title: Дело C-52/14: Преюдициално запитване от Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen (Германия), постъпило на 4 февруари 2014 г.  — Pfeifer & Langen GmbH & Co. KG/Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung

text:
               12.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 142/12

         Преюдициално запитване от Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen (Германия), постъпило на 4 февруари 2014 г. — Pfeifer & Langen GmbH & Co. KG/Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung
   (Дело C-52/14)
   2014/C 142/15
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Pfeifer & Langen GmbH & Co. KG

      Ответник: Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung

      Преюдициални въпроси

               1)

               По отношение на прекъсването на давностния срок, органът, който отговаря за действието по разследване или преследване, независимо дали е предоставил финансовите средства, ли е компетентният орган по смисъла на член 3, параграф 1, трета алинея от Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 (1)? Трябва ли действието по разследване или преследване да има за цел налагането на административна мярка или санкция?

               2)

               Може ли „съответното лице“ по смисъла на член 3, параграф 1, трета алинея от Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 да бъде и служител на предприятие, който е бил изслушан като свидетел?

               3)

               Трябва ли под „всяко действие, което е [съобщено на съответното лице и е] свързано с разследването или [преследването]“ (член 3, параграф 1, трета алинея от Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95) да се разбират конкретни грешки на производителя на захар при документиране на производството на захар (фактически съвкупности), които обикновено се откриват, съответно установяват, едва в рамките на надлежно проведена проверка на организацията на пазара? Възможно ли е окончателният доклад, с който се приключва дадена проверка или се оценяват резултатите от проверката, и в който не се поставят други въпроси относно определени фактически съвкупности, също да се счита за „действие по разследване“, което е съобщено?

               4)

               Понятието „повторно извършена нередност“ по смисъла на член 3, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 изисква ли между квалифицираните като нередности действия или бездействия да има тясна връзка във времето, за да продължи да се счита, че е налице „повторност“? При утвърдителен отговор, тази тясна връзка във времето престава ли да съществува и поради това че нередността при документиране на количество захар възниква само веднъж в рамките на една пазарна година в сектора на захарта, след което се повтаря отново едва през следващата или по-късна пазарна година?

               5)

               Може ли факторът „повторност“ по смисъла на член 3, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 повече да не е налице, тъй като компетентният орган, бидейки наясно със сложността на фактите, не е подлагал предприятието на проверки, не е извършвал редовно такива или при провеждането им не е положил дължимата грижа?

               6)

               Кога започва да тече двукратният давностен срок от осем години по член 3, параграф 1, четвърта алинея от Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 при продължаващи или повторно извършени нередности? Започва ли този давностен срок да тече непосредствено след всяко действие, което трябва да се счита за нередност (член 3, параграф 1, първа алинея от Регламента), или след последното повторно извършено действие (член 3, параграф 1, втора алинея от Регламента)?

               7)

               Може ли двукратният давностен срок от осем години по член 3, параграф 1, четвърта алинея от Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 да бъде прекъснат с действия на компетентния орган по разследване или преследване?

               8)

               Ако са налице различни фактически съвкупности, които оказват влияние върху преценката на субсидиите, давностните срокове, които трябва да се изчислят съгласно член 3, параграф 1 от Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95, следва ли да се определят поотделно за всяка фактическа съвкупност (нередност)?

               9)

               Изтичането на двукратния давностен срок по смисъла на член 3, параграф 1, четвърта алинея от Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 зависи ли от знанието на съответния орган за нередността?

      (1)  Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 на Съвета от 18 декември 1995 година относно защитата на финансовите интереси на Европейските общности; ОВ L 312, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 1, стр. 166).


title: Дело C-493/09: Решение на Съда (първи състав) от 6 октомври 2011 г. — Европейска комисия/Португалска република (Неизпълнение на задължения от държава членка — Член 63 ДФЕС и член 40 от Споразумението за ЕИП — Свободно движение на капитали — Чуждестранни и национални пенсионни фондове — Корпоративен данък — Дивиденти — Освобождаване — Различно третиране)

text:
               26.11.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 347/4

         Решение на Съда (първи състав) от 6 октомври 2011 г. — Европейска комисия/Португалска република
   (Дело C-493/09) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Член 63 ДФЕС и член 40 от Споразумението за ЕИП - Свободно движение на капитали - Чуждестранни и национални пенсионни фондове - Корпоративен данък - Дивиденти - Освобождаване - Различно третиране)
   2011/C 347/04
   Език на производството: португалски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: R. Lyal и M. Afonso)

      Ответник: Португалска република (представители: L. Inez Fernandes и H. Ferreira)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 63 ДФЕС и на член 40 ЕИП — Ограничения на движението на капитали — Чуждестранни и национални пенсионни фондове — Дивиденти — Облагане — Различно третиране

      Диспозитив

               1)

               Като е предвидила освобождаване от корпоративен данък само за пенсионните фондове, които са местни лица на португалска територия, Португалската република не е изпълнила задълженията си по член 63 ДФЕС и по член 40 от Споразумението за Европейско икономическо пространство от 2 май 1992 година.

               2)

               Осъжда Португалската република да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 37, 13.2.2010 г.


title: Дело C-421/06: Определение на Съда от 8 ноември 2007 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Stato — Италия) — Fratelli Martini & C. SpA, Cargill Srl/Ministero delle Politiche Agricole e Forestali, Ministero della Salute, Ministero delle Attività Produttive (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник — Решение на Съда за обявяване на недействителност на общностна разпоредба — Задължения на институциите — Здравни мерки — Комбинирани фуражи — Индикация върху етикета на точните тегловни проценти на фуражните суровини, съдържащи се с във фуража с толеранс от ± 15 % от декларираната стойност — Забрана за въвеждане на потребителя в заблуждение)

text:
               8.3.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 64/13

         Определение на Съда от 8 ноември 2007 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Stato — Италия) — Fratelli Martini & C. SpA, Cargill Srl/Ministero delle Politiche Agricole e Forestali, Ministero della Salute, Ministero delle Attività Produttive
   (Дело C-421/06) (1)

   (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник - Решение на Съда за обявяване на недействителност на общностна разпоредба - Задължения на институциите - Здравни мерки - Комбинирани фуражи - Индикация върху етикета на точните тегловни проценти на фуражните суровини, съдържащи се с във фуража с толеранс от ± 15 % от декларираната стойност - Забрана за въвеждане на потребителя в заблуждение)
   (2008/C 64/19)
   Език на производството: италиански
   Препращаща юрисдикция
   Consiglio di Stato
   Страни в главното производство

      Ищци: Fratelli Martini & C. SpA, Cargill Srl

      Ответници: Ministero delle Politiche Agricole e Forestali, Ministero della Salute, Ministero delle Attività Produttive
   Предмет
   Преюдициално запитване — Consiglio di Stato — Последици на решението на Съда по съединени дела C-453/03, C-11/04, C-12/04 и C-194/04 (ABNA и др.), с което се обявява частична недействителност на Директива 2002/2/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2002 година за изменение на Директива 79/373/ЕИО на Съвета относно обращението на комбинирани фуражи и за отмяна на Директива 91/357/ЕИО на Комисията (ОВ L 63, стр. 23; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 41, стр. 113) — Задължение за институциите да приемат нов акт
   Диспозитив

               1)

               Член 1, точка 4 от Директива 2002/2/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2002 година за изменение на Директива 79/373/ЕИО на Съвета относно обращението на комбинирани фуражи и за отмяна на Директива 91/357/ЕИО на Комисията, която предвижда задължение за посочване върху етикета на комбинираните фуражи на тегловните проценти на фуражните суровини, съдържащи се с във фуража, с толеранс от ± 15 % от декларираната стойност, що се отнася до тези проценти, трябва да се тълкува в смисъл, че не противоречи на членове 8 и 16 от Регламент (ЕО) № 178/2002 Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2002 година за установяване на общите принципи и изисквания на законодателството в областта на храните, за създаване на Европейски орган за безопасност на храните и за определяне на процедури относно безопасността на храните, чиято цел е да се предотврати етикетирането и представянето на фуражите да въвеждат потребителя в заблуждение.

               2)

               При положение, че член 1, точка 1, буква б) от Директива 2002/2 е предвиждал самостоятелно задължение без връзка със задълженията, предвидени в другите разпоредби на тази директива, обявяването на недействителността на споменатата разпоредба с Решение на Съда от 6 декември 2005 г. по дело ABNA и др. (C-453/03, C-11/04, C-12/04 и C-194/04), не води до непълнота в правото или до несъгласуваност, които да налагат на общностните институции да приемат съществени изменения в Директива 2002/2.
               При всички положения, недействителността на общностна разпоредба произтича пряко от решението на Съда, с което тя се установява, и както органите, така и юрисдикциите на държавите-членки трябва да отразят последиците й в своя национален правен ред.

      (1)  ОВ C 326, 30.12.2006 г.


title: Дело T-113/15: Жалба, подадена на 4 март 2015 г. — RFA International/Комисия

text:
               11.5.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 155/33

         Жалба, подадена на 4 март 2015 г. — RFA International/Комисия
   (Дело T-113/15)
   (2015/C 155/39)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: RFA International, LP (Калгари, Канада) (представители: B. Evtimov и M. Krestiyanova, lawyers)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени, изцяло или частично, Решения за изпълнение на Комисията C(2014) 9805 окончателен, C(2014) 9806 окончателен, C(2014) 9807 окончателен, C(2014) 9808 окончателен, C(2014) 9811 окончателен, C(2014) 9812 окончателен и C(2014) 9816 окончателен, от 18 декември 2014 г., относно молбите за възстановяване на платени антидъмпингови мита върху вноса на феросилиций с произход от Русия;

               —

               да осъди Комисията да заплати разноските в настоящото производство.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага три правни основания.

               1.

               Първото правно основание се състои в твърдението, че Комисията е допуснала правна грешка, произтичаща от нарушение и/или погрешно тълкуване на член 2, параграф 9 oт основния антидъмпингов регламент (1) и/или явна грешка в преценката при констатацията, че наличието на единен стопански субект е ирелевантно, включително за целите на съдебния контрол, с оглед на приложението на член 2, параграф 9 от основния регламент. Жалбоподателят също така оспорва следващото от това заключение, че пълното приспадане от конструираната експортна цена на всички декларирани разходи при продажбата и печалба, включително разходите, свързани с реекспорта и разумната печалба на несвързан вносител, е гарантирано;

               2.

               Второто правно основание се състои в твърдението за нарушение на член 11, параграф 10 от основния антидъмпингов регламент (2) и явна грешка в преценката, допусната при приспадането от Комисията на антидъмпинговите мита от конструираната експортна цена. Според жалбоподателя, дори при спазване на методологията на Комисията, последната е следвало да установи, че условията по член 11, параграф 10 са били изпълнени най-малкото що се отнася д о част от исканите суми. Във второто правно основание се твърди също така нарушение на член 11, параграф 9 от основния регламент, произтичащо от методологията на Комисията за преценка дали митата са надлежно отразени в цената при препродажба, различна от методологията, използвана при последната проверка, довела до налагането на митата;

               3.

               Трето правно основание се състои се в твърдение за нарушение на член 11, параграф 9 от основния антидъмпингов регламент (3) и член 18.3.1 от антидъмпинговото споразумение на СТО, допуснато, когато с цел да определи конструираните нормални цени, Комисията е приложила нова методология, без да може да обоснове това с никаква релевантна промяна в обстоятелствата.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (ОВ L 343, 22.12.2009 г.)

      (2)  Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (ОВ L 343, 22.12.2009 г.)

      (3)  Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (ОВ L 343, 22.12.2009 г.)


title: Дело T-159/10: Жалба, подадена на 9 април 2010 г. — Air France/СХВП (Изображение на паралелограм)

text:
               19.6.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 161/45

      Жалба, подадена на 9 април 2010 г. — Air France/СХВП (Изображение на паралелограм)
      (Дело T-159/10)
      (2010/C 161/71)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Air France (Roissy Charles de Gaulle, Франция) (представител: A. Grolée, avocat)

         Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

         Искания на жалбоподателя

                  —

                  да се отмени решение на втори апелативен състав от 27 януари 2010 г. по преписка № 1018/2009-2, доколкото с него се отхвърля заявка за марка № 007576218 по отношение на стоките и услугите, предмет на настоящата жалба;

                  —

                  да се приеме за регистриране заявката за фигуративна марка на Общността № 007576218 за всички стоки и услуги, посочени в заявката;

                  —

                  да се осъди СХВП да понесе разноските на жалбоподателя, направени производството пред СХВП и в рамките на настоящото обжалване, в приложение на член 87 от Процедурния правилник.

         Правни основания и основни доводи

         Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка, изобразяваща формата на паралелограм, за стоки и услуги от класове 9, 14, 16, 18, 21, 24, 25, 28, 35, 36, 37, 38, 39, 41, 42, 43, 44 и 45 (заявка за регистрация № 7 576 218)

         Решение на проверителя: отхвърля заявката за регистрация.

         Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

         Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета относно марката на Общността, тъй като заявената за регистрация марка притежава необходимата минимална степен на отличителен характер, за да бъде регистрирана.


title: Дело C-164/09: Иск, предявен на 8 май 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република

text:
               1.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 180/28

         Иск, предявен на 8 май 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република
   (Дело C-164/09)
   2009/C 180/48
   Език на производството: италиански

      Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: C. Zadra и D. Recchia)

      Ответник: Италианска република

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че Италианската република не е изпълнила задълженията си по член 9 от Директива 79/409/ЕИО (1), тъй като област Veneto е приела и прилага правна уредба относно разрешаването на дерогиране на режима на защита на дивите птици, която уредба не отговаря на изискванията, определени в член 9 от тази директива,

               —

               да се осъди Италианската република да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Комисията твърди, че приетото от област Veneto законодателство не е в съответствие с предвиденото в член 9 от Директива 79/409.
   Закон № 13 от 2005 година, в сила към момента на изтичане на срока в мотивираното становище, не отговаря на изискванията на член 9 от Директивата, доколкото

               —

               установява по общ и абстрактен начин и без ограничение във времето видовете и броя птици, предмет на дерогиране;

               —

               дерогирането за специфични видове птици е установено без разграничение въз основа на общо препращане към всички случаи, изброени в букви а) и в) от член 9, без конкретните причини да са обосновани по подходящ начин,

               —

               не предвижда нито изискването да се установи липсата на друго задоволително разрешение, нито че с отделните мерки за дерогиране задължително трябва да се посочват условията на риск, територията и субектите, на които е разрешено да прилагат дерогирането;

               —

               позволява малкият брой птици да се определя без да е налице уместна научна обосновка.

         Според Комисията актовете, приети след изтичане на определения в мотивираното становище срок, не само не санират вече установените пороци, но дори ги възпроизвеждат по същество. Става въпрос по-специално за Декрет № 140 от 20 юни 2006 година на председателя на областния съвет, за Декрет № 230 от 18 октомври 2006 година на председателя на областния съвет, за Областен закон № 24 от 16 август 2007 година, за Декрет № 167 от 4 септември 2007 година на председателя на областния съвет, както и за Областен закон № 13 от 14 август 2008 година.

      (1)  Директива 79/409/ЕИО на Съвета от 2 април 1979 година относно опазването на дивите птици (ОВ L 103, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 1, стр. 77).


title: Дело T-217/07: Иск, предявен на 26 юни 2007 г. — Las Palmeras/Съвет и Комисия

text:
               8.9.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/34

         Иск, предявен на 26 юни 2007 г. — Las Palmeras/Съвет и Комисия
   (Дело T-217/07)
   (2007/C 211/67)
   Език на производството: испански
   Страни

      Ищец: Las Palmeras S. Coop And. (Sevilla, Испания) (представител: г-н. L. Ortiz Blanco, abogado)

      Ответници: Съвет на Европейския съюз и Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               да се постанови решение, с което да се уважи настоящият иск за обезщетение на вреди по член 288 ЕО и да се постанови, че ищецът има право да получи парично обезщетение от Съвета и Комисията солидарно в размер на двеста осемдесет и осем хиляди двеста тридесет и осем еуро (288 238) и

               —

               да се осъдят ответните институции да заплатят съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Ищецът в настоящото производство, испанско предприятие, което отделя памука от семената, търси обезщетение за вредите, които твърди, че е претърпяло от прилагането на въведената с член 1, точка 20 от Регламент (ЕО) № 864/2004 (1) глава 10а от Дял IV от Регламент (ЕО) № 1782/2003 (2). С глава 10а от Дял IV от Регламент (ЕО) № 1782/2003 се създават общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и се установяват някои схеми за подпомагане на земеделски производители.
   В тази връзка се посочва, че спорните разпоредби са отменени с Решение на Съда от 7 септември 2006 г. по дело Кралство Испания/Комисия, С-310/04, поради нарушение на принципа на пропорционалност. Това решение обаче отлага действието на отмяната до приемане на нов регламент, поради което посочените разпоредби важат за стопанската 2006/2007 година.
   Въз основата на два доклада, изготвени от консултантско дружество, в иска се представят претърпените в сектора вреди, тъй като вследствие на прилагането на отменените разпоредби за съответната стопанска година е настъпил голям спад в обема на произведения суров памук и, съответно, в обема на индустриално отделения от семената памук. По-конкретно, уредената в спорните разпоредби схема за подпомагане означава, че значителна част от помощите (около 65 %) престава да бъде свързана с отглеждането на памук, така че земеделските производители продължават да я получават, въпреки че използват земята си за отглеждане на други култури. По този начин спада очакваната рентабилност от използването на хектар площ за отглеждане на памук под рентабилността при отглеждането на други култури. Това положение е довело до намаляване на оперативните приходи на промишлеността, която се занимава с отделяне на памука от семената.
   Ищецът твърди, че в настоящия случай са налице изискваните от съдебната практика предпоставки за ангажиране на извъндоговорната отговорност на Общността.

      (1)  Регламент (ЕИО) № 864/2004 на Съвета от 29 април 2004 година за изменение на Регламент (ЕО) № 1782/2003 относно установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски производители, и за адаптиране на този регламент предвид присъединяването на Чешката Република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Полша, Словения и Словакия към Европейския съюз (ОВ L 161, стр. 48).

      (2)  Регламент (EO) № 1782/2003 на Съвета от 29 септември 2003 година относно установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски производители, и за изменение на Регламенти (EИО) № 2019/93, (EО) № 1452/2001, (EО) № 1453/2001, (EО) № 1454/2001, (EО) 1868/94, (EО) № 1251/1999, (EО) № 1254/1999, (EО) № 1673/2000, (EИО) № 2358/71 и (EО) № 2529/2001 ( ОВ L 270, стр. 1).


title: Дело T-329/11: Определение на Общия съд от 4 юли 2012 г. — TME/Комисия (Обществени поръчки за услуги — Процедура за възлагане на обществена поръчка за рехабилитацията на пречиствателната станция за отпадни води на Букурещ, съвместно финансирана от структурните фондове по ИСПА — Твърдение за нередовност на решението на румънските власти, с което се отхвърля отправеното от жалбоподателя предложение — Отказ на Комисията да открие процедура за финансови корекции срещу Румъния — Явна недопустимост)

text:
               8.9.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 273/8

         Определение на Общия съд от 4 юли 2012 г. — TME/Комисия
   (Дело T-329/11) (1)

   (Обществени поръчки за услуги - Процедура за възлагане на обществена поръчка за рехабилитацията на пречиствателната станция за отпадни води на Букурещ, съвместно финансирана от структурните фондове по ИСПА - Твърдение за нередовност на решението на румънските власти, с което се отхвърля отправеното от жалбоподателя предложение - Отказ на Комисията да открие процедура за финансови корекции срещу Румъния - Явна недопустимост)
   2012/C 273/13
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: TME SpA — Termomeccanica Ecologia (Милано, Италия) (представители: C. Malinconico, S. Fidanzia и A. Gigliola)

      Ответник: Европейска комисия (представители: A. Aresu и P. van Nuffel)

      Предмет

   От една страна, искане за отмяна на писмото на Комисията от 20 април 2011 г. с предмет оплакване от страна на дружеството TME SpA за нарушения на правото на Европейския съюз от страна на Румъния в рамките на проекта „Bucharest Wastewater Treatment Plant Rehabilitation: Stage I ISPA 2004/RO/16/P/PE/003-03“, свързан с рехабилитацията на пречиствателната станция за отпадни води на Букурещ (D(2011)REGIO.B3/MAD), и от друга страна, искане за присъждане на обезщетение.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата като явно недопустима.

               2.

               TME SpA — Termomeccanica Ecologia, понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 252, 27.8.2011 г.


title: Дело F-8/10: Жалба, подадена на 25 януари 2010 г. — Gheysens/Съвет

text:
               17.4.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 100/69

         Жалба, подадена на 25 януари 2010 г. — Gheysens/Съвет
   (Дело F-8/10)
   2010/C 100/102
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Johan Gheysens (Mechelen, Белгия) (представители: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal, avocats)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Предмет и описание на спора

   Отмяната на решението на Съвета да не продължи срока на договора на жалбоподателя и вследствие на това да прекрати неговото трудово правоотношение със Съвета

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението, с което се отказва да се продължи неговият договор след 30 септември 2009 г. и да се приемат всякакви мерки за узаконяване на административното положение на жалбоподателя, който от 16 г. насам изпълнява постоянни задачи на институцията;

               —

               да се осъди Съветът на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-347/16: Преюдициално запитване, отправено от Административен съд София-град (България) на 21 юни 2016 година — „Българска енергийна борса“ АД (БЕБ)/Комисия за енергийно и водно регулиране (КЕВР)

text:
               5.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 326/15

         Преюдициално запитване, отправено от Административен съд София-град (България) на 21 юни 2016 година — „Българска енергийна борса“ АД (БЕБ)/Комисия за енергийно и водно регулиране (КЕВР)
   (Дело C-347/16)
   (2016/C 326/26)
   Език на производството: български

      Запитваща юрисдикция

   Административен съд София-град

      Страни в главното производство

      Жалбоподател:„Българска енергийна борса“ АД (БЕБ)

      Ответник: Комисия за енергийно и водно регулиране (КЕВР)

      Преюдициални въпроси

               1.

               Допуска ли чл. 9, 1, буква б), т. т. i) и ii) на Директива 2009/72/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия и за отмяна на Директива 2003/54/ЕО едно и също лице да е едноличен собственик на капитала на независимия преносен оператор и на дружество, чиито основни дейности са производство и пренос на електрическа енергия?

               2.

               Допуска ли чл. 9, 1, буква б), т. т. i) и ii) Директива 2009/72/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия и за отмяна на Директива 2003/54/ЕО едно и също лице да упражнява пряко или непряко контрол върху независимия преносен оператор и предприятие за производство и доставка на електрическа енергия?

               3.

               Допуска ли чл. 9, 1. букви в) и г) на Директива 2009/72/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия и за отмяна на Директива 2003/54/ЕО едно и също лице да назначава: членовете на Надзорния съвет на независимия преносен оператор (който от своя страна избира членовете на Управителния му съвет) и да назначава членовете на Съвета на директорите на предприятие за производство и доставка на електрическа енергия?

               4.

               Допускат ли Директива 2009/72/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия и за отмяна на Директива 2003/54/ЕО; Регламент (ЕО) 714/2009 г. (2) относно условията за достъп до мрежата за трансграничен обмен на електроенергия и за отмяна на регламент (ЕО) № 1228/2003 (3), Регламент (ЕС) 1222/2015 г. (4) за установяване на насоки относно разпределянето на преносната способност и управлението на претоварването, РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1227/2011 (5) НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА от 25 октомври 2011 година относно интегритета и прозрачността на пазара за търговия на едро с енергия ограничения относно броя на лицензиантите за пренос на електрическа енергия за дадена територия?

               5.

               При положителен отговор на предходните въпроси и издадената само една лицензия по чл.43, ал.1, т.1 ЗЕ за територията на Република България, следва ли да се приеме, че е налице конфликт на интереси по смисъла на т.12 от Преамбюла на Директива 2009/72/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия и за отмяна на Директива 2003/54/ЕО?

               6.

               Следва ли да се приеме, че националната норма на чл. 43, ал. 1, т. 1 ЗЕ ограничава конкуренцията по смисъла на чл . 101 и 102 от ДФЕС, като определя, че на територията на страната се издава само една лицензия за пренос на електрическа енергия?

      (1)  OB L 211, стр. 55

      (2)  OB L 211, стр. 15

      (3)  Регламент (ЕО) № 1228/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2003 година относно условията за достъп до мрежата за трансграничен обмен на електроенергия

      OB L 176, стр. 1; Специално българско издание: глава 12, том 2, стр. 51

      (4)  OB L 197, стр. 24

      (5)  OB L 326, стр. 1


title: Съединени дела T-118/04 и T-134/04: Решение на Първоинстанционния съд от 7 февруари 2007 г. — Calo/Комисия (Длъжностни лица — Преназначаване на директор на длъжност Главен съветник — Интерес на службата — Еквивалентност на длъжностите — Реорганизация на Евростат — Назначаване на длъжност Директор — Обявление за свободна длъжност — Задължение за мотивиране — Оценяване на заслугите на кандидатите — Иск за отмяна — Иск за обезщетение)

text:
               14.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 82/31

         Решение на Първоинстанционния съд от 7 февруари 2007 г. — Calo/Комисия
   (Съединени дела T-118/04 и T-134/04) (1)

   (Длъжностни лица - Преназначаване на директор на длъжност „Главен съветник“ - Интерес на службата - Еквивалентност на длъжностите - Реорганизация на Евростат - Назначаване на длъжност „Директор“ - Обявление за свободна длъжност - Задължение за мотивиране - Оценяване на заслугите на кандидатите - Иск за отмяна - Иск за обезщетение)
   (2007/C 82/67)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Giuseppe Caló (Люксембург, Люксембург) (представители: S.Orlandi, A.Coolen, J.-N. Louis и E.Marshal, адвокати)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: J. Currall и H. Krämer)
   Предмет
   От една страна, искане за отмяна на решение на Комисията от 9 юли 2003 г. да преназначи ищеца от длъжност„Директор “на длъжност „Главен съветник “и на решение на Комисията от 1 октомври 2003 г. относно реорганизацията на Евростат, доколкото с него се потвърждава преназначаването на ищеца, и искане за поправяне на твърдяните от ищеца неимуществени вреди, и, от друга страна, искане за отмяна на решението на Комисията от 30 март 2004 г., с което се назначава г-н N. на длъжността „Директор “на Дирекция „Статистика на земеделието, риболова, структурните фондове и околната среда “в Евростат и се отхвърля кандидатурата на ищеца за тази длъжност
   Диспозитив

               1)

               По дело Т-118/04 Комисията се осъжда да заплати на ищеца сумата от едно еуро като обезщетение за вреди заради служебно нарушение

               2)

               По дело Т-134/04 Комисията се осъжда да заплати на ищеца сумата от 5 000 EUR като обезщетение за вреди заради служебно нарушение

               3)

               Исковете се отхвърлят в останалата им част

               4)

               По дело Т-118/04 Комисията понася направените от нея разноски, включително тези по обезпечителното производство пред Първоинстанционния съд, и една пета от разноските на ищеца, включително тези по обезпечителното производство пред Първоинстанционния съд

               5)

               По дело Т-118/04 ищецът понася четири пети от направените от него разноски, включително тези по обезпечителното производство пред Първоинстанционния съд

               6)

               По дело Т-134/04 Комисията понася всички разноски, включително тези по обезпечителното производство пред Първоинстанционния съд.

      (1)  ОВ C 118, 30.4.2004 г.


title: Дело C-486/10: Определение на председателя на Съда от 13 май 2011 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия

text:
               27.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/28

         Определение на председателя на Съда от 13 май 2011 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия
   (Дело C-486/10) (1)

   2011/C 252/61
   Език на производството: немски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 13, 15.1.2011 г.


title: Дело T-433/12: Решение на Общия съд от 16 януари 2014 г. — Steiff/СХВП (Метално копче по средата на ухото на плюшена играчка) (Марка на Общността — Заявка за марка на Общността, състояща се в поставянето на копче по средата на ухото на плюшена играчка — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               22.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/35

         Решение на Общия съд от 16 януари 2014 г. — Steiff/СХВП (Метално копче по средата на ухото на плюшена играчка)
   (Дело T-433/12) (1)

   (Марка на Общността - Заявка за марка на Общността, състояща се в поставянето на копче по средата на ухото на плюшена играчка - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2014/C 52/66
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Margarete Steiff GmbH (Гинген ан дер Бренц, Германия) (представител: D. Fissl, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Pohlmann)

      Предмет

   Жалба срещу решение на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 23 юли 2012 г. (преписка R 1693/2011-1) относно заявка за регистрация на знак, състоящ се в поставянето на метално копче по средата на ухото на плюшена играчка, като марка на Общността

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Margarete Steiff GmbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 366, 24.11.2012 г.


title: Дело T-460/07: Жалба, подадена на 18 декември 2007 г. — Nokia/СХВП — Medion (LIFE BLOG)

text:
               23.2.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 51/48

         Жалба, подадена на 18 декември 2007 г. — Nokia/СХВП — Medion (LIFE BLOG)
   (Дело T-460/07)
   (2008/C 51/90)
   Език, на който е изготвена жалбата: английски
   Страни

      Жалбоподател: Nokia Oyj (Хелзинки, Финландия) (представител: J. Tanhuanpää, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Medion AG (Essen, Германия)
   Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени изцяло решението на втори апелативен състав от 2 октомври 2007 г. по преписка R 141/2007-2 и преписката да се върне на СХВП за регистрация на търговската марка на жалбоподателя,

               —

               да се осъди ответникът да заплати разноските на жалбоподателя.

         Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: Словната марка на Общността „LIFE BLOG“ за стоки и услуги от клас 9, 38 и 41 — заявка № 3 564 366

      Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: Medion AG

      Марка или знак, на който е направено позоваване: Националните и международни словни марки „LIFE“ и „LIFETEC“ за стоки и услуги от класове 1, 7, 8, 9, 10, 11, 16, 21, 28, 37, 38, 41 и 42, националната и международна словна марка „LIFESAT“ за стоки от клас 9 и националната словна марка „Lifesign“ за стоки от класове 9, 14 и 16

      Решение на отдела по споровете: Отхвърля частично заявката за регистрация

      Решение на апелативния състав: Потвърждава решението на отдела по споровете и отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) 40/94 на Съвета


title: Дело C-367/16: Преюдициално запитване от Hof van beroep te Brussel (Белгия), постъпило на 5 юли 2016 г. — Openbaar Ministerie/Dawid Piotrowski

text:
               12.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 335/40

         Преюдициално запитване от Hof van beroep te Brussel (Белгия), постъпило на 5 юли 2016 г. — Openbaar Ministerie/Dawid Piotrowski
   (Дело C-367/16)
   (2016/C 335/54)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hof van beroep te Brussel [Апелативен съд Брюксел]

      Страни в главното производство

      Подател на протест във въззивното производство: Openbaar Ministerie [Прокуратурата]

      Ответник по протеста във въззивното производство: Dawid Piotrowski

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли член 3, точка 3 от Рамковото решение (1) относно европейската заповед за арест да се тълкува в смисъл, че предаването на лица е допустимо, само ако те се считат за пълнолетни съгласно правото на изпълняващата държава членка, или горепосочената разпоредба разрешава предаването на изпълняващата държава членка и на ненавършили пълнолетие лица, които съгласно националните разпоредби стават наказателноотговорни от навършването на определена възраст (и евентуално при изпълнението на ред други условия)?

               2)

               В случай че предаването на ненавършили пълнолетие лица не е забранено от член 3, точка 3 от рамковото решение, трябва ли тази разпоредба да се тълкува в смисъл, че:

                           а)

                           съществуването на (теоретична) възможност по националното право ненавършилите пълнолетие лица да бъдат наказвани от навършването на определена възраст е достатъчен критерий за допускане на предаването (с други думи, извършването на проверка in abstracto въз основа на критерия възраст, с чието навършване едно лице се счита за наказателноотговорно, без да се държи сметка за евентуални допълнителни условия), или

                           б)

                           както принципът на взаимно признаване по член 1, параграф 2 от това рамково решение, така и текстът на член 3, точка 3 от него допускат извършването на проверка in concreto във всеки отделен случай от страна на изпълняващата държава членка, при която по отношение на лицето, чието предаване се иска, може да се изисква да са изпълнени същите условия за носенето на наказателна отговорност, каквито действат по отношение на гражданите на изпълняващата държава членка, с оглед на тяхната възраст към момента на извършването на деянието, вида на престъплението, в което са обвинени, и дори евентуално с оглед на предходни съдебни актове в издаващата държава членка, които са довели до прилагането на образователна мярка, дори и тези условия да не съществуват в издаващата държава членка?

               3)

               В случай че изпълняващата държава има право да извърши проверка in concreto, следва ли да не се прави разлика между предаване с цел наказателно преследване и предаване с цел изпълнение на наказание, за да се избегне възможността съответното лице да остане ненаказано?

      (1)  Рамково решение 2002/584/ПВР на Съвета от 13 юни 2002 година относно европейската заповед за арест и процедурите за предаване между държавите членки (ОВ L 190, 2002 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 3).


title: Дело F-155/12: Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 25 февруари 2014 г.  — García Domínguez/Комисия (Публична служба — Конкурс — Обявление за конкурс EPSO/AD/215/11 — Невключване в списъка с резерви — Мотивиране на решение за отхвърляне на кандидатура — Принцип на равно третиране — Конфликт на интереси)

text:
               7.4.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 102/45

         Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 25 февруари 2014 г. — García Domínguez/Комисия
   (Дело F-155/12) (1)

   ((Публична служба - Конкурс - Обявление за конкурс EPSO/AD/215/11 - Невключване в списъка с резерви - Мотивиране на решение за отхвърляне на кандидатура - Принцип на равно третиране - Конфликт на интереси))
   2014/C 102/66
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Luis García Domínguez (Брюксел, Белгия) (представители: S. Rodrigues и A. Tymen, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: B. Eggers и G. Gattinara)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението жалбоподателят да не бъде включен в списъка с резерви на издържалите конкурс EPSO/AD/215/11.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като явно лишена от всякакво правно основание.

               2)

               Осъжда г-н García Domínguez да заплати направените от Европейската комисия съдебни разноски и да понесе собствените си съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 63 от 2.3.2013 г., стр. 26.


title: Дело T-408/08: Жалба, подадена на 25 септември 2008 г. — S.F. Turistico Immobiliare/Съвет и Комисия

text:
               22.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/53

         Жалба, подадена на 25 септември 2008 г. — S.F. Turistico Immobiliare/Съвет и Комисия
   (Дело T-408/08)
   (2008/C 301/89)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Жалбоподател: S.F. Turistico Immobiliare Srl (Orosei, Италия) (представител: L. Marcialis, avvocato)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз и Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя
   Главно искане

               —

               Да се обяви недействителността на Решение на Комисията на Европейските общности C(2008) 2997 от 2 юли 2008 г. относно схемата за помощ „Регионален закон № 9 от 1998 г. — Злоупотреба с помощ № 272/98“.

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски в полза на жалбоподателя.

         При условията на евентуалност

               —

               Да се отмени частично обжалваното решение в частта, в която обявява за несъвместима с общия пазар цялата схема за помощ „освен ако бенефициерът на помощта не е подал искане за помощ въз основа на тази схема преди изпълнението на работите, свързани с програма за начално финансиране“, предвиждайки възстановяването на Италианската република на съответните суми, без да изключва помощта, доколкото увеличава разходите — понесени от бенефициера преди подаването на искането за помощ — до границите, предвидени от разпоредбите за помощите „de minimis“.

         При условията на евентуалност спрямо предходното

               —

               Да се обяви за незаконосъобразна точка 4.2 от Акт на Съвета № 98C 74/06 относно „насоки в областта на държавните помощи с регионална цел“, съгласно която „схемите за подпомагане трябва освен това да установяват, че искането за помощ е подадено преди започване на изпълнението на проектите“, в частта, в която той изключва от допускане целия размер на помощта, предвидена в полза на бенефициерите, без да изключва частта от помощта, свързана с инвестициите, извършени след подаването на искането, които са функционално или структурно независими.

               —

               Да се отмени частично обжалваното решение, в частта в която предвижда пълното възстановяване на Италианската република на изплатените суми, без да изключва помощта, доколкото в нея се увеличават разходите, понесени от бенефициера след подаване на искането за помощ и отнасящи се до функционално или структурно независими части на предприетия проект.

         Правни основания и основни доводи
   Решението, обжалвано по настоящото дело, е същото като обжалваното по дело T-394/08 Регион Сардиния срещу Комисия.
   Правните основания и основни доводи са сходни на изтъкнатите по посоченото по-горе дело.
   Жалбоподателят изтъква по-специално незоконосъобразността по смисъла на член 241 от Договора за ЕО на точка 4.2 от Акт на Съвета № 98 C 74/06 относно „Насоки в областта на държавните помощи с регионална цел“, доколкото фактът, че от вече изпълнената реализация на малка част (около една двадесета) от работите по проекта произтича пълната недопустимост на помощта спрямо всички останали, макар и редовно започнати в период, следващ установения във въпросните насоки, изглежда в противоречие с логиката на общностните политики за подпомагане, по-специално в случай, характеризиращ се с толкова явни особености.


title: Дело C-18/11: Преюдициално запитване, отправено от Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Обединеното кралство) на 12 януари 2011 г. — The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs/Philips Electronics UK Ltd

text:
               19.3.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 89/11

         Преюдициално запитване, отправено от Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Обединеното кралство) на 12 януари 2011 г. — The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs/Philips Electronics UK Ltd
   (Дело C-18/11)
   2011/C 89/20
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Обединеното кралство)

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Ответник: Philips Electronics UK Ltd

      Преюдициални въпроси

               1.

               Когато държава членка (като Обединеното кралство) включва в нормативната данъчна основа печалбите и загубите на дружество, което е учредено и регистрирано за данъчни цели в друга държава членка (като Нидерландия), доколкото печалбите произтичат от дейност, извършвана от нидерландското дружество в Обединеното кралство посредством установен там постоянен обект, налага ли Обединеното кралство ограничение на свободата на установяване на граждани на държава членка на негова територия съгласно член 49 ДФЕС (предишен член 43 ЕО) с това, че не допуска пренасянето на загуби, реализирани на територията му от установен в Обединеното кралство постоянен обект на чуждестранно дружество, към местно за Обединеното кралство дружество чрез групово данъчно облекчение в случаите, когато част от тези загуби или отчетена при изчислението им сума „съответстват на или представляват сума, която — за целите на облагането с чуждестранен данък — подлежи (за който и да било период) на приспадане или отчисляване от реализираните извън Обединеното кралство печалби на дружеството или на друго лице“, т.e. с това, че допуска пренасянето на реализирани в Обединеното кралство загуби в случаите на установен в Обединеното кралство постоянен обект само когато е неоспоримо, че към момента на предявяване на искането не е възможно приспадане или отчисляване в държава, различна от Обединеното кралство (включително в друга държава членка, като Нидерландия), като не е достатъчно лицето да не е претендирало данъчно облекчение, от което има право да се ползва в чужбина, и в случай, че не съществува равностойно условие, приложимо по отношение на пренасянето на реализирани в Обединеното кралство от местно дружество загуби?

               2.

               При утвърдителен отговор на първия въпрос, това ограничение може ли да се обоснове:

                           а)

                           единствено с нуждата да се предотврати двойното приспадане на загуби или

                           б)

                           единствено с нуждата да се опази балансираното разпределение на данъчни правомощия между държавите членки, или

                           в)

                           единствено с нуждата да се опази балансираното разпределение на данъчни правомощия между държавите членки ведно с нуждата да се предотврати двойното приспадане на загуби?

               3.

               При утвърдителен отговор на втория въпрос, ограничението пропорционално ли е на подобно основание или основания?

               4.

               Ако ограничаването на правата на нидерландското дружество не е обосновано или доколкото то не е пропорционално на никое основание, правото на Съюза изисква ли Обединеното кралство да предостави на установеното там дружество средство за обезщетяване, каквото е правото да се иска групово данъчно облекчение чрез приспадане от печалбите на дружеството?


title: Дело C-50/08: Решение на Съда (голям състав) от 24 май 2011 г. — Европейска комисия/Френска република (Неизпълнение на задължения от държава членка — Член 43 ЕО — Свобода на установяване — Нотариуси — Изискване за гражданство — Член 45 ЕО — Участие в упражняването на публичната власт)

text:
               9.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 204/2

         Решение на Съда (голям състав) от 24 май 2011 г. — Европейска комисия/Френска република
   (Дело C-50/08) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Член 43 ЕО - Свобода на установяване - Нотариуси - Изискване за гражданство - Член 45 ЕО - Участие в упражняването на публичната власт)
   2011/C 204/03
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: J.-P. Keppenne и H. Støvlbæk)

      Страна, встъпила в подкрепа на ищеца: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: E. Jenkinson и S. Ossowski)

      Ответник: Френска република (представители: E. Belliard, G. de Bergues и B. Messmer)

      Страни, встъпили в подкрепа на ответника: Република България (представители: Цв. Иванов и Ел. Петранова), Чешка република (представител: M. Smolek), Република Латвия (представители: L. Ostrovska, K. Drēviņa и J. Barbale), Република Литва (представители: D. Kriaučiūnas и E. Matulionytė), Република Унгария (представители: R. Somssich, K. Veres и M. Fehér), Румъния (представители: C. Osman, A. Gheorghiu, A. Stoia и A. Popescu), Словашка република (представители: J. Čorba и B. Ricziová)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 43 ЕО и член 45 ЕО — Национална правна уредба, която за достъпа до професията нотариус и нейното упражняване поставя изискване за гражданство — Пречка пред свободата на установяване — Обхват на изключението относно дейностите, които са свързани с упражняване на публичната власт — Необходимост от пряко и конкретно участие в упражняването на такава власт

      Диспозитив

               1.

               Като е наложила изискване за гражданство за достъп до професията нотариус, Френската република не е изпълнила задълженията си по член 43 ЕО.

               2.

               Осъжда Френската република да заплати съдебните разноски.

               3.

               Република България, Чешката република, Република Латвия, Република Литва, Република Унгария, Румъния, Словашката република и Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 128, 24.5.2008 г.


title: Дело C-142/11: Преюдициално запитване, отправено от Jász-Nagykun-Szolnok Megyei Bíróság (Magyar Köztársaság) на 23 март 2011 г. — Dávid Péter/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Észak-alföldi Regionális Adó Főigazgatósága

text:
               18.6.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 179/10

         Преюдициално запитване, отправено от Jász-Nagykun-Szolnok Megyei Bíróság (Magyar Köztársaság) на 23 март 2011 г. — Dávid Péter/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Észak-alföldi Regionális Adó Főigazgatósága
   (Дело C-142/11)
   2011/C 179/17
   Език на производството: унгарски

      Запитваща юрисдикция

   Jász-Nagykun-Szolnok Megyei Bíróság

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Dávid Péter

      Ответник: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Észak-alföldi Regionális Adó Főigazgatósága

      Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли режимът относно приспадането на данъка върху добавената стойност, предвиден в Директива 77/388/ЕИО на Съвета (1) от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, изменена с Директива 2001/115/ЕО на Съвета (2) от 20 декември 2001 г. (наричана по-нататък „Шеста директива“) или в приложимата през 2007 г. Директива 2006/112/ЕО на Съвета (3) от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност, да се тълкува в смисъл, че въз основа на принципа на обективната отговорност данъчната администрация може да ограничи или лиши данъчнозадълженото лице от правото на приспадане, което то желае да упражни, ако издателят на фактурата не може да удостовери, че използването на подизпълнители е извършено в съответствие с правото?

               2.

               В хипотезата, в която данъчната администрация не оспорва извършването на отразената във фактурата стопанска дейност, и самата фактура отговаря на формалните изисквания на закона, може ли законно да се откаже възстановяването на ДДС, ако е невъзможно да се определи идентичността на останалите подизпълнители, използвани от издателя на фактурата или ако фактурите, издадени от тези подизпълнители, не отговарят на приложимата правна уредба?

               3.

               Длъжна ли е данъчната администрация, която отрича правото на приспадане при посочените във втория въпрос обстоятелства, да докаже в хода на административното производство, че данъчнозадълженото лице, което упражнява правото на приспадане, е знаело, че предприятията, които се намират след него във веригата от подизпълнители, са действали незаконно, евентуално с цел да избегнат плащането на данъците или включително че това данъчнозадължено лице е действало съгласувано с тези предприятия?

      (1)  Директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1)

      (2)  Директива 2001/115/ЕО на Съвета от 20 декември 2001 година за изменение на Директива 77/388/ЕИО с цел опростяване, модернизиране и хармонизиране на предвидените условия за фактуриране на данъка върху добавената стойност (ОВ L 15, стр. 24)

      (3)  Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7 и Поправка в ОВ L 74, 19.3.2011 г., стр. 3)


title: Дело C-81/07: Решение на Съда (трети състав) от 13 март 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Околна среда — Директива 2000/59/ЕО — Планове за приемане и третиране на отпадъците от кораби)

text:
               9.5.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 116/8

         Решение на Съда (трети състав) от 13 март 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция
   (Дело C-81/07) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Околна среда - Директива 2000/59/ЕО - Планове за приемане и третиране на отпадъците от кораби)
   (2008/C 116/13)
   Език на производството: гръцки
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: G. Zavvos и K. Simonsson)

      Ответник: Република Гърция (представители: S. Chala и I. Pouli)
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Липса на приемане в предвидения срок на необходимите разпоредби за съобразяване с Директива 2000/59/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 ноември 2000 година относно пристанищните приемни съоръжения за отпадъци от експлоатацията на корабите и на остатъци от товари — Декларация на Комисията (ОВ L 332, стр. 81; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 8, стр. 22)
   Диспозитив

               1)

               Като е не е изготвила, изпълнила и одобрила планове за приемане и третиране на отпадъците от експлоатация на кораби и на остатъци от товари, Република Гърция не е изпълнила задълженията си по член 5, параграф 1 и член 16, параграф 1 от Директива 2000/59/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 ноември 2000 година относно пристанищните приемни съоръжения за отпадъци от експлоатацията на корабите и на остатъци от товари.

               2)

               Осъжда Гръцката република да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 69, 24.3.2007 г.


title: Дело T-255/14: Жалба, подадена на 23 април 2014 г.  — Aalto-korkeakoulusäätiö/СХВП (APPCAMPUS)

text:
               21.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 235/24

         Жалба, подадена на 23 април 2014 г. — Aalto-korkeakoulusäätiö/СХВП (APPCAMPUS)
   (Дело T-255/14)
   2014/C 235/33
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Aalto-korkeakoulusäätiö (Хелзинки, Финландия) (представител: C. Tomás Pedro, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 24 януари 2014 г. по преписка R 713/2013-2 в частта, в която се потвърждава решението за fjudp на защита в Европейския съюз на международната регистрация 1 134 485 словната марка „APPCAMPUS“ за софтуер, магнитни носители на данни, записващи дискове, компакт-дискове, DVD дискове и други дигитални записващи носители от клас 9, както и за технологични услуги, проучвания и дизайн, свързани с тях, проектиране и разработване на компютърен софтуер от клас 42,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: международна регистрация, посочваща Европейския съюз, № 1 134 485 на словна марка „APPCAMPUS“ за стоки и услуги от класове 9, 35, 38, 41 и 42

      Решение на проверителя: заявената марка частично не отговаря на условията за регистрация

      Решение на апелативния състав: частично отменя обжалваното решение

      Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) и на член 7, параграф 2 от Регламент № 207/2009


title: Дело T-366/11: Жалба, подадена на 6 юли 2011 г. — Bial — Portela & Ca/СХВП — Isdin (ZEBEXIR)

text:
               10.9.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/53

         Жалба, подадена на 6 юли 2011 г. — Bial — Portela & Ca/СХВП — Isdin (ZEBEXIR)
   (Дело T-366/11)
   2011/C 269/118
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Bial — Portela & Ca, SA (São Mamede do Coronado, Португалия) (представители: B. Braga da Cruz и J. M. Pimenta, lawyers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Isdin, SA (Барселона, Испания)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 6 април 2011 г. по преписка R 1212/2009-1;

               —

               да се осъди ответникът да откаже регистрацията на марка на Общността № 6809008 „ZEBEXIR“; и

               —

               да се осъди другата страна в производството пред апелативния състав да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „ZEBEXIR“, за стоки от класове 3 и 5 — Заявка за марка на Общността № 6809008

      Притежател на марката или знака, на която/който се прави позоваване в процедурата по възражение: жалбоподателят

      Марка или знак, на която/който се прави позоваване в подкрепа на възражението: словна марка на Общността „ZEBINIX“, за стоки и услуги от класове 3, 5 и 42, регистрирана под № 3424223

      Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав погрешно преценява, че разглежданите марки не са дотолкова сходни, че да се стига до объркване.


title: Дело C-302/12: Решение на Съда (втори състав) от 21 ноември 2013 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — X/Minister van Financiën (Преюдициално запитване — Член 43 ЕО — Моторни превозни средства — Използване в държава членка на лично моторно превозно средство, регистрирано в друга държава членка — Данъчно облагане на това превозно средство в първата държава членка при пускането му в употреба по националната пътна мрежа и във втората държава членка при регистрацията му — Превозно средство, използвано от съответния гражданин както за лични цели, така и за пътуване от държавата членка на произхода до мястото на работа в първата държава членка)

text:
               8.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 39/6

         Решение на Съда (втори състав) от 21 ноември 2013 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — X/Minister van Financiën
   (Дело C-302/12) (1)

   (Преюдициално запитване - Член 43 ЕО - Моторни превозни средства - Използване в държава членка на лично моторно превозно средство, регистрирано в друга държава членка - Данъчно облагане на това превозно средство в първата държава членка при пускането му в употреба по националната пътна мрежа и във втората държава членка при регистрацията му - Превозно средство, използвано от съответния гражданин както за лични цели, така и за пътуване от държавата членка на произхода до мястото на работа в първата държава членка)
   2014/C 39/09
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hoge Raad der Nederlanden

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: X

      Ответник: Minister van Financiën

      Предмет

   Преюдициално запитване — Hoge Raad der Nederlanden — Тълкуване на членове 21, 45, 49 и 56 ДФЕС — Национална правна уредба, която предвижда облагане с данък за регистрация при първата употреба на превозно средство по националната пътна мрежа — Данък, дължим от лице, пребиваващо и използващо постоянно своето превозно средство в две държави членки, едната от които е въпросната държава членка — Превозно средство, регистрирано в другата държава членка — Упражняване на данъчни правомощия от двете държави членки

      Диспозитив

   Член 43 ЕО трябва да се тълкува в смисъл, че допуска правна уредба на държава членка, която предвижда при пускането в употреба по националната пътна мрежа облагане с данък на моторно превозно средство, регистрирано и вече обложено с данък поради неговата регистрация в друга държава членка, когато това превозно средство е предназначено да бъде реално и трайно използвано основно в тези две държави членки или действително е използвано по такъв начин, доколкото този данък няма дискриминационен характер.

      (1)  ОВ C 287, 22.9.2012 г.


title: Дело T-287/13: Жалба, подадена на 24 май 2013 г. — Husky CZ/СХВП — Husky of Tostock (HUSKY)

text:
               20.7.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 207/53

         Жалба, подадена на 24 май 2013 г. — Husky CZ/СХВП — Husky of Tostock (HUSKY)
   (Дело T-287/13)
   2013/C 207/87
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Husky CZ s.r.o. (Прага, Чешка република) (представител: адв. L. Lorenc)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Husky of Tostock Ltd (Woodbridge, Обединеното кралство)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение на първи апелативен състав на СХВП от 14 март 2013 г.;

               —

               да осъди СХВП и Husky of Tostock Limited да заплатят всички съдебни разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за отмяна: словна марка „HUSKY“ за стоки от класове 3, 9, 14, 16, 18 и 25 — марка на Общността № 152 546.

      Притежател на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав.

      Страна, която иска отмяна на марката на Общността: жалбоподателят.

      Решение на отдела по отмяна: отменя частично регистрацията на марка на Общността.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 51, параграф 1), буква a) от Регламент на Съвета № 207/2009.


title: Дело T-277/14: Иск, предявен на 30 април 2014 г.  — Mabrouk/Съвет

text:
               24.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 194/34

         Иск, предявен на 30 април 2014 г. — Mabrouk/Съвет
   (Дело T-277/14)
   2014/C 194/44
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищец: Mohamed Marouen Ben Ali Bel Ben Mohamed Mabrouk (Carthage, Тунис) (представители: J. Farthouat, J. Mignard, N. Boulay, lawyers, и S. Crosby, Solicitor)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на ищеца

   Ищецът иска от Общия съд:

               —

               да обяви, че ответникът е нарушил член 265 ДФЕС, като не е предприел действия във връзка с искането на жалбоподателя от 17 януари 2014 г., чието получаване ответникът е потвърдил, да разкрие доказателствата, на които се основава, за да замрази активите на жалбоподателя в Европейския съюз, и

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на иска си, ищецът излага едно правно основание.
   Ищецът твърди, че ответникът има правно задължение да му разкрие доказателствата, на които се основава, за да замрази активите му, и че ответникът е получел формално искане да разкрие доказателствата и по този начин надлежно е бил поканен да предприеме действия. Бездействието на ответника, който нито разкрил доказателствата, нито отговорил с отказ, представлявало нарушение на член 265 ДФЕС.


title: Дело T-450/12: Решение на Общия съд от 30 септември 2015 г. — Anagnostakis/Комисия (Институционално право — Европейска гражданска инициатива — Икономическа и парична политика — Неизпълнение на задължение за плащане на държавния дълг — Утвърждаване на принципа на „положение на крайна необходимост“ — Отказ за регистрация — Правомощия на Комисията — Задължение за мотивиране)

text:
               23.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 389/27

         Решение на Общия съд от 30 септември 2015 г. — Anagnostakis/Комисия
   (Дело T-450/12) (1)

   ((Институционално право - Европейска гражданска инициатива - Икономическа и парична политика - Неизпълнение на задължение за плащане на държавния дълг - Утвърждаване на принципа на „положение на крайна необходимост“ - Отказ за регистрация - Правомощия на Комисията - Задължение за мотивиране))
   (2015/C 389/27)
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Жалбоподател: Alexios Anagnostakis (Атина, Гърция) (представител: A. Anagnostakis, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: H. Krämer и M. Konstantinidis)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение C (2012) 6289 окончателен на Комисията от 6 септември 2012 година, с което е отхвърлено искането за регистрация на европейската гражданска инициатива „Един милион подписи за солидарна Европа“, внесено в Комисията на 13 юли 2012 г.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда г-н Alexios Anagnostakis да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 399, 22.12.2012 г.


title: Дело T-668/16 P: Жалба, подадена на 19 септември 2016 г. от HL срещу решението, постановено на 20 юли 2016 г. от Съда на публичната служба по дело F-112/15, HL/Комисия

text:
               28.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 441/22

      Жалба, подадена на 19 септември 2016 г. от HL срещу решението, постановено на 20 юли 2016 г. от Съда на публичната служба по дело F-112/15, HL/Комисия
      (Дело T-668/16 P)
      (2016/C 441/26)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: HL (Брюксел, Белгия) (представител: R. Rata, lawyer)

         Друга страна в производството: Европейска комисия

         Искания на жалбоподателя

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да отмени решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз от 20 юли 2016 г. по дело F-112/15,

                  —

                  да отмени решението на органа по назначаването на Европейската комисия от 14 ноември 2014 г., издадено посредством административно известие № 41-2014, с което се установява списъкът на длъжностните лица, повишени в рамките на процедурата за повишаване за 2014 г., доколкото името на жалбоподателя не е включено в този списък,

                  —

                  да осъди Европейската комисия да понесе направените от нея разноски и да заплати разноските, направени от жалбоподателя.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят излага три основания в подкрепа на жалбата си.

                  1.

                  В рамките на първото основание се изтъкват допуснати грешки при прилагането на правото при отхвърлянето по същество на първото изтъкнато от жалбоподателя правно основание. Жалбоподателят твърди, че Съдът на публичната служба е допуснал четири основни грешки във връзка с първото посочено от него правно основание:

                              —

                              първо, в нарушение на приложимата съдебна практика Съдът на публичната служба установил, че не е необходимо да разгледа законосъобразността на действията на органа по назначаването, ако посоченият орган заяви, че е изпълнил своите правни задължения,

                              —

                              второ, Съдът на публичната служба неправилно не е допуснал като доказателство доклада на Съвместния надзорен комитет и не е взел надлежно предвид доказаната несъпоставимост, установена в източниците на информация, използвани от органа по назначаване;

                              —

                              трето, Съдът на публичната служба неправилно и необосновано не е взел предвид наличието на изтъкнатия от жалбоподателя довод и на посоченото от него доказателство във връзка с математическия метод на оценка на използваната от органа по назначаването методика за словесно оценяване, както и цялата втора част от изтъкнатото от него първо правно основание,

                              —

                              четвърто, Съдът на публичната служба неправилно допуснал, че липсата на ефективна оценка на сравнителните заслуги не може да доведе до отмяна на решението относно повишението.

                  2.

                  В рамките на второто основание жалбоподателят твърди, че Съдът на публичната служба допуснал грешка при прилагането на правото по отношение на посоченото от него второ правно основание:

                              —

                              първо, посредством произволното ограничаване на обхвата и на приложимостта на член 25 от Правилника за длъжностните лица, както и на основните права на жалбоподателя съгласно правото на Съюза, по начин, който не е съвместим с волята на законодателя на Съюза, и

                              —

                              второ, като отхвърлил по същество изтъкнатото от жалбоподателя второ правно основание въз основа на явно неправилни съображения.

                  3.

                  В рамките на третото основание се изтъква неизвършването на независим и ефективен съдебен контрол, което довело до нарушаване на правото на жалбоподателя на ефективни средства за правна защита, като жалбоподателят твърди, че:

                              —

                              първо, в подготвителния доклад съдията докладчик е направил неуместни изявления, които сочат за наличието на субективни пристрастия и които предрешили резултата от разглеждането на изтъкнатите от жалбоподателя правни основания;

                              —

                              второ, председателят на Съда на публичната служба не направил отвод на съдията и не е разпределил делото на друг състав, макар да е признал, че оспорените неуместни изявления са били копирани и вмъкнати от друго дело, в което участват други жалбоподатели,

                              —

                              трето, Съдът на публичната служба избирателно не зачел и отхвърлил съществени доводи и доказателства, без да ги вземе предвид или да ги разгледа. В заключение жалбоподателят счита, че правото му на ефективни средства за правна защита е било нарушено от Съда на публичната служба, тъй като той не е извършил безпристрастен и ефективен съдебен контрол.


title: Дело F-131/12: Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 11 март 2013 г. — Marcuccio/Комисия (Публична служба — Член 34, параграфи 1 и 6 от Процедурния правилник — Жалба, подадена по факс в срока за обжалване — Саморъчен подпис на адвоката, който се различава от подписа, положен върху оригинала на изпратената с писмо жалба — Просрочване на жалбата — Явна недопустимост)

text:
               25.5.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 147/35

         Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 11 март 2013 г. — Marcuccio/Комисия
   (Дело F-131/12)
   (Публична служба - Член 34, параграфи 1 и 6 от Процедурния правилник - Жалба, подадена по факс в срока за обжалване - Саморъчен подпис на адвоката, който се различава от подписа, положен върху оригинала на изпратената с писмо жалба - Просрочване на жалбата - Явна недопустимост)
   2013/C 147/68
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: адв. G. Cipressa, avocat)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет

   Искане за отмяна на отказа за обезщетяване на вредите, които жалбоподателят твърди, че е претърпял поради пенсионирането му, както и искане за обезщетение.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата като явно недопустима.

               2.

               Г-н Marcuccio понася направените от него съдебни разноски.


title: Дело T-292/08: Решение на Общия съд от 13 септември 2010 г. — Inditex/СХВП — Marín Díaz de Cerio (OFTEN) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „OFTEN“ — По-ранна национална словна марка „OLTEN“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Сходство на знаците — Сходство на стоките — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009) — Доказване на реалното използване на по-ранната марка — Член 43, параграфи 2 и 3 от Регламент № 40/94 (понастоящем член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент № 207/2009) — Предмет на спора пред апелативния състав — Членове 61 и 62 от Регламент № 40/94 (понастоящем членове 63 и 64 от Регламент № 207/2009)

text:
               6.11.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/27

         Решение на Общия съд от 13 септември 2010 г. — Inditex/СХВП — Marín Díaz de Cerio (OFTEN)
   (Дело T-292/08) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „OFTEN“ - По-ранна национална словна марка „OLTEN“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Сходство на знаците - Сходство на стоките - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009) - Доказване на реалното използване на по-ранната марка - Член 43, параграфи 2 и 3 от Регламент № 40/94 (понастоящем член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент № 207/2009) - Предмет на спора пред апелативния състав - Членове 61 и 62 от Регламент № 40/94 (понастоящем членове 63 и 64 от Регламент № 207/2009)
   2010/C 301/44
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Industria de Diseño Textil (Inditex), SA (Arteixo, Испания) (представители: E. Armijo Chávarri и A. Castán Pérez-Gómez, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: O. Mondéjar Ortuño)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Roberto Fernando Marín Díaz de Cerio (Logroño, Испания)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 24 април 2008 г. (преписка R 484/2007-2) относно производство по възражение между г-н Roberto Fernando Marín Díaz de Cerio и Industria de Diseño Textil (Inditex), SA

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Industria de Diseño Textil (Inditex), SA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 236, 13.9.2008 г.


title: Дело C-540/08: Преюдициално запитване, отправено от Oberster Gerichtshof (Австрия) на 4 декември 2008 г.  — Mediaprint Zeitungs- und Zeitschriftenverlag GmbH & Co. KG/ Österreich -Zeitungsverlag GmbH

text:
               21.3.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 69/18

         Преюдициално запитване, отправено от Oberster Gerichtshof (Австрия) на 4 декември 2008 г. — Mediaprint Zeitungs- und Zeitschriftenverlag GmbH & Co. KG/„Österreich“-Zeitungsverlag GmbH
   (Дело C-540/08)
   (2009/C 69/33)
   Език на производството: немски
   Запитваща юрисдикция
   Oberster Gerichtshof
   Страни в главното производство

      Жалбоподател: Mediaprint Zeitungs- und Zeitschriftenverlag GmbH & Co. KG

      Ответник:„Österreich“-Zeitungsverlag GmbH
   Преюдициални въпроси

               1)

               Национална разпоредба, която с изключение на няколко изчерпателно изброени случая забранява обявяването, предлагането и предоставянето на безплатни добавки към периодичните издания, както и обявяването на безплатни добавки към други продукти и услуги, без да предвижда задължение за проверка във всеки отделен случай дали подобна търговска практика е заблуждаваща, агресивна или нелоялна, противоречи ли на член 3, параграф 1 и член 5, параграф 5 от Директива 2005/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2005 година относно нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители на вътрешния пазар и изменение на Директива 84/450/ЕИО на Съвета, Директиви 97/7/EО, 98/27/EО и 2002/65/EО на Европейския парламент и на Съвета, и Регламент (EО) № 2006/2004 на Европейския парламент и на Съвета („Директива за нелоялни търговски практики“) (1) или на други разпоредби на тази директива дори когато с тази национална разпоредба се преследват не само целите за защита на потребителите, но и други цели, които не попадат в материалния обхват на посочената директива, например за запазване на медийния плурализъм или за защита на по-слабите конкуренти?

               2)

               При утвърдителен отговор на първия въпрос:
               обвързаната със закупуване на вестник възможност за участие в игра с награда представлява ли нелоялна търговска практика по смисъла на член 5, параграф 2 от директивата за нелоялните търговски практики само поради факта че поне за част от съответните потребители тази възможност за участие се явява наистина не единственото, но със сигурност решаващото съображение за закупуването на вестника?

      (1)  ОВ L 149, стр. 22, Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 14, стр. 260.


title: Дело C-311/07: Решение на Съда (осми състав) от 17 юли 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Република Австрия (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Директива 89/105/ЕИО — Включване на лекарствените продукти за употреба от човека в обхвата на националните системи за здравно осигуряване — Член 6, параграф 1 — Списък с обхванатите от националната система за здравно осигуряване лекарствени продукти, с който се установяват три различни от гледна точка на условията за възстановяване категории — Срок за приемане на решение относно заявление за включване на лекарствен продукт в категориите от този списък, които предоставят по-благоприятни условия за възстановяване)

text:
               30.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 223/16

         Решение на Съда (осми състав) от 17 юли 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Република Австрия
   (Дело C-311/07) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 89/105/ЕИО - Включване на лекарствените продукти за употреба от човека в обхвата на националните системи за здравно осигуряване - Член 6, параграф 1 - Списък с обхванатите от националната система за здравно осигуряване лекарствени продукти, с който се установяват три различни от гледна точка на условията за възстановяване категории - Срок за приемане на решение относно заявление за включване на лекарствен продукт в категориите от този списък, които предоставят по-благоприятни условия за възстановяване)
   (2008/C 223/25)
   Език на производството: немски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: B. Stromsky и B. Schima)

      Ответник: Република Австрия (представител: C. Pesendorfer)
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Нарушение на член 6, параграф 1 от Директива 89/105/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 г. относно прозрачността на мерките, регулиращи цените на лекарствени продукти за употреба от човека и включването им в обхвата на националните системи за здравно осигуряване (ОВ L 40, 1989 г., стр. 8; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 2, стр. 84) — Национална уредба в областта на общественото осигуряване, която установява списък с обхванатите от националната система за здравно осигуряване лекарствени продукти, съдържащ три категории от лекарствени продукти, които се различават по отношение на условията за възстановяване — Не e определeн срок в съответствие с изискванията на член 6, параграф 1 от Директива 89/105/ЕИО за вземане на решение относно включването на лекарствени продукти в по-благоприятни категории
   Диспозитив

               1)

               Като не предвижда никакъв срок, който да е съобразен с член 6, параграф 1 от Директива 89/105/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 г. относно прозрачността на мерките, регулиращи цените на лекарствени продукти за употреба от човека и включването им в обхвата на националните системи за здравно осигуряване, във връзка с приемането на решения относно заявления за включване на лекарствени продукти в жълтата или зелената част от Кодекса за възстановяване на лекарствените продукти, предвиден с Общия закон за социално осигуряване (Allgemeines Sozialversicherungsgesetz), изменен със Закона за изменение в социалното осигуряване от 2003 г. (Sozialversicherungs-Änderungsgesetz 2003), Република Австрия не е изпълнила задълженията си по тази директива.

               2)

               Осъжда Република Австрия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 211, 8.9.2007 г.


title: Дело T-369/08: Решение на Общия съд от 17 декември 2010 г. — EWRIA и др./Комисия (Дъмпинг — Внос на железни и стоманени въжета и кабели, произведени в Китай, Индия, Южна Африка, Украйна и Русия — Отказ за започване на частично междинно преразглеждане на наложено антидъмпингово мито)

text:
               5.2.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/10

         Решение на Общия съд от 17 декември 2010 г. — EWRIA и др./Комисия
   (Дело T-369/08) (1)

   (Дъмпинг - Внос на железни и стоманени въжета и кабели, произведени в Китай, Индия, Южна Африка, Украйна и Русия - Отказ за започване на частично междинно преразглеждане на наложено антидъмпингово мито)
   2011/C 38/15
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: European Wire Rope Importers Association (EWRIA) (Hemer, Германия); Câbleries namuroises SA (Namur, Белгия); Ropenhagen A/S (Vallensbaek Strand, Дания); ESH Eisen- und Stahlhandelsgesellschaft mbH (Kaarst, Германия); Heko Industrieerzeugnisse (Hemer); Interkabel Internationale Seil- und Kabel-Handels GmbH (Solms, Германия); Jose Casañ Colomar, SA (Valence, Испания); и Denwire Ltd (Dudley, Обединеното кралство) (представител: T. Lieber, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: C. Clyne и H. van Vliet)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение на Комисията от 4 юли 2008 г., с което се отхвърля искането на жалбоподателите за частично междинно преразглеждане на антидъмпинговите мерки, приложими към вноса на железните и стоманените въжета и кабели

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда European Wire Rope Importers Association (EWRIA), Câbleries namuroises SA, Ropenhagen A/S, ESH Eisen- und Stahlhandelsgesellschaft mbH, Heko Industrieerzeugnisse GmbH, Interkabel Internationale Seil- und Kabel-Handels GmbH, Jose Casañ Colomar SA и Denwire Ltd да заплатят съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 301, 22.11.2008 г.


title: Дело C-126/12: Преюдициално запитване, отправено от Bundesfinanzhof (Германия) на 8 март 2012 г. — Brück Edgar/Agentur für Arbeit Villingen-Schwenningen — Familienkasse

text:
               23.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 184/2

         Преюдициално запитване, отправено от Bundesfinanzhof (Германия) на 8 март 2012 г. — Brück Edgar/Agentur für Arbeit Villingen-Schwenningen — Familienkasse
   (Дело C-126/12)
   2012/C 184/03
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesfinanzhof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Brück Edgar

      Ответник: Agentur für Arbeit Villingen-Schwenningen — Familienkasse

      Преюдициален въпрос

   Следва ли член 13, параграф 1 и параграф 2, буква a) от Регламент № 1408/71 (1) да се тълкува в смисъл, че не допуска държавата членка по пребиваване да изплаща (разликата в) детски надбавки в случаите, в които лицето, имащо право да получи детските надбавки, също като другия родител, е несамостоятелно заето като пограничен работник в Швейцария и там получава семейни обезщетения за децата си, живеещи в държавата членка по пребиваване, като тези обезщетения са в по-малък размер в сравнение с предвидените в държавата членка по пребиваване детски надбавки?

      (1)  Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социално осигуряване на заети лица и на членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността (ОВ L 149, стp. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 26), изменен с Регламент (ЕО) № 118/97 на Съвета от 2 декември 1996 година (ОВ L 28, стр. 1.; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 4, стр. 35) и с Регламент (ЕО) № 647/2005 на Европейския Парламент и на Съвета от 13 април 2005 година (ОВ L 117, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 211).


title: Дело C-180/14: Иск, предявен на 11 април 2014 г.  — Европейска комисия/Република Гърция

text:
               16.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 184/19

         Иск, предявен на 11 април 2014 г. — Европейска комисия/Република Гърция
   (Дело C-180/14)
   2014/C 184/23
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: M. Patakia и M. van Beek)

      Ответник: Република Гърция

      Искания на ищеца

               —

               да се обяви, че като не е предвидила и/или приложила максимална продължителност на седмичното работно време 48 часа и като не е гарантирала минимална продължителност на междудневната и междуседмичната почивка и период на компенсационна почивка непосредствено след положения труд, който се предполага, че подлежи на компенсация, Република Гърция не е изпълнила задълженията си съгласно членове 3, 5 и 6 от Директива 2003/88/ЕО (1);

               —

               да се осъди Република Гърция да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

               1.

               Директива 2003/88 определя общи минимални стандарти за организацията на работното време с цел защита на здравето и безопасността на работниците, като предвижда максимална продължителност на средното седмично работно време (член 6) и минимална продължителност на междудневната и междуседмичната почивка (членове 3, 5 и 6 от Директивата).

               2.

               С Декрет на президента на Републиката № 88/1999 Гърция въвежда Директивата във вътрешното си право, включително по отношение на лекарите, назначени в обществените здравни заведения. Впоследствие Директивата е въведена с Декрет на президента на Републиката № 76/2005 по отношение на обучаващите се лекари.

               3.

               Впоследствие обаче Гърция приема редица законодателни мерки, с които се спира прилагането на транспониращите норми по отношение на лекарите, назначени по трудов договор и обучаващите се лекари в обществените здравни заведения.

               4.

               Освен това от жалбите, подадени до Комисията от десет различни федерации на гръцките лекари, е видно, че на основание националното законодателство и на практика тези работници са задължени да престират работната си сила средно между 60 и 72 часа седмично (лекарите на трудов договор) и между 71 и 93 часа (обучаващите се лекари). Те също така редовно били принуждавани да работят без прекъсване до 32 часа на работното си място.

               5.

               Впоследствие е сключен колективен трудов договор и са приети Закони № 3754/2009 и № 3868/2010, в които са възпроизведени разпоредбите на посочения колективен трудов договор. Националното законодателство продължава да не предвижда ефективно ограничение на максималната продължителност на работното време, през което посочените служители са длъжни да престират работната си сила, доколкото като се изключи редовната смяна, се предвижда, че „болничните лекари от националната здравна система, университетските лекари и лекарите в процес на специализация осъществяват необходимите дежурства за нормалното функциониране на болниците и здравните центрове“.

               6.

               Освен това, за да могат на практика да се прилагат тези разпоредби, не се гарантира минимална продължителност на междудневната и междуседмичната почивка, тъй като, от една страна, не всички видове дежурства се признават за работно време, а от друга страна не са въведени равностойни периоди на компенсационна почивка, ползвани непосредствено след положения извънреден труд, който се предполага, че подлежи на компенсация.

               7.

               Посочените по-горе законодателство и практика сериозно се отклоняват от минималните изисквания, наложени с Директивата и представляват нарушение на членове 3, 5 и 6 Директива 2003/88.

      (1)  Директива 2003/88/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време (ОВ, L 299, стр. 9; Специално издание на български език, 2007, глава 5, том 7, стр. 3).


title: Дело C-559/08 P: Жалба, подадена на 9 февруари 2009 г. от Deepak Rajani (Dear!Net Online) срещу Решение, постановено от Първоинстанционния съд (осми състав) на 26 ноември 2008 г. по дело Deepak Rajani (Dear!Net Online)/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни), T-100/06

text:
               4.4.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 82/10

         Жалба, подадена на 9 февруари 2009 г. от Deepak Rajani (Dear!Net Online) срещу Решение, постановено от Първоинстанционния съд (осми състав) на 26 ноември 2008 г. по дело Deepak Rajani (Dear!Net Online)/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни), T-100/06
   (Дело C-559/08 P)
   (2009/C 82/19)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Deepak Rajani (Dear!Net Online) (представител: A. Kockläuner, Rechtsanwalt)

      Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни), Artoz-Papier AG
   Искания на жалбоподателя

               —

               Да бъде отменено изцяло Решението на Първоинстанционния съд от 26 ноември 2008 г. по дело Т-100/06.

               —

               Да бъде осъдена СХВП да заплати съдебните разноски в производството пред Съда.

         Правни основания и основни доводи
   Жалбоподателят сочи, че обжалваното съдебно решение трябва да бъде отменено на следните основания:

               —

               При отхвърляне на първото правно основание Първоинстанционният съд възприел неправилно тълкуване на член 43, параграфи 2 и 3 от Регламента относно марката на Общността (РОМО) във връзка с член 4, алинея 1 от Мадридската спогодба,

               —

               при отхвърляне на първото правно основание Първоинстанционният съд нарушил член 6 от Договора за Европейския съюз (консолидиран текст), както и член 6 във връзка с член 14 от Конвенцията за защита на правата на човека и основните свободи (ЕКПЧ),

               —

               при отхвърляне на първото правно основание Първоинстанционният съд нарушил член 10 от Директива 89/104 (ЕО) (1) във връзка с член 1 от Директива 89/104 (ЕО),

               —

               при отхвърляне на второто правно основание Първоинстанционният съд нарушил член 79 РОМО, като не взел предвид, че възразяващата страна действала недобросъвестно,

               —

               при отхвърляне на второто правно основание Първоинстанционният съд неправилно приел, че разглежданите марки са объркващо подобни, като по този начин нарушил член 8, параграф 1, буква б) РОМО,

               —

               при отхвърляне на второто правно основание Първоинстанционният съд нарушил член 135, параграф 4 от Процедурния правилник на Първоинстанционния съд, като не взел предвид подкрепящите доказателства като приложения към висящия пред него иск,

               —

               при отхвърляне на второто правно основание Първоинстанционният съд нарушил членове 49 и 50 във връзка с член 220 от Договора за Европейския съюз (консолидиран текст),

               —

               при отхвърляне на второто правно основание Първоинстанционният съд не взел предвид злоупотребата с власт от страна на СХВП.

      (1)  Първа директива на Съвета от 21 декември 1988 година за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно марките (ОВ L 40, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 92).