title: Дело T-247/11: Жалба, подадена на 13 май 2011 г. — FairWild Foundation/СХВП — Wild (FAIRWILD)

text:
               13.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 238/18

         Жалба, подадена на 13 май 2011 г. — FairWild Foundation/СХВП — Wild (FAIRWILD)
   (Дело T-247/11)
   2011/C 238/33
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: FairWild Foundation (Weinfelden, Швейцария) (представители: P. Neuwald и S. Müller, Rechtsanwälte)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Rudolf Wild GmbH & Co. KG (Eppelheim, Германия)

      Искания на жалбоподателя:

               —

               да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 3 март 2011 г. по преписка R 1014/2010-1,

               —

               да се отхвърли възражението срещу регистрация № 950 962 на международната марка „FAIRWILD“,

               —

               да се осъдят ответникът и подалият възражението да заплатят съдебните разноски, включително разноските на жалбоподателя в производството пред апелативния състав.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „FAIRWILD“ за стоки от класове 3, 5, 29 и 30 — Международна регистрация № 950 962

      Притежател на марката или знака, на която/който се прави позоваване в процедурата по възражение: Rudolf Wild GmbH & Co. KG

      Марка или знак, на която/който се прави позоваване в подкрепа на възражението: марка на Общността „WILD“ за стоки от класове 3, 9, 29, 30 и 32

      Решение на отдела по споровете: частично уважава възражението.

      Решение на апелативния състав: частично отменя решението на отдела по споровете.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009, тъй като апелативният състав погрешно е приел, че съществува вероятност от объркване между конфликтните марки. Жалбоподателят посочва, на първо място, че апелативният състав неточно е приел, че значението на знака „WILD“ е познато само на немско- и английскоговорещите потребители и, на второ място, смята, че понятието не е описателно за посочените във възражението стоки. Поради тази причина апелативният състав неправилно признава среден отличителен характер и средна степен на сходство на знаците, като последицата от това е, че претеглянето на взаимосвързаните фактори на вероятността от объркване е в ущърб на жалбоподателя.


title: Дело F-2/12: Жалба, подадена на 9 януари 2012 г. — ZZ/Комисия и Европейска агенция по лекарствата

text:
               23.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 184/21

         Жалба, подадена на 9 януари 2012 г. — ZZ/Комисия и Европейска агенция по лекарствата
   (Дело F-2/12)
   2012/C 184/45
   Език на производството: български

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представители: адв. М. Екимджиев, адв. К. Бончева, адв. Г. Черничерска)

      Ответник: Европейска комисия и Европейска агенция по лекарствата (ЕМА)

      Предмет на производството

   Първо, отмяна на решенията на Комисията относно изготвянето и одобряването на списък с кандидати от предварителния подбор, представен на управителния съвет на ЕМА в процедурата по подбор и назначаване на изпълнителен директор на агенцията; второ, отмяна на назначението на друг кандидат на посочената длъжност, и трето, обезщетение за неимуществените вреди, които жалбоподателят твърди, че е претърпял.

      Искания на жалбоподателя

               —

               отмяна на решението на комисията за предварителен подбор по изготвяне на списък с кандидати, който да бъде представен на Консултативния комитет по назначенията към Европейската комисия, обявено на жалбоподателя с електронно писмо от 14 март 2011 г.,

               —

               отмяна на предварителното решение на Консултативния комитет по назначенията към Европейската комисия от 14 март 2011 г. за поканване на четиримата кандидати, включени в списъка на Комисията по предварителен подбор, до участие в събеседване пред Консултативния комитет по назначенията, обявено на жалбоподателя с електронно писмо от 14 март 2011 г.,

               —

               отмяна на решението на Консултативния комитет по назначенията към Европейската комисия от 14 март 2011 г. за присъединяването му към становището на Комисията по предварителен подбор, относно по-добрите качества на четиримата кандидати, включени в списъка на Комисията за предварителен подбор, обявено на жалбоподателя с електронно писмо от 14 март 2011 г.,

               —

               отмяна на решението на Европейската комисия от 20 април 2011 г. за изготвяне на списък с одобрените кандидати,

               —

               отмяна на решението на Европейската комисия от 6 октомври 2011 г., с което е отхвърлена жалбата, подадена по административен ред на основание член 90 от Правилника за длъжностните лица на Европейските общности и подробно са посочени основанията за постановяване на Решение на Европейската комисия от 20 април 2011 г. за изготвяне на списък с одобрените кандидати,

               —

               отмяна на решението на управителния съвет на ЕМА от 6 октомври 2011 г. за назначаване на изпълнителен директор на ЕМА по реда на член 91, параграф 4 от Правилника за длъжностните лица на Европейските общности, обжалвано пред органа по назначенията, на основание член 90 от Правилника за длъжностните лица на Европейските общности,

               —

               присъждане в полза на жалбоподателя на обезщетение по справедливост за претърпените от него неимуществени вреди, и

               —

               присъждане в полза на жалбоподателя на всички направени разноски в административната и в съдебната процедура.


title: Дело C-102/07: Решение на Съда (първи състав) от 10 април 2008 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — adidas AG, adidas Benelux BV/Marca Mode CV, C&A Nederland, H&M Hennes & Mauritz Netherlands BV, Vendex KBB Nederland BV (Марки — Член 5, параграф 1, буква б) и параграф 2 и член 6, параграф 1, буква б) от Директива 89/104/ЕИО — Необходимост от запазване на възможността за свободно ползване — Фигуративни марки от три ленти — Мотиви от две ленти, използвани от конкуренти за украса — Твърдение за нарушение на правата върху марката и за нейното разводняване)

text:
               24.5.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 128/13

         Решение на Съда (първи състав) от 10 април 2008 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — adidas AG, adidas Benelux BV/Marca Mode CV, C&A Nederland, H&M Hennes & Mauritz Netherlands BV, Vendex KBB Nederland BV
   (Дело C-102/07) (1)

   (Марки - Член 5, параграф 1, буква б) и параграф 2 и член 6, параграф 1, буква б) от Директива 89/104/ЕИО - Необходимост от запазване на възможността за свободно ползване - Фигуративни марки от три ленти - Мотиви от две ленти, използвани от конкуренти за украса - Твърдение за нарушение на правата върху марката и за нейното разводняване)
   (2008/C 128/21)
   Език на производството: нидерландски
   Препращаща юрисдикция
   Hoge Raad der Nederlanden
   Страни в главното производство

      Ищци: adidas AG, adidas Benelux BV

      Ответници: Marca Mode CV, C&A Nederland, H&M Hennes & Mauritz Netherlands BV, Vendex KBB Nederland BV
   Предмет
   Преюдициално запитване — Hoge Raad der Nederlanden — Тълкуване на член 3, параграф 1, букви б) и в) от Първа директива 89/104/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 година за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно марките (ОВ L 40, 1989 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 92) — Отказ за регистрация или недействителност — Липса на отличителен характер — Придобиване чрез използване — Общ интерес да не се ограничава необосновано възможността за свободно използване на знаци, които се възприемат от съответните потребители като знаци, служещи за украса на стоката, а не за нейното разграничаване
   Диспозитив
   Първа директива 89/104/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 година за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно марките трябва да бъде тълкувана в смисъл, че при преценката на обхвата на изключителните права на притежателя на една марка може да се държи сметка за необходимостта от запазване на възможността за свободно ползване само доколкото се прилага ограничението на действието на марката, предвидено в член 6, параграф 1, буква б) от посочената директива.

      (1)  ОВ C 82, 14.4.2007 г.


title: Дело T-438/10: Жалба, подадена на 24 септември 2010 г. — Forgital Italy/Съвет

text:
               20.11.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 317/43

         Жалба, подадена на 24 септември 2010 г. — Forgital Italy/Съвет
   (Дело T-438/10)
   ()
   2010/C 317/77
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Forgital Italy SpA (Velo d’Astico, Италия) (представители: V. Turinetti di Priero и R. Mastroianni, avvocati)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Регламент (ЕС) № 566/2010 на Съвета от 29 юни 2010 година за изменение на Регламент (ЕО) № 1255/96 относно временно суспендиране на автономните мита по Общата митническа тарифа за определени промишлени и селскостопански и рибни продукти и особено член 1, параграф 1 от посочения и приложение I към този регламент, в частта в която изменя наименованието на код по КН 8108 20 00 от същия регламент,

               —

               да осъди Съветът да заплати съдебните разноски в производството.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят в настоящото производство е дружество със седалище в Италия, специализирано в металообработването, което оспорва Регламент № 566/2010, с който се изменя приложимата правна уредба относно временно суспендиране на автономните мита по Общата митническа тарифа, доколкото сред внесените изменения е и изменението, приложимо към продукта с код по КН 8108 20 00, TARIC 20, чието описание е заместено със следното „Слитъци, необработени, получени при топенето на титан и титанови сплави, с диаметър не по-голям от 380 mm“.
   В резултат на това изменение слитъците с диаметър по-голям от 380 mm, които до този момент са освободени от мито по силата на предходната правна уредба, от 1 юли 2010 г. се облагат с мито по Общата митническа тарифа. От друга страна слитъците с диаметър под 380 mm продължават да са освободени от мито до 31 декември 2013 г.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква четири правни основания:

               1.

               Липса или непълнота на мотивите към решението. В това отношение се твърди, че в обжалваният регламент няма надлежни мотиви, които да обосновават изменението на описанието на продукта, обозначен с код по КН 8108 20 00, TARIC 20, а само се отбелязва, че това изменение е необходимо, „за да се отчетат техническото развитие на продуктите и икономическите тенденции на пазара“. Въпреки изискванията на съдебната практиката, подобно изявление не позволява на жалбоподателя да разбере основанията за мярката, за да защити правата си, нито пък позволява на съда на Съюза да упражни своя контрол.

               2.

               Нарушение на принципите на правната сигурност и на оправданите правни очаквания на жалбоподателя. Според жалбоподателя, в частта, която се отнася до описанието на въпросния продукт, обжалваният регламент не се съобразява с принципа на правната сигурност, доколкото внесените изменения не могат да се предвидят въз основа на предходната практика или указанията, дадени в известието на Комисията относно автономните тарифни суспендирания и квоти (ОВ C 128, 1998 г., стр. 2). Това води и до нарушаване на принципа на оправданите правни очаквания на жалбоподателя, който добросъвестно е имал доверие в (i) предходното описание и период на валидност на тарифното суспендиране, отнасящо се до въпросните продукти, както предвижда действащата преди изменението правна уредба и (ii) в критериите, които могат да се установят в предходната практика и в горепосоченото Известие като основание за евентуални изменения в описанието или в по-ранното премахване на посоченото тарифно суспендиране.

               3.

               Нарушение на принципа на равно третиране. Според жалбоподателя, без да излага правдоподобно основание, обжалваният регламент въвежда разлика в третирането между вносителите на слитъци, получени от титан, с диаметър не по-голям от 380 mm, (които се ползват от тарифно суспендиране) и вносители на слитъци от титан с по-голям диаметър.

               4.

               Нарушение на принципа на пропорционалност. По този въпрос жалбоподателят поддържа, че що се отнася до въпросния продукт, обжалваният регламент е непропорционален спрямо обявеното изискване „да се отчетат техническото развитие на продуктите и икономическите тенденции на пазара“, доколкото (i) не е налице значително икономическо или техническо развитите на сектора на слитъците, получени от титан, което да прави необходимо изменението в режима на внос, въведено с регламента и (ii) драстичното и неочаквано естество на тези изменения, за които не се предвижда преходен период, не е съгласувано с крайната цел на регламента.


title: Дело C-245/11: Решение на Съда (голям състав) от 6 ноември 2012 г. (преюдициално запитване от Asylgerichtshof — Австрия) — K/Bundesasylamt (Регламент (ЕО) № 343/2003 — Определяне на държава членка, компетентна за разглеждането на молба за убежище, подадена в една от държавите членки, от гражданин на трета страна — Хуманитарна клауза — Член 15 от този регламент — Лице, ползващо убежище в държава членка, което е в зависимост от търсещия убежище, тъй като страда от тежко заболяване — Член 15, параграф 2 от регламента — Задължение на тази държава членка, която не е компетентна предвид критериите, изложени в глава III от същия регламент, да разгледа молбата за убежище, подадена от посоченото търсещо убежище лице — Условия)

text:
               12.1.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 9/15

         Решение на Съда (голям състав) от 6 ноември 2012 г. (преюдициално запитване от Asylgerichtshof — Австрия) — K/Bundesasylamt
   (Дело C-245/11) (1)

   (Регламент (ЕО) № 343/2003 - Определяне на държава членка, компетентна за разглеждането на молба за убежище, подадена в една от държавите членки, от гражданин на трета страна - Хуманитарна клауза - Член 15 от този регламент - Лице, ползващо убежище в държава членка, което е в зависимост от търсещия убежище, тъй като страда от тежко заболяване - Член 15, параграф 2 от регламента - Задължение на тази държава членка, която не е компетентна предвид критериите, изложени в глава III от същия регламент, да разгледа молбата за убежище, подадена от посоченото търсещо убежище лице - Условия)
   2013/C 9/23
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Asylgerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: K

      Ответник: Bundesasylamt

      Предмет

   Преюдициално запитване — Asylgerichtshof — Тълкуване на член 3, параграф 2, както и на член 15 от Регламент (ЕО) № 343/2003 на Съвета от 18 февруари 2003 година за установяване на критерии и механизми за определяне на държава членка, компетентна за разглеждането на молба за убежище, която е подадена в една от държавите членки от гражданин на трета страна (OB L 50, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 56) — Задължение на държава членка да разгледа по хуманитарни подбуди подадена пред нея молба за убежище, макар да не е длъжна да го направи съгласно определените в Регламент (ЕО) № 343/2003 критерии — Тясна връзка между търсещия убежище и много уязвимо лице, което вече има право на убежище в посочената държава членка

      Диспозитив

   При обстоятелства като разглежданите в главното производство член 15, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 343/2003 на Съвета от 18 февруари 2003 година за установяване на критерии и механизми за определяне на държава членка, компетентна за разглеждането на молба за убежище, която е подадена в една от държавите членки от гражданин на трета страна, трябва да се тълкува в смисъл, че държава членка, която не е компетентна да разгледа молба за убежище предвид критериите по глава III на този регламент, придобива такава компетентност. Държавата членка, придобила компетентността по смисъла на същия регламент, трябва да изпълни свързаните с нея задължения. Тя уведомява за това първоначално компетентната държава членка. Това тълкуване на посочения член 15, параграф 2 се прилага и когато държавата членка, която е била компетентна съгласно критериите по глава III от посочения регламент, не е представила искане в този смисъл в съответствие с параграф 1, второ изречение на същия член.

      (1)  ОВ C 269, 10.9.2011 г.


title: Дело C-296/16 P: Решение на Съда (осми състав) от 8 юни 2017 г. — Dextro Energy GmbH & Co. KG/Европейска комисия (Обжалване — Защита на потребителите — Регламент (EO) № 1924/2006 — Здравни претенции за храни, различни от претенциите, които се отнасят до намаляване на риска от заболяване и до развитието и здравето на децата — Отхвърляне на заявлението за вписване на определени претенции, независимо от положителното становище на Европейския орган за безопасност на храните (ЕОБХ))

text:
               31.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 249/10

         Решение на Съда (осми състав) от 8 юни 2017 г. — Dextro Energy GmbH & Co. KG/Европейска комисия
   (Дело C-296/16 P) (1)

   ((Обжалване - Защита на потребителите - Регламент (EO) № 1924/2006 - Здравни претенции за храни, различни от претенциите, които се отнасят до намаляване на риска от заболяване и до развитието и здравето на децата - Отхвърляне на заявлението за вписване на определени претенции, независимо от положителното становище на Европейския орган за безопасност на храните (ЕОБХ)))
   (2017/C 249/14)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Dextro Energy GmbH & Co. KG (представители: M. Hagenmeyer и T. Teufer, Rechtsanwälte)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: S. и K. Herbout-Borczak)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Dextro Energy GmbH & Co. KG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 287, 8.8.2016 г.


title: Дело C-612/12 P: Жалба, подадена на 21 декември 2012 г. от Ballast Nedam NV срещу решението, постановено от Общия съд (шести състав) на 27 септември 2012 г. по дело T-361/06, Ballast Nedam/Комисия

text:
               9.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 71/10

         Жалба, подадена на 21 декември 2012 г. от Ballast Nedam NV срещу решението, постановено от Общия съд (шести състав) на 27 септември 2012 г. по дело T-361/06, Ballast Nedam/Комисия
   (Дело C-612/12 P)
   2013/C 71/16
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподател: Ballast Nedam NV (представители: адв. A. R. Bosman и адв. E. Oude Elferink)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания

   Жалбоподателят иска:

               —

               да се отмени изцяло или частично решението на Общия съд,

               —

               в случай че жалбата се уважи:

                           —

                           да се уважат изцяло или частично първоинстанционните искания на Ballast Nedam,

                           —

                           съдебните разноски и за двете инстанции да се възложат на Комисията.

      Основания и доводи

   Жалбоподателят Ballast Nedam сочи две основания за обжалване.
   По
         първото основание
       това дружество изтъква, че Общият съд е нарушил член 27, параграф 1 от Регламент № 1/2003 (1) и е накърнил правото му на защита, тъй като не отменил (частично) решението на Комисията (2), доколкото това решение е адресирано до Ballast Nedam. Общият съд не взел предвид, че изложението на възраженията от 18 октомври 2004 г. по това дело не отговаря на установените в правото на Съюза изисквания спрямо тези изложения.
   За да обоснове това твърдение, Ballast Nedam изтъква на първо място, че в решението си Общият съд е установил, че изложението на възраженията е неясно по един съществен въпрос, но от това не е извел заключението, че Комисията не е гарантирала правото му на защита.
   На второ място, неправилна била констатацията на Общия съд, че в изложението на възраженията Комисията е дала достатъчно сведения, за да може да се прецени на кои факти и обстоятелства е основала твърдението си за наличието на нарушение, и ясно е посочила кои дружества подлежат на наказване с глоба. Доколкото засяга Ballast Nedam, тази констатация била резултат от неправилно тълкуване на практиката на Съда за изискванията към съдържанието на изложението на възраженията. Тук било от значение, че дъщерното дружество, за чието нарушение е подведено под отговорност Ballast Nedam, не е било посочено в изложението на възраженията.
   На трето място, Ballast Nedam оспорва констатацията на Общия съд, че въз основа на изложението на възраженията то не е можело да не знае, че като дружество майка на Ballast Nedam Grond en Wegen B.V. (наричано по-нататък „BN Grond en Wegen“) ще бъде адресат на окончателното решение на Комисията. С това Общият съд между другото не съобразил практиката на Съда, съгласно която в изложението на възраженията трябва да се посочи в какво качество предприятието е привлечено под отговорност за съответното деяние.
   На четвърто място, при проверката дали Комисията е гарантирала правото на защита Общият съд неправилно взел предвид документ, за който приел, че е отговорът на Ballast Nedam по съществото на изложението на възраженията.
   По
         второто основание
       Ballast Nedam твърди, че Общият съд е нарушил правото на Съюза, като погрешно е приложил някои от основните принципи относно отговорността на дружествата майки за нарушения на картелното право. Според становището на Ballast Nedam Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е приел, че Комисията може да привлече това дружество под отговорност за нарушение на член 81 ЕО, въпреки че не е констатирала съответното нарушение.
   За да обоснове това твърдение, Ballast Nedam на първо място посочва, че в Решение от 24 март 2011 г. по дело Tomkins/Комисия (T-382/06, Сборник, стр. II-1157) Общият съд е установил, че отговорността на дружеството майка за извършеното от дъщерното му дружество нарушение не може да бъде по-голяма от тази на самото дъщерно дружество. От това следвало, че дружеството майка не би могло да отговаря за такова нарушение, когато и докато то не е установено от Комисията.
   Ballast Nedam твърди още, че оперативната самостоятелност на Комисията при решаването на въпроса от кои субекти в рамките на определено предприятие би могла да търси отговорност за нарушение на картелното право, не би могла да стигне дотам, че да може да търси отговорност от дружеството майка за нарушение, което не било установено.
   На второ място, Ballast Nedam възразява срещу съображението на Общия съд, че то не е оборило презумпцията, че е упражнявало решаващо влияние върху пазарното поведение на BN Grond en Wegen. Това съображение било тясно свързано с нарушението на неговото право на защита и освен това било правно ирелевантно.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, 2003 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).

      (2)  Решение С(2006) 4090 на Комисията от 13 септември 2006 г. относно процедурата по член 81 от Договора за създаване на Европейската общност (дело COMP/38.456 — Битум (Нидерландия).


title: Дело T-279/10: Решение на Общия съд от 14 септември 2011 г. — K-Mail Order/СХВП — IVKO (MEN’Z) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността MEN’Z — По-ранно търговско наименование WENZ — Относително основание за отказ — Местен обхват на по-ранния знак — Член 8, параграф 4 и член 41, параграф 1,буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               22.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 311/44

         Решение на Общия съд от 14 септември 2011 г. — K-Mail Order/СХВП — IVKO (MEN’Z)
   (Дело T-279/10) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „MEN’Z“ - По-ранно търговско наименование „WENZ“ - Относително основание за отказ - Местен обхват на по-ранния знак - Член 8, параграф 4 и член 41, параграф 1,буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2011/C 311/82
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: K-Mail Order GmbH & Co. KG (Pforzheim, Германия) (представители: T. Zeiher и G. Stallecker, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: G. Schneider)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: IVKO Industrieprodukt-Vertriebskontakt GmbH (Baar-Wanderath, Германия)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 30 март 2010 г. (преписка R 746/2009-1) относно производство по възражение между Wenz GmbH и IVKO Industrieprodukt-Vertriebskontakt GmbH

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда K-Mail Order GmbH & Co. KG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 234, 28.8.2010 г.


title: Дело C-146/09: Определение на председателя на четвърти състав на Съда от 22 април 2010 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof, Германия) — Prof. Dr. Claus Scholl/Stadtwerke Aachen AG

text:
               17.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 195/15

         Определение на председателя на четвърти състав на Съда от 22 април 2010 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof, Германия) — Prof. Dr. Claus Scholl/Stadtwerke Aachen AG
   (Дело C-146/09) (1)

   2010/C 195/23

      Език на производството: немски

   Председателят на четвърти състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 153, 4.7.2009 г.


title: Дело C-121/14: Решение на Съда (втори състав) от 12 ноември 2015 г. — Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия/Европейски парламент, Съвет на Европейския съюз (Жалба за отмяна — Регламент (ЕС) № 1316/2013 за създаване на Механизъм за свързване на Европа — Проекти от общ интерес, които се отнасят до територията на държава членка — Одобрение от заинтересованата държава — Продължаване на коридор за железопътни товарни превози — Правно основание — Член 171 ДФЕС и член 172, втора алинея ДФЕС)

text:
               18.1.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 16/7

         Решение на Съда (втори състав) от 12 ноември 2015 г. — Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия/Европейски парламент, Съвет на Европейския съюз
   (Дело C-121/14) (1)

   ((Жалба за отмяна - Регламент (ЕС) № 1316/2013 за създаване на Механизъм за свързване на Европа - Проекти от общ интерес, които се отнасят до територията на държава членка - Одобрение от заинтересованата държава - Продължаване на коридор за железопътни товарни превози - Правно основание - Член 171 ДФЕС и член 172, втора алинея ДФЕС))
   (2016/C 016/07)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: M. Holt и L. Christie, подпомагани от D.J. Rhee, Barrister)

      Ответници: Европейски парламент, Съвет на Европейския съюз (представители: Z. Kupčová и E. Chatziioakeimidou)

      Встъпила страна в подкрепа на ответниците: Европейска комисия (представители: J. Samnadda и J. Hottiaux)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия да заплати, наред със собствените си съдебни разноски, и съдебните разноски, направени от Европейския парламент и от Съвета на Европейския съюз.

               3)

               Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 135, 5.5.2014 г.


title: Дело T-30/03 RENV: Решение на Общия съд от 27 септември 2011 г. — 3F/Комисия (Държавни помощи — Данъчни помощи, предоставени от датските органи — Моряци, наети на борда на вписани в датския международен регистър кораби — Решение на Комисията да не се повдигат възражения — Жалба за отмяна — Сериозни затруднения)

text:
               12.11.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 331/15

         Решение на Общия съд от 27 септември 2011 г. — 3F/Комисия
   (Дело T-30/03 RENV) (1)

   (Държавни помощи - Данъчни помощи, предоставени от датските органи - Моряци, наети на борда на вписани в датския международен регистър кораби - Решение на Комисията да не се повдигат възражения - Жалба за отмяна - Сериозни затруднения)
   2011/C 331/25
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: 3F, по-рано Specialarbejderforbundet i Danmark (SID) (Копенхаген, Дания) (представители: първоначално P. Bentley, QC и A. Worsøe, avocat, впоследствие P. Bentley и P. Torbøl, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: H. van Vliet и N. Khan)

      Страна, встъпила в подкрепа на ответника: Кралство Дания (представители: V. Pasternak Jørgensen и C. Vang)

      Предмет

   Жалба за отмяна на Решение С(2002) 4370 окончателен на Комисията от 13 ноември 2002 година да не се повдигат възражения срещу датски данъчни мерки, приложими към моряците, наети на борда на вписани в датския международен регистър кораби

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда 3F, по-рано Specialarbejderforbundet i Danmark (SID), да понесе направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от Европейската комисията в производството пред Съда и Общия съд.

               3.

               Кралство Дания понася направените от него съдебни разноски в производството пред Съда и пред Общия съд.

      (1)  ОВ C 70, 22.3.2003 г.


title: Дело C-410/09: Преюдициално запитване, отправено от Sąd Najwyższy (Република Полша) на 28 октомври 2009 г. — Polska Telefonia Cyfrowa Sp. z o.o./Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej

text:
               30.1.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/19

         Преюдициално запитване, отправено от Sąd Najwyższy (Република Полша) на 28 октомври 2009 г. — Polska Telefonia Cyfrowa Sp. z o.o./Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej
   (Дело C-410/09)
   2010/C 24/33
   Език на производството: полски

      Запитваща юрисдикция

   Sąd Najwyższy

      Страни в главното производство

      Ищец: Polska Telefonia Cyfrowa Sp. z o.o.

      Ответник: Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej

      Преюдициални въпроси

   Допуска ли член 58 от Акта относно условията за присъединяване (ОВ L 236, 2003 г., стр. 33) да бъдат противопоставени на пребиваващи в държава членка частноправни лица Насоките на Европейската комисия (ОВ C 165, 2002 г., стр. 6) които съгласно член 16, параграф 1 от Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги (Рамкова директива) (ОВ L 108, стр. 33; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 35, стр. 195) националният регулативен орган е длъжен да вземе предвид във възможно най-широк обхват, когато Насоките не са били публикувани в Официален вестник на Европейския съюз на езика на тази държава и съответният език е официален език на Европейския съюз?


title: Дело C-562/16: Определение на председателя на Съда от 16 януари 2017 г. (преюдициално запитване, отправено от Amtsgericht Hannover — Германия) — Peter Roßnagel, Alexandre Schröter/TUIfly GmbH

text:
               26.6.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 202/13

         Определение на председателя на Съда от 16 януари 2017 г. (преюдициално запитване, отправено от Amtsgericht Hannover — Германия) — Peter Roßnagel, Alexandre Schröter/TUIfly GmbH
   (Дело C-562/16) (1)

   (2017/C 202/23)
   Език на производството: немски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 46, 13.2.2017 г.


title: Дело T-163/10: Жалба, подадена на 7 април 2010 г. — Entegris/СХВП — Optimize Technologies (OPTIMIZE TECHNOLOGIES)

text:
               19.6.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 161/46

      Жалба, подадена на 7 април 2010 г. — Entegris/СХВП — Optimize Technologies (OPTIMIZE TECHNOLOGIES)
      (Дело T-163/10)
      (2010/C 161/73)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Entegris, Inc. (Billerica, Съединените щати) (представители: T. Ludbrook, Barrister и M. Rosser, Solicitor)

         Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Optimize Technologies, Inc. (Орегон, Съединените щати)

         Искания на жалбоподателя

                  —

                  да се уважи жалбата;

                  —

                  да се отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 18 януари 2010 г. по преписка R 802/2009-2;

                  —

                  да се отхвърли обсъжданата заявка за марка на Общността; и

                  —

                  да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски, включително и разноските, направени в производството по възражение и в производството по обжалване.

         Правни основания и основни доводи

         Заявител на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав

         Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „OPTIMIZE TECHNOLOGIES“ за стоки от клас 9

         Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят

         Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: регистрация на словна марка на Общността „OPTIMIZER“ за стоки от класове 1, 9 и 11

         Решение на отдела по споровете: приема възражението.

         Решение на апелативния състав: отменя спорното решение и отхвърля възражението в неговата цялост.

         Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 на Съвета доколкото апелативният състав не е приложил посочената правна разпоредба в съответствие с релевантната съдебна практика и поради това неправилно е приел, че не съществува вероятност от объркване между разглежданите марки.


title: Дело T-347/13: Определение на Общия съд от 25 март 2014 г.  — Hawe Hydraulik/СХВП — HaWi Energietechnik (HAWI) (Марка на Общността — Възражение — Оттегляне на заявката за регистрация — Липса на основание за произнасяне)

text:
               19.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 151/19

         Определение на Общия съд от 25 март 2014 г. — Hawe Hydraulik/СХВП — HaWi Energietechnik (HAWI)
   (Дело T-347/13) (1)

   ((Марка на Общността - Възражение - Оттегляне на заявката за регистрация - Липса на основание за произнасяне))
   2014/C 151/25
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Hawe Hydraulik SE (Мюнхен, Германия) (представители: G. Würtenberger и R. Kunze, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Poch)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: HaWi Energietechnik AG (Егенфелден, Германия)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 26 април 2013 г. (преписка R 1690/2012-4), постановено в производство по възражение със страни Hawe Hydraulik SE и HaWi Energietechnik AG.

      Диспозитив

               1)

               Няма основание за произнасяне по съществото на жалбата.

               2)

               Осъжда жалбоподателя да понесе направените от него съдебни разноски, както и тези на ответника.

      (1)  ОВ C 252, 31.8.2013 г.


title: Дело T-366/13: Жалба, подадена на 12 юли 2013 г. — Франция/Комисия

text:
               31.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/42

         Жалба, подадена на 12 юли 2013 г. — Франция/Комисия
   (Дело T-366/13)
   2013/C 252/70
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Френска република (представители: E. Belliard, G. de Bergues, D. Colas и N. Rouam)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска Общият съд:

               —

               да отмени изцяло Решение на Европейската комисия № C(2013) 1926, окончателен, от 2 май 2013 г. относно държавна помощ № SA.22843 2012, предоставена от Франция на Société Nationale Corse Méditerranée и на Compagnie Méridionale de Navigation;

               —

               да осъди Комисията за заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Със своята жалба жалбоподателят иска да се отмени Решение C(2013) 1926, окончателен, на Комисията от 2 май 2013 г., с което Комисията най-напред квалифицира като държавни помощи финансовите компенсации, изплатени на Société Nationale Corse Méditerranée (SNCM) и на Compagnie Méridionale de Navigation (CNM) за осъществени между Марсилия и Корсика през 2007 г. —2013 г. транспортни морски услуги в рамките на споразумение за обществена услуга. По-нататък Комисията обявява за съвместими с вътрешния пазар изплатените на SNCM и на CNM компенсации за предоставяните в течение на цялата година транспортни услуги (наричани по-нататък „услуга, определена като основна“), но обявява за несъвместими с вътрешния пазар компенсациите, изплатени за услугите, предоставени в пиковите периоди, които са периодите около Коледа, през февруари, в периода пролет—есен и/или през лятото (наричани по-нататък „услуга, определена като допълнителна“). Накрая Комисията разпорежда да се възстановят помощите, обявени за несъвместими с вътрешния пазар (преписка за държавна помощ SA.22843 2012/C (ex 2012/NN).
   Жалбоподателят посочва две правни основания в подкрепа на своята жалба.

               1.

               Първото основание, разделено на две части, е изведено от нарушението на понятието за държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС — доколкото Комисията е квалифицирала изплатените на SNCM и на CNM компенсации като държавни помощи — тъй като първият и четвъртият критерий, определени в Решение на Съда от 24 юли 2003 г. по дело Altmark Trans и Regierungspräsidium Magdeburg (C-280/00, Recueil, стр. I-7747), не били изцяло спазени.

                           —

                           С първата част от това правно основание жалбоподателят твърди, че обжалваното решение нарушава понятието за държавна помощ, тъй като Комисията е приела, че първият критерий от Решение по дело Altmark не е спазен частично. В това отношение жалбоподателят посочва:

                                       —

                                       първо, че като прави разлика между услугата, определена като основна и услугата, определена като допълнителна, Комисията е допуснала фактическа и правна грешка, и не е зачела широката свобода на преценка, с която разполагат държавите членки, за да определят услугите от общ икономически интерес;

                                       —

                                       второ, че разгледани като цяло услугите, които се покриват от споразумението за обществена услуга, сключено между, от една страна, SNCM и CNM, и, от друга страна, Office des Transports de la Corse и Административно-териториалната единица Корсика, образуват услуга от общ икономически интерес, и посоченото споразумение отговаря на първия критерий от Решение по дело Altmark;

                                       —

                                       трето, че дори да се предположи, че трябва да се прави разлика между услугата, определена като основна и услугата, определена като допълнителна, то услугата, определена като допълнителна представлява, както и услугата, определена като основна, една услуга от общ икономически интерес и отговаря на първия критерий от Решение по дело Altmark, тъй като е налице действителна необходимост от обществена услуга, вследствие от недостатъчните редовни транспортни услуги в обстановката на свободна конкуренция;

                           —

                           С втората част от това правно основание жалбоподателят твърди, че обжалваното решение нарушава понятието за държавна помощ, тъй като Комисията е приела, че четвъртият критерий от Решение по дело Altmark не е спазен. Жалбоподателят счита, че процедурата за възлагане на споразумението за обществена услуга е позволила да се осигури ефективна конкуренция и оттук — избор на икономически най-изгодната оферта за административно-териториалната единица.

               2.

               Второто правно основание е изведено при условията на евентуалност от нарушението на член 106, параграф 2 ДФЕС, доколкото Комисията приела, че изплатените на SNCM компенсации за услугата, определена като допълнителна, са несъвместими с вътрешния пазар държавни помощи, тъй като услугата не представлявала услуга от общ икономически интерес.


title: Дело T-135/07: Иск, предявен на 19 април 2007 г. — Италия/Комисия

text:
               23.6.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 140/38

         Иск, предявен на 19 април 2007 г. — Италия/Комисия
   (Дело T-135/07)
   (2007/C 140/63)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Ищец: Италианска република (представител: G. Aiello, avvocato)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               на основание член 230 ЕО да се отмени решението, съдържащо се в писмото от 7 февруари 2007 г., реф. № 3585, на Генералния директор на Генерална дирекция „Земеделие“ на Комисията,

               —

               да се осъди Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Правителството на Италианската република е подало пред Първоинстанционния съд на Европейските общности иск, който цели отмяната на основание на член 230 ЕО на решението, съдържащо се в писмото от 7 февруари 2007 г., реф. № 3585, на Генералния директор на Генерална дирекция „Земеделие“ на Комисията, с което се отхвърля искането на италианските власти за приемане на извънредни мерки за оказване на подкрепа на италианския пазар за птиче месо по силата на член 14 от Регламент (ЕИО) № 2777/75 на Съвета от 29 октомври 1975 година относно общата организация на пазара на птиче месо (1), що се отнася до пилетата, унищожени в зоните, засегнати от птичи грип и подложени на ограничаващи движението ветеринарни мерки между м. декември 1999 г. и м. септември 2003 г.
   В подкрепа на обжалването италианското правителство изтъква:

               —

               нарушение на принципа за недискриминация между производителите в рамките на Общността съгласно член 34, параграф 2, алинея втора ЕО, доколкото ответникът е разрешил извънредни мерки за оказване на подкрепа на пазара само в сектора на яйца за мътене, като е отказал с оспорваното решение аналогични мерки за сектора на птичето месо,

               —

               злоупотреба с власт и явна грешка в преценката от страна на Комисията.
               В този смисъл ищецът изтъква, че за да постигне целта, преследвана от Регламент № 2777/75, Комисията е трябвало да приеме извънредни мерки за оказване на подкрепа на италианския пазар за птиче месо, определено най-засегнатият птицевъден сектор в Италия. Тя обаче е отказала да го направи, въпреки многократните искания на ищеца, като се е ограничила до това да разреши мерки за оказване на подкрепа единствено в полза на сектора на яйца за мътене, който е бил най-малко засегнатия в Италия от ограничителните мерки и който всъщност е бил единствения засегнат в Нидерландия. По този начин Комисията ясно е възнамерявала да предназначи за нидерландските производители основната част от наличните средства, като сведе до минимум обезщетението, предоставено на италианските производители,

               —

               погрешно тълкуване на член 14 от Регламент № 2777/75 и явна грешка в преценката.
               Ищецът смята, обратно на поддържаното от ответника, че член 14 от въпросния регламент се прилага не само когато неравновесията на пазара са причинени от невъзможността на производителите, намиращи се в зона, подложена на надзорни и защитни мерки, да имат достъп до пазара извън тази зона. Всъщност Комисията би могла да приеме извънредни мерки за оказване на подкрепа с цел да възстанови равновесието на пазара, засегнат от ограничения за свободно движение вследствие на мерки за предотвратяване разпространението на болести по животните, без оглед на обстоятелството, че тези ограничения се отнасят до стоките, които влизат в определена зона или до тези, които излизат от нея,

               —

               на последно място, нарушение на принципите за добро управление, за безпристрастност, за справедливост и за прозрачност.

      (1)  ОВ L 282, 1.11.1975 г., стр.77; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 2, стр. 103.


title: Дело T-448/08: Жалба, подадена на 29 септември 2008 г. — FIFA/СХВП — Ferrero (WORLD CUP 2006 GERMANY)

text:
               6.12.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/52

         Жалба, подадена на 29 септември 2008 г. — FIFA/СХВП — Ferrero (WORLD CUP 2006 GERMANY)
   (Дело T-448/08)
   (2008/C 313/92)
   Език на жалбата: английски
   Страни

      Жалбоподател: Fédération Internationale de Football Association (FIFA) (Цюрих, Швейцария) (представители: D. Alexander QC, A. Barav, Barrister, R. Buchel и C. Rassmann, lawyers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Ferrero OHG mbH (Stadtallendorf, Германия)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени изцяло или частично решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 30 юни 2008 г. по преписка R 1470/2005-1, и

               —

               да се осъди СХВП да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: Словна марка „WORLD CUP 2006 GERMANY“ за стоки и услуги от класове 1, 3, 4, 6, 7, 8, 9, 11, 12, 14, 16, 18, 20, 25, 28, 29, 30, 32, 35, 36, 37, 38, 41 и 42 — Марка на Общността № 2 047 843

      Притежател на марката на Общността: Жалбоподателят

      Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: Другата страна в производството пред апелативния състав

      Решение на отдела по заличаването: Отхвърляне на искането за обявяване на недействителност

      Решение на апелативния състав: Отмяна на решението на отдела по заличаването

      Изложени правни основания: i) нарушение на членове 73 и 74, параграф 1 от Регламент № 40/94 на Съвета, доколкото апелативният състав до голяма степен основава решението си на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 40/94 на Съвета — разпоредба, на която не се е позовала нито другата страна в производството пред апелативния състав, нито отделът по заличаването; ii) при условията на евентуалност, нарушение на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 40/94 на Съвета, тъй като апелативният състав не е разгледал регистрираната марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност, като цяло, от гледна точка на средния потребител и не е приложил релевантното право относно преценката на описателния характер на заявените стоки и/или услуги; и iii) нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 40/94 на Съвета, тъй като апелативният състав погрешно е приел, че регистрираната марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност, е лишена от необходимия отличителен характер.


title: Дело C-294/13 P: Жалба, подадена на 27 май 2013 г. от Европейска комисия срещу Решение на Общия съд (осми състав) от 14 март 2013 г. , постановено по дело T-587/08, Fresh Del Monte Produce, Inc./Европейска комисия

text:
               31.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/19

         Жалба, подадена на 27 май 2013 г. от Европейска комисия срещу Решение на Общия съд (осми състав) от 14 март 2013 г., постановено по дело T-587/08, Fresh Del Monte Produce, Inc./Европейска комисия
   (Дело C-294/13 P)
   2013/C 252/28
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Европейска комисия (представители: A. Biolan, M. Kellerbauer, P.J.O. Van Nuffel)

      Други страни в производството: Fresh Del Monte Produce, Inc., Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert GmbH & Co. KG

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска Съдът:

               —

               да отмени точка 1 от диспозитива на Решение на Общия съд от 14 март 2013 по дело T-587/08, Fresh Del Monte Produce Inc./Комисия;

               —

               да постанови окончателно решение по делото, като определи наложената на Fresh Del Monte Produce Inc. глоба в размер на 9 800 000 EUR,

               —

               да осъди Fresh Del Monte Produce Inc. да заплати съдебните разноски за производството по жалбата и част от разноските за производството пред Общия съд, каквато Съдът на ЕС прецени, че е подходяща.

      Правни основания и основни доводи

   Според Комисията, като приел, че информация, предоставена на Комисията в отговор на искане за информация, трябва да се вземе предвид за намаляване на глобата, като доброволно сътрудничество, което е улеснило разследването на Комисията, Общият съд нарушил член 23 от Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (1), във връзка с Насоките на Комисията за освобождаване от глоби и намаляване на техния размер по делата за картели (2), и принципа на ефективно прилагане на членове 101 и 102 ДФЕС.
   При условията на евентуалност Комисията твърди, че Общият съд нарушил член 23 от Регламент № 1/2003 и задължението за мотивиране, като намалил наложената на Del Monte глоба въз основа на сътрудничеството на Weichert по време на административното производство, въпреки че в момента, в който се твърди, че Wheichert сътрудничило, Del Monte и Weichert вече не били част от едно и също предприятие.

      (1)  ОВ L 1, стр. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167.

      (2)  ОВ C 45, стр. 3.


title: Дело T-348/03: Решение на Първоинстанционния съд от 12 септември 2007 г. — Koninklijke Friesland Foods/Комисия ( Държавни помощи — Данъчен режим на помощи, въведен от Нидерландия — Международни операции по финансиране на групи предприятия — Решение за обявяване режима на помощи за несъвместим с общия пазар — Преходна разпоредба — Защита на оправданите правни очаквания — Принцип на равно третиране — Допустимост — Процесуална легитимация )

text:
               20.10.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 247/24

         Решение на Първоинстанционния съд от 12 септември 2007 г. — Koninklijke Friesland Foods/Комисия
   (Дело T-348/03) (1)

   („Държавни помощи - Данъчен режим на помощи, въведен от Нидерландия - Международни операции по финансиране на групи предприятия - Решение за обявяване режима на помощи за несъвместим с общия пазар - Преходна разпоредба - Защита на оправданите правни очаквания - Принцип на равно третиране - Допустимост - Процесуална легитимация“)
   (2007/C 247/35)
   Език на производството: нидерландски
   Страни

      Ищец: Koninklijke Friesland Foods NV, по-рано известно като Friesland Coberco Dairy Foods Holding NV (Meppel, Нидерландия) (представители: E. Pijnacker Hordijk и W. Geursen, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: H. van Vliet, V. Di Bucci и S. Noë)
   Предмет
   Иск за отмяна на член 2 от Решение 2003/515/ЕО на Комисията от 17 февруари 2003 г. относно режима на помощи, приведен в изпълнение от Нидерландия за международните операции по финансиране (ОВ L 180, стр. 52), доколкото той изключва от преходния режим икономическите субекти, които на 11 юли 2001 г. вече са били внесли пред нидерландската данъчна администрация молба за прилагане на въпросния режим на помощи, по която на тази дата все още не е било взето решение.
   Диспозитив

               1)

               Член 2 от Решение 2003/515/ЕО на Комисията от 17 февруари 2003 г. относно режима на помощи, приведен в изпълнение от Нидерландия за международните операции по финансиране се отменя доколкото той изключва от преходния режим, който предвижда, икономическите субекти, които на 11 юли 2001 г. са били внесли пред нидерландската данъчна администрация молба за прилагане на въпросния режим на помощи, по която на тази дата все още не е било взето решение.

               2)

               Комисията се осъжда да заплати всички съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 21, 24.1.2004 г.


title: Дело T-220/11: Решение на Общия съд от 19 септември 2012 г. — TeamBank/СХВП — Fercredit Servizi Finanziari (f@ir Credit) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността „f@ir Credit“ — По-ранна фигуративна марка на Общността „FERCREDIT“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               27.10.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 331/22

      Решение на Общия съд от 19 септември 2012 г. — TeamBank/СХВП — Fercredit Servizi Finanziari (f@ir Credit)
      (Дело T-220/11) (1)

      (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „f@ir Credit“ - По-ранна фигуративна марка на Общността „FERCREDIT“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
      (2012/C 331/39)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: TeamBank AG Nürnberg (Нюрнберг, Германия) (представители: адв. T. Kiphuth, адв. H. Lindner и адв. D. Terheggen)

         Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: R. Manea и G. Schneider)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Fercredit Servizi Finanziari SpA (Рим, Италия) (представители: адв. G. Petrocchi, адв. A. Masetti Zannini de Concina и адв. R. Cartella)

         Предмет

      Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 3 февруари 2011 г. (преписка № R 719/2010-1), постановено в производство по възражение между Fercredit Servizi Finanziari SpA и TeamBank AG Nürnberg.

         Диспозитив

                  1.

                  Отхвърля жалбата.

                  2.

                  Осъжда TeamBank AG Nürnberg да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 194, 2.7.2011 г.


title: Дело T-368/15: Определение на Общия съд от 14 юли 2016 г. — Alcimos Consulting/ЕЦБ (Жалба за отмяна — Иск за поправяне на вреди — Решения на Управителния съвет на ЕЦБ — Спешна помощ за осигуряване на ликвидност, предоставена на гръцките банки — Ограничаване на размера — Липса на пряко засягане — Недопустимост — Неспазване на изискванията за форма)

text:
               12.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 335/46

         Определение на Общия съд от 14 юли 2016 г. — Alcimos Consulting/ЕЦБ
   (Дело T-368/15) (1)

   ((Жалба за отмяна - Иск за поправяне на вреди - Решения на Управителния съвет на ЕЦБ - Спешна помощ за осигуряване на ликвидност, предоставена на гръцките банки - Ограничаване на размера - Липса на пряко засягане - Недопустимост - Неспазване на изискванията за форма))
   (2016/C 335/61)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Alcimos Consulting SMPC (Атина, Гърция) (представител: F. Rodolaki, адвокат)

      Ответник: Европейска централна банка (представители: K. Laurinavičius и M. Szablewska, подпомагани от H.-G. Kamann, адвокат)

      Предмет

   От една страна, искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на решението на Управителния съвет на ЕЦБ от 28 юни 2015 г., с което последният запазва ограничаването на размера на спешната помощ за осигуряване на ликвидност, предоставена на гръцките банки, на равнището, определено в решенията от 26 юни 2015 г. и от 6 юли 2015 г., с които по същия начин се запазва ограничаването и се приема корекция на дисконтиранията, прилагани към приеманите на това основание обезпечения от Гръцката централна банка, и от друга страна, искане на основание член 268 ДФЕС за поправяне на вредата, която жалбоподателят твърди, че е претърпял в резултат на посочените решения

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2)

               Осъжда Alcimos Consulting SMPC да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 302, 14.9.2015 г.


title: Дело C-464/09 P: Жалба, подадена на 25 ноември 2009 г. от Holland Malt B.V. срещу решението, постановено от Първоинстанционния съд (четвърти състав) на 9 септември 2009 г. по дело T-369/06, Holland Malt B.V./Комисия на Европейските общности

text:
               30.1.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/38

         Жалба, подадена на 25 ноември 2009 г. от Holland Malt B.V. срещу решението, постановено от Първоинстанционния съд (четвърти състав) на 9 септември 2009 г. по дело T-369/06, Holland Malt B.V./Комисия на Европейските общности
   (Дело C-464/09 P)
   2010/C 24/67
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Holland Malt B.V. (представители: O. W. Brouwer, A.C.E. Stoffer, P. Schepens, advocaten)

      Други страни в производството: Комисия на Европейските общности, Кралство Нидерландия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Съда:

               —

               да отмени точки 168—180 от решението на Първоинстанционния съд;

               —

               да върне делото на Първоинстанционния съд или да отмени решението на Комисията; и

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбата е подадена срещу решението на Първоинстанционния съд от 9 септември 2009 г. по дело T-369/06, Holland Malt B.V./Комисия (наричано по-нататък „решението“), с което се отхвърля жалбата, подадена от Holland Malt срещу решението на Комисията, с което се установява, че предоставената на жалбоподателя при определени условия субсидия представлява несъвместима помощ. Жалбоподателят твърди, че Първоинстанционният съд e допуснал грешка при прилагане на правото, както и процесуални нарушения като е отхвърлил жалбата, подадена от Holland Malt. В тази връзка жалбоподателят излага следните правни основания:

               А.

               Първоинстанционният съд е допуснал грешка при прилагане на правото в точки 169—180 от решението, като неправилно е изтълкувал член 87, параграф 3, буква в) ЕО (1) и неправилно е изтълкувал и приложил Насоките на Общността за държавните помощи в селскостопанския сектор. В тази връзка освен това решението е опорочено от противоречивост и непълнота в мотивите; и

               Б.

               Първоинстанционният съд е допуснал процесуално нарушение в точка 168 от решението от неправилен прочит и неточно представяне на изложените от жалбоподателя доводи, което засяга интересите на жалбоподателя.

      (1)  ОВ C 321 E, стр. 76.


title: Решение на Съда от 16 декември 2015 година по дело E-5/15 — Matja Kumba T M’bye и други/Stiftelsen Fossumkollektivet (Директива 2003/88/ЕО — работно време — защита на безопасността и здравето на работниците — организация на работното време — продължителност на почивката — максимална продължителност на седмичното работно време — дерогации от минималната продължителност на почивката — съгласие на работниците — вреди)

text:
               5.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 2/3

         РЕШЕНИЕ НА СЪДА
   от 16 декември 2015 година
   по дело E-5/15
   Matja Kumba T M’bye и други/Stiftelsen Fossumkollektivet
   (Директива 2003/88/ЕО — работно време — защита на безопасността и здравето на работниците — организация на работното време — продължителност на почивката — максимална продължителност на седмичното работно време — дерогации от минималната продължителност на почивката — съгласие на работниците — вреди)
   (2017/C 2/03)
   По дело E-5/15 Matja Kumba T M’bye и други/Stiftelsen Fossumkollektivet — МОЛБА до Съда по член 34 от Споразумението между държавите от ЕАСТ за създаване на надзорен орган и съд, отправена от Апелативния съд на Ейдсиватинг (Eidsivating lagmannsrett), относно тълкуването на член 6 и член 22, параграф 1, букви а) и б) от Директива 2003/88/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 г. относно някои аспекти на организацията на работното време, Съдът в състав Carl Baudenbacher, председател, Per Christiansen и Páll Hreinsson (съдия-докладчик), съдии, постанови на 16 декември 2015 г. решение, чийто диспозитив гласи:

               1.

               Работно време от средно 84 часа седмично по договореност между извънбрачни партньори за полагане на грижи е съвместимо с член 6 от Директива 2003/88/ЕО при обстоятелствата, уредени от член 22, параграф 1, буква а), при условие че работникът изрично, свободно и самостоятелно се е съгласил да извършва такава работа и че се съблюдават общите принципи за защита на безопасността и здравето на работника. Това означава, че когато държава от ЕИП се възползва от възможността, предвидена в член 22, параграф 1 от Директивата, националният законодател трябва надлежно да вземе предвид физическото и психическото благосъстояние на работниците. Подобно работно време обаче е съвместимо с членове 3 и 5 от Директивата само ако са изпълнени условията за прилагане на дерогацията, предвидени член 17, параграф 2 във връзка с член 17, параграф 3, буква в), подточка i).

               2.

               Разпоредба на националното право, съгласно която съгласието на работник да работи повече от 60 часа седмично по договореност между извънбрачни партньори за полагане на грижи не може да бъде отменено, е съвместима с членове 6 и 22 от Директивата, при условие че се съблюдават общите принципи за защита на безопасността и здравето на работника.

               3.

               Предизвестие за освобождаване от длъжност и предлагане на повторно ангажиране при нови условия, след отказа на работник да се съгласи с работно време от повече от 48 часа през период от седем дни, не следва да се счита за вреда по смисъла на член 22, параграф 1, буква б) от Директивата, ако прекратяването на трудовите правоотношения се дължи на причини, които нямат нищо общо с отказа на работника да се съгласи да извършва такава допълнителна работа.


title: Дело C-520/08 P: Жалба, подадена на 27 ноември 2008 г. от HUP Uslugi Polska sp. z o.o. (по-рано HP Temporärpersonalgesellschaft mbH) срещу решението, постановено от Първоинстанционния съд (пети състав) на 24 септември 2008 г. по дело T-248/05: HUP Uslugi Polska sp. z o.o. (по-рано HP Temporärpersonalgesellschaft mbH)/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) и Manpower, Inc.

text:
               7.3.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 55/7

         Жалба, подадена на 27 ноември 2008 г. от HUP Uslugi Polska sp. z o.o. (по-рано HP Temporärpersonalgesellschaft mbH) срещу решението, постановено от Първоинстанционния съд (пети състав) на 24 септември 2008 г. по дело T-248/05: HUP Uslugi Polska sp. z o.o. (по-рано HP Temporärpersonalgesellschaft mbH)/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) и Manpower, Inc.
   (Дело C-520/08 P)
   (2009/C 55/10)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: HUP Uslugi Polska sp. z o.o. (по-рано HP Temporärpersonalgesellschaft mbH) (представител: M. Ciresa, Rechtsanwalt)

      Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) и Manpower, Inc.
   Искания на жалбоподателя
   Жалбоподателят иска от Съда:

               —

               да отмени обжалваното съдебно решение,

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Жалбоподателят твърди, че с решението на Първоинстанционния съд се нарушава член 51, параграф 1, буква а), във връзка с член 7, параграф 1, букви б), в), г) и ж) от Регламент № 40/94 на Съвета относно марката на Общността.


title: Дело T-403/05 RENV: Определение на Общия съд от 10 януари 2013 г. — MyTravel/Комисия (Достъп до документи на институциите — Документи, свързани с решение относно концентрация, отменено от Общия съд — Отказ за предоставяне на достъп — Липса на основание за произнасяне)

text:
               9.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 71/20

         Определение на Общия съд от 10 януари 2013 г. — MyTravel/Комисия
   (Дело T-403/05 RENV) (1)

   (Достъп до документи на институциите - Документи, свързани с решение относно концентрация, отменено от Общия съд - Отказ за предоставяне на достъп - Липса на основание за произнасяне)
   2013/C 71/31
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: MyTravel Group plc (Rochdale, Lancashire, Обединено кралство) (представители: първоначално S. Cardell, B. Louveaux, P. Walter и P. Horan, solicitors, впоследствие B. Louveaux, P. Walter и P. Horan, solicitors)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално C. O’Reilly и P. Costa de Oliveira, впоследствие P. Costa de Oliveira)

      Страни, встъпили в подкрепа на жалбоподателя: Кралство Швеция (представители: първоначално A. Falk, C. Meyer-Seitz, C. Stege и U. Persson, впоследствие A. Falk et U. Persson), Кралство Дания (представители: C. H. Vang и V. Pasternak Jørgensen), Кралство Нидерландия (представители: C. Wissels и J. Langer) и Република Финландия (представител: J. Heliskoski)

      Страни, встъпили в подкрепа на ответника: Федерална република Германия (представители: M. Lumma и B. Klein), Френска република (представители: E. Belliard, G. de Bergues и A. Adam) и Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: E. Jenkinson и S. Ossowski)

      Предмет

   Жалба за отмяна на Решение на Комисията от 5 септември (D(2005) 8461) и на Решение на Комисията от 12 октомври 2005 г. (D(2005) 9763), с които се отхвърля заявление на жалбоподателя за получаване на достъп до някои подготвителни документи по Решение 2000/276/ЕО на Комисията от 22 септември 1999 г. за обявяване на концентрация за несъвместима с Общия пазар и със Споразумението за ЕИО (преписка IV/M.1524 — Airtours/First Choice) (ОВ L 93, 2000 г., стр. 1), както и до документи, изготвени от службите на Комисията вследствие на отмяната на това решение с Решение на Първоинстанционния съд от 6 юни 2002 г. по дело Airtours/Комисия (T-342/99, Recueil, стр. II-2585)

      Диспозитив

               1.

               Липсва основание за постановяване на съдебно решение по същество по настоящата жалба.

               2.

               MyTravel Group plc понася половината от направените от него съдебни разноски по дела T-403/05 и T-403/05 RENV, както и половината от съдебните разноски, направени от Европейската комисия по дела T-403/05 и T-403/05 RENV.

               3.

               Европейската комисия понася половината от направените от нея съдебни разноски по дела T-403/05 и T-403/05 RENV, както и половината от съдебните разноски, направени от MyTravel Group plc по дела T-403/05 и T-403/05 RENV.

               4.

               Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от Кралство Швеция по дело C-506/08 P.

               5.

               Кралство Швеция понася направените от него съдебни разноски по дело T-403/05 RENV.

               6.

               Кралство Дания, Федерална република Германия, Френската република, Кралство Нидерландия, Република Финландия и Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия понасят направените от тях съдебни разноски по дела C-506/08 P и T-403/05 RENV.

      (1)  ОВ C 10, 14.1.2006 г.


title: Дело T-453/14: Жалба, подадена на 13 юни 2014 г.  — Pannonhalmi Főapátság/Парламент

text:
               8.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 303/42

         Жалба, подадена на 13 юни 2014 г. — Pannonhalmi Főapátság/Парламент
   (Дело T-453/14)
   2014/C 303/50
   Език на производството: унгарски

      Страни

      Жалбоподател: Magyar Bencés Kongregáció Pannonhalmi Főapátság (Панонхалма, Унгария) (представител: D. Sobor)

      Ответник: Европейски парламент

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение MS/sd[IPOL-COM-PETI D (2014) 14486] на Комисията по петициите на Европейския парламент от 16 април 2014 г., с което се оставя без разглеждане петицията по преписка „Замъкът Лоняи в Русовце (Словакия)“,

               —

               да разпореди на Комисията по петициите на Европейския парламент да разгледа петицията и да приеме всички мерки, които се изискват от закона,

               —

               да осъди Европейския парламент да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят твърди, че Комисията по петициите е допуснала процесуално нарушение, като не е мотивирала обжалваното решение.
   В тази връзка жалбоподателят отбелязва, че съгласно член 201, параграф 8 от Правилника на Европейския парламент петициите, обявени за недопустими от комисията, се оставят без разглеждане и техните вносители се уведомяват за взетото решение и за мотивите за него. Жалбоподателят добавя, че в противоречие с предвиденото от този член ответникът не е посочил мотивите, поради които счита, че петицията няма връзка с областите на дейност на Съюза. Жалбоподателят също така се позовава на Решение на Общия съд по дело T-308/07, Tegebauer/Парламент от 14 септември 2011 г. (Сборник стр. II-279).


title: Дело T-274/12: Определение на Общия съд от 7 януари 2013 г. — Alfastar Benelux/Съвет (Иск за установяване на неправомерно бездействие — Отпадане на предмета на спора — Липса на основание за произнасяне — Иск за обезщетение — Жалба, явно лишена от всякакво правно основание)

text:
               23.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 55/13

         Определение на Общия съд от 7 януари 2013 г. — Alfastar Benelux/Съвет
   (Дело T-274/12) (1)

   (Иск за установяване на неправомерно бездействие - Отпадане на предмета на спора - Липса на основание за произнасяне - Иск за обезщетение - Жалба, явно лишена от всякакво правно основание)
   2013/C 55/24
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Alfastar Benelux SA (Ixelles, Белгия) (представители: N. Keramidas и N. Korogiannakis, avocats)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Vitsentzatos и E. Chatziioakeimidou)

      Предмет

   От една страна, се иска да се установи, че Съветът не е изпълнил задълженията си по член 266 ДФЕС, като не е взел необходимите мерки, съдържащи се в Решение на Общия съд от 20 октомври 2011 г. по дело Alfastar Benelux/Съвет (T-57/09, непубликувано в Сборник), и, от друга страна, искане за обезщетение съгласно член 340 ДФЕС

      Диспозитив

               1.

               Липсва основание за произнасяне по подаденото от Alfastar Benelux SA искане за установяване на неправомерно бездействие.

               2.

               Отхвърля подаденото от Alfastar Benelux искане за обезщетение като явно лишено от всякакво правно основание.

               3.

               Alfastar Benelux понася 50 % от направените от него съдебни разноски, както и 50 % от разноските на Съвета на Европейския съюз. Съветът понася 50 % от своите съдебни разноски, както и 50 % от разноските, направени от Alfastar Benelux.

      (1)  ОВ C 243, 11.8.2012 г.


title: Дело F-107/12: Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 16 януари 2014 г.  — Guinet/ЕИБ (Публична служба — Персонал на ЕИБ — Пенсионна схема — Прехвърляне на пенсионни права — Обезщетение за неудобствата от закъснението при прехвърляне на пенсионни права — Условие за действително прехвърляне на пенсионните права, придобити съгласно схема, различна от приложимата в ЕИБ — Принцип на равно третиране)

text:
               14.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 223/66

         Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 16 януари 2014 г. — Guinet/ЕИБ
   (Дело F-107/12) (1)

   ((Публична служба - Персонал на ЕИБ - Пенсионна схема - Прехвърляне на пенсионни права - Обезщетение за неудобствата от закъснението при прехвърляне на пенсионни права - Условие за действително прехвърляне на пенсионните права, придобити съгласно схема, различна от приложимата в ЕИБ - Принцип на равно третиране))
   2014/C 223/67
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Philippe Guinet (Люксембург, Люксембург) (представител: L. Levi, адвокат)

      Ответник: Европейска инвестиционна банка (представители: T. Gilliams, G. Nuvoli, подпомагани от D. Waelbroeck и A. Duron, адвокати)

      Предмет

   Жалба за отмяна на мълчалив отказ на ЕИБ по молбата на жалбоподателя за изчисляване на ревалоризираните години осигурителен стаж за пенсия и по искането за обезщетение

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда г-н Guinet да понесе направените от него съдебни разноски и да заплати три четвърти от съдебните разноски, които е направила Европейската инвестиционна банка.

               3)

               Европейската инвестиционна банка понася една четвърт от направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 366, 24.11.2012 г., стр. 41.


title: Дело C-313/16: Жалба, подадена на 27 май 2016 г. от Médis — Companhia portuguesa de seguros de saúde, SA срещу определението на Общия съд (шести състав), постановено на 15 март 2016 г. по дело T-774/15 — Médis/EUIPO — Médis

text:
               19.12.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 475/10

         Жалба, подадена на 27 май 2016 г. от Médis — Companhia portuguesa de seguros de saúde, SA срещу определението на Общия съд (шести състав), постановено на 15 март 2016 г. по дело T-774/15 — Médis/EUIPO — Médis
   (Дело C-313/16)
   (2016/C 475/14)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Médis — Companhia portuguesa de seguros de saúde, SA (представител: M. Martinho do Rosário, advogada)

      Друга страна в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост
   С определение от 19 октомври 2016 г. Съдът (осми състав) обявява жалбата за недопустима.


title: Дело C-216/17: Преюдициално запитване от Consiglio di Stato (Италия), постъпило на 24 април 2017 г. — Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato — Antitrust, Coopservice Soc. coop. arl/Azienda Socio-Sanitaria Territoriale della Vallecamonica — Sebino (ASST) и др.

text:
               21.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 277/23

         Преюдициално запитване от Consiglio di Stato (Италия), постъпило на 24 април 2017 г. — Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato — Antitrust, Coopservice Soc. coop. arl/Azienda Socio-Sanitaria Territoriale della Vallecamonica — Sebino (ASST) и др.
   (Дело C-216/17)
   (2017/C 277/33)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Consiglio di Stato

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato — Antitrust, Coopservice Soc. coop. arl

      Ответници: Azienda Socio-Sanitaria Territoriale della Vallecamonica — Sebino (ASST), Azienda Socio-Sanitaria Territoriale del Garda (ASST), Azienda Socio-Sanitaria Territoriale della Vallecamonica (ASST)

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли член [1], параграф 5 и член 32 от Директива 2004/18/Е[О] (1) и член 33 от Директива 2014/24/ЕС (2) да се тълкуват в смисъл, че допускат сключването на рамково споразумение, при което:
               възлагащ орган действа от свое име и от името на други изрично посочени възлагащи органи, които обаче не участват пряко при подписването на посоченото рамково споразумение;
               не е определено количеството на услугите, които неподписалите възлагащи органи могат да претендират, ако сключат предвидените в посоченото рамково споразумение последващи споразумения;

               2)

               ако отговорът на първия въпрос е отрицателен,
               Могат ли член [1], параграф 5 и член 32 от Директива 2004/18/Е[О] и член 33 от Директива 2014/24/ЕС да се тълкуват в смисъл, че допускат сключването на рамково споразумение, при което:
               възлагащ орган действа от свое име и от името на изрично посочени други възлагащи органи, които обаче не са участвали пряко в подписването на рамковото споразумение,
               количеството услуги, които могат да претендират неподписалите възлагащи органи, ако сключат предвидените в посоченото рамково споразумение последващи споразумения, се определя въз основа на обичайните им нужди.

      (1)  Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги (ОВ L 134, стр. 114; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 116).

      (2)  Директива 2014/24/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2014 г. за обществените поръчки и за отмяна на Директива 2004/18/ЕО (ОВ L 94, стр. 65).


title: Дело C-296/12: Решение на Съда (десети състав) от 23 януари 2014 г. — Европейска комисия/Кралство Белгия (Неизпълнение на задължения от държава членка — Свободно предоставяне на услуги — Свободно движение на капитали — Данък върху доходите — Вноски по пенсионно-спестовен план — Данъчно облекчение, приложимо само при вноски в установени в същата държава членка институции или фондове — Съгласуваност на данъчната система — Ефективност на данъчния контрол)

text:
               29.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 93/7

         Решение на Съда (десети състав) от 23 януари 2014 г. — Европейска комисия/Кралство Белгия
   (Дело C-296/12) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Свободно предоставяне на услуги - Свободно движение на капитали - Данък върху доходите - Вноски по пенсионно-спестовен план - Данъчно облекчение, приложимо само при вноски в установени в същата държава членка институции или фондове - Съгласуваност на данъчната система - Ефективност на данъчния контрол)
   2014/C 93/10
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: R. Lyal и W. Roels)

      Ответник: Кралство Белгия (представители: J.-C. Halleux и M. Jacobs)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на членове 56 ДФЕС и 63 ДФЕС — Вноски по пенсионно-спестовен план — Данъчно облекчение — Окончателни вноски в Белгия

      Диспозитив

               1.

               Като е приело и оставило в сила данъчното облекчение за вноските по пенсионно-спестовни планове, доколкото то се прилага само за вноските, изплатени на установени в Белгия институции и фондове, Кралство Белгия не е изпълнило задълженията си по член 56 ДФЕС.

               2.

               Осъжда Кралство Белгия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 273, 8.9.2012 г.


title: Дело F-21/09: Жалба, подадена на 9 март 2009 г. — De Benedetti-Dagnoni/Съвет

text:
               16.5.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/47

         Жалба, подадена на 9 март 2009 г. — De Benedetti-Dagnoni/Съвет
   (Дело F-21/09)
   2009/C 113/99
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Rosangela De Benedetti-Dagnoni (Брюксел, Белгия) (представители: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal, avocats)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Предмет на производството

   Отмяна на решението, с което жалбоподателката не се повишава в степен AST 7 в процедурата за повишаване за 2008 година и — доколкото е необходимо — на решенията за повишаване в тази степен на длъжностни лица с по-малко заслуги.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на Органа по назначаването, с което жалбоподателката не се повишава в степен AST 7 в процедурата за повишаване за 2008 година и — доколкото е необходимо — решенията за повишаване в тази степен на длъжностни лица с по-малко заслуги.

               —

               да се осъди Съветът на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-263/13 P: Жалба, подадена на 14 май 2013 г. от Кралство Испания срещу решението, постановено от Общия съд (втори състав) на 26 февруари 2013 г. по съединени дела T-65/10, T-113/10 и T-138/10, Испания/Комисия

text:
               20.7.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 207/28

         Жалба, подадена на 14 май 2013 г. от Кралство Испания срещу решението, постановено от Общия съд (втори състав) на 26 февруари 2013 г. по съединени дела T-65/10, T-113/10 и T-138/10, Испания/Комисия
   (Дело C-263/13 P)
   2013/C 207/45
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Кралство Испания (представител: A. Rubio González)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се уважи настоящата жалба и се отмени Решението на Общия съд от 26 февруари 2013 г. по съединени дела T-65/10, T-113/10 и T-138/10, Испания/Комисия,

               —

               да се отменят Решение C(2009) 9270 на Комисията от 30 ноември 2009 г., Решение C(2009) 10678 на Комисията от 23 декември 2009 г. и Решение C(2010) 337 на Комисията от 28 януари 2010 г., с които се намалява финансовата помощ от Европейския фонд за регионално развитие (ЕФРР), отпусната, съответно, по оперативна програма „Андалусия“ по цел № 1 (1994—1999 г.), в приложение на Решение C(94) 3456 на Комисията от 9 декември 1994 г., по оперативна програма „Баска област“ по цел № 2 (1997—1999 г.), в приложение на Решение C(1998) 121 на Комисията от 5 февруари 1998 г., и по оперативна програма „Област Валенсия“ по цел № 1 (1994—1999 г.), в приложение на Решение C(1994) 3043/6 на Комисията от 25 ноември 1994 г.,

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

               —

                     Грешка при прилагане на правото по отношение на приемането на член 24, параграф 2 от Регламент № 4253/88

                   (1)

                     като правно основание за прилагане на финансови корекции чрез екстраполация
                  . Тази разпоредба не е правно основание за прилагане на финансови корекции чрез екстраполация в случай на системни нередности, при положение, че тази възможност не е предоставена на Комисията.

               —

                     Грешка при прилагане на правото по отношение на контрола за надеждност, последователност, релевантност и уместност на приложената от Комисията екстраполация.
                   Контролът на Общия съд по отношение на представителността на проучването, направено за прилагането на финансовата корекция чрез екстраполация не е осъществен съобразно със съдебната практика по дело Tetra Laval (2).

      (1)  на Съвета от 19 декември 1988 година за изменение на Регламент (ЕИО) № 2052/88 относно координацията между дейностите на различните структурни фондове, от една страна, и тези на Европейската инвестиционна банка и на другите съществуващи финансови инструменти, от друга страна (ОВ L 374, стр. 1).

      (2)  Решение от 15 февруари 2005 г. по дело Комисия/Tetra Laval (C-12/03 P, Recueil, стp. I-987), точка 39.


title: Дело T-23/14: Определение на Общия съд от 11 ноември 2014 г. — Bos и др./Парламент и Съвет (Жалба за отмяна — Реформа на Правилника на длъжностните лица на Европейския съюз и на Условията за работа на другите служители на Европейския съюз — Значително намаляване на броя на дните на годишния отпуск на длъжностните лица и служителите, наети на работа в трета страна — Липса на лично засягане — Явна недопустимост)

text:
               19.1.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 16/39

      Определение на Общия съд от 11 ноември 2014 г. — Bos и др./Парламент и Съвет
      (Дело T-23/14) (1)

      (Жалба за отмяна - Реформа на Правилника на длъжностните лица на Европейския съюз и на Условията за работа на другите служители на Европейския съюз - Значително намаляване на броя на дните на годишния отпуск на длъжностните лица и служителите, наети на работа в трета страна - Липса на лично засягане - Явна недопустимост)
      (2015/C 016/62)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподатели: Mark Bos (Анкара, Турция), Estelle Kadouch (Йерусалим, Израел), Siegfried Krahl (Лаго Сул, Бразилия) и Eric Lunel (Дакар, Сенегал) (представител: F. Krenc, avocat)

         Ответници: Европейски парламент (представители: L. Visaggio и E. Taneva) и Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bauer и A. Bisch)

         Предмет

      Жалба, подадена на основание на член 263 ДФЕС, за отмяна на член 1, точка 70 от Регламент (ЕС, Евратом) № 1023/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 22 октомври 2013 година за изменение на Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз и на Условията за работа на другите служители на Европейския съюз (ОВ L 287, стр. 15) в частта, в която се изменя Приложение X към Регламент № 31 (ЕИО)/11 (ЕОАЕ) за установяване на Правилника за длъжностните лица и Условията за работа на другите служители на Европейската икономическа общност и на Европейската общност за атомна енергия (ОВ 45, 1962 г. стр. 1385).

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Г-н Mark Bos, г-жа Estelle Kadouch, г-н Siegfried Krahl и г-н Eric Lunel понасят собствените си съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от Европейския парламент и Съвета на Европейския съюз.

                  3)

                  Липсва основание за произнасяне по искането за встъпване на Европейската комисия.

         (1)  ОВ C 112, 14.4.2014 г.


title: Дело C-8/07: Определение на председателя на пети състав на Съда от 13 февруари 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Белгия

text:
               12.4.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 92/24

         Определение на председателя на пети състав на Съда от 13 февруари 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Белгия
   (Дело C-8/07) (1)

   (2008/C 92/47)

      Език на производството: нидерландски

   Председателят на пети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 69, 24.3.2007 г.


title: Дело C-216/10 P: Определение на Съда (осми състав) от 25 ноември 2010 г. — Lufthansa AirPlus Servicekarten GmbH/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Applus Servicios Tecnológicos SL (Обжалване — Марка на Общността — Регламент (ЕО) № 40/94 — Член 8, параграф 1, буква б) и членове 5, 73, 74, както и член 79 — Фигуративна марка „A+“ — Възражение на притежателя на словната марка на Общността „AirPlus International“ — Отхвърляне на възражението)

text:
               19.3.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 89/4

         Определение на Съда (осми състав) от 25 ноември 2010 г. — Lufthansa AirPlus Servicekarten GmbH/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Applus Servicios Tecnológicos SL
   (Дело C-216/10 P) (1)

   (Обжалване - Марка на Общността - Регламент (ЕО) № 40/94 - Член 8, параграф 1, буква б) и членове 5, 73, 74, както и член 79 - Фигуративна марка „A+“ - Възражение на притежателя на словната марка на Общността „AirPlus International“ - Отхвърляне на възражението)
   2011/C 89/06
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Lufthansa AirPlus Servicekarten GmbH (представители: R. Kunze, Rechtsanwalt)

      Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: D. Botis), Applus Servicios Tecnológicos SL

      Предмет

   Жалба срещу Решението на Общия съд (шести състав) от 3 март 2010 г. по дело Lufthansa AirPlus Servicekarten/СХВП и Applus Servicios Tecnológicos (T-321/07), с което Общият съд отхвърля жалбата за отмяна, подадена от притежателя на словната марка на Общността „AirPlus International“ за стоки и услуги от класове 9, 35, 36 и 42, срещу Решение R 310/2006-2 на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (СХВП) от 7 юни 2007 г., с което се отхвърля жалбата срещу решението на отдела по спорове, който отхвърля подаденото от жалбоподателя възражение срещу заявката за регистрация на фигуративната марка „А+“ за стоки и услуги от класове 9, 35, 36, 37, 40, 41 и 42

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Lufthansa AirPlus Servicekarten GmbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 179, 3.7.2010 г.


title: Дело T-594/10 P: Жалба, подадена на 21 декември 2010 г. от Luigi Marcuccio срещу определение, постановено на 6 октомври 2010 г. от Съда на публичната служба по дело F-2/10, Marcuccio/Комисия

text:
               19.2.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 55/33

         Жалба, подадена на 21 декември 2010 г. от Luigi Marcuccio срещу определение, постановено на 6 октомври 2010 г. от Съда на публичната служба по дело F-2/10, Marcuccio/Комисия
   (Дело T-594/10 P)
   2011/C 55/59
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: G. Cipressa, avvocato)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               при всички положения, обжалваното определение да се отмени изцяло и без изключение,

               —

               да се обяви, че първоинстанционната жалба, която е в основата на обжалваното определение, е напълно допустима,

               —

               като главно искане: да се уважат изцяло и без изключение претенциите, съдържащи се в първоинстанционната жалба,

               —

               да се осъди ответника да възстанови на жалбоподателя всички съдебни разноски и хонорари, които последният е понесъл във връзка с всички фази на настоящото производство,

               —

               при условията на евентуалност делото да се върне на Съда на публичната служба за ново произнасяне по същество в друг състав.

      Правни основания и основни доводи

   Настоящата жалба е подадена срещу определение на Съда на публичната служба (СПС) от 6 октомври 2010 г. С това определение се отхвърля като отчасти явно недопустима и отчасти явно неоснователна жалба с предмет отказа на ответника да уважи искането на жалбоподателя за възстановяването на 100 % от медицинските разходи, свързани със заболяването от което страда.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква незаконосъобразността на съображенията относно предмета на жалбата и относно допустимостта ѝ.
   Освен това жалбоподателят изтъква погрешно и нелогично тълкуване и прилагане на членове 90 и 91 от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз и на член 94 от Процедурния правилник на Съда на публичната служба, пълна липса на мотиви, както и липса на произнасяне по едно от исканията на жалбоподателя.


title: Дело C-76/15: Преюдициално запитване от Grondwettelijk Hof (Белгия), постъпило на 19 февруари 2015 г. — Paul Vervloet и др., Organisme voor de financiering van pensioenen Ogeo Fund, Gemeente Schaarbeek, Frédéric Ensch Famenne/Ministerraad, Streithelferinnen: Arcofin CVBA и др.

text:
               26.5.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/15

         Преюдициално запитване от Grondwettelijk Hof (Белгия), постъпило на 19 февруари 2015 г. — Paul Vervloet и др., Organisme voor de financiering van pensioenen Ogeo Fund, Gemeente Schaarbeek, Frédéric Ensch Famenne/Ministerraad, Streithelferinnen: Arcofin CVBA и др.
   (Дело C-76/15)
   (2015/C 171/17)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Grondwettelijk Hof

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Paul Vervloet, Marc De Witt, Edgard Timperman, Godelieve Van Braekel, Patrick Beckx, Marc De Schryver, Guy Deneire, Steve Van Hoof, Organisme voor de financiering van pensioenen Ogeo Fund, Gemeente Schaarbeek, Frédéric Ensch Famenne

      Ответник: Ministerraad

      Встъпили страни: Arcofin CVBA, Arcopar CVBA, Arcoplus CVBA

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли членове 2 и 3 от Директива 94/19/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 1994 година относно схемите за гарантиране на депозити, евентуално във връзка с членове 20 и 21 от Хартата на основните права на Европейския съюз (2) и с общия принцип на равенство, да се тълкуват в смисъл, че

                           а)

                           те възлагат задължение на държавите членки да гарантират дяловете в кооперациите, на които е издадено разрешение за упражняване на дейност във финансовия сектор, по същия начин, както се гарантират депозитите?

                           б)

                           те не допускат държава членка да разпореди на институцията, на която частично е възложено гарантирането на посочените в тази директива депозити, да гарантира — също до размер на 1 00  000 EUR — дяловете на физически лица, членове в кооперация, на която е издадено разрешение за упражняване на дейност във финансовия сектор?

               2)

               Съвместимо ли е Решение на Европейската комисия от 3 юли 2014 година (3)„относно държавна помощ SA.33927 (12/C) (ex 11/NN), приведена в действие от Белгия — Гаранционна схема за защита на дяловете на съдружниците физически лица на финансови кооперации“, с членове 107 и 296 от Договора за функционирането на Европейския съюз, доколкото то определя като нова държавна помощ гаранционната схема, която се разглежда с него?

               3)

               При отрицателен отговор на втория въпрос, трябва ли член 107 от Договора за функционирането на Европейския съюз да се тълкува в смисъл, че схема за предоставяне на държавна гаранция на физически лица, членове в кооперации, на които е издадено разрешение за упражняване на дейност във финансовия сектор — каквато схема е предвидена с член 36/24, параграф 1, точка 3 от Закона от 22 февруари 1998 година за определяне на статута и устройството на Белгийската национална банка — представлява нова държавна помощ, за която трябва да бъде уведомена Европейската комисия?

               4)

               При утвърдителен отговор на втория въпрос, съвместимо ли е същото решение на Европейската комисия с член 108, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз, ако това решение следва да се тълкува в смисъл, че в него се приема, че въпросната държавна помощ e приведена в действие преди 3 март 2011 г. или преди 1 април 2011 г., или на една от тези две дати, или обратно, ако това решение следва да се тълкува в смисъл, че в него се приема, че въпросната държавна помощ е приведена в действие на по-късна дата?

               5)

               Трябва ли член 108, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз да се тълкува в смисъл, че той не допуска държава членка да приема мярка като съдържащата се в член 36/24, параграф 1, точка 3 от Закона от 22 февруари 1998 г. за определянето на статута и устройството на Белгийската национална банка, ако тази мярка привежда в действие държавна помощ или представлява държавна помощ, която вече е била приведена в действие, и Европейската комисия още не е била уведомена за тази държавна помощ?

               6)

               Трябва ли член 108, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз да се тълкува в смисъл, че той не допуска държава членка, без тя предварително да уведоми Европейската комисия, да приема мярка като съдържащата се в член 36/24, параграф 1, точка 3 от Закона от 22 февруари 1998 г. за определяне на статута и устройството на Белгийската национална банка, ако тази мярка представлява държавна помощ, която още не е била приведена в действие?

      (1)  ОВ L 135, стр. 5.; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 2, стр. 163.

      (2)  ОВ 2000, C 364, стр. 1 (публикувана на български език в ОВ C 303, 2007 г., стр. 1). .

      (3)  Решение 2014/686/ЕО на Комисията от 3 юли 2014 година относно държавна помощ SA.33927 (12/C) (ex 11/NN), приведена в действие от Белгия — Гаранционна схема за защита на дяловете на съдружниците физически лица на финансови кооперации (ОВ L 284, стр. 53).