title: Дело C-535/07: Иск, предявен на 30 ноември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Австрия

text:
               23.2.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 51/32

         Иск, предявен на 30 ноември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Австрия
   (Дело C-535/07)
   (2008/C 51/55)
   Език на производството: немски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: г-н R. Sauer и г-жа D. Recchia)

      Ответник: Република Австрия
   Искания на ищеца

               —

               Да се обяви, че Република Австрия е нарушила задълженията си по член 4, параграфи 1 и 2 от Директива 79/409/ЕИО на Съвета от 2 април 1979 година относно опазването на дивите птици (1) и по член 6, параграф 2 във връзка с член 7 от Директива 92/43/ЕИО на Съвета от 21 май 1992 година за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна (2) като:

                           а)

                           не е определила правилно според орнитоложките критерии (по отношение на „Hansag“ в провинция Burgenland), съответно ограничила (по отношение на „Niedere Tauern“ в провинция Steiermark) най-подходящите по брой и размери територии в Австрия като специални защитени зони за запазването на дивите птици по член 4, параграфи 1 и 2 от Директива за опазване на птиците и

                           б)

                           не е предоставила правна защита в съответствие с изискванията на член 4, параграфи 1 и 2 от Директивата за опазването на дивите птици и член 6, параграф 2 във връзка с член 7 от Директивата за флората и фауната на част от вече определените специални защитени зони,

               —

               да се осъди Република Австрия да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи
   Член 4, параграфи 1 и 2 от Директива 79/409/ЕИО на Съвета (Директива за опазване на птиците) задължава държавите-членки да класифицира като специални защитени зони (СЗЗ) всички територии, които са най-подходящи по брой и по размери за запазването на изброените в приложение I видове, както и да вземат съответни мерки по отношение на редовно срещащите се мигриращи видове, които не са изброени в приложение I. На една СЗЗ трябва да се предостави статут на правно защитена зона, който е в състояние по-специално да осигури оцеляването и размножаването на посочените в приложение I на Директивата видове птици, както и размножаването, линеенето и зимуването на редовно срещащите се мигриращи видове, които не са посочени в приложение I. Тъй като съгласно член 7 от Директива 92/43/ЕИО на Съвета за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна (Директива за флората и фауната) задълженията, които произтичат по-специално от член 6, параграф 2 от същата директива, що се отнася до специалните защитени зони, следва да заместят задълженията по първото изречение от член 4, параграф 4 от Директивата за опазване на птиците, статутът на правно защитена зона на тези територии трябва да гарантира, че няма да има влошаване на естествените местообитания и на местообитанията на видовете, за които са определени територии, както и че ще се избегне значително обезпокояване на тези видове.
   Република Австрия е нарушила задълженията, които произтичат за нея от тези разпоредби на общностното право, като не е определила областта „Hansag“ за СЗЗ, не е ограничила специалната защитена зона „Niedere Tauern“ съгласно изискванията на Директивата за опазване на птиците и на последно място, като не е предоставила на част от вече определените специални защитени зони правна защита съобразно изискванията на горепосочените разпоредби.
   Въпреки че Република Австрия е признала необходимостта от определяне на областта „Hansag“ за СЗЗ и многократно е изразявала намерението си да предприеме такова определяне, до изтичане на срока, определен в мотивираното становище, тя не е изпълнила това задължение.
   Ограничаването на зоната „Niedere Tauern“, което не е извършено според изискванията на Директивата за опазване на птиците, е свързано от една страна с факта, че необходимите местообитания на планинския дъждосвирец не са взети предвид в достатъчна степен и от друга страна, с това, че установените местообитания на определени видове горски птици, а именно сив кълвач (picus canus) и лещарка (bonasa bonasia) не са включени в достатъчна степен. Макар че държавите-членки разполагат с известна свобода на преценка при избора и ограничаването на СЗЗ, последната е ограничена от изискването определянето на тези зони да бъде съобразено с особените орнитоложки критерии, установени в Директивата. В частност, при избора и ограничаването на СЗЗ държавата-членка няма право да взема предвид икономическите изисквания, посочени в член 2 от Директивата за опазване на птиците или в член 6, параграф 4 от Директивата за флората и фауната.
   По отношение на статута на правно защитена зона на вече определените в Австрия СЗЗ са необходими специални мерки за защита на птичата фауна, определена в дадена територия, която отговаря на критериите за определяне; също така е необходимо да се установят с точност необходимите мерки за защита и те да се адаптират към специалните особености и условията на околната среда на СЗЗ и към обитаващите я видове. Специалните опазващи цели, съдържащи се в инструментите за правна защита по смисъла на член 4, параграфи 1 и 2 от Директивата за опазване на птиците и специалните защитни цели по смисъла на член 6, параграф 2 от Директивата за флората и фауната за всеки разглеждан вид птици, заедно с необходимите точни мерки и условия (забрани и изисквания) за територията трябва също така да бъдат задължителни и да им бъде дадена достатъчна публичност. След разглеждане на съществуващите в отделните провинции разпоредби може да се установи, че предвидения в тях правен статут на защитена зона не отговаря на горепосочените изисквания и не може да се приеме за достатъчен с оглед на разпоредбите на Директивата за опазване на птиците и Директивата за флората и фауната.

      (1)  ОВ L 103, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 1, стр. 77.

      (2)  ОВ L 206, стр. 7; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 109.


title: Дело T-35/16: Жалба, подадена на 21 януари 2016 г. — Sony Computer Entertainment Europe/СХВП — Vieta Audio (Vita)

text:
               21.3.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 106/42

         Жалба, подадена на 21 януари 2016 г. — Sony Computer Entertainment Europe/СХВП — Vieta Audio (Vita)
   (Дело T-35/16)
   (2016/C 106/49)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Sony Computer Entertainment Europe Ltd (Лондон, Обединено кралство) (представител: S. Malynicz, Barrister)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Vieta Audio, SA (Барселона, Испания)

      Данни за производството пред СХВП

      Заявител/Притежател на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: словна марка на Общността „Vita“— заявка за регистрация на марка на Общността № 9 993 361

      Производство пред СХВП: производство по отмяна

      Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на СХВП от 12.11.2015 г. по преписка R 2232/2014-5

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди СХВП и другата страна да заплатят направените от тях съдебни разноски и разноските, направени от жалбоподателя.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 51, параграф 1, буква a) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-333/08: Решение на Съда (трети състав) от 28 януари 2010 г. — Европейска комисия/Френска република (Неизпълнение на задължения от държава членка — Свободно движение на стоки — Членове 28 ЕО и 30 ЕО — Количествени ограничения върху вноса — Мярка с равностоен ефект — Режим на предварително разрешение — Обработващи спомагателни вещества и храни, за приготвянето на които са били използвани обработващи спомагателни вещества от други държави членки, където те са законно произведени и/или пуснати в продажба — Процедура, която позволява на икономическите оператори да впишат такива вещества в позитивен списък — Клауза за взаимно признаване — Национална правна уредба, която създава положение на правна несигурност за икономическите оператори)

text:
               13.3.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/8

         Решение на Съда (трети състав) от 28 януари 2010 г. — Европейска комисия/Френска република
   (Дело C-333/08) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Свободно движение на стоки - Членове 28 ЕО и 30 ЕО - Количествени ограничения върху вноса - Мярка с равностоен ефект - Режим на предварително разрешение - Обработващи спомагателни вещества и храни, за приготвянето на които са били използвани обработващи спомагателни вещества от други държави членки, където те са законно произведени и/или пуснати в продажба - Процедура, която позволява на икономическите оператори да впишат такива вещества в „позитивен списък“ - Клауза за взаимно признаване - Национална правна уредба, която създава положение на правна несигурност за икономическите оператори)
   2010/C 63/12
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представител: B. Stromsky)

      Ответник: Френска република (представители: G. De Bergues и R. Loosli-Surrans)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 28 ЕО — Режим на предварително разрешение за обработващи спомагателни вещества и храни, за приготвянето на които са били използвани обработващи спомагателни вещества от други държави членки, където те са законно произведени и/или пуснати в продажба — Липса на обосновка и/или неспазване на принципа на пропорционалност

      Диспозитив

               1.

               Като е предвидила режим на предварително разрешение, който не спазва принципа на пропорционалност, за обработващите спомагателни вещества и храните, за приготвянето на които са използвани обработващи спомагателни вещества от други държави членки, където те са законно произведени и/или пуснати в продажба, Френската република не е изпълнила задълженията си по член 28 ЕО.

               2.

               Осъжда Френската република да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 285, 8.11.2008 г.


title: Съединени дела T-694/13 и Т-2/15: Решение на Общия съд от 23 ноември 2016 г. — Ipatau/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки по отношение на Беларус — Замразяване на средства и на икономически ресурси — Ограничения за влизане и за транзитно преминаване през територията на Съюза — Запазване на името на жалбоподателя в списъка на засегнатите лица — Право на защита — Задължение за мотивиране — Грешка в преценката — Пропорционалност)

text:
               16.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 14/30

         Решение на Общия съд от 23 ноември 2016 г. — Ipatau/Съвет
   (Съединени дела T-694/13 и Т-2/15) (1)

   ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки по отношение на Беларус - Замразяване на средства и на икономически ресурси - Ограничения за влизане и за транзитно преминаване през територията на Съюза - Запазване на името на жалбоподателя в списъка на засегнатите лица - Право на защита - Задължение за мотивиране - Грешка в преценката - Пропорционалност))
   (2017/C 014/35)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Vadzim Ipatau (Минск, Беларус) (представител: M. Michalauskas, avocat)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: F. Naert и B. Driessen)

      Предмет

   Искане, основано на член 263 ДФЕС и целящо отмяната на Решение 2013/534/ОВППС на Съвета от 29 октомври 2013 година за изменение на Решение 2012/642/ОВППС относно ограничителните мерки срещу Беларус (ОВ L 288, 2013 г., стр. 69), на Регламент за изпълнение (ЕС) № 1054/2013 на Съвета от 29 октомври 2013 година за прилагане на член 8а, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 765/2006 относно ограничителни мерки по отношение на Беларус (ОВ L 288, 2013 г., стр. 1), на Решение 2014/750/ОВППС на Съвета от 30 октомври 2014 година за изменение на Решение 2012/642/ОВППС на Съвета относно ограничителните мерки срещу Беларус (ОВ L 311, 2014 г., стр. 39) и на Регламент за изпълнение (ЕС) № 1159/2014 на Съвета от 30 октомври 2014 година за прилагане на член 8а, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 765/2006 относно ограничителни мерки по отношение на Беларус (ОВ L 311, 2014 г., стр. 2), доколкото тези актове засягат жалбоподателя.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбите.

               2)

               Осъжда г-н Vadzim Ipatau да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 93, 29.3.2014 г.


title: Дело C-192/13 P: Решение на Съда (първи състав) от 4 септември 2014 г. — Кралство Испания/Европейска комисия (Обжалване — Кохезионен фонд — Намаляване на финансовата помощ — Приемане на решение от Европейската комисия — Съществуване на срок — Неспазване на определения срок — Последици)

text:
               10.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 395/14

      Решение на Съда (първи състав) от 4 септември 2014 г. — Кралство Испания/Европейска комисия
      (Дело C-192/13 P) (1)

      ((Обжалване - Кохезионен фонд - Намаляване на финансовата помощ - Приемане на решение от Европейската комисия - Съществуване на срок - Неспазване на определения срок - Последици))
      (2014/C 395/16)
      Език на производството: испански

         Страни

         Жалбоподател: Кралство Испания (представител: A. Rubio González)

         Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: S. Pardo Quintillán и D. Recchia)

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя решение на Общия съд на Европейския съюз Испания/Комисия (T 235/11, EU:T:2013:49).

                  2)

                  Отменя Решение C(2011) 1023 окончателен на Комисията от 18 февруари 2011 г., с което се намалява помощта от Кохезионния фонд по фазите на проекти, озаглавени „Доставка и инсталация на железопътно оборудване по високоскоростната линия Мадрид—Сарагоса—Барселона—френска граница. Участък Madrid—Лерида“ (CCI 1999.ES.16.C.PT.001), „Високоскоростната железопътна линия Мадрид—Барселона. Участък Лерида—Марторел (платформа, първа фаза)“ (CCI 2000.ES.16.C.PT.001), „Високоскоростната линия Мадрид—Сарагоса—Барселона—френска граница. Железопътен достъп до новата гара на Сарагоса“ (CCI 2000.ES.16.C.PT.003), „Високоскоростната линия Мадрид—Сарагоса—Барселона—френска граница. Участък Лерида—Марторел. Подучастък X A (Олердола—Авинионет дел Пендес)“ (CCI 2001.ES.16.C.PT.007), „Нов железопътен достъп до високоскоростната линия в Леванте. Подучастък Хинета—Албасете (платформа)“ (CCI 2004.ES.16.C.PT.014).

                  3)

                  Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски на Кралство Испания и да понесе собствените си разноски както в производството на първа инстанция, така и в настоящото производство по обжалване.

         (1)  ОВ C 178, 22.6.2013 г.


title: Дело F-103/11: Жалба, подадена на 11 октомври 2011 г. — ZZ/ЕИБ

text:
               7.1.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 6/25

         Жалба, подадена на 11 октомври 2011 г. — ZZ/ЕИБ
   (Дело F-103/11)
   2012/C 6/46
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: N. Thieltgen, avocat)

      Ответник: Европейска инвестиционна банка

      Предмет на производството

   Отмяна на решението на председателя на ЕИБ да не предприеме никакви действия вследствие на процедурата по разследване относно твърдения психически тормоз и отмяна на окончателното решение на комисията по разследване, както и искане за обезщетение за вреди.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени окончателното решение на комисията по разследване в становището ѝ от 11 юли 2011 г. доколкото установява, че не са налице факти, които могат да бъдат квалифицирани като психически тормоз спрямо него,

               —

               да се отмени решението на председателя на ЕИБ от 27 юли 2011 г.,

               —

               да се установи, че жалбоподателят е бил и е жертва на тормоз,

               —

               да се разпореди на ЕИБ да преустанови този тормоз,

               —

               да се отмени решението на председателя на ЕИБ от 1 септември 2011 г.,

               —

               да се установи, че са налице служебни нарушения, за които носи отговорност ЕИБ,

               —

               да се установи отговорността на ЕИБ спрямо жалбоподателя що се отнася до незаконосъобразността на решението на председателя на ЕИБ от 27 юли 2011 г., до тормоза, на който е бил жертва, както и до служебните нарушения, за които отговаря ЕИБ,

               —

               да се осъди ЕИБ да поправи претърпените от жалбоподателя и бъдещите физически, неимуществени и имуществени вреди в резултат от незаконосъобразността на решението на председателя на ЕИБ от 27 юли 2011 г., от понесения от него психически тормоз и от служебните нарушения, за които носи отговорност ЕИБ, като обезщетението бъде съпроводено от мораторни лихви,

               —

               що се отнася до незаконосъобразността на писмото на председателя от 27 юли 2011 г.:

                           —

                           относно имуществените вреди, изразяващи се в загуба на възнаграждение: 113 100 EUR,

                           —

                           относно неимуществените вреди: 50 000 EUR,

               —

               що се отнася до понесения от него психически тормоз:

                           —

                           относно имуществените вреди, изразяващи се в загуба на възнаграждение и на възможност за развитие в кариерата: 132 100 EUR,

                           —

                           относно неимуществените вреди: 50 000 EUR,

                           —

                           относно направените разходи: 13 361,93 EUR,

               —

               що се отнася до служебните нарушения, за които носи отговорност ЕИБ:

                           —

                           относно неизпълнението от ЕИБ на задължението ѝ за поверителност и за защита на данните: 10 000 EUR,

                           —

                           относно инцидента, свързан с изслушването на свидетелите: 40 000 EUR,

               —

               да се осъди ЕИБ да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-22/12: Преюдициално запитване, отправено от Krajský súd v Prešove (Словакия) на 17 януари 2012 г. — Katarína Hassová/Rastislav Petrík, Blanka Holingová

text:
               31.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 98/14

         Преюдициално запитване, отправено от Krajský súd v Prešove (Словакия) на 17 януари 2012 г. — Katarína Hassová/Rastislav Petrík, Blanka Holingová
   (Дело C-22/12)
   2012/C 98/22
   Език на производството: словашки

      Запитваща юрисдикция

   Krajský súd v Prešove

      Страни в главното производство

      Ищец: Katarína Hassová

      Ответници: Rastislav Petrík, Blanka Holingová

      Преюдициални въпроси

               1.

               Дали член 1, параграф 1 от Директива 90/232/ЕИО на Съвета от 14 май 1990 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно застраховките „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства (1), във връзка с член 3, параграф 1 от Директива 72/166/ЕИО (2), трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска разпоредба от националното право (като член 4 от Закон № 381/2001 относно договора за задължителна застраховка за вреди, причинени при използването на моторни превозни средства, и като член 6 от Закон № 168/1999 [на Чешката република] относно застраховката за отговорност за вреда, причинена при използването на превозно средство) в смисъл, че гражданската отговорност, произтичаща от използването на моторни превозни средства, не покрива изразената в парична форма неимуществена вреда, претърпяна от преживелите близки на жертвите от пътно произшествие, което е причинено от използването на моторни превозни средства?

               2.

               Ако на първия въпрос се отговори, че горепосочената разпоредба от вътрешното право не противоречи на общностното право, трябва ли член 4, параграфи 1, 2 и 4 от Закон № 381/2001 относно договора за задължителна застраховка за вреди, причинени при използването на моторни превозни средства, и член 6 от Закон № 168/1999 [на Чешката република] относно застраховката за отговорност за вреда, причинена при използването на превозно средство, да се тълкуват в смисъл, че не създават пречка националния съд — в съответствие с член 1, параграф 1 от Директива 90/232/ЕИО на Съвета […], във връзка с член 3, параграф 1 от Директива 72/166/ЕИО, — да признае на преживелите близки на жертвите от пътно произшествие, което е причинено от използването на моторни превозни средства, в качеството им на увредени субекти, правото на обезщетяване на неимуществената вреда и в парична форма?

      (1)  ОВ L 129, стр. 33; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 240.

      (2)  Директива 72/166/ЕИО на Съвета от 24 април 1972 година относно сближаване на законодателствата на държавите членки относно застраховката „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства и за прилагане на задължението за сключване на такава застраховка (ОВ L 103, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 10).


title: Дело C-368/09: Решение на Съда (трети състав) от 15 юли 2010 г. (преюдициално запитване от Baranya Megyei Bíróság, Република Унгария) — Pannon Gép Centrum Kft/APEH Központi Hivatal Hatósági Főosztály Dél-dunántúli Kihelyezett Hatósági Osztály (Шеста директива ДДС — Директива 2006/112/ЕО — Право на приспадане на платения по получени доставки данък — Национална правна уредба, която санкционира наличието на погрешни данни във фактурата със загуба на правото на приспадане)

text:
               11.9.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 246/11

         Решение на Съда (трети състав) от 15 юли 2010 г. (преюдициално запитване от Baranya Megyei Bíróság, Република Унгария) — Pannon Gép Centrum Kft/APEH Központi Hivatal Hatósági Főosztály Dél-dunántúli Kihelyezett Hatósági Osztály
   (Дело C-368/09) (1)

   (Шеста директива ДДС - Директива 2006/112/ЕО - Право на приспадане на платения по получени доставки данък - Национална правна уредба, която санкционира наличието на погрешни данни във фактурата със загуба на правото на приспадане)
   2010/C 246/18
   Език на производството: унгарски

      Запитваща юрисдикция

   Baranya Megyei Bíróság

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Pannon Gép Centrum Kft

      Ответник: APEH Központi Hivatal Hatósági Főosztály Dél-dunántúli Kihelyezett Hatósági Osztály

      Предмет

   Преюдициално запитване — Baranya Megyei Bíróság — Тълкуване на член 17, параграф 1, на член 18, параграф 1 и на член 22, параграф 3, букви a) и б) от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1), както и на Директива 2001/115/ЕО на Съвета от 20 декември 2001 година за изменение на Директива 77/388/ЕИО с цел опростяване, осъвременяване и хармонизиране на предвидените условия за фактуриране на данъка върху добавената стойност (ОВ L 15, стp. 24) — Загуба на правото на приспадане на лицето, което получава услугите, поради грешка в датата на завършване на строителството, посочена в издадената от доставчика фактура — Национално законодателство, което санкционира всяко неспазване на изискването за форма на фактурата със загуба на правото на приспадане

      Диспозитив

   Член 167, член 178, буква a), член 220, точка 1 и член 226 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба или практика, съгласно която националните органи отказват да признаят на данъчнозадълженото лице право на приспадане на дължимия или платения за предоставени услуги ДДС от размера на данъка, който то трябва да внесе в бюджета, по съображение че първоначалната фактура, притежавана от това лице към момента на приспадането, съдържа погрешна дата на приключване на доставката на услуги и че не е налице последователна номерация на впоследствие коригираната фактура и кредитното известие, с което е анулирана първоначалната фактура, стига да са налице материалноправните условия за приспадане и, преди компетентният орган да издаде акта, данъчнозадълженото лице да му е предоставило коригирана фактура, в която е посочена точната дата на приключване на доставката на услуги, дори ако не е налице последователна номерация на тази фактура и кредитното известие, с което е анулирана първоначалната фактура.

      (1)  ОВ C 11, 16.1.2010 г.


title: Дело C-398/09: Решение на Съда (голям състав) от 6 септември 2011 г. (преюдициално запитване от Østre Landsret — Дания) — Lady & Kid A/S, Direct Nyt ApS, A/S Harald Nyborg Isenkram- og Sportsforretning, KID-Holding A/S/Skatteministeriet (Невъзстановяване на недължимо платен данък — Неоснователно обогатяване поради съществуващата връзка между въвеждането на този данък и премахването на други данъци)

text:
               22.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 311/7

         Решение на Съда (голям състав) от 6 септември 2011 г. (преюдициално запитване от Østre Landsret — Дания) — Lady & Kid A/S, Direct Nyt ApS, A/S Harald Nyborg Isenkram- og Sportsforretning, KID-Holding A/S/Skatteministeriet
   (Дело C-398/09) (1)

   (Невъзстановяване на недължимо платен данък - Неоснователно обогатяване поради съществуващата връзка между въвеждането на този данък и премахването на други данъци)
   2011/C 311/08
   Език на производството: датски

      Запитваща юрисдикция

   Østre Landsret

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Lady & Kid A/S, Direct Nyt ApS, A/S Harald Nyborg Isenkram- og Sportsforretning, KID-Holding A/S

      Ответник: Skatteministeriet

      Предмет

   Преюдициално запитване — Østre Landsret — Тълкуване на Решение на Съда по дело Comateb и др., C-192/95 и на принципите на общностното право в областта на възстановяването на недължимо платеното — Отказ за възстановяване на национален данък, приет за несъвместим с общностното право, на основание неоснователно обогатяване, породено от пряката връзка между въвеждането на незаконен данък и отмяната на останалите данъци, начислени на друга основа — Липса на възстановяване, което води до поставяне в по-неблагоприятно положение на вносителите на стоки в сравнение с купувачите на подобни национални стоки поради това, че първите заплащат пропорционално по-голям незаконен данък от вторите.

      Диспозитив

   Нормите на правото на Съюза относно възстановяването на недължимо платеното трябва да се тълкуват в смисъл, че възстановяването на недължимо платеното може да доведе до неоснователно обогатяване единствено в хипотезата, в която недължимо платените от данъчнозадължено лице суми като данък, събран в държава членка в нарушение на правото на Съюза, са били прехвърлени пряко върху купувача. Вследствие на това правото на Съюза не допуска държава членка да откаже възстановяването на незаконен данък с мотив, че недължимо платените от данъчнозадълженото лице суми са били компенсирани от икономия, произтичаща от едновременното премахване на други налози, доколкото от гледна точка на правото на Съюза подобно компенсиране не може да се разглежда като неоснователно обогатяване спрямо този данък.

      (1)  ОВ C 312, 19.12.2009 г.


title: Дело T-305/13: Решение на Общия съд от 25 юни 2015 г. — SACE и Sace BT/Комисия (Държавни помощи — Застраховане на експортни кредити — Презастрахователно покритие, предоставено от публично предприятие на неговото дъщерно дружество — Капиталови вноски за покриване на загубите на дъщерното дружество — Понятие за държавни помощи — Отговорност на държавата — Критерий за частния инвеститор — Задължение за мотивиране)

text:
               10.8.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 262/18

         Решение на Общия съд от 25 юни 2015 г. — SACE и Sace BT/Комисия
   (Дело T-305/13) (1)

   ((Държавни помощи - Застраховане на експортни кредити - Презастрахователно покритие, предоставено от публично предприятие на неговото дъщерно дружество - Капиталови вноски за покриване на загубите на дъщерното дружество - Понятие за държавни помощи - Отговорност на държавата - Критерий за частния инвеститор - Задължение за мотивиране))
   (2015/C 262/23)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподатели: Servizi assicurativi del commercio estero SpA (SACE) (Рим, Италия) и Sace BT SpA (Рим) (представители: M. Siragusa и G. Rizza, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: G. Conte, D. Grespan и K. Walkerová)

      Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателите: Италианска република (представители: G. Palmieri, подпомаган от S. Fiorentino, avvocato dello Stato)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение 2014/525/ЕС на Комисията от 20 март 2013 година относно мерки SA.23425 (11/C) (ex NN 41/10), приложени от Италия през 2004 г. и 2009 г. за Sace BT S.p.A. (ОВ L 239, стр. 24)

      Диспозитив

               1)

               Отменя член 2, втора алинея от Решение 2014/525/ЕС на Комисията от 20 март 2013 година относно мерки SA.23425 (11/C) (ex NN 41/10), приложени от Италия през 2004 г. и 2009 г. за Sace BT SpA.

               2)

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3)

               Servizi assicurativi del commercio estero SpA (SACE) и Sace BT понасят направените от тях съдебни разноски, включително тези в обезпечителното производство.

               4)

               Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски, включително тези в обезпечителното производство.

               5)

               Италианската република понася направените от нея съдебни разноски, включително тези в обезпечителното производство.

      (1)  ОВ C 207, 20.7.2013 г.


title: Дело T-45/09: Определение на Общия съд от 22 март 2010 г. — Al Barakaat International Foundation/Комисия

text:
               5.6.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 148/51

         Определение на Общия съд от 22 март 2010 г. — Al Barakaat International Foundation/Комисия
   (Дело T-45/09) (1)

   2010/C 148/87

      Език на производството: шведски

   Председателят на седми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 153, 4.7.2009 г.


title: Дело C-114/12: Решение на Съда (голям състав) от 4 септември 2014 г. — Европейска комисия/Съвет на Европейския съюз (Жалба за отмяна — Външна дейност на Европейския съюз — Международни споразумения — Закрила на сродните права на излъчващите организации — Преговори във връзка с конвенция на Съвета на Европа — Решение на Съвета и на представителите на правителствата на държавите членки, разрешаващо съвместното участие на Съюза и на неговите държави членки в преговорите — Член 3, параграф 2 ДФЕС — Изключителна външна компетентност на Съюза)

text:
               10.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 395/2

      Решение на Съда (голям състав) от 4 септември 2014 г. — Европейска комисия/Съвет на Европейския съюз
      (Дело C-114/12) (1)

      ((Жалба за отмяна - Външна дейност на Европейския съюз - Международни споразумения - Закрила на сродните права на излъчващите организации - Преговори във връзка с конвенция на Съвета на Европа - Решение на Съвета и на представителите на правителствата на държавите членки, разрешаващо съвместното участие на Съюза и на неговите държави членки в преговорите - Член 3, параграф 2 ДФЕС - Изключителна външна компетентност на Съюза))
      (2014/C 395/02)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Европейска комисия (представители: F. Castillo de la Torre, P. Hetsch, L. Gussetti и J. Samnadda)

         Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателя: Европейски парламент (представители: R. Passos и D. Warin)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: H. Legal, J.-P. Hix, F. Florindo Gijón и M. Balta)

         Встъпили страни в подкрепа на ответника: Чешка република (представители: M. Smolek, E. Ruffer, D. Hadroušek и J. Králová), Федерална република Германия (представители: T. Henze, B. Beutler и N. Graf Vitzthum), Кралство Нидерландия (представители: C. Wissels и J. Langer), Република Полша (представители: първоначално M. Szpunar, B. Majczyna, M. Drwięcki и E. Gromnicka, впоследствие последните трима), Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: C. Murrell, подпомагана от R. Palmer, barrister)

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя Решение от 19 декември 2011 година на Съвета и на представителите на правителствата на държавите членки, заседаващи в рамките на Съвета, относно участието на Европейския съюз и на неговите държави членки в преговори за конвенция на Съвета на Европа за закрила на правата на излъчващите организации.

                  2)

                  Осъжда Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.

                  3)

                  Чешката република, Федерална република Германия, Кралство Нидерландия, Република Полша, Обединеното кралство, както и Парламентът понасят направените от тях съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 138, 12.5.2012 г.


title: Дело F-64/13: Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 30 юни 2015 г. — Z/Съд (Публична служба — Длъжностни лица — Атестационeн доклад — Закъсняло изготвяне на атестационния доклад — Жалба за отмяна — Иск за обезщетение)

text:
               10.8.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 262/39

         Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 30 юни 2015 г. — Z/Съд
   (Дело F-64/13) (1)

   ((Публична служба - Длъжностни лица - Атестационeн доклад - Закъсняло изготвяне на атестационния доклад - Жалба за отмяна - Иск за обезщетение))
   (2015/C 262/52)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Z (представител: F. Rollinger, адвокат)

      Ответник: Съд на Европейския съюз (представител: A. V. Placco)

      Предмет на делото

   Искане да се отмени атестационният доклад, изготвен за жалбоподателя за периода от 1 януари 2008 г. до 31 декември 2008 г., и да се осъди ответникът да заплати обезщетение за неимуществени вреди

      Диспозитив на решението

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Z понася наред с направените от него съдебни разноски и тези на Съда на Европейския съюз.

      (1)  ОВ C 274, 21.9.2013 г., стр. 30.


title: Дело T-30/10: Жалба, подадена на 29 януари 2010 г. — Reagens/Комисия

text:
               27.3.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 80/39

         Жалба, подадена на 29 януари 2010 г. — Reagens/Комисия
   (Дело T-30/10)
   2010/C 80/64
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Reagens SpA (San Giorgio di Piano, Италия) (представители: B. O'Connor, L. Toffoletti, D. Gullo и E. De Giorgi, lawyers)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на ищеца

               —

               да се отмени Решението C(2009) 8682 окончателно на Комисията от 11 ноември 2009 г. (дело COMP/38.589 — топлинни стабилизатори) във връзка с калаените стабилизатори изцяло или в частта, отнасяща се до жалбоподателя,

               —

               да се установи, че са приложими предвидените в член 25 от Регламент № 1/2003 срокове, така че е преклудирана възможността за налагането на глоба на жалбоподателя,

               —

               при условията на евентуалност да се установи, че Комисията е допуснала грешка при определянето на глоба от 10 791 000 EUR на жалбоподателя и ако е необходимо да се поправи тази глоба на ниво, съответстващо на ограничения характер на вероятното нарушение на член 101 от ДФЕС от жалбоподателя след 1996 г.,

               —

               да събере доказателства във връзка с прилагането на точка 35 от Насоките за изчисляване на глоби по отношение на Chemson и Baerlocher и във връзка с всички подадени искания от адресатите на решението за калаените стабилизатори след съобщаването на изложението на възраженията,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   С жалбата си жалбоподателят иска частична отмяна на Решението C(2009) 8682 окончателно на Комисията от 11 ноември 2009 г., в частта в която е ангажирана отговорността му за нарушение на членове 81 ЕО и 53 ЕИП (дело COMP/38.589 — топлинни стабилизатори) и му е наложена глоба.
   В подкрепа на исканията си той излага следните правни основания:

               На първо място жалбоподателят твърди, че Комисията е допуснала явна грешка при преценката на фактическата обстановка във връзка с калаените стабилизатори, доколкото е прието за установено, че жалбоподателят участва в нарушение по член 81 ЕО (понастоящем член 101 ДФЕС) след периода 1996/1997.

               На второ място, жалбоподателят твърди, че Комисията е допуснала явна грешка при прилагането на член 25 от Регламент (ЕО) № 1/2003 (1) към фактите, свързани с пазарите на калаени стабилизатори и по-специално като приема за установено, че са спазени предвидените в този член срокове. Според жалбоподателя, недоказването на нарушение след 1996/1997 означава, че даденото решение за налагане на глоба на жалбоподателя е погасено по давност по силата на предвиденото в този член петгодишно или десетгодишно правило.

               На трето място, жалбоподателят твърди, че Комисията е нарушила принципа на добра администрация и легитимните правни очаквания на жалбоподателя, че Комисията ще проведе възможно най-добро разследване, по стриктен и надлежен начин и че няма да пренебрегне доказателства за наличието на конкуренция. Освен това жалбоподателят твърди, че Комисията е действала в нарушение на правото му на защита и че не е разгледала в достатъчна степен, представените от него доказателства в отговор на изложението на възраженията и също така при изслушването на страните е отказала повторен достъп на жалбоподателя до неповерителната част от преписката по разследването.

               На четвърто място, жалбоподателят твърди, че Комисията е действала в нарушение на принципа за равно третиране на всички предприятия пред закона, доколкото тя неправилно е приложила Насоките относно метода за определяне на размера на глобите (2). Той твърди, че Комисията е нарушила принципа на пропорционалност, тъй като наложената му глоба била несъразмерна в сравнение с наложената глоба на всички останали адресати на решението за калаените стабилизатори и по-специално Baerlocher.

               На пето място, жалбоподателят твърди, че Комисията е действала в нарушение на член 101 ДФЕС, по начин, който нарушава конкуренцията в общия пазар, доколкото тя неправилно е приложила Насоките относно метода за определяне на размера на глобите.

               Накрая, жалбоподателят твърди, че Комисията е действала в нарушение на принципа за добра администрация, като не е провела разследването надлежно и в срок и освен това е нарушила правото на защита на жалбоподателя като не е продължила разследването през периода, през който са подадени пред Общия съд молбите за защита на документите на основание поверителност в отношенията между адвокати и клиенти по делото Akzo (3).

      (1)  Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, 2003 г., стр. 1; Специално издание на български език 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).

      (2)  Насоки относно метода на определяне на глобите, наложени по член 23, параграф 2, буква а) от Регламент № 1/2003 (ОВ С 210, 2006 г., стр. 2).

      (3)  Решение на Първоинстанционния съд от 17 септември 2007 г. по дело Akzo Nobel Chemicals и Akcros Chemicals/Комисия (T-125/03 и T-253/03, Сборник, стр. II-3523).


title: Дело T-3/11: Решение на Общия съд от 16 юни 2015 г. — Португалия/Комисия (ФЕОГА — Секция „Гарантиране“ — ЕФГЗ и ЕЗФРСР — Разходи, изключени от финансиране — Нередности в системата за идентификация на земеделските парцели - географска информационна система (СИЗП-ГИС), в извършването на проверки на място и в изчисляването на санкции (за стопанските 2005 г., 2006 г. и 2007 г.)

text:
               10.8.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 262/13

         Решение на Общия съд от 16 юни 2015 г. — Португалия/Комисия
   (Дело T-3/11) (1)

   ((ФЕОГА - Секция „Гарантиране“ - ЕФГЗ и ЕЗФРСР - Разходи, изключени от финансиране - Нередности в системата за идентификация на земеделските парцели - географска информационна система (СИЗП-ГИС), в извършването на проверки на място и в изчисляването на санкции (за стопанските 2005 г., 2006 г. и 2007 г.))
   (2015/C 262/16)
   Език на производството: португалски

      Страни

      Жалбоподател: Португалска република (представители: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo и J. Saraiva de Almeida)

      Ответник: Европейска комисия (представители: Guerra e Andrade и P. Rossi)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение 2010/668/ЕС на Комисията от 4 ноември 2010 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на селското стопанство (ФЕОГА), секция „Гарантиране“, на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (ОВ L 288, стр. 24), в частта му, в която с мотив, че са налице „[с]лабости в СИЗП-ГИС [система за идентификация на земеделските парцели — географска информационна система], извършването на проверки на място и изчисляването на санкции“, на Португалската република се прилагат финансови корекции в размер на 4 0 6 90  655,11 EUR за стопанските 2005 г., 2006 г. и 2007 г.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Португалската република да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 139, 7.5.2011 г.


title: Дело C-290/12: Преюдициално запитване, отправено от Tribunale di Napoli (Италия) на 11 юни 2012 г. — Oreste Della Rocca/Poste Italiane SpA

text:
               11.8.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 243/9

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunale di Napoli (Италия) на 11 юни 2012 г. — Oreste Della Rocca/Poste Italiane SpA
   (Дело C-290/12)
   2012/C 243/17
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale di Napoli

      Страни в главното производство

      Ищец: Oreste Della Rocca

      Ответник: Poste Italiane SpA

      Преюдициални въпроси

               1.

               Предвид вметнатия израз в точка 36 от Определение на Съда от 15 септември 2010 г. по дело Briot (C 386/09, Сборник, стр. I-8471), Директива 1999/70/ЕО (1), и по-специално клауза 2 към нея, отнася ли се и до срочното трудово правоотношение между работника и агенцията за временна заетост или между работника и ползвателя, и следователно Директива 1999/70/ЕО урежда ли посочените правоотношения?

               2.

               При липса на други забранителни мерки, разпоредбата, която допуска определянето на срок в трудовия договор с агенцията за временна заетост, както и последващото му подновяване въз основа на технически, организационни или производствени изисквания не на агенцията и във връзка с конкретното срочно трудово правоотношение, а въз основа на общи изисквания на [ползвателя], които не са свързани с конкретното трудово правоотношение[,] отговаря ли на изискванията на клауза 5, параграф 1, буква а) към Директива 1999/70/ЕО, или може да представлява заобикаляне на същата директива? Трябва ли обективните изисквания, посочени в клауза 5, параграф 1, буква а) към Директива 1999/70/ЕО, да бъдат закрепени в документ и трябва ли те да се отнасят до конкретното срочно трудово правоотношение и неговото подновяване, поради което изтъкнатите общи обективни изисквания, които са обосновали сключването на договора за осигуряване на заетост [между агенцията и предприятието ползвател], да не са подходящи за изпълнение на разпоредбата на клауза 5, буква а)?

               3.

               Допуска ли клауза 5 към Директива 1999/70/ЕО последиците от злоупотребата да бъдат вменени на трето лице, в конкретния случай — на ползвателя?

      (1)  Директива 1999/70/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 година относно Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) (ОВ L 175, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 129).


title: Дело T-273/04: Определение на Първоинстанционния съд от 23 май 2008 г. — FagorBrandt/Комисия

text:
               19.7.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 183/30

         Определение на Първоинстанционния съд от 23 май 2008 г. — FagorBrandt/Комисия
   (Дело T-273/04) (1)

   (2008/C 183/56)

      Език на производството: френски

   Председателят на трети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 251, 9.10.2004 г.


title: Дело F-57/06: Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 7 ноември 2007 г. — Hinderyckx/Съвет (Длъжностни лица — Повишаване — Процедура по повишаване за 2005 г. — Невключване в списъка за повишените длъжностни лица — Нарушение на член 45 от Правилника — Сравнително разглеждане на заслугите — Атестационни доклади, изготвени от различни институции)

text:
               9.2.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 37/34

         Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 7 ноември 2007 г. — Hinderyckx/Съвет
   (Дело F-57/06) (1)

   (Длъжностни лица - Повишаване - Процедура по повишаване за 2005 г. - Невключване в списъка за повишените длъжностни лица - Нарушение на член 45 от Правилника - Сравнително разглеждане на заслугите - Атестационни доклади, изготвени от различни институции)
   (2008/C 37/55)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Jacques Hinderyckx (Брюксел, Белгия) (представител: адв. J. Martin)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Simm и M. Bauer)
   Предмет
   От една страна, отмяна на решението за жалбоподателя да не бъде повишен в степен B*8 в рамките на процедурата за повишаване за 2005 г., и от друга страна, искане за обезщетение
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Съветът на Европейския съюз понася, наред със собствените съдебни разноски, и една трета от тези на г-н Hinderyckx.

               3)

               Г-н Hinderyckx понася две трети от своите съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 178, 29.7.2006 г., стр. 34.


title: Дело C-138/10: Преюдициално запитване отправено от Административен съд София-град (България) на 15 март 2010 г. — „ДП груп“ ЕООД/Директор на Агенция „Митници“

text:
               5.6.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 148/16

         Преюдициално запитване отправено от Административен съд София-град (България) на 15 март 2010 г. — „ДП груп“ ЕООД/Директор на Агенция „Митници“
   (Дело C-138/10)
   2010/C 148/25
   Език на производството: български

      Запитваща юрисдикция

   Административен съд София-град

      Страни в главното производство

      Ищец:„ДП груп“ ЕООД

      Ответник: Директор на Агенция „Митници“

      Преюдициални въпроси

               1.

               Следва ли член 63 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съветa от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността (1), при условията на главното производство, да се тълкува във смисъл, че задължава митническият орган да извърши само проверка за съответствие на митническата декларация на условията по член 62 от този регламент като извърши само контрол по документи в обхвата, посочен в член 68 от този регламент и въз основа само на представените документи да вземе решение за приемане на митническата декларация, когато е възникнало съмнение за правилността на тарифния код на стоката и е необходима специализирана експертиза за определянето на този код?

               2.

               Следва ли решението на митническия орган за незабавно приемане на митническата декларация по реда на член 63 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността, при условията на главното производство, да се тълкува като решение на митнически орган по член 4, точка 5, във връзка с член 8, параграф 1, първо тире от същия кодекс, в това число и като такова решение относно цялото съдържание на подадената митническа декларация, когато са налице едновременно следните условия:

                           а)

                           решението на митническия орган за приемането на митническата декларация е прието само въз основа на представените документи към същата;

                           б)

                           при извършване на необходимите проверки преди приемането на митническата декларация е съществувало съмнение, че декларираният тарифен код на стоката е неверен;

                           в)

                           при извършване на необходимите проверки преди приемането на митническата декларация е съществувала непълнота на информацията за съдържанието на декларираната стока, от значение за правилното определяне на тарифния код;

                           г)

                           при проверката преди приемането на декларацията е взета проба за извършване на експертиза за правилното определяне на тарифния код на стоката?

               3.

               Следва ли член 63 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността, да се тълкува при условията на главното производство, че:

                           а)

                           допуска да се оспори пред съд законосъобразността на приемането на митническата декларация, след като е разрешено вдигането на стоката, или

                           б)

                           приемането на митническата декларация не подлежи на оспорване, тъй като само регистрира декларирането на стоките пред митническите органи и определя момента на възникване на вносното митническо задължение, не представлява решение на митнически орган по въпросите за правилното тарифно класиране и размера на дължимите митни сборове по тази декларация?

      (1)  ОВ L 302, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 5, стр. 58.


title: Дело C-167/11 P: Жалба, подадена на 5 април 2011 г. от Cantiere navale De Poli SpA срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 3 февруари 2011 г. по дело T-584/08, Cantiere navale De Poli/Комисия

text:
               11.6.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 173/7

         Жалба, подадена на 5 април 2011 г. от Cantiere navale De Poli SpA срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 3 февруари 2011 г. по дело T-584/08, Cantiere navale De Poli/Комисия
   (Дело C-167/11 P)
   2011/C 173/15
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Cantiere navale De Poli SpA в ликвидация и предпазен конкордат (представители: адв. A. Abate и адв. A. Franchi)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се уважи жалбата за отмяна на Решението на Общия съд от 3 февруари 2011 г. и свързаното с него Решение на Европейската комисия от 21 октомври 2008 г. и, доколкото това е възможно, Съдът да се произнесе направо по съществото на главното искане;

               —

               При условията на евентуалност, отмяна и връщане на Общия съд;

               —

               Комисията да бъде осъдена да заплати съдебните разноски, разходите и адвокатските хонорари.

      Правни основания и основни доводи

   Със своята жалба жалбоподателят оспорва Решението на Общия съд от 3 февруари 2011 г. по дело T-584/08, Cantiere navale De Poli/Комисия по-конкретно по следните пунктове:

               а)

                  Процесуални пороци поради липсата на мотиви във връзка с:

                           —

                           телеологичното тълкуване на Регламент (ЕО) № 1177/2002 от 27 юни 2002 година относно временния защитен механизъм за корабостроенето (наричан по-нататък „Регламентът ВЗМ“) (1) с цел установяване на целите, преследвани от Съвета за закрила на интересите на общностните корабостроителници, засегнати от условията на нелоялна конкуренция, прилагани от корейските корабостроителници;

                           —

                           съотношението (йерархията на източниците) между Регламента ВЗМ и Регламент (ЕО) № 794/2004 на Комисията от 21 април 2004 година за прилагането Регламент (ЕО) № 659/1999 за установяване на подробни правила за прилагането на член 88 ЕО (2);

                           —

                           прилагането на принципа на субсидиарност при определяне на нормите за уреждане на сроковете за уведомяване на Комисията за помощите от страна държавите членки.

               б)

               Нарушение на общностното право във връзка с:

                           —

                           упражняването във времето на правомощията на държавите членки за уведомяване на Комисията в контекста на Регламента ВЗМ;

                           —

                           обхвата на правомощията на Комисията относно оценяването на „съвместимостта с общия пазар“ на предвидените в Регламента помощи;

                           —

                           уредбата на установените на основание на Регламента правоотношения след изтичането на срока на действие на същия (31 март 2005 г.);

                           —

                           прилагането на принципите на равното третиране и на защитата на оправданите правни очаквания.

      (1)  ОВ L 172, стр. 1

      (2)  ОВ L 140, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 2, стр. 42.


               7.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 267/5

         Полагане на клетва от новите членове на Първоинстанционния съд
   2009/C 267/09
   На 6 октомври 2009 г. пред Съда положиха клетва г н Kanninen и г н Schwarcz, назначени за съдии в Първоинстанционния съд на Европейските общности за периода съответно от 1 септември 2009 г. до 31 август 2010 г. и от 7 октомври 2009 г. до 31 август 2010 г. с решения на представителите на правителствата на държавите — членки на Европейските общности, съответно от 25 февруари 2009 г. (1) и 8 юли 2009 г. (2)

      (1)  ОВ L 56, 28.2.2009 г., стр. 17.

      (2)  ОВ L 181, 14.7.2009 г., стр. 25.


title: Дело T-79/14: Решение на Общия съд от 1 март 2016 г. — Secop/Комисия (Държавни помощи — Оздравяване на предприятия в затруднение — Помощ под формата на държавна гаранция — Решение, с което помощта се обявява за съвместима с вътрешния пазар — Незапочване на официалната процедура по разследване — Сериозни затруднения — Процесуални права на заинтересованите страни)

text:
               18.4.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 136/29

         Решение на Общия съд от 1 март 2016 г. — Secop/Комисия
   (Дело T-79/14) (1)

   ((Държавни помощи - Оздравяване на предприятия в затруднение - Помощ под формата на държавна гаранция - Решение, с което помощта се обявява за съвместима с вътрешния пазар - Незапочване на официалната процедура по разследване - Сериозни затруднения - Процесуални права на заинтересованите страни))
   (2016/C 136/41)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Secop GmbH (Фленсбург, Германия) (представители: U. Schnelle и C. Aufdermauer, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: L. Armati, T. Maxian Rusche и R. Sauer)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение C (2013) 9119 окончателен на Комисията от 18 декември 2013 г. относно държавна помощ SA.37640 — помощ за оздравяването на ACC Compressors SpA — Италия

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Secop GmbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 85, 22.3.2014 г.


title: Съединени дела T-515/13 и T-719/13: Решение на Общия съд от 17 декември 2015 г. — Испания/Комисия (Държавни помощи — Корабостроене — Данъчни разпоредби, приложими за някои споразумения, въведени за финансирането и придобиването на плавателни съдове — Решение, с което помощта се обявява за частично несъвместима с вътрешния пазар и се разпорежда нейното частично възстановяване — Жалба за отмяна — Лично засягане — Допустимост — Предимство — Селективен характер — Засягане на търговията между държавите членки — Нарушаване на конкуренцията — Задължение за мотивиране)

text:
               15.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 59/16

         Решение на Общия съд от 17 декември 2015 г. — Испания/Комисия
   (Съединени дела T-515/13 и T-719/13) (1)

   ((Държавни помощи - Корабостроене - Данъчни разпоредби, приложими за някои споразумения, въведени за финансирането и придобиването на плавателни съдове - Решение, с което помощта се обявява за частично несъвместима с вътрешния пазар и се разпорежда нейното частично възстановяване - Жалба за отмяна - Лично засягане - Допустимост - Предимство - Селективен характер - Засягане на търговията между държавите членки - Нарушаване на конкуренцията - Задължение за мотивиране))
   (2016/C 059/16)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподатели: Кралство Испания (представители: първоначално N. Díaz Abad, впоследствие M. Sampol Pucurull, abogados del Estado) (дело T-515/13); Lico Leasing, SA (Мадрид, Испания) и Pequeños y Medianos Astilleros Sociedad de Reconversión, SA (Мадрид) (представители: M. Merola и A. Sánchez, адвокати) (дело T-719/13)

      Ответник: Европейска комисия (представители: V. Di Bucci, M. Afonso, É. Gippini Fournier и P. Němečková)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение 2014/200/ЕС на Комисията от 17 юли 2013 година относно държавна помощ SA.21233 C/11 (ex NN/11, ex CP 137/06), приведена в действие от Испания — Система за данъчно облагане, приложима за някои споразумения за финансов лизинг, известна като испанска система „лизинг срещу данък“ (ОВ L 114, 2014 г., стр. 1)

      Диспозитив

               1)

               Отменя Решение 2014/200/ЕС на Комисията от 17 юли 2013 година относно държавна помощ SA.21233 C/11 (ex NN/11, ex CP 137/06), приведена в действие от Испания — Система за данъчно облагане, приложима за някои споразумения за финансов лизинг, известна като испанска система „лизинг срещу данък“.

               2)

               Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски, както и тези на Кралство Испания, Lico Leasing, SA и Pequeños y Medianos Astilleros Sociedad de Reconversión, SA.

      (1)  ОВ C 336, 16.11.2013 г.


title: Дело T-380/07: Определение на Първоинстанционния съд от 6 октомври 2008 г. — Kaloudis/СХВП — Fédération française de tennis (RolandGarros SPORTSWEAR) (Марка на Общността — Процедура по възражение — Заявка на фигуративна марка на Общността RolandGarros SPORTSWEAR — По-ранна национална словна марка Roland Garros — Закъснение в плащането на таксата за жалбата — Решение на апелативния състав, което обявява, че жалбата се счита за неподадена)

text:
               6.12.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/34

         Определение на Първоинстанционния съд от 6 октомври 2008 г. — Kaloudis/СХВП — Fédération française de tennis (RolandGarros SPORTSWEAR)
   (Дело T-380/07) (1)

   (Марка на Общността - Процедура по възражение - Заявка на фигуративна марка на Общността RolandGarros SPORTSWEAR - По-ранна национална словна марка Roland Garros - Закъснение в плащането на таксата за жалбата - Решение на апелативния състав, което обявява, че жалбата се счита за неподадена)
   (2008/C 313/61)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Dimitrios Kaloudis (Dassia, Гърция) (представител: G. Kaloudis, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: A. Folliard-Monguiral)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: Fédération française de tennis (FFT) (Париж, Франция) (представител: F. Fajgenbaum, avocat)
   Предмет
   Жалба, подадена срещу Решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 19 юли 2007 г. (преписка № R 876/2006-4) относно процедура по възражение между Fédération française de tennis (FFT) и г-н Dimitrios Kaloudis.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като частично явно лишена от правно основание и частично явно недопустима.

               2)

               Осъжда г-н Dimitrios Kaloudis да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 283, 24.11.2007 г.


title: Дело C-664/11: Преюдициално запитване, отправено от Juzgado Mercantil de Barcelona (Испания) на 30 декември 2011 г. — Serveis en Impressio i Retolacio Vargas, S.L./Banco Mare Nostrum, S.A.

text:
               17.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 80/11

         Преюдициално запитване, отправено от Juzgado Mercantil de Barcelona (Испания) на 30 декември 2011 г. — Serveis en Impressio i Retolacio Vargas, S.L./Banco Mare Nostrum, S.A.
   (Дело C-664/11)
   2012/C 80/15
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Juzgado Mercantil de Barcelona

      Страни в главното производство

      Ищец: Serveis en Impressio i Retolacio Vargas, S.L.

      Ответник: Banco Mare Nostrum, S.A.

      Преюдициални въпроси

               1.

               Ако кредитна институция предлага на клиент лихвен суап за покритие на риска от промени на лихвените проценти по предходни финансови сделки, следва ли това да се счита за услуга по предоставяне на инвестиционна консултация в съответствие с дефиницията по член 4, параграф 1, точка 4 от Директивата Mifid (1)?

               2.

               Трябва ли пропускането на предвидения в член 19, параграф 4 от посочената директива тест за годност за непрофесионален инвеститор да обуслови пълната нищожност на договора за лихвен суап, сключен между инвеститора и консултиращата кредитна институция?

               3.

               В случай че предоставената при описаните условия услуга не се счита за инвестиционна консултация, сам по себе си фактът по закупуване на сложен финансов инструмент като лихвен суап без да се направи тестът за подходяща услуга, предвиден в член 19, параграф 5 от Директивата Mifid, поради причина, за която отговаря инвестиционната институция, обуславя ли пълната нищожност на договора за покупка, сключен със същата кредитна институция?

               4.

               Съгласно член 19, параграф 9 от Директивата Mifid сам по себе си фактът, че кредитна институция предлага сложен финансов инструмент, свързан с ипотечен кредит, договорен със същата институция или с различна институция, представлява ли достатъчна причина, за да се изключи прилагането на задълженията да се направят предвидените от посочения член 19 тест за годност и тест за подходяща услуга, които инвестиционната институция трябва да извърши по отношение на непрофесионален инвеститор?

               5.

               За да може да се изключи прилагането на предвидените в член 19 от Директивата Mifid задължения, необходимо ли е финансовият продукт, с който е свързан предлаганият финансов инструмент, да бъде подчинен на правни стандарти за защита на инвеститора, сходни с изискваните в посочената директива?

      (1)  Директива 2004/39/ЕО от 21 април 2004 година относно пазарите на финансови инструменти, за изменение на Директиви 85/611/ЕИО и 93/6/ЕИО на Съвета и Директива 2000/12/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директива 93/22/ЕИО на Съвета (ОВ L 145, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 247).


title: Дело T-578/15: Решение на Общия съд от 24 ноември 2016 г. — Azur Space Solar Power/EUIPO (Изображение на бели линии и тухли на черен фон) (Марка на Европейския съюз — Посочваща Европейския съюз международна регистрация — Фигуративна марка, представляваща изображение на бели линии и тухли на черен фон — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               23.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/28

         Решение на Общия съд от 24 ноември 2016 г. — Azur Space Solar Power/EUIPO (Изображение на бели линии и тухли на черен фон)
   (Дело T-578/15) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Посочваща Европейския съюз международна регистрация - Фигуративна марка, представляваща изображение на бели линии и тухли на черен фон - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2017/C 022/36)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Azur Space Solar Power GmbH (Хайлброн, Германия) (представители: J. Nicodemus и S. Stöcker, адвокати)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: първоначално E. Zaera Cuadrado, впоследствие A. Folliard-Monguiral)

      Предмет

   Жалба против решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 27 юли 2015 г. (преписка R 2780/2014-4) относно посочваща Европейския съюз международна регистрация на фигуративна марка, представляваща изображение на бели линии и тухли на черен фон

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Azur Space Solar Power GmbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 414, 14.12.2015 г.


title: Дело C-102/13 P: Определение на Съда (десети състав) от 3 юли 2014 г.  — Германия/Европейска комисия (Обжалване — Жалба за отмяна — Срок за обжалване — Валидност на нотифицирането на решение на Комисията до постоянното представителство на държава членка — Определяне на датата на това нотифициране — Процедурен правилник на Съда — Член 181 — Явно неоснователна жалба)

text:
               15.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 315/27

         Определение на Съда (десети състав) от 3 юли 2014 г. — Германия/Европейска комисия
   (Дело C-102/13 P) (1)

   ((Обжалване - Жалба за отмяна - Срок за обжалване - Валидност на нотифицирането на решение на Комисията до постоянното представителство на държава членка - Определяне на датата на това нотифициране - Процедурен правилник на Съда - Член 181 - Явно неоснователна жалба))
   2014/C 315/42
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Федерална република Германия (представители: T. Henze и J. Möller)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: R. Sauer и T. Maxian Rusche)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Федерална република Германия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 164, 8.6.2013 г.


title: Дело T-85/08: Решение на Общия съд от 9 юли 2010 г. — Exalation/СХВП (Vektor-Lycopin) (Марка на Общността — Заявка за словна марка на Общността — „Vektor-Lycopin“ — Абсолютни основания за отказ — Липса на отличителен характер — Описателен характер — Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               28.8.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 234/32

         Решение на Общия съд от 9 юли 2010 г. — Exalation/СХВП (Vektor-Lycopin)
   (Дело T-85/08) (1)

   (Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността - „Vektor-Lycopin“ - Абсолютни основания за отказ - Липса на отличителен характер - Описателен характер - Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2010/C 234/54
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Exalation Ltd (Ilford, Essex, Обединеното кралство) (представител: K. Zingsheim, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) (представител: S. Schäffner)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 17 декември 2007 г. (преписка R 1037/2007-4) относно заявка за регистрация на словния знак „Vektor-Lycopin“ като марка на Общността.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Exalation Ltd да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 107, 26.4.2008 г.


title: Дело C-209/10: Преюдициално запитване, отправено от Højesteret (Дания) на 3 май 2010 г. — Post Danmark A/S/Konkurrencerådet

text:
               3.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 179/25

         Преюдициално запитване, отправено от Højesteret (Дания) на 3 май 2010 г. — Post Danmark A/S/Konkurrencerådet
   (Дело C-209/10)
   2010/C 179/40
   Език на производството: датски

      Запитваща юрисдикция

   Højesteret

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Post Danmark A/S

      Ответник: Konkurrencerådet

      Встъпила страна: Forbruger-Kontakt a-s

      Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли член 82 ЕО да се тълкува в смисъл, че избирателното намаляване от страна на пощенско дружество с господстващо положение, което има задължение за доставка, на цените до размер под общите средни разходи, но над средните увеличаващи се разходи на това дружество, може да представлява злоупотреба с цел да бъде отстранен конкурент, ако е установено, че цените не са определени на това равнище, за да бъде отстранен конкурент?

               2.

               Ако на първия въпрос трябва да се отговори, че при изложените в първия въпрос условия избирателното намаляване на цените в някои случаи може да представлява злоупотреба с цел отстраняване, кои са обстоятелствата, които трябва да вземе предвид националният съд?


title: Дело T-615/11: Жалба, подадена на 6 декември 2011 г. — Royal Scandinavian Casino Århus/Комисия

text:
               4.2.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 32/36

         Жалба, подадена на 6 декември 2011 г. — Royal Scandinavian Casino Århus/Комисия
   (Дело T-615/11)
   2012/C 32/72
   Език на производството: датски

      Страни

      Жалбоподател: Royal Scandinavian Casino Århus AS I/S (Århus, Дания) (представител: B. Jacobi, lawyer)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение на Комисията от 20 септември 2011 относно мярка C 35/2010 (ex N 302/2010), която Дания възнамерява да приведе в действие под формата на данъци върху хазартни игри, организирани онлайн, предвидени в датския Закон относно данъците за хазартни игри.

               —

               да се разпореди на Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага шест правни основания.

               1.

               С първото правно основание се твърди, че Комисията неправилно е одобрила помощта въз основа на член 107 параграф 3, буква в) ДФЕС, тъй като:

                           —

                           член 107, параграф 3, буква в) ДФЕС не допуска одобряване на помощ за част от икономически регион,

                           —

                           помощта не отговаря на условието, посочено в член 107, параграф 3, буква в) ДФЕС, че тя трябва да улеснява развитието на някои икономически региони,

                           —

                           помощта засяга условията на търговията по начин, който противоречи на общия интерес, и съответно

                           —

                           помощта не е насочена към осъществяване на надлежно доказана цел от общ интерес.

                     Жалбоподателят освен това посочва, че изключението в член 107, параграф 3, буква в) ДФЕС трябва да се тълкува ограничително и че тази разпоредба не допуска предоставянето на държавна помощ въз основа на съображения, свързани с държавните финанси.

               2.

               С второто правно основание се твърди, че Комисията е одобрила помощта в нарушение на практиката на Съда за оперативната помощ. Жалбоподателят изтъква, че въпросната помощ, която е предоставена като постоянна помощ под формата на данъчно приспадане, представлява оперативна помощ, която — съгласно постоянната съдебна практика — не може да бъде одобрена в случай като настоящия.

               3.

               С третото правно основание се твърди, че Комисията е нарушила принципа на пропорционалност, доколкото целите на датското законодателство могат да бъдат постигнати без да се отпуска държавна помощ.

               4.

               С четвъртото правно основание се твърди, че Комисията е допуснала грешка в преценката, като е преценила неправилно, че помощта е необходима, за да насърчи доставчиците на хазартни игри, организирани онлайн, да заявят датски лиценз.

               5.

               С петото правно основание се твърди, че Комисията е извършила злоупотреба с власт, като се е позовала на разпоредба от Договора, която представлява основание за одобряване на помощ, отпусната за улесняване развитието на икономически регион, докато от решението, напротив, следва, че действителната причина за одобряване на помощта е целта да се привлекат подходящ брой заявители на датски лиценз за хазартни игри, организирани онлайн. Жалбоподателят добавя, че Комисията извършва злоупотреба с власт, посочвайки като основание за одобрението целта за либерализиране и улесняване на развитието на икономически регион, докато самата датска държава посочва, че основната цел на данъчната разпоредба е да генерира колкото може повече данъчни приходи.

               6.

               С шестото правно основание се твърди, че Комисията не е изложила достатъчни мотиви, тъй като мотивите:

                           —

                           като цяло са непоследователни и си противоречат в много пунктове,

                           —

                           не изясняват в достатъчна степен защо либерализацията на сектора на хазартните игри е законосъобразна цел, която да се постигне чрез одобрение съгласно член 107, параграф 3, буква в) ДФЕС,

                           —

                           не съдържат задоволително обяснение на тълкуването на член 107, параграф 3, буква в) ДФЕС, направено от Комисията,

                           —

                           не доказват необходимостта от държавна помощ и не разглеждат в достатъчна степен данъчното облагане в други държави членки,

                           —

                           не са достатъчно ясни що се отнася до целите на датския Закон относно данъците за хазартни игри,

                           —

                           не разглеждат датската правна уредба на други видове хазартни игри,

                           —

                           не съдържат разглеждане или обяснение на последиците от помощта по отношение на хазартни игри, организирани в реални казина и игрални зали.


title: Дело T-367/12: Жалба, подадена на 10 август 2012 г. — MOL/СХВП — Banco Bilbao Vizcaya Argentaria (MOL Blue Card)

text:
               20.10.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 319/12

         Жалба, подадена на 10 август 2012 г. — MOL/СХВП — Banco Bilbao Vizcaya Argentaria (MOL Blue Card)
   (Дело T-367/12)
   2012/C 319/23
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: MOL Magyar Olaj- és Gázipari Nyrt. (Будапеща, Унгария) (представител: K. Szamosi, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA (Билбао, Испания)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се измени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 30 май 2012 г. по преписка R 2532/2011-2, и да се допусне регистрацията на спорната марка като марка на Общността за всички заявени стоки и услуги; и

               —

               да се осъди ответникът за заплати разноските на жалбоподателя.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „MOL Blue Card“ по-специално за стоки и услуги от класове 35 и 36 — заявка за марка на Общността № W01030440

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: словна марка на Общността „BLUE“, регистрирана под № 8549172, по-специално за услуги от клас 35; Словна марка на Общността „BLUE BBVA“, регистрирана под № 2065621 по-специално за услуги от класове 35 и 36; Словна марка на Общността „TARJETA BLUE BBVA“, регистрирана под № 2277291 по-специално за услуги от клас 36

      Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението в неговата цялост.

      Решение на апелативния състав: уважава жалбата и отказва регистрацията за всички услуги от класове 35 и 36.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) Регламент № 207/2009.


title: Дело C-41/15: Решение на Съда (голям състав) от 8 ноември 2016 г. (преюдициално запитване от High Court — Ирландия) — Gerard Dowling и др./Minister for Finance (Регламент № 407/2010/ЕС — Европейски механизъм за финансово стабилизиране — Решение за изпълнение 2011/77/ЕС — Финансова помощ за Ирландия от страна на Европейския съюз — Рекапитализация на национални банки — Дружествено право — Втора директива 77/91/ЕИО — Членове 8, 25 и 29 — Рекапитализация на банка посредством съдебно разпореждане — Увеличаване на акционерния капитал без решение на общото събрание и без предлагане на емитираните акции за преференциално записване на съществуващите акционери — Емитиране на нови акции на стойност, която е по-ниска от номиналната им стойност)

text:
               9.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 6/10

         Решение на Съда (голям състав) от 8 ноември 2016 г. (преюдициално запитване от High Court — Ирландия) — Gerard Dowling и др./Minister for Finance
   (Дело C-41/15) (1)

   ((Регламент № 407/2010/ЕС - Европейски механизъм за финансово стабилизиране - Решение за изпълнение 2011/77/ЕС - Финансова помощ за Ирландия от страна на Европейския съюз - Рекапитализация на национални банки - Дружествено право - Втора директива 77/91/ЕИО - Членове 8, 25 и 29 - Рекапитализация на банка посредством съдебно разпореждане - Увеличаване на акционерния капитал без решение на общото събрание и без предлагане на емитираните акции за преференциално записване на съществуващите акционери - Емитиране на нови акции на стойност, която е по-ниска от номиналната им стойност))
   (2017/C 006/11)
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   High Court (Ирландия)

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Gerard Dowling, Padraig McManus, Piotr Skoczylas, Scotchstone Capital Fund Limited

      Ответник: Minister for Finance

      в присъствието на: Permanent TSB Group Holdings plc, с предишно наименование Irish Life and Permanent Group Holdings plc, Permanent TSB plc, с предишно наименование Irish Life and Permanent plc

      Диспозитив

   Член 8, параграф 1, както и членове 25 и 29 от Втора директива 77/91/ЕИО на Съвета от 13 декември 1976 година за съгласуване на гаранциите, които се изискват в държавите членки за дружествата по смисъла на член [54, втора алинея ДФЕС], за защита на интересите както на съдружниците, така и на трети лица по отношение на учредяването на акционерни дружества и поддържането и изменението на техния капитал с цел тези гаранции да станат равностойни, трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат мярка като разглежданото в главното производство разпореждане, която е приета в ситуация на тежко сътресение на икономиката и на финансовата система на държава членка, заплашващо финансовата стабилност на Съюза, и която има за последица увеличаването на капитала на акционерно дружество без съгласието на общото събрание на това дружество, посредством емитирането на нови акции на цена, по-ниска от номиналната им стойност, и без преференциално право на записване на съществуващите акционери.

      (1)  ОВ C 138, 27.4.2015 г.


title: Дело C-65/14: Решение на Съда (четвърти състав) от 21 май 2015 г. (преюдициално запитване от Tribunal du travail de Nivelles — Белгия) — Charlotte Rosselle/Institut national d'assurance maladie-invalidité (INAMI), Union nationale des mutualités libres (UNM) (Преюдициално запитване — Социална политика — Директива 92/85/ЕИО — Мерки за насърчаване подобряването на безопасността и здравето по време на работа на бременни работнички и на работнички родилки или кърмачки — Член 11, точки 2 и 4 — Лице на държавна служба, взело неплатен отпуск по лични причини, за да започне работа като наето лице — Отказ за предоставяне на обезщетение за бременност и раждане с мотива, че в качеството си на наето лице работничката няма изисквания за предоставяне на право на някои социални обезщетения осигурителен период)

text:
               20.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 236/15

         Решение на Съда (четвърти състав) от 21 май 2015 г. (преюдициално запитване от Tribunal du travail de Nivelles — Белгия) — Charlotte Rosselle/Institut national d'assurance maladie-invalidité (INAMI), Union nationale des mutualités libres (UNM)
   (Дело C-65/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Социална политика - Директива 92/85/ЕИО - Мерки за насърчаване подобряването на безопасността и здравето по време на работа на бременни работнички и на работнички родилки или кърмачки - Член 11, точки 2 и 4 - Лице на държавна служба, взело неплатен отпуск по лични причини, за да започне работа като наето лице - Отказ за предоставяне на обезщетение за бременност и раждане с мотива, че в качеството си на наето лице работничката няма изисквания за предоставяне на право на някои социални обезщетения осигурителен период))
   (2015/C 236/20)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal du travail de Nivelles

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Charlotte Rosselle

      Ответници: Institut national d'assurance maladie-invalidité (INAMI), Union nationale des mutualités libres (UNM)

      в присъствието на: Institut pour l’égalité des femmes et des hommes (IEFH),

      Диспозитив

   Член 11, точка 4, втора алинея от Директива 92/85/ЕИО на Съвета от 19 октомври 1992 година за въвеждане на мерки за насърчаване подобряването на безопасността и здравето по време на работа на бременни работнички и на работнички родилки или кърмачки (Десета специална директива по смисъла на член 16, параграф 1 от Директива 89/391/ЕИО) трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска държава членка да откаже да предостави на работничка обезщетение за бременност и раждане, с мотива че в качеството си на лице на държавна служба, излязло в неплатен отпуск по лични причини, за да работи като наето лице, не е работила като такова за определения от националното право като условие за получаване на споменатото обезщетение осигурителен период, независимо че е работила повече от дванадесет месеца непосредствено преди предполагаемата дата на раждане.

      (1)  ОВ C 129, 28.4.2014 г.


title: Дело T-232/13: Определение на Общия съд от 7 юли 2014 г.  — SCA Hygiène Products/Комисия (Жалба за отмяна — Околна среда — Директива 94/62/ЕО — Опаковки и отпадъци от опаковки — Директива 2013/2/ЕС — Рула, тръби и цилиндри, обвити в еластичен материал — Липса на пряко засягане — Недопустимост)

text:
               15.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 315/53

         Определение на Общия съд от 7 юли 2014 г. — SCA Hygiène Products/Комисия
   (Дело T-232/13) (1)

   ((Жалба за отмяна - Околна среда - Директива 94/62/ЕО - Опаковки и отпадъци от опаковки - Директива 2013/2/ЕС - Рула, тръби и цилиндри, обвити в еластичен материал - Липса на пряко засягане - Недопустимост))
   2014/C 315/90
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: SCA Hygiène Products (Tremblay, Франция) (представители: J.-M. Leprêtre и N. Chahid-Nouraï, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: A. Alcover San Pedro и J.-F. Brakeland)

      Предмет

   Искане за частична отмяна на Директива 2013/2/ЕС на Комисията от 7 февруари 2013 година за изменение на приложение I към Директива 94/62/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно опаковките и отпадъците от опаковки (ОВ L 37, стр. 10; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 14, стр. 238), доколкото Комисията е вписала обвитите в еластичен материал рула, тръби и цилиндри, с изключение на предназначените за части от производствени съоръжения и които не се използват за представянето на един продукт като продажна единица, в списъка на примерите за стоки, онагледяващ прилагането на критериите за уточняване на понятието „опаковка“.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2)

               Осъжда SCA Hygiène Products да понесе собствените си съдебни разноски, както и направените от Европейската комисия съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 171, 15.6.2013 г.


title: Дело T-792/16: Жалба, подадена на 14 ноември 2016 г. — N & C Franchise/EUIPO — Eschenbach Optik (ojo sunglasses)

text:
               23.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/41

         Жалба, подадена на 14 ноември 2016 г. — N & C Franchise/EUIPO — Eschenbach Optik (ojo sunglasses)
   (Дело T-792/16)
   (2017/C 022/56)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: N & C Franchise Ltd (Никозия, Кипър) (представители: C. Chrysanthis, P.-V. Chardalia и A. Vasilogamvrou, lawyers)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Eschenbach Optik GmbH (Нюрнберг, Германия)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: фигуративна марка, съдържаща словните елементи „ojo sunglasses“ — марка на Европейския съюз № 13 224 761

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: Decision of the Fifth Board of Appeal of EUIPO of 9 September 2016 in Case R 32/2016-5 решение на пети апелативен състав на EUIPO от 9 септември 2016 г. по преписка R 32/2016-5

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски и заплатените от жалбоподателя адвокатски възнаграждения.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009


title: Дело T-618/11 P: Решение на Общия съд от 16 септември 2013 г. — De Nicola/ЕИБ (Обжарване — Публична служба — Персонал на ЕИБ — Оценка — Повишаване — Процедура по оценка и по повишаване за 2008 г.z — Решение на комитета по жалбите — Обхват на контрола — Атестационен доклад — Възражение за незаконосъобразност — Разумен срок — Искане за отмяна — Искане за обезщетение — Висящ процес)

text:
               26.10.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/25

         Решение на Общия съд от 16 септември 2013 г. — De Nicola/ЕИБ
   (Дело T-618/11 P) (1)

   (Обжарване - Публична служба - Персонал на ЕИБ - Оценка - Повишаване - Процедура по оценка и по повишаване за 2008 г.z - Решение на комитета по жалбите - Обхват на контрола - Атестационен доклад - Възражение за незаконосъобразност - Разумен срок - Искане за отмяна - Искане за обезщетение - Висящ процес)
   2013/C 313/50
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Carlo De Nicola (Strassen, Люксембург) (представител: L. Isola, avocat)

      Друга страна в производството: Европейска инвестиционна банка (представители: първоначално T. Gilliams и F. Martin, впоследствие T. Gilliams и G. Nuvoli, подпомагани от A. Dal Ferro, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (първи състав) от 28 септември 2011 г., постановено по дело De Nicola/ЕИБ (F-13/10, все още непубликувано в Сборника), с която се иска отмяна на това решение

      Диспозитив

               1.

               Отменя Решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (първи състав) от 28 септември 2011 г. по дело De Nicola/ЕИБ (F-13/10) в частта, в която са отхвърлени исканията на г-н Carlo De Nicola, целящи отмяна на решението на комитета по жалбите на Европейската инвестиционна банка (ЕИБ).

               2.

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3.

               Отхвърля жалбата, подадена от г-н De Nicola пред Съда на публичната служба по дело F-13/10.

               4.

               Г-н De Nicola понася направените от него съдебни разноски, както и половината от разноските, направени от ЕИБ както в производството пред Съда на публичната служба, така и в настоящото производство.

               5.

               ЕИБ понася половината от направените от нея съдебни разноски както в производството пред Съда на публичната служба, така и в настоящото производство.

      (1)  ОВ C 25, 28.1.2012 г.


title: Дело C-590/16: Иск, предявен на 21 ноември 2016 г. — Европейска комисия/Република Гърция

text:
               30.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 30/24

         Иск, предявен на 21 ноември 2016 г. — Европейска комисия/Република Гърция
   (Дело C-590/16)
   (2017/C 030/29)
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: Flavia Tomat и Aikaterini Kyratsou)

      Ответник: Република Гърция

      Искания на ищеца

               —

               На основание член 258 от Договора за функционирането на Европейския съюз да приеме за установено, че като е приела и оставила в сила правна уредба, която допуска в бензиностанциите на дружеството „Hellenic Duty Free Shops SA“ на граничните пунктове Kipoi на реката Evros, Kakavia и Euzone, всички намиращи се в зони, съседни на трети страни, по-конкретно на Турция, Албания и бившата югославска република Македония, да се предоставят петролни продукти, без да бъде начислен акциз Република Гърция не е изпълнила задълженията, които има по силата на член 7, параграф 1 от Директива 2008/118/ЕО (1),

               —

               да се осъди Република Гърция да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

               1.

               Според мотивираното становище от 1oсептември 2014 г., изпратено от Комисията на гръцките власти, с одобряването на предоставянето на петролни продукти, без да бъде начислен акциз, в бензиностанциите, стопанисвани от дружеството „Hellenic Duty Free Shops SA“ на граничните пунктове Kipoi на реката Evros, Kakavia и Euzone, Гърция не е изпълнила задълженията, които има по силата на член 7, параграф 1 от Директива 2008/118 относно общия режим на облагане с акциз, доколкото не приема, че такова предоставяне представлява освобождаване за потребление. Директната доставка на гориво на превозните средства в тези бензиностанции представлява освобождаване за потребление и подлежи на облагане с акциз.

               2.

               Случаите на дерогация от правилото, според което облагането е изискуемо в държавата членка, в която се осъществява потреблението, са изрично посочени от законодателя на Съюза. Прилагането на опростените процедури за износ в трета страна по отношение на предоставянето на петролни продукти, върху които се начислява акциз противоречи на Директива 2008/118, доколкото не попада в приложното поле на някоя от релевантните ѝ разпоредби.

      (1)  ОВ L 9, 14.1.2009 г., стр. 12.


title: Дело C-466/10: Иск, предявен на 27 септември 2010 г. — Европейска комисия/Република Гърция

text:
               20.11.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 317/25

         Иск, предявен на 27 септември 2010 г. — Европейска комисия/Република Гърция
   (Дело C-466/10)
   ()
   2010/C 317/44
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: M. Patakia и D. Kukovec)

      Ответник: Република Гърция

      Искания на ищеца

               —

               да се обяви, че като е използвала процедурата на договаряне без предварително публикуване на обявление за обществена поръчка за управлението на опасните медицински отпадъци с явно заразен характер (RMP-CI) от болничните образувания, попадащи под компетентността на първа Dioikisi Ygeionomikis Perifereias Attikis (първа санитарна дирекция в региона Атика), Република Гърция е нарушила задълженията си по член 28 от Директива 2004/18, тъй като не са налице предпоставките на никое от изключенията, предвидени в член 31 от директивата и в частност условията по член 31, параграф 1, буква в), които оправдават дерогацията от общото правило и използването на изключителната процедура, предвидена във въпросния член;

               —

               да се осъди Република Гърция да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

               1.

               След като е сезирана с жалба, Европейската комисия разглежда поканата на комисията за предоставяне на санитарни услуги за участие в обществена поръчка с процедура на договаряне без предварително публикуване на обявление за обществена поръчка относно управлението на опасните медицински отпадъци с явно заразен характер (RMP-CI) от болничните образувания, попадащи под компетентността на първа Dioikisi Ygeionomikis Perifereias Attikis.

               2.

               Комисията припомня, че като общо правило се изисква обявление за обществена поръчка, с ясно определени и разбираеми условия, докато процедурата на договаряне без предварително публикуване на обявление за обществена поръчка е допустима само по изключение, в много особени случаи, определени в членове 30 и 31 от Директива 2004/18/ЕО и че те трябва да се тълкуват ограничително, а тежестта за доказване на действителното съществуване на оправдаващите дерогацията извънредни обстоятелства е върху този, който се позовава на въпросните разпоредби.

               3.

               Поради това Комисията приема, че от посочената покана е видно, че макар възлагащият орган да е използвал изключителната процедура, предвидена в член 31, параграф 1, буква в) от Директива 2004/18/ЕО, не е доказал, че са налице предвидените в тази разпоредба условия, оправдаващи използването на въпросната процедура.

               4.

               Комисията счита, че възлагащият орган, като е използвал процедура на договаряне без предварително публикуване на обявление за обществена поръчка, е нарушил задълженията си по член 28 от директивата, доколкото не отговаря на предпоставките за никое от изключенията, предвидени в член 31 от директивата и в частност тези по член 31, параграф 1, буква в), оправдаващи дерогацията от общото правило и използването на изключителната процедура, предвидена в посочения член.


title: Дело C-505/11 P: Определение на председателя на Съда от 8 май 2012 г. — ThyssenKrupp Elevator AG/Европейска комисия

text:
               6.10.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 303/21

         Определение на председателя на Съда от 8 май 2012 г. — ThyssenKrupp Elevator AG/Европейска комисия
   (Дело C-505/11 P) (1)

   2012/C 303/40
   Език на производството: немски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 347, 26.11.2011 г.