title: Дело T-76/15: Жалба, подадена на 18 февруари 2015 г. — KENUP Foundation и др./EIT

text:
               4.5.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 146/40

         Жалба, подадена на 18 февруари 2015 г. — KENUP Foundation и др./EIT
   (Дело T-76/15)
   (2015/C 146/54)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: KENUP Foundation (Kalkara, Малта), Candena GmbH (Lüneburg, Германия), Center odličnosti za biosenzoriko, instrumentacijo in procesno kontrolo (CO BIK) (Ajdovščina, Словения), Evotec AG (Хамбург, Германия) (представители: U. Soltész, C. Wagner и H. Weiß, lawyers)

      Ответник: Европейския институт за иновации и технологии (EIT)

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени решенията на Европейския институт за иновации и технологии от 9 декември 2014 г. относно определянето на общностите на знание и иновации (02008.EIT.2014.I.EIT.GB) и относно отхвърлянето на предложението на KENUP, съгласно съобщението с писмо от 10 декември 2014 г. (012234.EIT.D.2014.MK), и

               —

               да осъди EIT да заплати разноските на жалбоподателя.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага девет правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от твърдението, че обжалваното решение за отхвърляне на предложението на KENUP не е било взето от компетентен орган на ЕС.

               2.

               Второто правно основание е неспазване от EIT на приложимата процедура по подбор при приемането на обжалваните решения.

               3.

               Третото правно основание е изведено от липсата на изложени мотиви от EIT поради несъобщаването на жалбоподателите на решението за определяне.

               4.

               Четвъртото правно основание е изведено от нарушение на принципа на равно третиране при оценката на предложението на KENUP, извършена от външни експерти на EIT.

               5.

               Петото правно основание е изведено от нарушение на принципите на прозрачност и на задължението за излагане на мотиви, допуснато при оценката на предложението на KENUP, извършена от външни експерти на EIT.

               6.

               Шестото правно основание е изведено от нарушение на разпоредбите на Регламента „Хоризонт 2020“ относно етичната оценка.

               7.

               Седмото правно основание е изведено от наличието на явни грешки при преценката на предложението на KENUP, извършена от външните експерти на EIT.

               8.

               Осмото правно основание е изведено от твърдението, че експертите на EIT и членовете на Управителния съвет на EIT, участващи в процедурата по подбор, водеща до обжалваното решение, са били в положение, което поставило техните интереси в конфликт с тези на Европейския съюз.

               9.

               Деветото правно основание е изведено от твърдението, че поканата на EIT за 2014 г. за общности за знания и иновации (ОЗИ) нарушава процедурните правила относно процедурата за подбор на ОЗИ.


title: Дело C-272/06: Определение на председателя на Съда от 12 юни 2007 г. (преюдициално запитване, отправено от Cour d'appel d'Angers — Франция) — EARL Mainelvo/Denkavit France SARL

text:
               25.8.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 199/25

         Определение на председателя на Съда от 12 юни 2007 г. (преюдициално запитване, отправено от Cour d'appel d'Angers — Франция) — EARL Mainelvo/Denkavit France SARL
   (Дело C-272/06) (1)

   (2007/C 199/41)

      Език на производството: френски

   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  OВ C 212, 2.9.2006 г.


title: Дело T-450/17: Жалба, подадена на 18 юли 2017 г. — Eurosupport — Fineurop support/ЕИРП

text:
               23.10.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 357/16

         Жалба, подадена на 18 юли 2017 г. — Eurosupport — Fineurop support/ЕИРП
   (Дело T-450/17)
   (2017/C 357/20)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Eurosupport — Fineurop support Srl (Милано, Италия) (представител: M. Velardo, адвокат)

      Ответник: Европейски институт за равенство между половете (ЕИРП)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение от 8 май 2017 г., с което се отхвърля офертата на жалбоподателя в процедура за възлагане на обществена поръчка EIGE/2017/OPER/04 „Female Genital Mutilation: Estimating Girls at Risk“ и последващите решения, с които е приета офертата на друг оферент и договорът е възложен на него;

               —

               да осъди ответника да плати претърпените от жалбоподателя вреди, заедно с лихва от 8 % или при условията на субсидиарност да му изплати обезщетение с лихва от 8 %;

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три основания.

               1.

               Първото основание е изведено от нарушението на принципите на равно третиране, на прозрачност, на действие с известна предпазливост и на задължението за поверителност, както и от твърдението за явна грешка в преценката.

               2.

               С второто основание се изтъкват непоследователност на мотивите на решенията за оценяване на офертите и нарушение на принципа на пропорционалност при преценката на офертата на жалбоподателя.

               3.

               С третото основание се изтъква нарушение на правото на добра администрация.


title: Дело C-339/13: Решение на Съда (девети състав) от 22 май 2014 г.  — Европейска комисия/Италианска република (Неизпълнение на задължения от държава членка — Директива 1999/74/ЕО — Член 3 и член 5, параграф 2 — Забрана на системи за отглеждане на кокошки носачки в неуголемени клетки — Отглеждане на кокошки носачки в клетки, които не отговарят на посочените в тази директива изисквания)

text:
               4.8.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 253/12

         Решение на Съда (девети състав) от 22 май 2014 г. — Европейска комисия/Италианска република
   (Дело C-339/13) (1)

   ((Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 1999/74/ЕО - Член 3 и член 5, параграф 2 - Забрана на системи за отглеждане на кокошки носачки в неуголемени клетки - Отглеждане на кокошки носачки в клетки, които не отговарят на посочените в тази директива изисквания))
   2014/C 253/15
   Език на производството: италиански

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: D. Bianchi и B. Schima)

      Ответник: Италианска република (представители: G. Palmieri, F Urbani Neri, avvocato dello Stato)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 3 и член 5, параграф 2 от Директива 1999/74/ЕО на Съвета от 19 юли 1999 година за установяване на минимални изисквания за защитата на кокошки носачки (ОВ L 203, стр. 53, Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 29, стр. 74)

      Диспозитив

               1)

               Като не е гарантирала, че считано от 1 януари 2012 г. кокошките носачки вече няма да се отглеждат в системи с неуголемени клетки, Италианската република не е изпълнила задълженията си по член 3 и член 5, параграф 2 от Директива 1999/74/ЕО на Съвета от 19 юли 1999 година за установяване на минимални изисквания за защитата на кокошки носачки.

               2)

               Осъжда Италианската република да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 252, 31.8.2013 г.


title: Дело T-644/13 R: Определение на съдията по обезпечителното производство от 4 февруари 2014 г.  — Serco Belgium и др./Комисия (Обезпечително производство — Обществени поръчки — Процедура за възлагане на обществени поръчки — Отхвърляне на офертата на оферент — Молба за спиране на изпълнението — Fumus boni juris)

text:
               10.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 175/45

         Определение на съдията по обезпечителното производство от 4 февруари 2014 г. — Serco Belgium и др./Комисия
   (Дело T-644/13 R)
   ((Обезпечително производство - Обществени поръчки - Процедура за възлагане на обществени поръчки - Отхвърляне на офертата на оферент - Молба за спиране на изпълнението - Fumus boni juris))
   2014/C 175/62
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Serco Belgium SA (Брюксел, Белгия); SA Bull NV (Брюксел); и Unisys Belgium SA (Брюксел) (представители: V. Ost и M. Vanderstraeten, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: S. Delaude, L. Cappelletti и F. Moro)

      Предмет

   Първо, молба за спиране на изпълнението на решението на Комисията от 30 октомври 2013 г., с което се отхвърля подадената от образувания от молителите консорциум оферта в процедурата за възлагане на обществена поръчка DIGIT/R2/PO/2012/026 — ITIC-SM относно управлението на услуги за информационни технологии (ИТ) за интегрираната и консолидирана графична среда на Европейската комисия, и с което обществената поръчка се възлага на друг консорциум, второ, да се забрани на Комисията да сключва разглеждания рамков договор, както и конкретни договори съгласно този рамков договор, и трето, да разпореди всякакви други подходящи временни мерки

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.

               2)

               Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело T-155/15: Жалба, подадена на 27 март 2015 г. — Kaddour/Съвет

text:
               8.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 190/23

         Жалба, подадена на 27 март 2015 г. — Kaddour/Съвет
   (Дело T-155/15)
   (2015/C 190/27)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Khaled Kaddour (Дамаск, Сирия) (представители: A. Boesch, D. Amaudruz и M. Ponsard, avocats)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да разпореди присъединяването на материалите по дело T-654/11,

               —

               да предостави на жалбоподателя правото на реплика, като във връзка с нея да представи нови доказателства и призове свидетели,

               —

               да отмени, доколкото се отнасят за жалбоподателя, следните актове:

                           —

                           Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/108 на Съвета от 26 януари 2015 г.,

                           —

                           Решение за изпълнение (ОВППС) 2015/117 на Съвета от 26 януари 2015 г.;

               —

               да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят сочи две основания, които по същество са идентични или сходни с посочените по дело T-653/11, Jaber/Съвет (1).

      (1)  ОВ C 58, 2012 г., стр. 12.


title: Дело T-712/13: Решение на Общия съд от 11 декември 2014 г.  — Monster Energy/СХВП (REHABILITATE) (Марка на Общността — Заявка за словна марка на Общността „REHABILITATE“  — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               9.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/52

         Решение на Общия съд от 11 декември 2014 г. — Monster Energy/СХВП (REHABILITATE)
   (Дело T-712/13) (1)

   ((Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността „REHABILITATE“ - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2015/C 046/66)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Monster Energy Company (Corona, Калифорния, САЩ) (представител: P. Brownlow, solicitor)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: J. Crespo Carrillo)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 17 октомври 2013 г. (преписка R 609/2013-1), постановено по заявка за регистрация на словния знак „REHABILITATE“ като марка на Общността.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Monster Energy Company да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 61, 1.3.2014 г.


title: Дело C-546/07: Решение на Съда (трети състав) от 21 януари 2010 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия (Неизпълнение на задължения от държава членка — Свободно предоставяне на услуги — Член 49 ЕО — Приложение XII към Акта за присъединяване — Списък, посочен в член 24 от Акта за присъединяване: Полша — Глава 2, точка 13 — Възможност за Федерална република Германия да дерогира член 49, параграф 1 ЕО — Клауза standstill — Спогодба от 31 януари 1990 г. между правителството на Федерална република Германия и правителството на Република Полша относно командироване на работници от полски предприятия за изпълнение на договори за изработка — Изключване на възможността за предприятията, установени в други държави членки, да сключват с полски предприятия договори за изработка, свързани с извършване на строителни работи в Германия — Разширяване на приложното поле на съществуващите към датата на подписване на Договора за присъединяване ограничения на достъпа на полските работници до германския пазар на труда)

text:
               13.3.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/3

         Решение на Съда (трети състав) от 21 януари 2010 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия
   (Дело C-546/07) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Свободно предоставяне на услуги - Член 49 ЕО - Приложение XII към Акта за присъединяване - Списък, посочен в член 24 от Акта за присъединяване: Полша - Глава 2, точка 13 - Възможност за Федерална република Германия да дерогира член 49, параграф 1 ЕО - Клауза „standstill“ - Спогодба от 31 януари 1990 г. между правителството на Федерална република Германия и правителството на Република Полша относно командироване на работници от полски предприятия за изпълнение на договори за изработка - Изключване на възможността за предприятията, установени в други държави членки, да сключват с полски предприятия договори за изработка, свързани с извършване на строителни работи в Германия - Разширяване на приложното поле на съществуващите към датата на подписване на Договора за присъединяване ограничения на достъпа на полските работници до германския пазар на труда)
   2010/C 63/04
   Език на производството: немски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: E. Traversa и P. Dejmek)

      Ответник: Федерална република Германия (представители: J. Möller, M. Lumma и C. Blaschke)

      Встъпила страна в подкрепа на ищеца: Република Полша (представител: M. Dowgielewicz)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 49 ЕО и на Приложение XII (Списък по член 24 от Акта за присъединяване: Полша), глава 2 (Свободно движение на хора), точка 13 от Акта относно условията на присъединяването на Чешката република, Република Естония, Република Кипър, Република Латвия, Република Литва, Република Унгария, Република Малка, Република Полша, Република Словения и Словашката република и промените в Учредителните договори на Европейския съюз (ОВ L 236, 2003 г., стр. 875) — Тълкуване и прилагане от националните административни органи на Спогодбата от 31 януари 1990 г. между правителството на Федерална република Германия и правителството на Република Полша относно командироване на работници от полски предприятия за изпълнение на договори за изработка — Изключване на възможността за предприятията, установени в други държави членки, да сключват с полски предприятия договори за изработка, свързани с извършване на строителни работи в Германия — Разширяване на приложното поле на съществуващите към датата на подписване на Договора за присъединяване ограничения на достъпа на полските работници на срочен трудов договор („Werkvertragsarbeitnehmer“) до националния пазар на труда

      Диспозитив

               1.

               Като тълкува в административната си практика израза „предприятие от другата страна“, посочен в член 1, параграф 1 от Спогодбата от 31 януари 1990 г. между правителството на Федерална република Германия и правителството на Република Полша относно командироване на работници от полски предприятия за изпълнение на договори за изработка, изменена на 1 март и 30 април 1993 г., като означаващ „германско предприятие“, Федерална република Германия не изпълнява задълженията си по член 49 ЕО.

               2.

               Отхвърля иска в останалата му част.

               3.

               Европейската комисия и Федерална република Германия понасят направените от тях съдебни разноски.

               4.

               Република Полша понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 64, 8.3.2008 г.


title: Дело C-66/07: Иск, предявен на 8 февруари 2007 г. — Комисия на Европейските общности срещу Ирландия

text:
               24.3.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 69/14

         Иск, предявен на 8 февруари 2007 г. — Комисия на Европейските общности срещу Ирландия
   (Дело C-66/07)
   (2007/C 69/33)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: B. Stromsky и D. Lawunmi)

      Ответник: Ирландия
   Искания
   Ищецът моли Съда да:

               —

               постанови, че като не е приела законовите, подзаконови и административни разпоредби, необходими, за да се съобразят с Директива 2004/27/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година за изменение на Директива 2001/83/ЕО за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба (1), или във всички случаи, като не е уведомила Комисията за тези разпоредби, Ирландия не е изпълнила задълженията си по член 3 от тази директива.

               —

               да осъди Ирландия да заплати разноските.

         Правни основания и главни доводи
   Крайният срок за транспониране на директивата е изтекъл на 30 октомври 2005 г.

      (1)  ОВ L 136, стр. 34.


title: Дело C-387/13: Решение на Съда (шести състав) от 16 октомври 2014 г. (преюдициално запитване от College van Beroep voor het Bedrijfsleven — Нидерландия) — VAEX Varkens- en Veehandel BV/Productschap Vee en Vlees (Преюдициално запитване — Селско стопанство — Регламент (ЕО) № 612/2009 — Възстановявания при износ — Регламент (ЕО) № 376/2008 — Режим на лицензии за износ — Декларация за износ, подадена преди издаването на лицензията за износ — Износ, осъществен по време на срока на валидност на лицензията за износ — Отстраняване на нередовности)

text:
               22.12.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 462/9

         Решение на Съда (шести състав) от 16 октомври 2014 г. (преюдициално запитване от College van Beroep voor het Bedrijfsleven — Нидерландия) — VAEX Varkens- en Veehandel BV/Productschap Vee en Vlees
   (Дело C-387/13) (1)

   ((Преюдициално запитване - Селско стопанство - Регламент (ЕО) № 612/2009 - Възстановявания при износ - Регламент (ЕО) № 376/2008 - Режим на лицензии за износ - Декларация за износ, подадена преди издаването на лицензията за износ - Износ, осъществен по време на срока на валидност на лицензията за износ - Отстраняване на нередовности))
   (2014/C 462/14)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   College van Beroep voor het Bedrijfsleven

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: VAEX Varkens- en Veehandel BV

      Ответник: Productschap Vee en Vlees

      Диспозитив

               1)

               Разпоредбите на Регламент (ЕО) № 612/2009 на Комисията от 7 юли 2009 година за установяване на общи подробни правила за прилагане на режима на възстановяванията при износ на земеделски продукти, Регламент (ЕО) № 376/2008 на Комисията от 23 април 2008 година за определяне на общи подробни правила за прилагане на режима на лицензии за внос и износ и сертификати за предварително фиксиране за селскостопанските продукти и Регламент (ЕО) № 382/2008 на Комисията от 21 април 2008 година относно правила за прилагане на режима на вносни и износни лицензии в сектора на говеждото и телешкото месо трябва да се тълкуват в смисъл, че по принцип не допускат изплащане на възстановяване при износ и освобождаване на внесената в това отношение гаранция, когато съответният износител не е разполагал с валидна износна лицензия на датата на приемането на декларацията за износ, макар че действителният износ на разглежданите стоки е осъществен по време на срока на валидност на лицензия за износ, която му е била издадена.

               2)

               Разпоредбите на Регламент № 612/2009 и разпоредбите на Регламенти 376/2008 и № 382/2008, разглеждани във връзка с член 78 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността, трябва да се тълкуват в смисъл, че по принцип допускат последващо узаконяване на декларацията за износ, така че да е възможно вписване на съответната операция в лицензията за износ, въз основа на което да се изплати възстановяването при износ и съответно да се освободи внесената гаранция.

      (1)  ОВ C 274, 21.9.2013 г.


title: Дело C-572/13: Преюдициално запитване, отправено от Сour d'appel de Bruxelles (Белгия) на 8 ноември 2013 г. — Hewlett-Packard Belgium SPRL/Reprobel SCRL

text:
               25.1.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/6

         Преюдициално запитване, отправено от Сour d'appel de Bruxelles (Белгия) на 8 ноември 2013 г. — Hewlett-Packard Belgium SPRL/Reprobel SCRL
   (Дело C-572/13)
   2014/C 24/11
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour d'appel de Bruxelles

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Hewlett-Packard Belgium SPRL

      Ответник: Reprobel SCRL

      Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли понятието „справедливо обезщетение“, съдържащо се в член 5, параграф 2, букви а) и б) от Директива 2001/29/ЕО (1), да се тълкува по различен начин в зависимост от това дали възпроизвеждането върху хартия или друг подобен носител, извършено чрез каквато и да е фотографска техника или някакъв друг процес, който има подобни резултати, е направено от всякакви потребители или е направено от физическо лице за лично ползване и за цели, които нямат пряко или косвено търговски характер? При положителен отговор на какви критерии трябва да се основава тази разлика в тълкуването?

               2.

               Трябва ли член 5, параграф 2, букви а) и б) от Директива 2001/29 да се тълкува в смисъл, че позволява на държавите членки да определят справедливото обезщетение, полагащо се на притежателите на права под формата:

                           1.

                           на фиксирано възнаграждение, изплащано от производителя, вносителя или приобретателя в Общността на апарати, позволяващи копирането на закриляни произведения, при пускането на пазара на тези апарати на територията на страната, размерът на което се изчислява единствено в зависимост от скоростта, с която копирната машина може да изготвя определен брой копия в минута, без да е налице друга връзка с евентуално претърпяната от притежателите на права вреда, и

                           2.

                           на пропорционално възнаграждение, определяно единствено от произведението между цената на дребно и броя на изготвяните копия, което варира в зависимост от това дали задълженото лице е оказало съдействие или не при събирането на това възнаграждение, тежестта на което се понася от физическите или юридически лица, които изготвят копия на произведения, или евентуално, като в този случай първите се освобождават, от лицата, които възмездно или безвъзмездно предоставят апарат за възпроизвеждане на разположение на други лица.

                     При отрицателен отговор на този въпрос кои са релевантните и съгласувани критерии, които държавите членки трябва да приложат, за да може обезщетението да се счита за справедливо и между засегнатите лица да се установи справедлив баланс в съответствие с правото на Съюза?

               3.

               Трябва ли член 5, параграф 2, букви а) и б) от Директива 2001/29 да се тълкува в смисъл, че позволява на държавите членки да предоставят половината от справедливото обезщетение, полагащо се на притежателите на права, на издателите на произведения, създадени от авторите, без издателите да имат каквото и да било задължение дори непряко да дадат възможност на авторите да се ползват от част от обезщетението, от което са лишени?

               4.

               Трябва ли член 5, параграф 2, букви а) и б) от Директива 2001/29 да се тълкува в смисъл, че позволява на държавите членки да въвеждат недиференцирана система за събирането на справедливото обезщетение, полагащо се на притежателите на права, под формата на предварително фиксирана компенсация и на сума за изготвено копие, което имплицитно, но със сигурност и отчасти обхваща копирането на музикални партитури и непозволеното възпроизвеждане на произведения?

      (1)  Директива 2001/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 година относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество (ОВ L 167, стр. 10; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 230).


title: Дело T-303/13: Определение на Общия съд от 14 януари 2014 г. — Miettinen/Съвет (Достъп до документи — Регламент (ЕО) № 1049/2001 — Становище на правната служба на Съвета — Отказ на достъп — Оповестяване след подаването на жалбата — Отпадане на предмета на спора — Липса на правен интерес — Липса на основание за произнасяне)

text:
               8.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 71/22

      Определение на Общия съд от 14 януари 2014 г. — Miettinen/Съвет
      (Дело T-303/13) (1)

      (Достъп до документи - Регламент (ЕО) № 1049/2001 - Становище на правната служба на Съвета - Отказ на достъп - Оповестяване след подаването на жалбата - Отпадане на предмета на спора - Липса на правен интерес - Липса на основание за произнасяне)
      (2014/C 71/40)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Samuli Miettinen (Espoo, Финландия) (представители: O. Brouwer, E. Raedts, адвокати, и A. Villette, solicitor)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: K. Pellinghelli и É. Sitbon)

         Предмет

      Искане за отмяна на решението на Съвета от 25 март 2013 г., с което се отказва на жалбоподателя достъпа до пълния текст на становището на правната служба на Съвета с референтен номер 15309/12.

         Диспозитив

                  1.

                  Липсва основание за постановяване на съдебно решение по същество по настоящата жалба.

                  2.

                  Осъжда Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.

                  3.

                  Липсва основание за произнасяне по молбите за встъпване на Кралство Швеция и на Република Финландия.

         (1)  ОВ C 215, 27.7.2013 г.


title: Дело C-115/14: Преюдициално запитване от Oberlandesgericht Koblenz (Германия), постъпило на 11 март 2014 г.  — RegioPost GmbH & Co. KG/Stadt Landau

text:
               10.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 175/21

         Преюдициално запитване от Oberlandesgericht Koblenz (Германия), постъпило на 11 март 2014 г. — RegioPost GmbH & Co. KG/Stadt Landau
   (Дело C-115/14)
   2014/C 175/26
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberlandesgericht Koblenz

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: RegioPost GmbH & Co. KG

      Ответник: Stadt Landau

      Други страни в производството: PostCon Deutschland GmbH, Deutsche Post AG

      Преюдициални въпроси

               1)

               Следва ли член 56, параграф 1 от Договора за функционирането на Европейския съюз във връзка с член 3, параграф 1 от Директива 96/71/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 1996 г. относно командироването на работници в рамките на предоставянето на услуги, да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба, която императивно предписва на възлагащ орган да избира за изпълнители на обществени поръчки само предприятия, които — както и техните подизпълнители — при подаването на офертите писмено се задължат да заплащат на заетите в изпълнението на поръчката техни работници и служители минималната заплата, определена от държавата само за публични, но не и за частни поръчки, ако няма нито обща минимална заплата, установена със закон, нито общоприложим колективен трудов договор, обвързващ потенциалните изпълнители и евентуалните подизпълнители на поръчката?

               2)

               При отрицателен отговор на първия въпрос:
               Следва ли правото на Съюза в областта на обществените поръчки, по-специално член 26 от Директива 2004/18/ЕО (2) на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 г. относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки, да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба като тази на член 3, параграф 1, трето изречение от LTTG, която императивно предвижда изключване от класирането на оферта в случай, че още при нейното подаване икономическият оператор не се задължи в изрична декларация за дадено действие, за което в случай, че поръчката му бъде възложена, той би бил задължен по договор и без да е дал такава декларация?

      (1)  ОВ L 18, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 4, стр. 29.

      (2)  ОВ L 134, стр. 114; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 116.


title: Дело T-47/03: Решение на Първоинстанционния съд от 11 юли 2007 г. — Sison/Съвет (Външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки срещу някои лица и организации в рамките на борбата срещу тероризма — Замразяване на финансови средства — Компетентност на Общността — Иск за отмяна — Право на защита — Мотиви — Право на ефективна съдебна защита — Иск за обезщетение)

text:
               25.8.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 199/27

         Решение на Първоинстанционния съд от 11 юли 2007 г. — Sison/Съвет
   (Дело T-47/03) (1)

   (Външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу някои лица и организации в рамките на борбата срещу тероризма - Замразяване на финансови средства - Компетентност на Общността - Иск за отмяна - Право на защита - Мотиви - Право на ефективна съдебна защита - Иск за обезщетение)
   (2007/C 199/49)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищец: Jose Maria Sison (Utrecht, Нидерландия) (представители: J. Fermon, A. Comte, H. Schultz, D. Gurses и T. Olsson, avocats)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: V. Vitsentzatos и M. Bishop)

      Встъпили страни в подкрепа на ответника: Кралство Нидерландия (представител: H. Sevenster, agent) и Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: първоначално R. Caudwell, впоследствие C. Gibbs, agents, подпомагани от S. Moore, barrister)
   Предмет
   От една страна, искане за частична отмяна на Решение 2002/974/ЕО на Съвета от 12 декември 2002 г. за прилагане на член 2, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 2580/2001 относно приемането на специални ограничителни мерки срещу някои лица и организации в рамките на борбата срещу тероризма и за отмяна на Решение 2002/848/ЕО (ОВ L 337, стр. 85) и, от друга срана, искане за обезщетение
   Диспозитив

               1)

               Отменя Решение 2006/379/ЕО на Съвета от 29 май 2001 г. за прилагане на член 2, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 2580/2001 относно приемането на специални ограничителни мерки срещу някои лица и организации в рамките на борбата срещу тероризма и за отмяна на Решение 2005/930/ЕО, в частта, в която се отнася за ответника.

               2)

               Отхвърля искането за обезщетение.

               3)

               Осъжда Съвета да понесе освен собствените си разноски и разноските на ищеца, включително тези във връзка с обезпечителното производство, както и разноските на Negotiating Panel of the National Democratic Front of the Philippines, на г-н Luis G. Jalandoni и г-н Fidel V. Agcaoili, и на г-жа Maria Consuelo K. Ledesma.

               4)

               Кралство Нидерландия и Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия понасят собствените си разноски.

      (1)  ОВ C 101, 26.4.2003 г.


title: Дело T-316/07: Иск, предявен на 20 август 2007 г. — Commercy/СХВП — easyGroup IP Licensing (easyHotel)

text:
               6.10.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 235/26

         Иск, предявен на 20 август 2007 г. — Commercy/СХВП — easyGroup IP Licensing (easyHotel)
   (Дело T-316/07)
   (2007/C 235/49)
   Език на исковата молба: немски
   Страни

      Ищец: Commercy AG (Weimar, Германия) (представител: Rechtsanwalt F. Jaschke)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: easyGroup IP Licensing Limited
   Искания на ищеца

               —

               Да се обяви за недействителна марка на Общността № 1 866 706 „easyHotel“.

         Правни основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: словна марка „easyHotel“ за стоки и услуги по класове 16, 25, 32, 33, 35, 36, 39, 41 и 42 (марка на Общността № 1 866 706).

      Притежател на марката на Общността: easyGroup IP Licensing Limited.

      Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: Bettina Breitenbücher, Sozietät Kübler.

      Марка или знак, на който е направено позоваване в процедурата по обявяване на недействителност: немската словна марка „EASYHOTEL“ за стоки и услуги по класове 9, 38 и 42 (№ 30 043 724).

      Решение на отдела по заличаването: отхвърля искането за обявяване на недействителност.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата по дело R 1295/2006-2.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 40/94 (1), тъй като тази разпоредба била тълкувана твърде ограничително. Знаците били идентични и поради това съществувала вероятност от объркване, въпреки че посочените стоки и услуги не били сходни.

      (1)  Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ 1994 г., L 11, стр. 1); (Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).


title: Дело F-76/11: Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 5 декември 2012 г. — Grazyte/Комисия (Публична служба — Възнаграждение — Надбавка за експатриране — Условие, предвидено в член 4, параграф 1, буква б) от приложение VII към Правилника — Десетгодишен период, който трябва да се вземе предвид — Начален момент — Краен момент — Неотносимост на периодите на работа в международна организация — Прилагане по аналогия на разпоредбите на член 4, параграф 1, буква а) от приложение VII към Правилника)

text:
               9.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/31

         Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 5 декември 2012 г. — Grazyte/Комисия
   (Дело F-76/11) (1)

   (Публична служба - Възнаграждение - Надбавка за експатриране - Условие, предвидено в член 4, параграф 1, буква б) от приложение VII към Правилника - Десетгодишен период, който трябва да се вземе предвид - Начален момент - Краен момент - Неотносимост на периодите на работа в международна организация - Прилагане по аналогия на разпоредбите на член 4, параграф 1, буква а) от приложение VII към Правилника)
   2013/C 38/58
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Diana Grazyte (Utena, Литва) (представител: R. Guarino, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: D. Martin, подпомаган от A. Dal Ferro, avocat, впоследствие от V. Joris, подпомаган от A. Dal Ferro, avocat)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението на органа по назначаването, с което е отхвърлено искането на жалбоподателя за получаване на надбавката за експатриране.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Г-жа Grazyte понася собствените си съдебни разноски и е осъдена да заплати направените от Европейската комисия съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 319, 29.10.2011 г., стр. 29.


title: Дело C-281/12: Преюдициално запитване, отправено от Consiglio di Stato (Италия) на 6 юни 2012 г. — Trento Sviluppo Srl и Centrale Adriatica Soc. coop./AGCOM

text:
               4.8.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 235/11

         Преюдициално запитване, отправено от Consiglio di Stato (Италия) на 6 юни 2012 г. — Trento Sviluppo Srl и Centrale Adriatica Soc. coop./AGCOM
   (Дело C-281/12)
   2012/C 235/20
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Consiglio di Stato

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Trento Sviluppo srl, Centrale Adriatica Soc. coop.

      Ответник: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato (AGCOM)

      Преюдициален въпрос

   Дали член 6, параграф 1 от Директива 2005/29/ЕО (1), доколкото в текста на италиански език са използвани думите „e in ogni caso“, трябва да се тълкува в смисъл, че за да се установи съществуването на заблуждаваща търговска практика е достатъчно да е налице дори само един от елементите, посочени в първата част на този параграф, или за установяването на такава търговска практика е необходимо да е налице и друг елемент, а именно тази практика да е от естество да подтикне потребителя да вземе различно търговско решение?

      (1)  Директива 2005/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2005 година относно нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители на вътрешния пазар и изменение на Директива 84/450/ЕИО на Съвета, Директиви 97/7/ЕО, 98/27/ЕО и 2002/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, и Регламент (ЕО) № 2006/2004 на Европейския парламент и на Съвета („Директива за нелоялни търговски практики“) (OB L 149, стр. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 14, стр. 260).


title: Дело C-499/14: Решение на Съда (първи състав) от 10 март 2016 г. (преюдициално запитване от Hof van Cassatie — Белгия) — VAD BVBA, Johannes Josephus Maria van Aert/Белгийската държава (Преюдициално запитване — Митнически съюз и Обща митническа тарифа — Тарифно класиране — Комбинирана номенклатура — Тълкуване — Общи правила — Правило 3 б) — Понятие „стоки, представени в комплекти, пригодени за продажба на дребно“ — Отделни опаковки)

text:
               2.5.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 156/12

         Решение на Съда (първи състав) от 10 март 2016 г. (преюдициално запитване от Hof van Cassatie — Белгия) — VAD BVBA, Johannes Josephus Maria van Aert/Белгийската държава
   (Дело C-499/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Митнически съюз и Обща митническа тарифа - Тарифно класиране - Комбинирана номенклатура - Тълкуване - Общи правила - Правило 3 б) - Понятие „стоки, представени в комплекти, пригодени за продажба на дребно“ - Отделни опаковки))
   (2016/C 156/15)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hof van Cassatie

      Страни в главното производство

      Касатори: VAD BVBA, Johannes Josephus Maria van Aert

      Ответник: Белгийската държава

      Диспозитив

   Правило 3 б) от Общите правила за тълкуване на Комбинираната номенклатура, съдържаща се в приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа, в редакцията му съгласно Регламент (ЕО) № 1214/2007 на Комисията от 20 септември 2007 година, трябва да се тълкува в смисъл, че стоки като разглежданите в главното производство, които са представени за митническо освобождаване в отделни опаковки и са опаковани заедно едва след тази операция, въпреки това могат да бъдат считани за „стоки, представени в комплекти, пригодени за продажба на дребно“, по смисъла на това правило и следователно да бъдат класирани в една и съща тарифна позиция, когато с оглед на други обективни фактори — което националната юрисдикция следва да прецени — е установено, че тези стоки образуват и са предназначени да бъдат предлагани за продажба на дребно като едно цяло.

      (1)  ОВ C 26, 26.1.2015 г.


title: Дело C-329/12: Иск, предявен на 11 юли 2012 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия

text:
               22.9.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 287/23

         Иск, предявен на 11 юли 2012 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия
   (Дело C-329/12)
   2012/C 287/42
   Език на производството: немски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: P. Hetsch и B. Schima)

      Ответник: Федерална република Германия

      Искания на ищеца

   Ищецът иска:

               —

               да се установи, че Федерална република Германия не е изпълнила задълженията си по Директива 2006/24/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 година за запазване на данни, създадени или обработени, във връзка с предоставянето на обществено достъпни електронни съобщителни услуги или на обществени съобщителни мрежи и за изменение на Директива 2002/58/ЕО, като не е приела напълно законовите, подзаконовите и административни разпоредби във връзка с транспонирането на тази директива и при всички положения, като не е съобщила за тях изчерпателно на Комисията;

               —

               да се осъди Федерална република Германия съгласно член 260, параграф 3 ДФЕС поради нарушаване на задължението за съобщаване на мерките за транспониране да заплати периодична имуществена санкция в размер на 315 036,54 EUR дневно, платими по сметката за собствени ресурси на Европейския съюз;

               —

               да се осъди Федерална република Германия да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Срокът за транспонирането на въпросната директива е изтекъл на 15 септември 2007 г.
   С Решение от 2 март 2010 г. германският Bundesverfassungsgericht обявява приетите от Германия мерки по транспониране за противоконституционни и нищожни. Ето защо германското правителство на първо време уведомява Комисията, че директивата продължава да бъде частично транспонирана чрез посочените действащи разпоредби. Впоследствие германското правителство представя проект за закон с предмет транспониране на останалите разпоредби от директивата.
   Доколкото въпросният проект все още не е приет, според Комисията е безспорно, че Федерална република Германия не е изпълнила задължението си за пълно транспониране на Директивата. Посоченото частично транспониране е недостатъчно за постигане целите на Директивата съгласно член 1 от нея. Накрая Комисията указва, че тя счита представения от Германия проект за недостатъчен с оглед пълното транспониране на Директивата.

      (1)  ОВ L 105, стp. 54; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 53, стр. 51.


title: Дело T-30/07: Иск, предявен на 5 февруари 2007 г. — Denka International/Комисия

text:
               14.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 82/41

         Иск, предявен на 5 февруари 2007 г. — Denka International/Комисия
   (Дело T-30/07)
   (2007/C 82/90)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищец: Denka International BV (Barneveld, Нидерландия) (представители: K. Van Maldegem, C. Mereu, адвокати)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               да се отменят член 2, буква б) и Приложение II на Директива 2006/92/ЕО на Комисията и

               —

               да се осъди ответникът да заплати разноските, както и лихвите по тях.

         Правни основания и основни доводи
   Със исковата си молба ищецът претендира частична отмяна на Директива 2006/92/ЕО (1) на Комисията от 9 ноември 2006 г., с която се изменят приложения на Директиви 76/895/ЕИО, 86/362/ЕИО и 90/642/ЕИО на Съвета относно максималните количества на остатъци от дихлорфоса (наричана по-нататък „Директивата МКО “или „спорната мярка“) и, в частност, нейните член 2, буква б) и Приложение II.
   Ищецът твърди, че тези разпоредби променят максималното количество остатъци от спорното вещество — от приложимата преди стойност от 2 мг/кг на нова стойност от 0,01 мг/кг — въз основа на определяща оценка на досието на ищеца, проведена в съответствие със свързаната оценка по Директива 91/414/ЕИО (наричана по-долу „ПППРЗ“), която от процедурна, научна и правна гледна точка е опорочена.
   По отношение на процедурата, ищецът твърди, че спорната мярка е била приета в нарушение на предпазните процедурни правила, регламентирани в член 8 на Регламент 451/2000 и на принципа за справедлив процес — auditum alteram partem, както и на задължението за мотивираност (член 235 ЕО). В допълнение, ищецът твърди, че посредством приемането на спорната мярка, Комисията е злоупотребила с властта си, тъй като е постигнала същата цел като при решение за невключване, без да прибягва до такова решение.
   От гледна точка на правната същност, се твърди, че оспорваната мярка се основава на явна грешка на оценката и нарушава, според ищеца: i) член 4, параграф 1, буква е) от Директива 91/414/ЕИО, ii) член 5 от Директивата МКО, както и iii) основни принципи на правото на Общността, а именно: а) оправдани правни очаквания и правна сигурност, б) член 211 ЕО и принципа на добра администрация и в) принципа на пропорционалност.

      (1)  Директива 2006/92/ЕО на Комисията от 9 ноември 2006 г. допълваща приложенията към Директивите на Съвета 76/895/ЕИО, 86/362/ЕИО и 90/642/ЕИО относно максималните количества за каптан, дихлорфос, етион и фолпет (ОВ, L 311, стр. 31).


title: Дело C-488/09: Преюдициално запитване, отправено от Tribunal Supremo (Испания) на 30 ноември 2009 г. — Asociación de Transporte por Carretera/Administración General del Estado

text:
               13.3.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/21

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunal Supremo (Испания) на 30 ноември 2009 г. — Asociación de Transporte por Carretera/Administración General del Estado
   (Дело C-488/09)
   2010/C 63/33
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Supremo

      Страни в главното производство

      Ищец: Asociación de Transporte por Carretera

      Ответник: Administración General del Estado

      Преюдициални въпроси

               1.

               Когато мястото на фактическото извършване на нарушение е определено след като държава членка е установила нередност в митническия режим на транспорта TIR и е отправила до гарантиращата асоциация на нейната територия искане за заплащане на съответната сума, посочена в акта за установяване на митнически задължения, съвместим ли е с член 454, параграф 3 и с член 455 от Регламент (ЕИО) № 2454/93 (1) на Комисията от 2 юли 1993 г. фактът, че държавата членка по извършване на нарушението образува ново производство, за да изиска плащането на дължимите мита от главните длъжници и от гарантиращата асоциация по мястото на фактическото извършване на нарушението в рамките на отговорността на последната, след като мястото на извършване на нарушението е определено след изтичане на срока, фиксиран в общностните разпоредби?

         При утвърдителен отговор:

               2.

               Може ли гарантиращата асоциация от държавата членка, в която действително е била извършена нередността, да се позовава по силата на член 454, параграф 3 и член 455 от Регламент (ЕИО) № 2454/93 или на член 221, параграф 3 от Митническия кодекс на Общността на погасяването по давност на правото да се иска плащане на сумата до размера на гарантираната отговорност с мотив, че предвиденият срок е изтекъл без тя да се е запознала с фактите?

               3.

               Дали искането за заплащане, оправено по силата на член 11, параграф 2 от Конвенцията TIR до гарантиращата асоциация на държавата, която е констатирала нередността, допусната от митническата администрация на тази държава, води до прекъсване на производството, започнато срещу гарантиращата асоциация по мястото на извършване на нарушението?

               4.

               Може ли последното изречение на член 11, параграф 2 от Конвенцията TIR да се тълкува в смисъл, че предвиденият в него срок е приложим за държавата по мястото на извършване на нарушението, дори когато държавата, констатирала нередовността, не е спряла действието на адресираното до гарантиращата асоциация искане за заплащане, въпреки че е образувано наказателно производство относно констатираните факти?

      (1)  Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 година за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 253, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 7, стр. 3).


title: Дело T-28/07: Определение на Първоинстанционния съд от 11 септември 2007 г. — Fels-Werke и др./Комисия на Европейските общности (Иск за отмяна — Директива 2003/87/ЕО — Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газови — Национален план за разпределение на квоти за емисии на Германия за периода от 2008 година до 2012 година — Решение за отхвърляне на Комисията — Липса на индивидуално отпускане — Недопустимост)

text:
               24.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 283/27

         Определение на Първоинстанционния съд от 11 септември 2007 г. — Fels-Werke и др./Комисия на Европейските общности
   (Дело T-28/07) (1)

   (Иск за отмяна - Директива 2003/87/ЕО - Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газови - Национален план за разпределение на квоти за емисии на Германия за периода от 2008 година до 2012 година - Решение за отхвърляне на Комисията - Липса на индивидуално отпускане - Недопустимост)
   (2007/C 283/49)
   Език на производството: немски
   Страни

      Ищци: Fels-Werke GmbH (Goslar, Германия), Saint-Gobain Glass Deutschland GmbH (Aix-la-Chapelle, Германия); и Spenner-Zement GmbH & Co. KG (Erwitte, Германия) (представители: H. Posser и S. Altenschmidt, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представител: U. Wölker)
   Предмет
   Искане за частична отмяна на решение на Комисията от 29 ноември 2006 г. относно националния план за разпределение на квоти за емисии на парникови газови, нотифициран от Федерална република Германия за периода от 2008 година до 2012 година, съобразно Директива 2003/87/CE на Европейския парламент и на Съвета за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета (ОВ L 275, стр. 32).
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля иска като недопустим.

               2)

               Осъжда Fels-Werke GmbH, Saint-Gobain Glass Deutschland GmbH и Spenner-Zement GmbH & Co. KGда заплатят съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 69, 24.3.2007 г.


title: Дело T-376/07: Иск, предявен на 26 септември 2007 г. — Германия/Комисия

text:
               8.12.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 297/42

         Иск, предявен на 26 септември 2007 г. — Германия/Комисия
   (Дело T-376/07)
   (2007/C 297/86)
   Език на производството: немски
   Страни

      Ищец: Федерална република Германия (представители: M. Lumma и J. Möller)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               Да се отмени Решение C (2007) 3226 окончателен на Комисията от 18 юли 2007 г. относно разпореждане за предоставяне на информация във връзка с MX 19/2006 — Мониторинг на схемата за помощи XS 24/2002 — Финансиране на създаването и растежа (GuW) — Германия и MX 9/2006 — Мониторинг на схемата за помощи XS 29/2002 — Насоки за изпълнение на баварските регионални програми за насърчаване на промишлеността,

               —

               да се осъди Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Ищецът иска отмяната на Решение C (2007) 3226 окончателен на Комисията от 18 юли 2007 г. относно разпореждане за предоставяне на информация съгласно член 9 от Регламент (ЕО) № 70/2001 (1) във връзка със схемите за помощи XS 24/2002 и XS 29/2002.
   В подкрепа на иска си ищецът изтъква на първо място, че оспорваното решение нарушавало Регламент (ЕО) № 994/98 (2). Във връзка с това той посочва, че с искането за предоставяне на информация Комисията била извършила безпричинна ex-post-проверка. Според ищеца с тази проверка се превишавало правомощието, предоставено на ответника с Регламент № 994/98, който предвиждал, че Комисията има право да поиска информация само когато тя има съмнения относно надлежното прилагане на регламент за групово освобождаване.
   Освен това ищецът твърди, че е налице нарушение на забраната за venire contra factum proprium, доколкото от много документи на Комисията следвало, че самата тя не е изхождала от наличието на такова правомощие за извършване на безпричинна ex-post-проверка.

      (1)  Регламент (ЕО) № 70/2001 на Комисията от 12 януари 2001 г. относно прилагането на членове 87 и 88 от Договора за създаване на Европейската общност по отношение на държавната помощ за малките и средни предприятия (ОВ L 10, стр. 33).

      (2)  Регламент (ЕО) № 994/98 на Съвета от 7 май 1998 г. относно прилагането на членове 92 и 93 от Договора за създаване на Европейската общност към някои категории хоризонтална държавна помощ (ОВ L 142, стр. 1).


               9.8.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 186/60

         Дело, заведено на 8 март 2007 г. от Надзорния орган на ЕАСТ срещу Република Исландия
   (Дело E-3/07)
   (2007/C 186/09)
   На 8 март 2007 г. пред Съда на ЕАСТ бе заведено дело срещу Република Исландия от Надзорния орган на ЕАСТ, представляван от Niels Fenger и Arne Torsten Andersen, агенти на Надзорния орган на ЕАСТ, с адрес: Rue Belliard 35, B-1040 Brussels.
   Ищецът настоява пред Съда за следното:

               1.

               съдът да обяви, че с неприемането или неуведомяването на Органа в посочения срок за мерките, необходими за прилагане на акта, посочен в глава XXIV, точка 1а, второ тире от приложение II към Споразумението за Европейското пространство (Директива 2002/88/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 9 декември 2002 г. за изменение на Директива 97/68/ЕО за сближаване на законодателствата на държавите-членки в областта на мерките срещу емисиите от замърсяващи газове и частици, изпускани от двигателите с вътрешно горене, използвани в мобилните устройства, които не са предназначени за движение по път), адаптиран към Споразумението за ЕИП с протокол 1 към него, Република Исландия не е изпълнила своите задължения съгласно член 2 от акта и член 7 от Споразумението за ЕИП; и

               2.

               съдът да нареди на Република Исландия да поеме разходите по съдебното производство.

         Правна и фактическа предистория и правни аргументи, приведени в подкрепа:

               —

               Настоящото дело е във връзка с неизпълнението на директива за опазване на околната среда.

               —

               Надзорният орган на ЕАСТ твърди, че правителството на Исландия не е показало по никакъв начин, че е приложило директивата.

               —

               Надзорният орган на ЕАСТ твърди, че правителството на Исландия не е оспорило твърдението, че не е приложило директивата.


title: Дело C-44/10: Иск, предявен на 28 януари 2010 г. — Европейска комисия/Португалска република

text:
               17.4.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 100/23

         Иск, предявен на 28 януари 2010 г. — Европейска комисия/Португалска република
   (Дело C-44/10)
   2010/C 100/33
   Език на производството: португалски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: A. Alcover San Pedro и P. Guerra e Andrade)

      Ответник: Португалска република

      Искания на ищеца

               —

               да се обяви, че Португалската република не е изпълнила задълженията си по член 5, параграф 1 от Директива 2008/1/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 януари 2008 година за комплексно предотвратяване и контрол на замърсяването (Директива IPPC) (1) като не е приела необходимите мерки, за да гарантира, посредством предоставяне на разрешителни в съответствие с членове 6 и 8 от посочената директива или посредством преразглеждане и ако е необходимо — актуализиране на разрешителните за съществуващите инсталации, че до 30 октомври 2007 г. експлоатацията на тези инсталации ще се приведе в съответствие с изискванията на членове 3, 7, 9, 10 и 13, член 14, букви а) и б) и член 15, параграф 2 от посочената директива;

               —

               да се осъди Португалската република да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   От член 4 във връзка с член 5, параграф 1 от Директива IPPC следва, че държавите членки са длъжни да гарантират, че предоставянето на разрешителни за експлоатацията на нови или съществуващи инсталации се извършва в съответствие с предвиденото в членове 6 и 8 от Директивата. Те трябва също така да преразгледат и ако е необходимо — да актуализират изискванията за разрешителните за съществуващи инсталации до 31 октомври 2007 г.
   Според предоставени от португалската администрация данни за 2008 г. относно посочените инсталации, от една страна, за много инсталации не е поискано разрешително и, от друга, 280 от общо 632 инсталации са експлоатирани без да е издадено съответното разрешително.
   Според актуализирани данни с разрешителни разполагат 481 от общо 577 инсталации и са висящи 17 производства за издаване на разрешително.

      (1)  ОВ L 24, стр. 8.


title: Дело F-82/12: Решение на Съда на публичната служба (състав от един съдия) от 18 декември 2015 г. — De Nicola/ЕИБ (Публична служба — Персонал на ЕИБ — Оценка — Нов доклад за оценка за 2007 г. — Незаконосъобразност на решението на комитета по жалбите — Отказ за повишаване — Липса на основание за произнасяне)

text:
               8.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 48/89

         Решение на Съда на публичната служба (състав от един съдия) от 18 декември 2015 г. — De Nicola/ЕИБ
   (Дело F-82/12) (1)

   ((Публична служба - Персонал на ЕИБ - Оценка - Нов доклад за оценка за 2007 г. - Незаконосъобразност на решението на комитета по жалбите - Отказ за повишаване - Липса на основание за произнасяне))
   (2016/C 048/99)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Carlo De Nicola (Щрасен, Люксембург) (представител: L. Isola, адвокат)

      Ответник: Европейска инвестиционна банка (ЕИБ) (представители: G. Nuvoli и F. Martin, A. Dal Ferro, адвокат)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението на комитета по жалбите, с което е отхвърлена жалбата на жалбоподателя срещу резултата от втората обща оценка на изпълнението на неговите задачи за 2007 г.

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на комитета по жалбите на Европейската инвестиционна банка от 15 февруари 2012 г.

               2)

               Липсва основание за произнасяне по исканията за отмяна на новия доклад за оценка за 2007 г.

               3)

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               4)

               Осъжда Европейската инвестиционна банка да понесе направените от нея съдебни разноски и да заплати направените от г-н De Nicola съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 319, 20.10.2012 г., стр. 18.


title: Дело C-537/09: Решение на Съда (четвърти състав) от 5 май 2011 г. (преюдициално запитване от Upper Tribunal, Обединеното кралство) — Ralph James Bartlett, Natalio Gonzalez Ramos, Jason Michael Taylor/Secretary of State for Work and Pensions (Преюдициално запитване — Регламент (ЕИО) № 1408/71 — Компонент „подвижност“ на помощта за издръжка на лица с увреждания ( „disability living allowance“ ) — Отделно обезщетение — Специално обезщетение, независещо от вноски — Неизносимост)

text:
               25.6.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 186/5

         Решение на Съда (четвърти състав) от 5 май 2011 г. (преюдициално запитване от Upper Tribunal, Обединеното кралство) — Ralph James Bartlett, Natalio Gonzalez Ramos, Jason Michael Taylor/Secretary of State for Work and Pensions
   (Дело C-537/09) (1)

   (Преюдициално запитване - Регламент (ЕИО) № 1408/71 - Компонент „подвижност“ на помощта за издръжка на лица с увреждания („disability living allowance“) - Отделно обезщетение - Специално обезщетение, независещо от вноски - Неизносимост)
   2011/C 186/09
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   Upper Tribunal

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Ralph James Bartlett, Natalio Gonzalez Ramos, Jason Michael Taylor

      Ответник: Secretary of State for Work and Pensions

      Предмет

   Преюдициално запитване — Upper Tribunal — Тълкуване на член 4, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социално осигуряване на заети лица, самостоятелно заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността (ОВ L 149, стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 26), в редакцията му в сила преди 5 май 2005 г. — Помощ за издръжка на лица с увреждания, която се състои от част „зависимост“, предоставяна на лицата, нуждаещи се от лична помощ, и част „подвижност“, предназначена за тези, които имат нужда от помощ, за да се придвижват („Disability living allowance“) — Възможност за целите на прилагането на регламента частта „подвижност“ да се счита за отделно обезщетение — Квалификация на посоченото обезщетение

      Диспозитив

               1.

               Член 4, параграф 2а от Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социално осигуряване на заети лица, самостоятелно заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността, изменен и актуализиран с Регламент (ЕО) № 118/97 на Съвета от 2 декември 1996 г., изменен с Регламент (ЕО) № 631/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 г., както и с Регламент № 1408/71 в тази последна редакция, изменен с Регламент (ЕО) № 647/2005 на Европейския парламент и на Съвета от 13 април 2005 г., трябва да се тълкува в смисъл, че компонентът „подвижност“ на помощта за издръжка на лица с увреждания („disability living allowance“) представлява специално парично обезщетение, независещо от вноски, по смисъла на тази разпоредба, което е посочено в приложение IIa към тези регламенти.

               2.

               При разглеждането на третия въпрос не се открива никакво обстоятелство, което може да засегне валидността на член 10а от Регламент № 1408/71 в едната или другата му редакция, приложима в споровете по главното производство, доколкото този член допуска отпускането на компонента „подвижност“ на помощта за издръжка на лица с увреждания да бъде поставено в зависимост от условия за пребиваване и за присъствие във Великобритания.

      (1)  ОВ C 63, 13.3.2010 г.


title: Дело F-37/11: Определение на Съда на публичната служба от 5 септември 2012 г. — Skovbjerg Gras/Комисия

text:
               16.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/33

         Определение на Съда на публичната служба от 5 септември 2012 г. — Skovbjerg Gras/Комисия
   (Дело F-37/11) (1)

   2013/C 46/67
   Език на производството: френски
   Председателят на втори състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 173, 11.6.2011 г., стр. 16.


title: Дело C-322/14: Решение на Съда (трети състав) от 21 май 2015 г. (преюдициално запитване от Landgericht Krefeld — Германия) — Jaouad El Majdoub/CarsOnTheWeb.Deutschland GmbH (Съдебно сътрудничество по граждански дела — Съдебна компетентност и изпълнение на съдебни решения по граждански и търговски дела — Регламент (ЕО) № 44/2001 — Член 23 — Споразумение за предоставяне на компетентност — Изисквания за форма — Общуване по електронен път, осигуряващо траен запис на споразумението — Понятие — Общи търговски условия, които могат да бъдат прочетени и разпечатани, след като бъдат отворени в нов прозорец чрез електронна препратка — Техника на т.нар. „съгласие чрез кликване“)

text:
               20.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 236/19

         Решение на Съда (трети състав) от 21 май 2015 г. (преюдициално запитване от Landgericht Krefeld — Германия) — Jaouad El Majdoub/CarsOnTheWeb.Deutschland GmbH
   (Дело C-322/14) (1)

   ((Съдебно сътрудничество по граждански дела - Съдебна компетентност и изпълнение на съдебни решения по граждански и търговски дела - Регламент (ЕО) № 44/2001 - Член 23 - Споразумение за предоставяне на компетентност - Изисквания за форма - Общуване по електронен път, осигуряващо траен запис на споразумението - Понятие - Общи търговски условия, които могат да бъдат прочетени и разпечатани, след като бъдат отворени в нов прозорец чрез електронна препратка - Техника на т.нар. „съгласие чрез кликване“))
   (2015/C 236/26)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Landgericht Krefeld

      Страни в главното производство

      Ищец: Jaouad El Majdoub

      Ответник: CarsOnTheWeb.Deutschland GmbH

      Диспозитив

   Член 23, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела трябва да се тълкува в смисъл, че техниката на т.нар. „съгласие чрез кликване“ с общите условия на сключен по електронен път договор за покупко-продажба като този по главното производство, които съдържат споразумение за предоставяне на компетентност, представлява общуване по електронен път, осигуряващо траен запис на това споразумение, по смисъла на тази разпоредба, когато прави възможно запаметяването и разпечатването на текста на общите условия преди сключването на договора.

      (1)  ОВ C 315, 15.9.2014 г.


title: Дело T-144/13: Определение на Общия съд от 1 април 2014 г.  — Hangzhou Zhejiang University Sunny Energy Science and Technology/Комисия

text:
               10.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 175/52

         Определение на Общия съд от 1 април 2014 г. — Hangzhou Zhejiang University Sunny Energy Science and Technology/Комисия
   (Дело T-144/13) (1)

   2014/C 175/71
   Език на производството: френски
   Председателят на пети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 123, 27.4.2013 г.


title: Дело C-445/08: Определение на Съда (трети състав) от 9 юли 2009 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg, Германия) — Kurt Wierer/Land Baden-Württemberg (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник — Свидетелство за управление на моторни превозни средства — Директива 91/439/ЕИО — Отнемане на националното свидетелство за управление на превозно средство в нетрезво състояние — Непредставяне на медико-психологическо удостоверение, необходимо за получаване на ново свидетелство в приемащата държава членка — Свидетелство, издадено в друга държава членка — Проверка от приемащата държава членка на условието за пребиваване — Възможност за основаване на данните, предоставени от притежателя на свидетелство на основание на задължението му за сътрудничество съгласно националното право на приемащата държава членка — Възможност за извършване на разследване в държавата членка на издаване)

text:
               21.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/17

         Определение на Съда (трети състав) от 9 юли 2009 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg, Германия) — Kurt Wierer/Land Baden-Württemberg
   (Дело C-445/08) (1)

   (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник - Свидетелство за управление на моторни превозни средства - Директива 91/439/ЕИО - Отнемане на националното свидетелство за управление на превозно средство в нетрезво състояние - Непредставяне на медико-психологическо удостоверение, необходимо за получаване на ново свидетелство в приемащата държава членка - Свидетелство, издадено в друга държава членка - Проверка от приемащата държава членка на условието за пребиваване - Възможност за основаване на данните, предоставени от притежателя на свидетелство на основание на задължението му за сътрудничество съгласно националното право на приемащата държава членка - Възможност за извършване на разследване в държавата членка на издаване)
   2009/C 282/33
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Kurt Wierer

      Ответник: Land Baden-Württemberg

      Предмет

   Преюдициално запитване — Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg — Тълкуване на член 9 от Директива 91/439/ЕИО на Съвета от 29 юли 1991 година относно свидетелствата за управление на моторни превозни средства (ОВ L 237, стр. 1; Специално издание на български език, глава 7, том 2, стр. 62) — Отказ да се признае свидетелство за управление, издадено в друга държава членка поради неизпълнение на условието за пребиваване — Възможност за приемащата държава членка да се основе за целите на проверката на това дали към момента на издаване на свидетелството е било изпълнено условието за пребиваване, на предоставени от самия притежател данни в хода на административното и съдебното производство съгласно задължението му за сътрудничество или съобразно случая да извърши разследване в държавата членка на издаване — Притежател, спрямо който е наложена мярка за отнемане на национално свидетелство поради управление в нетрезво състояние и който не е бил в състояние да представи медико-физиологическо становище, необходимо за придобиването на ново свидетелство в държавата му по пребиваване

      Диспозитив

   Член 1, параграф 2, член 7, параграф 1 и член 8, параграфи 2 и 4 от Директива 91/439/ЕИО на Съвета от 29 юли 1991година относно свидетелствата за управление на моторни превозни средства, с измененията от Регламент (ЕО) № 1882/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 29 септември 2003 година, трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат отказа от една държава членка да признае на територията си правото на управление на моторно превозно средство, следващо от свидетелство за управление, което е впоследствие издадено от друга държава членка на лице, спрямо което по-рано е наложена в приемащата държава членка мярка за отнемане на по-ранно свидетелство поради управление в нетрезво състояние и тъй като това второ свидетелство е било получено извън всеки период на забрана за искане за издаване на ново свидетелство, ако се окаже:

               —

               че въз основа на обясненията и на данните, които е предоставил притежателят на това свидетелство в хода на административното или съдебното производство в изпълнение на задължение за сътрудничество, наложено му съгласно националното право на приемащата държава членка, от държавата членка на издаване на това свидетелство не е било спазено условието за пребиваване,

         или

               —

               че данните, получени при разследването, проведено от националните органи и от юрисдикциите на приемащата държава членка в държавата членка на издаване, не са безспорни данни, произхождащи от последната държава, удостоверяващи, че притежателят не пребивава обичайно на територията на тази държава към момента на издаването от последната на едно свидетелство за управление.

      (1)  ОВ C 32, 7.2.2009 г.


title: Дело C-543/07: Иск, предявен на 3 декември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Белгия

text:
               9.2.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 37/18

         Иск, предявен на 3 декември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Белгия
   (Дело C-543/07)
   (2008/C 37/26)
   Език на производството: нидерландски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представител: M. van Beek)

      Ответник: Кралство Белгия
   Искания на ищеца

               —

               Да се установи, че като не е приело необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобрази с Директива 2002/73/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 23 септември 2002 година за изменение на Директива 76/207/ЕИО на Съвета за прилагането на принципа на равно третиране на мъжете и жените по отношение на достъпа до заетост, професионално обучение и повишаване, и условията на труд, или във всеки случай като не е уведомило Комисията за тях, Кралство Белгия не е изпълнило задълженията си по посочената директива.

               —

               Да се осъди Кралство Белгия да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Срокът за транспониране на директивата във вътрешното право е изтекъл на 5 октомври 2005 г.

      (1)  ОВ L 269, стр. 15.


title: Дело T-88/07: Определение на Общия съд от 1 септември 2010 г. — Fabryka Samochodòw Osobowych/Комисия

text:
               23.10.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 288/66

      Определение на Общия съд от 1 септември 2010 г. — Fabryka Samochodòw Osobowych/Комисия
      (Дело T-88/07) (1)

      ()
      (2010/C 288/118)
      Език на производството: полски
      Председателят на шести състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 117 от 29.5.2007 г.


title: Дело C-82/08: Иск, предявен на 25 февруари 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция

text:
               12.4.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 92/23

         Иск, предявен на 25 февруари 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция
   (Дело C-82/08)
   (2008/C 92/44)
   Език на производството: гръцки
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: J. Enegren и Μ. Patakia)

      Ответник: Република Гърция
   Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е приела законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2003/72/ЕО на Съвета от 22 юли 2003 година за допълване на Устава на Европейското кооперативно дружество относно участието на работниците и служителите (1) и във всеки случай като не е информирала Комисията за тези разпоредби, Република Гърция не е изпълнила задълженията си по посочената директива.

               —

               да се осъди Република Гърция да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Срокът за транспониране на Директива 2003/72/ЕО в националното законодателство е изтекъл на 18 август 2006 г.

      (1)  ОВ L 207, 18.8.2003 г., стр. 25; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 207.


title: Дело T-336/12: Определение на Общия съд от 18 февруари 2013 г. — Klizli/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки срещу Сирия — Заличаване на засегнатите лица от списъка — Липса на основание за произнасяне)

text:
               13.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 108/26

         Определение на Общия съд от 18 февруари 2013 г. — Klizli/Съвет
   (Дело T-336/12) (1)

   (Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Сирия - Заличаване на засегнатите лица от списъка - Липса на основание за произнасяне)
   2013/C 108/68
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Yousef Klizli (Дамаск, Сирия) (представител: адв. З. Гъркова-Люцканова)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: A. Vitro и M. Bishop)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение за изпълнение 2012/256/ОВППС на Съвета от 14 май 2012 година за изпълнение на Решение 2011/782/ОВППС на Съвета относно ограничителни мерки срещу Сирия (ОВ L 126, стр. 9) и на Регламент за изпълнение (ЕС) № 410/2012 на Съвета от 14 май 2012 година за прилагане на член 32, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия (ОВ L 126, стр. 3), в частта, в която тези актове се отнасят до жалбоподателя

      Диспозитив

               1.

               Липсва основание за произнасяне по настоящата жалба.

               2.

               Осъжда Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 287, 22.9.2012 г.


title: Дело C-351/15 P: Жалба, подадена на 10 юли 2015 г. от Европейска комисия срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 29 април 2015 г. по дело T-470/11, Total и Elf Aquitaine/Комисия

text:
               7.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 294/44

         Жалба, подадена на 10 юли 2015 г. от Европейска комисия срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 29 април 2015 г. по дело T-470/11, Total и Elf Aquitaine/Комисия
   (Дело C-351/15 P)
   (2015/C 294/56)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Европейска комисия (представители: V. Bottka и F. Dintilhac)

      Други страни в производството: Total SA, Elf Aquitaine SA

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени обжалваното решение на Общия съд по дело T-470/11 от 29 април 2015 г.,

               —

               да се обяви за недопустима жалбата, подадена пред Общия съд,

               —

               да се осъдят ответниците в производството по обжалване да заплатят всички съдебни разноски по настоящото и по първоинстанционното производство.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си Комисията посочва следните три основания.
   Съгласно първото и второто основание за обжалване с обжалваното съдебно решение неправилно се отхвърля възражението за недопустимост на жалбата, повдигнато от Комисията. В рамките на първото основание за обжалване Комисията поддържа, че Общият съд е допусна грешка при прилагане на правото, като е счел, че писмата на счетоводителя на Комисията от 24 юни и 8 юли 2011 г. пораждат задължителни правни последици. Всъщност писмата на счетоводителя са обикновени искания за плащане в изпълнение на Решението „Метакрилати“ и подготвят евентуално принудително изпълнение на последното в резултат от Решението на Общия съд по дело T-217/06 (1), което намалява размера на глобата, наложена на Arkema, докато решението от същия ден по дело T-206/06 (2) (впоследствие потвърдено с Определение на Съда по дело C-421/11 P (3)) запазва глобите на ответниците. Писмата на счетоводителя все още не са принудително изпълнение и следователно не определят „окончателното положение“ на Комисията. Освен това писмата на счетоводителя не пораждат задължителни правни последици, различни от последиците на Решението „Метакрилати“, което не подлежи на обжалване, поради изчерпване на способите за защита на жалбоподателите. Второто основание за обжалване е изведено от факта, че обжалваното съдебно решение нарушава принципите за наличие на висящ съдебен процес и за наличие на сила на пресъдено нещо, която произтича от Определението на съда по дело C-421/11 P.
   Накрая, третото основание за обжалване, изведено от противоречие в мотивите, е повдигнато при условията на евентуалност, в случай че Съдът отхвърли първото и второто основание. В точка 113 Общият съд неправилно е приел, че правата на Комисията са напълно реализирани както по отношение на Arkema, така и на ответниците — солидарни длъжници, докато в точка 9 Общият съд правилно е отбелязал, че Arkema изразява съжаление, че не може да упълномощи Комисията да удържи каквато и да било сума в случай, че жалбата му пред общностната юрисдикция се увенчае с успех. Това противоречие в мотивите опорочава разсъжденията на Общия съд по съществото на делото и представлява достатъчно основание за отмяна на обжалваното решение.

      (1)  ECLI:EU:T:2011:251

      (2)  ECLI:EU:T:2011:250

      (3)  ECLI:EU:C:2012:60


title: Дело C-245/14: Преюдициално запитване от Handelsgericht Wien (Австрия), постъпило на 21 май 2014 г.  — Thomas Cook Belgium NV срещу Thurner Hotel GmbH

text:
               8.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 303/10

         Преюдициално запитване от Handelsgericht Wien (Австрия), постъпило на 21 май 2014 г. — Thomas Cook Belgium NV срещу Thurner Hotel GmbH
   (Дело C-245/14)
   2014/C 303/13
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Handelsgericht Wien

      Страни в главното производство

      Въззивен жалбоподател: Thomas Cook Belgium NV

      Ответник по въззивната жалба: Thurner Hotel GmbH

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли Регламент (ЕО) № 1896/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 година за създаване на процедура за европейска заповед за плащане (1) да се тълкува в смисъл, че ответникът може да направи искане за преглед от съд на европейската заповед за плащане по член 20, параграф 2 от Регламент № 1896/2006 и тогава когато, въпреки че заповедта за плащане му е връчена редовно, тя е издадена от некомпетентен съд въз основа на информация за компетентността в молбата?

               2)

               При положителен отговор на първия въпрос: налице ли са извънредни обстоятелства по смисъла на член 20, параграф 2 от Регламент № 1896/2006 съгласно съображение 25 от Съобщение 2004/55 на Европейската комисия от 7 февруари 2006 година и тогава когато европейската заповед за плащане е издадена въз основа на информация в молбата, която впоследствие се установява като невярна и от която по-специално зависи компетентността на съда?

      (1)  ОВ L 399, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 9, стр. 108.


title: Дело T-625/15: Решение на Общия съд от 27 октомври 2016 г. — Spa Monopole/EUIPO — YTL Hotels & Properties (SPA VILLAGE) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Европейския съюз „SPA VILLAGE“ — По-ранна словна марка на Бенелюкс „SPA“ — Относително основание за отказ — Член 8, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               12.12.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 462/21

         Решение на Общия съд от 27 октомври 2016 г. — Spa Monopole/EUIPO — YTL Hotels & Properties (SPA VILLAGE)
   (Дело T-625/15) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Европейския съюз „SPA VILLAGE“ - По-ранна словна марка на Бенелюкс „SPA“ - Относително основание за отказ - Член 8, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2016/C 462/26)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV (Спа, Белгия) (представители: E. Cornu и É. De Gryse, адвокати)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: A. Folliard-Monguiral)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: YTL Hotels & Properties Sdn Bhd (Куала Лумпур, Малайзия) (представител: M. Edenborough, адвокат)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 11 септември 2015 г. (преписка R 1954/2013-4), постановено в производство по възражение между Spa Monopole, compagnie fermière de Spa, и YTL Hotels & Properties

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на четвърти апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост от 11 септември 2015 г. (преписка R 1954/2013-4), постановено в производство по възражение между Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV и YTL Hotels & Properties Sdn Bhd, в частта, в която се отхвърля възражението срещу регистрацията на словна марка на Европейския съюз „SPA VILLAGE“ за „ресторантьорство; кафе-ресторанти; барчета; заведения за бързо хранене (закусвални); ресторанти на самообслужване; ресторантски услуги на хотели; ресторантьорски услуги; кетъринг (приготвяне и доставяне на храни и напитки) и банкетни услуги; услуги за коктейлни салони; обслужване на бар; хотелиерски услуги“ от клас 43 по смисъла на ревизираната и изменена Ницска спогодба относно международната класификация на стоките и услугите за регистрация на марки от 15 юни 1957 г.

               2)

               Осъжда EUIPO и YTL Hotels & Properties да заплатят съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 16, 18.1.2016 г.


title: Дело C-292/12: Преюдициално запитване, отправено от Tartu Ringkonnakohus (Естония) на 11 юни 2012 г. — Ragn-Sells AS/Sillamäe Linnavalitsus

text:
               11.8.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 243/10

         Преюдициално запитване, отправено от Tartu Ringkonnakohus (Естония) на 11 юни 2012 г. — Ragn-Sells AS/Sillamäe Linnavalitsus
   (Дело C-292/12)
   2012/C 243/18
   Език на производството: естонски

      Запитваща юрисдикция

   Tartu Ringkonnakohus

      Страни в главното производство

      Ищец: Ragn-Sells AS

      Ответник: Sillamäe Linnavalitsus

      Преюдициални въпроси

               а)

               Следва ли член 106, параграф 1, във връзка с член 102 от Договора за функционирането на Европейския съюз, както и свободното движение на стоки, свободата на установяване и свободното предоставяне на услуги да се тълкуват в смисъл, че не се нарушават, в случай че държава членка разреши да бъдат предоставени срещу възнаграждение на дадено предприятие, стопанисващо определено съоръжение за третиране на отпадъци, изключителните права за обработване на битовите отпадъци на определена територия, при положение че в радиус от 260 км подобна дейност развиват много други конкурентни предприятия, притежаващи редица различни съоръжения за третиране на отпадъци, съответстващи на екологичните изисквания и използващи равностойни технологии?

               б)

               Следва ли член 106, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз да се тълкува в смисъл, че тази разпоредба не се нарушава, ако държава членка разглежда като услуги от общ икономически интерес на първо място събирането и транспортирането на отпадъци и на второ място обработването на отпадъци, като обаче разделя тези услуги и по този начин ограничава свободната конкуренция на пазара на услугите във връзка с управлението на отпадъците?

               в)

               Може ли да се изключи прилагането на конкурентноправните разпоредби от Договора за функционирането на Европейския съюз по отношение на процедура за отдаване на концесия за услугите по събирането и транспортирането на отпадъци, в която е предвидено условието, че изключителните права за третиране на отпадъците на определената в договора за концесия територия се предоставят на две предприятия?

               г)

               Следва ли член 16, параграф 3 от Директива 2008/98/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 19 ноември 2008 година да се тълкува в смисъл, че позовавайки се на принципа на близост, дадена държава членка може да ограничи конкуренцията и да разреши на предприятието, стопанисващо съоръжението за третиране на отпадъци, намиращо се в най-голяма близост до територията, на която се образуват отпадъците, да бъдат предоставени срещу възнаграждение изключителните права за третиране на отпадъците, при положение че в радиус от 260 км подобна дейност развиват много други конкурентни предприятия, притежаващи редица различни съоръжения за третиране на отпадъци, съответстващи на екологичните изисквания и използващи равностойни технологии?

      (1)  Директива 2008/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 ноември 2008 година относно отпадъците и за отмяна на определени директиви (ОВ L 312, стр. 3).


title: Дело C-90/10: Иск, предявен на 16 февруари 2010 г. — Европейска комисия/Кралство Испания

text:
               1.5.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/25

         Иск, предявен на 16 февруари 2010 г. — Европейска комисия/Кралство Испания
   (Дело C-90/10)
   2010/C 113/40
   Език на производството: испански

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: S. Pardo Quintillán и D. Recchia)

      Ответник: Кралство Испания

      Искания на ищеца

               —

               Да се установи, че

                           —

                           като не е определило консервационни приоритети за посочените в Решение 2002/11/ЕО (1) специални защитени зони, съответстващи на обектите от значение за Общността в Макаронезийски биогеографски регион на негова територия, в съответствие с член 4, параграф 4 от Директива 92/43/ЕИО (2), и

                           —

                           като не е приело и приложило подходящите консервационни мерки, както и режим на защита, който да предотврати влошаването на състоянието на естествените местообитания на видовете и значителното обезпокояване на видовете чрез гарантиране на правната защита на специалните защитени зони, съответстващи на намиращите се на испанска територия обекти, посочени в Решение 2002/11/ЕО, в съответствие с член 6, параграфи 1 и 2 от Директива 92/43/ЕИО,

                     Кралство Испания не изпълнило задълженията си по член 4, параграф 4 и по член 6, параграфи 1 и 2 от Директива 92/43/ЕИО;

               —

               да се осъди Кралство Испания да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Комисията счита, че Кралство Испания не е изпълнило по отношение на посочените в Решение 2002/11/ЕО специални защитени зони, съответстващи на обектите от значение за Общността в Макаронезийски биогеографски регион на негова територия,

               —

               задължението за определяне на консервационни приоритети в съответствие с член 4, параграф 4 от Директивата;

               —

               задължението за приемане и прилагане на подходящи консервационни мерки, както и на режим на защита, който да предотврати влошаването на състоянието на естествените местообитания на видовете и значителното обезпокояване на видовете като гарантира правната защита на посочените специални защитени зони в съответствие с член 6, параграфи 1 и 2 от Директивата.

      (1)  Решение 2002/11/ЕО на Комисията от 28 декември 2001 година за приемане на списък на обектите от значение за Общността в Макаронезийския биогеографски регион съгласно Директива 92/43/ЕИО на Съвета (ОВ L 5, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 8, стр. 42).

      (2)  Директива 92/43/ЕИО на Съвета от 21 май 1992 година за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна (ОВ L 206, стр. 7; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 109).


title: Дело T-363/06: Иск, предявен на 5 декември 2006 г. — Honda Motor Europe с/у СХВП — SEAT (MAGIC SEAT)

text:
               27.1.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 20/26

         Иск, предявен на 5 декември 2006 г. — Honda Motor Europe с/у СХВП — SEAT (MAGIC SEAT)
   (Дело T-363/06)
   (2007/C 20/41)
   Език, на който е изготвен искът: английски
   Страни

      Ищец: Honda Motor Europe Ltd (Slough, Обединено кралство) [представители: S.Malynicz, Barrister,N.Cordell,Solicitor]

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Seat SA (Барселона, Испания)
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени решението на първи апелативен състав от 7 септември 2006 г. по дело R 960/2005-1;

               —

               Службата и другите страни по производството да бъдат осъдени да поемат направените от тях съдебни разноски, както и да заплатят тези на ищеца.

         Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността:Ищецът

      Марка на Общността, предмет на спора: Словната марка на Общността „MAGIC SEAT“ за стоки и услуги по клас 12 — седалки на моторни превозни средства и седалкови механизми, части, технически възли и принадлежности за тези стоки — заявление № 2 503 902

      Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в подкрепа на възражението: SEAT SA

      Марка или знак, на който е направено позоваване в подкрепа на възражението: националната фигуративна марка „SEAT“ за стоки и услуги по клас 12

      Решение на отдела по споровете: Приемане на възражението

      Решение на апелативния състав: Отхвърляне на жалбата

      Правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (EO) № 40/94 на Съвета
   В подкрепа на своите искания ищецът посочва, че апелативният състав е сгрешил в своя подход при анализа на външните белези, като всъщност е предоставил единствено словна защита на комбинирана по-ранна марка, съдържаща голям и забележим знаков елемент.
   Според твърденията на ищеца, направеното от апелативния състав фонетично сравнение на марките е погрешно в два аспекта. Първо, той не е отбелязал, че думата MAGIC в MAGIC SEAT не може да се произнесе като дума от испански език и поради това, марката като цяло, MAGIC SEAT, също не може да се произнесе на испански. Второ, той не е взел предвид факта, че MAGIC е първата дума от двусловната марка MAGIC SEAT.
   Нещо повече, в настоящото дело апелативният състав не е приложил „правилото за неутрализиране“ и поради това, в рамките на концептуалния анализ, не е взел предвид факта, че по-ранната испанска марка, съдържаща думата SEAT и голямо „S“ като основен знаков елемент, може да се възприеме непосредствено и недвусмислено като обозначение на испанския производител на автомобили, докато марката MAGIC SEAT не може да се възприеме по този начин.
   В допълнение, по въпроса за концептуалното различие, ищецът поддържа, че Съставът не е взел под внимание езиковото доказателство, представено от ищеца за това, как испанските потребители имат нагласата да възприемат думите MAGIC SEAT.
   Освен това, ищецът твърди, че Съставът не е взел предвид, че категорията стоки, особеностите на съответния пазар и характеристиките на националния потребител на тези стоки изключват всякаква вероятност за объркване.
   Накрая, ищецът счита, че Съставът не е отчел посочените от него доказателства от сферата на търговията относно това как се търгуват продукти от този вид.


title: Дело T-332/06: Решение на Първоинстанционния съд от 25 март 2009 г. — Alcoa Trasformazioni/Комисия (Държавни помощи — Електроенергия — Преференциална тарифа — Решение за започване на процедурата, предвидена в член 88, параграф 2 ЕО — Допустимост — Понятие за държавна помощ — Нова помощ или съществуваща помощ — Предимство — Мотиви — Оправдани правни очаквания — Правна сигурност)

text:
               16.5.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/32

         Решение на Първоинстанционния съд от 25 март 2009 г. — Alcoa Trasformazioni/Комисия
   (Дело T-332/06) (1)

   (Държавни помощи - Електроенергия - Преференциална тарифа - Решение за започване на процедурата, предвидена в член 88, параграф 2 ЕО - Допустимост - Понятие за държавна помощ - Нова помощ или съществуваща помощ - Предимство - Мотиви - Оправдани правни очаквания - Правна сигурност)
   2009/C 113/65
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Alcoa Trasformazioni Srl (Portoscuso, Италия) (представители: M. Siragusa, T. Müller-Ibold, F. Salerno и T. Graf, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: N. Khan, E. Righini и C. Urraca Caviedes)

      Предмет

   Жалба за отмяна на Решение 2006/C 214/03 на Комисията за започване на процедурата, предвидена в член 88, параграф 2 ЕО относно държавна помощ C 36/06 (ex NN 38/06), за което Италианската република е уведомена с писмо от 19 юли 2006 г. — Преференциална тарифа за електроенергия за промишлени сектори с висока енергийна интензивност в Италия, доколкото това решение се отнася до тарифите за доставяне на електроенергия, от които се ползват двата завода за алуминий, които първоначално са били притежавани от Alcoa Trasformazioni.

      Диспозитив

               1)

               Отхвъля жалбата.

               2)

               Alcoa Trasformazioni Srl понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Комисията.

      (1)  ОВ C 326, 30.12.2006 г.