title: Дело C-112/12: Определение на председателя на Съда от 5 декември 2012 г. (преюдициално запитване, отправено от Kúria — Унгария) — Franklin Templeton Investment Funds Société d’Investissement à Capital Variable/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Ügyek és Adózók Adó Főigazgatósága

text:
               2.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/15

         Определение на председателя на Съда от 5 декември 2012 г. (преюдициално запитване, отправено от Kúria — Унгария) — Franklin Templeton Investment Funds Société d’Investissement à Capital Variable/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Ügyek és Adózók Adó Főigazgatósága
   (Дело C-112/12) (1)

   2013/C 63/28
   Език на производството: унгарски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 157, 2.6.2012 г.


title: Дело C-149/09: Иск, предявен на 27 април 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Великото херцогство Люксембург

text:
               20.6.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 141/33

         Иск, предявен на 27 април 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Великото херцогство Люксембург
   (Дело C-149/09)
   2009/C 141/60
   Език на производството:френски

      Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: P. Dejmek и J. Sénéchal)

      Ответник: Великото херцогство Люксембург

      Искания на ищеца

               —

               Да се установи, че като не е приело законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2006/68/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 септември 2006 година за изменение на Директива 77/91/ЕИО на Съвета по отношение на учредяването на акционерни дружества и поддържането и изменението на техния капитал (1), или във всички случаи — като не е уведомило Комисията за посочените разпоредби, Великото херцогство Люксембург не е изпълнило задълженията си по тази директива;

               —

               Да се осъди Великото херцогство Люксембург да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Срокът за транспониране на Директива 2006/68/ЕО е изтекъл на 15 април 2008 г. Към датата на предявяване на настоящия иск обаче ответникът все още не е взел необходимите мерки за транспониране на директивата или във всички случаи — не е уведомил Комисията за тях.

      (1)  ОВ L 264, стр. 32; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 2, стр. 150.


title: Дело C-580/15: Решение на Съда (пети състав) от 8 юни 2017 г. (преюдициално запитване от Rechtbank van eerste aanleg West-Vlaanderen, afdeling Brugge — Белгия) — Maria Eugenia Van der Weegen, Miguel Juan Van der Weegen, Anna Pot, в качеството на наследници на Johannes Van der Weegen, починал, Anna Pot/Belgische Staat (Преюдициално запитване — Член 56 ДФЕС — Член 36 от Споразумението за Европейското икономическо пространство — Данъчно законодателство — Данък върху доходите — Освобождаване от данък само на лихвите, които са изплатени от банки, отговарящи на определени законови условия — Непряка дискриминация — Банки, установени в Белгия, и банки, установени в друга държава членка)

text:
               31.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 249/6

         Решение на Съда (пети състав) от 8 юни 2017 г. (преюдициално запитване от Rechtbank van eerste aanleg West-Vlaanderen, afdeling Brugge — Белгия) — Maria Eugenia Van der Weegen, Miguel Juan Van der Weegen, Anna Pot, в качеството на наследници на Johannes Van der Weegen, починал, Anna Pot/Belgische Staat
   (Дело C-580/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Член 56 ДФЕС - Член 36 от Споразумението за Европейското икономическо пространство - Данъчно законодателство - Данък върху доходите - Освобождаване от данък само на лихвите, които са изплатени от банки, отговарящи на определени законови условия - Непряка дискриминация - Банки, установени в Белгия, и банки, установени в друга държава членка))
   (2017/C 249/08)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Rechtbank van eerste aanleg West-Vlaanderen, afdeling Brugge

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Maria Eugenia Van der Weegen, Miguel Juan Van der Weegen, Anna Pot, в качеството на наследници на Johannes Van der Weegen, починал, Anna Pot

      Ответник: Belgische Staat

      Диспозитив

   Член 56 ДФЕС и член 36 от Споразумението за Европейското икономическо пространство от 2 май 1992 г. трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат национално законодателство като обсъжданото в главното производство, което предвижда национален режим на данъчно освобождаване, доколкото този режим, макар да се прилага без разлика спрямо доходите от спестовни влогове, открити при доставчици на банкови услуги, установени в Белгия или в друга държава — членка на Европейското икономическо пространство, въвежда условия за достъпа на установени в други държави членки доставчици на услуги до белгийския банков пазар, което запитващата юрисдикция следва да провери.

      (1)  ОВ C 38, 1.2.2016 г.


title: Дело C-437/13: Решение на Съда (шести състав) от 23 октомври 2014 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — Unitrading Ltd/Staatssecretaris van Financiën (Преюдициално запитване — Митнически кодекс на Общността — Събиране на вносни мита — Произход на стоките — Доказателствени средства — Харта на основните права на Европейския съюз — Член 47 — Право на защита — Право на ефективна съдебна защита — Процесуална автономия на държавите членки)

text:
               8.12.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 439/10

         Решение на Съда (шести състав) от 23 октомври 2014 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — Unitrading Ltd/Staatssecretaris van Financiën
   (Дело C-437/13) (1)

   ((Преюдициално запитване - Митнически кодекс на Общността - Събиране на вносни мита - Произход на стоките - Доказателствени средства - Харта на основните права на Европейския съюз - Член 47 - Право на защита - Право на ефективна съдебна защита - Процесуална автономия на държавите членки))
   (2014/C 439/14)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hoge Raad der Nederlanden

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Unitrading Ltd

      Ответник: Staatssecretaris van Financiën

      Диспозитив

               1)

               Член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз трябва да се тълкува в смисъл, че допуска доказването на страната на произход на внесените стоки, извършено от митническите органи въз основа на националното процесуално право, да почива на резултатите от анализи, извършени от трето лице, по отношение на които това трето лице отказва да предостави допълнителна информация, независимо дали на митническите органи или на лицето, подало митническата декларация, в резултат на което се затруднява или се прави невъзможно потвърждаването или опровергаването на точността на използваните заключения, стига да са спазени принципите на ефективност и на равностойност. Националната юрисдикция е тази, която трябва да провери дали случаят в главното производство е такъв.

               2)

               В случай като този в главното производство и при положение че митническите органи не са в състояние да дадат допълнителна информация относно съответните анализи, въпросът дали митническите органи трябва да уважат молбата на заинтересованото лице на негови разноски да бъдат извършени анализи в страната, декларирана като страна на произход, както и въпросът дали е от значение фактът, че части от пробите от стоките са били съхранявани за известен период от време и заинтересованото лице е можело да разполага с тях с цел проверка от друга лаборатория и, в случай на положителен отговор, дали митническите органи трябва да информират заинтересованото лице за наличието на съхранени вторични проби от стоките и за факта, че той може да поиска те да му бъдат предоставени на разположение за целите на посочените проверки, трябва да се преценяват въз основа на националното процесуално право.

      (1)  ОВ C 325 от 09.11.2013г.


title: Дело T-459/17: Жалба, подадена на 21 юли 2017 г. — Fifth Avenue Entertainment/EUIPO — Commodore Entertainment Corporation (THE COMMODORES)

text:
               18.9.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 309/36

         Жалба, подадена на 21 юли 2017 г. — Fifth Avenue Entertainment/EUIPO — Commodore Entertainment Corporation (THE COMMODORES)
   (Дело T-459/17)
   (2017/C 309/47)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Fifth Avenue Entertainment LLC (Орландо, Флорида, САЩ) (представители: B. Brandreth, barrister и D. Cañadas Arcas, lawyer)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Commodore Entertainment Corporation (Saint Paul, Минесота, САЩ)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „THE COMMODORES“ — Заявка за регистрация № 13 370 077

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 22 май 2017 г. по преписка R 851/2016-5

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение;

               —

               да осъди EUIPO да заплати направените от жалбоподателя съдебни разноски.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на член 8, параграф 4 от Регламент № 207/2009;

               —

               Нарушение на член 8, параграф 2, буква в) от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-238/09 R: Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 13 юли 2009 г. — Sniace/Комисия (Обезпечително производство — Държавни помощи — Решение, с което помощ се обявява за несъвместима с общия пазар и се разпорежда нейното възстановяване — Молба за спиране на изпълнението — Неспазване на процесуалните изисквания — Недопустимост)

text:
               12.9.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 220/33

         Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 13 юли 2009 г. — Sniace/Комисия
   (Дело T-238/09 R)
   (Обезпечително производство - Държавни помощи - Решение, с което помощ се обявява за несъвместима с общия пазар и се разпорежда нейното възстановяване - Молба за спиране на изпълнението - Неспазване на процесуалните изисквания - Недопустимост)
   2009/C 220/69
   Език на производството: испански

      Страни

      Ищец: Sniace, SA (Мадрид, Испания) (представител: F. J. Moncholí Fernández, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представител: C. Urraca Caviedes)

      Предмет

   Молба за спиране на изпълнението на Решение C (2009) 1479 окончателен на Комисията от 10 март 2009 г. относно мярка C 5/2000 (ex NN 118/1997), приведена в действие от Испания в полза на предприятието Sniace, SA, Torrelavega, Кантабрика, и за изменение на Решение 1999/395/ЕО от 28 октомври 1998 г.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля искането за допускане на обезпечение.

               2)

               Председателят на Първоинстанционния съд не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело C-482/14: Решение на Съда (трети състав) от 28 юни 2017 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия (Неизпълнение на задължения от държава членка — Развитие на железниците в Общността — Директива 91/440/ЕИО — Член 6, параграф 1 — Група Deutsche Bahn — Споразумения за трансфер на печалби — Забрана за прехвърляне на публични средства, предоставени за експлоатация на железопътната инфраструктура, към железопътни транспортни услуги — Счетоводни задължения — Директива 91/440/ЕИО — Член 9, параграф 4 — Регламент (ЕО) № 1370/2007 — Член 6, параграф 1 — Точка 5 от приложението — Счетоводни задължения — Посочване за всеки отделен договор на публичните средства, изплатени за дейностите по извършване на пътнически транспортни услуги в рамките на задачи за обществена услуга)

text:
               28.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 283/2

         Решение на Съда (трети състав) от 28 юни 2017 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия
   (Дело C-482/14) (1)

   ((Неизпълнение на задължения от държава членка - Развитие на железниците в Общността - Директива 91/440/ЕИО - Член 6, параграф 1 - Група Deutsche Bahn - Споразумения за трансфер на печалби - Забрана за прехвърляне на публични средства, предоставени за експлоатация на железопътната инфраструктура, към железопътни транспортни услуги - Счетоводни задължения - Директива 91/440/ЕИО - Член 9, параграф 4 - Регламент (ЕО) № 1370/2007 - Член 6, параграф 1 - Точка 5 от приложението - Счетоводни задължения - Посочване за всеки отделен договор на публичните средства, изплатени за дейностите по извършване на пътнически транспортни услуги в рамките на задачи за обществена услуга))
   (2017/C 283/02)
   Език на производството: немски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: W. Mölls, T. Maxian Rusche и J. Hottiaux)

      Ответник: Федерална република Германия (представители: T. Henze и J. Möller, както и R. Van der Hout, advocaat)

      Встъпили страни в подкрепа на ответника: Италианска република (представители: G. Palmieri, подпомаган от S. Fiorentino, avvocato dello Stato) и Република Латвия (представители: I. Kucina, J. Treijs-Gigulis и I. Kalniņš)

      Диспозитив

               1)

               Федерална република Германия не е изпълнила задълженията си по член 6, параграф 1 от Директива 91/440/ЕИО на Съвета от 29 юли 1991 година относно развитието на железниците в Общността, изменена с Директива 2001/12/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2001 г., тъй като не е взела всички необходими мерки правилата за водене на счетоводната отчетност да позволяват контрол за спазване на забраната за прехвърляне на публични средства, отпуснати за експлоатацията на железопътната инфраструктура, към транспортните услуги.

               2)

               Отхвърля иска в останалата му част.

               3)

               Европейската комисия, Федерална република Германия, Италианската република и Република Латвия понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 16, 19.6.2015 г.


title: Дело C-344/16: Преюдициално запитване от Bundesgerichtshof (Германия), постъпило на 21 юни 2016 г. — Die Länderbahn GmbH DLB/DB Station & Service AG

text:
               21.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 428/2

         Преюдициално запитване от Bundesgerichtshof (Германия), постъпило на 21 юни 2016 г. — Die Länderbahn GmbH DLB/DB Station & Service AG
   (Дело C-344/16)
   (2016/C 428/03)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesgerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Die Länderbahn GmbH DLB

      Ответник: DB Station & Service AG

      Преюдициални въпроси

               1)

               Съвместима ли е с разпоредбите на Директивата (1) относно независимостта на управлението на предприятието за инфраструктура (член 4, параграфи 1, 4 и 5), относно принципите за определяне на таксите (членове 7—12) и относно задачите на регулиращия орган (член 30), национална разпоредба, според която потребителят на съоръжение от железопътната инфраструктура, срещу когото управителят на инфраструктурата предявява иск пред граждански съд за плащане на такса за ползване, или който претендира възстановяването на платена такса за ползване, може да твърди, че определената от управителя на инфраструктурата такса не отговаря на справедливостта?

               2)

               Ако отговорът на първия въпрос е утвърдителен: съвместима ли е с посочените разпоредби от Директивата национална разпоредба, според която съдът има правото и задължението, когато стигне до извода, че определената такса не е справедлива, да определи с решение размера на дължимата вместо нея такса?

      (1)  Директива 2001/14/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2001 година за разпределяне капацитета на железопътната инфраструктура и събиране на такси за ползване на железопътна инфраструктура и за сертифициране за безопасност (ОВ L 75, стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 8, стр. 66).


title: Дело T-681/13: Жалба, подадена на 20 декември 2013 г. — Colomer Italy/СХВП — Farmaca International (INTERCOSMO ESTRO)

text:
               15.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 78/13

         Жалба, подадена на 20 декември 2013 г. — Colomer Italy/СХВП — Farmaca International (INTERCOSMO ESTRO)
   (Дело T-681/13)
   2014/C 78/26
   Език на жалбата: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Colomer Italy SpA (Sala Bolognese, Италия) (представители: M. Ricolfi, F. Tarocco и C. Mezzetti, avocati)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Farmaca International SpA (Торино, Италия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да уважи жалбата и вследствие на това да отмени решението на първи апелативен състав от 3 октомври 2013, нотифицирано на 17 октомври 2013 г., постановено по преписка R 1186/2012-1;

               —

               да отхвърли възражението на Farmaca International SpA. срещу регистрацията на марката „INTERCOSMO ESTRO“, за да бъде допусната същата регистрация;

               —

               да присъди съдебните разноски по настоящото производство на жалбоподателя

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка, съдържаща словния елемент „INTERCOSMO ESTRO“ за стоки от клас 3

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Farmaca International SpA

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: нерегистрирана фигуративна марка „ESTRO“ за стоки „козметика за коса“

      Решение на отдела по споровете: уважава възражението

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: нарушение и неправилно прилагане на член 8, параграф 4, член 7, параграф 1 и на член 75 от Регламент (ЕО) № 207/2009.


title: Дело C-362/12: Решение на Съда (трети състав) от 12 декември 2013 г. (преюдициално запитване от Supreme Court of the United Kingdom — Обединено кралство) — Test Claimants in the Franked Investment Income Group Litigation/Commissioners of Inland Revenue, Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs (Съдебна защита — Принцип на ефективност — Принципи на правна сигурност и на защита на оправданите правни очаквания — Връщане на недължимо платеното — Способи за защита — Национално законодателство — Намаляване на давностния срок за предвидените искове без предупреждение и с обратна сила)

text:
               22.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/16

         Решение на Съда (трети състав) от 12 декември 2013 г. (преюдициално запитване от Supreme Court of the United Kingdom — Обединено кралство) — Test Claimants in the Franked Investment Income Group Litigation/Commissioners of Inland Revenue, Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs
   (Дело C-362/12) (1)

   (Съдебна защита - Принцип на ефективност - Принципи на правна сигурност и на защита на оправданите правни очаквания - Връщане на недължимо платеното - Способи за защита - Национално законодателство - Намаляване на давностния срок за предвидените искове без предупреждение и с обратна сила)
   2014/C 52/26
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   Supreme Court of the United Kingdom

      Страни в главното производство

      Ищци: Test Claimants in the Franked Investment Income Group Litigation

      Ответници: Commissioners of Inland Revenue, Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

      Предмет

   Преюдициално запитване — Supreme Court of the United Kingdom — Тълкуване на членове 49 ДФЕС и 63 ДФЕС — Национални данъци, които са в противоречие с общностното право — Връщане на недължимо платеното — Съвместно съществуване в националното право на две алтернативни средства, които данъчнозадължените лица могат да използват, за да искат възстановяване на дължимите суми, като в единия случай срокът за предявяване на иска е по-дълъг отколкото в другия — Национално законодателство, съгласно което по-дългият срок се намалява без предупреждение и с обратна сила — Съвместимост с принципите на ефективност, на правна сигурност и на оправдани правни очаквания

      Диспозитив

               1.

               Когато съгласно националното право данъчнозадължените лица имат избор между два иска, които могат да предявят с оглед на възстановяване на данък, начислен в нарушение на правото на Съюза, като за единия от тях се прилага по-дълъг давностен срок, принципите на ефективност, правна сигурност и защита на оправданите правни очаквания не допускат национално законодателство, съгласно което този давностен срок се намалява без предупреждение и с обратна сила.

               2.

               За отговора на първия въпрос няма никакво значение фактът, че към момента, в който данъчнозадълженото лице е предявило своя иск, възможността за предявяване на иска с по-дълъг давностен срок е била призната едва неотдавна от нисшестоящ съд и чак по-късно е окончателно потвърдена от най-висшата съдебна инстанция.

      (1)  ОВ C 311, 13.10.2012 г.


title: Дело T-10/09: Решение на Общия съд от 17 февруари 2011 г. — Formula One Licensing/СХВП — Global Sports Media (F1-LIVE) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността „F1-LIVE“ — По-ранна фигуративна марка на Общността и по-ранни национални и международни словни марки „F1“ и „F1 Formula 1“ — Отхвърляне на възражението от апелативния състав — Относителни основания за отказ — Член 8, параграф 1, буква б) и параграф 5 от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) и параграф 5 от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               2.4.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 103/21

         Решение на Общия съд от 17 февруари 2011 г. — Formula One Licensing/СХВП — Global Sports Media (F1-LIVE)
   (Дело T-10/09) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „F1-LIVE“ - По-ранна фигуративна марка на Общността и по-ранни национални и международни словни марки „F1“ и „F1 Formula 1“ - Отхвърляне на възражението от апелативния състав - Относителни основания за отказ - Член 8, параграф 1, буква б) и параграф 5 от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) и параграф 5 от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2011/C 103/36
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Formula One Licensing BV (Ротердам, Нидерландия) (представители: B. Klingberg и K. Sandberg, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Folliard-Monguiral)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Global Sports Media Ltd (Hamilton, Бермуда) (представители: първоначално T. de Haan и J.-J. Evrard, и впоследствие T. de Haan, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу решение на първи апелативен състав на СХВП от 16 октомври 2008 г. (преписка R 7/2008-1) относно производство по възражение между Racing-Live SAS и Formula One Licensing BV.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Formula One Licensing BV да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 55, 7.3.2009 г.


title: Дело C-556/08: Решение на Съда (пети състав) от 9 юли 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Директива 2005/36/ЕО — Признаване на професионалните квалификации — Липса на транспониране в предвидения срок)

text:
               29.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 205/12

         Решение на Съда (пети състав) от 9 юли 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия
   (Дело C-556/08) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 2005/36/ЕО - Признаване на професионалните квалификации - Липса на транспониране в предвидения срок)
   2009/C 205/21
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: H. Støvlbæk и A.A. Gilly)

      Ответник: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представител: H. Walker)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Неприемане в предвидения срок на необходимите разпоредби за съобразяване с Директива 2005/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 септември 2005 година относно признаването на професионалните квалификации (ОВ L 255, стр. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 8, стр. 3)

      Диспозитив

               1)

               Като не е приело законовите, подзаконовите и административни разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2005/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 септември 2005 година относно признаването на професионалните квалификации, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия не е изпълнило задълженията си по член 63 от тази директива.

               2)

               Осъжда Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 44, 21.2.2009 г.


title: Становище 1/08: Искане на становище, направено от Комисията на Европейките общности на основание член 300, параграф 6 ЕО

text:
               19.7.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 183/6

         Искане на становище, направено от Комисията на Европейките общности на основание член 300, параграф 6 ЕО
   (Становище 1/08)
   (2008/C 183/10)
   Език на производството: всички официални езици
   Страна направила искането:
   Комисия на Европейските общности (представители: г-н E. White, г-н M. Huttunen и г-н L. Prete)
   Поставени на Съда въпроси:

               1)

               Попада ли сключването на споразумения със засегнатите страни членки на СТО [Световна търговска организация] по смисъла на член XXI от ОСТУ [Общо споразумение по търговията с услуги], като описаното в настоящото искане на становище, в изключителната компетентност на Общността или в споделената компетентност на Общността и на държавите-членки?

               2)

               Представлява ли член 133, параграфи 1 и 5 във връзка с член 300, параграф 2 от Договора за ЕО подходящата правна основа за акта, с който се сключват посочените по-горе споразумения от името на Европейската общност или от името на Общността и на нейните държави-членки?


title: Дело C-407/14: Решение на Съда (четвърти състав) от 17 декември 2015 г. (преюдициално запитване от Juzgado de lo Social n° 1 de Córdoba — Испания) — María Auxiliadora Arjona Camacho/Securitas Seguridad España SA (Преюдициално запитване — Социална политика — Директива 2006/54/ЕО — Равно третиране на мъжете и жените в областта на заетостта и професиите — Дискриминационно уволнение — Член 18 — Обезщетяване или възстановяване на действително претърпяната вреда — Възпиращ характер — Член 25 — Санкции — Наказателно обезщетение за вреди)

text:
               22.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 68/15

         Решение на Съда (четвърти състав) от 17 декември 2015 г. (преюдициално запитване от Juzgado de lo Social no 1 de Córdoba — Испания) — María Auxiliadora Arjona Camacho/Securitas Seguridad España SA
   (Дело C-407/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Социална политика - Директива 2006/54/ЕО - Равно третиране на мъжете и жените в областта на заетостта и професиите - Дискриминационно уволнение - Член 18 - Обезщетяване или възстановяване на действително претърпяната вреда - Възпиращ характер - Член 25 - Санкции - Наказателно обезщетение за вреди))
   (2016/C 068/19)
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Juzgado de lo Social no 1 de Córdoba

      Страни в главното производство

      Ищец: María Auxiliadora Arjona Camacho

      Ответник: Securitas Seguridad España SA

      Диспозитив

               1)

               Член 18 от Директива 2006/54/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 юли 2006 година за прилагането на принципа на равните възможности и равното третиране на мъжете и жените в областта на заетостта и професиите, трябва да се тълкува в смисъл, че за да е налице действително възстановяване или обезщетяване, което има възпиращо действие и е пропорционално на претърпяната вреда в резултат на основана на пола дискриминация, този член налага на държавите членки, които избират поправянето чрез заплащане на парично обезщетение, да въведат във вътрешния си правен ред мерки, предвиждащи плащането в полза на увреденото лице на обезщетение, което покрива изцяло претърпяната вреда, съгласно определени от тях условия.

      (1)  ОВ C 409, 17.11.2014 г.


title: Дело C-51/09 P: Жалба, подадена на 3 февруари 2009 г. от Barbara Becker срещу решението на Първоинстанционния съд (първи състав), постановено на 2 декември 2008 г. по дело T-212/07: Harman International Industries, Inc./Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

text:
               4.4.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 82/20

         Жалба, подадена на 3 февруари 2009 г. от Barbara Becker срещу решението на Първоинстанционния съд (първи състав), постановено на 2 декември 2008 г. по дело T-212/07: Harman International Industries, Inc./Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
   (Дело C-51/09 P)
   (2009/C 82/36)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Barbara Becker (представители: P. Baronikians, A. Hofstetter, Rechtsanwälte)

      Други страни в производството: Harman International Industries, Inc., Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
   Искания на жалбоподателя
   Жалбоподателят иска от Съда:

               —

               да отмени точка 1 от Решението на Първоинстанционния съд от 2 декември 2008 г. (дело T-112/07), с което се отменя решението на първи апелативен състав от 7 март 2007 г. (преписка R-502/2006-1);

               —

               да отмени точка 3 от Решението на Първоинстанционния съд от 2 декември 2008 г.;

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски, възникнали в хода на производството.

         Правни основания и основни доводи
   Жалбоподателят твърди, че Първоинстанционният съд е допуснал грешка, като е приел, че съществува прилика между марката „Barbara Becker“, за която е подадена заявка от жалбоподателя и марката на ответника „BECKER“ и следователно е приложил грешно член 8, параграф 1, буква б) от Регламента относно марката на Общността, като е заключил, че съществува вероятност от объркване.


title: Дело T-59/16 P: Жалба, подадена на 13 февруари 2016 г. от Carlo De Nicola срещу решението, постановено на 18 декември 2015 г. от Съда на публичната служба по дело F-9/14, De Nicola/Европейска централна банка

text:
               29.3.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 111/37

         Жалба, подадена на 13 февруари 2016 г. от Carlo De Nicola срещу решението, постановено на 18 декември 2015 г. от Съда на публичната служба по дело F-9/14, De Nicola/Европейска централна банка
   (Дело T-59/16 P)
   (2016/C 111/44)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Carlo De Nicola (Щрасен, Люксембург) (представител: G. Ferabecoli, адвокат)

      Друга страна в производството: Европейска централна банка

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да обяви настоящата жалба за допустима и да измени частично обжалваното решение като отмени точки 2 и 3 от диспозитива, както и точки 58 — 63 от същото решение,

               —

               за тази цел, да отмени или да обяви за неприложими насоките, приети за 2012 г.; да осъди ЕИБ да заплати на г-н De Nicola обезщетение за претърпените вреди, в съответствие с първоначалното искане пред първата инстанция или, при условията на евентуалност, да върне делото за ново разглеждане от друг състав на СПС, така че други съдии да се произнесат отново по отменените точки.

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Настоящата жалба е насочена срещу решението на Съда на публичната служба (едноличен състав) от 18 декември 2015 г., De Nicola/Европейска инвестиционна банка (F-9/14).
   Основанията и основните доводи са същите като изложените по дело T-55/16 P, De Nicola/Европейска инвестиционна банка.


title: Дело T-758/15: Жалба, подадена на 22 декември 2015 г. — EDF Toruń/Европейска агенция по химикали (ECHA)

text:
               22.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 68/42

         Жалба, подадена на 22 декември 2015 г. — EDF Toruń/Европейска агенция по химикали (ECHA)
   (Дело T-758/15)
   (2016/C 068/53)
   Език на производството: полски

      Страни

      Жалбоподател: EDF Toruń SA (Торун, Полша) (представител: K. Sienkiewicz, adwokat)

      Ответник: Европейска агенция по химикали (ECHA)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение SME(2015)4950 от 3 ноември 2015 г. на Европейската агенция по химикали, както и ДДС-фактура № 10054011 от 3 ноември 2015 г., свързани със събирането на административна такса за невярно посочване на големината на предприятието при подаването на нотификация в регистъра REACH,

               —

               ответникът да бъде осъден да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания.

               1.

               Първо основание: Препоръка 2003/361/EО на Комисията от 6 май 2003 година относно определението за микро-, малки и средни предприятия (ОВ L 124, стр. 36) няма задължителна сила и следователно трябва да се прилагат националните разпоредби в тази област.

               2.

               Второ основание: нарушение на разпоредбите на Регламент (ЕО) 340/2008 (1), доколкото Агенцията няма право да налага парични санкции на лицата, които подават нотификации в регистъра REACH.

               3.

               Трето основание: нарушение на принципа на пропорционалност, доколкото е изискана административна такса в прекомерно висок размер предвид обема на работата по установяването на точната големина на предприятието.

               4.

               Четвърто основание: превишаване на правомощия, доколкото таксата се събира на основание на Решение № 14/2015 на Управителния съвет на Европейската агенция по химикали, което няма задължителна сила.

               5.

               Пето основание: нарушение на принципа на равно третиране, доколкото размерът на административната такса се определя в зависимост от големината на предприятието, което я заплаща, въпреки че няма никакви съображения, които да оправдават такъв подход.

      (1)  Регламент (ЕО) № 340/2008 на Комисията от 16 април 2008 година относно таксите и плащанията, дължими на Европейската агенция по химикалите в съответствие с Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH) (OB L 107, стр. 6).


title: Дело C-14/13: Определение на Съда (осми състав) от 6 юни 2013 г. (преюдициално запитване от Административен съд София-град — България) — Гена Иванова Чолакова/Осмо районно управление при Столична дирекция на вътрешните работи (Преюдициално запитване — Член 21, параграф 1 ДФЕС, член 67 ДФЕС и член 72 ДФЕС — Харта на основните права на Европейския съюз — Национална правна уредба, позволяваща задържане на лице с цел проверка на самоличността му — Липса на връзка с правото на Съюза — Явна липса на компетентност на Съда)

text:
               3.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 225/54

         Определение на Съда (осми състав) от 6 юни 2013 г. (преюдициално запитване от Административен съд София-град — България) — Гена Иванова Чолакова/Осмо районно управление при Столична дирекция на вътрешните работи
   (Дело C-14/13) (1)

   (Преюдициално запитване - Член 21, параграф 1 ДФЕС, член 67 ДФЕС и член 72 ДФЕС - Харта на основните права на Европейския съюз - Национална правна уредба, позволяваща задържане на лице с цел проверка на самоличността му - Липса на връзка с правото на Съюза - Явна липса на компетентност на Съда)
   2013/C 225/99
   Език на производството: български

      Запитваща юрисдикция

   Административен съд София-град

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Гена Иванова Чолакова

      Ответник: Осмо районно управление при Столична дирекция на вътрешните работи

      Предмет

   Преюдициално запитване — Административен съд София-град — Тълкуване на член 21, параграф 1 ДФЕС във връзка с членове 67 и 72 от посочения договор, както и на член 52, параграф 1 от Хартата на основните права на Европейския съюз във връзка с член 6 и член 45, параграф 1 от Хартата — Гражданство на Съюза — Свободно движение на хора — Дерогации — Национална правна уредба, позволяваща полицейско задържане на лице с цел проверка на самоличността му, когато то отказва или не може да представи доказателства за самоличността си — Задържане за срок до 24 часа — Проверка, която не е обоснована от съображения, свързани с обществения ред, превенцията на престъпна дейност или опазването на вътрешната сигурност — Дискреционни правомощия на полицията — Липса на задължение за преценка на необходимостта от установяване на самоличността на лицето

      Диспозитив

   Произнасянето по преюдициалните въпроси, поставени от Административен съд София-град (България) с определение от 17 декември 2012 г. (дело C-14/13), очевидно не е от компетентността на Съда на Европейския съюз.

      (1)  ОВ C 79, 16.3.2013 г.


title: Дело C-301/15: Преюдициално запитване от Conseil d'État (Франция), постъпило на 19 юни 2015 г. — Marc Soulier, Sara Doke/ministre de la Culture et de la Communication, Premier ministre

text:
               7.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 294/35

         Преюдициално запитване от Conseil d'État (Франция), постъпило на 19 юни 2015 г. — Marc Soulier, Sara Doke/ministre de la Culture et de la Communication, Premier ministre
   (Дело C-301/15)
   (2015/C 294/44)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Conseil d'État

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Marc Soulier, Sara Doke

      Ответник: ministre de la Culture et de la Communication, Premier ministre

      Преюдициален въпрос

   Горепосочените разпоредби от Директива 2001/29/ЕО (1) допускат ли нормативна уредба като разгледаната в точка 1 от [настоящия] акт, която възлага на лицензираните дружества за събиране и разпределяне на възнаграждения да упражняват правото за разрешаване на възпроизвеждане и на представяне в цифрова форма на „изчерпани книги“, като същевременно позволява при определени условия на авторите на такива книги или на носителите на авторските права върху тях да възразяват срещу упражняването на това право или да го прекратяват?

      (1)  Директива 2001/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 година относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество (ОВ L 167, стр. 10; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 230).


title: Дело C-231/14 P: Решение на Съда (трети състав) от 9 юли 2015 г. — InnoLux Corp., по-рано Chimei InnoLux Corp./Европейска комисия (Обжалване — Конкуренция — Картели — Член 101 ДФЕС — Член 53 от Споразумението за ЕИП — Световен пазар на екраните с течни кристали (LCD) — Определяне на цените — Глоби — Насоки относно метода за определяне на размера на глобите (2006) — Точка 13 — Определяне на стойността на продажбите, с които е свързано нарушението — Вътрешни продажби на съответното изделие извън ЕИП — Отчитане на продажбите за трети лица в ЕИП на готови изделия, които включват съответното изделие)

text:
               7.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 294/12

         Решение на Съда (трети състав) от 9 юли 2015 г. — InnoLux Corp., по-рано Chimei InnoLux Corp./Европейска комисия
   (Дело C-231/14 P) (1)

   ((Обжалване - Конкуренция - Картели - Член 101 ДФЕС - Член 53 от Споразумението за ЕИП - Световен пазар на екраните с течни кристали (LCD) - Определяне на цените - Глоби - Насоки относно метода за определяне на размера на глобите (2006) - Точка 13 - Определяне на стойността на продажбите, с които е свързано нарушението - Вътрешни продажби на съответното изделие извън ЕИП - Отчитане на продажбите за трети лица в ЕИП на готови изделия, които включват съответното изделие))
   (2015/C 294/15)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: InnoLux Corp., по-рано Chimei InnoLux Corp. (представители: J.-F. Bellis, avocat, R Burton, Solicitor)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: A. Biolan, F. Ronkes Agerbeek и P. Van Nuffel)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда InnoLux Corp. да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 212, 7.7.2014 г.


title: Дело F-143/15: Жалба, подадена на 19 ноември 2015 г. — ZZ/Парламент

text:
               22.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 68/45

         Жалба, подадена на 19 ноември 2015 г. — ZZ/Парламент
   (Дело F-143/15)
   (2016/C 068/57)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: A. Fombaron, avocat)

      Ответник: Европейски парламент

      Предмет на производството

   Отмяна на решението за отхвърляне на жалбата, подадена по административен ред от жалбоподателя, целяща отмяна на решението за предсрочно прекратяване на наемането му на работа в Европейския парламент

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението от 19 август 2015 г. за отхвърляне на жалбата, подадена по административен ред на основание член 90, параграф 2 от Правилника за длъжностните лица на Европейските общности;

               —

               да се отмени решението на Европейския парламент от 25 февруари 2015 г.;

               —

               да се отмени решението на Европейския парламент от 2 февруари 2015 г.;

               —

               да се осъди Европейският парламент да заплати всички съдебни разноски.


title: Дело T-243/11: Жалба, подадена на 26 април 2011 г. — Glaxo Group/СХВП — Farmodiética (ADVANCE)

text:
               2.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 194/19

         Жалба, подадена на 26 април 2011 г. — Glaxo Group/СХВП — Farmodiética (ADVANCE)
   (Дело T-243/11)
   2011/C 194/32
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Glaxo Group Ltd (Greenford, Обединеното кралство) (представител: O. Benito, Solicitor)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Farmodiética — Cosmética, Dietética e Produtos Farmacêuticos, Lda (Estarda de S.Marcos, Португалия)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се спре производството до постановяване на решение в Португалия по искането за обявяване на недействителност, тъй като с него се оспорва единственото основание за отхвърляне на заявка за марка на Общността № 6472971, и ако не бъде уважено това искане за обявяване на недействителност,

               —

               да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 25 февруари 2011 г. по преписка R 665/2010-4, и

               —

               да се осъди ответникът и/или другата страна в производството пред апелативния състав да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „ADVANCE“ за стоки от клас 5 — заявка за марка на Общността № 6472971

      Притежател на марката или знака, на която/който се прави позоваване в процедурата по възражение: другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка или знак, на която/който се прави позоваване в подкрепа на възражението: фигуративна марка „ADVANCIS CAPS MORE BIOAVAILABLE. MORE EFFECTIVE“ за стоки от класове 3 и 5, регистрирана в Португалия под № 417744

      Решение на отдела по споровете: уважава възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) и член 65, параграф 2 от Регламент № 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав: (i) приема, че жалбоподателят не е оспорил решението на отдела по споровете от 25 февруари 2010 г. по отношение на сходството на съответните стоки, (ii) приема, че няма основание за отклоняване от решението на отдела по споровете от 25 февруари 2010 г. по отношение на сходството на съответните стоки, (iii) не проверява дали съответните стоки от клас 3 са сходни или не на съответните стоки от клас 5, (iv) не пояснява защо е необходимо да се вземе предвид начинът, по който знаците се произнасят на английски език, при положение че релевантната територия е Португалия, (v) приема, че между конфликтните марки е налице сходство от фонетична гледна точка на английски език, (vi) прилага неправилни критерии за сравнение на знаците, като по този начин неправилно заключава, че степента на сходство е средна, и (vii) прилага неправилни и непълни критерии при преценка на общата вероятност от объркване.


               30.4.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 143/11

         Дело, заведено на 16 февруари 2015 г. от Надзорния орган на ЕАСТ срещу Кралство Норвегия
   (Дело E-7/15)
   (2015/C 143/12)
   На 16 февруари 2015 г. в Съда на ЕАСТ беше заведено дело срещу Кралство Норвегия от Надзорния орган на ЕАСТ, представляван от Xavier Lewis, Auður Ýr Steinarsdóttir и Øyvind Bø в качеството им на представители на Надзорния орган на ЕАСТ, с адрес: Rue Belliard 35, 1040 Brussels, Belgium.
   Ищецът иска от Съда на ЕАСТ:

               1.

               Да постанови,

                           i)

                           че като в периода 2008—2012 г. е надвишавала в различна степен пределно допустимите стойности на серен диоксид (SO2), прахови частици (ПЧ10) и азотен диоксид (NO2) в атмосферния въздух в зони NO1, NO3, NO4, NO5 и NO6, упоменати в членове 3 – 5 от Директива 1999/30, и понастоящем в член 13 от Директива 2008/50/ЕО; както и че

                           ii)

                           като е нарушила задължението за спазване на плана за качеството на въздуха, предвидено в член 8, параграф 3 от Директива 96/62/ЕО, и понастоящем в член 23 от Директива 2008/50/ЕО, в различна степен в зони NO1, NO2, NO3, NO4 и NO5,

                     Норвегия не е изпълнила задълженията, произтичащи от акта, посочен в точка 14с от приложение XX към Споразумението за Европейското икономическо пространство (Директива 2008/50/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 май 2008 г. относно качеството на атмосферния въздух и за по-чист въздух за Европа).

               2.

               Да осъди Норвегия да заплати съдебните разноски.

      Правен и фактически контекст и правни аргументи, приведени в подкрепа на иска:

               —

               Директива 1999/30/ЕО на Съвета относно пределно допустимите стойности за серен двуоксид, азотен двуоксид и азотни оксиди, прахови частици и олово в околния въздух, а понастоящем Директива 2008/50/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 май 2008 г. относно качеството на атмосферния въздух и за по-чист въздух за Европа, налага пределно допустими стойности за някои замърсители в околния въздух, с цел избягване, предпазване от и намаляване на вредното въздействие върху човешкото здраве и върху околната среда като цяло. В нея са предвидени и разпоредби за оценка на замърсителите, както и мерки за запазване на доброто качество на въздуха.

               —

               Надзорният орган на ЕАСТ твърди, че Норвегия не е изпълнила задължението си да направи необходимото, така че нивата на някои замърсители в околния въздух да не надвишат пределно допустимите стойности, предвидени в законодателството на ЕИП.

               —

               Надзорният орган на ЕАСТ твърди още, че Норвегия не е изпълнила задължението си да изготви подходящи планове за качеството на въздуха за случаите, в които пределно допустимите стойности и съответното допустимо отклонение са били надвишени.

               —

               Надзорният орган на ЕАСТ посочва, че в отговорите си на официалното уведомително писмо и на мотивираното становище Норвегия не е оспорила никой от пропуските, установени от органа.

               —

               Надзорният орган на ЕАСТ твърди, че като не е включила подробностите за предприетите мерки или проекти, график за изпълнението им, оценка за планираното подобряване на качеството на въздуха и очаквания срок, необходим за постигането на тези цели, Норвегия не е изпълнила задълженията си по член 8, параграф 3 от Директива 96/62/ЕО, настоящ член 23, параграф 1 от Директива 2008/50/ЕО.


title: Дело T-390/08: Решение на Първоинстанционния съд от 14 октомври 2009 г. — Bank Melli Iran/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Приети ограничителни мерки срещу Ислямска република Иран с цел предотвратяване на ядреното разпространение — Замразяване на средства — Жалба за отмяна — Съдебен контрол — Злоупотреба с власт — Равно третиране — Пропорционалност — Право на собственост — Право на защита — Право на ефективна съдебна защита — Задължение за мотивиране — Компетентност на Общността)

text:
               21.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/46

         Решение на Първоинстанционния съд от 14 октомври 2009 г. — Bank Melli Iran/Съвет
   (Дело T-390/08) (1)

   (Обща външна политика и политика на сигурност - Приети ограничителни мерки срещу Ислямска република Иран с цел предотвратяване на ядреното разпространение - Замразяване на средства - Жалба за отмяна - Съдебен контрол - Злоупотреба с власт - Равно третиране - Пропорционалност - Право на собственост - Право на защита - Право на ефективна съдебна защита - Задължение за мотивиране - Компетентност на Общността)
   2009/C 282/87
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Bank Melli Iran (Техеран, Иран) (представител: L. Defalque, avocat)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bishop, E. Finnegan и R. Liudvinaviciute-Cordeiro)

      Встъпили страни в подкрепа на ответника: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: V. Jackson, подпомаган от S. Lee, barrister), Френска република (представители: G. de Bergues, L. Butel и E. Belliard) и Комисия на Европейските общности (представители: P. Aalto и E. Cujo)

      Предмет

   Отмяна на точка 4 от таблица B от приложението към Решение 2008/475/ЕО на Съвета от 23 юни 2008 година за прилагане на член 7, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 423/2007 относно ограничителните мерки срещу Иран (ОВ L 163, стр. 29), доколкото се отнася до Bank Melli Iran и нейните клонове.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Bank Melli Iran понася, наред с направените от нея съдебни разноски, и тези на Съвета на Европейския съюз, включително по обезпечителното производство.

               3.

               Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия, Френската република и Комисията на Европейските общности понасят направените от тях съдебни разноски, включително по обезпечителното производство.

      (1)  ОВ C 272, 25.10.2008 г.


title: Дело T-446/09: Определение на Общия съд от 16 февруари 2012 г. — Escola Superior Agrária de Coimbra/Комисия

text:
               14.4.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 109/34

         Определение на Общия съд от 16 февруари 2012 г. — Escola Superior Agrária de Coimbra/Комисия
   (Дело T-446/09) (1)

   2012/C 109/67
   Език на производството: португалски
   Председателят на пети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 37, 13.2.2010 г.


title: Дело C-592/12: Преюдициално запитване, отправено от Tribunal Superior de Justicia de Madrid (Испания) на 18 декември 2012 г. — Compañía Europea de Viajeros de España S.A./Tribunal Económico Administrativo Regional de Madrid (Ministerio de Economia y Hacienda)

text:
               16.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 79/6

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunal Superior de Justicia de Madrid (Испания) на 18 декември 2012 г. — Compañía Europea de Viajeros de España S.A./Tribunal Económico Administrativo Regional de Madrid (Ministerio de Economia y Hacienda)
   (Дело C-592/12)
   2013/C 79/12
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Superior de Justicia de Madrid

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Compañía Europea de Viajeros de España S.A.

      Ответник: Tribunal Económico Administrativo Regional de Madrid (Ministerio de Economia y Hacienda)

      Преюдициални въпроси

               1.

               Член 3, параграф 2 от Директива 92/12/ЕИО (1) на Съвета от 25 февруари 1992 година относно общия режим за продукти, подлежащи на облагане с акциз, и държането, движението и мониторинга на такива продукти, и по-специално, изискването за „специално предназначение“ на определен данък:

                           а)

                           трябва ли да се тълкува в смисъл, че изисква преследваната от данъка цел да не може да се постигне посредством друг хармонизиран данък?

                           б)

                           трябва ли да се тълкува в смисъл, че е налице цел с чисто бюджетен характер, когато определен данък е въведен едновременно с прехвърлянето на правомощия към автономните области, на които, на свой ред, са прехвърлени и постъпленията от данъка с оглед частично покриване на разходите, възникнали от прехвърлените правомощия, като могат да се установят различни данъчни ставки в зависимост от територията на всяка автономна област?,

                           в)

                           ако отговорът на предходния въпрос е отрицателен:
                           трябва ли понятието „специално предназначение“ да се тълкува в смисъл, че предназначението трябва да бъде изключително, или обратно — допуска преследването на няколко различни цели, между които и чисто бюджетна цел за финансиране на определени правомощия?

                           г)

                           ако отговорът на предходния въпрос е, че е допустимо преследването на различни цели:
                           каква степен на релевантност по смисъла на член 3, параграф 2 от Директива 92/12/ЕИО следва да притежава определена цел, за да бъде изпълнено изискването за „специално предназначение“ в смисъла, възприет в практиката на Съда, и какви биха били критериите, за да се разграничи основната от второстепенната цел?

               2.

               Член 3, параграф 2 от Директива 92/12/ЕИО на Съвета от 25 февруари 1992 година относно общия режим за продукти, подлежащи на облагане с акциз, и държането, движението и мониторинга на такива продукти, и по-специално, условието за спазване на правилата относно акцизите или ДДС, уреждащи изискуемостта:

                           а)

                           противопоставя ли се на нехармонизиран косвен данък (какъвто е АПДОММ), изискуем в момента на продажбата на дребно на гориво на крайния потребител, за разлика от хармонизирания данък (акцизът върху минералните масла), изискуем когато продуктите напуснат последния данъчен склад или ДДС, който макар също да е изискуем в момента на окончателната продажба на дребно, е изискуем и на всеки етап от процеса на производство и разпространение, щом като съгласно използваната в Решение по дело EKW и Wein & Co (2) (точка 47) терминология не е в съответствие с „общата система“ на една от посочените техники на облагане, установени в общностната правна уредба?

                           б)

                           ако отговорът на предходния въпрос е отрицателен, трябва ли да се разбира, че посоченото условие е изпълнено, без да е необходимо съвпадане за целите на изискуемостта поради самото обстоятелство, че нехармонизираният косвен данък (в конкретния случай АПДОММ) не влияе, т.е. не възпрепятства, нито затруднява, нормалното функциониране на изискуемостта на акцизите или на ДДС?

      (1)  ОВ L 76, стр. 1, Специално издание на български език 2007 г.; глава 9, том 1, стр. 129.

      (2)  Решение от 9 март 2000 г. (C-437/97, Recueil, стр. I-1157).


title: Дело C-55/14: Преюдициално запитване от Сour d'appel de Mons (Белгия), постъпило на 5 февруари 2014 г.  — Régie communale autonome du stade Luc Varenne/État belge

text:
               7.4.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 102/23

         Преюдициално запитване от Сour d'appel de Mons (Белгия), постъпило на 5 февруари 2014 г. — Régie communale autonome du stade Luc Varenne/État belge
   (Дело C-55/14)
   2014/C 102/32
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour d'appel de Mons

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Régie communale autonome du stade Luc Varenne

      Ответник: État belge
   Предоставянето на разположение на съоръжения на използвана само за футболни цели спортна инфраструктура, изразяващо се във възможност за използване и за стопанисване в определени периоди на игралното поле (терена) на футболен стадион, както и на съблекалните за играчите и реферите, за не повече от 18 дни на спортен сезон (като спортният сезон започва на 1 юли на съответната календарна година и приключва на 30 юни следващата година), представлява ли отдаване под наем на недвижими имоти, освободено от данъчно облагане по смисъла на член 13, Б, буква б) от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност (1) (член 135, първа алинея, точка 1 от Директива 2006/112 (2)), ако прехвърлителят на правото на използване и стопанисване:

               —

               има пълното и неограничено право извън тези 18 дни да предоставя същите права и на други физически или юридически лица по свой избор,

               —

               има право на достъп до съоръженията по всяко време без предварително съгласие от лицето, притежаващо право на използване и стопанисване, за да следи по-специално за правилното използване и за да може да се предпази от всякакви вреди, като спазва единственото условието да не пречи на нормалното протичане на спортните състезания,

               —

               освен това си запазва правото на постоянен контрол върху достъпа до съоръженията, включително и по време на периодите на използването им от R.F.C.T.,

               —

               иска възнаграждение с фиксиран размер от 1 750 EUR на ден за използването на игралното поле, съблекалните, за използването на бюфета, за портиерски услуги, за надзор и за контрол върху всички съоръжения, като се има предвид че съгласно споразумението претендираната сума е за правото на достъп до футболното поле, като 20 % до 80 % от насрещната престация е за различни услуги за поддържане, почистване, ремонтни работи (косене, засяване и др.), за привеждане на игралното поле в съответствие с изискванията и предоставяне на допълнителни услуги от предоставящият правото на използване и на стопанисване (в случая дружеството с общинско участие, жалбоподател по настоящото дело)?

      (1)  ОВ L 145, стр. 1.

      (2)  Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7).


title: Дело T-755/14: Жалба, подадена на 14 ноември 2014 г.  — Herbert Smith Freehills/Комисия

text:
               26.1.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 26/37

         Жалба, подадена на 14 ноември 2014 г. — Herbert Smith Freehills/Комисия
   (Дело T-755/14)
   (2015/C 026/48)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Herbert Smith Freehills LLP (Лондон, Обединено кралство) (представител: P. Wytinck, lawyer)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решение GESTDEM 2014/2070 на Европейската комисия от 24 септември 2014 г., и

               —

               да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски на жалбоподателя в настоящото производство.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят иска отмяна на решение GESTDEM 2014/2070 от 24 септември 2014 г., с което Комисията отхвърля искането му за достъп по реда на Регламент № 1049/2001 (1) до определени документи, свързани с приемането на Директива 2014/40/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 3 април 2014 година за сближаване на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите членки относно производството, представянето и продажбата на тютюневи и свързани с тях изделия и за отмяна на Директива 2001/37/ЕО (2).
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три правни основания.

               1.

               Първото правно основание е свързано с твърдението, че Комисията е нарушила член 4, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1049/2001, доколкото нито един от неоповестените документи, идентифицирани от Комисията, не попада в обхвата на изключението, свързано със защитата на съдебните производства.

               2.

               Второто правно основание е свързано с твърдението, че Комисията е нарушила член 4, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1049/2001, доколкото някои неоповестени документи, идентифицирани от Комисията, не попадат в обхвата на изключението, свързано със защитата на правните становища.

               3.

               Третото правно основание е свързано с твърдението, че Комисията е нарушила член 4, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1049/2001, доколкото е налице императивен обществен интерес от оповестяването на документите, идентифицирани съгласно заявката за достъп до документи на жалбоподателя.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Eвропейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).

      (2)  ОВ L 127, стр. 1.


title: Дело C-121/08: Иск, предявен на 19 март 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция

text:
               9.5.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 116/17

         Иск, предявен на 19 март 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция
   (Дело C-121/08)
   (2008/C 116/31)
   Език на производството: гръцки
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: M. Kontou-Durande и L. Pignataro)

      Ответник: Република Гърция
   Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е приела необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби за съобразяване с Директива 2005/61/EО (1) на Комисията от 30 септември 2005 година за прилагане на Директива 2002/98/EО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на изискванията за проследяване и уведомяване за сериозни нежелани реакции и инциденти или, във всички случаи, като не е информирала Комисията за тези разпоредби, Република Гърция не е изпълнила задълженията си по тази директива.

               —

               да се осъди Република Гърция да заплати съдебните разноски

         Правни основания и основни доводи
   Срокът за транспониране на Директива 2005/61/ЕО във вътрешното право е изтекъл на 31 август 2006 г.

      (1)  ОВ L 256, 1.10.2005 г., стр. 32; Специално издание на български език 2007 г., глава 15, том 15, стр. 173.


title: Дело T-21/15: Жалба, подадена на 19 януари 2015 г. — Franmax/СХВП — Ehrmann (Dino)

text:
               30.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 107/32

      Жалба, подадена на 19 януари 2015 г. — Franmax/СХВП — Ehrmann (Dino)
      (Дело T-21/15)
      (2015/C 107/41)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Franmax UAB (Вилнюс, Литва) (представител: E. Saukalas, адвокат)

         Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Ehrmann AG Oberschönegg im Allgäu (Oberschönegg, Германия)

         Данни за производството пред СХВП

         Заявител: жалбоподателят

         Спорна марка: фигуративна марка на Общността със словния елемент „Dino“ — заявка за регистрация № 10 809 481

         Производство пред СХВП: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на СХВП от 23 октомври 2014 г. по преписка R 2012/2013-5

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009


title: Дело T-603/11: Жалба, подадена на 24 ноември 2011 г. — Ecologistas en Acción-CODA/Комисия

text:
               28.1.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 25/64

      Жалба, подадена на 24 ноември 2011 г. — Ecologistas en Acción-CODA/Комисия
      (Дело T-603/11)
      (2012/C 25/122)
      Език на производството: испански

         Страни

         Жалбоподател: Ecologistas en Acción-CODA (Мадрид, Испания) (представител: J. Doreste Hernández, abogado)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания на жалбоподателя

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  Да се отмени решението за отхвърляне на генералния секретариат на Европейската комисия, с което се отказва достъпа до документите, поискани от жалбоподателя в производството GESTDEM 2011/6, и

                  —

                  да се осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

      Документите, до които жалбоподателят е поискал достъп и които са предмет на настоящото производство, са същите като тези по дело T-341/11 Ecologistas en acción-CODA/Комисия.
      Правните основания и основните доводи са вече изложени по посоченото дело, в рамките на което се обжалва мълчаливия отказ по същото заявление за достъп.


title: Дело C-257/15: Преюдициално запитване от Amtsgericht Hannover (Германия), постъпило на 1 юни 2015 г. — Michael Ihden, Gisela Brinkmann/TUIfly GmbH

text:
               24.8.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 279/19

         Преюдициално запитване от Amtsgericht Hannover (Германия), постъпило на 1 юни 2015 г. — Michael Ihden, Gisela Brinkmann/TUIfly GmbH
   (Дело C-257/15)
   (2015/C 279/23)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Amtsgericht Hannover

      Страни в главното производство

      Ищци: Michael Ihden, Gisela Brinkmann

      Ответник: TUIfly GmbH

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли член 5, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 261/2004 (1) да се тълкува в смисъл, че извънредните обстоятелства, които настъпват в предходен полет от съответния курс могат да представляват извънредни обстоятелства и за спорния полет, ако опериращият въздушен превозвач има възможност да избегне закъснението при следващите полети от курса, като отмени някои от включените в него полети?

               2)

               При положителен отговор на Съда на първия въпрос: трябва ли извънредните обстоятелства да са настъпили в същия ден, предишния ден или само в рамките на планирания курс?

      (1)  Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския Парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91 (ОВ L 46, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218).


title: Дело C-605/14: Решение на Съда (седми състав) от 17 декември 2015 г. (преюдициално запитване от Korkein oikeus — Финландия) — Virpi Komu, Hanna Ruotsalainen, Ritva Komu/Pekka Komu, Jelena Komu (Преюдициално запитване — Регламент (ЕО) № 44/2001 — Приложно поле — Изключителна компетентност — Член 22, точка 1 — Спор по дело, което има за предмет вещни права върху недвижим имот — Понятие — Молба за прекратяване на съсобственост върху недвижими имоти чрез продажба)

text:
               22.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 68/18

         Решение на Съда (седми състав) от 17 декември 2015 г. (преюдициално запитване от Korkein oikeus — Финландия) — Virpi Komu, Hanna Ruotsalainen, Ritva Komu/Pekka Komu, Jelena Komu
   (Дело C-605/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Регламент (ЕО) № 44/2001 - Приложно поле - Изключителна компетентност - Член 22, точка 1 - Спор по дело, което има за предмет вещни права върху недвижим имот - Понятие - Молба за прекратяване на съсобственост върху недвижими имоти чрез продажба))
   (2016/C 068/22)
   Език на производството: фински

      Запитваща юрисдикция

   Korkein oikeus

      Страни в главното производство

      Ищци: Virpi Komu, Hanna Ruotsalainen, Ritva Komu

      Ответници: Pekka Komu, Jelena Komu

      Диспозитив

   Член 22, точка 1, първа алинея от Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела трябва да се тълкува в смисъл, че искът за прекратяване на съсобственост върху недвижим имот чрез продажба, извършването на която е възложено на представител, спада към категорията на споровете „по дела, които имат за предмет вещни права върху недвижим имот“ по смисъла на тази разпоредба.

      (1)  ОВ C 81, 9.3.2015 г.


title: Дело T-453/14: Определение на Общия съд от 10 септември 2015 г. — Pannonhalmi Főapátság/Парламент (Жалба за отмяна — Петиция до Парламента във връзка със собствеността на замъка Лоняи в Русовце (Словакия) — Петиция, обявена за недопустима — Задължение за мотивиране — Явно неоснователна жалба)

text:
               16.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 381/28

         Определение на Общия съд от 10 септември 2015 г. — Pannonhalmi Főapátság/Парламент
   (Дело T-453/14) (1)

   ((Жалба за отмяна - Петиция до Парламента във връзка със собствеността на замъка Лоняи в Русовце (Словакия) - Петиция, обявена за недопустима - Задължение за мотивиране - Явно неоснователна жалба))
   (2015/C 381/30)
   Език на производството: унгарски

      Страни

      Жалбоподател: Magyar Bencés Kongregáció Pannonhalmi Főapátság (Панонхалма, Унгария) (представител: D. Sobor, avocat)

      Ответник: Европейски парламент (представители: A. Pospíšilová Padowska и T. Lukácsi)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението на Комисията по петициите на Европейския парламент от 16 април 2014 г., с което петицията, представена от жалбоподателя на 26 юни 2013 г., е обявена за недопустима с мотива, че не попада в сферите на дейност на Европейския съюз.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Magyar Bencés Kongregáció Pannonhalmi Főapátság да заплати съдебните разноски.

               3)

               Липсва основание за произнасяне по молбите за встъпване на Словашката република и на Унгария.

      (1)  ОВ C 303, 8.9.2014 г.


title: Дело C-349/10 P: Определение на Съда (шести състав) от 2 март 2011 г. — Claro SA/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Telefónica SA (Обжалване — Марка на Общността — Отказ за регистрация — Допустимост на жалбата пред апелативния състав — Непредставяне на становище с основанията за обжалване — Член 59 от Регламент (ЕО) № 40/94 — Правило 49, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 2868/95 — Явно неоснователна жалба)

text:
               27.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/9

         Определение на Съда (шести състав) от 2 март 2011 г. — Claro SA/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Telefónica SA
   (Дело C-349/10 P) (1)

   (Обжалване - Марка на Общността - Отказ за регистрация - Допустимост на жалбата пред апелативния състав - Непредставяне на становище с основанията за обжалване - Член 59 от Регламент (ЕО) № 40/94 - Правило 49, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 2868/95 - Явно неоснователна жалба)
   2011/C 252/16
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Claro SA (представител: E. Armijo Chávarri, abogado)

      Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: J. Crespo Carrillo), Telefónica SA

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Общия съд (пети състав) от 28 април 2010 г. по дело Claro/СХВП и Telefónica (T-225/09), с което този съд отхвърля жалбата срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 26 февруари 2009 г. (преписка R 1079/2008-2), постановено в производство по възражение между Telefónica, SA и BCP S/A

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Claro SA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 234, 28.8.2010 г.


title: Действия на ЕС в областта на проучванията на находищата на нефт и извличането на нефт в Европа Резолюция на Европейския парламент от 7 октомври 2010 г. относно действия на ЕС по отношение на проучванията на петролни залежи и нефтодобива в Европа

text:
               20.12.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               CE 371/10

         Четвъртък, 7 октомври 2010 г.Действия на ЕС в областта на проучванията на находищата на нефт и извличането на нефт в Европа
   P7_TA(2010)0352
   Резолюция на Европейския парламент от 7 октомври 2010 г. относно действия на ЕС по отношение на проучванията на петролни залежи и нефтодобива в Европа
   2011/C 371 E/03

      Европейският парламент,
   като взе предвид член 11 и член 191 от Договора за функционирането на Европейския съюз,
   като взе предвид Конвенцията на ООН за биологичното разнообразие,
   като взе предвид мрежа Натура 2000, създадена чрез Директива на Съвета 92/43/ЕИО от 21 май 1992 година за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна (Директива за местообитанията) (1) и Директива 2008/56/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 юни 2008 година за създаване на рамка за действие на Общността в областта на политиката за морска среда (Рамкова директива за морска стратегия) (2) като основни средства за защита на европейското морско биоразнообразие,
   като взе предвид целите и изискванията за благоприятно и добро екологично състояние на европейските крайбрежни и морски води във вида, определен в Директива 2000/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2000 година за установяване на рамка за действията на Общността в областта на политиката за водите (Рамкова директива за водите) (3) и в Рамковата директива за морска стратегия,
   като взе предвид Плана за действие на ЕС за биологичното разнообразие (4),
   като взе предвид петролния разлив в Мексиканския залив от платформата „Дийпуотър хърайзън“,
   като взе предвид съществуващите във водите на ЕС съоръжения за петролен сондаж,
   като взе предвид въпросите от 7 септември 2010 г. до Съвета и Комисията относно последиците от петролния разлив в Мексиканския залив от платформата „Дийпуотър хърайзън“ за ЕС и за неговите действия по отношение на петролните проучвания и добив в ЕС (O-0122/2010 – B7-0470/2010, O-0123/2010 – B7-0551/2010),
   като взе предвид член 115, параграф 5 и член 110, параграф 2 от своя правилник,

               А.

               като има предвид, че в светлината на петролния разлив в Мексиканския залив от платформата „Дийпуотър хърайзън“, е наложително ЕС и неговите държави-членки спешно да разгледат всички аспекти на нефтодобива и петролните проучвания в Европейския съюз и да предприемат всички необходими постъпки, за да гарантират, че във водите на ЕС няма да бъде допусната подобна екологична катастрофа,

               Б.

               като има предвид, че най-високите нива на предпазливост, защита на околната среда и безопасност и сигурност на петролните операции в Европа представляват принципи от първостепенно значение, които трябва да стоят в основата на всички действия на ЕС в тази област,

               В.

               като има предвид, че по-голямата част от петролните сондажи и проучвания се провеждат във водите на Северно море,

               Г.

               като има предвид, че водите на ЕС граничат също така със страни, които не са част от Европейския съюз и за които не се изисква спазване на съответните разпоредби от правото на ЕС, уреждащи отговорността и отстраняването на щети,

               Д.

               като има предвид, че са предприети действия за разширяване обхвата на петролните сондажи и проучвания към по-дълбоките и по-отдалечените части на морето, което поражда по-големи рискове от гледна точка на управлението и мониторинга на операциите,

               1.

               Изразява своята солидарност с жертвите на злополуката с петролния разлив в Мексиканския залив от платформата „Дийпуотър хърайзън“ и призовава за предоставяне на технически съвети и подкрепа от страна на ЕС, в отговор на тази катастрофа;

               2.

               Признава значителния принос към сигурността на доставките в ЕС, който офшорният добив на петрол и природен газ продължава да дават, както и добрите постижения в областта на безопасността на промишлеността в Европа;

               3.

               Признава спешната необходимост от възприемането на обща европейска, трансгранична система за превенция и ответни действия по отношение на петролните разливи;

               4.

               Настоятелно призовава Комисията до края на годината да представи доклад за оценка на замърсяването на околната среда и биологичното състояние на Мексиканския залив;

               5.

               Призовава Комисията да следи отблизо резултатите от провежданото от органите на САЩ разследване на човешките, природните и технологически фактори, довели до бедствието в Мексиканския залив, така че да достигне до необходимите заключения с оглед предотвратяването на подобни инциденти на офшорни петролни платформи в морското пространство на ЕС и в крайбрежните му води;

               6.

               Призовава Комисията да разработи строги общоевропейски политики за предотвратяване на аварии, свързани с петролни платформи, и да разшири обхвата на Директивата „Севезо II“ (5), като включи в него петролните съоръжения;

               7.

               Призовава Комисията по-специално да преразгледа капацитета на ЕС за незабавни ответни действия при инциденти, свързани с офшорни инсталации, и да разработи Европейски план за действие в сътрудничество с държавите-членки; отбелязва, че трябва да се отдели специално внимание на района на Арктика поради неговата уязвимост и значение за смекчаването на изменението на климата; също така отбелязва, че районите на Средиземноморието, Балтийско и Северно море трябва да бъдат взети под внимание;

               8.

               Приветства стрес-теста на Комисията на петролните сондажи във водите на ЕС; призовава Комисията да установи евентуални пропуски и слабости в регулаторната рамка на равнище ЕС и да предостави своя анализ на Парламента във възможно най-кратки срокове;

               9.

               Призовава Комисията по-специално да преразгледа действащото в момента законодателство, съгласно което притежателите на разрешения за експлоатация на офшорни петролни находища могат да отдават инсталации на трети лица, за да се гарантира, че при последващи граждански спорове отговорността за вреди, причинени на човешкия живот и на околната среда от злополуки и бедствия ще може да бъде установена по-лесно;

               10.

               Настоятелно призовава Комисията да представи пред Парламента възможно най-скоро, след приключването на извършвания от нея преглед на регулаторната рамка, законодателните предложения, които счита за необходими за коригирането на установените законови вратички – например в директивата относно екологичната отговорност (6), директивата SEVESO II и други европейски законодателни актове – в регулаторния режим, приложим за нефтодобива и проучванията на петролни залежи, както и за другите форми на разработване на находища на морското дъно в ЕС;

               11.

               Счита, че действащото законодателство в областта на екологичната отговорност съдържа няколко важни пропуска, и ето защо призовава Комисията да обмисли преразглеждане на съдържанието и разширяване на обхвата на настоящото законодателство на ЕС (включително на директивата за екологичната отговорност, директивата SEVESO II, както и мерките от пакета „Ерика“ и Третия пакет за морска безопасност) и/или въвеждане на всички необходими нови законодателни актове, за да бъдат взети под внимание присъщите на офшорната експлоатация опасности и да се укрепят правилата относно отговорността в случай на авария в нефтодобива;

               12.

               Отбелязва липсата на фонд за обезщетения в случай на аварии в нефтодобива и призовава Комисията да включи задължителни разпоредби за финансови гаранции в рамките на директивата за екологичната отговорност;

               13.

               Настоятелно призовава Комисията да понижи прага за щетите, предвиден в директивата за екологичната отговорност, и да включи в нейния обхват щетите, нанесени на морските води;

               14.

               Призовава Комисията да гарантира при извършвания от нея в момента преглед на директивата относно оценката на въздействието върху околната среда (7), че всички дейности, свързани с морското дъно, подлежат на задължителна оценка, че качеството на оценките на въздействието върху околната среда е гарантирано и че не се разрешава извършването на прекалено рисковани дейности, като сондаж на морското дъно, когато оценката на въздействието върху околната среда сочи, че рисковете не могат да бъдат смекчени в задоволителна степен;

               15.

               Освен това счита, че законодателните предложения трябва да гарантират всеобхватна правна рамка, която:

                           —

                           да предотврати във възможно най-голяма степен нанасянето на вреди на морската и крайбрежната околна среда от потенциално опасни дейности по морското дъно;

                           —

                           да гарантира, че отговорността се поема изцяло от замърсителя по отношение на всяка вреда, нанесена от подобни дейности, включително вреда, нанесена на околната среда в морето и на сушата, както и на световния климат;

                           —

                           да гарантира опазването на европейското биологично разнообразие в морската и крайбрежната околна среда;

                           —

                           да гарантира, че преди планирането на каквато и да било икономическа дейност независими експерти извършват оценка на въздействието върху околната среда;

               16.

               Призовава Комисията да предложи законодателство, гарантиращо прилагането на еднакво високи норми за безопасност за всички петролни платформи на ЕС и сондажни операции от ЕС и трети страни от Атлантическия океан до Черно море; призовава Комисията и държавите-членки да си сътрудничат с Международната морска организация (ММО) за укрепване на международните правила и норми за безопасност и контрол;

               17.

               Настоятелно призовава Комисията да проучи създаването на ефективна система за наблюдение с цел „контрол над контролиращите“ и призовава за своевременното засилване на инспекционните методи и на минималните задължителни правила за безопасност на ЕС;

               18.

               Призовава Комисията да гарантира, че всички разпоредби на директивите относно оценката на въздействието върху околната среда, стратегическата екологична оценка (8) и местообитанията, свързани с оценката на въздействието на петролните платформи върху околната среда, се прилагат в еднаква степен във всички държави-членки;

               19.

               Счита, че мандатът на Европейската агенция за морска безопасност (EMSA) следва да се разшири, така че да обхваща не само плавателни съдове, но и офшорни инсталации; призовава възлагането на такива нови задачи да бъде отразено в бюджета и броя на персонала на EMSA;

               20.

               Призовава Комисията да публикува годишен доклад, подготвен в сътрудничество с органите на държавите-членки и независими експерти, който следва да дава оценка на техническата безопасност и сигурност на инсталациите и на офшорните петролни платформи, извършващи дейност в териториалните води на ЕС и в близост до неговото крайбрежие;

               21.

               Счита, че е от особено голямо значение Комисията да разгледа всички финансови въпроси и въпросите, свързани с правната отговорност, по отношение на офшорните проучвания в ЕС, с оглед на въвеждането, ако е необходимо, на задължително за целия ЕС застраховане или на други подходящи инструменти, например създаване на специален Европейски фонд, който да се поддържа посредством задължителното финансово участие на операторите на офшорни инсталации; счита, че всеки подобен инструмент трябва изцяло да отчита отговорността на тези оператори, да гарантира, че операторите разполагат с достатъчна застраховка или други финансови гаранции, обезпечаващи възстановяването и обезщетенията при нанесени вреди на околната среда, както и да предвижда допълнителни финансови гаранции, например под формата на фондове, за възстановяване и обезщетения, в случаите, когато финансовите гаранции на операторите не са достатъчни;

               22.

               Настоятелно призовава Комисията по-специално да обмисли въвеждането на задължителни за целия ЕС застрахователни схеми, разработени за обезщетяване на засегнати предприятия в случай на петролни разливи;

               23.

               Настоятелно призовава Комисията да провери извеждането от експлоатация на съществуваща сондажна инфраструктура, като вземе надлежно предвид съществуващите в тази област международни и национални разпоредби, и да внесе повече яснота, ако е необходимо посредством законодателство, по отношение на отговорността на операторите за гарантиране на безопасното отстраняване и правната отговорност за всякакви екологични щети, предизвикани от извеждането от експлоатация на офшорна инфраструктура, както и за всички екологични щети, предизвикани от офшорни инсталации или сондажни платформи след извеждането им от експлоатация;

               24.

               Призовава Комисията да въведе стриктна и задължителна рамка за разкриване на фирмена информация, що се отнася до екологични, социални и управленски практики, и да разгледа възможността за вземане на мерки за по-голяма ангажираност на институционалните инвеститори с дружествата по отношение на инвестиционните рискове от незадоволителни екологични практики;

               25.

               Отбелязва доклада на Изпълнителната агенция по здравеопазване и безопасност на Обединеното кралство относно условията на труд в Северно море, който сочи, че процентите на смъртните случаи и тежките увреждания през последната година са се удвоили; призовава Комисията да проучи тези твърдения и да предприеме действия, за да се гарантира високо равнище на здравеопазването и безопасността за работещите по офшорните сондажни платформи;

               26.

               Призовава Комисията да играе активна роля, за да гарантира, че извършваните от трети страни дейности и проектите за добив на петрол са съобразени във възможно най-пълна степен със строги екологични норми, както и да предвиди въвеждането на специални механизми за обезщетяване в случай на нанесени вреди от офшорни нефтодобивни операции на трети страни, граничещи с ЕС;

               27.

               Възлага на своя председател да предаде настоящата резолюция на Съвета, на Комисията и на правителствата и парламентите на държавите-членки.

      (1)  ОВ L 206, 22.7.1992 г., стp. 7.

      (2)  ОВ L 164, 25.06.2008 г., стp. 19.

      (3)  ОВ L 327, 22.12.2000 г., стp. 1.

      (4)  SEC(2006)0607 и (2006)0621.

      (5)  Директива 2003/105/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2003 г. за изменение на Директива 96/82/ЕО на Съвета относно контрола на опасностите от големи аварии, които включват опасни вещества (ОВ L 345, 31.12.2003, стp. 97).

      (6)  Директива 2004/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 г. относно екологичната отговорност по отношение на предотвратяването и отстраняването на екологичните щети (ОВ L 143, 30.4.2004 г., стр. 56).

      (7)  Директива 85/337/ЕИО със съответните изменения.

      (8)  Директива 2001/42/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 юни 2001 г. относно оценката на последиците на някои планове и програми върху околната среда (ОВ L 197, 21.7.2001 г., стр. 30).


title: Решение на Съда от 15 юли 2015 година по дело E-1/15 — Надзорен орган на ЕАСТ/Исландия (Неизпълнение на задължения от държава – членка на ЕИП/ЕАСТ – Нетранспониране – Директива 2010/26/ЕС на Комисията за изменение на Директива 97/68/ЕО на Европейския парламент и на Съвета за сближаване на законодателствата на държавите-членки във връзка с мерките за ограничаване емисиите на газообразни и прахообразни замърсители от двигатели с вътрешно горене, инсталирани в извънпътна подвижна техника)

text:
               7.1.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 3/5

         РЕШЕНИЕ НА СЪДА
   от 15 юли 2015 година
   по дело E-1/15
   Надзорен орган на ЕАСТ/Исландия
   (Неизпълнение на задължения от държава – членка на ЕИП/ЕАСТ – Нетранспониране – Директива 2010/26/ЕС на Комисията за изменение на Директива 97/68/ЕО на Европейския парламент и на Съвета за сближаване на законодателствата на държавите-членки във връзка с мерките за ограничаване емисиите на газообразни и прахообразни замърсители от двигатели с вътрешно горене, инсталирани в извънпътна подвижна техника)
   (2016/C 3/06)
   По дело Е-1/15 Надзорен орган на ЕАСТ/Исландия – ИСК за постановяване, че като не е приела в определения срок и/или не е уведомила незабавно Надзорния орган на ЕАСТ за мерките, необходими за транспонирането на акта, посочен в точка 1а, седмо тире, от глава ХХIV в приложение II към Споразумението за Европейското икономическо пространство (Директива 2010/26/ЕС на Комисията за изменение на Директива 97/68/ЕО на Европейския парламент и на Съвета за сближаване на законодателствата на държавите-членки във връзка с мерките за ограничаване емисиите на газообразни и прахообразни замърсители от двигатели с вътрешно горене, инсталирани в извънпътна подвижна техника), адаптиран към Споразумението с Протокол 1 към него, Исландия не е изпълнила задълженията си по акта и по член 7 от Споразумението за ЕИП – Съдът в състав Carl Baudenbacher, председател, Per Christiansen, съдия и Páll Hreinsson (съдия докладчик), съдия, постанови на 15 юли 2015 г. решение, чийто диспозитив гласи:
   С настоящото Съдът:

               1.

               Постановява, че като не е приела в определения срок мерките, необходими за транспонирането на акта, посочен в точка 1а, седмо тире, от глава ХХIV в приложение II към Споразумението за Европейското икономическо пространство (Директива 2010/26/ЕС на Комисията за изменение на Директива 97/68/ЕО на Европейския парламент и на Съвета за сближаване на законодателствата на държавите-членки във връзка с мерките за ограничаване емисиите на газообразни и прахообразни замърсители от двигатели с вътрешно горене, инсталирани в извънпътна подвижна техника), адаптиран към Споразумението с Протокол 1 към него и Решение на Съвместния комитет № 76/2013 от 3 май 2013 г., Исландия не е изпълнила задълженията си по акта и по член 7 от Споразумението за ЕИП.

               2.

               Осъжда Исландия да заплати съдебните разноски.