Решение на Съда (шести състав) от 24 октомври 1996 г. # Комисия на Европейските общности срещу Lisrestal - Organização Gestão de Restaurantes Colectivos Ldª, Gabinete Técnico de Informática Ldª (GTI), Lisnico - Serviço Marítimo Internacional Ldª, Rebocalis - Rebocagem e Assistência Marítima Ldª и Gaslimpo - Sociedade de Desgasificação de Navios SA. # Европейски социален фонд. # Дело C-32/95 P.


Решение на Съда (пети състав) от 18 декември 1997 г. # Garage Molenheide BVBA (C-286/94), Peter Schepens (C-340/95), Bureau Rik Decan-Business Research & Development NV (BRD) (C-401/95) и Sanders BVBA (C-47/96) срещу Belgische Staat. # Искане за преюдициално заключение: Hof van Beroep Antwerpen, Rechtbank van eerste aanleg Brussel, Rechtbank van eerste aanleg Brugge - Белгия. # Шеста директива 77/388/ЕИО. # Съединени дела C-286/94, C-340/95, C-401/95 и C-47/96.


title: Решение на Съда (трети състав) от 27 март 2014 г. # Alpina River Cruises GmbH и Nicko Tours GmbH срещу Ministero delle infrastrutture e dei trasporti - Capitaneria di Porto di Chioggia. # Искане за преюдициално заключение: Consiglio di Stato - Италия. # Морски транспорт - Регламент (ЕИО) № 3577/92 - Понятие "морски каботаж" - Круизни услуги - Круиз през Венецианската лагуна, териториалното море на Италия и река По - Заминаване и пристигане в едно и също пристанище. # Дело C-17/13.

text:
               Страни по делото
               Основания за решението
               Диспозитив

            Страни по делото
            По дело C‑17/13
            с предмет преюдициално запитване, отправено на основание член 267 ДФЕС от Consiglio di Stato (Италия) с акт от 20 ноември 2012 г., постъпил в Съда на 14 януари 2013 г., в рамките на производство по дело
            Alpina River Cruises GmbH,
            Nicko Tours GmbH
            срещу
            Ministero delle infrastrutture e dei trasporti – Capitaneria di Porto di Chioggia,
            СЪДЪТ (трети състав),
            състоящ се от: M. Ilešič (докладчик), председател на състав, C. G. Fernlund, A. Ó Caoimh, C. Toader и E. Jarašiūnas, съдии,
            генерален адвокат: P. Cruz Villalón,
            секретар: A. Impellizzeri, администратор,
            предвид изложеното в писмената фаза на производството и в съдебното заседание от 24 октомври 2013 г.,
            като има предвид становищата, представени:
            – за Alpina River Cruises GmbH и Nicko Tours GmbH, от A. Clarizia, A. Veronese и R. Longanesi Cattani, avvocati,
            – за италианското правителство, от G. Palmieri, в качеството на представител, подпомагана от M. Salvatorelli, avvocato dello Stato,
            – за Европейската комисия, от G. Conte и L. Nicolae, в качеството на представители,
            след като изслуша заключението на генералния адвокат, представено в съдебното заседание от 19 декември 2013 г.,
            постанови настоящото
            Решение

            Основания за решението
            1. Преюдициалното запитване се отнася до тълкуването на Регламент (ЕИО) № 3577/92 на Съвета от 7 декември 1992 година относно прилагането на принципа за свободно предоставяне на услуги в областта на морския превоз в рамките на държавите членки (морски каботаж) (ОВ L 364, стр. 7; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 2, стр. 83).
            2. Запитването е отправено в рамките на спор между Alpina River Cruises GmbH, учредено по швейцарското право дружество, и Nicko Tours GmbH, учредено по германското право дружество (наричани по-нататък заедно „Alpina и Nicko Tours“), от една страна, и Ministero delle infrastrutture e dei trasporti – Capitaneria di Porto di Chioggia (Министерство на инфраструктурата и транспорта – пристанищна администрация, гр. Киоджа), от друга, поради решението на този орган да откаже на Alpina и Nicko Tours туристически кораб, плаващ под швейцарски флаг, да премине през териториалното море на Италия.
            Правна уредба
            Регламент № 3577/92
            3. Съгласно член 1, параграф 1 от Регламент № 3577/92:
            „Считано от 1 януари 1993 г. свободното предоставяне на услуги в областта на морския превоз в рамките на дадена държава членка (морски каботаж) се прилага по отношение на собственици на кораби от Общността, чиито кораби са регистрирани във и плават под флага на дадена държава членка, при условие че тези кораби отговарят на всички условия за извършване на каботаж в тази държава членка […]“.
            4. Член 2 от този регламент предвижда:
            „По смисъла на настоящия регламент:
            1) „услуги в областта на морския превоз в рамките на държава членка (морски каботаж)“ означава услуги, които обикновено се предоставят срещу заплащане и включват по-специално:
            а)  „континентален каботаж“: превозването по море на пътници или стоки между пристанища, разположени на континенталната част или на основната територия на една и съща държава членка без междинно спиране на островите;
            б) „офшорно предоставяне на услуги“: превозването по море на пътници или на стоки между всяко пристанище на дадена държава членка и инсталациите или структурите, разположени на континенталния шелф на тази държава членка;
            в) „островен каботаж“: превозването по море на пътници или на стоки между:
            – пристанища, разположени на континенталната част или на един или няколко острова на една и съща държава членка,
            – пристанища, разположени на островите на една и съща държава членка;
            […]“.
            5. Съгласно член 3, параграф 1 от същия регламент „[з]а плавателни съдове, които извършват континентален каботаж и тези които обслужват круизни линии, всички въпроси, отнасящи се до наемането на екипаж, са от компетенциите на държавата, в която е регистриран плавателният съд (държавата на флага), с изключение на корабите с водоизместимост по-малко от 650 бруто регистър тона, за които могат да бъдат приложени условията на приемащата държава“.
            6. Член 6, параграф 1 от Регламент № 3577/92 гласи:
            „Чрез дерогация, следните услуги за морски превоз, извършени в Средиземноморието и по протежение на бреговата ивица на Испания, Португалия и Франция, временно са освободени от прилагането на настоящия регламент за:
            – услуги по круизни линии до 1 януари 1995 г.,
            […]“.
            Италианското право
            7. Съгласно член 224 от италианския Кодекс на корабоплаването, одобрен с Кралски указ № 327 от 30 март 1942 г., с измененията, наричан по-нататък „ИКК“):
            „1. Каботажните услуги между пристанищата на Републиката са запазени, в съответствие с предвиденото в [Регламент № 3577/92], за собственици на кораби от Общността, чиито кораби са регистрирани във и плават под флага на държава — членка на Европейския съюз, при условие че тези кораби отговарят на всички изисквания за извършване на каботаж в тази държава членка.
            2. Разпоредбите на параграф 1 се прилагат към корабите, които осъществяват морско обслужване на пристанищата, рейдовете и плажовете“.
            Спорът по главното производство и преюдициалният въпрос
            8. Alpina и Nicko Tours са съответно собственикът и дружеството ползвател на туристическия кораб „MS Bellissima“, плаващ под швейцарски флаг.
            9. Тези дружества са планирали круиз с продължителност около една седмица, който е трябвало да започне на 16 март 2012 г. от Венеция (Италия) и да включва прекосяване на Венецианската лагуна до Киоджа (Италия), прекосяване на териториалното море между Киоджа и Порто Леванте (Италия), изкачване около 60 километра по река По (Италия) до село Полезела (Италия) и връщане във Венеция по обратния маршрут.
            10. Прекосяването на участъка териториално море на Италия между пристанищата на Киоджа и Порто Леванте е необходимо поради размера на „MS Bellissima“, който не позволява този кораб да плава по канала, свързващ Киоджа с река По.
            11. Преди това пътуване Alpina и Nicko Tours подават до Ministero delle infrastrutture e dei trasporti – Capitaneria di Porto di Chioggia молба да им бъде разрешено прекосяването на въпросния морски участък. С решение от 12 март 2012 г. посоченият орган отхвърля молбата с мотив, че морският каботаж е запазен за корабите, които плават под флаг на държава — членка на Европейския съюз.
            12. Alpina и Nicko Tours обжалват това решение пред Tribunale amministrativo regionale per il Veneto (административен съд, област Венеция). С решение от 12 април 2012 г. той отхвърля жалбата, като приема, че разглежданата услуга попада в обхвата на понятието „морски каботаж“ по Регламент № 3577/92 и следователно за нея важи ограничението, прогласено в член 224 от ИКК, каботажната услуга да се извършва само от „собственици на кораби от Общността, чиито кораби са регистрирани във и плават под флага на държава — членка на Европейския съюз“.
            13. Alpina и Nicko Tours обжалват това решение пред Consiglio di Stato, като твърдят, че понятието „морски каботаж“ се прилага само за услугите, които включват действителен превоз по море. Процесният круиз не включвал такъв превоз, тъй като, с изключение на краткото преминаване на териториалното море между Киоджа и Порто Леванте, той щял да се извърши във вътрешни води.
            14. Consiglio di Stato спира изпълнението на това решение. В допълнение той решава да спре производството и да постави на Съда следния преюдициален въпрос:
            „Следва ли [Регламент № 3577/92] да се тълкува в смисъл, че той се прилага към круизите, осъществявани между пристанища на една и съща държава членка, без да е налице качване и слизане в тези пристанища на различни пътници, доколкото въпросните круизи започват и завършват с качването и слизането на едни и същи пътници в едно и също пристанище на държавата членка?“.
            По преюдициалния въпрос
            15. С въпроса си запитващата юрисдикция по същество иска да се установи дали круизът, който започва и завършва с едни и същи пътници, в едно и също пристанище на държавата членка, в която е извършен, попада в обхвата на понятието „морски каботаж“ по смисъла на Регламент № 3577/92.
            16. Италианското правителство и Европейската комисия предлагат на поставения въпрос да се даде утвърдителен отговор, докато според Alpina и Nicko Tours не е необходим отговор на този въпрос. Последните отбелязват, че Регламент № 3577/92 се отнася до превоза по море и че следователно този регламент не се прилага спрямо речен круиз като разглеждания в главното производство. Ето защо, вместо да се направи поисканото от запитващата юрисдикция тълкуване, следвало да се постанови, че Регламент № 3577/92 във всеки случай не визира круизите, чийто маршрут е предимно извън морски води.
            17. Действително, в това отношение от член 1, параграф 1 от Регламент № 3577/92 следва, че предмет на този регламент са само превозните услуги в рамките на дадена държава членка (каботаж), които се извършват по море. Ето защо, както правилно отбелязват Alpina и Nicko Tours, превозните услуги по воден път, които са доставени в държава членка и не са извършени по море, не са уредени от този регламент. За сметка на това тези услуги попадат в приложното поле на Регламент (ЕИО) № 3921/91 на Съвета от 16 декември 1991 година относно условията, при които превозвачи, установени извън държава член ка, могат да превозват товари или пътници по вътрешните водни пътища на територията на държава членка (ОВ L 373, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 2, стр. 90).
            18. Обратно на твърдяното от Alpina и Nicko Tours обаче, не е видно, че разглежданият в главното производство круиз по същество не е морски.
            19. Всъщност понятието „море“, визирано в Регламент № 3577/92, не се свежда до териториалното море по смисъла на Конвенцията на Организацията на обединените нации по морско право — подписана в Монтего Бей (Ямайка) на 10 декември 1982 г., влязла в сила на 16 ноември 1994 г. и одобрена от името на Европейската общност с Решение 98/392/ЕО на Съвета от 23 март 1998 г. (ОВ L 179, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 4, том 4, стр. 103) — а обхваща и вътрешните морски води, разположени от изходната линия на териториалното море към брега (вж. в този смисъл решение Комисия/Испания, C‑323/03, EU:C:2006:159, точки 25—27).
            20. Ето защо, дори да се предположи, че Alpina и Nicko Tours правилно твърдят, че прекосяваният морски участък между Киоджа и Порто Леванте сам по себе си е твърде незначителен, за да се смята разглежданият в главното производство круиз за морски, тезата им, че въпросният круиз по същество не е морски, във всеки случай изглежда необоснована — което подлежи на проверка от запитващата юрисдикция — доколкото освен посочения участък има и други части от маршрута, като съответните плавателни зони във Венецианската лагуна и в устието на река По, които са част от вътрешните морски води на Италианската република.
            21. Освен това обстоятелството, че корабът, с който се извършва разглежданият в главното производство круиз, плава под швейцарски флаг, няма отражение върху релевантността на тълкуването на Регламент № 3577/92, поискано от запитващата юрисдикция.
            22. Всъщност решението по настоящия спор зависи от това дали закрепеното в член 224 от ИКК правило каботажната услуга между италианските пристанища да се извършва само от „собственици на кораби от Общността, чиито кораби са регистрирани във и плават под флага на държава — членка на Европейския съюз“, е било правомерно противопоставено на Alpina и Nicko Tours по отношение на круиза, извършван с посочения кораб, който плава под швейцарски флаг. Както потвърждава актът за преюдициално запитване, от член 224 следва, че закрепеното в него правило се отнася само до каботажните услуги, посочени в Регламент № 3577/92. Ето защо, за да може да определи дали круизът, който започва и завършва в едно и също пристанище, представлява каботажна услуга по смисъла на член 224 от ИКК, запитващата юрисдикция трябва най-напред да знае дали този круиз спада към каботажните услуги, посочени в Регламент № 3577/92.
            23. С оглед на предходните съображения Съдът следва да направи поисканото от запитващата юрисдикция тълкуване, без да е необходимо обхватът на преюдициалния въпрос да се променя или разширява в смисъла, предложен от Alpina и Nicko Tours.
            24. За да се отговори на поставения въпрос, най-напред трябва да се отбележи, че от посочването на „плавателни съдове, които обслужват круизни линии“ в член 3, параграф 1 от Регламент № 3577/92 и от дерогацията по член 6, параграф 1 от същия регламент, предвидена до 1 януари 1995 г. за някои круизи, еднозначно следва, че круизите спадат към видовете превоз, обхванати от този регламент.
            25. Доколкото обаче Регламент № 3577/92 има за предмет единствено „морския каботаж“, само круизите, които отговарят на това понятие, попадат в приложното поле на този регламент.
            26. След като в член 1, параграф 1 и член 2, точка 1 от Регламент № 3577/92 споменатото понятие е дефинирано с израза „услуги в областта на морския превоз в рамките на държава членка“, следва да се приеме, че всяка круизна услуга, която обикновено се предоставя срещу заплащане в морските води на дадена държава членка, попада в приложното поле на този регламент.
            27. Когато такъв круиз започва и завършва с едни и същи пътници, в едно и също пристанище, идентичността на началното и крайното пристанище, както и на пътниците през целия маршрут, не може да доведе до неприложимост на Регламент № 3577/92.
            28. Действително, изброените в член 2, точка 1, букви а)—в) от Регламент № 3577/92 превозни услуги са описани като имащи различни начални и крайни пристанища. Това изброяване, въведено с думата „по-специално“, обаче не е изчерпателно и няма как да изключи от приложното поле на същия регламент превозните услуги, които имат всички съществени характеристики на морския каботаж, съдържащи се в посочения по-горе израз „услуги в областта на морския превоз в рамките на държава членка“ (вж. в този смисъл решение Комисия/Гърция, C‑251/04, EU:C:2007:5, точки 28 и 32).
            29. Ето защо на поставения въпрос следва да се отговори, че услугата по морски превоз, състояща се в круиз, който започва и завършва с едни и същи пътници, в едно и също пристанище на държавата членка, в която е извършен, попада в обхвата на понятието „морски каботаж“ по смисъла на Регламент № 3577/92.
            По съдебните разноски
            30. С оглед на обстоятелството, че за страните по главното производство настоящото дело представлява отклонение от обичайния ход на производството пред запитващата юрисдикция, последната следва да се произнесе по съдебните разноски. Разходите, направени за представяне на становища пред Съда, различни от тези на посочените страни, не подлежат на възстановяване.

            Диспозитив
            По изложените съображения Съдът (трети състав) реши:
            Услугата по морски превоз, състояща се в круиз, който започва и завършва с едни и същи пътници, в едно и също пристанище на държавата членка, в която е извършен, попада в обхвата на понятието „морски каботаж“ по смисъла на Регламент (ЕИО) № 3577/92 на Съвета от 7 декември 1992 година относно прилагането на принципа за свободно предоставяне на услуги в областта на морския превоз в рамките на държавите членки (морски каботаж).


Решение на Съда (първи състав) от 5 юни 1980 г. # Dominique Noëlle Oberthür срещу Комисия на Европейските общности. # Длъжностно лице. # Дело 24/79.


Решение на Съда (пети състав) от 14 юли 1988 г. # Léa Jeunehomme и Société anonyme d'étude et de gestion immobilière "EGI" срещу Белгийската държава. # Искане за преюдициално заключение: Tribunal de première instance de Bruxelles - Белгия. # Шеста директива 77/388/ЕИО. # Съединени дела 123 и 330/87.


Решение на Съда от 30 септември 2003 г. # Kamer van Koophandel en Fabrieken voor Amsterdam срещу Inspire Art Ltd. # Искане за преюдициално заключение: Kantongerecht te Amsterdam - Нидерландия. # Членs 43 ЕО, 46 ЕО и 48 ЕО. # Дело C-167/01.


title: Решение на Съда (седми състав) от 17 март 2011 г. # Европейска комисия срещу Португалска република. # Неизпълнение на задължения от държава членка - Въвеждане в свободно обращение на пресни банани - Декларирано тегло, неотговарящо на реалното тегло - Задължение на данъчните органи за контрол на декларираното тегло - Митнически кодекс на Общността - Регламент (ЕИО) № 2913/92 - Членове 68 и следващите - Регламент (ЕИО) № 2454/93 - Член 290 а - Приложение 38 б - Система на собствени ресурси - Загуба на приходи - Регламент (ЕИО, Евратом) № 1552/89 - Регламент (ЕО, Евратом) № 1150/2000 - Членове 2, 6, 9, 10 и 11. # Дело C-23/10.

text:
      Решение на Съда (седми състав) от 17 март 2011 г. — Комисия/Португалия
      (Дело C-23/10)
      „Неизпълнение на задължения от държава членка — Въвеждане в свободно обращение на пресни банани — Декларирано тегло, неотговарящо на реалното тегло — Задължение на митническите органи за контрол на декларираното тегло — Митнически кодекс на Общността — Регламент (ЕИО) № 2913/92 — Член 68 и сл. — Регламент (ЕИО) № 2454/93 — Член 290 а — Приложение 38Б — Система на собствени ресурси — Загуба на приходи — Регламент (ЕИО, Евратом) № 1552/89 — Регламент (ЕО, Евратом) № 1150/2000 — Членове 2, 6, 9, 10 и 11“
      1.                     Собствени ресурси на Европейския съюз — Митнически направления — Пускане в свободно обращение — Особени разпоредби във връзка
            с бананите (членове 13, 68 и 71 от Регламент № 2913/92 на Съвета; член 290 а от Регламент № 2454/93 на Комисията) (вж. точки
            47—54)
      2.                     Собствени ресурси на Европейския съюз — Установяване и предоставяне на разположение от държавите членки — Системно приемане
            без контрол на митнически декларации, посочващи стандартно и следователно фиктивно тегло на вносни пресни банани (членове
            2, 6 и 9—11 от Регламент № 1552/89 на Съвета, членове 13, 68 и 71 от Регламент № 2913/92 на Съвета и членове 2, 6 и 9—11 от
            Регламент № 1150/2000 на Съвета; член 290а от Регламент № 2454/93 на Комисията) (вж. точки 55 и 71)
      3.                     Собствени ресурси на Европейския съюз — Установяване и предоставяне на разположение от държавите членки — Кредитиране на сметката
            на Комисията — Късно вписване (членове 2, 9, 11 и 17 от Регламент № 1552/89 на Съвета и членове 2, 9, 11 и 17 от Регламент
            № 1150/2000 на Съвета) (вж. точки 57—66)
      Предмет

               Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 68 и сл. от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври
                  1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 302, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г.,
                  глава 2, том 5, стр. 58), на член 290а от Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 година за определяне на разпоредби
                  за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 253, стр. 1; Специално
                  издание на български език, 2007 г., глава 2, том 7, стр. 3) и приложение 38Б към него, както и на членове 2, 6, 9, 10 и 11
                  от Регламент (ЕИО, Евратом) № 1552/89 на Съвета от 29 май 1989 година за прилагане на Решение 88/376/ЕИО, Евратом относно
                  системата на собствени ресурси на Общностите и Регламент (ЕО, Евратом) № 1150/2000 на Съвета от 22 май 2000 година (ОВ L 155,
                  стр. 1) за прилагане на Решение 94/728/ЕО, Евратом относно системата за собствени ресурси на Общностите (ОВ L 130, стр. 1;
                  Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 2, стр. 184) — Въвеждане в свободно обращение на пресни банани —
                  Декларирано тегло, неотговарящо на реалното тегло — Собствени ресурси — Загуба на приходи

            Диспозитив

                  1)

                  	Поради системното приемане от митническите ѝ органи на митнически декларации за въвеждане в свободно обращение на пресни банани
                     през периода от 1998 г. до 2002 г., въпреки че са знаели или в разумни граници са били длъжни да знаят, че декларираното тегло
                     не отговаря на реалното тегло, и поради отказа на португалските власти да предоставят собствените ресурси, съответстващи на
                     загубите на приходи и дължимите лихви за забава, Португалската република не е изпълнила задълженията си по членове 13, 68
                     и 71 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността,
                     във връзка с член 290а от Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 г. за определяне на разпоредби за прилагане
                     на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността, изменен с Регламент (ЕО) № 89/97 на
                     Комисията от 20 януари 1997 година, както и по членове 2, 6 и 9—11 от Регламент (ЕИО, Евратом) № 1552/89 на Съвета от 29 май
                     1989 година за прилагане на Решение 88/376/ЕИО, Евратом относно системата на собствени ресурси на Общностите, изменен с Регламент
                     (Евратом, ЕО) № 1355/96 на Съвета от 8 юли 1996 година, и по същите членове от Регламент (ЕО, Евратом) № 1150/2000 на Съвета
                     от 22 май 2000 година за прилагане на Решение 94/728/ЕО, Евратом относно системата на собствени ресурси на Общностите.

                  2)

                  	Отхвърля жалбата в останалата част.

                  3)

                  	Европейската комисия и Португалската република понасят направените от тях съдебни разноски.


Решение на Съда от 4 октомври 1991 г. # David Maxwell Middleburgh срещу Chief Adjudication Officer. # Искане за преюдициално заключение: Court of Appeal - Обединеното кралство. # Обществено осигуряване. # Дело C-15/90.


Решение на Съда (пети състав) от 15 март 2001 г. # Syndicat des producteurs indépendants (SPI) срещу Ministère de l'Economie, des Finances et de l'Industrie. # Искане за преюдициално заключение: Conseil d'Etat - Франция. # Данъчни разпоредби. # Дело C-108/00.


Решение на Съда (шести състав) от 23 април 1991 г. # Klaus Höfner и Fritz Elser срещу Macrotron GmbH. # Искане за преюдициално заключение: Oberlandesgericht München - Германия. # Свободно предоставяне на услуги. # Дело C-41/90.