title: Дело T-52/08 P: Решение на Общия съд от 30 ноември 2011 г. — Комисия/Carpi Badía (Обжалване — Публична служба — Длъжностни лица — Повишаване — Процедура за повишаване за 2005 г. — Точки за предимство — Непредоставяне поради техническа грешка — Комитет по повишаване A* — Предоставяне на по-малък брой допълнителни точки за предимство от съдържащия се в предложението на горестоящия орган — Невключване в списъка на повишените длъжностни лица)

text:
               28.1.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 25/47

      Решение на Общия съд от 30 ноември 2011 г. — Комисия/Carpi Badía
      (Дело T-52/08 P) (1)

      (Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Повишаване - Процедура за повишаване за 2005 г. - Точки за предимство - Непредоставяне поради техническа грешка - Комитет по повишаване A* - Предоставяне на по-малък брой допълнителни точки за предимство от съдържащия се в предложението на горестоящия орган - Невключване в списъка на повишените длъжностни лица)
      (2012/C 25/90)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Европейска комисия (представители: G. Berscheid и K. Herrmann)

         Друга страна в производството: José María Carpi Badía (Люксембург, Люксембург) (представители: B. Cortese и C. Cortese, avocats)

         Предмет

      Жалба за отмяна на Решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (втори състав) от 22 ноември 2007 г. по дело Carpi Badía/Комисия (F-110/06, все още непубликувано в Сборника).

         Диспозитив

                  1.

                  Отхвърля жалбата.

                  2.

                  Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски, както и тези на г-н José María Carpi Badía.

         (1)  ОВ C 92, 12.4.2008 г.


title: Дело C-156/08: Преюдициално запитване, отправено от Niedersächsischen Finanzgerichts (Германия) на 16 април 2008 г. — Monika Vollkommer/Finanzamt Hannover-Land I

text:
               19.7.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 183/10

         Преюдициално запитване, отправено от Niedersächsischen Finanzgerichts (Германия) на 16 април 2008 г. — Monika Vollkommer/Finanzamt Hannover-Land I
   (Дело C-156/08)
   (2008/C 183/18)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Niedersächsisches Finanzgericht
   Страни в главното производство

      Ищец: Monika Vollkommer

      Ответник: Finanzamt Hannover-Land I
   Преюдициален въпрос
   Нарушава ли събирането на германския данък при придобиване на недвижим имот върху бъдещи доставки на строителни услуги чрез включването им в данъчната основа на този данък при придобиването на незастроен парцел (тъй наречената теория на единен предмет на услугата, състоящ се както от доставката на строителни услуги, така и от придобиването на самия парцел) общностната забрана за многократно събиране, за една доставка на услуги, на данъци, които могат да се характеризират като данъци върху оборота по член 401 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 г. относно общата система на данъка върху добавената стойност (1) (преди член 33, параграф 1 от Шеста директива (2)), когато доставките на строителни услуги, облагаеми с данъка при придобиване на недвижим имот, се облагат същевременно, като независими услуги, с германския данък върху оборота?

      (1)  ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7.

      (2)  ОВ L 145, стр. 1.


title: Дело C-20/09: Иск, предявен на 15 януари 2009 г.  — Комисия на Европейските общности/Португалска република

text:
               4.4.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 82/12

         Иск, предявен на 15 януари 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Португалска република
   (Дело C-20/09)
   (2009/C 82/23)
   Език на производството: португалски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: R. Lyal и A. Caeiros)

      Ответник: Португалска република
   Искания на ищеца

               —

               Да се установи, че като е предвидила преференциално данъчно третиране само за издадените от португалската държава облигации по публичен дълг във връзка с предвиденото със Закон № 39-A/2005 узаконяване на положението на данъкоплатците, Португалската република не е изпълнила задълженията си по член 56 ЕО и по член 40 от Споразумението за европейското икономическо пространство (ЕИП).

               —

               да се осъди Португалската република да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   През септември 2005 г. Комисията получава оплакване относно несъвместимостта с общностната правна уредба и със Споразумението за европейското икономическо пространство (ЕИП) на определени разпоредби от „Regime Excepcional de Regularização Tributária de elementos patrimoniais que não se encontrem no território português em 31 de Dezembro de 2004“ (особен режим за узаконяване на положението на данъкоплатците по отношение на определени имуществени обекти, които към 31 декември 2004 г. не се намират на португалска територия), одобрен със Закон № 39-A/2005 от 29 юли 2005 г.
   От особения режим за узаконяване на положението на данъкоплатците следва, че във връзка с посоченото узаконяване данъкоплатците трябва да заплатят сума, получена при прилагане на ставка от 5 % върху стойността на имуществените обекти, посочени в декларацията за узаконяване на положението на данъкоплатците, и че в случай, че част от или всички тези обекти са издадени от португалската държава облигации, тази ставка се намалява наполовина по отношение на посочените облигации; това намаление се прилага и по отношение на останалите имуществени обекти, чиято стойност е реинвестирана в издадени от португалската държава облигации най-късно към датата на подаване на декларацията за узаконяване на положението на данъкоплатците.
   Комисията счита, че като взима предвид връщането в страната на имуществените обекти и реинвестирането в издадени от португалската държава облигации, особеният режим за узаконяване на положението на данъкоплатците предвижда предимство, изразяващо се в прилагане на намалена ставка по отношение на имуществените обекти, представляващи издадени от португалската държава облигации, или към реинвестираната в такива облигации стойност на имуществени обекти. На практика това разколебава лицата, които се възползват от този режим, да запазят узаконеното си имущество в инструменти, различни от издадени от португалската държава облигации.
   Съдът на Европейските общности вече е постановил, че национална данъчна разпоредба, която може да разколебае данъкоплатците да инвестират в други държави-членки, представлява ограничение на свободното движение на капитали по смисъла на член 56 ЕО.
   В настоящия случай, макар да не оспорва, че облигациите за публичен дълг могат да се ползват от по-благоприятно третиране, Комисията счита, че предвиждането на намалена данъчна ставка, която се прилага единствено към узаконените имуществени обекти, представляващи издадени от португалската държава облигации, е дискриминационно ограничение на движението на капитали, забранено от член 56 ЕО, което не може да се обоснове съгласно член 58, параграф 1 ЕО.
   По съществото си разпоредбите на Споразумението за европейското икономическо пространство са идентични с тези на Договора за ЕО. Поради това обстоятелството, че лицата, които могат да се възползват от особения режим за узаконяване на положението на данъкоплатците, са разколебани да запазят узаконените си имуществени обекти в Норвегия, представлява и ограничение на движението на капитали, забранено от член 40 от Споразумението за ЕИП.


title: Дело F-86/12: Жалба, подадена на 9 август 2012 г. — ZZ/Комисия

text:
               17.11.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 355/39

         Жалба, подадена на 9 август 2012 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-86/12)
   2012/C 355/84
   Език на производството: полски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: [radca prawna] A. Lizer-Klatka, avocat)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на решението по отношение на жалбоподателката да не се продължи валидността на списъка на издържалите конкурс EPSO/AD/60/06 със срока, през който тя е била в отпуск по майчинство и в отпуск за отглеждане на дете

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателката иска:

               —

               да се отменят решение от 17 октомври 2011 г. относно изтичането на валидността на списъка на издържалите конкурс EPSO AD/60/06, считано от 31 декември 2011 г., доколкото то се отнася до жалбоподателката, както и решение от 10 май 2012 г., постановено по жалба № R/147111 на жалбоподателката, и по отношение на жалбоподателката да се продължи валидността на списъка на издържалите конкурс EPSO/AD/60/06 със срока, през който по време на валидността на посочения списък на издържалите конкурс тя се e намирала в отпуск по майчинство и в отпуск за отглеждане на дете, т.е. с 3 години и 46 дни,

               —

               в съответствие с член 89, параграф 3 от Процедурния правилник на Съда на публичната служба на Европейския съюз от 25 юли 2007 г. и съгласно изложеното от жалбоподателката в точка 56 и сл. от жалбата всяка от страните да понесе направените от нея съдебни разноски.


title: Дело C-161/17: Преюдициално запитване от Bundesgerichtshof (Германия), постъпило на 31 март 2017 г. — Land Nordrhein-Westfalen/Dirk Renckhoff

text:
               17.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 231/5

         Преюдициално запитване от Bundesgerichtshof (Германия), постъпило на 31 март 2017 г. — Land Nordrhein-Westfalen/Dirk Renckhoff
   (Дело C-161/17)
   (2017/C 231/06)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesgerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Land Nordrhein-Westfalen

      Ответник: Dirk Renckhoff

      Преюдициални въпроси

   Представлява ли прикачването на произведение от друг уебсайт, където то е свободно достъпно за всички ползватели на интернет с разрешението на носителя на авторското право, към собствен уебсайт, намиращ се на публично разположение, акт на „предоставяне на публично разположение“ по смисъла на член 3, параграф 1 от Директива 2001/29/ЕО (1), когато произведението първо е копирано на сървър, а след това е качено оттам на собствен уебсайт?

      (1)  Директива 2001/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 година относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество (ОВ L 167, стр. 10; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 230 и поправка в ОВ L 168, 25.6.2016 г., стр. 19).


title: Съединени дела T-593/14, T-596/14, T-601/14, T-602/14, T-604/14 — T-606/14 и T-612/14: Определение на Общия съд от 21 юли 2015 г. — Makhlouf/Съвет

text:
               28.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 320/51

         Определение на Общия съд от 21 юли 2015 г. — Makhlouf/Съвет
   (Съединени дела T-593/14, T-596/14, T-601/14, T-602/14, T-604/14 — T-606/14 и T-612/14) (1)

   (2015/C 320/69)
   Език на производството: френски
   Общият съд (състав от един съдия) разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  1 ОВ C 361, 13.10.2014 г.


title: Дело C-518/11: Преюдициално запитване, отправено от Gerechtshof te Amsterdam (Нидерландия) на 10 октомври 2011 г. — UPC Nederland BV/Gemeente Hilversum

text:
               28.1.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 25/25

      Преюдициално запитване, отправено от Gerechtshof te Amsterdam (Нидерландия) на 10 октомври 2011 г. — UPC Nederland BV/Gemeente Hilversum
      (Дело C-518/11)
      (2012/C 25/45)
      Език на производството: нидерландски

         Запитваща юрисдикция

      Gerechtshof te Amsterdam

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: UPC Nederland BV

         Ответник: Gemeente Hilversum

         Преюдициални въпроси

                  1.

                  Попада ли в материалния обхват на новата регулаторна рамка [за електронните съобщителни мрежи] услуга, която се изразява в разпространение по кабел на свободно достъпни радио- и телевизионни програми и за доставката на която се правят както разходи за пренос, така и плащания към радио- и телевизионни организации и дружества за колективно управление на авторски права във връзка с таксите за оповестяване на съответното съдържание?

                  2.

                              А.

                              Предвид либерализирането на сектора на далекосъобщенията и целите на новата регулаторна рамка, включително предвидената от нея строга процедура по координиране и консултиране, която трябва да бъде прилагана, преди националният регулаторен орган да получи (изключителното) правомощие да предприема действия по отношение на таксите за крайните потребители чрез мярка за ценови контрол, продължава ли Gemeente [Hilversum] да има правомощието (задачата) да защитава общите интереси на жителите на тази община, предприемайки действия по отношение на таксата за крайните потребители чрез клауза за ограничение на тази такса?

                              Б.

                              Ако отговорът е отрицателен, допуска ли новата регулаторна рамка прилагането на клаузата за ограничение на таксата, договорена от Gemeente при продажбата на нейната кабелна мрежа?

                  3.

                  Ако отговорът на въпрос 2 А и Б е отрицателен, се поставя следният въпрос:
                  В положение като настоящото има ли публичен орган като Gemeente (и) задължение за лоялно сътрудничество съгласно правото на Съюза, ако при договарянето и последващото прилагане на клаузата за ограничение на таксата този орган не изпълнява публичноправни функции, а действа в рамките на правомощие, предоставено от гражданското право (вж. и въпрос 6 А)?

                  4.

                  В случай че новата регулаторна рамка е приложима, а Gemeente има задължение за лоялност съгласно правото на Съюза:

                              А.

                              Задължението за лоялност съгласно правото на Съюза във връзка с новата регулаторна рамка (и нейните цели), включително предвидената от нея строга процедура по координиране и консултиране, която трябва да бъде прилагана, преди националният регулаторен орган да получи правомощието да предприема действия по отношение на таксата за крайните потребители чрез мярка за ценови контрол, допуска ли възможността Gemeente да прилага клаузата за ограничение на таксата?

                              Б.

                              Ако това не е така, отговорът на въпрос 4 А различен ли е за периода след letter of serious doubt, в което Комисията изразява сериозни съмнения за съвместимостта на предлагания от [независимия орган по пощи и далекосъобщения] OPTA ценови контрол с целите на новата регулаторна рамка, описани в член 8 от Рамковата директива, вследствие на което OPTA се отказва да приеме въпросната мярка?

                  5.

                              А.

                              Представлява ли член 101 ДФЕС разпоредба от обществен ред, която националният съд трябва служебно да приложи извън пределите на спора по смисъла на членове 24 и 25 от Wetboek van Burgerlijke Rechtsvordering [Нидерландски граждански процесуален кодекс, наричан по-нататък „Rv“]?

                              Б.

                              При утвърдителен отговор, с оглед на кои установени в производството обстоятелства съдът трябва служебно да провери дали член 101 ДФЕС е приложим? Този съд има ли подобно задължение и в случай че — след като на страните е дадена възможност да изразят становище по въпроса — тази проверка (евентуално) води до допълване на фактите по смисъла на член 149 Rv?

                  6.

                  Ако член 101 ДФЕС трябва да се приложи извън очертаните от страните предели на спора, от установените в настоящото производство факти — предвид (целите на) новата регулаторна рамка, прилагането ѝ от OPTA и от Европейската комисия, и уеднаквяването на използвани в новата регулаторна рамка понятия като „значителна пазарна сила“ и „определяне на съответните пазари“ със сходни понятия на европейското право на конкуренция — възникват следните въпроси:

                              А.

                              Трябва ли Gemeente, при продажбата на кабелната ѝ мрежа и при сключеното от нея в тази връзка споразумение за ограничаване на таксата, да се разглежда като предприятие по смисъла на член 101 ДФЕС (вж. и въпрос 3)?

                              Б.

                              Трябва ли клаузата за ограничение на таксата да се разглежда като очевидно ограничение по смисъла на член 101, параграф 1, буква а) ДФЕС, както е определено в Известието на Комисията относно споразуменията с незначителен ефект, които не ограничават съществено конкуренцията (de minimis) (2001/C 368/07, точка 11; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 4, стр. 26)? При утвърдителен отговор, налице ли е по тази причина съществено ограничение на конкуренцията по смисъла на член 101, параграф 1 ДФЕС? При отрицателен отговор, за отговора имат ли значение изложените обстоятелства във въпрос 6 Г (вж. по-долу)?

                              В.

                              Ако клаузата за ограничение на таксата не представлява очевидно ограничение, ограничава ли тя конкуренцията (именно) защото:

                                          —

                                          националният орган за защита на конкуренцията е постановил, че UPC не е злоупотребило с господстващото си положение, прилагайки (по-високи) такси за извършването на идентични услуги на разпространението по кабел на основния пакет на същия пазар,

                                          —

                                          в своето letter of serious doubt Комисията е изразила сериозни съмнения за съвместимостта на регулирането (ex ante чрез ценови контрол) на таксите на крайните потребители за услуги като разпространението от UPC по кабел на основния пакет с целите, описани в член 8 от Рамковата директива? Има ли за отговора значение обстоятелството, че след като OPTA получава letter of serious doubt, се отказва да упражни ценови контрол?

                              Г.

                              Договорът, в който е включена клаузата за ограничение на таксата, ограничава ли съществено конкуренцията по смисъла на член 101, параграф 1 ДФЕС (и) с оглед на обстоятелството, че:

                                          —

                                          съгласно новата регулаторна рамка UPC следва да се разглежда като предприятие със значителна пазарна сила (Известие de minimis, точка 7),

                                          —

                                          почти всички нидерландски общини, които през 90-те години на XX век са продали своите кабелни мрежи на кабелни оператори — сред които е UPC — са запазили в договорите си правомощия относно определянето на таксите за основния пакет (Известие de minimis, точка 8)?

                              Д.

                              С оглед на обстоятелството, че:

                                          —

                                          съгласно новата регулаторна рамка UPC трябва да се разглежда като предприятие със значителна пазарна сила,

                                          —

                                          OPTA е провел процедурата по консултиране на европейско равнище — която съгласно новата регулаторна рамка трябва да бъде следвана, когато дадена планирана мярка ще засегне търговията между държавите членки — във връзка с мярка за ценови контрол относно услуги като разпространението на основния пакет по кабел от кабелен оператор със значителна пазарна сила като UPC,

                                          —

                                          към съответния момент стойността на договора е 51 милиона NLG (около 23 милиона евро),

                                          —

                                          почти всички нидерландски общини, които през 90-те години на XX век са продали своите кабелни мрежи на кабелни оператори — сред които е UPC — са запазили в договорите си правомощия относно определянето на таксите за основния пакет,

                                    трябва ли да се счита, че договорът, в който е включена клаузата за ограничение на таксата, (евентуално) засяга в съществена степен търговията между държавите членки по смисъла на член 101, параграф 1 ДФЕС, както по-конкретно е определено в Насоките относно понятието за засягане на търговията, което се съдържа в членове 81 и 82 от Договора (ОВ C 101, 2004 г., стр. 81; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 4, стр. 149)?

                  7.

                  Предвид новата регулаторна рамка и изразените от Комисията в letter of serious doubt сериозни съмнения за съвместимостта на (ex ante) регулирането на таксите за крайните потребители с целите на правото на конкуренция, има ли националният съд все още правомощие съгласно член 101, параграф 3 ДФЕС да обяви наложената съгласно член 101, параграф 1 ДФЕС забрана за неприложима спрямо клаузата за ограничение на таксата? Има ли за отговора значение обстоятелството, че след като OPTA получава letter of serious doubt, се отказва да упражни планирания ценови контрол?

                  8.

                  С оглед на обстоятелствата към момента на сключване на договора (начало на либерализирането на сектора на далекоъобщенията) и последващото развитие в сектора на далекосъобщенията, включително влизането в сила на новата регулаторна рамка и сериозните възражения по този повод от страна на Комисията срещу приемането на мярка за ценови контрол, допуска ли европейската санкция нищожност съгласно член 101, параграф 2 ДФЕС известен толеранс от гледна точка на действието ѝ във времето?


title: Дело C-70/13 P: Определение на Съда (осми състав) от 12 декември 2013 г.  — Getty Images (US), Inc./Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (Обжалване — Марка на Общността — Регламент (ЕО) № 207/2009 — Член 7, параграф 1, букви б) и в) — Абсолютни основания за отказ — Липса на отличителен характер — Описателен характер — Словна марка „PHOTOS.COM“  — Частичен отказ на регистрация — Равно третиране — Задължение на СХВП да отчита предходната си практика по вземане на решени — Отчасти явно недопустима и отчасти явно неоснователна жалба)

text:
               7.4.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 102/9

         Определение на Съда (осми състав) от 12 декември 2013 г. — Getty Images (US), Inc./Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
   (Дело C-70/13 P) (1)

   ((Обжалване - Марка на Общността - Регламент (ЕО) № 207/2009 - Член 7, параграф 1, букви б) и в) - Абсолютни основания за отказ - Липса на отличителен характер - Описателен характер - Словна марка „PHOTOS.COM“ - Частичен отказ на регистрация - Равно третиране - Задължение на СХВП да отчита предходната си практика по вземане на решени - Отчасти явно недопустима и отчасти явно неоснователна жалба))
   2014/C 102/11
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Getty Images (US), Inc. (представител: P. Olson, адвокат)

      Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: V. Melgar)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Общия съд (пети състав) от 21 ноември 2012 г. по дело Getty Images/СХВП (T-338/11), с което Общият съд отхвърля жалба за отмяна на Решение R 1831/2010-2 на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (СХВП) от 6 април 2011 г., отхвърлящо жалбата срещу решението на проверителя за частичен отказ на регистрация на словната марка „PHOTOS.COM“ за стоки и услуги от класове 9, 42 и 45 — Член 7, параграф 1, букви б) и в), и параграф 3 от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Липса на отличителен характер

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Getty Images (US), Inc. да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 101, 6.4.2013 г.


title: Дело T-149/14: Иск, предявен на 5 март 2014 г.  — Anastasiou/Комисия и ЕЦБ

text:
               26.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 159/31

         Иск, предявен на 5 март 2014 г. — Anastasiou/Комисия и ЕЦБ
   (Дело T-149/14)
   2014/C 159/41
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищец: Harry Anastasiou (Ларнака, Кипър) (представители: C. Paschalides, Solicitor, и A. Paschalides, lawyer)

      Ответници: Европейска централна банка и Европейска комисия

      Искания на ищеца

   Ищецът иска от Общия съд:

               —

               да осъди ответниците да изплатят на ищеца обезщетение на основание на член 268 от ДФЕС.

      Правни основания и основни доводи

   Ищецът твърди, че ответниците са го лишили от парите, които има по сметка, като са предизвикали преждевременно налагане на инструмент за рекапитализация чрез вътрешни източници по отношение на депозита му в неговата банка като част от условията по финансовата помощ, предоставена на Кипър на 26 април 2013 г. съгласно член 13 от Договора за създаване на Европейския механизъм за стабилност от 2012 г., като: а) ответниците „явно и сериозно са нарушили границите“ на правомощията си като институции на ЕС по член 136, параграф 3 от ДФЕС; б) неправомерно са се отказали от ефективен контрол на функциите си като институции на ЕС; в) предизвикали са преждевременно приемане на инструмент за рекапитализация чрез вътрешни източници по отношение на депозитите в Bank of Cyprus и Cyprus Popular Bank, който не е бил приет в рамките на правото на ЕС; г) предизвикали са ограничения в движението на пари, като са възпрепятствали притежателите на депозитни сметки да теглят и/или да прехвърлят средствата си в по-сигурни институции, и д) са направили това в нарушение на принципите на правна сигурност, равенство и зачитане на правата на човека.


title: Дело C-405/11 P: Решение на Съда (шести състав) от 21 март 2013 г. — Европейска комисия/Buczek Automotive sp. z o.o., Република Полша (Обжалване — Държавни помощи — Преструктуриране на полската индустрия — Понятие за държавна помощ — Събиране на публични вземания — Квалифициране като държавна помощ на обстоятелството, че не е поискано обявяване в несъстоятелност на предприятието длъжник — Критерий за частния кредитор — Разпределяне на доказателствената тежест — Граници на съдебния контрол)

text:
               1.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 156/8

         Решение на Съда (шести състав) от 21 март 2013 г. — Европейска комисия/Buczek Automotive sp. z o.o., Република Полша
   (Дело C-405/11 P) (1)

   (Обжалване - Държавни помощи - Преструктуриране на полската индустрия - Понятие за държавна помощ - Събиране на публични вземания - Квалифициране като държавна помощ на обстоятелството, че не е поискано обявяване в несъстоятелност на предприятието длъжник - Критерий за частния кредитор - Разпределяне на доказателствената тежест - Граници на съдебния контрол)
   2013/C 156/11
   Език на производството: полски

      Страни

      Жалбоподател: Европейска комисия (представители: A. Stobiecka-Kuik и T. Maxian Rusche)

      Други страни в производството: Buczek Automotive sp. z o.o. (представители: J. Jurczyk, radca prawny), Република Полша (представител: M. Krasnodębska-Tomkiel)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Общия съд (втори състав) от 17 май 2011 г. по дело Buczek Automotive/Комисия (T-1/08), с което Общият съд отменя частично Решение 2008/344/ЕО на Комисията от 23 октомври 2007 година относно държавна помощ C-23/06 (ex NN 35/06), приведена в действие от Полша в полза на производителя на стомана Technologie Buczek Group (ОВ L 116, 2008 г., стр. 26) — Квалифициране като държавна помощ на обстоятелството, че не е поискано обявяване в несъстоятелност на предприятието длъжник — Грешка при прилагането на правото при преценката на направената от Комисията проверка на хипотетичния частен кредитор, както и при разпределянето на тежестта за доказване

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

               3.

               Република Полша понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 311, 22.10.2011 г.


title: Дело T-192/12: Определение на Общия съд от 12 март 2014 г.  — PAN Europe/Комисия (Жалба за отмяна — Околна среда — Регламент за изпълнение (ЕС) № 1143/2011 за одобряване на активното вещество прохлораз — Искане за вътрешно преразглеждане — Отказ — Условия, на които трябва да отговаря дадена организация, за да има право да подаде искане за вътрешно преразглеждане — Частично явно недопустима и частично явно лишена от всякакво правно основание жалба)

text:
               26.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 159/25

         Определение на Общия съд от 12 март 2014 г. — PAN Europe/Комисия
   (Дело T-192/12) (1)

   ((Жалба за отмяна - Околна среда - Регламент за изпълнение (ЕС) № 1143/2011 за одобряване на активното вещество прохлораз - Искане за вътрешно преразглеждане - Отказ - Условия, на които трябва да отговаря дадена организация, за да има право да подаде искане за вътрешно преразглеждане - Частично явно недопустима и частично явно лишена от всякакво правно основание жалба))
   2014/C 159/34
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) (Брюксел, Белгия) (представител: J. Rutteman, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално P. Oliver и P. Ondrůšek, впоследствие P. Ondrůšek, J. Tomkin и L. Pignataro-Nolin)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението на Комисията от 9 март 2012 г., с което се отхвърля като недопустимо искането на жалбоподателя Комисията да преразгледа Регламент за изпълнение (ЕС) № 1143/2011 на Комисията от 10 ноември 2011 година за одобряване на активното вещество прохлораз, в съответствие с Регламент (ЕО) № 1107/2009 на Европейския парламент и на Съвета относно пускането на пазара на продукти за растителна защита, и за изменение на приложението към Регламент за изпълнение (ЕС) № 540/2011 на Комисията и на Решение 2008/934/ЕО на Комисията (ОВ L 293, стр. 26)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 194, 30.6.2012 г.


title: Дело C-414/10: Преюдициално запитване, отправено от Conseil d'État (Франция) на 19 август 2010 г. — Société Veleclair/Ministre du budget, des comptes publics et de la réforme de l'État

text:
               6.11.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/10

         Преюдициално запитване, отправено от Conseil d'État (Франция) на 19 август 2010 г. — Société Veleclair/Ministre du budget, des comptes publics et de la réforme de l'État
   (Дело C-414/10)
   ()
   2010/C 301/13
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Conseil d'État

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Société Veleclair

      Ответник: Ministre du budget, des comptes publics et de la réforme de l'État

      Преюдициален въпрос

   Допуска ли член 17, параграф 2, буква б) от Шеста директива (1), като се има предвид по-специално опасността от измами, държавата членка да обуслови правото на приспадане на данъка върху добавената стойност при внос на стоки от фактическото внасяне на този данък в бюджета от страна на задълженото лице, в случай че задълженият да внесе данъка върху добавената стойност при внос на стоки и имащият право на съответното приспадане са, както във Франция, едно и също лице?

      (1)  Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стp. 1).


title: Дело C-48/11: Преюдициално запитване, отправено от Korkein hallinto-oikeus (Финландия) на 2 февруари 2011 г. — Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö

text:
               2.4.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 103/17

         Преюдициално запитване, отправено от Korkein hallinto-oikeus (Финландия) на 2 февруари 2011 г. — Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö
   (Дело C-48/11)
   2011/C 103/30
   Език на производството: фински

      Запитваща юрисдикция

   Korkein hallinto-oikeus

      Страни в главното производство

      Ищец: Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö

      Ответник: A Oy

      Преюдициален въпрос

   Предвид разпоредбите на членове 31 и 40 от Споразумението за ЕИП, следва ли замяна на акции, в рамките на която финландско дружество прехвърля на норвежко дружество (в правноорганизационната форма на „aksjeselskap“ (акционерно дружество) акции от капитала на трето притежавано от него дружество и получава като насрещна престация новоемитирани от норвежкото дружество акции от неговия собствен капитал, да се третира като неутрално данъчно събитие по същия начин, както би се третирала тази замяна на акции, ако беше извършена между местни акционерни дружества или между дружества със седалище в Европейския съюз?


title: Дело T-477/13: Определение на Общия съд от 5 юни 2014 г. — Syrian Lebanese Commercial Bank/Съвет

text:
               4.8.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 253/66

         Определение на Общия съд от 5 юни 2014 г. — Syrian Lebanese Commercial Bank/Съвет
   (Дело T-477/13) (1)

   2014/C 253/92
   Език на производството: френски
   Председателят на девети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 336, 16.11.2013г.


title: Дело F-3/14: Определение на Съда на публичната служба от 14 юли 2014 г.  — DJ/ЕААБ

text:
               6.10.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 351/31

         Определение на Съда на публичната служба от 14 юли 2014 г. — DJ/ЕААБ
   (Дело F-3/14) (1)

   2014/C 351/41
   Език на производството: английски
   Председателят на първи състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 85, 22.3.2014 г., стр. 27


title: Дело T-398/16: Жалба, подадена на 26 юли 2016 г. — Starbucks/EUIPO — Nersesyan (COFFEE ROCKS)

text:
               12.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 335/50

         Жалба, подадена на 26 юли 2016 г. — Starbucks/EUIPO — Nersesyan (COFFEE ROCKS)
   (Дело T-398/16)
   (2016/C 335/66)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Starbucks Corp. (Сиатъл, Вашингтон, Съединени щати) (представители: I. Fowler, Solicitor и J. Schmitt, lawyer)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Hasmik Nersesyan (Борглон, Белгия)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словните елементи „COFFEE ROCKS“ — заявка за регистрация № 11 881 943

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 24 май 2016 г. по преписка R 559/2015-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени решението на Службата от 24 May 2016 г. по преписка R 559/2015-4, и

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски, или — в случай че другата страна встъпи в производството — да я осъди да заплати заедно с ответника.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009,

               —

               Нарушение на член 8, параграф 5 от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-444/08 P: Определение на Съда от 26 ноември 2009 г. — Região autónoma dos Açores/Съвет на Европейския съюз, Комисия на Европейските общности, Кралство Испания, Seas at Risk VZW, по-рано Stichting Seas at Risk Federation, WWF — World Wide Fund for Nature, Stichting Greenpeace Council (Обжалване — Член 119 от Процедурния правилник — Регламент (ЕО) № 1954/2003 — Жалба за отмяна — Недопустимост — Регионално или местно образувание — Актове, които засягат това образувание пряко и лично — Жалба, която е отчасти явно недопустима и отчасти явно неоснователна)

text:
               13.3.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/18

         Определение на Съда от 26 ноември 2009 г. — Região autónoma dos Açores/Съвет на Европейския съюз, Комисия на Европейските общности, Кралство Испания, Seas at Risk VZW, по-рано Stichting Seas at Risk Federation, WWF — World Wide Fund for Nature, Stichting Greenpeace Council
   (Дело C-444/08 P) (1)

   (Обжалване - Член 119 от Процедурния правилник - Регламент (ЕО) № 1954/2003 - Жалба за отмяна - Недопустимост - Регионално или местно образувание - Актове, които засягат това образувание пряко и лично - Жалба, която е отчасти явно недопустима и отчасти явно неоснователна)
   2010/C 63/26
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищец: Região autónoma dos Açores (представители: M. Renouf и C. Bryant, Solicitors)

      Други страни в производството: Съвет на Европейския съюз (представители: J. Monteiro и F. Florindo Gijón), Комисия на Европейските общности (представител: K. Banks), Кралство Испания (представител: N. Díaz Abad), Seas at Risk VZW, по-рано Stichting Seas at Risk Federation, WWF — World Wide Fund for Nature, Stichting Greenpeace Council

      Предмет

   Жалба срещу решението на Първоинстанционния съд (трети състав) от 1 юли 2008 г. по дело Região autónoma dos Açores/Съвет (T-37/04), с което Първоинстанционният съд отхвърля като недопустима жалба за частична отмяна на Регламент № 1954/2003 на Съвета от 4 ноември 2003 година за управление на риболовното усилие по отношение на определени общностни риболовни зони и рибни ресурси, за изменение на Регламент (ЕИО) № 2847/93 и за отмяна на Регламенти (ЕО) № 685/95 и (ЕО) № 2027/95 (ОВ L 289, стр.1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 4, том 7, стр. 30) — Изискване за лично засягане от обжалвания акт

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Região autónoma dos Açores да заплати съдебните разноски.

               3.

               Кралство Испания и Комисията на Европейските общности понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 327, 20.12.2008 г.


title: Дело T-332/14: Жалба, подадена на 12 май 2014 г.  — Azarov/Съвет

text:
               14.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 223/63

         Жалба, подадена на 12 май 2014 г. — Azarov/Съвет
   (Дело T-332/14)
   2014/C 223/65
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Oleksii Mykolayovych Azarov (Киев, Украйна) (представители: Rechtsanwälte G. Lansky и A. Egger)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на ищеца/жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               на основание на член 263 ДФЕС да отмени Решение 2014/119/ОВППС на Съвета от 5 март 2014 година относно ограничителни мерки във връзка с действия, подкопаващи или застрашаващи териториалната цялост, суверенитета и независимостта на Украйна (ОВ L 66, стр. 26), Решение за изпълнение 2014/216/ОВППС на Съвета от 14 април 2014 година за изпълнение на Решение 2014/119/ОВППС относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на ситуацията в Украйна (ОВ L 111, стр. 91), както и Регламент (ЕС) № 208/2014 на Съвета от 5 март 2014 година относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Украйна (ОВ L 66, стр. 1) и Регламент за изпълнение (ЕС) № 381/2014 на Съвета от 14 април 2014 година за изпълнение на Регламент (ЕС) № 208/2014 относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Украйна (ОВ L 111, стр. 33), в частта им, с която засягат жалбоподателя,

               —

               на основание на член 64 от Процедурния правилник на Общия съд да постанови процесуално-организационни действия,

               —

               на основание на член 87, параграф 2 от Процедурния правилник да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата жалбоподателят излага пет основания.

               1.

               Първото основание е изведено нарушение на задължението за мотивиране
               Във връзка с това жалбоподателят изтъква по-специално, че въз основа на изложените в обжалваните актове мотиви нито жалбоподателят не може да обжалва оспорваните актове пред Общия съд, нито последният може да провери законосъобразността на тези актове.

               2.

               Второто правно основание е изведено от нарушение на основните права
               С това основание жалбоподателят се позовава на нарушение на правото на собственост и правото на стопанска инициатива. Освен това той се оплаква от непропорционалността на наложените рестриктивни мерки. Накрая той изтъква, че е нарушено правото му на защита.

               3.

               Третото правно основание е изведено от злоупотреба с власт
               Във връзка с това жалбоподателят посочва по-специално, че с предприетите действия Съветът е извършил злоупотреба с власт, тъй като с налагането на рестриктивните мерки срещу жалбоподателя преследвал други цели, различни от действителното укрепване и подпомагане на правовата държава и съблюдаването на правата на човека в Украйна.

               4.

               Четвъртото правно основание е изведено от нарушение на принципа на добра администрация
               С това основание жалбоподателят изтъква по-специално нарушение на правото на безпристрастно третиране, нарушение на правото на справедливо третиране и нарушение на правото на щателно установяване на фактите.

               5.

               Петото основание е изведено от явна грешка в преценката


title: Дело F-79/10: Жалба, подадена на 17 септември 2010 г. — Dubus/Комисия

text:
               6.11.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/66

         Жалба, подадена на 17 септември 2010 г. — Dubus/Комисия
   (Дело F-79/10)
   ()
   2010/C 301/107
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Charles Dubus (Tervuren, Белгия) (представители: E. Boigelot и S. Woog, avocats)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет и описание на спора

   Отмяна на решението на ответника да не включи жалбоподателя в списъка на длъжностните лица, повишени в степен AST4/C в процедурата за повишаване за 2009 г. и искане за поправяне на претърпяната неимуществена вреда

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени публикуваното на 20 ноември 2009 г. решение на Комисията да не включи жалбоподателя в списъка на длъжностните лица, повишени от степен AST3/4 в степен AST4/C в процедурата за повишаване за 2009 г.,

               —

               вследствие на тази отмяна да се извърши ново съпоставяне на заслугите на жалбоподателя с тези на другите кандидати в процедурата за повишаване за 2009 г. и жалбоподателят да се повиши в степен AST4C с обратно действие от 1 януари 2009 г., както и да му се заплатят лихви върху неизплатеното възнаграждение по лихвения процент, определен от Европейската централна банка за основните операции на рефинансиране, считано от 1 януари 2009 г., увеличен с два пункта, без обаче да се поставя под съмнение повишаването на другите повишени длъжностни лица, чиито имена фигурират в публикувания на 20 ноември 2009 г. списък,

               —

               да се осъди Комисията да заплати на жалбоподателя сумата от 3 500 EUR като обезщетение за неимуществената вреда, претърпяна в резултат от неповишаването му на 1 януари 2009 г., със запазване на възможността за увеличаване на размера на сумата в хода на производството,

               —

               да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-523/13: Жалба, подадена на 20 септември 2013 г. — Euromed/СХВП — DC Druck-Chemie (EUROSIL)

text:
               30.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 352/21

         Жалба, подадена на 20 септември 2013 г. — Euromed/СХВП — DC Druck-Chemie (EUROSIL)
   (Дело T-523/13)
   2013/C 352/39
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Euromed, SA (Mollet del Vallès, Испания) (представител: E. Sugrañes Coca, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: DC Druck-Chemie GmbH (Ammerbuch-Altingen, Германия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 27 юни 2013 г. по преписка R 1854/2012-1, и

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка на Общността, предмет на спора: Словната марка „EUROSIL“ за стоки от клас 1 — заявка за марка на Общността № 8 558 751

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Жалбоподателят

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Словната марка „EUROSIL-85“ за стоки от клас 5 — заявка за марка на Общността № 6 140 099 и словната марка „EUROSIL-85“, регистрирана в Испания под № 2 785 209 за стоки от клас 5

      Решение на отдела по споровете: Отхвърля изцяло възражението

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламента относно марката на Общността.


title: Дело C-81/14: Решение на Съда (пети състав) от 10 септември 2015 г. (преюдициално запитване от Raad van State — Нидерландия) — Nannoka Vulcanus Industries BV/College van gedeputeerde staten van Gelderland (Преюдициално запитване — Директива 1999/13/ЕО — Приложение IIБ — Замърсяване на въздуха — Летливи органични съединения — Ограничаване на емисиите — Употреба на органични разтворители в определени дейности и инсталации — Приложими задължения към съществуващи инсталации — Отсрочка“)

text:
               3.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 363/10

         Решение на Съда (пети състав) от 10 септември 2015 г. (преюдициално запитване от Raad van State — Нидерландия) — Nannoka Vulcanus Industries BV/College van gedeputeerde staten van Gelderland
   (Дело C-81/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Директива 1999/13/ЕО - Приложение IIБ - Замърсяване на въздуха - Летливи органични съединения - Ограничаване на емисиите - Употреба на органични разтворители в определени дейности и инсталации - Приложими задължения към съществуващи инсталации - Отсрочка“))
   (2015/C 363/12)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Raad van State

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Nannoka Vulcanus Industries BV

      Ответник: College van gedeputeerde staten van Gelderland

      Диспозитив

               1)

               Приложение IIБ към Директива 1999/13/ЕО на Съвета от 11 март 1999 година за ограничаване на емисиите на летливи органични съединения, дължащи се на употребата на органични разтворители в определени дейности и инсталации, трябва да се тълкува в смисъл, че отсрочката, която то предвижда в точка 2, първа алинея, подточка i), може да се предостави на оператора на „инсталация“ по смисъла на член 2, точка 1 от посочената директива за прилагането на плановете му за намаляване на емисиите на летливи органични съединения, когато заместителите, които съдържат малки количества или не съдържат разтворители, са все още в процес на разработка, и то когато за посочената инсталация може да се приеме наличие на постоянно твърдо съдържание в продукта и то се използва за определяне на еталонната точка за намаляване на емисиите.

               2)

               Точка 2, първа алинея, подточка i) от приложение IIБ към Директива 1999/13 трябва да се тълкува в смисъл, че отсрочката за прилагането на план за намаляване на емисиите на летливи органични съединения изисква разрешение на компетентния орган, което предполага предварително искане от страна на съответния оператор. За да се определи дали трябва да се предостави отсрочка на оператора за прилагане на план за намаляване на емисиите на летливи органични съединения и за да се определи продължителността на евентуално предоставената отсрочка, в рамките на правото си на преценка този компетентен орган следва да се увери по-специално, че действително са в процес на разработване заместители, които са годни за използване в съответните инсталации и за намаляване на емисиите на летливи органични съединения, че с оглед на представените доказателства осъществяваната работа може да доведе до създаването на такива продукти и че няма алтернативна мярка, която би могла да предизвика подобни или още по-големи намалявания на емисиите при по-ниски разходи, и по-специално, че към този момент все още няма други заместители. Освен това следва да се има предвид съотношението между, от една страна, намаляването на емисиите, което ще може да бъде постигнато посредством разработваните заместители, както и разходите за тези продукти, и от друга страна, образуваните през отсрочката допълнителни емисии, както и разходите за евентуални алтернативни мерки. Продължителността на отсрочката не трябва да се простира отвъд необходимото за разработването на заместители. Това трябва да се преценява с оглед на всички релевантни обстоятелства, и по-специално на величината на допълнителните емисии в резултат от отсрочката, както и разходите за евентуални алтернативни мерки спрямо величината на намалените емисии, които ще могат да бъдат постигнати посредством разработваните заместители, както и разходите за тези продукти.

      (1)  ОВ C 142, 12.5.2014 г.


title: Дело T-214/12: Определение на Общия съд от 2 декември 2013 г. — Indesit Company/СХВП — ILVE (quadrio)

text:
               15.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 45/44

         Определение на Общия съд от 2 декември 2013 г. — Indesit Company/СХВП — ILVE (quadrio)
   (Дело T-214/12) (1)

   2014/C 45/76
   Език на производството: италиански
   Председателят на девети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 227, 28.7.2012 г.


title: Дело T-223/04: Определение на Първоинстанционния съд от 11 септември 2008 г.  — Италия/Комисия

text:
               22.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/61

         Определение на Първоинстанционния съд от 11 септември 2008 г. — Италия/Комисия
   (Дело T-223/04) (1)

   (2008/C 301/101)

      Език на производството: италиански

   Председателят на втори състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 304, 13.12.2003 г. (преди това дело C-401/03).


title: Дело T-588/16: Решение на Общия съд от 28 април 2017 г. — HN/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Регламент (ЕС, Евратом) № 1023/2013 — Изменение на Правилника — Нови правила за кариера и за повишаване в степени AD 13 и AD 14 — Длъжностни лица със степен AD 12 — Носене на специални отговорности — Член 30, параграф 3 от приложение XIII Към Правилника — Процедура по повишаване за 2014 г. — Искане за класиране във вид длъжност „съветник или равностойна длъжност“ — Липса на отговор от ОН — Процедура по повишаване за 2015 г. — Ново искане за класиране във вид длъжност „съветник или равностойна длъжност“ или „началник на отдел или равностойна длъжност“ — Отхвърляне от ОН — Потвърдителен характер на отказа за класиране във вид длъжност „съветник или равностойна длъжност“ — Изисквания в досъдебната процедура — Недопустимост)

text:
               19.6.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 195/28

         Решение на Общия съд от 28 април 2017 г. — HN/Комисия
   (Дело T-588/16) (1)

   ((Публична служба - Длъжностни лица - Регламент (ЕС, Евратом) № 1023/2013 - Изменение на Правилника - Нови правила за кариера и за повишаване в степени AD 13 и AD 14 - Длъжностни лица със степен AD 12 - Носене на специални отговорности - Член 30, параграф 3 от приложение XIII Към Правилника - Процедура по повишаване за 2014 г. - Искане за класиране във вид длъжност „съветник или равностойна длъжност“ - Липса на отговор от ОН - Процедура по повишаване за 2015 г. - Ново искане за класиране във вид длъжност „съветник или равностойна длъжност“ или „началник на отдел или равностойна длъжност“ - Отхвърляне от ОН - Потвърдителен характер на отказа за класиране във вид длъжност „съветник или равностойна длъжност“ - Изисквания в досъдебната процедура - Недопустимост))
   (2017/C 195/39)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: HN (представители: F. Sciaudone и R. Sciaudone, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: C. Ehrbar и A-C. Simon, подпомагани от B. Wägenbaur, avocat)

      Предмет

   Искане на основание член 270 ДФЕС за отмяна на „[р]ешението, с което се отхвърля искането [на жалбоподателя] да се приеме, че носи специални отговорности, въз основа на което да бъде класиран във вид длъжност „съветник или равностойна длъжност“ съгласно член 30, параграф 3 от приложение XIII към [новия п]равилник[…], и на Решение SEC(2013) 691 от 18 декември 2013 г., озаглавено „Уведомяване на Комисията за изменение на правилата относно състава на кабинетите на членовете на Комисията и говорителите“

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда г-н HN да понесе съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 251, 11.7.2016 г. (делото първоначално е заведено пред Съда на публичната служба на Европейския съюз с номер F-18/16, а на 1 септември 2016 г. е прехвърлено в Общия съд на Европейския съюз).


title: Дело C-367/11: Преюдициално запитване, отправено от Cour de cassation (Белгия) на 11 юли 2011 г. — Déborah Prete/Office national de l'emploi

text:
               24.9.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/10

         Преюдициално запитване, отправено от Cour de cassation (Белгия) на 11 юли 2011 г. — Déborah Prete/Office national de l'emploi
   (Дело C-367/11)
   2011/C 282/19
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour de cassation

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Déborah Prete

      Ответник: Office national de l'emploi

      Преюдициални въпроси

               1.

               Съвместима ли е с членове 12, 17, 18 и, доколкото е необходимо, с член 39 от Договора за създаване на Европейската общност, в консолидираната му в Амстердам на 2 октомври 1997 г. версия, разпоредба от националното право, която като член 36, § 1, 2°, j) от белгийския кралски указ от 25 ноември 1991 г. относно правната уредба на безработицата, поставя правото да се получава помощ за изчакване от младеж, гражданин на Европейския съюз, който не е работник по смисъла на член 39 от Договора, който е завършил средното си образование в Европейския съюз, но не в учебно заведение, организирано, субсидирано или признато от една от общностите в Белгия, и който е получил или документ, издаден една от тези общности, с който се установява съответствието на това обучение на свидетелството за завършено образование, издадено от компетентното жури на една от тези общности за образованието, получено в тези белгийски учебни заведения, или документ, даващ достъп до висше образование, в зависимост от условието този млад човек да се е обучавал преди това в продължение на шест години в учебно заведение, организирано, признато или субсидирано от една от общностите в Белгия, ако това условие е изключително и абсолютно?

               2.

               При утвърдителен отговор, трябва ли обстоятелствата, че описаният в първия въпрос млад човек, който не е учил в продължение на шест години в белгийско учебно заведение, пребивава постоянно в Белгия със своя белгийски съпруг и е регистриран като лице, търсещо работа в белгийска служба по заетостта, да бъдат взети предвид, за да се прецени връзката на младия човек с белгийския пазар на труда, от гледна точка на членове 12, 17, 18 и, ако са налице условията за това, на член 39 от Договора? В каква степен трябва да се вземе предвид продължителността на тези периоди на постоянно пребиваване, не брак и на регистрация като лице, търсещо работа?


title: Дело C-28/10 P: Определение на Съда от 2 септември 2010 г. — Mehmet Salih Bayramoglu/Европейски парламент, Съвет на Европейския съюз (Жалба — Член 119 от Процедурния правилник — Нередовност на исканията — Явна недопустимост)

text:
               18.12.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 346/22

         Определение на Съда от 2 септември 2010 г. — Mehmet Salih Bayramoglu/Европейски парламент, Съвет на Европейския съюз
   (Дело C-28/10 P) (1)

   (Жалба - Член 119 от Процедурния правилник - Нередовност на исканията - Явна недопустимост)
   2010/C 346/37
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищец: Mehmet Salih Bayramoglu (представител: A. Riza QC)

      Други страни в производството: Европейски парламент (представители: C. Karamarcos и N. Görlitz), Съвет на Европейския съюз (представители: M. Balta и E. Finnegan)

      Предмет

   Жалба срещу Определението на Първоинстанционния съд (втори състав) от 24 септември 2009 г. по дело Bayramoglu/Парламент и Съвет (T-110/09), с което Първоинстанционният съд отхвърля като явно недопустима жалба за отмяна на Решение на Съвета 2004/511/ЕО от 10 юни 2004 година, относно представителството на народа на Кипър в Европейския парламент в случай на разрешаване на кипърския проблем — Жалба, подадена след изтичане на определения срок

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда г-н Bayramoglu да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 80, 27.3.2010 г.


title: Дело C-235/13 P: Жалба, подадена на 29 април 2013 г. от Savoia e Jolanda Srl срещу определението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 20 февруари 2013 г. по съединени дела T-278/00, Т-280/00, Т-282/00, Т-286/00 и Т-288/00, Т-295/00, Albergo Quattro Fontane и др./Комисия

text:
               20.7.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 207/20

         Жалба, подадена на 29 април 2013 г. от Savoia e Jolanda Srl срещу определението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 20 февруари 2013 г. по съединени дела T-278/00, Т-280/00, Т-282/00, Т-286/00 и Т-288/00, Т-295/00, Albergo Quattro Fontane и др./Комисия
   (Дело C-235/13 P)
   2013/C 207/33
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Savoia e Jolanda Srl (представители: A. Bianchini и F. Busetto, avvocati)

      Други страни в производството: Европейска комисия, Comitato „Venezia vuole vivere“

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени обжалваното определение на Общия съд,

               —

               да се уважат предявените в първоинстанционното производство искания и в резултат от това:

                           —

                           да се отмени, ако е необходимо и доколкото жалбоподателите имат интерес от това, Решение 2000/394/ЕО на Комисията от 25 ноември 1999 година относно мерките за помощ в полза на предприятията на територията на Венеция и Киоджа, предвидени със Закон № 30/1997 и Закон № 206/1995 за намаляване на социалноосигурителните вноски,

                           —

                           при условията на евентуалност, да се отмени посоченото решение, доколкото установява задължение за връщане на предоставените намаления, ведно с лихвите за посочените в решенето периоди,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски и по двете съдебни производства.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата се изтъкват следните девет основания:

                  Първо основание: определението е неправилно, тъй като не приема, че разглежданите мерки не предоставят никакво предимство на техните бенефициери, предвид компенсационния им характер.

                  Второ основание: определението е неправилно, тъй като изключва или във всички случаи оценява способността на разглежданите мерки да засегнат конкуренцията и търговията между държавите членки.

                  Трето основание: определението е неправилно, тъй като изключва приложимостта на дерогациите по член 87, параграф 2, буква б) ЕО (понастоящем член 107, параграф 2, буква б) ДФЕС) и по член 87, параграф 3, буква б) ЕО (понастоящем член 107, параграф 3, буква б) ДФЕС).

                  Четвърто основание: определението е неправилно, тъй като изключва приложимостта на дерогацията по член 87, параграф 3, буква в) ЕО (понастоящем член 107, параграф 3, буква в) ДФЕС).

                  Пето основание: определението е неправилно, тъй като изключва приложимостта на дерогациите по член 87, параграф 3, букви г) и д) ЕО (понастоящем член 107, параграф 3, букви г) и д) ДФЕС).

                  Шесто основание: определението е неправилно, тъй като изключва приложимостта на дерогацията по член 86, параграф 2 ЕО (понастоящем член 106, параграф 2 ДФЕС).

                  Седмо основание: определението е неправилно, тъй като изключва наличието на помощ и по този начин нарушава член 88, параграф 3 ЕО (понастоящем член 108, параграф 3 ДФЕС) и член 15 от Регламент № 659/1999 (1).

                  Осмо основание: определението е неправилно, тъй като изключва приложимостта на член 14, параграф 1 от Регламент № 659/1999 по отношение на разпореждането за връщане.

                  Девето основание: определението е неправилно, тъй като изключва приложимостта на член 14, параграф 1 от Регламент № 659/1999 по отношение на прилагането на лихви.

      (1)  Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (ОВ L 83, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1 стр. 41).


title: Дело C-313/08: Иск, предявен на 14 юли 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република

text:
               30.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 223/37

         Иск, предявен на 14 юли 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република
   (Дело C-313/08)
   (2008/C 223/61)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: E. Vesco и P. Dejmek)

      Ответник: Италианска република
   Искания на ищеца

               —

               Да се установи, че като не е приела всички законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване с член 1, параграфи 4, 5 и 6 от Директива 2003/58/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 15 юли 2003 г. за изменение на Директива 68/151/ЕИО на Съвета относно изискванията за оповестяване по отношение на някои видове дружества, или като във всеки случай не е съобщила тези разпоредби на Комисията, Италианската република не е изпълнила задълженията си по тази директива;

               —

               да се осъди Италианската република да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Срокът за транспониране на директивата е изтекъл на 30 декември 2006 г.

      (1)  ОВ L 221, стр. 13; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 2, стр. 3.


title: Дело C-268/15: Решение на Съда (голям състав) от 15 ноември 2016 г. (преюдициално запитване от Cour d'appel de Bruxelles — Белгия) — Fernand Ullens de Schooten/État belge (Преюдициално запитване — Основни свободи — Членове 49 ДФЕС, 56 ДФЕС и 63 ДФЕС — Положение, което във всичките си аспекти е свързано само с една държава членка — Извъндоговорна отговорност на държава членка за вреди, претърпени от частноправните субекти вследствие на нарушения на правото на Съюза от страна на националния законодател и националните юрисдикции)

text:
               16.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 14/9

         Решение на Съда (голям състав) от 15 ноември 2016 г. (преюдициално запитване от Cour d'appel de Bruxelles — Белгия) — Fernand Ullens de Schooten/État belge
   (Дело C-268/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Основни свободи - Членове 49 ДФЕС, 56 ДФЕС и 63 ДФЕС - Положение, което във всичките си аспекти е свързано само с една държава членка - Извъндоговорна отговорност на държава членка за вреди, претърпени от частноправните субекти вследствие на нарушения на правото на Съюза от страна на националния законодател и националните юрисдикции))
   (2017/C 014/11)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour d'appel de Bruxelles

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Fernand Ullens de Schooten

      Ответник: État belge

      Диспозитив

   Правото на Съюза трябва да се тълкува в смисъл, че режимът на извъндоговорната отговорност на държава членка за вреди, причинени в резултат от нарушение на това право, не се прилага при наличието на вреди, които частноправен субект твърди, че е претърпял поради това, че предвидена в член 49 ДФЕС, 56 ДФЕС или 63 ДФЕС основна свобода се нарушава с национална правна уредба, която се прилага еднакво към местните граждани и гражданите на други държави членки, когато положението във всичките си аспекти е свързано само с една държава членка, а същевременно между предмета или обстоятелствата на спора в главното производство и тези членове няма никаква връзка.

      (1)  ОВ C 279, 24.8.2015 г.


title: Дело F-13/10: Жалба, подадена на 12 февруари 2010 г. — Nicola/ЕИБ

text:
               22.5.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 134/53

         Жалба, подадена на 12 февруари 2010 г. — Nicola/ЕИБ
   (Дело F-13/10)
   2010/C 134/89
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Carlo De Nicola (Strassen, Люксембург) (представител: L. Isola, avvocato)

      Ответник: Европейска инвестиционна банка

      Предмет на производството

   Отмяна на информативния доклад за 2008 г., както в частта относно целите, така и в оценъчната му част, и на решения за повишаване от 18 март 2009 г. Освен това, осъждане на ответника да обезщети имуществените и неимуществени вреди, причинени на жалбоподателя.

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението от 23 септември 2009 г. в частта, в която комитетът по жалбите отхвърля жалбата на жалбоподателя срещу информативния доклад за 2008 г.;

               —

               да се отмени информативният доклад за 2008 г., както в частта относно целите, така и в оценъчната му част;

               —

               да се отменят всички свързани, последващи и предварителни актове, между които Насоките на Дирекция „HR“ за обобщаване на оценката, чрез използване на една от първите букви на азбуката, и наложените количествени ограничения за предоставяне на оценка A или B+, както и на решенията за повишаване от 18 март 2009 г., тъй като в светлината на изразеното от неговите висшестоящи мнение, ЕИБ е пропуснала да вземе предвид жалбоподателя в точката „Promotions from Function E to D“;

               —

               да се осъди ЕИБ да заплати обезщетение за имуществените и неимуществени вреди, както и да заплати съдебните разноски, заедно с лихви, при отчитане на ревалоризацията на валутата при определяне на присъдената сума.


20150731068617182015/C 270/254252004TC27020150817BG01BGINFO_JUDICIAL20150702212111Съединени дела T-425/04 RENV и Т-444/04 RENV: Решение на Общия съд от 2 юли 2015 г. — Франция/Комисия (Държавни помощи — Финансови мерки в полза на France Télécom — Оферта за заем от акционер — Публични изявления на френската държава — Решение, с което помощта се обявява за несъвместима с общия пазар — Липса на разширяване на обхвата на официалната процедура по разследване — Право на защита — Критерий за разумния частен инвеститор — Нормални пазарни условия — Грешки при прилагане на правото — Явни грешки в преценката)
 ---documentbreak--- C2702015BG2110120150702BG0025211211Решение на Общия съд от 2 юли 2015 г. — Франция/Комисия
   (Съединени дела T-425/04 RENV и Т-444/04 RENV) (
         1
      )
   „(Държавни помощи — Финансови мерки в полза на France Télécom — Оферта за заем от акционер — Публични изявления на френската държава — Решение, с което помощта се обявява за несъвместима с общия пазар — Липса на разширяване на обхвата на официалната процедура по разследване — Право на защита — Критерий за разумния частен инвеститор — Нормални пазарни условия — Грешки при прилагане на правото — Явни грешки в преценката)“2015/C 270/25Език на производството: френски
      Страни

      Жалбоподатели: Френска република (представители: de Bergues, D. Colas и J. Bousin) (дело T-425/04 RENV) и Orange, по-рано France Télécom (Париж, Франция) (представители: S. Hautbourg и S. Cochard-Quesson, avocats) (дело T-444/04 RENV)

      Ответник: Европейска комисия (представители: C. Giolito и D. Grespan)

      Встъпила страна, подпомагаща Френската република: Федерална република Германия (представители: T. Henze и J. Möller, подпомагани от U. Soltész, avocat)

      Предмет

   Искания за отмяна на Решение 2006/621/ЕО на Комисията от 2 август 2004 година относно държавната помощ, приведена в действие от Франция в полза на France Télécom (ОВ L 257, 2006 г., стр. 11).

      Диспозитив

            1)

            Отменя член 1 от Решение 2006/621/ЕО на Комисията от 2 август 2004 година относно държавната помощ, приведена в действие от Франция в полза на France Télécom.

            2)

            Няма основание за произнасяне по същество по исканията за отмяна на член 2 от Решение 2006/621.

            3)

            Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски, както и осем десети от съдебните разноски, направени от Френската република и от Orange, по-рано France Télécom.

            4)

            Френската република и Orange, по-рано France Télécom, понасят по две десети от направените от тях съдебни разноски.

            5)

            Федерална република Германия понася направените от нея съдебни разноски.

      (
         1
      )	ОВ C 19, 22.1.2005 г.


title: Дело C-463/06: Решение на Съда (втори състав) от 13 декември 2007 г. (преюдициално запитване отправено от Bundesgerichtshof — Германия) — FBTO Schadeverzekeringen NV/Jack Odenbreit (Регламент (ЕО) № 44/2001 — Компетентност в областта на застраховането — Застраховка гражданска отговорност — Пряк иск на пострадалото лице срещу застрахователя — Правило за компетентност на съда местоживеенето на ищеца)

text:
               23.2.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 51/23

         Решение на Съда (втори състав) от 13 декември 2007 г. (преюдициално запитване отправено от Bundesgerichtshof — Германия) — FBTO Schadeverzekeringen NV/Jack Odenbreit
   (Дело C-463/06) (1)

   (Регламент (ЕО) № 44/2001 - Компетентност в областта на застраховането - Застраховка гражданска отговорност - Пряк иск на пострадалото лице срещу застрахователя - Правило за компетентност на съда местоживеенето на ищеца)
   (2008/C 51/37)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Bundesgerichtshof
   Страни в главното производство

      Ищец: FBTO Schadeverzekeringen NV

      Ответник: Jack Odenbreit
   Предмет
   Преюдициално запитване — Bundesgerichtshof — Тълкуване на член. 9, параграф 1, буква б) и на член 11, параграф 2 от Регламент (EО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 г., относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (OВ L 12 стp. 1) — Иск срещу доставчика на застраховка „Гражданска отговорност“, предявен в държавата-членка, в която увреденото лице има местоживеене — Понятие за ползващо се от застраховката лице
   Диспозитив
   Препращането направено в член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 г. относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела към член 9, параграф 1, буква б) от него трябва да се тълкува в смисъл, че пострадалото лице може да предяви иск направо срещу застрахователя пред съда по своето местоживеене в държава-членка, когато такъв пряк иск е възможен и застрахователят е с адрес на управление на територията на една държава-членка.

      (1)  ОВ C 326, 30.12.2006 г.


title: Дело C-314/07: Определение на председателя на Съда от 11 февруари 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Република Португалия

text:
               24.5.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 128/28

         Определение на председателя на Съда от 11 февруари 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Република Португалия
   (Дело C-314/07) (1)

   (2008/C 128/58)

      Език на производството: португалски

   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 199, 25.8.2007 г.


title: Дело C-501/09: Преюдициално запитване, отправено от Bundesfinanzhofs (Германия) на 3 декември 2009 г. — Lothar Lohmeyer/Finanzamt Minden

text:
               13.3.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/22

         Преюдициално запитване, отправено от Bundesfinanzhofs (Германия) на 3 декември 2009 г. — Lothar Lohmeyer/Finanzamt Minden
   (Дело C-501/09)
   2010/C 63/36
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesfinanzhof

      Страни в главното производство

      Ищец: Lothar Lohmeyer

      Ответник: Finanzamt Minden

      Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли понятието „хранителни стоки“ в приложение H, категория 1 от Шеста Директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота (1) да се тълкува в смисъл, че в него попадат само хранителни стоки „за вкъщи“, както те обикновено се продават в търговските обекти за хранителни стоки, или в тях попадат също ястия или храни, които са пържени, варени или печене или са приготвени по друг начин и са предназначени за бързо хранене?

               2.

               В случай, че „хранителните стоки“ по смисъла на приложение H, категория 1 от Шеста Директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота включват също ястия или храни за бързо хранене:
               Трябва ли член 6, параграф 1, изречение 1 от Шеста Директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота да се тълкува в смисъл, че включва също предоставянето на прясно приготвени ястия или храни, които купувачът консумира на място, без да ги отнася в къщи, използвайки оборудването за хранене, като например тезгях, столове за ядене на крак и друго подобно оборудване?

      (1)  ОВ L 145, стр. 1.


title: Дело C-145/12 P: Жалба, подадена на 26 март 2012 г. от Neubrandenburger Wohnungsgesellschaft mbH срещу Определение на Общия съд (пети състав) от 9 януари 2012 г. по дело T-407/09, Neubrandenburger Wohnungsgesellschaft mbH/Европейска комисия

text:
               12.5.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/9

         Жалба, подадена на 26 март 2012 г. от Neubrandenburger Wohnungsgesellschaft mbH срещу Определение на Общия съд (пети състав) от 9 януари 2012 г. по дело T-407/09, Neubrandenburger Wohnungsgesellschaft mbH/Европейска комисия
   (Дело C-145/12 P)
   2012/C 138/15
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Neubrandenburger Wohnungsgesellschaft mbH (представители: M. Núñez-Müller, Rechtsanwalt; J. Dammann de Chapto, Rechtsanwältin)

      Други страни в производството: Европейска комисия, Bavaria Immobilien Beteiligungsgesellschaft mbH & Co. Objekte Neubrandenburg KG, Bavaria Immobilien Trading GmbH & Co. Immobilien Leasing Objekt Neubrandenburg KG

      Искания на жалбоподателя:

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени изцяло обжалваното определение,

               —

               да се произнесе окончателно по делото и да отмени Решение на Комисията от 29 юли 2009 г. (D/53320), при всички случаи обаче да се произнесе окончателно относно допустимостта на жалбата по дело T-407/09,

         При условията на евентуалност:

               —

               да приеме, че в нарушение на задълженията си по член 108 ДФЕС и по Регламент (ЕО) № 659/1999 Комисията не е започнала официалната процедура по разследване съгласно член 108, параграф 2 ДФЕС,

               —

               да осъди Комисията и подпомагащите я страни да платят съдебните разноски както за производството по обжалване, така и тези в първоинстанционното производство по дело T-407/09.

      Правни основания и основни доводи

   Настоящата жалба е насочена срещу Определение на Общия съд от 9 януари 2012 г. по дело T-407/09, с което този съд отхвърля като недопустима жалбата на жалбоподателя за отмяна на решението на Комисията, за което се твърди, че се съдържа в писмо от 29 юли 2009 г., в което се обявява, че някои от сключените от жалбоподателя договори за продажба на жилища в рамките на приватизацията на обществени жилища в Neubrandenburg не попадат в рамките на член 87, параграф 1 ЕО, и на основание на бездействие на Комисията по смисъла на член 232, параграф 1 ЕО, тъй като тя не е взела становище по тези договори съгласно член 4 от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (ОВ L 83, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41).
   Жалбоподателят основава жалбата си по същество на четири правни основания.
   На първо място, обжалваното определение било в нарушение на член 263, параграф 4 ДФЕС, тъй като Общият съд е изходил погрешно от обстоятелството, че писмото на Комисията от 29 юли 2009 г. не е решение, което може да се обжалва по смисъла на тази разпоредба. Общият съд тълкувал писмото само с оглед на текста му. В съответствие с развитите в постоянната практика на Съда принципи обаче Общият съд е трябвало да вземе предвид съществото на писмото, преследваната с него от Комисията цел и контекстът, в който писмото е изготвено.
   На второ място, обжалваното определение било в нарушение на предвидения в правото на Съюза принцип за гарантиране на ефективна правна защита. Общият съд бил обосновал необжалваемостта на писмото на Комисията от 29 юли 2009 г. по същество с обстоятелството, че Комисията е определила като „предварителна“ съдържащата се в писмото преценка от гледна точка на правото в областта на държавни помощи. Ако Комисията можеше да превърне окончателна правна преценка в мярка без правни последици единствено като определи с думи своята преценка като „предварителна“, то приемането на обжалваемо решение би зависело от нейната свободна преценка. Тогава вече не би била възможна ефективната защита на конкретните права по съдебен ред.
   На трето място, обжалваното определение било в нарушение и на член 265 ДФЕС, тъй като Общият съд, от една страна, отхвърлял обжалваемостта на писмото от 29 юли 2009 г., но от друга страна, погрешно не приемал и наличието на условията за допустимост на иска за установяване на неправомерно бездействие. По този начин жалбоподателят бил лишен от всички възможности за правна защита.
   На последно място в много отношения определението страдало от липса на мотиви и поради това с него се нарушавало задължението за мотивиране по член 81 от Процедурния правилник на Общия съд.


title: Дело T-209/13: Решение на Общия съд от 11 април 2014 г.  — Olive Line International СХВП (OLIVE LINE) (Марка на Общността — Заявка за фигуративна марка на Общността „OLIVE LINE“  — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               10.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 175/40

         Решение на Общия съд от 11 април 2014 г. — Olive Line International СХВП (OLIVE LINE)
   (Дело T-209/13) (1)

   ((Марка на Общността - Заявка за фигуративна марка на Общността „OLIVE LINE“ - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   2014/C 175/54
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Olive Line International, SL (Мадрид, Испания) (представител: M. Aznar Alonso)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: Ó. Mondéjar Ortuño)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 31 януари 2013 г. (преписка R 1447/2012-1), постановено във връзка със заявка за регистрация на фигуративния знак „OLIVE LINE“ като марка на Общността

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Olive Line International, SL да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 178, 22.6.2013 г.


title: Дело T-587/17: Жалба, подадена на 28 август 2017 г. — Unigroup/EUIPO — Pronova Laboratories („nailicin“)

text:
               16.10.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 347/48

         Жалба, подадена на 28 август 2017 г. — Unigroup/EUIPO — Pronova Laboratories („nailicin“)
   (Дело T-587/17)
   (2017/C 347/63)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Unigroup ApS (Люнгбю, Дания) (представител: M. Rijsdijk, lawyer)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Pronova Laboratories BV (Амстердам, Нидерландия)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „nailicin“ — заявка за регистрация № 14 096 499

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 9 юни 2017 г. по преписка R 2359/2016-5

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да обяви регистрация на Бенелюкс № 894 557 за недоказана и да върне делото на отдела по споровете или на апелативния състав на EUIPO,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на правило 19 от Регламент № 2868/95 на Комисията за прилагане на Регламент 40/94 на Съвета относно марката на Общността.


title: Дело C-73/10 P: Определение на Съда от 16 ноември 2010 г. — Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert GmbH & Co. KG/Европейска комисия (Обжалване — Конкуренция — Решение на Комисията относно производство по член 81 ЕО — Жалба за отмяна — Срок — Просрочена жалба — Причини, които могат да обосноват отклонение от прилагането на срока за обжалване — Право на достъп до съд — Принципи на законност и пропорционалност — Явно неоснователна жалба)

text:
               19.3.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 89/2

         Определение на Съда от 16 ноември 2010 г. — Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert GmbH & Co. KG/Европейска комисия
   (Дело C-73/10 P) (1)

   (Обжалване - Конкуренция - Решение на Комисията относно производство по член 81 ЕО - Жалба за отмяна - Срок - Просрочена жалба - Причини, които могат да обосноват отклонение от прилагането на срока за обжалване - Право на достъп до съд - Принципи на законност и пропорционалност - Явно неоснователна жалба)
   2011/C 89/03
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert GmbH & Co. KG (представители: A. Rinne, Rechtsanwalt, S. Kon и C. Humpe, Solicitors, C. Vajda QC)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: M. Kellerbauer и A. Biolan)

      Предмет

   Жалба, подадена срещу Определението на Първоинстанционния съд (осми състав) от 30 ноември 2009 г. по дело T-2/09, Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert & Co. KG/Комисия на Европейските общности, с което Първоинстанционният съд отхвърля като явно недопустима жалба за частична отмяна на Решение C(2008) 5955 окончателен на Комисията от 15 октомври 2008 година относно производство по член 81 ЕО (преписка COMP/39.188 — Банани), във връзка с картел за част от европейския пазар на банани, или при условията на евентуалност за отмяната или намаляването на наложената на жалбоподателя глоба — Срок за обжалване — Просрочие

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert GmbH & Co. KG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 80, 27.3.2010 г.


title: Дело T-268/07: Иск, предявен на 19 юли 2007 г. — Agrícola del Sureste/Съвет и Комисия

text:
               22.9.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 223/13

         Иск, предявен на 19 юли 2007 г. — Agrícola del Sureste/Съвет и Комисия
   (Дело T-268/07)
   (2007/C 223/19)
   Език на производството: испански
   Страни

      Ищец: Agricola del Sureste (Мурсия, Испания) (представител: L. Ortiz Blanco, abogado)

      Ответници: Съвет на Европейския съюз и Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               да се постанови решение, с което да се уважи настоящият иск за обезщетение за вреди, на основание член 288 ЕО, като се установи правото на ищеца на обезщетение от страна на Съвета и Комисията солидарно общо в размер на сто четиридесет и две хиляди петстотин осемдесет и пет еуро (142 585 EUR), и

               —

               да се осъдят институциите ответници да заплатят съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Правните основания и основните доводи вече са изложени по дело T-217/07, Las Palmeras/Съвет и Комисия.


title: Дело T-626/13: Решение на Общия съд от 2 октомври 2015 г. — The Tea Board/СХВП — Delta Lingerie (DARJEELING collection de lingerie) (Марка на Общността — Производство по възражение — Фигуративна марка „Darjeeling collection de lingerie“ — По-ранни колективни словна и фигуративна марка на Общността „DARJEELING“ — Относителни основания за отказ — Член 8, параграф 1, буква б) и параграф 5 от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               23.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 389/39

         Решение на Общия съд от 2 октомври 2015 г. — The Tea Board/СХВП — Delta Lingerie (DARJEELING collection de lingerie)
   (Дело T-626/13) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Фигуративна марка „Darjeeling collection de lingerie“ - По-ранни колективни словна и фигуративна марка на Общността „DARJEELING“ - Относителни основания за отказ - Член 8, параграф 1, буква б) и параграф 5 от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2015/C 389/41)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: The Tea Board (Калкута, Индия) (представители: A. Nordemann и M. Maier, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: S. Palmero Cabezas)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Delta Lingerie (Кашан, Франция) (представители: G. Marchais и P. Martini-Berthon, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу решение на втори апелативен състав на СХВП от 17 септември 2013 г. (преписка R 1501/2012-2) относно производство по възражение между The Tea Board и Delta Lingerie

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 17 септември 2013 г. (преписка R 1501/2012-2) в частта относно стоките, за които се отнася заявената марка и които спадат към клас 25 по смисъла на ревизираната и изменена Ницска спогодба относно международната класификация на стоките и услугите за регистрация на марки от 15 юни 1957 година, както и относно „услуги за продажба на дребно на дамски долни дрехи, бельо, парфюми, тоалетна вода и козметични средства, бельо за дома и за баня“, за които се отнася заявената марка и които спадат към клас 35 от посочената спогодба.

               2)

               Отхвърля жалбата в останалата част.

               3)

               Всяка страна понася направените от нея разноски.

      (1)  ОВ C 45, 15.2.2014 г.


title: Дело T-140/09: Жалба, подадена на 7 април 2009 г. — Prysmian, Prysmian Cavi e Sistemi Energia/Комисия

text:
               20.6.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 141/50

         Жалба, подадена на 7 април 2009 г. — Prysmian, Prysmian Cavi e Sistemi Energia/Комисия
   (Дело T-140/09)
   2009/C 141/104
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподатели: Prysmian SpA (Милано, Италия), Prysmian Cavi e Sistemi Energia Srl (Милано, Италия) (представител: A. Pappalardo, avvocato, F. Russo, avvocato, M. L. Stasi, avvocato, C. Tesauro, avvocato)

      Ответник: Комисия на Европейските общности

      Искания на жалбоподателите

               —

               да се отмени решението от 9 януари 2009 година, с което Комисията разпорежда извършването на проверките (преписка COMP/39610 — Surge);

               —

               да се обяви за незаконосъобразно и противоречащо на член 20, параграф 2, от Регламент № 1/2003 решението на Комисията да копира целите хард дискове на някои ръководители на Prysmian и да анализира тяхното съдържание в своите офиси в Брюксел;

               —

               При условията на евентуалност във връзка с предходното, да се квалифицира като злоупотреба поведението на проверяващите, доколкото като са изтълкували неправилно предоставените им с решението правомощия за проверка, те са копирали цялото съдържание на някои хард дискове с цел да извършат проверка на тяхното съдържание в офисите на Комисията в Брюксел;

               —

               да се разпореди на Комисията да възстанови на Prysmian всички незаконосъобразно получени документи в хода на проверките в помещенията на жалбоподателите в Милано, или извлечения от анализираните копия на хард дисковете, анализирани в офисите на Комисията в Брюксел;

               —

               да се разпореди на Комисията да се въздържа от използването по какъвто и да било начин на незаконосъобразно получените документи и по-конкретно от използването им в рамките на започналата процедура за установяване на твърдяно антиконкурентно поведение в областта на електрокабелите в нарушение с член 81 ЕО;

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В основата на настоящата жалба е приетото от Комисията на 9 януари 2009 година решение за проверка на евентуалното съществуване на антиконкурентно поведение в областта на електрокабелите в нарушение на член 81 от Договора за ЕО, с което тя разпорежда на жалбоподателите да се подчинят на проверка по реда на член 20, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (1).
   В това отношение следва да се подчертае, че при изпълнението на горепосоченото решение представителите на жалбоподателите са били информирани, че ответникът е решил да направи идентично копие („forensic image“) на „хард дисковете“ на някои компютри, с цел да продължи тяхното анализиране в офисите на Комисията в Брюксел.
   В подкрепа на своите искания жалбоподателите изтъкват:

               —

               че Регламент №1/2003 изрично гласи, че правомощията за разследване се упражняват в помещенията на предприятието и предвижда, че тези помещения могат да бъдат запечатвани в хипотезата, в която проверката продължава няколко дни, и че никоя разпоредба не разрешава на Комисията да прави копие на целите хард дискове, да ги изнася извън помещенията на предприятието и да анализира тази документация в собствените си офиси;

               —

               че ответникът е продължил ненужно срока на проверката на почти цял месец, като е държал жалбоподателите в неяснота по отношение на реалните мащаби на разследването;

               —

               че Комисията също така е възпрепятствала жалбоподателите в продължение на няколко седмици да осъзнаят при пълно познаване на фактите възможността за подаване на заявление за включването им в програмата за освобождаване от санкции или за намаляване на техния размер;

               —

               че действията, в които е упрекван ответникът, представляват явно нарушение на пределите, наложени от общностния законодател на собствените му правомощия за разследване, което е от естество да подкопае в значителна степен възможностите за защита на подложените на проверка предприятия.

      (1)  ОВ L 1, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр.167.


title: Дело C-228/11: Решение на Съда (първи състав) от 16 май 2013 г. (преюдициално запитване от Landgericht Düsseldorf — Германия) — Melzer/MF Global UK Ltd (Съдебно сътрудничество по граждански дела — Специална компетентност в областта на деликтната или квазиделиктната отговорност — Трансгранично участие на няколко лица в едно и също неправомерно деяние — Възможност за установяване на териториалната компетентност по мястото на деянието, извършено от причинител на вредата, различен от ответника ( „wechselseitige Handlungsortzurechnung“ )

text:
               3.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 225/5

         Решение на Съда (първи състав) от 16 май 2013 г. (преюдициално запитване от Landgericht Düsseldorf — Германия) — Melzer/MF Global UK Ltd
   (Дело C-228/11) (1)

   (Съдебно сътрудничество по граждански дела - Специална компетентност в областта на деликтната или квазиделиктната отговорност - Трансгранично участие на няколко лица в едно и също неправомерно деяние - Възможност за установяване на териториалната компетентност по мястото на деянието, извършено от причинител на вредата, различен от ответника („wechselseitige Handlungsortzurechnung“)
   2013/C 225/07
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Landgericht Düsseldorf

      Страни в главното производство

      Ищец: Melzer

      Ответник: MF Global UK Ltd

      Предмет

   Преюдициално запитване — Landgericht Düsseldorf — Тълкуване на член 5, точка 3 от Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (OB L 12, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74) — Специална компетентност в областта на деликтната или квазиделиктната отговорност — Определяне на териториалната компетентност за разглеждане на иск за обезщетение на вреди, когато е налице трансгранично участие на няколко лица в едно и също неправомерното деяние — Възможност за установяване на тази компетентност по мястото на деянието, извършено от причинител на вредата, различен от ответника

      Диспозитив

   Член 5, точка 3 от Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска въз основа на мястото на пораждащото вреда събитие — отговорността за което е вменена на един от предполагаемите причинители на вреда, който не е страна по спора — да се установи съдебна компетентност срещу друг предполагаем причинител на посочената вреда, който не е действал в съдебния район на сезираната юрисдикция.

      (1)  ОВ C 211, 16.7.2011 г.