title: Дело C-441/15: Преюдициално запитване от Finanzgericht Bremen (Германия), постъпило на 12 август 2015 г. — Madaus GmbH/Hauptzollamt Bremen

text:
               30.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 398/14

         Преюдициално запитване от Finanzgericht Bremen (Германия), постъпило на 12 август 2015 г. — Madaus GmbH/Hauptzollamt Bremen
   (Дело C-441/15)
   (2015/C 398/17)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Finanzgericht Bremen

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Madaus GmbH

      Ответник: Hauptzollamt Bremen

      Преюдициален въпрос

   Трябва ли Комбинираната номенклатура в приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 (1) на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа, изменен с Регламент за изпълнение (ЕС) № 927/2012 на Комисията от 9 октомври 2012 година за изменение на приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа, да се тълкува в смисъл, че изходен материал с описанието „DESTAB Calcium Carbonate 90SE Ultra 250“ за производството на калциеви таблетки под формата на обикновени таблетки, ефервесцентни таблетки и таблетки за дъвчене, който се състои от определен химичен състав на калциев карбонат на прах и от добавена за целите на по-лесното таблетиране модифицирана скорбяла или нишесте с определено — съгласно Регламент (ЕС) № 118/2010 на Комисията от 9 февруари 2010 година за изменение на Регламент (ЕО) № 900/2008 за определяне на методите за анализ и други технически разпоредби, необходими за прилагането на режима за внос на някои стоки, получени при преработката на селскостопански продукти — съдържание на скорбяла или нишесте, по-малко от 5 тегловни процента, следва да се класира в подпозиция 3824 9097 990?

      (1)  Изменен с Регламент за изпълнение (ЕС) № 927/2012 на Комисията от 9 октомври 2012 година за изменение на приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа, ОВ L 304, стр. 1.


title: Дело T-387/07: Иск, предявен на 11 октомври 2007 г. — Португалска република/Комисия

text:
               8.12.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 297/44

         Иск, предявен на 11 октомври 2007 г. — Португалска република/Комисия
   (Дело T-387/07)
   (2007/C 297/90)
   Език на производството: португалски
   Страни

      Ищец: Португалска република (представители: L. Inês Fernandes, S. Rodrigues и A. Gattini)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               Да се отмени член 1 от Решение C (2007) 3772 на Комисията от 31 юли 2007 година за намаляване на финансовата помощ на Европейския фонд за регионално развитие, предоставена в полза на общата субсидия „SGAIA“ с Решение C (95) 1769 на Комисията от 28 юли 1995 година;

               —

               да се осъди Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Неяснота на мотивите: с израза „така, както бе посочено по-горе“ ответникът препраща по общ начин към направения кратък анализ, който се възпроизвежда в оспореното решение. Ответникът не посочва с точност в Глава 6 („Заключения“) нарушените от Португалската република норми или разпоредби.
   Липса на посочената нередовност и нарушение от службите на Комисията в оспореното решение на клаузите в сключения между Комисията и Caixa Geral de Depósitos на 15 ноември 1995 г. договор. Нередовността, на която се позовава Комисията в оспореното решение, няма никакво основание, тъй като не са взети предвид разпоредбите на член 8, параграфи 5 и 8 от договора, които позволяват останалите бъдещи отстъпки да се отложат до 31 декември 2001 г.


title: Дело T-246/16: Жалба, подадена на 13 май 2016 г. — Aurora Group Danmark A/S/EUIPO — Retail Distribution ApS („PANZER“)

text:
               1.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 279/31

         Жалба, подадена на 13 май 2016 г. — Aurora Group Danmark A/S/EUIPO — Retail Distribution ApS („PANZER“)
   (Дело T-246/16)
   (2016/C 279/45)
   Език на жалбата: датски

      Страни

      Жалбоподател: Aurora Group Danmark A/S (Балеруп, Дания) (представител: L. Elmgaard Sørensen)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Retail Distribution ApS (Хинеруп, Дания)

      Данни за производството пред EUIPO

      Притежател на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „PANZER“ — марка на Европейския съюз № 12 111 084

      Производство пред EUIPO: производство по обявяване на недействителност

      Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 3 март 2016 г. по преписка R 447/2015-1

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               при условията на евентуалност, да отмени обжалваното решение по отношение на: „Компютри, мобилни телефони, смартфони и други преносими и джобни електронни устройства за записване, организиране, предаване, обработка и преглеждане на текст, данни, изображения и аудиофайлове; аксесоари за телефони; скреч протектори; защитни обвивки и калъфи за мобилни телефони, смартфони, компютри и други преносими и джобни електронни устройства за записване, организиране, предаване, обработка и преглеждане на текст, данни, изображения и аудиофайлове; носители, обвивки и калъфи за мобилни телефони, смартфони, компютри и други преносими и джобни електронни устройства за записване, организиране, предаване, обработка и преглеждане на текст, данни, изображения и аудиофайлове; части, принадлежности и аксесоари за мобилни телефони, смартфони, компютри и други преносими и джобни електронни устройства за записване, организиране, предаване, обработка и преглеждане на текст, данни, изображения и аудиофайлове,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, букви б), в) или г) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-555/15: Определение на Съда (осми състав) от 14 април 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunal Administrativo e Fiscal de Leiria — Португалия) — Bernard Jean Marie Gabarel/Fazenda Pública (Преюдициално запитване — Данък върху добавената стойност (ДДС) — Директива 2006/112/ЕО — Случаи на освобождаване — Освобождаване на предоставянето на медицинска помощ при упражняване на медицински и парамедицински професии — Физиотерапия — Остеопатия)

text:
               1.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 279/8

         Определение на Съда (осми състав) от 14 април 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunal Administrativo e Fiscal de Leiria — Португалия) — Bernard Jean Marie Gabarel/Fazenda Pública
   (Дело C-555/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Данък върху добавената стойност (ДДС) - Директива 2006/112/ЕО - Случаи на освобождаване - Освобождаване на предоставянето на медицинска помощ при упражняване на медицински и парамедицински професии - Физиотерапия - Остеопатия))
   (2016/C 279/12)
   Език на производството: португалски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Administrativo e Fiscal de Leiria

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Bernard Jean Marie Gabarel

      Ответник: Fazenda Pública

      Диспозитив

   Член 132, параграф 1, буква в) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 г. относно общата система на данъка върху добавената стойност трябва да се тълкува в смисъл, че физиотерапевт, който при упражняване на здравна професия прилага както лечения, присъщи на физиотерапията, така и лечения, присъщи на остеопатията, по такъв начин, че те не могат да бъдат разграничени или се допълват, трябва да бъде освободен от данък върху добавената стойност не само във връзка с прилагането на леченията от първата категория, но и във връзка с прилагането на тези от втората категория, ако непосочването на последните сред парамедицинските професии за целите на освобождаването от данък върху добавената стойност надхвърля правото на преценка, предоставено на държавите членки с тази разпоредба.

      (1)  ОВ C 16, 18.1.2016 г.


title: Дело T-220/10: Решение на Общия съд от 17 октомври 2012 г. — Комисия/EU Research Projects (Арбитражна клауза — Договор, сключен в рамките на специалната програма за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности в областта „Леснодостъпно информационно общество“ — Оттегляне от проекта — Възстановяване на част от авансово платените от Комисията суми — Лихви за забава — Неприсъствено производство)

text:
               1.12.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 373/4

         Решение на Общия съд от 17 октомври 2012 г. — Комисия/EU Research Projects
   (Дело T-220/10) (1)

   (Арбитражна клауза - Договор, сключен в рамките на специалната програма за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности в областта „Леснодостъпно информационно общество“ - Оттегляне от проекта - Възстановяване на част от авансово платените от Комисията суми - Лихви за забава - Неприсъствено производство)
   2012/C 373/06
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: N. Bambara и A.-M. Rouchaud-Joët, подпомагани от C. Erkelens, avocat)

      Ответник: EU Research Projects Ltd (Hungerford, Обединено кралство)

      Предмет

   Жалба, подадена на основание член 272 ДФЕС за осъждане на ответника да възстанови част от сумите, платени авансово от Комисията в рамките на договор IST-2001-34850 и да заплати лихви за забава

      Диспозитив

               1.

               Осъжда EU Research Projects Ltd да възстанови на Европейската комисия сумата от 102 039,32 EUR заедно с лихви за забава в размер на 4,80 % годишно, считано от 29 декември 2006 г. до окончателното изплащане на дължимата сума.

               2.

               Осъжда EU Research Projects Ltd да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 209, 31.7.2010 г.


title: Съединени дела C-522/07 и C-65/08: Решение на Съда (осми състав) от 29 октомври 2009 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Düsseldorf, Германия) — Dinter GmbH/Hauptzollamt Düsseldorf (C-522/07), Europol Frost-Food GmbH/Hauptzollamt Krefeld (C-65/08) (Обща митническа тарифа — Регламент (ЕИО) № 2658/87 — Комбинирана номенклатура — Тарифно класиране — Валидност — Допълнителна забележка — Концентрат от ябълков сок)

text:
               19.12.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 312/2

         Решение на Съда (осми състав) от 29 октомври 2009 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Düsseldorf, Германия) — Dinter GmbH/Hauptzollamt Düsseldorf (C-522/07), Europol Frost-Food GmbH/Hauptzollamt Krefeld (C-65/08)
   (Съединени дела C-522/07 и C-65/08) (1)

   (Обща митническа тарифа - Регламент (ЕИО) № 2658/87 - Комбинирана номенклатура - Тарифно класиране - Валидност - Допълнителна забележка - Концентрат от ябълков сок)
   2009/C 312/02
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Finanzgericht Düsseldorf

      Страни в главното производство

      Ищци: Dinter GmbH (C-522/07), Europol Frost-Food GmbH (C-65/08)

      Ответници: Hauptzollamt Düsseldorf (C-522/07), Hauptzollamt Krefeld (C-65/08)

      Предмет

   Преюдициално запитване — Finanzgericht Düsseldorf — Тълкуване и валидност на допълнителна забележка 5 б) към раздел 20 от Приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (ОВ L 256, стр. 1), изменен с Регламент (ЕО) № 1810/2004 на Комисията от 7 септември 2004 година (ОВ L 327, стр. 1) — Концентрат от собствен ябълков сок със стойност Брикс 66.8, несъдържащ прибавена захар — Класиране на стоката в подпозиция 2009 7999 (ябълков сок, несъдържащ прибавена захар) или в подпозиция 2106 9098 (хранителни продукти, които на са посочени нито включени другаде) — Граници на правомощията на Комисията за уточняване съдържанието на тарифните позиции, предоставени ѝ на основание член 9 от Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета

      Диспозитив

   Допълнителна забележка 5, буква б) към глава 20 от приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа, както тази забележка следва от Регламент (ЕО) № 1776/2001 на Комисията от 7 септември 2001 г., Регламент (ЕО) № 2031/2001 на Комисията от 6 август 2001 г. и Регламент (ЕО) № 1810/2004 на Комисията от 7 септември 2004 г. относно изменение на приложение I към Регламент № 2658/87, е невалидна, доколкото изключва концентрирания натурален ябълков сок от позиция 2009.

      (1)  ОВ C 37, 09.02.2008 г.

      ОВ С 107, 26.04.2008 г.


title: Дело T-480/09: Жалба, подадена на 30 ноември 2009 г. — ATB Norte/СХВП — Bricocenter Italia (BRICOCENTER)

text:
               30.1.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/67

         Жалба, подадена на 30 ноември 2009 г. — ATB Norte/СХВП — Bricocenter Italia (BRICOCENTER)
   (Дело T-480/09)
   2010/C 24/119
   Език на жалбата: испански

      Страни

      Жалбоподател: ATB Norte, SL (Бургос, Испания) (представители: P. López Ronda, G. Macías Bonilla, H. L. Curtis-Oliver и G. Marín Raigal, abogados)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Bricocenter Italia Srl [Rozzano Milanofiori (Милано), Италия]

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 28 септември 2009 г. — R 1045/2008-4;

               —

               да се осъди ответникът (СХВП) да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Bricocenter S.r.l.

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка, съдържаща словния елемент „BRICOCENTER“ (заявка за регистрация № 4 935 185), за услуги от клас 35

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: фигуративни марки на Общността, съдържащи словните елементи „CENTROS DE BRICOLAGE BRICOCENTRO“ (№ 3 262 623) и „ATB CENTROS DE BRICOLAGE BRICOCENTRO“ (№ 989 046), за услуги от класове 35, 37 и 39

      Решение на отдела по споровете: уважава възражението.

      Решение на апелативния състав: отменя оспорваното решение и отхвърля възражението в неговата цялост.

      Изложени правни основания: неправилно тълкуване и прилагане на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009


title: Дело C-308/12: Определение на председателя на Съда от 25 юни 2013 г. — Европейска комисия/Република Полша

text:
               3.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 225/57

         Определение на председателя на Съда от 25 юни 2013 г. — Европейска комисия/Република Полша
   (Дело C-308/12) (1)

   2013/C 225/116
   Език на производството: полски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 273, 8.9.2012 г.


title: Дело T-783/16: Жалба, подадена на 9 ноември 2016 г. — Правителство на Гибралтар/Комисия

text:
               23.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/39

         Жалба, подадена на 9 ноември 2016 г. — Правителство на Гибралтар/Комисия
   (Дело T-783/16)
   (2017/C 022/54)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Правителство на Гибралтар (Гибралтар) (представители: M. Llamas, QC, J. Temple Lang, solicitor, F.-C. Laprévote и C. Froitzheim, lawyers)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на Европейската комисия от 1 октомври 2014 г. по дело за държавна помощ SA.34914(C/2013) (ex 2013/NN) — Корпоративно данъчно облагане в Гибралтар;

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните и други разноски на жалбоподателя във връзка с този въпрос.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три основания.

               1.

               Първото основание е изведено от твърдението, в обжалваното решение са допуснати фактически и правни грешки, тъй като е прието, че данъчното облагане би могло да бъде нова помощ, както и че то е необосновано.
               В подкрепа на това основание жалбоподателят излага следното: първо, Комисията е допуснала грешки в правото, като не е заключила въз основа на обстоятелствата, че ако практиката относно данъчните постановления или индивидуалните данъчни решения представлява държавна помощ, те биха били съществуваща помощ; второ, че Комисията е допуснала фактически грешки, като е посочила, че раздел 42 oт Закона за данъка върху доходите от 2010 г. е правното основание на практиката на данъчните постановления; и трето, че решението е немотивирано що се отнася до твърдението, че практиката на данъчните постановления представлява нова помощ, което е в противоречие с оплакването, че практиката на данъчните постановления представлява „схема de facto“.

               2.

               Второто основание е изведено от твърдението, че в обжалваното решение са допуснати фактически и правни грешки и то е необосновано.
               В подкрепа на това основание жалбоподателят излага следното: първо, че обстоятелствата, необходими, за да бъде обосновано продължаване на започналото разследване във връзка с държавна помощ явно липсват в този случай; второ, че Комисията е допуснала явна грешка в преценката и фактическа грешка, като е приела, че данъчните постановления предоставят предимство; трето, че Комисията е допуснала явна грешка в преценката и фактическа грешка, като е приела, че данъчните постановления са избирателни; четвърто, че Комисията е допуснала явна грешка в преценката и фактическа грешка, като е приела, че данъчните постановления са причина за нарушаване на конкуренцията и/или оказват въздействие върху търговията в рамките на Общността; и пето, че обжалваното решение е необосновано.

               3.

               Третото основание е изведено от твърдението, че в обжалваното решение са допуснати правни грешки чрез отклоняване на първоначалното разследване на Комисията и изкуствено „разширяване“ на процедурата по Закона за данъка върху доходите и за данъчните постановления.


title: Дело T-225/07: Иск, предявен на 29 юни 2007 г. — Thomson Sales Europe/Комисия

text:
               8.9.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/36

         Иск, предявен на 29 юни 2007 г. — Thomson Sales Europe/Комисия
   (Дело T-225/07)
   (2007/C 211/70)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Thomson Sales Europe (Boulogne-Billancourt, Франция) [представители: F. Goguel и F. Foucault, avocats]

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               преди произнасяне по съществото на спора, да бъде разпоредено, всички доказателства, документи, отчети, кореспонденция, документи от подготвителните работи и др., за двата регламента № 2376/94 и № 710/95, да бъдат предоставени на страните.

               —

               главно искане — да бъде отменено Решение на Комисията REM № 03/05 от 7 май 2007 г.

         Правни основания и основни доводи
   С настоящия иск, ищецът иска отмяна на Решение № REM № 03/05 на Комисията от 7 май 2007 г., с което е прието за установено, че опрощаването на вносните сборове не е оправдано, в конкретния случай, по отношение на ищеца. Това решение е постановено след запитване отправено до Комисията, от френските национални власти, които са поискали от ищеца заплащане на антидъмпингово мито върху вноса на цветни телевизионни приемници произведени от неговия филиал, намиращ се в Тайланд, чието опрощаване той е поискал, на основание член 239 от Регламент (ЕИО) № 2931/92 на Съвета, от 12 октомври 1992 г., относно създаване на Митнически кодекс на Общността (1).
   Ищецът смята, че може да получи опрощаване, въз основа на член 239 от Регламент (ЕИО) № 2913/92, тъй като, според него, той отговаря на двете условия, предвидени в този текст.
   Що се отнася до първото условие (съществуване на особено положение), той изтъква че особеното положение наистина съществува по отношение на него и следва, от една страна, от поведението на Комисията, която е изменила подхода си на тълкуване на законодателните разпоредби във връзка с произхода на стоките, без да предупреди по надлежен начин стопанските субекти, и от друга страна, от това на националните власти, които са последвали подхода на Комисията.
   По отношение на второто условие, посочено в член 239 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 (липса на недобросъвестно поведение или на груба небрежност), ищецът твърди, че не би могъл да се смята за небрежен, тъй като се е доверил на обосноваността на първоначалното становище на службите на Комисията, които, според ищеца, са решили да не прилагат точно по отношение на него правилата за произход, а да приложат преференциални антидъмпингови мита за всички апарати произведени или изнесени от неговия филиал намиращ се в Тайланд.

      (1)  OВ L 302, стp. 1.


title: Дело C-8/17: Преюдициално запитване от Supremo Tribunal de Justiça (Португалия), постъпило на 9 януари 2017 г. — Biosafe — Indústria de Reciclagens SA/Flexipiso — Pavimentos SA

text:
               27.3.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 95/5

         Преюдициално запитване от Supremo Tribunal de Justiça (Португалия), постъпило на 9 януари 2017 г. — Biosafe — Indústria de Reciclagens SA/Flexipiso — Pavimentos SA
   (Дело C-8/17)
   (2017/C 095/11)
   Език на производството: португалски

      Запитваща юрисдикция

   Supremo Tribunal de Justiça

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Biosafe — Indústria de Reciclagens SA

      Ответник: Flexipiso — Pavimentos SA

      Преюдициални въпроси

               1)

               Допуска ли Директива 2006/112/ЕО (1), и по-специално членове 63, 167, 168, 178, 179, 180, 182 и 219, както и принципът на неутралитет, законодателство, по силата на което възниква ситуация, при която прехвърлителят на стоките, данъчнозадължено лице по ДДС, е бил подложен на данъчна проверка, при която се установява, че приложената към момента ставка на ДДС е по-ниска от дължимата, заплатил е на държавата допълнителното задължение и претендира да получи съответното плащане от купувача, също данъчнозадължено лице по ДДС, но срокът за приспадане на това допълнително задължение по отношение на последния тече от момента на издаване на първоначалните фактури, а не от издаването или получаването на документите за корекция?

               2)

               При отрицателен отговор на предходния въпрос, възниква съмнението дали посочената директива, и по-специално същите членове от нея и принципът на неутралитет допускат законодателство, по силата на което при получаване на документите за корекция на първоначалните фактури, издадени след данъчна проверка и след заплащане в полза на държавата на допълнителното задължение, с които документи се претендира възстановяване на платеното допълнително задължение, при положение че предвиденият срок за упражняване на правото на припадане вече е изтекъл, правомерно ли е преобретателят да откаже плащането, като това означава, че невъзможността за приспадане на допълнителното задължение обосновава отказа от плащане.

      (1)  Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7).


title: Решение на Съда от 1 февруари 2016 година по дело E-23/15 — Надзорен орган на ЕАСТ/Княжество Лихтенщайн (Неизпълнение на задължения от членуваща в ЕИП държава от ЕАСТ — Нетранспониране — Директива 2010/53/ЕС)

text:
               19.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 18/29

         РЕШЕНИЕ НА СЪДА
   от 1 февруари 2016 година
   по дело E-23/15
   Надзорен орган на ЕАСТ/Княжество Лихтенщайн
   (Неизпълнение на задължения от членуваща в ЕИП държава от ЕАСТ — Нетранспониране — Директива 2010/53/ЕС)
   (2017/C 18/13)
   По дело Е-23/15, Надзорен орган на ЕАСТ/Княжество Лихтенщайн — ИСК за постановяване, че като не е приело в предвидения срок мерките, необходими за транспонирането на членове 15 и 16 от акта, посочен в точка 15щн от глава XIII на приложение II към Споразумението за Европейското икономическо пространство (Директива 2010/53/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 7 юли 2010 г. относно стандартите за качество и безопасност на човешките органи, предназначени за трансплантация, поправена), адаптиран към Споразумението с Протокол 1 към него и Решение на Съвместния комитет № 164/2013 от 8 октомври 2013 г., Княжество Лихтенщайн не е изпълнило задълженията си по член 31 от този акт и по член 7 от Споразумението, Съдът в състав Carl Baudenbacher, председател, Per Christiansen и Páll Hreinsson (съдия-докладчик), съдии, постанови на 1 февруари 2016 г. решение, чийто диспозитив гласи:
   С настоящото Съдът:

               1.

               Постановява, че като не е приело в предвидения срок мерките, необходими за транспонирането на членове 15 и 16 от акта, посочен в точка 15щн от глава XIII на приложение II към Споразумението за Европейското икономическо пространство (Директива 2010/53/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 7 юли 2010 г. относно стандартите за качество и безопасност на човешките органи, предназначени за трансплантация, поправена), адаптиран към Споразумението с Протокол 1 към него, Княжество Лихтенщайн не е изпълнило задълженията си по член 31 от този акт и по член 7 от Споразумението за ЕИП.

               2.

               Осъжда Княжество Лихтенщайн да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-266/10 P: Жалба, подадена на 27 май 2010 г. от Sistemul electronic de arhivare, criptare și indexare digitalizată Srl (Seacid) срещу решението, постановено от Общия съд (шести състав) на 16 март 2010 г. по дело T-530/09 Sistemul electronic de arhivare, criptare și indexare digitalizată Srl (Seacid)/Европейски парламент и Съвет на Европейския съюз

text:
               5.3.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 72/2

         Жалба, подадена на 27 май 2010 г. от Sistemul electronic de arhivare, criptare și indexare digitalizată Srl (Seacid) срещу решението, постановено от Общия съд (шести състав) на 16 март 2010 г. по дело T-530/09 Sistemul electronic de arhivare, criptare și indexare digitalizată Srl (Seacid)/Европейски парламент и Съвет на Европейския съюз
   (Дело C-266/10 P)
   2011/C 72/02
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Sistemul electronic de arhivare, criptare și indexare digitalizată Srl (Seacid) (представител: N.O. Curelea, avocat)

      Други страни в производството: Европейски парламент, Съвет на Европейския съюз
   С определение от 22 октомври 2010 г. Съдът (седми състав) постанови, че жалбата е недопустима.


title: Дело C-327/11 P: Решение на Съда (пети състав) от 6 септември 2012 г. — United States Polo Association/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (Обжалване — Марка на Общността — Регламент (ЕО) № 40/94 — Член 8, параграф 1,буква б) — Вероятност от объркване — Словен знак „U.S. POLO ASSN.“ — Възражение на притежателя на по-ранната словна марка „POLO-POLO“ )

text:
               27.10.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 331/10

      Решение на Съда (пети състав) от 6 септември 2012 г. — United States Polo Association/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
      (Дело C-327/11 P) (1)

      (Обжалване - Марка на Общността - Регламент (ЕО) № 40/94 - Член 8, параграф 1,буква б) - Вероятност от объркване - Словен знак „U.S. POLO ASSN.“ - Възражение на притежателя на по-ранната словна марка „POLO-POLO“)
      (2012/C 331/15)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: United States Polo Association (представител: P. Goldenbaum, Rechtsanwältin)

         Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: D. Botis)

         Предмет

      Жалба срещу Решение на Общия съд (втори състав) от 13 април 2011 г. по дело United States Polo Association/СХВП (T-228/09), с което Общият съд е отхвърлил жалба за отмяна, подадена от заявителя на словната марка „U.S. POLO ASSN.“ за стоки от класове 9, 20, 21, 24 и 27 срещу решение R 886/2008-4 на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 20 март 2009 г. за отхвърляне на жалбата срещу решението на отдела по споровете, с което е отказана частично регистрацията на посочената марка в рамките на възражението, направено от притежателя на националната словна марка и словната марка на Общността „POLO-POLO“ за стоки от класове 24, 35 и 39 — Тълкуване и прилагане на член 8, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 207/2009)

         Диспозитив

                  1.

                  Отхвърля жалбата.

                  2.

                  Осъжда United States Polo Association да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 311, 22.10.2011 г.


title: Дело T-225/16: Определение на Общия съд от 28 ноември 2016 г. — Matratzen Concord/EUIPO (Ganz schön ausgeschlafen) (Марка на Европейския съюз — Заявка за регистрация на словната марка на Европейския съюз „Ganz schön ausgeschlafen“ — Марка, състояща се от рекламен лозунг — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (EО) №°207/2009 — Жалба, явно лишена от всякакво правно основание)

text:
               23.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/36

         Определение на Общия съд от 28 ноември 2016 г. — Matratzen Concord/EUIPO (Ganz schön ausgeschlafen)
   (Дело T-225/16) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Заявка за регистрация на словната марка на Европейския съюз „Ganz schön ausgeschlafen“ - Марка, състояща се от рекламен лозунг - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (EО) №o207/2009 - Жалба, явно лишена от всякакво правно основание))
   (2017/C 022/49)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Matratzen Concord GmbH (Кьолн, Германия) (представител: I. Selting, avocat)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: D. Hanf и A. Graul)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 24 февруари 2016 г. (преписка R 1234/2015-1) относно заявка за регистрация на словния знак „Ganz schön ausgeschlafen“ като марка на Европейския съюз

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Matratzen Concord GmbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 232, 27.6.2016 г.


title: Дело F-98/11: Определение на Съда на публичната служба от 18 юни 2013 г. — Jargeac и др./Комисия (Публична служба — Възнаграждение — Семейни надбавки — Надбавка за образование — Условия за предоставянето й — Приспадане на получавана от другаде надбавка от същото естество — Частично явно недопустима и частично явно неоснователна жалба)

text:
               31.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/48

         Определение на Съда на публичната служба от 18 юни 2013 г. — Jargeac и др./Комисия
   (Дело F-98/11) (1)

   (Публична служба - Възнаграждение - Семейни надбавки - Надбавка за образование - Условия за предоставянето й - Приспадане на получавана от другаде надбавка от същото естество - Частично явно недопустима и частично явно неоснователна жалба)
   2013/C 252/85
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: Bernard Jargeac и др. (Hostert, Люксембург) (представители: първоначално F. Moyse и A. Salerno, avocats, впоследствие от A. Salerno, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: J. Currall и D. Martin)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението на Комисията, с което се приема, че някои парични помощи, отпускани от държава членка за студентите във висши учебни заведения, следва да се считат за надбавки от същото естество като семейните надбавки и че посочените парични помощи следва да се приспадат от надбавките за образование, изплащани на длъжностните лица — родител на тези студенти, както и за отмяна на решението за връщане на неоснователно платените суми.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата във вида, в който е представена от г-н Finch, като явно недопустима.

               2.

               Отхвърля жалбата във вида, в който е представена от г-н Jargeac, г-н Aliaga Artero, г-н Charrière, г-н Clarke, г-жа Domingues, г-жа Hughes, г-н Lanneluc и г-н Zein, като явно лишена от каквото и да е правно основание.

               3.

               Г-н Jargeac и останалите осем длъжностни лица или бивши длъжностни лица, чиито имена се съдържат в приложението, понасят направените от тях съдебни разноски, както и разноските, направени от Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 347, 26.11.2011 г., стр. 47.


title: Дело T-362/14: Определение на Общия съд от 26 май 2016 г. — REWE-Zentral/EUIPO — Vicente Gandía Pla (MY PLANET) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Оттегляне на възражението — Липса на основание за произнасяне)

text:
               25.7.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 270/43

         Определение на Общия съд от 26 май 2016 г. — REWE-Zentral/EUIPO — Vicente Gandía Pla (MY PLANET)
   (Дело T-362/14) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Оттегляне на възражението - Липса на основание за произнасяне))
   (2016/C 270/49)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: REWE-Zentral AG (Кьолн, Германия) (представители: M. Kinkeldey, S. Brandstätter и A. Wagner, адвокати)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: I. P. Harrington и P. Bullock)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO: Vicente Gandía Pla, SA (Чива, Испания)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 6 март 2014 г. (преписка R 201/2013-1), постановено в производство по възражение със страни Vicente Gandía PIa SA и REWE Zentral AG.

      Диспозитив

               1)

               Липсва основание за произнасяне по съществото на жалбата.

               2)

               Осъжда REWE Zentral AG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 261, 11.8.2014 г.


title: Дело T-420/11: Жалба, подадена на 31 юли 2011 г. — Ocean Capital Administration и др./Съвет

text:
               1.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 290/12

         Жалба, подадена на 31 юли 2011 г. — Ocean Capital Administration и др./Съвет
   (Дело T-420/11)
   2011/C 290/16
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Ocean Capital Administration GmbH (Хамбург, Германия), First Ocean Administration GmbH (Хамбург, Германия), First Ocean GmbH & Co. KG (Хамбург, Германия), Second Ocean Administration GmbH (Хамбург, Германия), Second Ocean GmbH & Co. KG (Хамбург, Германия), Third Ocean Administration GmbH (Хамбург, Германия), Third Ocean GmbH & Co. KG (Хамбург, Германия), Fourth Ocean Administration GmbH (Хамбург, Германия), Fourth Ocean GmbH & Co. KG (Хамбург, Германия), Fifth Ocean Administration GmbH (Хамбург, Германия), Fifth Ocean GmbH & Co. KG (Хамбург, Германия), Sixth Ocean Administration GmbH (Хамбург, Германия), Sixth Ocean GmbH & Co. KG (Хамбург, Германия), Seventh Ocean Administration GmbH (Хамбург, Германия), Seventh Ocean GmbH & Co. KG (Хамбург, Германия), Eighth Ocean Administration GmbH (Хамбург, Германия), Eighth Ocean GmbH & Co. KG (Хамбург, Германия), Ninth Ocean Administration GmbH (Хамбург, Германия), Ninth Ocean GmbH & Co. KG (Хамбург, Германия), Tenth Ocean Administration GmbH (Хамбург, Германия), Tenth Ocean GmbH & Co. KG (Хамбург, Германия), Eleventh Ocean Administration GmbH (Хамбург, Германия), Eleventh Ocean GmbH & Co. KG (Хамбург, Германия), Twelfth Ocean Administration GmbH (Хамбург, Германия), Twelfth Ocean GmbH & Co. KG (Хамбург, Германия), Thirteenth Ocean Administration GmbH (Хамбург, Германия), Fourteenth Ocean Administration GmbH (Хамбург, Германия), Fifteenth Ocean Administration GmbH (Хамбург, Германия), Sixteenth Ocean Administration GmbH (Хамбург, Германия), Kerman Shipping Co. Ltd (Ла Валета, Република Малта), Woking Shipping Investments Ltd (Ла Валета, Република Малта), Shere Shipping Co. Ltd (Ла Валета, Република Малта), Tongham Shipping Co. Ltd (Ла Валета, Република Малта), Uppercourt Shipping Co. Ltd (Ла Валета, Република Малта), Vobster Shipping Co. Ltd (Ла Валета, Република Малта), Lancelin Shipping Co. Ltd (Лимасол, Република Кипър) (представители: F. Randolph, Barrister, M. Lester, Barrister и M. Taher, Solicitor)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателите

               —

               да се отменят Регламент за изпълнение (ЕС) № 503/2011 на Съвета от 23 май 2011 г. (1) и Решение 2011/299/ОВППС на Съвета от 23 май 2011 г. (2), доколкото съдържащите се в тях мерки засягат жалбоподателите,

               —

               да се осъди Съветът да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат четири правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от твърдението, че ответникът е допуснал явна грешка в преценката, когато приема, че жалбоподателите отговарят на условията за включване в списъка, тъй като:

                           —

                           единствената причина за решението на ответника да включи жалбоподателите в списъка са твърдения, че те са „притежавани“ или „контролирани“ от Islamic Republic of Iran Shipping Lines (наричано по-нататък „IRISL“) или че са „дъщерно дружество“ или „холдинг“ на IRISL, и

                           —

                           ответникът не е проверил обстоятелствата във връзка с всеки жалбоподател за всеки отделен случай (или ако е извършил проверка, е допуснал грешка), когато преценява дали за жалбоподателите съществува вероятност да бъдат подтикнати да избегнат действието на взетите срещу IRISL ограничителни мерки поради влиянието, което се твърди, че IRISL има върху всеки от жалбоподателите.

               2.

               Второто правно основание е изведено от твърдението, че спорните мерки нарушават правото на жалбоподателите на справедлив процес и на ефективна съдебна защита, тъй като:

                           —

                           мерките не предвиждат процедура, по която жалбоподателите да бъдат уведомени за доказателствата, стоящи в основата на взетото решение за замразяване на техните активи, или която дава възможност на жалбоподателите да вземат надлежно отношение във връзка с доказателствата,

                           —

                           изложените съображения в спорните мерки са общи и необосновани, и

                           —

                           ответникът не е предоставил достатъчна информация, за да могат жалбоподателите действително да изразят своето становище.

               3.

               Третото правно основание е изведено от твърдението, че ответникът не е изложил достатъчно съображения за прилагането на спорните мерки и спрямо жалбоподателите, в нарушение на задължението му да излага ясно действителните и конкретните съображения, обосноваващи решението му.

               4.

               Четвъртото правно основание е изведено от твърдението, че спорните мерки необосновано и несъразмерно ограничават правото на жалбоподателите на собственост и на свободна стопанска инициатива, тъй като:

                           —

                           замразяването на активите има съществено и дълготрайно отражение върху основните им права,

                           —

                           включването на жалбоподателите в списъка няма логическа връзка с целта на спорните мерки, а именно, да не се допусне да бъде избегнато действието на ограничителните мерки, и

                           —

                           ответникът не е доказал нито че замразяването на всички активи е най-необременителното средство за постигането на подобна цел, нито че много тежката вреда, понесена от жалбоподателите, е обоснована и съразмерна.

      (1)  Регламент за изпълнение (ЕС) № 503/2011 на Съвета от 23 май 2011 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 961/2010 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 136, стр. 26).

      (2)  Решение 2011/299/ОВППС на Съвета от 23 май 2011 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 136, стр. 65).


title: Дело C-279/08 P: Жалба, подадена на 25 юни 2008 г. от Комисията на Европейските общности срещу Решение от 10 април 2008 г. на Първоинстанционния съд (пети разширен състав) по дело T-233/04, Кралство Нидерландия, подпомагано от Федерална република Германия/Комисия на Европейските общности

text:
               30.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 223/30

         Жалба, подадена на 25 юни 2008 г. от Комисията на Европейските общности срещу Решение от 10 април 2008 г. на Първоинстанционния съд (пети разширен състав) по дело T-233/04, Кралство Нидерландия, подпомагано от Федерална република Германия/Комисия на Европейските общности
   (Дело C-279/08 P)
   (2008/C 223/47)
   Език на производството: нидерландски
   Страни

      Жалбоподател: Комисия на Европейските общности (представители: H. van Vliet, K. Gross и C. Urraca Gaviedes)

      Други страни в производството: Кралство Нидерландия, Федерална република Германия
   Искания на жалбоподателя

               —

               На първо място:

                           a)

                           да се отмени обжалваното решение,

                           б)

                           да се обяви за недопустима жалбата за отмяна на решението и

                           в)

                           да се осъди Кралство Нидерландия да заплати съдебните разноски, направени в производството пред Първоинстанционния съд, както и тези в настоящото производство по обжалване;

               —

               При условията на евентуалност:

                           a)

                           да се отмени обжалваното решение,

                           б)

                           да се отхвърли жалбата за отмяна на решението и

                           в)

                           да се осъди Кралство Нидерландия да заплати съдебните разноски, направени в производството пред Първоинстанционния съд, както и тези в настоящото производство по обжалване.

         Правни основания и основни доводи

               —

               В първото правно основание Комисията посочва, че Първоинстанционният съд погрешно е обявил жалбата на Нидерландия за допустима.
               Според Комисията от практиката на Съда, и по-специално от Определение на Съда по дело С-164/02, всъщност следва, че държава-членка не може да поиска отмяната на решение на Комисията, с което последната обявява за съвместима с общия пазар мярка, нотифицирана от посочената държава-членка.

               —

               Второто правно основание (при условията на евентуалност) е свързано с погрешното заключение на Първоинстанционния съд, че спорната мярка не била селективна, т.е. не поставя в по-благоприятно положение определени предприятия по смисъла на член 87, параграф 1 ЕО. Комисията поддържа също така, че Първоинстанционният съд погрешно е заключил, че дори мярката да била селективна, въпреки това с оглед на целта си тя не представлявала мярка по предоставяне на помощ, и че тази мярка се обосновавала с естеството и общите цели на системата.


title: Дело C-442/07: Решение на Съда (голям състав) от 9 декември 2008 г. (преюдициално запитване от Oberster Patent- und Markensenat — Австрия) — Verein Radetzky-Orden/Bundesvereinigung Kameradschaft Feldmarschall Radetzky (Марки — Директива 89/104/EИО — Член 12 — Отмяна — Знаци, заявени от сдружение с нестопанска цел — Понятие за реално използване на марката — Благотворителна дейност)

text:
               21.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/17

         Решение на Съда (голям състав) от 9 декември 2008 г. (преюдициално запитване от Oberster Patent- und Markensenat — Австрия) — Verein Radetzky-Orden/Bundesvereinigung Kameradschaft „Feldmarschall Radetzky“
   (Дело C-442/07) (1)

   (Марки - Директива 89/104/EИО - Член 12 - Отмяна - Знаци, заявени от сдружение с нестопанска цел - Понятие за реално използване на марката - Благотворителна дейност)
   (2009/C 44/28)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Oberster Patent- und Markensenat
   Страни в главното производство

      Ищец: Verein Radetzky-Orden

      Ответник: Bundesvereinigung Kameradschaft „Feldmarschall Radetzky“
   Предмет
   Преюдициално запитване — Oberster Patent- und Markensenat — Тълкуване на член 12, параграф 1 от Първа директива 89/104/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 година за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно марките (ОВ L 40, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 92) — Марки, използвани в деловите книжа, хартията за писма, рекламните материали и под формата на значка от сдружение с нестопанска в рамките на дейността му с цел поддържане на военните традиции както и при събирането и разпределянето на дарения — Трябва ли това използване да се квалифицира като „реално“, така че свързените с марката права да се запазят?
   Диспозитив
   Член 12, параграф 1 от Първа директива 89/104/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 година за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно марките трябва да се тълкува в смисъл, че дадена марка се използва реално, когато сдружение с нестопанска цел я използва в отношенията си с потребителите за оповестяване на мероприятия, в своите делови книжа, както и върху рекламните си материали, и когато неговите членове я поставят върху значки, които носят при събирането и разпределянето на дарения.

      (1)  ОВ C 283, 24.11.2007 г.


title: Дело T-591/11: Жалба, подадена на 15 ноември 2011 г. — Przedsiębiorstwo Handlowe Medox Lepiarz Lepiarz przeciwkо/СХВП — Henkel (SUPER GLUE)

text:
               4.2.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 32/29

         Жалба, подадена на 15 ноември 2011 г. — Przedsiębiorstwo Handlowe Medox Lepiarz Lepiarz przeciwkо/СХВП — Henkel (SUPER GLUE)
   (Дело T-591/11)
   2012/C 32/59
   Език на жалбата: полски

      Страни

      Жалбоподател: Przedsiębiorstwo Handlowe Medox Lepiarz Jarosław Lepiarz Alicja sp. j. (Jaworzn, Република Полша) (представител: M. Konieczyński, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Henkel Corp. (Gulph Mills, Съединени американски щати)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 12 септември 2011 г. по преписка R 1147/2010-4,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски, включително разходите за процесуален представител.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка под формата на тубичка в бял, черен, сив и жълт цвят, съдържаща словния елемент „SUPER GLUE“, за стоки от класове 1 и 16 — Заявка за марка на Общността № 7 262 405

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: словна марка „SUPERGLUE“, регистрирана в Бенелюкс под № 377 517 за стоки от класове 1 и 16

      Решение на отдела по споровете: уважава частично възражението

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 (1) поради извода, че марките са сходни и че за потребителите е налице вероятност от объркване

      (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1).


title: Дело T-44/16: Жалба, подадена на 26 януари 2016 г. — Novartis/EUIPO — SK Chemicals (Изображение на пластир)

text:
               29.3.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 111/32

         Жалба, подадена на 26 януари 2016 г. — Novartis/EUIPO — SK Chemicals (Изображение на пластир)
   (Дело T-44/16)
   (2016/C 111/38)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Novartis AG (Базел, Швейцария) (представител: M. Douglas, lawyer)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: SK Chemicals GmbH (Ешборн, Германия)

      Данни за производството пред EUIPO

      Притежател на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: фигуративна марка на ЕС (Изображение на пластир) — регистрация на марка на ЕС № 11 293 362

      Производство пред EUIPO: производство по обявяване на недействителност

      Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 27 ноември 2015 по преписка R 2342/2014-5

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложени основания

               —

               нарушение на член 7, параграф 1, буква д), ii) от Регламент № 207/2009;

               —

               нарушение на член 80, параграф 2 от Регламент № 207/2009;

               —

               нарушение на принципа на справедлив процес от апелативния състав на EUIPO.


title: Дело T-443/10 P: Жалба, подадена на 20 септември 2010 г. от Stefano Sotgia срещу решението на Съда на публичната служба, постановено на 8 юли 2010 г. по дело F-130/06, Sotgia/Комисия

text:
               4.12.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 328/36

         Жалба, подадена на 20 септември 2010 г. от Stefano Sotgia срещу решението на Съда на публичната служба, постановено на 8 юли 2010 г. по дело F-130/06, Sotgia/Комисия
   (Дело T-443/10 P)
   ()
   2010/C 328/62
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Stefano Sotgia (Дъблин, Ирландия) (представител: M. Velardo, avocat)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени съдебното решение по дело F-130/06, Sotgia/Комисия,

               —

               да се отмени решението на Комисията от 11 април 2006 г. в частта, в която жалбоподателят е класиран като длъжностно лице в изпитателен срок със степен A*6, стъпка 2, считано от 16 април 2006 г.,

               —

               в условията на евентуалност, делото да се върне на Съда на публичната служба за ново разглеждане,

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски, включително по първоинстанционното производство.

      Правни основания и основни доводи

   Изтъкнатите от жалбоподателя правни основания и основни доводи са по същество идентични или сходни с тези, изтъкнати в производството по дело T-441/10 P, Kurrer/Комисия.


title: Дело T-467/07: Определение на Първоинстанционния съд от 1 юли 2009 г. — Du Pont de Nemours (France) и др./Комисия

text:
               29.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 205/47

         Определение на Първоинстанционния съд от 1 юли 2009 г. — Du Pont de Nemours (France) и др./Комисия
   (Дело T-467/07) (1)

   2009/C 205/86

      Език на производството: английски

   Председателят на седми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 51 от 23.2.2008 г.


title: Дело C-422/14: Преюдициално запитване от Juzgado de lo Social n ° 33 de Barcelona (Испания), постъпило на 12 септември 2014 г.  — Christian Pujante Rivera/Gestora Clubs Dir, S.L. и Fondo de Garantia Salarial

text:
               24.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 421/20

         Преюдициално запитване от Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona (Испания), постъпило на 12 септември 2014 г. — Christian Pujante Rivera/Gestora Clubs Dir, S.L. и Fondo de Garantia Salarial
   (Дело C-422/14)
   2014/C 421/29
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona

      Страни в главното производство

      Ищец: Christian Pujante Rivera

      Ответници: Gestora Clubs Dir, S.L. и Fondo de Garantia Salarial

      Преюдициални въпроси

               (1)

               Ако се приеме, че работниците на временен трудов договор, прекратяването на чиито договори поради изтичане на предвидения срок остава извън обхвата на приложение и защита на Директива 98/59 (1) относно колективните уволнения с оглед на предвиденото в член 1, параграф 2, буква а) (преюдициално запитване по висящо дело С-392/13), отговаря ли на целта на Директивата — обратната хипотеза на — тяхното включване за определяне на броя работници, които „нормално“ работят в дадена организация (или предприятие в Испания), за изчисляване на числения праг за колективно уволнение (10 % или 30 работници), регламентиран в член 1, буква а), точка i) от Директивата?

               (2)

               „Приравняването“ на „прекратяванията“ на „уволнения“, предвидено в член 1, параграф 1, буква б), втора алинея от Директива 98/59, се извършва, ако е изпълнено „условие[то] [да] са уволнени най-малко пет работници“. Трябва ли разпоредбата да се тълкува в смисъл, че посоченото условие се отнася до „уволненията“ по член 1, параграф 1, буква а) от Директивата, извършени или осъществени предварително от работодателя, а не до минималния брой „приравними прекратявания“, за да се направи това приравняване?

               (3)

               Изразът „прекратяването на трудовите договори по инициатива на работодателя по една или повече причини, несвързани с конкретните работници“ в член 1, параграф 1, последна алинея от Директива 98/59 включва ли прекратяването на трудов договор, уговорено между работодателя и работника, което макар да е по инициатива на работника, идва в отговор на предшестващо изменение на условията на труд по инициатива на работодателя поради криза в предприятието и за което в крайна сметка се полага обезщетение в същия размер както за незаконното уволнение?

      (1)  Директива 98/59/ЕО на Съвета от 20 юли 1998 година за сближаване на законодателствата на държавите членки в областта на колективните уволнения (ОВ L 225, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 95).


title: Дело T-217/09: Жалба, подадена на 3 юни 2009 г. — Mitteldeutsche Flughafen и Flughafen Dresden/Комисия

text:
               1.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 180/58

         Жалба, подадена на 3 юни 2009 г. — Mitteldeutsche Flughafen и Flughafen Dresden/Комисия
   (Дело T-217/09)
   2009/C 180/108
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподатели: Mitteldeutsche Flughafen AG (Лайпциг, Германия) и Flughafen Dresden GmbH (Дрезден, Германия) (представители: адв. Núñez-Müller и адв. le Bell, Rechtsanwälte)

      Ответник: Комисия на Европейските общности

      Искания на жалбоподателите

               —

               да се отмени член 1 от Решение C (2009) 2010 окончателен на Комисията от 24 март 2009 г. съгласно член 231, параграф 1 ЕО, доколкото Комисията е квалифицирала като държавна помощ финансирането на реконструкцията и удължаването на пистата за излитане и приземяване на летището на Дрезден;

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателите обжалват Решение C (2009) 2010 окончателен на Комисията от 24 март 2009 г. (NN 4/2009, ex N 361/2008) — Германия, летище Дрезден, с което Комисията разрешава капиталовата инжекция, предвидена от Германия за реконструкцията и удължаването на пистата за излитане и приземяване на летището на Дрезден, в качеството ѝ на мярка, съвместима с общия пазар въз основа на член 87, параграф 3, буква в) ЕО. Те искат отмяната на решението, доколкото Комисията квалифицира спорната мярка като държавна помощ.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите поддържат преди всичко, че Комисията не се е съобразила с разпределянето на правомощията и с принципа, че Общността може да действа само в рамките на предоставените ѝ правомощия съгласно член 5 ЕО, доколкото според разпределянето на правомощията на Европейските общности тя не била компетентна да разглежда въпросната мярка. Правомощието за планиране и отговорността за инфраструктурата във връзка с капацитета на летищата попадали сред първичните правомощия на държавите-членки на Европейския съюз.
   С второто правно основание на жалбата си жалбоподателите твърдят, че Комисията е нарушила член 87 ЕО. Те посочват, че в Насоките от 1994 г. (1) Комисията изрично е изключила прилагането на общностното право в областта на държавните помощи за мерките, засягащи летищните инфраструктури. Според тях тези Насоки продължават да бъдат приложими, тъй като те не противоречат на първичното право съгласно тълкуването му от общностните съдилища, нито са отменени ефективно от Комисията. Насоките от 1994 г. по-конкретно не били отменени и с Насоките от 2005 г. (2). При условията на евентуалност, жалбоподателите поддържат, че Насоките от 2005 г. не са приложими.
   По-нататък по отношение на спорната мярка Flughafen Dresden GmbH не трябвало да бъде квалифицирано като предприятие по смисъла на член 87, параграф 1 ЕО, а като публичен орган. Освен това не съществувало предимство по смисъла на правилата в областта на държавните помощи, тъй като критерият, използван от Комисията за частния инвеститор, действащ в условията на пазарна икономика, не можел да се приложи по отношение на летищната инфраструктура.
   С третото си правно основание жалбоподателите поддържат, че решението трябвало да бъде отменено в поисканата от тях част, и защото Комисията нарушила съществени процесуални изисквания, принципа на забрана на обратното действие и принципа на защита на оправданите правни очаквания, както и тъй като решението е вътрешно противоречиво.

      (1)  Съобщение на Комисията — Прилагане на членове 92 и 93 от Договора за ЕО, както и на член 61 от Споразумението за ЕИП във връзка с държавните помощи в сектора на въздушния транспорт (ОВ C 350, 1994 г., стр. 5).

      (2)  Съобщение на Комисията — Насоки на Общността за финансирането на летища и за предоставянето на държавни първоначални помощи за авиокомпании, опериращи на регионални летища (ОВ C 312, 2005 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 14, стр. 188).


title: Дело F-30/14: Определение на Съда на публичната служба от 15 януари 2015 г.  — Speyart/Европейска комисия

text:
               9.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 81/30

         Определение на Съда на публичната служба от 15 януари 2015 г. — Speyart/Европейска комисия
   (Дело F-30/14) (1)

   (2015/C 081/39)
   Език на производството: френски
   Председателят на първи състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 175, 10.6.2014 г., стр. 56.


title: Съединени дела C-264/15 Р и С-265/15 P: Определение на Съда (девети състав) от 21 април 2016 г. — Makro autoservicio mayorista SA, Vestel Iberia SL/Европейска комисия, Кралство Испания (Обжалване — Процедурен правилник на Съда — Член 181 — Член 263 ДФЕС — Положение на лицето, което не е пряко засегнато от решението, предмет на жалбата — Митнически съюз — Последващо вземане под отчет и опрощаване на вносни мита — Цветни телевизионни приемници от Турция)

text:
               1.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 279/4

         Определение на Съда (девети състав) от 21 април 2016 г. — Makro autoservicio mayorista SA, Vestel Iberia SL/Европейска комисия, Кралство Испания
   (Съединени дела C-264/15 Р и С-265/15 P) (1)

   ((Обжалване - Процедурен правилник на Съда - Член 181 - Член 263 ДФЕС - Положение на лицето, което не е пряко засегнато от решението, предмет на жалбата - Митнически съюз - Последващо вземане под отчет и опрощаване на вносни мита - Цветни телевизионни приемници от Турция))
   (2016/C 279/06)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Makro autoservicio mayorista SA, Vestel Iberia SL (представители: P. De Baere и P. Muñiz, avocats)

      Други страни в производството: Европейска комисия (представители: R. Lyal и A. Caeiros), Кралство Испания (представител: A. Rubio González)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Makro autoservicio mayorista SA и Vestel Iberia SL да заплатят съдебните разноски.

               3)

               Осъжда Кралство Испания да заплати направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 294, 7.9.2015 г.


title: Дело T-791/14: Жалба, подадена на 4 декември 2014 г.  — Bensarsa/Комисия и ЕНОЗД

text:
               2.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 34/43

         Жалба, подадена на 4 декември 2014 г. — Bensarsa/Комисия и ЕНОЗД
   (Дело T-791/14)
   (2015/C 034/51)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Faouzi Bensarsa (Абу Даби, Обединени арабски емирства) (представител: S. A. Pappas, avocat)

      Ответници: Европейска Комисия и Европейски надзорен орган по защита на данните (ЕНОЗД)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението от 25 февруари 2014 г. на дирекция „Сигурност“,

               —

               да отмени мълчаливото отхвърляне от ЕНОЗД на жалбата, подадена по административен ред, от 24 октомври 2014 г.

               —

               да осъди ответниците да заплатят съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три основания.

               1.

               Първото основание е недостатъчно мотивиране на решението на Комисията от 25 февруари 2014 г.

               2.

               Второто правно основание е липса на мотиви на отхвърлянето от ЕНОЗД на жалбата, подадена по административен ред, тъй като същото е мълчаливо и мотивите за него не могат да се изведат нито от контекста му, нито от решението от 25 февруари 2014 г.

               3.

               Третото основание е нарушение на Регламент (ЕО) № 45/2001 (1).
               Жалбоподателят изтъква, че липсата на отговор от страна на ЕНОЗД представлява нарушение на задължението за информиране на засегнатото лице, предвидено в член 46, буква a) и член 20, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 45/2001.

      (1)  Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 година относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (ОВ L 8, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 30, стр. 142).


title: Дело C-228/09: Иск, предявен на 24 юни 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Република Полша

text:
               26.9.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 233/3

         Иск, предявен на 24 юни 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Република Полша
   (Дело C-228/09)
   2009/C 233/04
   Език на производството: полски

      Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: D. Triantafyllou и A. Stobiecka-Kuik)

      Ответник: Република Полша

      Искания на ищеца

               —

               Да установи, че като включва сумата на „opłata rejestracyjna“ (таксата за регистрация) в данъчната основа за целите на ДДС, събиран в Полша за доставка, вътреобщностното придобиване или внос на леки пътнически автомобили, Република Полша не е изпълнила задълженията си по членове 78, 79, 83 и 86 от Директива 2006/112/ЕО от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (1)

               —

               да се осъди Република Полша да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   С настоящата жалба се изтъква, че в случай на доставка, на вътреобщностно придобиване и на внос в тази държава членка на нерегистрирани в нея пътнически автомобили Република Полша включва сумата на таксата за регистрация в данъчната основа за целите на ДДС.
   Според Комисията е налице основополагащо сходство между полските данък/такса, които са предмет на спор по дело C-98/05 De Danske Bilimportører. В споменатото дело Съдът е решил, че сготвеният(ната) данък/такса не следва да се включва в данъчната основа за целите на ДДС.
   Комисията изразява становище, че механизмът на събиране на полската такса за регистрация в случай на няколко последователни сделки, които се отнасят до едно и също превозно средство преди неговата регистрация, показвал, че по съществото си тя била данък/такса за регистрация, а не данък, събиран за продажбата, както твърди Република Полша. Данъчнозадълженото лице можело по-специално да приспадне размера на таксата за регистрация от размера на дължимия данък. Това означавало, че чрез системата за приспадане на платения по получени доставки ДДС данъкът/таксата за регистрация в последна сметка бил събиран/а само веднъж.
   Комисията оспорва довода на Република Полша, че продавачът—този, който предприемал вътреобщностно придобиване, или вносителят на превозното средство, бил отговорен за плащането на таксата за регистрация, а не лицата, на чието име било регистрирано превозното средство.

      (1)  ОВ 2006 L 347, стp. 1., Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7


title: Дело T-474/12: Жалба, подадена на 31 октомври 2012 г. — Giorgis/СХВП — Comigel (Форма на чаши)

text:
               12.1.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 9/40

         Жалба, подадена на 31 октомври 2012 г. — Giorgis/СХВП — Comigel (Форма на чаши)
   (Дело T-474/12)
   2013/C 9/72
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Giorgio Giorgis (Милано, Италия) (представители I. Prado и A. Tornato, lawyers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Comigel SAS (Saint- Julien-lès-Metz, Франция)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 26 юли 2012 г. по преписка R 1301/2011-1, и

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: триизмерна марка, представляваща форма на чаши, за стоки от клас 30 — марка на Общността, регистрирана под № 8132681.

      Притежател на марката на Общността: жалбоподателят.

      Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав.

      Основания на искането за обявяване на недействителност: искането за обявяване на недействителност се базира на основанията за недействителност съгласно член 52, параграф 1, буква а), във връзка с член 7, параграф 1, букви б) и г) от Регламент № 207/2009 на Съвета.

      Решение на отдела по отмяна: обявява оспорваната марка на Общността за недействителна.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, буква б) и на член 7, параграф 3 от Регламент № 207/2009 на Съвета.


title: Дело C-192/15: Определение на председателя на Съда от 9 декември 2015 г. (преюдициално запитване, отправено от Raad van State — Нидерландия) — T. D. Rease, P. Wullems/College bescherming persoonsgegevens

text:
               29.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 78/11

         Определение на председателя на Съда от 9 декември 2015 г. (преюдициално запитване, отправено от Raad van State — Нидерландия) — T. D. Rease, P. Wullems/College bescherming persoonsgegevens
   (Дело C-192/15) (1)

   (2016/C 078/16)
   Език на производството: нидерландски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 236, 20.7.2015 г.


title: Дело T-281/16: Жалба, подадена на 2 юни 2016 г. — Solelec и др./Парламент

text:
               18.7.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 260/48

         Жалба, подадена на 2 юни 2016 г. — Solelec и др./Парламент
   (Дело T-281/16)
   (2016/C 260/60)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: Solelec SA (Еш-сюр-Алзет, Люксембург), Mannelli & Associés SA (Bertrange, Люксембург), Paul Wagner et fils SA (Люксембург, Люксембург), Socom SA (Фьоц, Люксембург) (представител: S. Marx, avocat)

      Ответник: Европейски парламент

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени решение № D(2016)14480 от 27 май 2016 г. на Генерална дирекция „Инфраструктура и логистика“ на Европейския парламент, с което е отхвърлена офертата на временното сдружение ELECTRO KAD, съставено от дружествата SOLELEC S.A., MANNELLI & ASSOCIÉS S.A., PAUL WAGNER & FILS S.A. и SOCOM S.A., по партида 75 „Електричество – енергия“, подадена на 14 януари 2016 г. в рамките на процедура за възлагане на обществена поръчка INLO-D-UPIL-T-14-AO4 относно „Проект за разширяване и модернизиране на сграда Konrad Adenauer в Люксембург“, както и решението, с което обществената поръчка се възлага на друг оферент;

               —

               да разпореди представянето на документите от преписката по обществената поръчка, в които осъществените контакти между Парламента и оферентите са записани в съответствие с член 160, параграф 4 от Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012 на Комисията от 29 октомври 2012 година относно правилата за прилагане на Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 година относно финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза и за отмяна на Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета;

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат две основания.

               1.

               Първото основание е изведено от неспазването на критериите за подбор, които временното дружество, на което е възложена поръчката, не изпълнило, доколкото едно от членуващите в него дружества не разполагало с правосубектност през цялото време, през което продължават строителните работи и временното дружество, на което е възложена поръчката, не е имало право да твърди, че отговаря на залегналите в спецификацията изисквания за технически и професионален капацитет.

               2.

               Второто основание е изведено от неспазване на критериите за възлагане. Жалбоподателите твърдят, че при сравняване на тяхната оферта с тази на временното дружество, на което е възложена поръчката, се оказвало, че последната е необичайно ниска, поради което ответникът е следвало да я отхвърли и да възложи поръчката на жалбоподателите.


title: Дело T-35/11: Жалба, подадена на 24 януари 2011 г. — Kyocera Mita Europe/Комисия

text:
               12.3.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 80/25

         Жалба, подадена на 24 януари 2011 г. — Kyocera Mita Europe/Комисия
   (Дело T-35/11)
   2011/C 80/49
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Kyocera Mita Europe BV (представители: P. De Baere и P. Muñiz, lawyers)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се обяви жалбата за допустима,

               —

               да се отмени Регламент (ЕС) № 861/2010 на Комисията от 5 октомври 2010 година за изменение на приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета относно тарифната и статистическата номенклатура и Общата митническа тарифа (1), по-специално доколкото въвежда подразделенията в подпозиция 8443 31 от Хармонизираната система („ХС“) и съответните митнически ставки, и

               —

               да се осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква правни основания, които са идентични на посочените от жалбоподателя по дело T-34/11, Canon Europa/Комисия.

      (1)  ОВ L 284, 2010 г., стр. 1


title: Дело C-212/09: Решение на Съда (първи състав) от 10 ноември 2011 г. — Европейска комисия/Португалска република (Неизпълнение на задължения от държава членка — Членове 43 ЕО и 56 ЕО — Свободно движение на капитали — Привилегировани акции ( „golden shares“ ), притежавани от португалската държава в дружество GALP Energia, SGPS SA — Намеса в управлението на приватизирано дружество)

text:
               28.1.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 25/3

      Решение на Съда (първи състав) от 10 ноември 2011 г. — Европейска комисия/Португалска република
      (Дело C-212/09) (1)

      (Неизпълнение на задължения от държава членка - Членове 43 ЕО и 56 ЕО - Свободно движение на капитали - Привилегировани акции („golden shares“), притежавани от португалската държава в дружество GALP Energia, SGPS SA - Намеса в управлението на приватизирано дружество)
      (2012/C 25/03)
      Език на производството: португалски

         Страни

         Ищец: Европейска комисия (представители: G. Braun, M. Teles Romão и P. Guerra e Andrade)

         Ответник: Португалска република (представители: L. Inez Fernandes; C. Botelho Moniz, M. Rosado da Fonseca и P. Gouveia e Melo, advogados)

         Предмет

      Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на членове 43 ЕО и 56 ЕО — Особени права на държавата и на други публичноправни субекти в дружество GALP Energia, SGPS SA („golden shares“)

         Диспозитив

                  1.

                  Като е запазила особени права в GALP Energia, SGPS SA като предвидените в случая в Закон № 11/90, Рамков закон за приватизацията (Lei no 11/90, Lei Quadro das Privatizações) от 5 април 1990 г., в Декрет-закон № 261-A/99 за одобряване на първата фаза на процедурата по приватизация на дружествения капитал на GALP — Petróleos e Gás de Portugal SGPS SA (Decreto-Lei no 261-A/99 aprova a 1.a fase do processo de privatização do capital social da GALP — Petróleos e Gás de Portugal, SGPS, SA) от 7 юли 1999 г. и в устава на това дружество в полза на португалската държава и на други публичноправни субекти — права, предоставени във връзка с привилегировани акции („golden shares“) на тази държава в посоченото дружество, Португалската република не е изпълнила задълженията си по член 56 ЕО.

                  2.

                  Осъжда Португалската република да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 180, 1.8.2009 г.


title: Дело C-192/14: Преюдициално запитване от Landesverwaltungsgericht Niederösterreich (Австрия), постъпило на 17 април 2014 г.  — OMV Refining & Marketing GmbH срещу Bundesminister für Land-, Forst-, Umwelt und Wasserwirtschaft

text:
               8.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 303/5

         Преюдициално запитване от Landesverwaltungsgericht Niederösterreich (Австрия), постъпило на 17 април 2014 г. — OMV Refining & Marketing GmbH срещу Bundesminister für Land-, Forst-, Umwelt und Wasserwirtschaft
   (Дело C-192/14)
   2014/C 303/07
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Landesverwaltungsgericht Niederösterreich

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: OMV Refining & Marketing GmbH

      Ответник: Bundesminister für Land-, Forst-, Umwelt und Wasserwirtschaft

      Преюдициални въпроси

               1)

               Невалидно ли е Решение 2013/448/ЕС (1) и нарушава ли то член 10a, параграф 5 от Директива 2003/87/ЕО (2), като изключва от основата за изчисляване по член 10a, параграф 5, второ тире, букви a) и б) емисиите, свързани с отпадъчните газове, произвеждани от инсталациите, попадащи в обхвата на приложение I към Директива 2003/87/ЕО, съответно топлината, която се използва от инсталациите, изброени в приложение I към Директива 2003/87/ЕО и която се получава от съоръженията за комбинирано производство на топло- и електроенергия, за които са предвидени безплатни квоти съгласно член 10a, параграф 1 и член 10a, параграф 4 от Директива 2003/87/ЕО и Решение 2011/278/ЕС (3)?

               2)

               Невалидно ли е Решение 2013/448/ЕС и нарушава ли то член 3, букви д) и ф) от Директива 2003/87/ЕО, самостоятелно и/или във връзка с член 10a, параграф 5 от Директива 2003/87/ЕО, като определя, че емисиите на CO2, свързани с отпадъчните газове, произвеждани от инсталациите, попадащи в обхвата на приложение I към Директива 2003/87/ЕО, съответно топлината, която се използва от инсталациите, които попадат в обхвата на приложение I към Директива 2003/87/ЕО и която се произвежда от съоръженията за комбинирано производство на топло- и електроенергия, са емисии от „производители на електроенергия“?

               3)

               Невалидно ли е Решение 2013/448/ЕС и нарушава ли то целта на Директива 2003/87/ЕО, като създава асиметрия, при която емисиите, свързани с изгарянето на отпадъчните газове и произведената от комбинираното производство на топлоенергия и електроенергия топлина са изключени от основата за изчисляване по член 10a, параграф 5, второ тире, букви a) и б), докато те дават право на безплатно разпределяне на квоти съгласно член 10a, параграфи 1 и 4 от Директива 2003/87/ЕО и съгласно Решение 2011/278/ЕС?

               4)

               Невалидно ли е Решение 2013/448/ЕС и нарушава ли то член 290 ДФЕС и член 10a, параграф 5 от Директива 2003/87/ЕО, поради това че член 15, параграф 3 от него изменя член 10a, параграф 5, второ тире, букви a) и б) от Директива 2003/87/ЕО, като заменя позоваването на „инсталации, които не са обхванати от параграф 3“ с „инсталации, които не са производители на електроенергия“?

               5)

               Невалидно ли е Решение 2013/448/ЕС и нарушава ли то член 23, параграф 3 от Директива 2003/87/ЕО, поради това че не е издадено въз основа на процедура по регулиране с контрол, която се изисква в член 5a от Решение 1999/468/ЕО на Съвета и член 12 от Регламент 182/2011/ЕС?

               6)

               Трябва ли член 17 от Хартата на основните права на Европейския съюз да се тълкува в смисъл, че изключва задържането на безплатното разпределяне на квоти въз основа на незаконно изчисление на фактора за междусекторна корекция?

               7)

               Трябва ли член 10a, параграф 5 от Директива 2003/87/ЕО, самостоятелно и/или във връзка с член 15, параграф 3 от Решение 2011/278/ЕС да се тълкува в смисъл, че изключва прилагането на национална разпоредба, която предвижда прилагане на незаконно изчисления единен фактор за междусекторна корекция, както е установен в член 4 от Решение 2013/448/ЕС и в приложение II към него спрямо безплатното разпределяне на квоти в дадена държава членка?

               8)

               Невалидно ли е Решение 2013/448/ЕС и нарушава ли то член 10a, параграф 5 от Директива 2003/87/ЕО, като включва само емисии от инсталации, които са обхванати от общностната схема от 2008 г., така че изключва тези емисии, свързани с дейности, обхванати от общностната схема от 2008 г. (в измененото приложение I към Директива 2003/87/ЕО), когато тези дейности се извършват в инсталации, които вече са били обхванати от общностната схема преди 2008 г.?

               9)

               Невалидно ли е Решение 2013/448/ЕС и нарушава ли то член 10a, параграф 5 от Директива 2003/87/ЕО, като включва само емисии от инсталации, обхванати от общностната схема от 2013 г., така че изключва тези емисии, свързани с дейности, обхванати от общностната схема от 2013 г. (в измененото приложение I към Директива 2003/87/ЕО), когато тези дейности се извършват в инсталации, обхванати вече от общностната схема преди 2013 г.?

      (1)  Решение на Комисията от 5 септември 2013 година относно националните мерки за изпълнение за преходното безплатно разпределяне на квоти за емисии на парникови газове в съответствие с член 11, параграф 3 от Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, ОВ L 240, стр. 27.

      (2)  Директива на Европейския Парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета, ОВ L 275, стр. 32; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 10, стр. 78.

      (3)  Решение на Комисията от 27 април 2011 година за определяне на валидни за целия Европейски съюз преходни правила за хармонизираното безплатно разпределяне на квоти за емисии съгласно член 10а от Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, ОВ L 130, стр. 1.


title: Дело C-255/17: Преюдициално запитване от Amtsgericht Hamburg (Германия), постъпило на 15 май 2017 г. — Bernhard Schloesser, Petra Noll/Société Air France SA

text:
               28.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 283/16

         Преюдициално запитване от Amtsgericht Hamburg (Германия), постъпило на 15 май 2017 г. — Bernhard Schloesser, Petra Noll/Société Air France SA
   (Дело C-255/17)
   (2017/C 283/22)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Amtsgericht Hamburg

      Страни в главното производство

      Ищци: Bernhard Schloesser, Petra Noll

      Ответник: Société Air France SA

      Преюдициален въпрос

   Компетентен ли е съдът по мястото на крайния пункт на пристигане да разгледа подаден на основание на Регламент № 261/2004 (1) иск за обезщетение срещу въздушния превозвач, когато въз основа на сключен с опериращия въздушен превозвач договор полетът се състои от две отсечки, предвижда прекачване на пътниците и при първата отсечка има голямо закъснение?

      (1)  Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91 (ОВ L 46, 2004 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218).


title: Дело F-97/09: Жалба, подадена на 16 ноември 2009 г. — Taillard/Парламент

text:
               30.1.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/81

         Жалба, подадена на 16 ноември 2009 г. — Taillard/Парламент
   (Дело F-97/09)
   2010/C 24/156
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Christine Taillard (Тионвил, Франция) (представители: N. Camboine и C. Lelievre, avocats)

      Ответник: Европейски парламент

      Предмет и описание на спора

   От една страна, отмяна на решението, с което Европейският парламент отказва да приеме медицинско удостоверение за неработоспособността на жалбоподателя, и на приетото впоследствие решение за приспадане на дни от годишния отпуск. От друга страна, обезщетяване на претърпяната от жалбоподателя вреда.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се приеме настоящата жалба за допустима,

               —

               да се отмени решението на Европейския парламент от 15 януари 2009 г., с което същият отказва да приеме медицинско удостоверение за неработоспособност, както и приетото впоследствие решение за приспадане на дни от годишния отпуск, а ако е необходимо да се отмени и потвърдителното решение от 14 август 2009 г.,

               —

               да се признае за установено, че Европейският парламент носи отговорност за претърпяната от жалбоподателя вреда и вследствие на това да се присъди на последния обезщетение в размер на 12 000 EUR или в друг, дори по-висок, размер, определен от Съда на публичната служба,

               —

               да се осъди Европейският парламент да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-483/08: Преюдициално запитване, отправено от Tribunal de première instance de Mons (Belgique) на 10 ноември 2008 г.  — Régie communale autonome du stade Luc Varenne/Белгийската държава — SPF Finances

text:
               24.1.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/16

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunal de première instance de Mons (Belgique) на 10 ноември 2008 г. — Régie communale autonome du stade Luc Varenne/Белгийската държава — SPF Finances
   (Дело C-483/08)
   (2009/C 19/27)
   Език на производството: френски
   Препращаща юрисдикция
   Tribunal de première instance de Mons
   Страни в главното производство

      Ищец: Régie communale autonome du stade Luc Varenne

      Ответник: Белгийската държава — SPF Finances
   Преюдициален въпрос
   Допуска ли член 10 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (1) тълкуване на националните законови разпоредби и административна практика, което се състои в определянето на деня на подаване на декларацията за данъка върху добавената стойност, с която данъчнозадълженото лице претендира правото си на приспадане, за начален момент на действията по събиране на данъка върху добавената стойност, въз основа на който се изчислява срокът на погасителната давност на тези действия?

      (1)  ОВ L 145, 1977 г., стр. 1.


title: Дело C-326/10: Преюдициално запитване, отправено от Finanzgericht Hamburg (Германия) на 6 юли 2010 г. — Gebr. Stolle GmbH & Co. KG/Hauptzollamt Hamburg-Jonas

text:
               9.10.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 274/6

         Преюдициално запитване, отправено от Finanzgericht Hamburg (Германия) на 6 юли 2010 г. — Gebr. Stolle GmbH & Co. KG/Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Дело C-326/10)
   ()
   2010/C 274/09
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Finanzgericht Hamburg

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Gebr. Stolle GmbH & Co. KG

      Ответник: Hauptzollamt Hamburg-Jonas

      Преюдициални въпроси

               1)

               Попада ли труп от домашна птица под код на продукта 0207 12 90 9990 (1) от списъка на продуктите на Общата организация на пазара, дори когато непозволена съгласно този код на продукта карантия е свързана с една от позволените карантии?

               2)

               При отрицателен отговор на първия въпрос: Трябва ли при митническата проверка дали представените при износ продукти съответстват на позицията от списъка на продуктите на Общата организация на пазара, посочена в декларацията за износ, да бъде допусната определена граница на грешка, така че дори определена „аномалия“ да не засяга дадено възстановяване?

      (1)  ОВ L 322, 1.12.1998 г., стр. 31.


title: Дело F-55/08: Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 30 ноември 2009 г. — De Nicola/Европейска инвестиционна банка (Публична служба — Персонал на Европейската инвестиционна банка — Оценка — Повишаване — Здравно осигуряване — Поемане на медицинските разноски — Психически тормоз — Задължение за полагане на грижа — Иск за обезщетение — Компетентност на Първоинстанционния съд — Допустимост)

text:
               30.1.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/74

         Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 30 ноември 2009 г. — De Nicola/Европейска инвестиционна банка
   (Дело F-55/08) (1)

   (Публична служба - Персонал на Европейската инвестиционна банка - Оценка - Повишаване - Здравно осигуряване - Поемане на медицинските разноски - Психически тормоз - Задължение за полагане на грижа - Иск за обезщетение - Компетентност на Първоинстанционния съд - Допустимост)
   2010/C 24/136
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Carlo De Nicola (Strassen, Люксембург) (представител: адв. L. Isola)

      Ответник: Европейска инвестиционна банка (представители: G. Nuvoli и F. Martin, подпомагани от адв. A. Dal Ferro)

      Предмет

   От една страна, частична отмяна на решение на апелативната комисия за оценяване на жалбоподателя за 2006 година, и от друга страна, установяване на обстоятелството, че жалбоподателят е жертва на психически тормоз, както и осъждане на ответника да преустанови дейностите, представляващи тормоз, и да обезщети неимуществените и имуществените вреди

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда жалбоподателя да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 209, 15.8.2008 г., стр.73.


title: Дело C-128/11: Решение на Съда (голям състав) от 3 юли 2012 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof — Германия) — UsedSoft GmbH/Oracle International Corp. (Правна защита на компютърните програми — Търговия с лицензи за използвани компютърни програми, изтеглени от интернет — Директива 2009/24/ЕО — Член 4, параграф 2 и член 5, параграф 1 — Изчерпване на правото на разпространение — Понятие за законен приобретател)

text:
               22.9.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 287/10

         Решение на Съда (голям състав) от 3 юли 2012 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof — Германия) — UsedSoft GmbH/Oracle International Corp.
   (Дело C-128/11) (1)

   (Правна защита на компютърните програми - Търговия с лицензи за използвани компютърни програми, изтеглени от интернет - Директива 2009/24/ЕО - Член 4, параграф 2 и член 5, параграф 1 - Изчерпване на правото на разпространение - Понятие за законен приобретател)
   2012/C 287/16
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesgerichtshof

      Страни в главното производство

      Ищец: UsedSoft GmbH

      Ответник: Oracle International Corp.

      Предмет

   Преюдициално запитване — Bundesgerichtshof — Тълкуване на член 4, параграф 2, първа алинея и на член 5, параграф 1 от Директива 2009/24/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 година относно правната закрила на компютърните програми (ОВ L 111, стр. 16) — Изтегляне от интернет върху информационен носител на копия от компютърни програми със съгласието на носителя на правото въз основа на лиценз за компютърна програма — Възможност това действие да се квалифицира като изчерпващо правото на разпространение на носителя на правото по отношение на изтеглените копия — Търговия с лицензи за „използвани“ компютърни програми, изтеглени от интернет от първия приобретател — Понятие за законен приобретател

      Диспозитив

               1.

               Член 4, параграф 2 от Директива 2009/24/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 година относно правната закрила на компютърните програми трябва да се тълкува в смисъл, че правото на разпространение на копието от компютърна програма се изчерпва, когато носителят на авторското право, който е разрешил, включително безвъзмездно, изтеглянето от интернет върху информационен носител на това копие, е предоставил също така — срещу заплащането на цена, която му позволява да получи възнаграждение, съответстващо на икономическата стойност на копието на произведението, на което е собственик — право на използване на това копие без ограничение във времето.

               2.

               Член 4, параграф 2 и член 5, параграф 1 от Директива 2009/24 трябва да се тълкуват в смисъл, че в случай на препродажба на лиценз за използване, който поглъща препродажбата на изтеглено от уебсайта на носителя на авторското право копие от компютърна програма, лиценз, първоначално предоставен от този носител на авторско право на първия приобретател без ограничение във времето и срещу заплащането на цена, която позволява на носителя на правото да получи възнаграждение, съответстващо на икономическата стойност на копието от неговото произведение, вторият приобретател на лиценза, както и всеки последващ негов приобретател, може да се позове на предвиденото в член 4, параграф 2 от тази директива изчерпване на правото на разпространение и следователно да се счита за законен приобретател на копие от компютърна програма по смисъла на член 5, параграф 1 от същата директива, като се ползва от предвиденото в последната разпоредба право на възпроизвеждане.

      (1)  ОВ C 194, 2.7.2011 г.


title: Дело T-448/05: Решение на Общия съд от 28 април 2010 г. — Oxley Threads/Комисия (Конкуренция — Картели — Европейски пазар на конците за автомобилната промишленост — Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО и на член 53 от Споразумението за ЕИП — Глоби — Тежест на нарушението — Смекчаващи обстоятелства — Сътрудничество — Пропорционалност — Равно третиране — Насоки относно метода за определяне на размера на глобите)

text:
               5.6.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 148/24

         Решение на Общия съд от 28 април 2010 г. — Oxley Threads/Комисия
   (Дело T-448/05) (1)

   (Конкуренция - Картели - Европейски пазар на конците за автомобилната промишленост - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО и на член 53 от Споразумението за ЕИП - Глоби - Тежест на нарушението - Смекчаващи обстоятелства - Сътрудничество - Пропорционалност - Равно третиране - Насоки относно метода за определяне на размера на глобите)
   2010/C 148/42
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищец: Oxley Threads Ltd (Ashton-under-Lyne, Lancashire, Обединеното кралство) (представители: G. Peretz, barrister, M. Rees и K. Vernon, solicitors)

      Ответник: Европейска комисия (представители: N. Khan и K. Mojzesowicz)

      Предмет

   Искане за частична отмяна на Решение C(2005) 3452 на Комисията от 14 септември 2005 г. относно производство по член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (Дело COMP/38.337-PO/Fil), изменено с Решение C(2005) 3765 на Комисията от 13 октомври 2005 година, и при условията на евентуалност искане за намаляване на глобата, наложена на жалбоподателите с посоченото решение

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Oxley Threads Ltd да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 48 от 25.2.2006 г.