title: Дело C-622/11: Решение на Съда (втори състав) от 10 октомври 2013 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — Staatssecretaris van Financiën/Pactor Vastgoed BV (Шеста директива ДДС — Член 13, В и член 20 — Доставка на недвижим имот — Право на избор за данъчно облагане — Право на приспадане — Корекция на приспаданията — Събиране на сумите, дължими вследствие от корекцията на приспаднат ДДС — Данъчнозадължено лице платец — Данъчнозадължено лице, което е различно от първоначално направилото това приспадане данъчнозадължено лице и не е участвало в облагаемата сделка, довела до посоченото приспадане)

text:
               23.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 344/16

         Решение на Съда (втори състав) от 10 октомври 2013 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — Staatssecretaris van Financiën/Pactor Vastgoed BV
   (Дело C-622/11) (1)

   (Шеста директива ДДС - Член 13, В и член 20 - Доставка на недвижим имот - Право на избор за данъчно облагане - Право на приспадане - Корекция на приспаданията - Събиране на сумите, дължими вследствие от корекцията на приспаднат ДДС - Данъчнозадължено лице платец - Данъчнозадължено лице, което е различно от първоначално направилото това приспадане данъчнозадължено лице и не е участвало в облагаемата сделка, довела до посоченото приспадане)
   2013/C 344/25
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hoge Raad der Nederlanden

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Staatssecretaris van Financiën

      Ответник: Pactor Vastgoed BV

      Предмет

   Преюдициално запитване — Hoge Raad der Nederlanden — Тълкуване на член 20 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1) — Приспадане на данъка по получени доставки — Корекция на първоначално извършеното приспадане — Доставка на недвижим имот, извършена от доставчик на дружество за недвижими имоти — Доставка, разглеждана от страните като облагаема сделка в противоречие с приложимата нормативна уредба

      Диспозитив

   Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, изменена с Директива 95/7/ЕО на Съвета от 10 април 1995 година, трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска сумите, дължими вследствие от корекцията на приспаднат данък върху добавената стойност, да се събират от данъчнозадължено лице, различно от това, което е извършило приспадането.

      (1)  ОВ C 73, 10.3.2012 г.


title: Дело T-390/06: Иск, предявен на 20 декември 2006 г. — Inter-IKEA/СХВП (представяне на палет)

text:
               27.1.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 20/35

         Иск, предявен на 20 декември 2006 г. — Inter-IKEA/СХВП (представяне на палет)
   (Дело T-390/06)
   (2007/C 20/54)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищец: Inter-IKEA Systems BV (Delft, Нидерландия) [представител: J. Gulliksson, адвокат]

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени решението на първи апелативен състав от 26 септември 2006 г. по дело R 356/2006-1;

               —

               СХВП да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка, представляваща палет, който се състои от удължена правоъгълна платформа или основа и еднакво отдалечен от нея край, орнаментиран с квадратни отвори, които са разположени един спрямо друг под ъгъл от 90 градуса, за стоки и услуги по класове 6, 7, 16, 20, 35, 39 и 42 — заявка № 4 073 722

      Решение на проверителя: отхвърляне на заявката

      Решение на апелативния състав: отхвърляне на жалбата

      Приведени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета, тъй като марката е отличителна в достатъчна степен, за да бъде регистрирана.


title: Дело T-19/05: Решение на Общия съд от 19 май 2010 г. — Boliden и др./Комисия (Конкуренция — Картели — Сектор на медните водопроводни тръби — Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО — Продължено нарушение с множество проявни форми — Глоби — Погасителна давност — Сътрудничество)

text:
               3.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 179/30

         Решение на Общия съд от 19 май 2010 г. — Boliden и др./Комисия
   (Дело T-19/05) (1)

   (Конкуренция - Картели - Сектор на медните водопроводни тръби - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Продължено нарушение с множество проявни форми - Глоби - Погасителна давност - Сътрудничество)
   2010/C 179/49
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Boliden AB (Стокхолм, Швеция); Outokumpu Copper Fabrication AB, по-рано Boliden Fabrication AB (Västerås, Швеция) и Outokumpu Copper BCZ SA, по-рано Boliden Cuivre & Zinc SA (Лиеж, Белгия) (представители: първоначално C. Wetter и O. Rislund, а впоследствие C. Wetter и M. Johansson, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: É. Gippini Fournier и S. Noë)

      Предмет

   На първо място, искане за отмяна на член 1, букви a)—в) от Решение C(2004) 2826 на Комисията от 3 септември 2004 година относно производство по член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/E-1/38.069 — Медни водопроводни тръби), доколкото в него се приема за установено, че в периода от 1 юли 1995 г. до 27 август 1998 г., както и в периода от 10 декември 1998 г. до 7 октомври 1999 г. жалбоподателите участват в нарушение, на второ място, искане за намаляване на размера на наложената на жалбоподателите с това решение глоба, и на трето място, насрещно искане на Комисията за увеличаване на въпросния размер.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Отхвърля направеното от Европейската комисия насрещно искане.

               3.

               Boliden AB, Outokumpu Copper Fabrication AB и Outokumpu Copper BCZ SA понасят, наред с направените от тях съдебни разноски, и 90 % от тези на Комисията.

               4.

               Комисията понася 10 % от направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 82, 2.4.2005 г.


title: Дело C-422/05: Решение на Съда (трети състав) от 14 юни 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Белгия (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Директива 2002/30/ЕО — Въздушен транспорт — Eксплоатационни ограничения, свързани с шума на летищата на Общността — Приемане в срока за транспониране от държавата-членка на разпоредби, които могат да застрашат сериозно постигането на предвидения от директивата резултат)

text:
               4.8.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 183/7

         Решение на Съда (трети състав) от 14 юни 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Белгия
   (Дело C-422/05) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 2002/30/ЕО - Въздушен транспорт - Eксплоатационни ограничения, свързани с шума на летищата на Общността - Приемане в срока за транспониране от държавата-членка на разпоредби, които могат да застрашат сериозно постигането на предвидения от директивата резултат)
   (2007/C 183/11)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: F. Benyon и M. Huttunen)

      Ответник: Кралство Белгия (представители: M. Wimmer и A. Hubert)
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Нарушение на член 10, алинея втора и на член 249, параграф 3 от Договора за ЕО — Мерки, взети от държавата-членка в периода на транспониране на Директива 2002/30/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 март 2002 година относно установяването на правила и процедури за въвеждането на експлоатационни ограничения, свързани с шума на летищата на Общността (ОВ L 85, стр. 40; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 8, стр. 219), които могат да застрашат сериозно постигането на предвидения от директивата резултат — Национална правна уредба за ограничаване на нощните полети на някои граждански дозвукови реактивни самолети
   Диспозитив

               1)

               Като е приело Кралския указ от 14 април 2002 година, регламентиращ нощните полети на някои граждански дозвукови реактивни самолети, Кралство Белгия не е изпълнило задълженията си, произтичащи от Директива 2002/30/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 март 2002 година относно установяването на правила и процедури за въвеждането на експлоатационни ограничения, свързани с шума на летищата на Общността, както и от член 10, втора алинея ЕО, във връзка с член 249, трета алинея ЕО.

               2)

               Кралство Белгия се осъжда да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 48, 25.2.2006 г.


title: Съединени дела C-444/09 и C-456/09: Решение на Съда (втори състав) от 22 декември 2010 г. (преюдициално запитване от Juzgado Contencioso Administrativo de La Coruña, Juzgado Contencioso Administrativo n °3 de Pontevedra — Испания) — Rosa María Gavieiro Gavieiro (C-444/09), Ana María Iglesias Torres (C-456/09)/Consejería de Educación e Ordenación Universitária de la Xunta de Galicia (Социална политика — Директива 1999/70/ЕО — Клауза 4 от Рамковото споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) — Принцип на недопускане на дискриминация — Прилагане на Рамковото споразумение за временно наетия от автономна област персонал — Национална правна уредба, установяваща различно третиране при предоставянето на допълнително възнаграждение за прослужено време единствено въз основа на временния характер на служебното правоотношение — Задължение за признаване с обратно действие на правото на допълнително възнаграждение за прослужено време)

text:
               19.2.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 55/14

         Решение на Съда (втори състав) от 22 декември 2010 г. (преюдициално запитване от Juzgado Contencioso Administrativo de La Coruña, Juzgado Contencioso Administrativo no 3 de Pontevedra — Испания) — Rosa María Gavieiro Gavieiro (C-444/09), Ana María Iglesias Torres (C-456/09)/Consejería de Educación e Ordenación Universitária de la Xunta de Galicia
   (Съединени дела C-444/09 и C-456/09) (1)

   (Социална политика - Директива 1999/70/ЕО - Клауза 4 от Рамковото споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) - Принцип на недопускане на дискриминация - Прилагане на Рамковото споразумение за временно наетия от автономна област персонал - Национална правна уредба, установяваща различно третиране при предоставянето на допълнително възнаграждение за прослужено време единствено въз основа на временния характер на служебното правоотношение - Задължение за признаване с обратно действие на правото на допълнително възнаграждение за прослужено време)
   2011/C 55/25
   Език на производството: испански

      Запитващи юрисдикции

   Juzgado Contencioso Administrativo de La Coruña, Juzgado Contencioso Administrativo no 3 de Pontevedra

      Страни в главното производство

      Жалбоподателки: Rosa María Gavieiro Gavieiro (C-444/09), Ana María Iglesias Torres (C-456/09)

      Ответник: Consejería de Educación de la Junta de Galicia

      Предмет

   Преюдициално запитване — Juzgado Contencioso Administrativo de La Coruña — Тълкуване на клауза 4, точка 4 от приложението към Директива 1999/70/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 година относно Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) (ОВ L 175, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 129) — Принцип на недопускане на дискриминация — Понятие за критерии за прослужено време — Национална правна уредба, установяваща различно третиране при предоставянето на допълнително възнаграждение за прослужено време единствено въз основа на временния характер на договора

      Диспозитив

               1.

               Член на временно наетия персонал на автономната област Галиция като жалбоподателката в главното производство попада в обхвата на действие по отношение на лицата на Директива 1999/70/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 година относно Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) и на Рамковото споразумение за срочната работа, сключено на 18 март 1999 г., което се съдържа в приложение към тази директива.

               2.

               Допълнително възнаграждение за прослужено време като разглежданото в главното производство, доколкото представлява условие за наемане на работа, попада в приложното поле на клауза 4, точка 1 от Рамковото споразумение за срочната работа, съдържащо се в приложение към Директива 1999/70, така че работниците на срочни трудови договори могат да се противопоставят на третиране, което с оглед на изплащането на това допълнително възнаграждение, без посоченото третиране да е обосновано от каквито и да било обективни причини, е по-неблагоприятно от това на работниците на трудови договори за неопределено време, които се намират в сходно положение. Сам по себе си временният характер на служебното правоотношение на някои административни служители не може да представлява обективна причина по смисъла на тази клауза от Рамковото споразумение.

               3.

               Само по себе си обстоятелството, че национална разпоредба като член 25, параграф 2 от Закон 7/2007 за основния статут на административните служители (Ley 7/2007 del Estatuto básico del empleado público) от 12 април 2007 г. по никакъв начин не се позовава на Директива 1999/70, не изключва възможността тази разпоредба да се разглежда като национална мярка за транспониране на посочената директива.

               4.

               Клауза 4, точка 1 от Рамковото споразумение за срочната работа, което се съдържа в приложение към Директива 1999/70, е безусловна и достатъчно точна, така че временно наети държавни служители могат да се позовават на нея срещу държавата пред национална юрисдикция, за да им бъде признато правото да се ползват от допълнителни възнаграждения за прослужено време — като разглежданите в главното производство възнаграждения, предоставяни за всеки три години прослужено време — за периода от изтичането на срока, предоставен на държавите членки за транспонирането на Директива 1999/70, до датата на влизане в сила на националния закон за транспониране на тази директива във вътрешното право на съответната държава членка, при спазване на относимите разпоредби на националното право във връзка с погасителната давност.

               5.

               Независимо от наличието в националната правна уредба за транспониране на Директива 1999/70 на разпоредба, с която на временно наетите държавни служители се признава правото да им бъдат изплатени допълнителни възнаграждения за всеки три години прослужено време, но се изключва възможността за прилагане на това право с обратно действие, що се отнася до разпоредба от Рамковото споразумение за срочната работа, съдържащо се в приложение към Директива 1999/70, която има непосредствено действие, компетентните органи на съответната държава членка са длъжни по силата на правото на Съюза да придадат на това право за изплащане на допълнителни възнаграждения обратно действие считано от датата, на която изтича срокът, предоставен на държавите членки за транспонирането на тази директива.

      (1)  ОВ C 24 от 30.01.2010 г.


               29.11.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 369/14

         Дело, заведено на 4 септември 2012 г. от правителството на Исландия срещу Надзорния орган на ЕАСТ
   (Дело E-9/12)
   2012/C 369/12
   На 4 септември 2012 г. пред Съда на ЕАСТ беше заведено дело от правителството на Исландия, представлявано от Jóhanna Bryndís Bjarnadóttir, съветник в Министерството на външните работи, в ролята на процесуален представител, Haraldur Steinþórsson, правен експерт в Министерството на финансите и икономиката, в ролята на втори процесуален представител, и Dóra Sif Tynes, адвокат, в ролята на съветник.
   Ищецът иска от Съда на ЕАСТ да установи, че:

               1.

               Член 5 от Решение № 261/12/COL на Надзорния орган на ЕАСТ от 4 юли 2012 г. относно мерките за общински данъци, продажбата на недвижими имоти и продажбата на електроенергия на Verne Holdings ehf. се анулира.

               2.

               Член 6 от Решение № 261/12/COL на Надзорния орган на ЕАСТ от 4 юли 2012 г. относно мерките за общински данъци, продажбата на недвижими имоти и продажбата на електроенергия на Verne Holdings ehf. е нищожен по отношение на позоваването на член 5; и

               3.

               Надзорният орган на ЕАСТ трябва да заплати пълните съдебни разноски по делото.

      Правен и фактически контекст и правни аргументи, приведени в подкрепа:

               —

               Ищецът, правителството на Исландия, иска частична отмяна на Решение № 261/12/COL на Надзорния орган на ЕАСТ, прието от Надзорния орган на ЕАСТ на 4 юли 2012 г. („оспорваното решение“). Оспорваното решение беше прието вследствие на Решение № 418/10/COL на Надзорния орган на ЕАСТ от 3 ноември 2010 г. за откриване на официална процедура по разследване.

               —

               Делото засяга прилагането на член 61, параграф 1 от Споразумението за ЕИП и Насоките на Надзорния орган на ЕАСТ относно елементите на държавна помощ при продажба на земя и сгради от публични органи при продажбата на недвижимо имущество в бившата военна зона на САЩ на полуостров Reykjanes от исландската държава.

               —

               Ищецът твърди между другото, че Надзорният орган на ЕАСТ:

                           —

                           не е успял да докаже въз основа на факти и доказателства, че недвижимото имущество e било продадено на цена под своята пазарна стойност; следователно продажбата не е довела до икономическо предимство за купувача и не е налице държавна помощ,

                           —

                           не е провел адекватно разследване на продажбата и е допуснал очевидна грешка при оценката на предполагаемата държавна помощ, и

                           —

                           не е посочил адекватни причини в оспорваното решение.


title: Дело T-216/05: Решение на Първоинстанционния съд от 22 май 2007 г. — Mebrom/Комисия ( Защита на озоновия слой — Внос на метилбромид в Европейския съюз — Отказ за разпределяне на квота за внос за критична нужда за 2005 година — Иск за отмяна — Допустимост — Прилагане на членове 3, 4, 6 и 7 от Регламент (ЕО) № 2037/2000 — Оправдани правни очаквания — Правна сигурност )

text:
               7.7.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 155/22

         Решение на Първоинстанционния съд от 22 май 2007 г. — Mebrom/Комисия
   (Дело T-216/05) (1)

   („Защита на озоновия слой - Внос на метилбромид в Европейския съюз - Отказ за разпределяне на квота за внос за критична нужда за 2005 година - Иск за отмяна - Допустимост - Прилагане на членове 3, 4, 6 и 7 от Регламент (ЕО) № 2037/2000 - Оправдани правни очаквания - Правна сигурност“)
   (2007/C 155/44)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищец: Mebrom NV (Rieme-Ertvelde, Белгия) (представители: C. Mereu и K. Van Maldegem, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: U. Wölker и X. Lewis)
   Предмет
   Искане за отмяна на решение, за което се твърди, че се съдържа в отправеното до ищеца писмо на Комисията от 11 април 2005 година относно разпределянето на квоти за внос на метилбромид за 2005 година.
   Диспозитив

               1)

               Искът се отхвърля.

               2)

               Ищецът понася направените от него разноски, както и тези на Комисията.

      (1)  ОВ C 182, 23.7.2005 г.


title: Дело C-249/10 P: Жалба, подадена на 18 май 2010 г. от Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co. Ltd срещу Решението на Общия съд (осми състав) на 4 март 2010 г. по дело T-401/06, Brosmann Footwear (HK) Co. Ltd/Съвет на Европейския съюз

text:
               31.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/26

         Жалба, подадена на 18 май 2010 г. от Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co. Ltd срещу Решението на Общия съд (осми състав) на 4 март 2010 г. по дело T-401/06, Brosmann Footwear (HK) Co. Ltd/Съвет на Европейския съюз
   (Дело C-249/10 P)
   ()
   2010/C 209/37
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co. Ltd (представители: L. Ruessmann, A. Willems, avocats)

      Други страни в производството: Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия, Confédération européenne de l'industrie de la chaussure (CEC)

      Искания на жалбоподателите

               —

               да се отмени решението на Общия съд от 4 март 2010 г., доколкото той не е отменил обжалвания регламент и доколкото е осъдил жалбоподателите да заплатят съдебните разноски, направени в производството пред Общия съд,

               —

               да се постанови окончателно съдебно решение и да се отмени обжалвания регламент в неговата цялост,

               —

               да се осъди Съвета да заплати съдебните разноски по апелативното обжалване и по производството пред Общия съд.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателите твърдят, че:

               Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото като е приел, че член 2, параграф 7 и член 9, параграф 5 от Основния антидъмпингов регламент (1) не задължават институциите да вземат становище по исканията за статут на предприятие, функциониращо в условията на пазарна икономика (наричано по-нататък „СПИ“) и за индивидуално третиране (наричано по-нататък „ИТ“) в случите, при които използват техниката на изготвяне на извадка.

               Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото като не е установил, че институциите са нарушили член 2, параграф 7, буква в) от Основния антидъмпингов регламент като не са взели становище по исканията за СПИ и ИТ на китайските производители — износители, включени в извадката, в тримесечен срок след започването на разследването.

               Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото като не е установил, че институциите са нарушили член 2, параграф 7, буква в) от Основния антидъмпингов регламент като не са уведомили китайските производители — износители, които не са включени в извадката, относно разглеждането на техните искания за СПИ и ИТ в тримесечен срок след започването на разследването.

               Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото като не е установил, че институциите не са сътрудничели по време на разследването и че следователно производството на Общността не е изпълнило условието, наложено в член 4, параграф 1 във връзка с член 5, параграф 4 от Основния антидъмпингов регламент, което е довело до погрешна преценка на вредата и причинната връзка по смисъла на член 3 от Основния антидъмпингов регламент.

               Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото като е приел, че член 6, параграф 1 от Основния антидъмпингов регламент не забранява на институциите да събират информация за целите на извадката преди започването на разследването.

               При условията на евентуалност, Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото като не е установил, че институциите не са нарушили член 6, параграф 9 от Основния антидъмпингов регламент като са надхвърлили петнадесетмесечния срок за приключване на антидъмпингово разследване.

               Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото при преценката си на правните последици от различната информация, свързана с определянето на наличието на вреда по смисъла на член 3 от Основния антидъмпингов регламент.

               Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото като не е установил, че институциите не са изпълнили задължението си за внимателно и безпристрастно разглеждане на всички релевантни аспекти на антидъмпинговото разследване.

               Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото при преценката си на правните последици от определена информация, свързана със задължението за мотивиране на разследващия орган.

               Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото като не е установил, че институциите са нарушили член 3 от Основния антидъмпингов регламент като не са оценили въздействието върху производство на Общността на фактори, различни от разглеждания внос.

      (1)  Регламент (ЕО) № 384/96 на Съвета от 22 декември 1995 година за защита срещу дъмпингов внос на стоки от страни, които не са членки на Европейската общност (ОВ L 56, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 12, стр. 223).


title: Дело T-411/12: Решение на Общия съд от 6 юни 2013 г. — Celtipharm/СХВП — Alliance Healthcare France (PHARMASTREET) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „PHARMASTREET“ — По-ранна национална марка „PHARMASEE“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               3.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 225/78

         Решение на Общия съд от 6 юни 2013 г. — Celtipharm/СХВП — Alliance Healthcare France (PHARMASTREET)
   (Дело T-411/12) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „PHARMASTREET“ - По-ранна национална марка „PHARMASEE“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2013/C 225/173
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Celtipharm (Ван, Франция) (представители: P. Greffe и C. Fendeleur, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: V. Melgar)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Alliance Healthcare France SA (Женвилие, Франция)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 26 юни 2012 г. (преписка R 767/2011-2) относно производство по възражение между Celtipharm и Alliance Healthcare France SA.

      Диспозитив

               1.

               Отменя решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 26 юни 2012 г. (преписка R 767/2011-2).

               2.

               Уважава възражението доколкото се отнася до продукти, спадащи към клас 5, които отговарят на описанието „фармацевтични препарати; диетични вещества за медицински цели“, от една страна, и спадащите към клас 35 услуги, които отговарят на описанието „управление на търговски сделки; търговска администрация; административна дейност“, от друга страна.

               3.

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 366, 24.11.2012 г.


title: Дело C-532/06: Искане за преюдициално заключение, представено от Symvoulio tis Epikrateias (Гърция) на 29 декември 2006 г. — Emm. G. Lianakis AE, Sima Anonymi Techniki Etairia Meleton kai Epivlepseon и Nikolaos Vlachopoulos срещу Община Alexandroupolis, Planitiki AE, Aikaterini Georgoula, Dimitrios Vasios, N. Loukatos kai Synergates AE Meleton, Eratosthenis Meletitiki AE, A. Pantazis — Pan. Kyriopoulos kai syn/tes os Filon OE и Nikolaos Sideris

text:
               10.3.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 56/20

         Искане за преюдициално заключение, представено от Symvoulio tis Epikrateias (Гърция) на 29 декември 2006 г. — Emm. G. Lianakis AE, Sima Anonymi Techniki Etairia Meleton kai Epivlepseon и Nikolaos Vlachopoulos срещу Община Alexandroupolis, Planitiki AE, Aikaterini Georgoula, Dimitrios Vasios, N. Loukatos kai Synergates AE Meleton, Eratosthenis Meletitiki AE, A. Pantazis — Pan. Kyriopoulos kai syn/tes os Filon OE и Nikolaos Sideris
   (Дело C-532/06)
   (2007/C 56/36)
   Език на производството: гръцки
   Препращаща юрисдикция
   Symvoulio tis Epikrateias (Гърция)
   Страни в главното производство

      Ищци: Emm. G. Lianakis AE, Sima Anonymi Techniki Etairia Meleton kai Epivlepseon и Nikolaos Vlachopoulos

      Ответници: Община Alexandroupolis, Planitiki AE, Aikaterini Georgoula, Dimitrios Vasios, N. Loukatos kai Synergates AE Meleton, Eratosthenis Meletitiki AE, A. Pantazis — Pan. Kyriopoulos kai syn/tes os Filon OE и Nikolaos Sideris
   Преюдициален въпрос
   В случай, в който в обявление за възлагане на обществена поръчка за услуга е предвиден само редът на значимост на критериите за възлагане, без да се определят коефициентите за тежест на всеки критерий, позволява ли разпоредбата на член 36 от Директива 92/50 ЕИО (1) относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за услуги коефициентите за тежест на критериите да бъдат определени впоследствие от комисията за възлагане на обществената поръчка, и при положителен отговор, при какви условия?

      (1)  ОВ L 209, 24.7.1992 г., стр. 1; Специално издание 2007 г., глава 06, том 02.


title: Дело T-420/09: Определение на Общия съд от 22 май 2014  г. — BSA/СХВП

text:
               15.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 315/71

         Определение на Общия съд от 22 май 2014 г. — BSA/СХВП
   (Дело T-420/09) (1)

   2014/C 315/116
   Език на производството: френски
   Председателят на шести състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 312, 19.12.2009 г.


title: Дело C-519/16: Решение на Съда (девети състав) от 26 юли 2017 г. (преюдициално запитване от Tribunal Administrativo e Fiscal de Coimbra — Португалия) — Superfoz — Supermercados Lda/Fazenda Pública (Преюдициално запитване — Сближаване на законодателствата — Регламент (ЕО) № 882/2004 — Официален контрол върху фуражите и храните — Финансиране на официалния контрол — Членове 26 и 27 — Общо данъчно облагане — Такси или налози — Такса върху обектите за търговия с храни)

text:
               18.9.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 309/15

         Решение на Съда (девети състав) от 26 юли 2017 г. (преюдициално запитване от Tribunal Administrativo e Fiscal de Coimbra — Португалия) — Superfoz — Supermercados Lda/Fazenda Pública
   (Дело C-519/16) (1)

   ((Преюдициално запитване - Сближаване на законодателствата - Регламент (ЕО) № 882/2004 - Официален контрол върху фуражите и храните - Финансиране на официалния контрол - Членове 26 и 27 - Общо данъчно облагане - Такси или налози - Такса върху обектите за търговия с храни))
   (2017/C 309/20)
   Език на производството: португалски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Administrativo e Fiscal de Coimbra

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Superfoz — Supermercados Lda

      Ответник: Fazenda Pública

      Диспозитив

   Членове 26 и 27 от Регламент (ЕО) № 882/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно официалния контрол, провеждан с цел осигуряване на проверка на съответствието със законодателството в областта на фуражите и храните и правилата за опазване здравето на животните и хуманното отношение към животните, изменен с Регламент (ЕС) № 652/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 15 май 2014 г., трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат въвеждането на такса като разглежданата в главното производство само за обектите за търговия на дребно с храни, без приходите от тази такса да служат за финансиране конкретно на официалния контрол, извършван във връзка с тези задължени лица или в тяхна полза.

      (1)  ОВ C 6, 9.1.2017 г.


title: Дело T-471/13: Решение на Общия съд от 8 септември 2016 г. — Xellia Pharmaceuticals и Alpharma/Комисия (Конкуренция — Картели — Пазар на антидепресивни лекарствени продукти, съдържащи активната фармацевтична съставка циталопрам — Понятие за ограничение на конкуренцията по предмет — Потенциална конкуренция — Генерични лекарствени продукти — Бариери пред навлизането на пазара, произтичащи от съществуването на патенти — Споразумение, сключено между патентопритежател и предприятие — производител на генерични продукти — Времетраене на разследването на Комисията — Право на защита — Глоби — Правна сигурност — Принцип на законоустановеност на наказанията)

text:
               24.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 392/22

         Решение на Общия съд от 8 септември 2016 г. — Xellia Pharmaceuticals и Alpharma/Комисия
   (Дело T-471/13) (1)

   ((Конкуренция - Картели - Пазар на антидепресивни лекарствени продукти, съдържащи активната фармацевтична съставка циталопрам - Понятие за ограничение на конкуренцията по предмет - Потенциална конкуренция - Генерични лекарствени продукти - Бариери пред навлизането на пазара, произтичащи от съществуването на патенти - Споразумение, сключено между патентопритежател и предприятие — производител на генерични продукти - Времетраене на разследването на Комисията - Право на защита - Глоби - Правна сигурност - Принцип на законоустановеност на наказанията))
   (2016/C 392/25)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Xellia Pharmaceuticals ApS (Копенхаген, Дания) и Alpharma, LLC, по-рано Zoetis Products LLC (Florham Park, Ню Джърси, Съединени щати) (представител: D. Hull, solicitor)

      Ответник: Европейска комисия (представители: F. Castilla Contreras и B. Mongin, подпомагани от B. Rayment, barrister)

      Предмет

   Искане за частична отмяна на Решение C (2013) 3803 окончателен на Комисията от 19 юни 2013 г. относно производство по прилагане на член 101 [ДФЕС] и член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка АТ/39226 — Lundbeck) и искане за намаляване на размера на глобата, наложена на жалбоподателите с това решение.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Xellia Pharmaceuticals ApS и Alpharma LLC да заплатят съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 325, 9.11.2013 г.


title: Дело F-15/10: Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 11 декември 2013 г. — Andres и др./ЕЦБ (Публична служба — Персонал на ЕЦБ — Реформа на пенсионната схема — Замразяване на пенсионния план — Прилагане на пенсионната схема — Консултации с Надзорния съвет — Консултации с Комитета по персонала — Консултации с Общия съвет — Консултации с Управителния съвет — Тригодишна оценка на пенсионния план — Нарушаване на условията за наемане на работа — Явна грешка в преценката — Принцип на пропорционалност — Придобити права — Принцип на правната сигурност и на предвидимостта — Задължение за информация)

text:
               8.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 71/29

      Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 11 декември 2013 г. — Andres и др./ЕЦБ
      (Дело F-15/10) (1)

      (Публична служба - Персонал на ЕЦБ - Реформа на пенсионната схема - Замразяване на пенсионния план - Прилагане на пенсионната схема - Консултации с Надзорния съвет - Консултации с Комитета по персонала - Консултации с Общия съвет - Консултации с Управителния съвет - Тригодишна оценка на пенсионния план - Нарушаване на условията за наемане на работа - Явна грешка в преценката - Принцип на пропорционалност - Придобити права - Принцип на правната сигурност и на предвидимостта - Задължение за информация)
      (2014/C 71/55)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Carlos Andres и др. (Франкфурт на Майн, Германия) (представители: L. Levi и M. Vandenbussche, avocats)

         Ответник: Европейска централна банка (представители: C. Kroppenstedt и F. Malfrère, подпомагани от B. Wägenbaur, avocat)

         Предмет

      От една страна, искане за отмяна на извлеченията от платежната ведомост на жалбоподателите от юни 2009г., както и всички последващи и бъдещи извлечения от платежната ведомост, доколкото с тях се прилага въведената на 4 май 2009 г. реформа на пенсионната схема. От друга страна, искане за обезщетение на претърпяната от жалбоподателите вреда

         Диспозитив

                  1.

                  Отхвърля жалбата.

                  2.

                  Осъжда г-н Andres и другите 168 жалбоподатели, чиито имена са посочени в приложение, да понесат направените от тях съдебни разноски, както и разноските на Европейската централна банка.

         (1)  ОВ C 134, 22.5.2010 г., стр. 54.


title: Дело T-505/08: Жалба, подадена на 25 ноември 2008 г.  — Nadine Trautwein Rolf Trautwein/СХВП (Hunter)

text:
               21.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/49

         Жалба, подадена на 25 ноември 2008 г. — Nadine Trautwein Rolf Trautwein/СХВП (Hunter)
   (Дело T-505/08)
   (2009/C 44/87)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: Nadine Trautwein Rolf Trautwein GbR, Research and Development (Leopoldshöhe, Германия) (представител: C. Czychowski, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 17 септември 2008 г., прието по преписка R 1733/2007-1, както и решението на проверителя от 17 октомври 2007 г., и да се допусне публикуването на Заявка № 4 829 347 за регистрация на марка на Общността, и

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „Hunter“ за стоки от класове 18 и 25 (Заявка № 4 829 347)

      Решение на проверителя: отхвърля заявката

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 40/94 (1), тъй като не може да се отрече, че марката на Общността има необходимия отличителен характер, нито става въпрос за посочване с описателен характер.

      (1)  Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ L 11, 1994 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).


title: Дело T-38/17: Иск, предявен на 20 януари 2017 г. — DQ и др./Парламент

text:
               3.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 104/53

         Иск, предявен на 20 януари 2017 г. — DQ и др./Парламент
   (Дело T-38/17)
   (2017/C 104/74)
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: DQ и тринадесет други страни (представители: M. Casado García-Hirschfeld, avocat)

      Ответник: Европейски парламент

      Искания на ищеца

   Ищецът иска от Общия съд:

               —

               да обяви настоящия иск за допустим,

               —

               да осъди ответника да заплати 92 200 EUR за причинените имуществени вреди,

               —

               да осъди ответника да заплати всички съдебни разноски, направени в настоящото производство.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на иска си ищецът излага шест основания.

               1.

               Първо основание, изведено от различни грешки и пропуски, допуснати от администрацията на ответната страна и които били в основата на понесените от ищците имуществени вреди, тоест пълният размер на разходите за адвокат, направени в рамките на тяхното искане за съдействие, подадено на 24 януари 2014 г. на основание член 24, алинея 1 от Правилника за длъжностните лица.

               2.

               Второ основание, изведено от противоправно поведение, по-конкретно накърняваща интересите на Съюза корупция при воденето на процедурите за подбор на кандидати, в рамките на които началникът на отдела на ищците злоупотребява и се държи заплашително при ежедневното упражняване на дейността им.

               3.

               Трето основание, изведено от накърняването на достойнството на ищците в резултат от посоченото поведение, както и от накърняването на тяхната психическа и физическа неприкосновеност, нанесло вреди на кариерите им и на семейния им живот.

               4.

               Четвърто основание, изведено от претърпените от ищците причинени и настоящи имуществени вреди, които били тясно свързани със злонамереността, която Парламентът проявил спрямо тях, както и с множеството постъпки, което те е трябвало да предприемат, по-конкретно що се отнася до необходимостта да се наеме адвокат.

               5.

               Пето основание, изведено от липсата на реакция от страна на ръководството на ищците въпреки спешността и тежестта на изтъкнатите от тях деяния. Ищците считат по-специално, че тези обстоятелства е трябвало да провокират реакция от страна на техните началници, за да бъдат спрени:

                           —

                           незаконните дейности,

                           —

                           злоупотребите и заплашителното поведение на техния началник на отдел, както и неразумния срок на администрацията за вземане на мерки,

                           —

                           техните непоносими условия на труд, с което е можело да се избегне продължителна намеса на техния адвокат.

               6.

               Шесто основание, изведено от изключителните обстоятелства, направили необходима и дори абсолютно необходима намесата на адвокат, за да се защитят правата на ищците и да се получи реакция от страна на ОН по отношение на твърденията за търпения от тях психически и сексуален тормоз. Намесата на техния адвокат също била оправдана, за да се гарантира поверителността на техните свидетелски показания и за да се защитят те от юридически несъответствия и безотговорно отношение на началниците им, всичко това с цел да бъдат прекратени техните неприемливи условия на труд.


title: Дело T-343/08: Решение на Общия съд от 17 май 2011 г. — Arkema France/Комисия (Конкуренция — Картели — Пазар на натриев хлорат — Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО и на член 53 от Споразумението за ЕИП — Жалба за отмяна — Допустимост — Вменяване на неправомерното поведение — Глоби — Отегчаващо обстоятелство — Повторност на нарушението — Смекчаващо обстоятелство — Сътрудничество по време на административното производство — Съществен доказателствен принос)

text:
               25.6.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 186/20

         Решение на Общия съд от 17 май 2011 г. — Arkema France/Комисия
   (Дело T-343/08) (1)

   (Конкуренция - Картели - Пазар на натриев хлорат - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО и на член 53 от Споразумението за ЕИП - Жалба за отмяна - Допустимост - Вменяване на неправомерното поведение - Глоби - Отегчаващо обстоятелство - Повторност на нарушението - Смекчаващо обстоятелство - Сътрудничество по време на административното производство - Съществен доказателствен принос)
   2011/C 186/36
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Arkema France (Colombes, Франция) (представители: първоначално A. Winckler, S. Sorinas и H. Kanellopoulos, впоследствие S. Sorinas, E. Jégou и M. Sabeva, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: X. Lewis, É. Gippini Fournier и R. Sauer)

      Предмет

   Главно искане за отмяна на Решение C(2008) 2626 окончателен на Комисията от 11 юни 2008 година относно производство по прилагане на член 81 (ЕО) и на член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/38.695 — Натриев хлорат), доколкото посоченото решение се отнася до Arkema France, и при условията на евентуалност, искане за отмяна или намаляване на размера на глобите, наложени на последното с това решение

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Arkema France да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 285, 8.11.2008 г.


title: Дело T-732/15 R II: Определение на председателя на Общия съд от 13 юни 2016 г. — ICA Laboratories и др./Комисия (Обезпечително производство — Околна среда — Защита на потребителите — Регламент, определящ максимално допустимите граници на остатъчни вещества за гуазатин — Молба за спиране на изпълнението — Нова молба — Липса на нови факти — Липса на неотложност)

text:
               29.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 314/24

         Определение на председателя на Общия съд от 13 юни 2016 г. — ICA Laboratories и др./Комисия
   (Дело T-732/15 R II)
   ((Обезпечително производство - Околна среда - Защита на потребителите - Регламент, определящ максимално допустимите граници на остатъчни вещества за гуазатин - Молба за спиране на изпълнението - Нова молба - Липса на нови факти - Липса на неотложност))
   (2016/C 314/33)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: ICA Laboratories Close Corp. (Сенчъри Сити, Южна Африка, ICA International Chemicals (Proprietary) Ltd (Сенчъри Сити) и ICA Developments (Proprietary) Ltd (Сенчъри Сити) (представители: K. Van Maldegem, R. Crespi и P. Sellar, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: X. Lewis и P. Ondrůšek)

      Предмет

   Молба по член 160 от Процедурния правилник на Общия съд за спиране на изпълнението на Регламент (ЕС) 2015/1910 на Комисията от 21 октомври 2015 година за изменение на приложения III и V към Регламент (ЕО) № 396/2005 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на максимално допустимите граници на остатъчни вещества за гуазатин във или върху определени продукти (ОВ L 280, 2015 г., стр. 2).

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.

               2)

               Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело C-435/07: Определение на председателя на Съда от 23 януари 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Република Португалия

text:
               29.3.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 79/24

         Определение на председателя на Съда от 23 януари 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Република Португалия
   (Дело C-435/07) (1)

   (2008/C 79/47)

      Език на производството: португалски

   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 269 от 10.11.2007 г.


title: Дело C-37/11: Решение на Съда (първи състав) от 18 октомври 2012 г. — Европейска комисия/Чешка република (Неизпълнение на задължения от държава членка — Допустимост — Регламент № 1234/2007 — Член 115 — Приложение XV — Точка I, параграф 2 — Допълнение към приложение XV — Част A — Търговски наименования „масло“ и „млечна паста за намазване“ — Търговско наименование „pomazánkové máslo“ (масло за мазане) — Списък с дерогации)

text:
               8.12.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 379/6

         Решение на Съда (първи състав) от 18 октомври 2012 г. — Европейска комисия/Чешка република
   (Дело C-37/11) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Допустимост - Регламент № 1234/2007 - Член 115 - Приложение XV - Точка I, параграф 2 - Допълнение към приложение XV - Част A - Търговски наименования „масло“ и „млечна паста за намазване“ - Търговско наименование „pomazánkové máslo“ (масло за мазане) - Списък с дерогации)
   2012/C 379/10
   Език на производството: чешки

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: Z. Malůšková и H. Tserepa-Lacombe)

      Ответник: Чешка република (представители: M. Smolek, T. Müller и J. Očková)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 115 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета от 22 октомври 2007 година за установяване на обща организация на селскостопанските пазари и относно специфични разпоредби за някои земеделски продукти (ОВ L 299, стр. 1), във връзка с точка I, параграф 2 от приложение XV към този регламент, както и с част А от допълнението към това приложение — Правна уредба на държава членка, която допуска разпространяване на пазара под търговско наименование „Pomazánkové máslo“ (масло за намазване) на продукт, който отговаря на търговското наименование „млечна паста за намазване“

      Диспозитив

               1.

               Като е разрешила продажбата на pomazánkové máslo (масло за мазане) под наименованието „máslo“ (масло), макар съдържанието в този продукт на млечни мазнини да е по-малко от 80 %, а съдържанието на вода и на сухо вещество, не мазнини, да е съответно не по-малко от 16 % и от 2 %, Чешката република не е изпълнила задълженията си по член 115 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета от 22 октомври 2007 година за установяване на обща организация на селскостопанските пазари и относно специфични разпоредби за някои земеделски продукти („Общ регламент за ООП“) във връзка с точка I, параграф 2, първа и втора алинея от приложение XV към посочения регламент, както и по част A, точки 1 и 4 от допълнението към това приложение.

               2.

               Осъжда Чешката република да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 80, 12.3.2011 г.


title: Дело F-31/12: Жалба, подадена на 6 март 2012 г. — ZZ/Комисия

text:
               5.5.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 133/31

         Жалба, подадена на 6 март 2012 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-31/12)
   2012/C 133/63
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представители: D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis и É. Marchal)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на спора

   Отмяна на решението за прехвърляне на пенсионните права, придобити преди постъпването на длъжност в Комисията, въз основа на преизчисленото предложение на Службата за управление и плащане по индивидуални права (PMO).

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението, с което се отменя и заменя предложението за прехвърляне на пенсионните права на жалбоподателя във връзка с искането на същия по член 11, параграф 2 от приложение VIII към Правилника и с което се отправя ново предложение, изчислено въз основа на Общите разпоредби за прилагане, приети на 3 март 2011 г.,

               —

               Комисията да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-592/13: Определение на Общия съд от 2 октомври 2014 г. — Ratioparts-Ersatzteile/СХВП — Norwood Industries (NORTHWOOD professional forest equipment)

text:
               1.12.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 431/45

         Определение на Общия съд от 2 октомври 2014 г. — Ratioparts-Ersatzteile/СХВП — Norwood Industries (NORTHWOOD professional forest equipment)
   (Дело T-592/13) (1)

   (2014/C 431/70)
   Език на производството: немски
   Председателят на пети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 24, 25.1.2014 г.


title: Дело F-22/09: Жалба, подадена на 9 март 2009 г. — Marie-Hélène Willigens/Съвет

text:
               16.5.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/47

         Жалба, подадена на 9 март 2009 г. — Marie-Hélène Willigens/Съвет
   (Дело F-22/09)
   2009/C 113/100
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Marie-Hélène Willigens (Glabais, Белгия) (представители: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal, avocats)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Предмет и описание на спора

   Отмяна на решението жалбоподателката да не бъде повишена в степен AST 7 в процедурата за повишение за 2008 година и — доколкото е необходимо — на решенията за повишение в тази степен на длъжностните лица с по-малко заслуги.

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението на органа по назначаването жалбоподателката да не бъде повишена в степен AST 7 в процедурата за повишение за 2008 година и — доколкото е необходимо — на решенията за повишение в тази степен на длъжностните лица с по-малко заслуги,

               —

               да се осъди Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-575/11: Жалба, подадена на 7 ноември 2011 г. — Inaporc/Комисия

text:
               28.1.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 25/56

      Жалба, подадена на 7 ноември 2011 г. — Inaporc/Комисия
      (Дело T-575/11)
      (2012/C 25/108)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Interprofession nationale porcine (Inaporc) (Париж, Франция) (представители: H. Calvet, Y. Trifounovitch и C. Rexha, avocats)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания на жалбоподателя

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да отмени решението от 29 юни 2011 г., държавна помощ № 10/2010 — Франция — Данък, предназначен за финансиране на национален междубраншов комитет по свиневъдство, C(2011) 4376 окончателен, все още непубликувано в Официален вестник на Европейския съюз, доколкото с това решение (i) се квалифицират като държавни помощи осъществяваните от INAPORC между 2004 и 2008 г. дейности в областта на техническата помощ, помощта за производството и пускането на пазара на качествени продукти, научноизследователската и развойна дейност, както и рекламата, и (ii) се квалифицират като ресурси на държавата, представляващи съставна част от посочените по-горе мерки за държавна помощ, доброволните задължителни вноски, които се използват за финансиране на тези дейности;

                  —

                  да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят се позовава преди всичко на две правни основания.

                  1.

                  Първо правно основание, изведено от съществено процесуално нарушение, доколкото мотивите на обжалваното решение били недостатъчни с оглед на член 296 ДФЕС, тъй като решението не позволявало на жалбоподателя да разбере подбудите, накарали Комисията да счита, че в конкретния случай са изпълнени критериите, формулирани от съдебната практика на Съда на Европейския съюз относно държавните помощи.

                  2.

                  Второ правно основание, изведено от нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС, доколкото в обжалваното решение Комисията:

                              —

                              квалифицирала събираните от Inaporc доброволни задължителни вноски като ресурси на държавата и дейностите, които посочената междубраншова организация развива и финансира посредством тези вноски, като дейности, които могат да се припишат на държавата;

                              —

                              стигала до извод за съществуването на селективно икономическо предимство, произтичащо от действията на Inaporc в полза на предприятията, осъществяващи дейност по производството, преработката и разпространението на свинско месо;

                              —

                              считала, че осъществяваните от Inaporc дейности могат до доведат до нарушения на конкуренцията, които могат да се припишат на държавните помощи.


title: Дело C-344/06 P: Решение на Съда (четвърти състав) от 25 октомври 2007 г. — J.C. Blom/Съвет на Европейския съюз, Комисия на Европейските общности (Обжалване — Иск за обезщетение — Извъндоговорна отговорност — Мляко — Допълнителна такса — Референтно количество — Производители, които са поели задължение за непредлагане на пазара — Производители SLOM 1983 — Невъзстановяване на производството след края на задължението за непредлагане на пазара)

text:
               22.12.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 315/18

         Решение на Съда (четвърти състав) от 25 октомври 2007 г. — J.C. Blom/Съвет на Европейския съюз, Комисия на Европейските общности
   (Дело C-344/06 P) (1)

   (Обжалване - Иск за обезщетение - Извъндоговорна отговорност - Мляко - Допълнителна такса - Референтно количество - Производители, които са поели задължение за непредлагане на пазара - Производители SLOM 1983 - Невъзстановяване на производството след края на задължението за непредлагане на пазара)
   (2007/C 315/30)
   Език на производството: нидерландски
   Страни

      Ищец: J.C. Blom (представители: E. Pijnacker Hordijk и S. C. H. Molin, advocaten)

      Други страни в производството: Съвет на Европейския съюз (представител: A.-M. Colaert), Комисия на Европейските общности (представители: T. van Rijn и M. van Heezik)
   Предмет
   Жалба срещу Решение на Първоинстанционния съд (пети състав) от 30 май 2006 г. по дело Blom/Съвет и Комисия (T-87/94), с което Първоинстанционният съд отхвърля искане за обезщетение, в приложение на член 178 от Договора за ЕО (понастоящем член 235 ЕО) и на член 215, втора алинея от Договора за ЕО (понастоящем член 288, втора алинея ЕО) на вреди, които ищецът твърди че е претърпял вследствие на това, че бил възпрепятстван да пусне на пазара мляко, в приложение на Регламент (ЕИО) № 857/84 на Съвета от 31 март 1984 г. относно общите правила за прилагането на таксата, посочена в член 5в от Регламент (ЕИО) № 804/68 в сектора на млякото и млечните продукти (ОВ L 90, стр. 13), съответно допълнен с Регламент (ЕИО) № 1371/84 на Комисията от 16 май 1984 година за определяне на подробни правила за прилагане на допълнителната такса, посочена в член 5в от Регламент № 804/68 (ОВ L 132, стр. 11)
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда г-н Blom да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 261, 28.10.2006 г.


title: Дело T-300/16: Жалба, подадена на 13 юни 2016 г. — Jindal Saw и Jindal Saw Italia/Комисия

text:
               29.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 314/24

         Жалба, подадена на 13 юни 2016 г. — Jindal Saw и Jindal Saw Italia/Комисия
   (Дело T-300/16)
   (2016/C 314/34)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Jindal Saw Ltd (Ню Делхи, Индия) и Jindal Saw Italia SpA (Триест, Италия) (представители: R. Antonini и E. Monard, lawyers)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2016/387 на Комисията от 17 март 2016 г. за налагане на окончателно изравнително мито върху вноса на тръби от пластичен чугун (наричан също сферографитен чугун) с произход от Индия, доколкото се отнася до жалбоподателите и

               —

               да осъди Комисията да плати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат три основания.

               1.

               Първото основание е твърдението, че при определянето на експортните цени Комисията е нарушила член 2, параграф 8, член 2, параграф 9, член 3, параграф 2, член 3, параграф 3, член 3, параграф 6 и член 9, параграф 4 oт Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 г. за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност.

               2.

               Второто основание е твърдението, че посредством установяването на ефекта върху цените, наличието на вреда и причинно-следствената връзка Комисията е нарушила член 3, параграф 2, член 3, параграф 3, член 3, параграф 5, член 3, параграф 6, член 3, параграф 7, член 3, параграф 8, член 4, параграф 1, член 5, параграф 4 и член 9, параграф 4 oт Регламент (EО) № 1225/2009 на Съвета.

               3.

               Третото основание е твърдението, че неоповестяването на съществени факти и съображения и непредоставянето на достатъчно време за излагане на съображения представлява нарушение на член 20, параграф 4 и член 20, параграф 5 oт Регламент № 1225/2009 на Съвета.


title: Дело C-337/06: Решение на Съда (четвърти състав) от 13 декември 2007 г. (преюдициално запитване отправено от Oberlandesgericht Düsseldorf — Германия) — Bayerischer Rundfunk, Deutschlandradio, Hessischer Rundfunk, Mitteldeutscher Rundfunk, Norddeutscher Rundfunk, Radio Bremen, Rundfunk Berlin-Brandenburg, Saarländischer Rundfunk, Südwestrundfunk, Westdeutscher Rundfunk, Zweites Deutsches Fernsehen/GEWA — Gesellschaft für Gebäudereinigung und Wartung mbH (Директиви 92/50/ЕИО и 2004/18/ЕО — Обществени поръчки за услуги — Обществени радиооператори — Възлагащи органи — Публичноправни органи — Условие, налагащо дейността на оператора да бъде финансирана в по-голямата част от държавата )

text:
               23.2.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 51/19

         Решение на Съда (четвърти състав) от 13 декември 2007 г. (преюдициално запитване отправено от Oberlandesgericht Düsseldorf — Германия) — Bayerischer Rundfunk, Deutschlandradio, Hessischer Rundfunk, Mitteldeutscher Rundfunk, Norddeutscher Rundfunk, Radio Bremen, Rundfunk Berlin-Brandenburg, Saarländischer Rundfunk, Südwestrundfunk, Westdeutscher Rundfunk, Zweites Deutsches Fernsehen/GEWA — Gesellschaft für Gebäudereinigung und Wartung mbH
   (Дело C-337/06) (1)

   (Директиви 92/50/ЕИО и 2004/18/ЕО - Обществени поръчки за услуги - Обществени радиооператори - Възлагащи органи - Публичноправни органи - Условие, налагащо дейността на оператора да бъде „финансирана в по-голямата част от държавата“)
   (2008/C 51/30)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Oberlandesgericht Düsseldorf
   Страни в главното производство

      Ищци: Bayerischer Rundfunk, Deutschlandradio, Hessischer Rundfunk, Mitteldeutscher Rundfunk, Norddeutscher Rundfunk, Radio Bremen, Rundfunk Berlin-Brandenburg, Saarländischer Rundfunk, Südwestrundfunk, Westdeutscher Rundfunk, Zweites Deutsches Fernsehen

      Ответник: GEWA — Gesellschaft für Gebäudereinigung und Wartung mbH

      В присъствието на: Heinz W. Warnecke
   Предмет
   Предициално запитване — Oberlandesgericht Düsseldorf — Тълкуване на член 1, параграф. 9, алинея втора, буква в) и на член 16, буква б) от Директива 2004/18/EО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 г., относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки (OВ L 134, стp. 114, Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 116) — Възлагане на услуги за почистване от сдружение с нестопанска цел на радиооператори, финансирани непряко от държавата, без официална европейска процедура за възлагане на поръчка — Понятие за „възлагащ орган“
   Диспозитив

               1)

               Член 1, буква б), втора алинея, трето тире, първа хипотеза от Директива 92/50/ЕИО на Съвета от 18 юни 1992 г. относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за услуги трябва да се тълкува в смисъл, че е налице финансиране в по-голямата част от държавата, когато главният източник за финансиране на дейността на обществени радиооператори като разглежданите в главното производство е такса, която е дължима от лицата, които разполагат с приемник и която се налага, изчислява и събира съгласно правила като разглежданите в главното производство.

               2)

               Член 1, буква б), втора алинея, трето тире, първа хипотеза от Директива 92/50, трябва да се тълкува в смисъл, че в случай на финансиране на дейността на обществени радиооператори като разглежданите в главното производство при условията, изложени в рамките на анализа на първия преюдициален въпрос, условието за „финансиране от държавата“ не изисква пряка намеса на държавата или на други публични власти при възлагането от такива оператори на поръчка като разглежданата в главното производство.

               3)

               Член 1, буква а), iv) от Директива 92/50 трябва да се тълкува в смисъл, че по силата на тази разпоредба само обществените поръчки за посочените в същата услуги са изключени от приложното поле на тази директива.

      (1)  ОВ C 281, 18.11.2006 г.


title: Дело C-213/10: Преюдициално запитване, отправено от Lietuvos Aukščiausiojo Teismo (Република Литва) на 4 май 2010 г. — F-Tex SIA/Lietuvos-Anglijos UAB „Jadecloud-Vilma“

text:
               17.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 195/7

         Преюдициално запитване, отправено от Lietuvos Aukščiausiojo Teismo (Република Литва) на 4 май 2010 г. — F-Tex SIA/Lietuvos-Anglijos UAB „Jadecloud-Vilma“
   (Дело C-213/10)
   2010/C 195/12
   Език на производството: литовски

      Запитваща юрисдикция

   Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

      Страни в главното производство

   Ищец: F-Tex SIA

      Ответник: Lietuvos-Anglijos UAB „Jadecloud-Vilma“

      Преюдициални въпроси

               1.

               С оглед на решенията по дела Gourdain и Deko Marty Belgium на Съда следва ли да се тълкуват член 3, параграф 1 от Регламент № 1346/2000 (1) и член 1, параграф 2, буква б) от Регламент № 44/2001 (2) в смисъл, че:

                           а)

                           Сезираната с производство по несъстоятелност юрисдикция има изключителна компетентност да се произнася по Павловия иск, който произтича пряко от производството по несъстоятелност или е тясно свързан с него и изключения от тази компетентност се съдържат единствено в разпоредбите на Регламент № 1346/2000;

                           б)

                           Павлов иск, предявен от единствения кредитор на предприятие, по отношение на което е започнало производство по несъстоятелност в държава членка, който:

                                       —

                                       е предявен в друга държава членка,

                                       —

                                       основаващ се на правото срещу третото лице ответник, което право е прехвърлено на ищеца от синдика с възмезден договор като поради това обемът на правата на синдика в първата държава е ограничен и

                                       —

                                       не представлява опасност за другите евентуални кредитори,

                     следва да се квалифицира като граждански и търговски иск по член 1, параграф 1 от Регламент № 44/2001?

               2.

               Следва ли правото на ищеца на съдебна защита, което Съдът признава като общ принцип на европейското право и което е гарантирано от член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз да се разбира и тълкува по такъв начин, че:

                           а)

                           и двете национални съдилища, които са компетентни да се произнасят по павлов иск (в зависимост от неговата връзка с производството по несъстоятелност) съгласно член 3, параграф 1 от Регламент №1346/2000 или на член 2, параграф 1 от Регламент № 44/2001 не могат да се откажат от своята компетентност?

                           б)

                           когато юрисдикцията на държава членка приеме за недопустим павловия иск поради липса на компетентност, юрисдикцията на другата държава членка може служебно да приеме, че е компетентна, за да се гарантира правото на ищеца на съдебна защита, независимо от факта, че съгласно разпоредбите на Европейското право за определяне на международната подсъдност тя не може да взема решение в този смисъл?

      (1)  Регламент (ЕО) № 1346/2000 на Съвета от 29 май 2000 година относно производство по несъстоятелност (ОВ L 160, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 1, стр. 143).

      (2)  Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (ОВ L 12, 2001 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74).


title: Дело C-524/09: Решение на Съда (четвърти състав) от 22 декември 2010 г. (преюдициално запитване от Tribunal administratif de Paris, Франция) — Ville de Lyon/Caisse des dépôts et consignations (Преюдициално запитване — Орхуска конвенция — Директива 2003/4/ЕО — Обществен достъп до информация за околната среда — Директива 2003/87/ЕО — Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове — Реглﾰмент (ЕО) № 2216/2004 — Стандартизирана и защитена система от регистри — Достъп до данните за трансакциите с квоти за емисии на парникови газове — Отказ да се предостави информацията — Централен администратор — Администратори на националните регистри — Поверителност на данните от регистрите — Дерогации)

text:
               26.2.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/10

         Решение на Съда (четвърти състав) от 22 декември 2010 г. (преюдициално запитване от Tribunal administratif de Paris, Франция) — Ville de Lyon/Caisse des dépôts et consignations
   (Дело C-524/09) (1)

   (Преюдициално запитване - Орхуска конвенция - Директива 2003/4/ЕО - Обществен достъп до информация за околната среда - Директива 2003/87/ЕО - Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове - Регламент (ЕО) № 2216/2004 - Стандартизирана и защитена система от регистри - Достъп до данните за трансакциите с квоти за емисии на парникови газове - Отказ да се предостави информацията - Централен администратор - Администратори на националните регистри - Поверителност на данните от регистрите - Дерогации)
   2011/C 63/18
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal administratif de Paris

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Ville de Lyon

      Ответник: Caisse des dépôts et consignations

      Предмет

   Преюдициално запитване — Tribunal administratif de Paris — Тълкуване на Директива 2003/4/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2003 година относно обществения достъп до информация за околната среда (ОВ L 41, стр. 26; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 9, стр. 200) и Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността (ОВ L 275, стр. 32; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 10, стр. 78), както и на членове 9 и 10 от Регламент (ЕО) № 2216/2004 на Комисията от 21 декември 2004 година за стандартизирана и защитена система от регистри съгласно Директива 2003/87 и Решение № 280/2004/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 386, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 37, стр. 250) и на приложение ХVI към него — Достъп до данните за трансакциите с квоти за емисии на парникови газове — Отказ да се предоставят тези данни — Съответни правомощия на централния администратор и на администратора на националния регистър — Поверителност на данните от регистрите и възможност за изключение.

      Диспозитив

               1.

               Исканията за предоставяне на данни за трансакции като разглежданите в главното производство, които се отнасят до имената на титулярите на прехвърлящата и на приемащата партида при прехвърляне на квоти за емисии, до квотите или Киото единиците, участващи в тези трансакции, както и до датата и часа на посочените трансакции, се уреждат единствено от специалните правила за публично предоставяне и за поверителност, съдържащи се в Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета, в редакцията ѝ съгласно Директива 2004/101/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 октомври 2004 година, както и в Регламент (ЕО) № 2216/2004 на Комисията от 21 декември 2004 година за стандартизирана и защитена система от регистри съгласно Директива 2003/87 и Решение № 280/2004/ЕО на Европейския парламент и на Съвета.

               2.

               Данни за трансакции като данните, до които в случая по главното производство е поискал достъп орган на местната власт, предоговарящ концесия за обществена услуга, са поверителни по смисъла на Регламент № 2216/2004 и — съгласно членове 9 и 10 от този регламент във връзка с параграфи 11 и 12 от приложение XVI към него — при липса на предварително съгласие от титулярите на съответните партиди широката общественост има свободен достъп до такива данни само в обществено достъпната част на интернет страницата на Независимия регистър на трансакциите на Общността след 15 януари на петата година (X + 5) след годината (X), през която са завършени трансакциите по прехвърляне на квоти за емисии.

               3.

               Макар за целите на прилагането на Регламент № 2216/2004 централният администратор единствен да е компетентен да предоставя на широката общественост данните, посочени в параграф 12 от приложение XVI към този регламент, все пак администраторът на националния регистър, до който е отправено искане за предоставянето на такива данни за трансакции, разполага с правомощието сам да отхвърли това искане, доколкото при липсата на предварително съгласие от титулярите на съответните партиди този администратор е длъжен да гарантира поверителността на тези данни до момента, в който могат правомерно да бъдат предоставени на широката общественост от централния администратор.

      (1)  ОВ C 37, 13.2.2010 г.


title: Дело T-463/14: Решение на Общия съд от 27 април 2016 г. — Österreichische Post/Комисия (Директива 2004/17/EО — Процедури за възлагане на обществени поръчки от възложители, извършващи дейност във водоснабдяването, енергетиката, транспорта и пощенските услуги — Решение за изпълнение на Комисията за освобождаване на някои услуги от сектора на пощенските услуги в Австрия от прилагането на Директива 2004/17/ЕО — Член 30 от Директива 2004/17 — Задължение за мотивиране — Явна грешка в преценката)

text:
               13.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/46

      Решение на Общия съд от 27 април 2016 г. — Österreichische Post/Комисия
      (Дело T-463/14) (1)

      ((Директива 2004/17/EО - Процедури за възлагане на обществени поръчки от възложители, извършващи дейност във водоснабдяването, енергетиката, транспорта и пощенските услуги - Решение за изпълнение на Комисията за освобождаване на някои услуги от сектора на пощенските услуги в Австрия от прилагането на Директива 2004/17/ЕО - Член 30 от Директива 2004/17 - Задължение за мотивиране - Явна грешка в преценката))
      (2016/C 211/57)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Österreichische Post AG (Виена, Австрия) (представители: H. Schatzmann, J. Bleckmann и M. Oder, avocats)

         Ответник: Европейска комисия (представители: A. Tokár и C. Vollrath)

         Предмет

      Искане за частична отмяна на Решение за изпълнение 2014/184/EС на Комисията от 2 април 2014 година за освобождаване на някои услуги от сектора на пощенските услуги в Австрия от прилагането на Директива 2004/17/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно координиране на процедурите за възлагане на обществени поръчки от възложители, извършващи дейност във водоснабдяването, енергетиката, транспорта и пощенските услуги (ОВ L 101, стр. 4; Специално издание на български език 2007 г., глава 6, том 8, стр. 3), в частта, в която се приема, че тази директива трябва да продължи да се прилага при възлагането на обществени поръчки за някои пощенски услуги в Австрия.

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя Решение за изпълнение 2014/184/ЕС на Комисията от 2 април 2014 година за освобождаване на някои услуги от сектора на пощенските услуги в Австрия от прилагането на Директива 2004/17/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно координиране на процедурите за възлагане на обществени поръчки от възложители, извършващи дейност във водоснабдяването, енергетиката, транспорта и пощенските услуги, в частта, в която в него се посочва, че тази директива продължава да се прилага по отношение на пазара на пощенските услуги, свързани с адресирани писма между бизнес клиенти и между бизнес клиенти и частни клиенти на международно равнище в Австрия.

                  2)

                  Отхвърля жалбата в останалата част.

                  3)

                  Осъжда Österreichische Post AG да понесе направените от него съдебни разноски и да заплати осем десети от направените от Европейската комисия съдебни разноски.

                  4)

                  Осъжда Комисията да понесе две десети от собствените си разноски.

         (1)  ОВ C 303, 8.9.2014 г.


title: Дело C-378/10: Решение на Съда (трети състав) от 12 юли 2012 г. (преюдициално запитване от Legfelsőbb Bíróság — Унгария) — искане за вписване в търговския регистър, подадено от VALE Építési Kft (Членове 49 ДФЕС и 54 ДФЕС — Свобода на установяване — Принципи на равностойност и ефективност — Трансгранично преобразуване — Отказ за вписване в регистъра)

text:
               22.9.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 287/3

         Решение на Съда (трети състав) от 12 юли 2012 г. (преюдициално запитване от Legfelsőbb Bíróság — Унгария) — искане за вписване в търговския регистър, подадено от VALE Építési Kft
   (Дело C-378/10) (1)

   (Членове 49 ДФЕС и 54 ДФЕС - Свобода на установяване - Принципи на равностойност и ефективност - Трансгранично преобразуване - Отказ за вписване в регистъра)
   2012/C 287/04
   Език на производството: унгарски

      Запитваща юрисдикция

   Legfelsőbb Bíróság

      Страна в главното производство

   VALE Építési Kft

      Предмет

   Преюдициално запитване — Magyar Köztársaság Legfelsőbb Bírósága — Тълкуване на членове 43 ЕО и 48 ЕО — Преместване на дружество, учредено съгласно правото на една държава членка, в друга държава членка с промяна на приложимото национално право — Национална правна уредба, която не позволява в националния търговски регистър като праводател на дружеството да се посочи дружество, учредено в друга държава членка

      Диспозитив

               1.

               Членове 49 ДФЕС и 54 ДФЕС трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба, която предвижда възможност за преобразуване на учредените по националното право дружества, но принципно не позволява — посредством учредяване на дружество по националното право — преобразуването на вече учредено по правото на друга държава членка дружество в дружество по националното право.

               2.

               В контекста на трансгранично преобразуване на дружество членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС трябва да се тълкуват в смисъл, че приемащата държава членка има право да определи релевантните за подобна операция национални норми и следователно да приложи разпоредбите на националното си законодателство, предвидени за преобразуванията на национално равнище, които разпоредби уреждат учредяването и функционирането на дружеството, каквито са например изискванията за изготвяне на счетоводен баланс и на опис на активите. Принципите на равностойност и ефективност обаче не допускат приемащата държава членка съответно

                           —

                           в случай на трансгранично преобразуване — да откаже да впише дружеството, заявило преобразуването в качеството си на „праводател“, ако подобно вписване на дружеството праводател е предвидено за преобразуванията на национално равнище, и

                           —

                           в производството по регистрация на дружеството — да откаже надлежно да вземе предвид документите, съставени от органите на държавата членка по произход.

      (1)  ОВ C 317, 20.11.2010 г.


title: Дело C-2/15 SA: Искане за овластяване за налагане на запор, подадено на 9 февруари 2015 г.  — ANKO AE/Европейска комисия

text:
               13.4.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 118/14

         Искане за овластяване за налагане на запор, подадено на 9 февруари 2015 г. — ANKO AE/Европейска комисия
   (Дело C-2/15 SA)
   (2015/C 118/18)
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Ищец: ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias (представител: B. Christianos, адвокат)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на ищеца

               —

               Да се овласти „ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias“ да наложи запор върху имущество на Комисията в Гърция за удовлетворяване на вземане в размер на 6  752,74 EUR, заедно с лихви за забава в годишен размер 1 %, изчислени считано от 12.8.2010 г. до пълно погасяване;

               —

               Да се осъди Европейска комисия да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-871/16: Жалба, подадена на 8 декември 2016 г. — Spliethoff’s Bevrachtingskantoor/INEA

text:
               3.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 104/48

         Жалба, подадена на 8 декември 2016 г. — Spliethoff’s Bevrachtingskantoor/INEA
   (Дело T-871/16)
   (2017/C 104/68)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Spliethoff’s Bevrachtingskantoor BV (Амстердам, Нидерландия) (представители: Y. de Vries, lawyer)

      Ответник: Innovation and Networks Executive Agency (INEA)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               Да отмени решението на ответника от 17 юли 2015 г., с което отхвърля предложението на жалбоподателя в отговор на поканата за предложения в рамките на Механизма за свързване на Европа и въз основа на многогодишната работна програма, приета през 2014 г.,

               —

               да разпореди на ответника да приеме ново решение в съответствие с предложението на жалбоподателя, като го съобрази с решението на Общия съд, посочено в жалбата, в рамките на три месеца от датата на постановяване на решението,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания.

               1.

               Първото основание е изведено от твърдяна явна грешка в преценката на предложението на жалбоподателя.

                           —

                           Жалбоподателят изтъква причините, поради които според него оценката на ответника за предложението на жалбоподателя, що се отнася до критериите целесъобразност, въздействие и качество, е недостатъчна.

               2.

               Второто основание е изведено от твърдяно нарушение на принципа на равно третиране.

                           —

                           Жалбоподателят изтъква причините, поради които според него ответникът е направил неподходящо разграничение между неговото предложение относно технологиите за намаляване на емисиите и подобни предложения на негови конкуренти, които са били одобрени за финансиране.


title: Дело T-470/07: Определение на Първоинстанционния съд от 30 септември 2008 г. — Dow Agrosciences и др./Комисия

text:
               22.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/65

         Определение на Първоинстанционния съд от 30 септември 2008 г. — Dow Agrosciences и др./Комисия
   (Дело T-470/07) (1)

   (2008/C 301/127)

      Език на производството: английски

   Председателят на осми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 64, 8.3.2008 г.


title: Дело C-630/10: Определение на Съда (четвърти състав) от 25 ноември 2011 г. (преюдициално запитване от High Court of Justice (Chancery Division) — Обединено кралство) — University of Queensland, CSL Ltd/Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник — Лекарствени продукти за хуманна употреба — Сертификат за допълнителна закрила — Регламент (ЕО) № 469/2009 — Член 3 — Условия за получаване на сертификат — Понятие за продукт, защитен с основен патент, който е в сила — Критерии — Наличие на допълнителни или различни критерии за лекарствен продукт, включващ повече от една активна съставка, или за комбинирана ваксина ( „Multi-disease vaccine“ или „поливалентна ваксина“ )

text:
               10.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 73/10

         Определение на Съда (четвърти състав) от 25 ноември 2011 г. (преюдициално запитване от High Court of Justice (Chancery Division) — Обединено кралство) — University of Queensland, CSL Ltd/Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks
   (Дело C-630/10) (1)

   (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник - Лекарствени продукти за хуманна употреба - Сертификат за допълнителна закрила - Регламент (ЕО) № 469/2009 - Член 3 - Условия за получаване на сертификат - Понятие за продукт, защитен с основен патент, който е в сила - Критерии - Наличие на допълнителни или различни критерии за лекарствен продукт, включващ повече от една активна съставка, или за комбинирана ваксина („Multi-disease vaccine“ или „поливалентна ваксина“)
   2012/C 73/16
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: University of Queensland, CSL Ltd

      Ответник: Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks

      Предмет

   Преюдициално запитване — High Court of Justice (Chancery Division) — Тълкуване на член 3, букви a) и б) от Регламент (ЕО) № 469/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 6 май 2009 година относно сертификата за допълнителна закрила на лекарствените продукти (ОВ L 152, стp.1) — Условия за получаване на сертификат — Понятие за продукт, защитен с основен патент, който е в сила — Критерии — Наличие на допълнителни или различни критерии за лекарствен продукт, включващ повече от една активна съставка, или за комбинирана ваксина („Multi-disease vaccine“)?

      Диспозитив

               1.

               Член 3, буква а) от Регламент (ЕО) № 469/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 6 май 2009 година относно сертификата за допълнителна закрила на лекарствените продукти трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска компетентните в областта на индустриалната собственост ведомства на държава членка да издават сертификат за допълнителна закрила на активни съставки, които не са посочени в текста на претенциите на основния патент, изтъкнат в подкрепа на заявка за такъв сертификат.

               2.

               Член 3, буква б) от Регламент № 469/2009 трябва да се тълкува в смисъл, че ако са изпълнени и другите предвидени в него условия, той допуска компетентните в областта на индустриалната собственост ведомства на държава членка да издават сертификат за допълнителна закрила на активна съставка, посочена в текста на претенциите на изтъкнатия основен патент, когато лекарственият продукт, чието разрешение за пускане на пазара е представено в подкрепа на заявката за сертификат за допълнителна закрила, включва не само тази активна съставка, но и други активни съставки.

               3.

               В случай на основен патент, който се отнася до процес на получаване на продукт, член 3, буква а) от Регламент № 469/2009 не допуска издаването на сертификат за допълнителна закрила на продукт, различен от този, който е посочен в текста на претенциите на патента като получавания в резултат на въпросния процес продукт. В това отношение е без значение въпросът дали този процес позволява пряко да се получи продуктът.

      (1)  ОВ C 89, 19.3.2011 г.


title: Дело T-188/10: Жалба, подадена на 26 април 2010 г. — DTL/СХВП — Gestión de Recursos y Soluciones Empresariales (Solaria)

text:
               19.6.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 161/55

      Жалба, подадена на 26 април 2010 г. — DTL/СХВП — Gestión de Recursos y Soluciones Empresariales (Solaria)
      (Дело T-188/10)
      (2010/C 161/86)
      Език на жалбата: испански

         Страни

         Жалбоподател: DTL Corporación, SL (Мадрид, Испания) (представител: C. Rueda Pascual, abogado)

         Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Gestión de Recursos y Soluciones Empresariales, SL (Pamplona, Испания)

         Искания на жалбоподателя

                  —

                  да се отмени решението на втори апелативен състав на СХВП от 17 февруари 2010 г. по дело R 767/2009-2;

                  —

                  да се замени с друго решение, което да отхвърли възражението на GESTIÓN DE RECURSOS Y SOLUCIONES EMPRESARIALES, S.L. срещу заявката за марка на Общността № 5153325 „SOLARIA“ и да позволи посочената марка да бъде регистрирана не само в клас 41, но и за всички заявени услуги от класове 37 и 42; да се осъди ответната страна да плати разноските по възражението и жалбата пред СХВП, и

                  —

                  да се осъдят СХВП и другите страни, които се противопоставят на настоящото обжалване, да платят съдебните разноски по същото.

         Правни основания и основни доводи

         Заявител на марката на Общността: DTL Corporación, SL

         Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка, съдържаща словния елемент „SOLARIA“ (заявка за регистрация № 5 153 325) за услуги от класове 37, 41 и 42

         Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Gestión de recursos y soluciones empresariales S.L.

         Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: испанска фигуративна марка, съдържаща словния елемент „SOLARTIA“ (№ 2 689 747) за услуги от класове 37 и 42

         Решение на отдела по споровете: частично уважава възражението.

         Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

         Изложени правни основания: неправилно тълкуване и прилагане на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 относно марката на Общността.


title: Дело T-62/07 P: Жалба, подадена на 28 февруари 2007 г. от Комисията на Европейските общности срещу решение, постановено на 13 декември 2006 г. от Съда на публичната служба по дело F-17/05 de Brito Sequeira Carvalho/Комисия

text:
               28.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 95/50

         Жалба, подадена на 28 февруари 2007 г. от Комисията на Европейските общности срещу решение, постановено на 13 декември 2006 г. от Съда на публичната служба по дело F-17/05 de Brito Sequeira Carvalho/Комисия
   (Дело T-62/07 P)
   (2007/C 95/100)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Комисия на Европейските общности (представители: D. Martin, agent и C. Falmagne, avocat)

      Друга страна в производството: José Antonio de Brito Sequeira Carvalho
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на Съда на публичната служба от 13 декември 2006 г. по дело F-17/05;

               —

               да се отхвърли предявения от г-н Sequeira иск;

               —

               да се постанови, че всяка страна понася направените от нея разноски по настоящото производство и тези по производството пред Съда на публичната служба.

         Правни основания и основни доводи
   С решение от 13 декември 2006 г., постановено по дело F-17/05 de Brito Sequeira Carvalho/Комисия, Съдът на публичната служба (СПС) уважи частично иска, предявен от ищеца пред първа инстанция и отмени решението на Комисията от 13 юли 2004 г., с което се забранява на ищеца достъп до сградите на Комисията, както и решенията за служебно продължаване на неговия отпуск по болест.
   Комисията основава своята жалба, от една страна, на факта, че с отмяната на решението на Комисията от 13 юли 2004 г. за забрана на достъп на ищеца до нейните сгради, Съдът на публичната служба се е произнесъл ultra petita и от друга страна, на факта, че приетото решение нарушава общностното право. Комисията изтъква, че Съдът на публичната служба е изопачил породилите спора факти, че е допуснал грешка в правото при тълкуването на задължението за мотивиране на решението и че е нарушил член 59, параграф 1, алинея пета от Правилника за длъжностните лица. Освен това, Комисията поддържа, че с направеното в атакуваното решение тълкуване на член 59, параграф 5 от Правилника, Съдът на публичната служба е изопачил предвидената в него арбитражна процедура.


title: Дело T-111/15: Жалба, подадена на 1 март 2015 г. — Ryanair и Airport Marketing Services/Комисия

text:
               1.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 178/13

         Жалба, подадена на 1 март 2015 г. — Ryanair и Airport Marketing Services/Комисия
   (Дело T-111/15)
   (2015/C 178/15)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Ryanair Ltd (Дъблин, Ирландия) и Airport Marketing Services Ltd (Дъблин, Ирландия) (представители: G. Berrisch, E. Vahida, I. Metaxas-Maragkidis, lawyers, и B. Byrne, Solicitor)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени член 1, параграф 2, член 2, параграф 4 и членове 3, 4 и 5 от Решението на Европейската комисия от 23 юли 2014 година относно държавна помощ SA.33963 (2012/C) (ex 2012/NN), приложена от Франция в полза на Chamber of Commerce and Industry of Angoulême, SNC-Lavalin, Ryanair и Airport Marketing Services,

               —

               да осъди Комисията да плати съдебните разноски по производството.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от твърдяно нарушение на принципа на добра администрация, закрепен в член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз, и на правото на защита на жалбоподателите, тъй като Комисията не е предоставила на жалбоподателите достъп до преписката по разследването, вследствие на което не са били в положение да изразят ефективно становищата си.

               2.

               Второто правно основание е изведено от твърдяно нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС, защото Комисията погрешно приписва подписването на споразумението за Airport Service и споразумението за Marketing Services на френската държава.

               3.

               Третото правно основание е изведено от твърдяно нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС, защото Комисията не е приложила правилно принципа на „инвеститор в условията на пазарна икономика“.
               Жалбоподателите изтъкват, че Комисията погрешно е отказала да приеме сравнителен анализ, който е щял да доведе до констатиране на липса на помощ за жалбоподателите. Вместо това Комисията е използвала явно недостатъчни, непроверени и ненадеждни данни при изчисляването на рентабилността на летището, приложила е прекомерно кратък прогнозен период, не е взела предвид външните мрежови фактори, които летището е могло да прогнозира, че ще спечели от връзките си с Ryanair, не е предоставила подходяща стойност на маркетинговите услуги и е отхвърлила съображенията, които са мотивирали решението за закупуване на такива услуги от летището.

               4.

               Четвъртото правно основание е изведено от твърдяно нарушение на член 107 параграф 1 ДФЕС и член 108, параграф 2 ДФЕС, тъй като Комисията е допуснала явна грешка в преценката и грешка при прилагане на правото, като е приела, че помощта за Ryanair и Airport Marketing Services се равнява на кумулираните пределни загуби на летище Angoulême, вместо на действителната печалба за Ryanair и Airport Marketing Services. Комисията е трябвало да разгледа до каква степен твърдяната печалба е била действително прехвърлена върху пътниците на Ryanair. По-нататък, Комисията не е остойностила нито едно сравнително предимство, от което се е ползвало Ryanair за потока на плащания в (предполагаем) размер под себестойността чрез летище Angoulême. Накрая, Комисията не обяснява правилно защо възстановяването на сумата на конкретизираната в решението помощ е било необходимо, за да се осигури връщането към положението отпреди плащането на помощта.