title: Дело T-806/17: Решение на Общия съд от 3 октомври 2019 г. — BASF и REACH & colours/ECHA (REACH — Член 11 от Регламент (ЕО) №o 1907/2006 — Член 3, параграф 3 от Регламент за изпълнение (ЕС) 2016/9 — Задължение за съвместно подаване на данни — Съвместно подаване с възможност за пълна дерогация — Административна практика на ECHA, изискваща съгласие с водещия регистрант на регистрирано вещество относно условията за достъп до съвместно подаване — Липса на съгласие — Механизъм за уреждане на несъгласия, приложен по аналогия — Решение за предоставяне на достъп до съвместно подаване — Правно основание — Право на преценка на ECHA — Явна грешка в преценката — Задължение за мотивиране — Правна сигурност)

text:
               16.12.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 423/33

      Решение на Общия съд от 3 октомври 2019 г. — BASF и REACH & colours/ECHA
      (Дело T-806/17) (1)

      (REACH - Член 11 от Регламент (ЕО) №o 1907/2006 - Член 3, параграф 3 от Регламент за изпълнение (ЕС) 2016/9 - Задължение за съвместно подаване на данни - Съвместно подаване с възможност за пълна дерогация - Административна практика на ECHA, изискваща съгласие с водещия регистрант на регистрирано вещество относно условията за достъп до съвместно подаване - Липса на съгласие - Механизъм за уреждане на несъгласия, приложен по аналогия - Решение за предоставяне на достъп до съвместно подаване - Правно основание - Право на преценка на ECHA - Явна грешка в преценката - Задължение за мотивиране - Правна сигурност)
      (2019/C 423/41)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподатели: BASF SE (Лудвигсхафен на Рейн, Германия) и REACH & colours Kereskedelmi és Szolgáltató Kft. (REACH & colours Kft.) (Будапеща, Унгария) (представители: R. Cana, D. Abrahams, E. Mullier и H. Widemann, avocats)

         Ответник: Европейска агенция по химикалите (представители: M. Heikkilä, C. Jacquet и T. Basmatzi)

         Предмет

      Жалба по член 263 ДФЕС за отмяна на Решение DSH-30-3-0123-2017 на ECHA от 2 октомври 2017 г., разрешаващо на Sustainability Support Services (Europe) AB достъп до съвместно подаване, депозирано от REACH & colours, като водещ регистрант за веществото 2,2’-[vinylènebis[(3-sulfonato-4,1-phénylène)imino[6-(diéthylamino)-1, 3, 5-triazine-4,2-diyl]imino]]bis(benzène-1,4-disulfonate) d’hexasodium, под № CE 255-217-5 и № CAS 41098-56-0.

         Диспозитив

                  1)

                     Отхвърля жалбата.

                  2)

                     BASF SE, REACH & colours Kereskedelmi és Szolgáltató Kft. (REACH & colours Kft.) и Европейската агенция по химикалите (ECHA) понасят направените от тях съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 52, 12.2.2018 г.


title: Дело C-692/17: Решение на Съда (втори състав) от 17 октомври 2019 г. (преюдициално запитване от Supremo Tribunal Administrativo — Португалия) — Paulo Nascimento Consulting - Mediação Imobiliária Lda/Autoridade Tributária e Aduaneira (Преюдициално запитване — Данък върху добавената стойност (ДДС) — Директива 2006/112/ЕО — Случаи на освобождаване — Член 135, параграф 1, букви б) и г) — Сделки, свързани с отпускането и договарянето на кредит, както и управлението на кредит — Сделки, свързани с дългове, с изключение на събирането на дългове — Възмездно прехвърляне в полза на трето лице на процесуално качество в изпълнително производство за събиране на вземане, признато със съдебно решение)

text:
               16.12.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 423/3

      Решение на Съда (втори състав) от 17 октомври 2019 г. (преюдициално запитване от Supremo Tribunal Administrativo — Португалия) — Paulo Nascimento Consulting - Mediação Imobiliária Lda/Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Дело C-692/17) (1)

      (Преюдициално запитване - Данък върху добавената стойност (ДДС) - Директива 2006/112/ЕО - Случаи на освобождаване - Член 135, параграф 1, букви б) и г) - Сделки, свързани с отпускането и договарянето на кредит, както и управлението на кредит - Сделки, свързани с дългове, с изключение на събирането на дългове - Възмездно прехвърляне в полза на трето лице на процесуално качество в изпълнително производство за събиране на вземане, признато със съдебно решение)
      (2019/C 423/03)
      Език на производството: португалски

         Запитваща юрисдикция

      Supremo Tribunal Administrativo

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Paulo Nascimento Consulting - Mediação Imobiliária Lda

         Ответник: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Диспозитив

      Член 135, параграф 1, буква б) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност трябва да се тълкува в смисъл, че предвиденото в него освобождаване за сделки, свързани с отпускането и договарянето на кредити или управлението на кредити, не се прилага за сделка, която се изразява във възмездно прехвърляне на трето лице на всички права и задължения, изведени от процесуалното качество на данъчнозадълженото лице в производство по принудително събиране на вземане, което му е било признато със съдебно решение и чието плащане е било обезпечено с право върху възбранен недвижим имот, възложен на това данъчнозадължено лице.

         (1)  ОВ C 94, 12.3.2018 г.


title: Дело T-99/19: Определение на Общия съд от 25 септември 2019 г. — Magnan/Комисия (Иск за установяване на неправомерно бездействие, за обезщетение и жалба за отмяна — Свободно движение на работници — Свобода при избор на професия — Споразумение между Европейската общност и нейните държави членки, от една страна, и Швейцария, от друга страна, относно свободното движение на хора — Твърдение за нарушение на това споразумение от швейцарските законови и подзаконови разпоредби, регламентиращи упражняването на лекарската професия — Искане за приемане на мерки срещу Швейцария и искане за обезщетение за претърпените вреди — Отговор на ЕСВД — Частично явно недопустим и частично явно лишен от основание иск)

text:
               16.12.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 423/57

      Определение на Общия съд от 25 септември 2019 г. — Magnan/Комисия
      (Дело T-99/19) (1)

      (Иск за установяване на неправомерно бездействие, за обезщетение и жалба за отмяна - Свободно движение на работници - Свобода при избор на професия - Споразумение между Европейската общност и нейните държави членки, от една страна, и Швейцария, от друга страна, относно свободното движение на хора - Твърдение за нарушение на това споразумение от швейцарските законови и подзаконови разпоредби, регламентиращи упражняването на лекарската професия - Искане за приемане на мерки срещу Швейцария и искане за обезщетение за претърпените вреди - Отговор на ЕСВД - Частично явно недопустим и частично явно лишен от основание иск)
      (2019/C 423/72)
      Език на производството: френски

         Страни

         Ищец: Nathaniel Magnan (Екс ан Прованс, Франция) (представител: J. Fayolle, адвокат)

         Ответник: Европейска комисия (представители: H. Støvlbæk и J. Hottiaux и M. Šimerdová)

         Предмет

      Първо, искане на основание член 265 ДФЕС да се установи, че Комисията неправомерно не е приела мерки срещу Конфедерация Швейцария поради твърдяно нарушение на Споразумението между Европейската общност и нейните държави членки, от една страна, и Швейцарската конфедерация, от друга страна, относно свободното движение на хора (ОВ L 114, 2002 г., стр. 6; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 74, стр. 97), подписано в Люксембург на 21 юни 1999 г., второ, искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на решението на Комисията, съдържащо се в писмото на Европейската служба за външна дейност (ЕСВД) от 20 декември 2018 г., с което отказва да приеме мерки срещу Конфедерация Швейцария, и, трето, искане на основание членове 268 и 340 ДФЕС за поправяне на вредите, които ищецът твърди, че е претърпял от 2013 г. насам, поради нарушение на Споразумението между Европейската общност и нейните държави членки, от една страна, и Швейцарската конфедерация, от друга страна, относно свободното движение на хора, както и заплащането на периодична имуществена санкция.

         Диспозитив

                  1)

                     Отхвърля иска.

                  2)

                     Осъжда г-н Nathaniel Magnan да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 206, 17.6.2019 г.


title: Дело T-112/18: Решение на Общия съд от 24 септември 2019 г. — Pink Lady America/CPVO – WAAA (Cripps Pink) (Сортове растения — Производство за обявяване на нищожност — Сорт ябълки „Cripps Pink“ — Членове 10 и 116 от Регламент (ЕО) № 2100/94 — Новост — Дерогиращ гратисен период — Понятие за използване на сорта — Оценяване при търговски условия — Член 76 от Регламент (ЕО) № 874/2009 — Късно представени пред отделението по жалбите доказателства — Доказателства, представени за първи път пред Общия съд)

text:
               16.12.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 423/34

      Решение на Общия съд от 24 септември 2019 г. — Pink Lady America/CPVO – WAAA (Cripps Pink)
      (Дело T-112/18) (1)

      (Сортове растения - Производство за обявяване на нищожност - Сорт ябълки „Cripps Pink“ - Членове 10 и 116 от Регламент (ЕО) № 2100/94 - Новост - Дерогиращ гратисен период - Понятие за използване на сорта - Оценяване при търговски условия - Член 76 от Регламент (ЕО) № 874/2009 - Късно представени пред отделението по жалбите доказателства - Доказателства, представени за първи път пред Общия съд)
      (2019/C 423/42)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Pink Lady America LLC (Якима, Вашингтон, САЩ) (представители: първоначално R. Manno и S. Travaglio, впоследствие R. Manno, адвокати)

         Ответник: Служба на Общността за сортовете растения (представители: M. Ekvad, F. Mattina и M. Garcia Monco-Fuente)

         Друга страна в производството пред отделението по жалбите на CPVO, встъпила в производството пред Общия съд: Western Australian Agriculture Authority (WAAA) (Саут Пърт, Австралия) (представители: T. Bouvet и L. Romestant, адвокати)

         Предмет

      Жалба против решението на отделението по жалбите на CPVO от 14 септември 2017 г. (преписка А 007/2016), постановено в производство за обявяване на нищожност между WAAA и Pink Lady America.

         Диспозитив

                  1)

                     Отхвърля жалбата.

                  2)

                     Осъжда Pink Lady America LLC да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 152, 30.4.2018 г.


title: Дела T-102/19 и T-132/19: Определение на Общия съд от 7 октомври 2019 г. — Garriga Polledo и др./Парламент (Жалба за отмяна — Институционално право — Правилник за изплащане на разноски и надбавки на членовете на Европейския парламент — Промяна на схемата за допълнително доброволно пенсионно осигуряване — Подзаконов акт — Мерки за изпълнение — Липса на лично засягане — Недопустимост)

text:
               16.12.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 423/57

      Определение на Общия съд от 7 октомври 2019 г. — Garriga Polledo и др./Парламент
      (Дела T-102/19 и 132/19) (1)

      (Жалба за отмяна - Институционално право - Правилник за изплащане на разноски и надбавки на членовете на Европейския парламент - Промяна на схемата за допълнително доброволно пенсионно осигуряване - Подзаконов акт - Мерки за изпълнение - Липса на лично засягане - Недопустимост)
      (2019/C 423/73)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподатели по дело T-102/19: Salvador Garriga Polledo (Мадрид, Испания) и 43 други жалбоподатели, чиито имена са посочени в приложението към определението (представители: A. Schmitt и A. Waisse, адвокати)

         Жалбоподател по дело T-132/19: Richard Ashworth (Лингфилд, Обединено кралство) (представители: A. Schmitt и A. Waisse, адвокати)

         Ответник: Европейски парламент (представители: N. Görlitz, M. Ecker и Z. Nagy)

         Предмет

      Жалби на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение на Бюрото на Европейския парламент от 10 декември 2018 г. за изменение на Мерките по прилагане на Устава на членовете на Европейския парламент (ОВ C 466, 2018 г., стр. 8).

         Диспозитив

                  1)

                     Съединява дела T-102/19 и T-132/19 за целите на настоящото определение.

                  2)

                     Отхвърля жалбите като недопустими.

                  3)

                     Г-н Salvador Garriga Polledo и останалите жалбоподатели, чиито имена са посочени в приложението, както и г-н Richard Ashworth понасят направените от тях съдебни разноски, както и разноските, направени от Европейския парламент.

         (1)  ОВ C 139, 15.4.2019 г.


title: Дело C-703/17: Решение на Съда (втори състав) от 10 октомври 2019 г. (преюдициално запитване от Oberlandesgericht Wien — Австрия) — Adelheid Krah/Universität Wien (Преюдициално запитване — Свободно движение на хора — Член 45 ДФЕС — Работници — Регламент (ЕС) № 492/2011 — Член 7, параграф 1 — Старши лектори постдокторанти — Ограничено зачитане на релевантния предходен трудов стаж, придобит в друга държава членка — Система за определяне на трудовите възнаграждения, която обвързва правото на по-високо възнаграждение с времето, прослужено при настоящия работодател)

text:
               16.12.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 423/4

      Решение на Съда (втори състав) от 10 октомври 2019 г. (преюдициално запитване от Oberlandesgericht Wien — Австрия) — Adelheid Krah/Universität Wien
      (Дело C-703/17) (1)

      (Преюдициално запитване - Свободно движение на хора - Член 45 ДФЕС - Работници - Регламент (ЕС) № 492/2011 - Член 7, параграф 1 - Старши лектори постдокторанти - Ограничено зачитане на релевантния предходен трудов стаж, придобит в друга държава членка - Система за определяне на трудовите възнаграждения, която обвързва правото на по-високо възнаграждение с времето, прослужено при настоящия работодател)
      (2019/C 423/04)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Oberlandesgericht Wien

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Adelheid Krah

         Ответник: Universität Wien

         Диспозитив

      Член 45, параграф 1 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска правила на университет в държава членка като спорните в главното производство, по силата на които за целите на класирането на работещ в този университет старши лектор постдокторант по скалата на заплащане му се зачитат най-много общо четири години от предходния трудов стаж в друга държава членка, ако съответната му работа е била равностойна, дори еднаква с тази, която той трябва да извършва на длъжността старши лектор постдокторант.
      Член 45 ДФЕС и член 7, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 492/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 5 април 2011 година относно свободното движение на работници в Съюза трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат подобни правила, ако извършваната преди това работа в тази друга държава членка не е равностойна, а е просто от полза за изпълнението на посочената длъжност старши лектор постдокторант.

         (1)  ОВ C 13, 9.4.2018 г.


title: Дело T-261/18: Решение на Общия съд от 24 септември 2019 г. — Roxtec/EUIPO – Wallmax (Изображение на черен квадрат, съдържащ седем сини концентрични кръга) (Марка на Европейския съюз — Производство за обявяване на недействителност — Фигуративна марка на Европейския съюз, изобразяваща черен квадрат, в който се съдържат седем сини концентрични кръга — Абсолютно основание за отказ — Знак, който се състои изключително от формата на стоката, необходима за постигането на технически резултат — Член 7, параграф 1, буква д), подточка ii) от Регламент (ЕС) 2017/1001)

text:
               16.12.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 423/35

      Решение на Общия съд от 24 септември 2019 г. — Roxtec/EUIPO – Wallmax (Изображение на черен квадрат, съдържащ седем сини концентрични кръга)
      (Дело T-261/18) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство за обявяване на недействителност - Фигуративна марка на Европейския съюз, изобразяваща черен квадрат, в който се съдържат седем сини концентрични кръга - Абсолютно основание за отказ - Знак, който се състои изключително от формата на стоката, необходима за постигането на технически резултат - Член 7, параграф 1, буква д), подточка ii) от Регламент (ЕС) 2017/1001)
      (2019/C 423/43)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Roxtec AB (Карлскрона, Швеция) (представители: J. Olsson и J. Adamsson, адвокати)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: V. Ruzek и H. O’Neill)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Wallmax Srl (Милано, Италия) (представители: F. Ferrari и L. Goglia, адвокати)

         Предмет

      Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 8 януари 2018 г. (преписка R 940/2017-2), постановено в производство за обявяване на недействителност със страни Wallmax и Roxtec

         Диспозитив

                  1)

                     Отхвърля жалбата.

                  2)

                     Roxtec AB понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO).

                  3)

                     Wallmax Srl понася направените от него съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 231, 2.7.2018 г.


title: Съединени дела C-4/18 и C-5/18: Решение на Съда (пети състав) от 16 октомври 2019 г. (преюдициални запитвания от Bundesfinanzhof — Германия) — Michael Winterhoff, в качеството на синдик на DIREKTexpress Holding AG/Finanzamt Ulm (C-4/18), и Jochen Eisenbeis, в качеството на синдик на JUREX GmbH/Bundeszentralamt für Steuern (C-5/18) (Преюдициално запитване — Данъчни въпроси — Обща система на данъка върху добавената стойност (ДДС) — Директива 2006/112/ЕО — Член 132, параграф 1, буква а) — Освобождавания за някои дейности от обществен интерес — Обществени пощенски служби — Директива 97/67/ЕО — Доставчик на универсалната пощенска услуга — Частен оператор, който извършва официално връчване на документи, издадени от съдилища или административни органи)

text:
               16.12.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 423/4

      Решение на Съда (пети състав) от 16 октомври 2019 г. (преюдициални запитвания от Bundesfinanzhof — Германия) — Michael Winterhoff, в качеството на синдик на DIREKTexpress Holding AG/Finanzamt Ulm (C-4/18), и Jochen Eisenbeis, в качеството на синдик на JUREX GmbH/Bundeszentralamt für Steuern (C-5/18)
      (Съединени дела C-4/18 и C-5/18) (1)

      (Преюдициално запитване - Данъчни въпроси - Обща система на данъка върху добавената стойност (ДДС) - Директива 2006/112/ЕО - Член 132, параграф 1, буква а) - Освобождавания за някои дейности от обществен интерес - Обществени пощенски служби - Директива 97/67/ЕО - Доставчик на универсалната пощенска услуга - Частен оператор, който извършва официално връчване на документи, издадени от съдилища или административни органи)
      (2019/C 423/05)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Bundesfinanzhof

         Страни в главното производство

         Жалбоподатели: Michael Winterhoff, в качеството на синдик на DIREKTexpress Holding AG (C-4/18), и Jochen Eisenbeis, в качеството на синдик на JUREX GmbH (C-5/18)

         Ответници: Finanzamt Ulm (C-4/18), Bundeszentralamt für Steuern (C-5/18)

         Диспозитив

      Член 2, точка 13 и член 3 от Директива 97/67/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 декември 1997 година относно общите правила за развитието на вътрешния пазар на пощенските услуги в Общността и за подобряването на качеството на услугата, изменена с Директива 2008/6/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 февруари 2008 г., трябва да се тълкуват в смисъл, че доставчици на услугата за доставка на кореспонденция като разглежданите в главните производства, които в качеството си на притежатели на национална лицензия, позволяваща им да предлагат тази услуга, са длъжни да извършват съгласно разпоредбите на националното право услуги за официално връчване на документи, издадени от съдилища или административни органи, трябва да се считат за „доставчици на универсалната услуга“ по смисъла на тези разпоредби, така че тези услуги трябва да са освободени от данъка върху добавената стойност като услуги на „обществените пощенски служби“ съгласно член 132, параграф 1, буква а) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност.

         (1)  ОВ C 123, 9.4.2018 г.


title: Дело T-300/18: Решение на Общия съд от 24 септември 2019 г. — Yanukovych/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки, приети с оглед на положението в Украйна — Замразяване на средства — Списък на лицата, образуванията и органите, чиито финансови средства и икономически ресурси се замразяват — Запазване на името на жалбоподателя в списъка — Задължение на Съвета да провери дали решение на орган на трета държава е взето при зачитане на правото на защита и на правото на ефективна съдебна защита)

text:
               16.12.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 423/36

      Решение на Общия съд от 24 септември 2019 г. — Yanukovych/Съвет
      (Дело T-300/18) (1)

      (Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки, приети с оглед на положението в Украйна - Замразяване на средства - Списък на лицата, образуванията и органите, чиито финансови средства и икономически ресурси се замразяват - Запазване на името на жалбоподателя в списъка - Задължение на Съвета да провери дали решение на орган на трета държава е взето при зачитане на правото на защита и на правото на ефективна съдебна защита)
      (2019/C 423/44)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Viktor Feodorovych Yanukovych (Ростов на Дон, Русия) (представители: T. Beazley, QC, E. Dean и J. Marjason-Stamp, barristers)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: P. Mahnič и J.-P. Hix)

         Предмет

      Жалба на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение (ОВППС) 2018/333 на Съвета от 5 март 2018 година за изменение на Решение 2014/119/ОВППС относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на ситуацията в Украйна (ОВ L 63, 2018 г., стр. 48), и на Регламент за изпълнение (ЕС) 2018/326 на Съвета от 5 март 2018 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 208/2014 относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Украйна (ОВ L 63, 2018 г., стр. 5) в частта, в която името на жалбоподателя се запазва в списъка на лицата, образуванията и органите, чиито финансови средства и икономически ресурси се замразяват.

         Диспозитив

                  1)

                     Отменя Решение (ОВППС) 2018/333 на Съвета от 5 март 2018 година за изменение на Решение 2014/119/ОВППС относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на ситуацията в Украйна, и на Регламент за изпълнение (ЕС) 2018/326 на Съвета от 5 март 2018 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 208/2014 относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Украйна, в частта, в която името Viktor Feodorovych Yanukovych се запазва в списъка на лицата, образуванията и органите, чиито финансови средства и икономически ресурси се замразяват.

                  2)

                     Осъжда Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 231, 2.7.2018 г.


title: Дело T-525/19 R: Определение на председателя на Общия съд от 13 септември 2019 г. — Intering и др./Комисия (Обезпечително производство — Процедура за възлагане на поръчки — Молба за спиране на изпълнението — Молба за постановяване на временни мерки — Липса на неотложност)

text:
               16.12.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 423/58

      Определение на председателя на Общия съд от 13 септември 2019 г. — Intering и др./Комисия
      (Дело T-525/19 R)
      (Обезпечително производство - Процедура за възлагане на поръчки - Молба за спиране на изпълнението - Молба за постановяване на временни мерки - Липса на неотложност)
      (2019/C 423/74)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподатели: Intering Sh.p.k (Република Косово), Steinmüller Engineering GmbH (Гумерсбах, Германия), Deling d.o.o. za proizvodnju, promet i usluge (Тузла, Босна и Херцеговина), ZM-Vikom d.o.o. za proizvodnju, konstruckcije i montažu (Шибеник, Хърватия) (представител: R. Spielhofen, адвокат)

         Ответник: Европейска комисия (представители: A. Aresu, J. Estrada de Solà и B. Bertelmann)

         Предмет

      Искане на основание членове 278 и 279 ДФЕС за постановяване на временни мерки, с които се цели спиране на изпълнението на решението на Европейската комисия, съобщено с писмо от 30 юли 2019 г. (AresD(2019) Na/vk), да не допусне жалбоподателите да представят подробна оферта в рамките на процедура за възлагане на поръчка EuropeAid/140043/DH/WKS/XK и временно спиране на процедурата за възлагане на поръчка.

         Диспозитив

                  1)

                     Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.

                  2)

                     Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело T-668/18: Решение на Общия съд от 3 октомври 2019 г. — 6Minutes Media/EUIPO – ad pepper media International (ADPepper) (Марка на Европейския съюз — Производство по отмяна — Словна марка „ADPepper“ — Реално използване на марката — Член 18, параграф 1, буква а), член 58, параграф 1, буква а) и член 95, параграф 2 от Регламент (ЕС) 2017/1001 — Форма, различаваща се по елементи, които не променят отличителния характер)

text:
               16.12.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 423/46

      Решение на Общия съд от 3 октомври 2019 г. — 6Minutes Media/EUIPO – ad pepper media International (ADPepper)
      (Дело T-668/18) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по отмяна - Словна марка „ADPepper“ - Реално използване на марката - Член 18, параграф 1, буква а), член 58, параграф 1, буква а) и член 95, параграф 2 от Регламент (ЕС) 2017/1001 - Форма, различаваща се по елементи, които не променят отличителния характер)
      (2019/C 423/58)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: 6Minutes Media GmbH (Берлин, Германия) (представители: P. Koch и T. Hilser, avocats)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: E. Markakis)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: ad pepper media International NV (Нюрнберг, Германия) (представител: S. Lux, avocat)

         Предмет

      Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 20 юни 2018 г. (преписка R 840/2017-1), постановено в производство по отмяна със страни 6Minutes Media и ad pepper media International.

         Диспозитив

                  1)

                     Отхвърля жалбата.

                  2)

                     Осъжда 6Minutes Media GmbH да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 25, 21.1.2019 г.


title: Дело T-542/19 R: Определение на председателя на Общия съд от 2 октомври 2019 г. — FV/Съвет (Обезпечително производство — Публична служба — Длъжностни лица — Задължаване за ползване на отпуск и пенсиониране в интерес на службата — Член 42в от Правилника — Молба за спиране на изпълнението — Липса на неотложност)

text:
               16.12.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 423/59

      Определение на председателя на Общия съд от 2 октомври 2019 г. — FV/Съвет
      (Дело T-542/19 R)
      (Обезпечително производство - Публична служба - Длъжностни лица - Задължаване за ползване на отпуск и пенсиониране в интерес на службата - Член 42в от Правилника - Молба за спиране на изпълнението - Липса на неотложност)
      (2019/C 423/75)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: FV (представител: É. Boigelot)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bauer и R. Meyer)

         Предмет

      Искане на основание членове 278 и 279 ДФЕС за постановяване на временни мерки, с които се цели спиране на изпълнението на решението на Съвета от 3 май 2019 г., с което жалбоподателят е задължен да ползва отпуск в интерес на службата в съответствие с член 42в от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз, считано от 31 декември 2015 г.

         Диспозитив

                  1)

                     Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.

                  2)

                     Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело T-301/18: Решение на Общия съд от 24 септември 2019 г. — Yanukovych/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки, приети с оглед на положението в Украйна — Замразяване на средства — Списък на лицата, образуванията и органите, чиито финансови средства и икономически ресурси се замразяват — Запазване на името на жалбоподателя в списъка — Задължение на Съвета да провери дали решение на орган на трета държава е взето при зачитане на правото на защита и на правото на ефективна съдебна защита)

text:
               16.12.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 423/37

      Решение на Общия съд от 24 септември 2019 г. — Yanukovych/Съвет
      (Дело T-301/18) (1)

      (Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки, приети с оглед на положението в Украйна - Замразяване на средства - Списък на лицата, образуванията и органите, чиито финансови средства и икономически ресурси се замразяват - Запазване на името на жалбоподателя в списъка - Задължение на Съвета да провери дали решение на орган на трета държава е взето при зачитане на правото на защита и на правото на ефективна съдебна защита)
      (2019/C 423/45)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Oleksandr Viktorovych Yanukovych (Санкт Петербург, Русия) (представители: T. Beazley, QC, E. Dean и J. Marjason-Stamp, barristers)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: P. Mahnič и J.-P. Hix)

         Предмет

      Жалба на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение (ОВППС) 2018/333 на Съвета от 5 март 2018 година за изменение на Решение 2014/119/ОВППС относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на ситуацията в Украйна (ОВ L 63, 2018 г., стр. 48), и на Регламент за изпълнение (ЕС) 2018/326 на Съвета от 5 март 2018 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 208/2014 относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Украйна (ОВ L 63, 2018 г., стр. 5) в частта, в която името на жалбоподателя се запазва в списъка на лицата, образуванията и органите, чиито финансови средства и икономически ресурси се замразяват.

         Диспозитив

                  1)

                     Отменя Решение (ОВППС) 2018/333 на Съвета от 5 март 2018 година за изменение на Решение 2014/119/ОВППС относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на ситуацията в Украйна и Регламент за изпълнение (ЕС) 2018/326 на Съвета от 5 март 2018 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 208/2014 относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Украйна, в частта, в която името Oleksandr Viktorovych Yanukovych се запазва в списъка на лицата, образуванията и органите, чиито финансови средства и икономически ресурси се замразяват.

                  2)

                     Осъжда Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 231, 2.7.2018 г.


title: Дело T-662/19: Жалба, подадена на 27 септември 2019 г. — BP International/Комисия

text:
               16.12.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 423/59

      Жалба, подадена на 27 септември 2019 г. — BP International/Комисия
      (Дело T-662/19)
      (2019/C 423/76)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: BP International Ltd (Мидълсекс, Обединено кралство) (представител: M. Anderson, Solicitor)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени изцяло решението на ответната страна от 2 април 2019 г. относно държавна помощ SA.44896, приведена в действие от Обединеното кралство относно освобождаването на финансирането на групи от дружества в Обединеното кралство (КЧД), в частта, която се отнася до жалбоподателя;

                  —

                  ако обжалваното решение не бъде отменено изцяло, да разпореди при определянето на размера на помощта, която следва да бъде възстановена, загубите, данъчните облекчения и освобождавания от данъци, които към съответния момент са били на разположение на заявителя, когато е поискал освобождаването на финансирането на групи (ОФГ), или които биха били на разположение на заявителя, когато към този момент не е поискал ОФГ, да се отчетат и в двата случая, въпреки че към настоящия момент спрямо тези загуби, данъчни облекчения и освобождавания от данъци са изтекли давностните срокове съгласно законодателството на Обединеното кралство;

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски, направени от жалбоподателя.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква девет основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: ответникът не е доказал, че ОФГ представлява предимство.

                              —

                              Според жалбоподателя ответникът не е доказал, че е налице предимство във всеки случай на поискано ОФГ. Освен това жалбоподателят твърди, че е избрал да поиска ОФГ, без да съобрази дали дължимият от него данък би намалял, ако извърши анализ съгласно теста за съществените функции на персонала по член 371EB (тест СФП) от глава 5 от част 9A от Закона за данъчното облагане (Международни и други разпоредби) на Обединеното кралство от 2010 г.

                  2.

                  Второ основание: липсва намеса от страна на държавата или чрез нейни ресурси.

                              —

                              Жалбоподателят твърди, че ответникът не е доказал, че поисканото ОФГ със сигурност води до намаляване на корпоративния данък в Обединеното кралство.

                  3.

                  Трето основание: ОФГ не поставя в по-благоприятно положение определени предприятия или производството на някои стоки.

                              —

                              Жалбоподателят твърди, че ответникът е допуснал грешка, като (i) определил твърде стеснено референтната система по правилата на част 9A от Закона за данъчното облагане (Международни и други разпоредби) от 2010 г., а не съгласно по-широката правната рамка на корпоративна данъчна система на Обединеното кралство; (ii) не съобразил, че глава 9 от част 9A от Закона за данъчното облагане (Международни и други разпоредби) от 2010 г. не представлява дерогация от глава 5 от същата; и (iii) не признал, че дори тази глава 9 да представлява дерогация от глава 5, то последната е обоснована от характера или от общата схема на посочената част 9A.

                  4.

                  Четвърто основание: ОФГ не засяга търговията между държавите членки.

                              —

                              Жалбоподателят твърди, че ответникът е допуснал грешка, като е приел, че ОФГ може да повлияе върху избора на многонационалните групи по отношение на местоположението както на финансовата дейност на групата, така и на централното им управление в рамките на ЕС.

                  5.

                  Пето основание: ОФГ не нарушава и не заплашва да наруши конкуренцията.

                              —

                              Жалбоподателят твърди, че ответникът не е доказал, че поисканото ОФГ със сигурност води до намаляване на корпоративния данък в Обединеното кралство.

                  6.

                  Шесто основание: възстановяването на предполагаемата помощ би било в противоречие с общите принципи на правото на ЕС.

                              —

                              Жалбоподателят твърди, че при теста СФП липсва правна сигурност, че Обединеното кралство има свобода на преценка, за да преодолее тази несигурност и че ответникът е нарушил задължението си да извърши цялостен анализ на всички относими фактори. Като е разпоредил възстановяване на помощта, ответникът действал в противоречие с член 16, параграф 1 от Регламент (ЕС) 2015/1589 (1) на Съвета.

                  7.

                  Седмо основание: селективното предимство би могло да бъде отстранено и да не се изисква възстановяване, ако Обединеното кралство разшири със задна дата ОФГ спрямо кредитирането нагоре по веригата и кредитирането към трети лица.

                              —

                              Според жалбоподателя ответникът не е приел, че предприемането на подобно действие ще премахне всяко селективно предимство (дори да се предположи, че в момента такова е налице) и в такъв случай не би била налице неправомерна държавна помощ, която да подлежи на възстановяване съгласно правото на ЕС.

                  8.

                  Осмо основание: при определяне на размера на помощта, която следва да бъде възстановена, загубите, данъчните облекчения и освобождаванията от данъци, които са били на разположение на заявител (по негово искане, по избор или автоматично) към момента на претендиране на освобождаването на финансирането на групи (ОФГ), или които биха били на разположение на заявител, който към този момент не е поискал ОФГ, следва да се отчетат, дори ако към настоящия момент спрямо тези загуби, данъчни облекчения и освобождавания от данъци са изтекли давностните срокове съгласно законодателството на Обединеното кралство.

                              —

                              Жалбоподателят твърди, че това е правилното тълкуване на съображение 203 от обжалваното решение, тъй като в противен случай последното би било неправилно, доколкото неотчитането на такива загуби, данъчни облекчения и освобождавания от данъци води до свръхизчисление на размера на помощта и би довело до нарушаване на конкуренцията на вътрешния пазар.

                  9.

                  Девето основание: ответникът не е обосновал мотивите си във връзка с освобождаването по реда на „квалифицирани ресурси“ или на „съчетана лихва“ и не е извършил цялостен анализ на всички относими фактори.

                              —

                              Жалбоподателят твърди, че ответникът не е направил разграничение между три отделни вида освобождаване по смисъла на глава 9 от част 9A от Закона за данъчното облагане (Международни и други разпоредби) от 2010 г., които действат самостоятелно, и не е съобразил, че освобождаването по реда на квалифицираните ресурси или на съчетаната лихва не е аналог на теста СФП, както и че съществуването на освобождаване на съчетаната лихва ОСЛ в посочената глава 9 показва, че ответникът е допуснал грешка, като е определил стеснено референтната система по правилата на част 9A от Закона за данъчното облагане (Международни и други разпоредби) от 2010 г., вместо да приложи по-широката рамка на корпоративната данъчна система на Обединеното кралство.

         (1)  Регламент (ЕС) 2015/1589 на Съвета от 13 юли 2015 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 108 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ОВ L 248, 2015 г., стр. 9).


title: Дело T-372/18: Решение на Общия съд от 10 октомври 2019 г. — Colombani/ЕСВД (Публична служба — Длъжностни лица — Повишаване — Процедура по повишаване за 2017 г. — Решение жалбоподателят да не бъде повишен в степен AD 14 — Член 43 и член 45, параграф 1 от Правилника — Съпоставяне на заслугите — Отчитане на атестационните доклади с оглед на повишаването — Изключително буквални преценки — Липса на метод, позволяващ да се съпоставят атестационните доклади с оглед на повишаването)

text:
               16.12.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 423/38

      Решение на Общия съд от 10 октомври 2019 г. — Colombani/ЕСВД
      (Дело T-372/18) (1)

      (Публична служба - Длъжностни лица - Повишаване - Процедура по повишаване за 2017 г. - Решение жалбоподателят да не бъде повишен в степен AD 14 - Член 43 и член 45, параграф 1 от Правилника - Съпоставяне на заслугите - Отчитане на атестационните доклади с оглед на повишаването - Изключително буквални преценки - Липса на метод, позволяващ да се съпоставят атестационните доклади с оглед на повишаването)
      (2019/C 423/46)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Jean-Marc Colombani (Брюксел, Белгия) (представител: N. de Montigny, avocat)

         Ответник: Европейска служба за външна дейност (представители: S. Marquardt и R. Spac, подпомагани от M. Troncoso Ferrer, F.-M. Hislaire и S. Moya Izquierdo, avocats)

         Предмет

      Искане по член 270 ДФЕС за отмяна на Решение ADMIN(2017) 21 на ЕСВД от 9 ноември 2017 г. жалбоподателят да не бъде повишен в степен AD 14 в процедурата по повишаване за 2017 г.

         Диспозитив

                  1)

                     Отменя Решение ADMIN(2017) 21 на Европейската служба за външна дейност (ЕСВД) от 9 ноември 2017 г.г -н Jean-Marc Colombani да не бъде повишен в степен AD 14 в процедурата по повишаване за 2017 г.

                  2)

                     Осъжда ЕСВД да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 319, 10.9.2018 г.


title: Дело T-680/19: Жалба, подадена на 30 септември 2019 г. — Irish Wind Farmers' Association и др./Комисия

text:
               16.12.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 423/62

      Жалба, подадена на 30 септември 2019 г. — Irish Wind Farmers' Association и др./Комисия
      (Дело T-680/19)
      (2019/C 423/77)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподатели: Irish Wind Farmers' Association Clg (Килкени, Ирландия), Carrons Windfarm Ltd (Шанаголдън, Ирландия), Foyle Windfarm Ltd (Дъблин, Ирландия), Greenoge Windfarm Ltd (Банклоди, Ирландия) (представители: M. Segura Catalán и M. Clayton, lawyers)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателите молят Общия съд:

                  —

                  да отмени Решение C(2019) 5257 окончателен на Комисията от 9 юли 2019 г. — SA.44671 (2019/NN) — Ирландия относно предполагаема неправомерна държавна помощ, предоставена в сектора на изкопаемите горива под формата на намалени ставки на данъка върху стопанските сгради,

                  —

                  да осъди Комисията да плати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателите изтъкват само едно основание, а именно, че Комисията не е започнала официалната процедура по разследване съгласно член 108, параграф 2 ДФЕС и член 4, параграф 4 от Процедурния регламент (1), въпреки съмненията за наличие на държавна помощ, като по този начин е лишила жалбоподателите от техните процесуални права.

         (1)  Регламент (ЕС) 2015/1589 на Съвета от 13 юли 2015 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 108 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ОВ L 248, 2015 г., стр. 9).


title: Дело T-404/18: Решение на Общия съд от 24 септември 2019 г. — Zhadanov/EUIPO (PDF Expert) (Марка на Европейския съюз — Заявка за словна марка на Европейския съюз „PDF Expert“ — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер, придобит чрез използване — Член 7, параграф 3 от Регламент (ЕС) 2017/1001)

text:
               16.12.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 423/38

      Решение на Общия съд от 24 септември 2019 г. — Zhadanov/EUIPO (PDF Expert)
      (Дело T-404/18) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Заявка за словна марка на Европейския съюз „PDF Expert“ - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер, придобит чрез използване - Член 7, параграф 3 от Регламент (ЕС) 2017/1001)
      (2019/C 423/47)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Igor Zhadanov (Одеса, Украйна) (представител: P. Olson, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: S. Bonne и H. O’Neill)

         Предмет

      Жалба срещу решение на втори апелативен състав на EUIPO от 18 април 2018 г. (преписка R 1813/2017-2) относно заявка за регистрация на знака „PDF Expert“ като марка на Европейския съюз.

         Диспозитив

                  1)

                     Отхвърля жалбата.

                  2)

                     Осъжда г-н Igor Zhadanov да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 294, 20.8.2018 г.


title: Дело T-689/19: Жалба, подадена на 8 октомври 2019 г. — ZU/ЕСВД

text:
               16.12.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 423/62

      Жалба, подадена на 8 октомври 2019 г. — ZU/ЕСВД
      (Дело T-689/19)
      (2019/C 423/78)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: ZU (представител: C. Bernard-Glanz, lawyer)

         Ответник: Европейска служба за външна дейност

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решенията на органа по назначаване от 30 ноември 2018 г., с които се отхвърлят исканията на жалбоподателя от 27 юли 2018 г. (i) за възстановяване на командировъчни разходи и (ii) за подпомагане,

                  —

                  да осъди ответника да заплати 70 000 EUR като обезщетение за понесените неимуществени вреди, ведно със законните лихви, до пълно изплащане,

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква две основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  С първото основание, предмет на което е отхвърлянето на искането за възстановяване на командировъчни разходи, се твърди явна грешка в преценката, нарушение на принципа на добра администрация, несъобразяване с принципа на пропорционалност, нарушение на член 71 от Правилника за длъжностните лица и производните от него разпоредби в приложение VII към този правилник и Ръководството за командировките (2008 г.), както и ирелевантност на искането за представяне на бордните карти като предварително условие за възстановяването на командировъчните разходи на жалбоподателя.

                  2.

                  С второто основание, предмет на което е отхвърлянето на искането за подпомагане, се твърди грешка в преценката, нарушение на членове 12а и 24 от Правилника за длъжностните лица и на член 1, член 31, параграф 2 и членове 41 и 48 от Хартата на основните права на ЕС, както и злоупотреба с правомощия.


title: Дело C-31/18: Решение на Съда (пети състав) от 17 октомври 2019 г. (преюдициално запитване от Административен съд София-град — България) — „Електроразпределение Юг“ ЕАД/Комисия за енергийно и водно регулиране (КЕВР) (Преюдициално запитване — Директива 2009/72/ЕО — Вътрешен пазар на електроенергия — Член 2, точки 3 — 6 — Понятия за електропреносна и електроразпределителна мрежа — Критерии за разграничаване — Ниво на напрежение — Собственост върху съоръженията — Член 17, параграф 1, буква a) — Независим оператор на електропреносна мрежа — Членове 24 и 26 — Оператор на електроразпределителна мрежа — Член 32, параграф 1 — Свободен достъп на трети страни — Достъп до електроенергия със средно напрежение — Точки на свързване на преносната и разпределителната мрежа — Свобода на действие на държавите членки)

text:
               16.12.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 423/5

      Решение на Съда (пети състав) от 17 октомври 2019 г. (преюдициално запитване от Административен съд София-град — България) — „Електроразпределение Юг“ ЕАД/Комисия за енергийно и водно регулиране (КЕВР)
      (Дело C-31/18) (1)

      (Преюдициално запитване - Директива 2009/72/ЕО - Вътрешен пазар на електроенергия - Член 2, точки 3 - 6 - Понятия за електропреносна и електроразпределителна мрежа - Критерии за разграничаване - Ниво на напрежение - Собственост върху съоръженията - Член 17, параграф 1, буква a) - Независим оператор на електропреносна мрежа - Членове 24 и 26 - Оператор на електроразпределителна мрежа - Член 32, параграф 1 - Свободен достъп на трети страни - Достъп до електроенергия със средно напрежение - Точки на свързване на преносната и разпределителната мрежа - Свобода на действие на държавите членки)
      (2019/C 423/06)
      Език на производството: български

         Запитваща юрисдикция

      Административен съд София-град

         Страни в главното производство

         Жалбоподател:„Електроразпределение Юг“ ЕАД

         Ответник: Комисия за енергийно и водно регулиране (КЕВР)

         в присъствието на:„БМФ ПОРТ БУРГАС“ ЕАД

         Диспозитив

                  1)

                  Член 2, точки 3 и 5 от Директива 2009/72/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 година относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия и за отмяна на Директива 2003/54/ЕО трябва да се тълкува в смисъл, че:

                              —

                              допуска национална правна уредба като разглежданата в главното производство, която предвижда, че трансформирането на напрежението на електроенергията, за да се позволи преминаването от високо към средно напрежение, попада в обхвата на дейността на електропреносна мрежа,

                              —

                              но не допуска такава правна уредба, която определя понятията за електропреносна и за електроразпределителна мрежа, като се основава не само на критерия за нивото на напрежение, но и на критерия за собствеността върху активите, използвани за осъществяване на дейности, свързани съответно с пренос и разпределение.
                              Това тълкуване обаче не засяга, от една страна, прилагането на член 17, параграф 1, буква а) от посочената директива, съгласно който независимият оператор на преносна мрежа трябва да е собственик на тази мрежа, и от друга страна, правото на държавите членки да налагат на оператора на разпределителна мрежа задължението да е собственик на тази мрежа, доколкото — като запитващата юрисдикция следва да провери това обстоятелство — посоченото условие не засяга постигането на преследваните от същата директива цели, по-специално като допуска да се избегне задължението такава мрежа да е в съответствие с правилата, които съгласно директивата са приложими към нея.

                  2)

                  Директива 2009/72, и по-специално член 2, точки 3—6 и член 32, параграф 1, трябва да се тълкува в смисъл, че потребител, присъединен към електрическата мрежа на ниво средно напрежение, не трябва непременно да се счита за клиент на оператора на електроразпределителната мрежа, притежател на изключителна лицензия за разпределение на електроенергия на съответната територия, независимо от договорните отношения между този потребител и оператора на електропреносната мрежа, като този потребител може да се счита за клиент на електропреносната мрежа, когато е свързан към уредба за средно напрежение, която е част — като запитващата юрисдикция следва да провери това обстоятелство — от електрическа подстанция, чиято дейност по трансформирането на електрическото напрежение, за да се позволи преминаването от високо към средно напрежение, попада в обхвата на дейността на тази мрежа.

         (1)  ОВ C 123, 9.4.2018 г.


title: Дело T-721/19: Жалба, подадена на 18 октомври 2019 г. — Rübig/Парламент

text:
               16.12.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 423/63

      Жалба, подадена на 18 октомври 2019 г. — Rübig/Парламент
      (Дело T-721/19)
      (2019/C 423/79)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Paul Rübig (Велс, Австрия) (представители: A. Schmitt и A. Waisse, адвокати)

         Ответник: Европейски парламент

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд
      да се произнесе, както следва:

                  —

                  да приеме, че настоящата жалба е допустима,

                  —

                  ако е необходимо, като процесуално-организационни действия или като действия по събиране на доказателства по делото, да се осъди Европейския парламент да представи становищата, издадени от Правната служба на Европейския парламент, които са били приети на 16 юли 2018 г. и на 3 декември 2018 г., без оглед на точната дата, но във всички случаи преди приемането на 10 декември 2018 г. на решението на Бюрото на Парламента за изменение на Мерките по прилагане на Устава на членовете на Европейския парламент (2018/C 466/02, ОВ C 466, 2018 г., стр. 8),

                  —

                  да отмени на основание член 263 ДФЕС обжалваното индивидуално решение, връчено на жалбоподателя от Отдела за възнагражденията и социалните права на членовете на ЕП към генерална дирекция „Финанси“ на Европейския парламент относно допълнителната (доброволна) пенсия за месец септември 2019 г. в частта, в която с това решение се въвежда специален данък в размер на 5 % от номиналната стойност на допълнителната (доброволна) пенсия, която следва да се изплати на жалбоподателя, така както е определена в горепосоченото решение на Бюрото от 10 декември 2018 г.,

                  —

                  да приеме на основание член 277 ДФЕС, че горепосоченото решение на Бюрото на Парламента от 10 декември 2018 г. е неприложимо в частта, в която с него се променя член 76 относно мерките по прилагане на Устава на членовете на Европейския парламент и по-специално в частта, в която с него се въвежда специален данък в размер на 5 % от номиналната стойност на допълнителните (доброволни) пенсии, изискуеми след 1 януари 2019 г.,

                  —

                  да осъди Парламента да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква пет основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първото основание е липсата на компетентност ratione materiae на Бюрото.

                              —

                              от една страна, решението на Бюрото от 10 декември 2018 г. (наричано по-нататък „решението на Бюрото“) е било прието в нарушение на Устава на членовете на Европейския парламент, приет с решение на Европейския парламент от 28 септември 2005 година, 2005/684/ЕО, Евратом (ОВ L 262, 2005 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 6, стр. 28) (наричан по-нататък „Уставът“). Решението на Бюрото противоречи по-специално на член 27 от Устава, който предвижда запазване на „придобитите права“ и „правни очаквания“.

                              —

                              от друга страна, с решението на Бюрото се въвежда данък, като се предвижда специален данък в размер на 5 % от номиналната стойност на пенсията, при положение че въвеждането на данък не е сред правомощията на Бюрото съгласно член 223, параграф 2 ДФЕС.

                  2.

                  Второто основание е съществено процесуално нарушение.

                              —

                              от една страна, жалбоподателят упреква Бюрото, че е приело обжалвания акт, без да се съобрази с правилата, наложени с член 223 ДФЕС.

                              —

                              от друга страна, решението на Бюрото не е мотивирано в достатъчна степен и по този начин нарушава задължението за мотивиране, предвидено в член 296, втора алинея ДФЕС и член 41, параграф 2, буква в) от Хартата на основните права на Европейския съюз.

                  3.

                  Третото основание е нарушение на придобитите права и права в процес на придобиване, и на принципа на оправданите правни очаквания.

                              —

                              от една страна, с решението на Бюрото се нарушават придобитите права и права в процес на придобиване, които произтичат както от общите принципи на правото, така и от Устава, който въвежда изрично задължението те да се запазят „изцяло“ (член 27).

                              —

                              от друга страна, с решенето на Бюрото се нарушава принципът на оправданите правни очаквания.

                  4.

                  Четвъртото основание е нарушение на принципите на пропорционалност, на равно третиране и на недопускане на дискриминация.

                              —

                              от една страна, нарушенията на правата на жалбоподателя са несъразмерни по отношение на целите, които се преследват с решението на Бюрото.

                              —

                              от друга страна, решението на Бюрото трябва да се отмени поради нарушение на принципите на равно третиране и недопускане на дискриминация.

                  5.

                  Петото основание е нарушение на принципа на правна сигурност и липса на преходни мерки.

                              —

                              от една страна, с решението на Бюрото се нарушава принципът на правна сигурност, тъй като то съдържа незаконосъобразни разпоредби с обратно действие.

                              —

                              от друга страна, с решението на Бюрото се нарушава принципът на правна сигурност, тъй като в него не са предвидени преходни мерки.


title: Дело T-686/18: Решение на Общия съд от 3 октомври 2019 г. — LegalCareers/EUIPO (LEGALCAREERS) (Марка на Европейския съюз — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „LEGALCAREERS“ — Абсолютни основания за отказ — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) 2017/1001 — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент 2017/1001 — Задължение за мотивиране)

text:
               16.12.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 423/47

      Решение на Общия съд от 3 октомври 2019 г. — LegalCareers/EUIPO (LEGALCAREERS)
      (Дело T-686/18) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „LEGALCAREERS“ - Абсолютни основания за отказ - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) 2017/1001 - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент 2017/1001 - Задължение за мотивиране)
      (2019/C 423/59)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: LegalCareers GmbH (Кьолн, Германия) (представител: M. Nielen, avocat)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: G. Schneider и A. Söder)

         Предмет

      Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 17 септември 2018 г. (преписка R 234/2018-4) относно заявка за регистрация на фигуративния знак LEGALCAREERS като марка на Европейския съюз.

         Диспозитив

                  1)

                     Отхвърля жалбата.

                  2)

                     Осъжда LegalCareers GmbH да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 25, 21.1.2019 г.


title: Дело T-722/19: Жалба, подадена на 18 октомври 2019 г. — Grossetete/Парламент

text:
               16.12.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 423/65

      Жалба, подадена на 18 октомври 2019 г. — Grossetete/Парламент
      (Дело T-722/19)
      (2019/C 423/80)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Françoise Grossetete (Сент Етиен, Франция) (представители: A. Schmitt и A. Waisse, адвокати)

         Ответник: Европейски парламент

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд
      да се произнесе, както следва:

                  —

                  да приеме, че настоящата жалба е допустима,

                  —

                  ако е необходимо, като процесуално-организационни действия или като действия по събиране на доказателства по делото, да се осъди Европейския парламент да представи становищата, издадени от Правната служба на Европейския парламент, които са били приети на 16 юли 2018 г. и на 3 декември 2018 г., без оглед на точната дата, но във всички случаи преди приемането на 10 декември 2018 г. на решението на Бюрото на Парламента за изменение на Мерките по прилагане на Устава на членовете на Европейския парламент (2018/C 466/02, ОВ C 466, 2018 г., стр. 8),

                  —

                  да отмени на основание член 263 ДФЕС обжалваното индивидуално решение, връчено на жалбоподателя от Отдела за възнагражденията и социалните права на членовете на ЕП към генерална дирекция „Финанси“ на Европейския парламент относно допълнителната (доброволна) пенсия за месец септември 2019 г. в частта, в която с това решение се въвежда специален данък в размер на 5 % от номиналната стойност на допълнителната (доброволна) пенсия, която следва да се изплати на жалбоподателя, така както е определена в горепосоченото решение на Бюрото от 10 декември 2018 г.,

                  —

                  да приеме на основание член 277 ДФЕС, че горепосоченото решение на Бюрото на Парламента от 10 декември 2018 г. е неприложимо в частта, в която с него се променя член 76 относно мерките по прилагане на Устава на членовете на Европейския парламент и по-специално в частта, в която с него се въвежда специален данък в размер на 5 % от номиналната стойност на допълнителните (доброволни) пенсии, изискуеми след 1 януари 2019 г.,

                  —

                  да осъди Парламента да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква пет основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първото основание е липсата на компетентност ratione materiae на Бюрото.

                              —

                              от една страна, решението на Бюрото от 10 декември 2018 г. (наричано по-нататък „решението на Бюрото“) е било прието в нарушение на Устава на членовете на Европейския парламент, приет с решение на Европейския парламент от 28 септември 2005 година, 2005/684/ЕО, Евратом (ОВ L 262, 2005 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 6, стр. 28) (наричан по-нататък „Уставът“). Решението на Бюрото противоречи по-специално на член 27 от Устава, който предвижда запазване на „придобитите права“ и „правни очаквания“.

                              —

                              от друга страна, с решението на Бюрото се въвежда данък, като се предвижда специален данък в размер на 5 % от номиналната стойност на пенсията, при положение че въвеждането на данък не е сред правомощията на Бюрото съгласно член 223, параграф 2 ДФЕС.

                  2.

                  Второто основание е съществено процесуално нарушение.

                              —

                              от една страна, жалбоподателят упреква Бюрото, че е приело обжалвания акт, без да се съобрази с правилата, наложени с член 223 ДФЕС.

                              —

                              от друга страна, решението на Бюрото не е мотивирано в достатъчна степен и по този начин нарушава задължението за мотивиране, предвидено в член 296, втора алинея ДФЕС и член 41, параграф 2, буква в) от Хартата на основните права на Европейския съюз.

                  3.

                  Третото основание е нарушение на придобитите права и права в процес на придобиване, и на принципа на оправданите правни очаквания.

                              —

                              от една страна, с решението на Бюрото се нарушават придобитите права и права в процес на придобиване, които произтичат както от общите принципи на правото, така и от Устава, който въвежда изрично задължението те да се запазят „изцяло“ (член 27).

                              —

                              от друга страна, с решенето на Бюрото се нарушава принципът на оправданите правни очаквания.

                  4.

                  Четвъртото основание е нарушение на принципите на пропорционалност, на равно третиране и на недопускане на дискриминация.

                              —

                              от една страна, нарушенията на правата на жалбоподателя са несъразмерни по отношение на целите, които се преследват с решението на Бюрото.

                              —

                              от друга страна, решението на Бюрото трябва да се отмени поради нарушение на принципите на равно третиране и недопускане на дискриминация.

                  5.

                  Петото основание е нарушение на принципа на правна сигурност и липса на преходни мерки.

                              —

                              от една страна, с решението на Бюрото се нарушава принципът на правна сигурност, тъй като то съдържа незаконосъобразни разпоредби с обратно действие.

                              —

                              от друга страна, с решението на Бюрото се нарушава принципът на правна сигурност, тъй като в него не са предвидени преходни мерки.


title: Дело C-128/18: Решение на Съда (голям състав) от 15 октомври 2019 г. (преюдициално запитване от Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg — Германия) — Изпълнение на европейска заповед за арест, издадена срещу Dumitru-Tudor Dorobantu (Преюдициално запитване — Полицейско и съдебно сътрудничество по наказателноправни въпроси — Рамково решение 2002/584/ПВР — Европейска заповед за арест — Случаи, при които може да се откаже изпълнение — Член 4 от Хартата на основните права на Европейския съюз — Забрана за нечовешко или унизително отношение — Условия на лишаване от свобода в издаващата държава членка — Преценка от изпълняващия съдебен орган — Критерии)

text:
               16.12.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 423/6

      Решение на Съда (голям състав) от 15 октомври 2019 г. (преюдициално запитване от Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg — Германия) — Изпълнение на европейска заповед за арест, издадена срещу Dumitru-Tudor Dorobantu
      (Дело C-128/18) (1)

      (Преюдициално запитване - Полицейско и съдебно сътрудничество по наказателноправни въпроси - Рамково решение 2002/584/ПВР - Европейска заповед за арест - Случаи, при които може да се откаже изпълнение - Член 4 от Хартата на основните права на Европейския съюз - Забрана за нечовешко или унизително отношение - Условия на лишаване от свобода в издаващата държава членка - Преценка от изпълняващия съдебен орган - Критерии)
      (2019/C 423/07)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg

         Страна в главното производство

      Dumitru-Tudor Dorobantu

         Диспозитив

      Член 1, параграф 3 от Рамково решение 2002/584/ПВР на Съвета от 13 юни 2002 година относно европейската заповед за арест и процедурите за предаване между държавите членки, изменено с Рамково решение 2009/299/ПВР на Съвета от 26 февруари 2009 г. във връзка с член 4 от Хартата на основните права на Европейския съюз, трябва да се тълкува в смисъл, че когато изпълняващият съдебен орган разполага с обективни, достоверни, точни и надлежно актуализирани данни, които свидетелстват за съществуването на системни или общи недостатъци на условията в местата за лишаване от свобода в издаващата държава членка, за да прецени дали съществуват сериозни и потвърдени основания да се приеме, че има реална опасност, след като бъде предадено на тази държава членка, лицето, срещу което е издадена европейска заповед за арест, да бъде подложено на нечовешко или унизително отношение по смисъла на този член, той ще трябва да вземе предвид всички относими материални аспекти на условията в мястото за лишаване от свобода, в което конкретно се предвижда да бъде задържано това лице, като личното пространство в килия в мястото за лишаване от свобода, с което разполага едно задържано лице, санитарните условия, както и обхвата на свободата на движение на задържаното лице в рамките на това място за лишаване от свобода. Тази преценка не се свежда до контрол на явните недостатъци. За нуждите на такава преценка изпълняващият съдебен орган трябва да поиска от издаващия съдебен орган информацията, която счита за необходима, и по принцип при липсата на точни данни, позволяващи да се приеме, че условията на лишаване от свобода не са в съответствие с член 4 от Хартата на основните права, трябва да се довери на предоставените от този орган гаранции.
      Когато става въпрос по-конкретно за личното пространство, с което разполага едно задържано лице, при сегашната липса в правото на Съюза на минимални стандарти във връзка с това, изпълняващият съдебен орган трябва да се съобразява с минималните изисквания, произтичащи от член 3 от Европейската конвенция за защита правата на човека и основните свободи, подписана в Рим на 4 ноември 1950 г., така както го тълкува Европейският съд по правата на човека. Ако при изчисляването на това пространство, което е на разположение, не трябва да се включва пространството, заето от санитарните инфраструктури, при изчисляването се включва заетото от мебелите пространство. При все това за задържаните лица трябва да се запазва възможността да се движат нормално в килията.
      Изпълняващият съдебен орган не може да изключи съществуването на реална опасност от нечовешко или унизително отношение само с мотива, че съответното лице разполага в издаващата държава членка със способ за защита, който му позволява да оспори условията на лишаване от свобода, или че в тази държава членка има законодателни или структурни мерки, чието предназначение е да засилят контрола на условията на лишаване от свобода.
      Установеното от този орган съществуване на сериозни и потвърдени основания да се счита, че ако бъде предадено на издаващата държава членка за съответното лице, ще съществува такава опасност поради условията, преобладаващи в мястото за лишаване от свобода, в което конкретно се предвижда то да бъде настанено, не може да се съизмерва, с оглед на вземането на решение за предаване, със съображения, свързани с ефективността на сътрудничество в областта на наказателното правосъдие и с принципите на взаимно доверие и взаимно признаване.

         (1)  ОВ C 268, 30.7.2018 г.


title: Дело T-428/18: Решение на Общия съд от 10 октомври 2019 г. — McDreams Hotel/EUIPO — McDonald’s International Property (mc dreams hotels Träumen zum kleinen Preis!) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „mc dreams hotels Träumen zum kleinen Preis !“ — По-ранна словна марка на Европейския съюз „McDONALD’S“ — Член 8, параграф 5 от Регламент (ЕС) 2017/1001 — Семейство от марки — Неоснователно извлечена полза от отличителния характер или от репутацията на по-ранната марка)

text:
               16.12.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 423/39

      Решение на Общия съд от 10 октомври 2019 г. — McDreams Hotel/EUIPO — McDonald’s International Property (mc dreams hotels Träumen zum kleinen Preis!)
      (Дело T-428/18) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „mc dreams hotels Träumen zum kleinen Preis !“ - По-ранна словна марка на Европейския съюз „McDONALD’S“ - Член 8, параграф 5 от Регламент (ЕС) 2017/1001 - Семейство от марки - Неоснователно извлечена полза от отличителния характер или от репутацията на по-ранната марка)
      (2019/C 423/48)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: McDreams Hotel GmbH (Фелдкирхен, Германия) (представители: S. Schenk и S. Kleinmanns, адвокати)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: V. Ruzek и H. O’Neill)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: McDonald’s International Property Co. Ltd (Уилмингтън, Делауеър, Съединени щати) (представители: C. Eckhartt и K. Thanbichler-Brandl, адвокати)

         Предмет

      Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 18 април 2018 г. (преписка R 972/2017-2), постановено в производство по възражение със страни McDonald’s International Property и McDreams Hotel

         Диспозитив

                  1)

                     Отхвърля жалбата.

                  2)

                     McDreams Hotel GmbH понася направените от него съдебни разноски и съдебните разноски на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) и на встъпилата страна.

         (1)  ОВ C 319, 10.9.2018 г.


title: Дело C-171/18: Решение на Съда (голям състав) от 7 октомври 2019 г. (преюдициално запитване от Court of Appeal — Обединено кралство) — Safeway Ltd/Andrew Richard Newton, Safeway Pension Trustees Ltd (Преюдициално запитване — Социална политика — Член 119 от Договора за ЕО (впоследствие след изменение член 141 ЕО) — Работници от мъжки и от женски пол — Равно заплащане — Частна професионална пенсионна схема — Различна стандартна пенсионна възраст в зависимост от пола — Дата на приемане на мерки за възстановяване на равното третиране — Уеднаквяване с обратно действие на тази стандартна пенсионна възраст с приравняване към стандартна пенсионна възраст, която преди това се е прилагала към необлагодетелстваните лица)

text:
               16.12.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 423/7

      Решение на Съда (голям състав) от 7 октомври 2019 г. (преюдициално запитване от Court of Appeal — Обединено кралство) — Safeway Ltd/Andrew Richard Newton, Safeway Pension Trustees Ltd
      (Дело C-171/18) (1)

      (Преюдициално запитване - Социална политика - Член 119 от Договора за ЕО (впоследствие след изменение член 141 ЕО) - Работници от мъжки и от женски пол - Равно заплащане - Частна професионална пенсионна схема - Различна стандартна пенсионна възраст в зависимост от пола - Дата на приемане на мерки за възстановяване на равното третиране - Уеднаквяване с обратно действие на тази стандартна пенсионна възраст с приравняване към стандартна пенсионна възраст, която преди това се е прилагала към необлагодетелстваните лица)
      (2019/C 423/08)
      Език на производството: английски

         Запитваща юрисдикция

      Court of Appeal

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Safeway Ltd

         Ответници: Andrew Richard Newton, Safeway Pension Trustees Ltd

         Диспозитив

      Член 119 от Договора за ЕО (впоследствие след изменение член 141 ЕО) трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска, при липсата на обективна обосновка, една пенсионна схема да приеме — с цел преустановяване на противоречаща на тази разпоредба дискриминация, произтичаща от определянето на различна стандартна пенсионна възраст в зависимост от пола — мярка, която уеднаквява с обратно действие стандартната пенсионна за всички членове на тази схема, като я приравнява към стандартната пенсионна възраст, която преди това се е прилагала към необлагодетелстваната категория лица, за периода между съобщаването и приемането на тази мярка, когато такава мярка е разрешена от националното право и от фидуциарния акт на тази пенсионна схема.

         (1)  ОВ C 190, 4.6.2018 г.


title: Дело T-453/18: Решение на Общия съд от 10 октомври 2019 г. — Biasotto/EUIPO – Oofos (OOF) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз OOF — По-ранна словна марка на Европейския съюз OOFOS — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)

text:
               16.12.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 423/40

      Решение на Общия съд от 10 октомври 2019 г. — Biasotto/EUIPO – Oofos (OOF)
      (Дело T-453/18) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз OOF - По-ранна словна марка на Европейския съюз OOFOS - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)
      (2019/C 423/49)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Alessandro Biasotto (Тревизо, Италия) (представители: F. Le Divelec Lemmi, R. Castiglioni и E. Cammareri, адвокати)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: E. Markakis и H. O’Neill)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Oofos, Inc. (Рено, Невада, Съединени щати) (представител: J. Klink, адвокат)

         Предмет

      Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 10 май 2018 г. (преписка R 1270/2017-2) във връзка с производство по възражение между Oofos и Biasotto.

         Диспозитив

                  1)

                     Отхвърля жалбата.

                  2)

                     Осъжда Alessandro Biasotto да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 352, 1.10.2018 г.


title: Дело C-189/18: Решение на Съда (пети състав) от 16 октомври 2019 г. (преюдициално запитване от Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság — Унгария) — Glencore Agriculture Hungary Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága (Преюдициално запитване — Данък върху добавената стойност (ДДС) — Директива 2006/112/ЕО — Членове 167 и 168 — Право на приспадане на ДДС — Отказ — Измама — Събиране на доказателства — Принцип на зачитане на правото на защита — Право на изслушване — Достъп до преписката — Член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз — Ефективен съдебен контрол — Принцип на равни процесуални възможности — Принцип на състезателност — Национална правна уредба или практика, според които при проверката на упражненото от данъчнозадължено лице право на приспадане на ДДС данъчната администрация е обвързана от направените от нея фактически констатации и правни квалификации в свързани административни производства, в които това данъчнозадължено лице не е било страна)

text:
               16.12.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 423/8

      Решение на Съда (пети състав) от 16 октомври 2019 г. (преюдициално запитване от Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság — Унгария) — Glencore Agriculture Hungary Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
      (Дело C-189/18) (1)

      (Преюдициално запитване - Данък върху добавената стойност (ДДС) - Директива 2006/112/ЕО - Членове 167 и 168 - Право на приспадане на ДДС - Отказ - Измама - Събиране на доказателства - Принцип на зачитане на правото на защита - Право на изслушване - Достъп до преписката - Член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз - Ефективен съдебен контрол - Принцип на равни процесуални възможности - Принцип на състезателност - Национална правна уредба или практика, според които при проверката на упражненото от данъчнозадължено лице право на приспадане на ДДС данъчната администрация е обвързана от направените от нея фактически констатации и правни квалификации в свързани административни производства, в които това данъчнозадължено лице не е било страна)
      (2019/C 423/09)
      Език на производството: унгарски

         Запитваща юрисдикция

      Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Glencore Agriculture Hungary Kft.

         Ответник: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Диспозитив

      Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност, принципът на зачитане на правото на защита и член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз трябва да се тълкуват в смисъл, че по принцип допускат правна уредба или практика на държава членка, съгласно която при проверка на упражненото от данъчнозадължено лице право на приспадане на данъка върху добавената стойност (ДДС) данъчната администрация е обвързана от фактическите констатации и правните квалификации, вече направени от нея в свързани административни производства срещу доставчици на това данъчнозадължено лице, на които се основават влезли в сила решения, с които се установява наличието на извършена от тези доставчици измама с ДДС, при условие, първо, че тази правна уредба или практика не освобождава данъчната администрация от задължението да запознае данъчнозадълженото лице с доказателствата, включително и с произхождащите от свързаните административни производства, въз основа на които тя възнамерява да вземе решение, и по този начин посоченото данъчнозадължено лице не е лишено от правото надлежно да оспори в хода на воденото срещу него производство тези фактически констатации и правни квалификации, второ, че по време на това производство посоченото данъчнозадължено лице може да има достъп до всички доказателства, събрани в хода на тези свързани административни производства или на всяко друго производство, на които посочената администрация възнамерява да основе своето решение или които могат да бъдат полезни за упражняването на правото на защита, освен ако цели от общ интерес обосноват ограничаването на този достъп, и трето, че юрисдикцията, сезирана с жалба срещу това решение, може да провери законосъобразността на получаването и използването на тези доказателства, както и констатациите в приетите по отношение на посочените доставчици административни решения, които са от решаващо значение за изхода на производството по обжалване.

         (1)  ОВ C 221, 25.6.2018 г.


title: Дело T-723/19: Жалба, подадена на 18 октомври 2019 г. — Díaz de Mera García Consuegra/Парламент

text:
               16.12.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 423/66

      Жалба, подадена на 18 октомври 2019 г. — Díaz de Mera García Consuegra/Парламент
      (Дело T-723/19)
      (2019/C 423/81)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Agustin Díaz de Mera García Consuegra (Авила, Испания) (представители: A. Schmitt и A. Waisse, адвокати)

         Ответник: Европейски парламент

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд
      да се произнесе, както следва:

                  —

                  да приеме, че настоящата жалба е допустима,

                  —

                  ако е необходимо, като процесуално-организационни действия или като действия по събиране на доказателства по делото, да се осъди Европейския парламент да представи становищата, издадени от Правната служба на Европейския парламент, които са били приети на 16 юли 2018 г. и на 3 декември 2018 г., без оглед на точната дата, но във всички случаи преди приемането на 10 декември 2018 г. на решението на Бюрото на Парламента за изменение на Мерките по прилагане на Устава на членовете на Европейския парламент (2018/C 466/02, ОВ C 466, 2018 г., стр. 8),

                  —

                  да отмени на основание член 263 ДФЕС обжалваното индивидуално решение, връчено на жалбоподателя от Отдела за възнагражденията и социалните права на членовете на ЕП към генерална дирекция „Финанси“ на Европейския парламент относно допълнителната (доброволна) пенсия за месец септември 2019 г. в частта, в която с това решение се въвежда специален данък в размер на 5 % от номиналната стойност на допълнителната (доброволна) пенсия, която следва да се изплати на жалбоподателя, така както е определена в горепосоченото решение на Бюрото от 10 декември 2018 г.,

                  —

                  да приеме на основание член 277 ДФЕС, че горепосоченото решение на Бюрото на Парламента от 10 декември 2018 г. е неприложимо в частта, в която с него се променя член 76 относно мерките по прилагане на Устава на членовете на Европейския парламент и по-специално в частта, в която с него се въвежда специален данък в размер на 5 % от номиналната стойност на допълнителните (доброволни) пенсии, изискуеми след 1 януари 2019 г.,

                  —

                  да осъди Парламента да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква пет основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първото основание е липсата на компетентност ratione materiae на Бюрото.

                              —

                              от една страна, решението на Бюрото от 10 декември 2018 г. (наричано по-нататък „решението на Бюрото“) е било прието в нарушение на Устава на членовете на Европейския парламент, приет с решение на Европейския парламент от 28 септември 2005 година, 2005/684/ЕО, Евратом (ОВ L 262, 2005 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 6, стр. 28) (наричан по-нататък „Уставът“). Решението на Бюрото противоречи по-специално на член 27 от Устава, който предвижда запазване на „придобитите права“ и „правни очаквания“.

                              —

                              от друга страна, с решението на Бюрото се въвежда данък, като се предвижда специален данък в размер на 5 % от номиналната стойност на пенсията, при положение че въвеждането на данък не е сред правомощията на Бюрото съгласно член 223, параграф 2 ДФЕС.

                  2.

                  Второто основание е съществено процесуално нарушение.

                              —

                              от една страна, жалбоподателят упреква Бюрото, че е приело обжалвания акт, без да се съобрази с правилата, наложени с член 223 ДФЕС.

                              —

                              от друга страна, решението на Бюрото не е мотивирано в достатъчна степен и по този начин нарушава задължението за мотивиране, предвидено в член 296, втора алинея ДФЕС и член 41, параграф 2, буква в) от Хартата на основните права на Европейския съюз.

                  3.

                  Третото основание е нарушение на придобитите права и права в процес на придобиване, и на принципа на оправданите правни очаквания.

                              —

                              от една страна, с решението на Бюрото се нарушават придобитите права и права в процес на придобиване, които произтичат както от общите принципи на правото, така и от Устава, който въвежда изрично задължението те да се запазят „изцяло“ (член 27).

                              —

                              от друга страна, с решенето на Бюрото се нарушава принципът на оправданите правни очаквания.

                  4.

                  Четвъртото основание е нарушение на принципите на пропорционалност, на равно третиране и на недопускане на дискриминация.

                              —

                              от една страна, нарушенията на правата на жалбоподателя са несъразмерни по отношение на целите, които се преследват с решението на Бюрото.

                              —

                              от друга страна, решението на Бюрото трябва да се отмени поради нарушение на принципите на равно третиране и недопускане на дискриминация.

                  5.

                  Петото основание е нарушение на принципа на правна сигурност и липса на преходни мерки.

                              —

                              от една страна, с решението на Бюрото се нарушава принципът на правна сигурност, тъй като то съдържа незаконосъобразни разпоредби с обратно действие.

                              —

                              от друга страна, с решението на Бюрото се нарушава принципът на правна сигурност, тъй като в него не са предвидени преходни мерки.


title: Дело T-491/18: Решение на Общия съд от 3 октомври 2019 г. — Vafo Praha/EUIPO — Rutzinger-Kurpas (Meatlove) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Европейския съюз „Meatlove“ — По-ранна словна марка на Европейския съюз „carnilove“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)

text:
               16.12.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 423/40

      Решение на Общия съд от 3 октомври 2019 г. — Vafo Praha/EUIPO — Rutzinger-Kurpas (Meatlove)
      (Дело T-491/18) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Европейския съюз „Meatlove“ - По-ранна словна марка на Европейския съюз „carnilove“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)
      (2019/C 423/50)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Vafo Praha s.r.o. (Chrášt’any, Чешка република) (представител: M. Vojáček, avocat)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: S. Bonne и H. O’Neill)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Susanne Rutzinger-Kurpas (Шпигелау, Германия) (представител: F. Lichtnecker, avocat)

         Предмет

      Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 12 юни 2018 г. (преписка R 264/2018-4), постановено в производство по възражение със страни Vafo Praha и г-жа Rutzinger-Kurpas

         Диспозитив

                  1)

                     Отмеря решението на четвърти апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 12 юни 2018 г. (преписка R 264/2018-4).

                  2)

                     EUIPO понася направените от нея съдебни разноски, както и тези на Vafo Praha s.r.o.

                  3)

                     Г-жа Susanne Rutzinger-Kurpas понася направените от нея съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 352, 1.10.2018 г.


title: Дело T-724/19: Жалба, подадена на 18 октомври 2019 г. — Ayuso/Парламент

text:
               16.12.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 423/68

      Жалба, подадена на 18 октомври 2019 г. — Ayuso/Парламент
      (Дело T-724/19)
      (2019/C 423/82)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Pilar Ayuso (Мадрид, Испания) (представители: A. Schmitt и A. Waisse, адвокати)

         Ответник: Европейски парламент

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:
      да се произнесе, както следва:

                  —

                  да приеме, че настоящата жалба е допустима,

                  —

                  ако е необходимо, като процесуално-организационни действия или като действия по събиране на доказателства по делото, да се осъди Европейския парламент да представи становищата, издадени от Правната служба на Европейския парламент, които са били приети на 16 юли 2018 г. и на 3 декември 2018 г., без оглед на точната дата, но във всички случаи преди приемането на 10 декември 2018 г. на решението на Бюрото на Парламента за изменение на Мерките по прилагане на Устава на членовете на Европейския парламент (2018/C 466/02, ОВ C 466, 2018 г., стр. 8),

                  —

                  да отмени на основание член 263 ДФЕС обжалваното индивидуално решение, връчено на жалбоподателя от Отдела за възнагражденията и социалните права на членовете на ЕП към генерална дирекция „Финанси“ на Европейския парламент относно допълнителната (доброволна) пенсия за месец септември 2019 г. в частта, в която с това решение се въвежда специален данък в размер на 5 % от номиналната стойност на допълнителната (доброволна) пенсия, която следва да се изплати на жалбоподателя, така както е определена в горепосоченото решение на Бюрото от 10 декември 2018 г.,

                  —

                  да приеме на основание член 277 ДФЕС, че горепосоченото решение на Бюрото на Парламента от 10 декември 2018 г. е неприложимо в частта, в която с него се променя член 76 относно мерките по прилагане на Устава на членовете на Европейския парламент и по-специално в частта, в която с него се въвежда специален данък в размер на 5 % от номиналната стойност на допълнителните (доброволни) пенсии, изискуеми след 1 януари 2019 г.,

                  —

                  да осъди Парламента да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква пет основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първото основание е липсата на компетентност ratione materiae на Бюрото.

                              —

                              от една страна, решението на Бюрото от 10 декември 2018 г. (наричано по-нататък „решението на Бюрото“) е било прието в нарушение на Устава на членовете на Европейския парламент, приет с решение на Европейския парламент от 28 септември 2005 година, 2005/684/ЕО, Евратом (ОВ L 262, 2005 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 6, стр. 28) (наричан по-нататък „Уставът“). Решението на Бюрото противоречи по-специално на член 27 от Устава, който предвижда запазване на „придобитите права“ и „правни очаквания“.

                              —

                              от друга страна, с решението на Бюрото се въвежда данък, като се предвижда специален данък в размер на 5 % от номиналната стойност на пенсията, при положение че въвеждането на данък не е сред правомощията на Бюрото съгласно член 223, параграф 2 ДФЕС.

                  2.

                  Второто основание е съществено процесуално нарушение.

                              —

                              от една страна, жалбоподателят упреква Бюрото, че е приело обжалвания акт, без да се съобрази с правилата, наложени с член 223 ДФЕС.

                              —

                              от друга страна, решението на Бюрото не е мотивирано в достатъчна степен и по този начин нарушава задължението за мотивиране, предвидено в член 296, втора алинея ДФЕС и член 41, параграф 2, буква в) от Хартата на основните права на Европейския съюз.

                  3.

                  Третото основание е нарушение на придобитите права и права в процес на придобиване, и на принципа на оправданите правни очаквания.

                              —

                              от една страна, с решението на Бюрото се нарушават придобитите права и права в процес на придобиване, които произтичат както от общите принципи на правото, така и от Устава, който въвежда изрично задължението те да се запазят „изцяло“ (член 27).

                              —

                              от друга страна, с решенето на Бюрото се нарушава принципът на оправданите правни очаквания.

                  4.

                  Четвъртото основание е нарушение на принципите на пропорционалност, на равно третиране и на недопускане на дискриминация.

                              —

                              от една страна, нарушенията на правата на жалбоподателя са несъразмерни по отношение на целите, които се преследват с решението на Бюрото.

                              —

                              от друга страна, решението на Бюрото трябва да се отмени поради нарушение на принципите на равно третиране и недопускане на дискриминация.

                  5.

                  Петото основание е нарушение на принципа на правна сигурност и липса на преходни мерки.

                              —

                              от една страна, с решението на Бюрото се нарушава принципът на правна сигурност, тъй като то съдържа незаконосъобразни разпоредби с обратно действие.

                              —

                              от друга страна, с решението на Бюрото се нарушава принципът на правна сигурност, тъй като в него не са предвидени преходни мерки.


title: Дело T-497/18: Решение на Общия съд от 24 септември 2019 г. — IAK — Forum International/EUIPO — Schwalb (IAK) (Марка на Европейския съюз — Производство за обявяване на недействителност — Фигуративна марка на Европейския съюз „IAK“ — По-ранна национална словна марка „IAK“ — Institut für angewandte Kreativität — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) и член 60, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) 2017/1001 — Реално използване на по-ранната марка)

text:
               16.12.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 423/41

      Решение на Общия съд от 24 септември 2019 г. — IAK — Forum International/EUIPO — Schwalb (IAK)
      (Дело T-497/18) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство за обявяване на недействителност - Фигуративна марка на Европейския съюз „IAK“ - По-ранна национална словна марка „IAK“ - Institut für angewandte Kreativität - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) и член 60, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) 2017/1001 - Реално използване на по-ранната марка)
      (2019/C 423/51)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: IAK GmbH — Forum International (Кирхцартен, Германия) (представител: G. Wilke, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: M. Fischer)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO: Ulrich Schwalb (Кьолн, Германия)

         Предмет

      Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 11 юни 2018 г. (преписка R 1511/2017-4), постановено в производство за обявяване на недействителност със страни г-н Schwalb и IAK — Forum International

         Диспозитив

                  1)

                     Отхвърля жалбата.

                  2)

                     Осъжда IAK GmbH — Forum International, да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 352, 1.10.2018 г.