title: Дело C-585/13 P: Жалба, подадена на 19 ноември 2013 г. от Europäisch-Iranische Handelsbank AG срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 6 септември 2013 г. по дело T-434/11, Europäisch-Iranische Handelsbank AG/Съвет на Европейския съюз

text:
               18.1.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 15/11

         Жалба, подадена на 19 ноември 2013 г. от Europäisch-Iranische Handelsbank AG срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 6 септември 2013 г. по дело T-434/11, Europäisch-Iranische Handelsbank AG/Съвет на Европейския съюз
   (Дело C-585/13 P)
   2014/C 15/16
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Europäisch-Iranische Handelsbank AG (представители: S. Jeffrey, Solicitor, S. Ashley, Solicitor, A. Irvine, Solicitor, H. Hohmann, Rechtsanwalt, D. Wyatt QC, R. Blakeley, Barrister)

      Други страни в производството: Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Съда:

               —

               да отмени решението на Общия съд предвид подробно изложените в настоящата жалба съображения,

               —

               да отмени с незабавно действие оспорваните мерки в частта, в която те се отнасят до EIH [Europäisch-Iranische Handelsbank] и

               —

               да осъди Съвета да заплати съдебните разноски, направени от EIH в производството пред Общия съд и в настоящото производство по обжалване пред Съда.

      Правни основания и основни доводи

               1.

               Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е стигнал до несъвместимия с материалите по делото извод, че EIH е признала извършването на операциите, въз основа на които Съветът е обосновал включването ѝ в списъка:

                           —

                           EIH не е признала извършването на операциите, посочени в изложението на основанията на Съвета.

                           —

                           твърдението на EIH, че не е извършила посочените в изложението на основанията операции, е обосновано в достатъчна степен в писменото ѝ становище и следователно е допустимо.

               2.

               Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е приел, че материалните критерии за включване в списъка са изпълнени:

                           —

                           EIH не е признала извършването на операциите, въз основа на които Съветът е обосновал включването ѝ в списъка, без при това да представи доказателства за противното.

                           —

                           посочените в жалбата на EIH операции не съответстват на операциите, въз основа на които Съветът е обосновал включването ѝ в списъка.

                           —

                           твърдението на EIH, че някои операции не попадат в приложното поле на режима на санкции на ЕС (а именно плащанията по замразени сметки), е обосновано в достатъчна степен и следователно е допустимо.

                           —

                           EIH не е пропуснала да представи доказателства за разрешенията по членове 8—10 от Регламент (ЕО) № 423/2007 на Съвета (1) или достатъчно доказателства за разрешенията по член 21 от Регламент (ЕС) № 961/2010 на Съвета (2) за операциите, извършени след 2 септември 2010 г.

                           —

                           т.нар. операции по третия способ са били одобрени от компетентния национален орган, който е отговарял за прилагането на санкциите в Германия и за надзора над EIH (Bundesbank), като Общият съд неправилно е приел, че Bundesbank е превишила правомощията си, както и че EIH е трябвало да се усъмни в компетентността на Bundesbank за предоставяне на полученото одобрение.

               3.

               Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е отхвърлил основанието на EIH за оправданите правни очаквания и правната сигурност:

                           —

                           Общият съд неправилно е квалифицирал фактите по преписката по делото пред Съда и погрешно е приел, че EIH е трябвало да предвиди, че ще бъде включена в списъка, ако приеме задължителните гаранции на Bundesbank.

                           —

                           Общият съд неправилно е приел, че EIH не може да се позове на принципа на защита на оправданите правни очаквания, по съображение че Bundesbank е превишила правомощията си, тъй като в действителност тя не ги е превишила, а и дори да го беше направила, това обстоятелство не би могло да я възпрепятства да се позове на посочения принцип.

                           —

                           Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е приел, че правните норми, приложими по отношение на включването на EIH в списъка, са непротиворечиви.

               4.

               Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е приел, че EIH не може да се позове на член 32, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 961/2010 на Съвета, за да оспори включването си в списъка, както и че наложените ѝ санкции са с превантивна цел, която не би могла да се постигне чрез преустановяване на даването на одобрения по третия способ или на разрешения за такива операции от Bundesbank:

                           —

                           ако EIH беше извършила незаконосъобразни действия (каквито тя отрича да е извършвала), член 32, параграф 2 нямаше да допусне включването ѝ в списъка, тъй като във всяко едно отношение действията ѝ са били съобразени със съветите и указанията на Bundesbank и тя нито е знаела, нито е имала разумна причина да подозира, че последната действа противозаконно.

                           —

                           налагането на ограничителни мерки спрямо EIH е непропорционално, тъй като съществуват по-пропорционални мерки — след като е приел, че германският регулаторен режим изисква преразглеждане и евентуално изменение, Съветът би могъл да предложи на германските органи да го преразгледат, като при това с оглед задължението си за лоялно сътрудничество те биха били длъжни да оказват съдействие, което обстоятелство Общият съд е пропуснал да вземе предвид.

                           —

                           Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото и като е стигнал до несъвместимия с материалите по делото извод, че ограничителните мерки са пропорционални, тъй като в случая на EIH изясняването на съответните операции е станало едва след извършването им. На първо място, Bundesbank вече е била одобрила третия способ, когато в съответствие с одобрението ѝ EIH е извършила съответните действия. На второ място, ако след като преразгледа даденото от нея одобрение на операциите по третия способ Bundesbank промени позицията си, това би имало превантивно действие с оглед на всички бъдещи операции.

      (1)  Регламент (ЕО) № 423/2007 на Съвета от 19 април 2007 година относно ограничителни мерки срещу Иран (OB L 103, стр. 1).

      (2)  Регламент (ЕС) № 961/2010 на Съвета от 25 октомври 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕО) № 423/2007 (ОВ L 281, стр. 1).


title: Дело T-317/12: Иск, предявен на 11 юли 2012 г. — Holcim (Румъния)/Европейска комисия

text:
               22.9.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 287/31

         Иск, предявен на 11 юли 2012 г. — Holcim (Румъния)/Европейска комисия
   (Дело T-317/12)
   2012/C 287/59
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищец: Holcim SA (Румъния) (Букурещ, Румъния) (представител: адв. L. Arnauts)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на ищеца

               —

               да се осъди ответникът да заплати на ищеца пазарната стойност на европейските квоти за емисии по тяхната пазарна цена, за които се твърди, че били откраднати и които няма да бъдат възстановени към датата на произнасяне на съдебното решение, ведно с годишна лихва от 8 %, считано от 16 ноември 2010 г.;

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски, и

               —

               съдебното решение да се обяви за изпълняемо.

      Правни основания и основни доводи

   Ищецът излага следното правно основание в подкрепа на своя иск:

               —

               отговорност на Европейския съюз за неправомерни решения на Европейската комисия, състоящи се в:

                           а)

                           неправилно тълкуване на член 10, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 2216/2004 на Комисията от 21 декември 2004 година за стандартизирана и защитена система от регистри съгласно Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и Решение № 280/2004/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 386, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 37, стр. 250);

                           б)

                           нарушение на член 20 от Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета (ОВ L 275, стр. 32; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 10, стр. 78);

                           в)

                           нарушение на няколко общи принципи на правото (принципите на пропорционалност и на защита на оправданите правни очаквания, задължението за полагане на грижа, правото на ефективна съдебна защита по отношение на правото на собственост) с решението да не се разкрива или да не се допусне разкриването на местонахождението на откраднати европейските квоти за емисии в рамките на схемата на Европейския съюз за търговия с емисии.


title: Дело C-273/09: Решение на Съда (трети състав) от 22 декември 2010 г. (преюдициално запитване от Rechtbank Haarlem — Ниедерландия) — Premis Medical BV/Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Rotterdam, kantoor Laan op Zuid ( „Регламент № 729/2004 — Класиране на стоката „помощна количка за вървене“ в Комбинираната номенклатура — Позиция 9021 — Позиция 8716 — Поправка — Валидност“ )

text:
               26.2.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/5

         Решение на Съда (трети състав) от 22 декември 2010 г. (преюдициално запитване от Rechtbank Haarlem — Ниедерландия) — Premis Medical BV/Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Rotterdam, kantoor Laan op Zuid
   (Дело C-273/09) (1)

   (Регламент № 729/2004 - Класиране на стоката „помощна количка за вървене“ в Комбинираната номенклатура - Позиция 9021 - Позиция 8716 - Поправка - Валидност)
   2011/C 63/09
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Rechtbank Haarlem

      Страни в главното производство

      Ищец: Premis Medical BV

      Ответник: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Rotterdam, kantoor Laan op Zuid

      Предмет

   Преюдициално запитване — Rechtbank Haarlem (Нидерландия) — Тълкуване на Регламент (ЕО) № 729/2004 на Комисията от 15 април 2004 година относно класирането на определени стоки в Комбинираната номенклатура (ОВ L 113, стр. 5; Специално издание на български език, 2007 г., глава 02, том 17, стр. 20) — Ортопедични апарати и артикули, имащи за цел да се компенсира недостатък или недъг по смисъла на позиция 9021 от Комбинираната номенклатура — Количка за вървене, предназначена да помага на лица, които имат трудности при ходене.

      Диспозитив

   Регламент (ЕО) № 729/2004 на Комисията от 15 април 2004 година относно класифицирането на определени стоки в Комбинираната номенклатура, в редакцията му, произтичаща от поправка, публикувана на 7 май 2004 г., е невалиден, доколкото, от една страна, направената поправка разширява приложното поле на първоначалния регламент, като включва в него помощните колички за вървене, състоящи се от куха алуминиева тръбна рамка на четири колела, с предни въртящи се колела, дръжки и спирачки и предназначени да помагат на лица, които имат трудности при ходене, а от друга страна, класира посочените помощни колички за вървене в подпозиция 8716 80 00 от Комбинираната номенклатура.

      (1)  ОВ C 267, 7.11.2009 г.


title: Дело F-49/15: Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 11 април 2016 г. — FU/Комисия (Публична служба — Дисциплинарно производство — Дисциплинарен съвет — Срочно нает служител на Сметната палата, назначен като длъжностно лице в изпитателен срок в Комисията — Промяна на мястото на работа — Недеклариране на промяна на мястото на работа пред администрацията на Сметната палата — Едновременни искания за надбавка за пренастаняване в страната по произход и за надбавка за настаняване в Брюксел — Искане за възстановяване на разноските за пренасяне от Люксембург към страната по произход — Разследване на OLAF — Дисциплинарно наказание — Класиране в по-ниска функционална група без понижаване на стъпката — Член 25 от приложение IX към Правилника — Явна грешка в преценката — Неспазване на принципа на състезателност — Ново обстоятелство — Задължение за възобновяване на дисциплинарното производство — Пропорционалност на санкцията — Срок за провеждане на производство)

text:
               30.5.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 191/48

         Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 11 април 2016 г. — FU/Комисия
   (Дело F-49/15) (1)

   ((Публична служба - Дисциплинарно производство - Дисциплинарен съвет - Срочно нает служител на Сметната палата, назначен като длъжностно лице в изпитателен срок в Комисията - Промяна на мястото на работа - Недеклариране на промяна на мястото на работа пред администрацията на Сметната палата - Едновременни искания за надбавка за пренастаняване в страната по произход и за надбавка за настаняване в Брюксел - Искане за възстановяване на разноските за пренасяне от Люксембург към страната по произход - Разследване на OLAF - Дисциплинарно наказание - Класиране в по-ниска функционална група без понижаване на стъпката - Член 25 от приложение IX към Правилника - Явна грешка в преценката - Неспазване на принципа на състезателност - Ново обстоятелство - Задължение за възобновяване на дисциплинарното производство - Пропорционалност на санкцията - Срок за провеждане на производство))
   (2016/C 191/69)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: FU (представител: S. Pappas, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално J. Currall и C. Ehrbar, впоследствие C. Ehrbar и F. Simonetti)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението, с което на жалбоподателя се налага дисциплинарно наказание „прекласиране в степен AST5“ — при положение че жалбоподателят е назначен със степен AD5 — поради подадени декларации с т.нар. „невярно съдържание“ с цел да получи надбавката за пренастаняване и да му се изплатят разноските за пренасяне

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               FU понася направените от него съдебни разноски и съдебните разноски на Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 190, 8.6.2015 г., стр. 36


title: Съединени дела T-387/06 — T-390/06: Решение на Първоинстанционния съд от 10 октомври 2008 г. — Inter-Ikea Systems/СХВП (Изображение на палет) (Марка на Общността — Заявка на фигуративна марка на Общността, изобразяваща палета — Абсолютно основание за отказ — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94)

text:
               22.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/31

         Решение на Първоинстанционния съд от 10 октомври 2008 г. — Inter-Ikea Systems/СХВП (Изображение на палет)
   (Съединени дела T-387/06 — T-390/06) (1)

   (Марка на Общността - Заявка на фигуративна марка на Общността, изобразяваща палета - Абсолютно основание за отказ - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94)
   (2008/C 301/50)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Inter-Ikea Systems BV (Delft, Нидерландия) (представител: J. Gulliksson, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: D. Botis)
   Предмет
   Жалби, подадени срещу четири решения на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 26 септември 2006 г. (преписки R 353/2006-1, R 354/2006-1, R 355/2006-1 и R 356/2006-1) относно четири заявки за регистрация на фигуративни марки, състоящи се от графични изображения на палета.
   Диспозитив

               1.

               Отменя решенията на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП) от 26 септември 2006 г. (преписки R 353/2006-1, R 354/2006-1, R 355/2006-1 и R 356/2006-1), в частта им, с която се отказва регистрацията на заявените марки за стоки и услуги, спадащи към класове 6, 7, 16, 20, 35, 39 и 42 по смисъла на Ницска спогодба относно международната класификация на стоките и услугите за регистрация на марки от 15 юни 1957 г. (ревизирана и допълнена), с изключение на „металните товарни палети“, „металните товароносители и товарни палети за опаковане и превоз“ и „металните палети за превоз“, спадащи към клас 6, „неметалните товарни палети“, „неметалните товароносители и товарни палети за опаковане и превоз“ и „неметалните палети за превоз“, спадащи към клас 20, както и на услугите за „отдаване под наем на товарни палети“, спадащи към клас 39.

               2.

               Отхвърля жалбите в останалата им част.

               3.

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 20, 27.1.2007 г.


title: Дело T-283/08 P: Жалба, подадена на 16 юли 2008 г. от P. Longinidis срещу Решение от 24 април 2008 г. на Съда на публичната служба по Дело F-74/06, Pavlos Longinidis/Cedefop

text:
               25.10.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 272/28

         Жалба, подадена на 16 юли 2008 г. от P. Longinidis срещу Решение от 24 април 2008 г. на Съда на публичната служба по Дело F-74/06, Pavlos Longinidis/Cedefop
   (Дело T-283/08 P)
   (2008/C 272/54)
   Език на производството: гръцки
   Страни

      Жалбоподател: Pavlos Longinidis (представители: адв. P. Giatagantzidis и адв. S. Stavropoulou)

      Друга страна в производството: Cedefop
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение от 24 април 2008 г. на Съда на публичната служба на Европейските общности по дело F-74/06, Pavlos Longinidis/Cedefop,

               —

               да се отмени Решение от 30 ноември 2005 г. на директора на Cedefop, с което се прекратява безсрочния трудов договор на жалбоподателя от 4 март 2003 г. и всички други, свързани с него административни актове,

               —

               да се отмени Решение от 11 ноември 2005 г. на директора на Cedefop, с което се променя състава на Комисията по жалбите на Cedefop и всички други, свързани с него административни актове,

               —

               да се отмени Решение от 24 май 2006 г. на Комисията по жалбите на Cedefop, с което се отхвърля жалбата на жалбоподателя от 28 февруари 2006 г. и всички други, свързани с него административни актове,

               —

               да се уважи подадената на 19 юни 2006 г. жалба от жалбоподателя,

               —

               да се осъди Cedefop да заплати съдебните разноски в първоинстанционното и въззивното производство.

         Правни основания и основни доводи
   С жалбата си жалбоподателят иска по-специално отмяната на решението за прекратяване на безсрочния му трудов договор, прието от директора на Cedefop. Жалбата му е отхвърлена с Решение от 24 април 2008 г. на Съда на публичната служба.
   Жалбоподателят счита, че обжалваното решение е постaновено в нарушение на нормите, които уреждат събирането на доказателства, тъй като се основава на обстоятелства, които не са доказани. По-специално, преценявайки довода на жалбоподателя, според който мотивите за неговото уволнение са му били съобщени устно по време на среща на 23 ноември 2005 г., Съдът на публичната служба е допуснал грешка при прилагане на правото, тъй като е изменил предмета на доказване.
   Освен това жалбоподателят посочва, че обжалваното решение е опорочено поради липса на достатъчно мотиви. По-конкретно той изтъква, че Съдът на публичната служба не е мотивирал в достатъчна степен преценката си за това, че жалбоподателят бил уведомен надлежно и в достатъчна степен от Cedefop за мотивите за неговото уволнение, а също и че Съдът на публичната служба не е уточнил всички обстоятелства, които според него са довели до уволнението на жалбоподателя.
   На последно място жалбоподателят счита, че жалбата му от 28 февруари 2006 г. срещу решението за уволнение не е разгледана обективно и безпристрастно от Комисията по жалбите на Cedefop.


title: Дело T-75/06: Решение на Първоинстанционния съд от 9 септември 2008 г. — Bayer CropScience и др./Комисия (Директива 91/414/ЕИО — Продукти за растителна защита — Активно вещество ендосулфан — Отнемане на разрешения за пускане на пазара — Процедура за оценка — Срокове — Право на защита — Принцип на пропорционалност)

text:
               25.10.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 272/19

         Решение на Първоинстанционния съд от 9 септември 2008 г. — Bayer CropScience и др./Комисия
   (Дело T-75/06) (1)

   (Директива 91/414/ЕИО - Продукти за растителна защита - Активно вещество ендосулфан - Отнемане на разрешения за пускане на пазара - Процедура за оценка - Срокове - Право на защита - Принцип на пропорционалност)
   (2008/C 272/35)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищци: Bayer CropScience AG (Monheim am Rhein, Германия), Makhteshim-Agan Holding BV (Ротердам, Нидерландия), Alfa Georgika Efodia AEVE (Атина, Гърция) и Aragonesas Agro, SA (Мадрид, Испания) (представители: C. Mereu и K. Van Maldegem, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: B. Doherty и L. Parpala)

      Встъпила страна в подкрепа на ищците: European Crop Protection Association (ECPA) (Брюксел, Белгия) (представители: D. Waelbroeck и N. Rampal, avocats)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Кралство Испания (представител: J. Rodríguez Cárcamo, abogado del Estado)
   Предмет
   Искане за отмяна на Решение 2005/864/ЕО на Комисията от 2 декември 2005 г. относно невключването на веществото ендосулфан в приложение I към Директива 91/414/ЕИО на Съвета и за отнемането на разрешения за продукти за растителна защита, съдържащи това активно вещество (ОВ L 317, стp. 25, Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 67, стр. 180).
   Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Bayer CropScience AG, Makhteshim-Agan Holding BV, Alfa Georgika Efodia AEVE и Aragonesas Agro, SA, понасят направените от тях съдебни разноски, както и тези, направени от Комисията.

               3.

               Кралство Испания и European Crop Protection Association (ЕСРА) понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 96, 22.4.2006 г.


title: Дело T-533/08: Жалба, подадена на 3 декември 2008 г.  — Telekomunikacja Polska/Комисия

text:
               21.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/54

         Жалба, подадена на 3 декември 2008 г. — Telekomunikacja Polska/Комисия
   (Дело T-533/08)
   (2009/C 44/95)
   Език на производството: полски
   Страни

      Жалбоподател: Telekomunikacja Polska SA (Варшава, Полша) (представители: адв. H. Romańczuk, адв. M. Modzelewska de Raad и адв. S. Hautbourg)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания
   Жалбоподателят иска:

               —

               да се отмени Решение K (2008) 4997 на Комисията от 4 септември 2008 г., по силата на което на предприятието Telekomunikacja Polska SA, както и на всички пряко или непряко контролирани от него предприятия се разпорежда да се подчинят на проверка съгласно член 20, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета (1);

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Жалбоподателят иска отмяната на Решение K (2008) 4997 на Комисията от 4 септември 2008 г., по силата на което на предприятието Telekomunikacja Polska SA, както и на всички пряко или непряко контролирани от него предприятия се разпорежда да се подчинят на проверка съгласно член 20, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета в рамките на процедура във връзка с предполагаемото прилагане на практики в нарушение на член 82 EО в сектора на електронните съобщителни услуги.
   Жалбоподателят изтъква в подкрепа на жалбата си следните правни основания:
   На първо място, обжалваното решение било прието в нарушение на предвиденото в член 253 EО и в член 20, параграф 4 от Регламент № 1/2003 на Съвета задължение за надлежно излагане на мотиви. В случая Комисията не била изложила в достатъчна степен, че притежава информация и доказателства, въз основа на които може разумно да се приеме, че жалбоподателят е извършил твърдяното от нея нарушение. Освен това в решението на Комисията не били посочени с точност фактите, които Комисията възнамерявала да проучи в хода на проверката. По-нататък Комисията била нарушила задължението да изложи в обжалваното решение съществените характеристики на нарушението, за което се твърди че жалбоподателят е извършил..
   На второ място, обжалваното решение водело до нарушаване на принципа на пропорционалност, тъй като Комисията не била избрала начин на провеждане на процедурата, който да натоварва в най-малка степен жалбоподателя.
   На трето място, Комисията не била предоставила на жалбоподателя право на защита, по-конкретно във връзка с изтъкнатите от жалбоподателя по повод на обжалваното решение в първото правно основание нарушения. В това отношение жалбоподателят посочва, че не е могъл да определи еднозначно кои практики са били предмет на проверката на Комисията и поради това не е могъл да прецени надлежно, дали и в каква степен контролът бил оправдан и доколко той бил задължен да съдейства на Комисията в хода на проверката.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).


title: Дело C-203/16 P: Жалба, подадена на 12 април 2016 г. от г-н Dirk Andres (Insolvenzverwalter über das Vermögen der Heitkamp BauHolding GmbH), преди Heitkamp BauHolding GmbH срещу решението, постановено от Общия съд (девети състав) на 4 февруари 2016 г. по дело T-287/11, Heitkamp BauHolding GmbH/Европейска комисия

text:
               13.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/37

      Жалба, подадена на 12 април 2016 г. от г-н Dirk Andres (Insolvenzverwalter über das Vermögen der Heitkamp BauHolding GmbH), преди Heitkamp BauHolding GmbH срещу решението, постановено от Общия съд (девети състав) на 4 февруари 2016 г. по дело T-287/11, Heitkamp BauHolding GmbH/Европейска комисия
      (Дело C-203/16 P)
      (2016/C 211/48)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Dirk Andres (Insolvenzverwalter über das Vermögen der Heitkamp BauHolding GmbH (представители: W. Niemann, S. Geringhoff, P. Dodos, Rechtsanwälte)

         Други страни в производството: Европейска комисия, Федерална република Германия

         Искания на жалбоподателя

                  —

                  Частично да се отмени Решение на Общия съд от 4 февруари 2016 г. по дело T-287/11, доколкото с него жалбата е отхвърлена (точки 2 и 3 от диспозитива на решението) и като се запазят исканията в първоинстанционното производство, да се отмени Решение 2011/527/ЕС на ответника от 26 януари 2011 г. относно държавна помощ C 7/10 (ex CP 250/09 и NN 5/10), приведена в действие от Германия Схема за пренасяне на данъчни загуби в случай на преструктуриране на предприятия в затруднение („Sanierungsklausel“) (1),

                  —

                  при условията на евентуалност, частично да се отмени посоченото решение на Общия съд, доколкото с него жалбата е отхвърлена (точки 2 и 3 от диспозитива на решението) и да се върне делото на Общия съд,

                  —

                  да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква следните основания:
      Най-напред жалбоподателят посочва процесуални грешки. Общият съд не мотивирал, съответно противоречиво мотивирал, изводите си за определянето на референтната рамка, за селективния характер на марката и за нейното обосноваване и по този начин, като не взел предвид доводите на жалбоподателя, нарушил правото му на защита пред съд.
      По-нататък жалбоподателят изтъква нарушение на член 107 ДФЕС и се позовава на следните три основания:
      Първо, Общият съд недостатъчно определил референтната рамка, като смесвайки първия и втория етап на проверката за селективност, неправилно преценил правилото за изключването на използването на загубите съгласно член 8c, параграф 1 от KStG като релевантното основно правило и запазването на загубите съгласно „клаузата за преструктуриране“ по член 8c, параграф 1a от KStG като изключение от него. По този начин Общият съд не взел предвид, че клаузата за преструктуриране е съставна част от общите и почиващи на конституционното право обичайни данъчни правила за пренасянето на загуба от предходен данъчен период съгласно член 10d от EStG.
      Второ, Общият съд неправилно преценил „клаузата за преструктуриране“ като селективна. Общият съд не преценил, че „клаузата за преструктуриране“ не определя никакво приложно поле според лицата, а по-скоро е на разположение на всички предприятие независимо от техния вид и предмет на дейност. „Клаузата за преструктуриране“ се прилагала за всички предприятия, без да се прави разграничение между тях, които срещат икономически трудности. Във връзка с това Общият съд не преценил също, че предприятия, които срещат икономически трудности, и предприятия в добро състояние не се намират във фактическо и сходно от правна гледна точка положение, що се отнася до меродавната цел за уреждане на погасяването на загубите, по-специално да се изключи опасността от злоупотреба с използването на загубите. В хипотезите на „клаузата за преструктуриране“ била изключена злоупотреба с използването на загубите съобразно правомощието на законодателя за типизиране.
      Трето, във всеки случай Общият съд неправилно приел „клаузата за преструктуриране“ за неоснователна. Жалбоподателят аргументира, че „клаузата за преструктуриране“ не целяла насърчаването на предприятия, които срещат трудности, а целяла да осигури облагането на тези предприятия според капацитета им като присъща на германското данъчно право цел. По-специално, чрез запазването на загубите би следвало да се цели т.нар. „привидни печалби“, които възникват в резултат на отказ от вземания по заем, да останат необложени с данък в крайна сметка чрез разплащане със загубите.

         (1)  ОВ L 235, стр. 26.


               22.12.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 480/7

         Молба за консултативно становище от Съда на ЕАСТ от страна на Beschwerdekommission der Finanzmarktaufsicht от 30 октомври 2015 г. по делото A/Finanzmarktaufsicht (FMA)

   (Дело E-27/15)
   (2016/C 480/09)
   С писмо от 30 октомври 2015 г., получено в деловодството на Съда на 16 ноември 2015 г., към Съда на ЕАСТ бе отправена молба за консултативно становище от Комисията по жалбите на Надзорния орган на финансовия пазар (Beschwerdekommission der Finanzmarktaufsicht) по дело А/Finanzmarktaufsicht (FMA) по следните въпроси:

               1.

               Трябва ли Директива 2005/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 октомври 2005 г. за предотвратяване използването на финансовата система за целите на изпирането на пари и финансирането на тероризъм да се тълкува в смисъл, че „доставчици[те] на услуги за компании на доверително управление и търговски дружества“ по смисъла на член 2, параграф 1, точка 3, буква в) и член 3, параграф 7, буква б) от тази директива имат задължението да получават информация за целта и планираното естество на търговските взаимоотношения, както е предвидено в член 8, параграф 1, буква в) и член 9, параграф 6 от Директивата, единствено съгласно законодателството на държавата членка, в която се намира седалището им (in welchem [der Dienstleister für Trusts und Gesellschaften] seinen rechtlichen Sitz hat)?

               2.

               При отрицателен отговор на първия въпрос: кои са релевантните критерии, за да се определи дали „доставчици[те] на услуги за компании на доверително управление и търговски дружества“ са длъжни да получават информация за целта и планираното естество на търговските взаимоотношения, както е предвидено в член 8, параграф 1, буква в) и член 9, параграф 6 от Директивата, съгласно законодателството на друга държава членка?

               3.

               Отговорите на въпроси 1 и 2 отнасят ли се и за случаите, в които дружеството, на което се предоставят административни услуги, няма седалище в държава членка?


title: Дело T-648/15: Жалба, подадена на 13 ноември 2015 г. — Baltijas pētnieciskās žurnālistikas centrs Re:Baltica/Парламент

text:
               8.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 48/62

         Жалба, подадена на 13 ноември 2015 г. — Baltijas pētnieciskās žurnālistikas centrs Re:Baltica/Парламент
   (Дело T-648/15)
   (2016/C 048/70)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Baltijas pētnieciskās žurnālistikas centrs Re:Baltica (Рига, Латвия) (представител: N. Pirc Musar, lawyer)

      Ответник: Европейски парламент

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение A(2015)8361 C на Европейския парламент от 15 септември 2015 г., с което е отхвърлено потвърдителното заявление на жалбоподателя за достъп до някои документи, отнасящи се до информация за пътни разноски, дневни надбавки, надбавки за общи разходи, както и разноски за сътрудници на членове на Европейския парламент,

               —

               да разпореди Парламентът да заплати разноските на жалбоподателя съгласно членове 134 и 140 от Процедурния правилник на Общия съд, включително разноските на встъпилите страни, ако има такива страни.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания.

               1.

               Първо основание — нарушение на член 4, параграф 1, буква б) от Регламент № 1049/2001 (1) във връзка с член 8, буква б) от Регламент № 45/2001 (2), тъй като поисканите лични данни не са защитени от законодателството на Общността.

               2.

               Второ основание — нарушение на член 4, параграф 1, буква б) от Регламент № 1049/2001 във връзка с член 8, буква б) от Регламент № 45/2001, тъй като достъпът до поисканата информация е отказан, независимо че условията за оповестяване са били изпълнени.

               3.

               Трето основание — неизпълнение на общото задължение съгласно членове 2 и 4 от Регламент № 1049/2001 във връзка с член 6, параграф 3 от Регламент № 1049/2001 да се разгледа всеки отделен документ.

               4.

               Четвърто основание — нарушение на член 4, параграф 6 от Регламент № 1049/2001, тъй като отказът да се предостави частичен достъп до поисканите документи е необоснован.

               5.

               Пето основание — неизпълнение на задължението за мотивиране, както изискват член 7, параграф 1 и член 8, параграф 1 от Регламент № 1049/2001, тъй като Парламентът не е разгледал всички доводи на жалбоподателя.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, 2001 г., стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).

      (2)  Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 година относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (ОВ L 8, 2001 г, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 30, стр. 142).


title: Съединени дела T-159/13 и T-372/14: Решение на Общия съд от 26 ноември 2015 г. — HK Intertrade/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки, взети срещу Иран с цел предотвратяване на разпространението на ядрено оръжие — Замразяване на средства — Жалба за отмяна — Срок за обжалване — Начален момент — Допустимост — Право на изслушване — Задължение за уведомяване — Задължение за мотивиране — Право на защита — Явна грешка в преценката)

text:
               25.1.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 27/30

         Решение на Общия съд от 26 ноември 2015 г. — HK Intertrade/Съвет
   (Съединени дела T-159/13 и T-372/14) (1)

   ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки, взети срещу Иран с цел предотвратяване на разпространението на ядрено оръжие - Замразяване на средства - Жалба за отмяна - Срок за обжалване - Начален момент - Допустимост - Право на изслушване - Задължение за уведомяване - Задължение за мотивиране - Право на защита - Явна грешка в преценката))
   (2016/C 027/34)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: HK Intertrade Co. Ltd (Ванхай, Хонконг, Китай) (представители: J. Grayston, solicitor, P. Gjørtler, G. Pandey, D. Rovetta, N. Pilkington и D. Sellers, адвокати)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: V. Piessevaux и M. Bishop)

      Предмет

   По дело T-159/13 — искане за отмяна на Решение 2012/829/ОВППС на Съвета от 21 декември 2012 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 356, стр. 71) и на Регламент за изпълнение (ЕС) № 1264/2012 на Съвета от 21 декември 2012 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 356, стр. 55), а по дело T-372/14 — искане за отмяна на решението на Съвета, съдържащо се в писмото му от 14 март 2014 г., за запазване на действието на мерките, взети срещу жалбоподателя

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               HK Intertrade Co. Ltd понася направените от него съдебни разноски, както и тези, направени от Съвета на Европейския съюз.

      (1)  ОВ C 147, 25.5.2013 г.


title: Дело C-69/13: Преюдициално запитване, отправено от Tribunale di Roma (Италия) на 11 февруари 2013 г. — Mediaset SpA/Ministero dello Sviluppo Economico

text:
               25.5.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 147/7

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunale di Roma (Италия) на 11 февруари 2013 г. — Mediaset SpA/Ministero dello Sviluppo Economico
   (Дело C-69/13)
   2013/C 147/11
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale di Roma

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Mediaset SpA

      Ответник: Ministero dello Sviluppo Economico

      Преюдициални въпроси

               1.

               Националният съд, който трябва да се произнесе по размера на държавната помощ, чието възстановяване е разпоредено от Европейската комисия, обвързан ли е понастоящем от изводите относно наличието на държавна помощ и относно нейния размер, съдържащи се в решението на Европейската комисия от 24 януари 2007 г., което е прието след проведеното производство относно държавна помощ C 52/2005, допълнено е с изложените от Европейската комисия решения в известията от 11 юни 2008 г. COMP/H4/EK/cd D(2008) 127 и от 23 октомври 2009 г. COMP/H4/CN/si D(2009)230, и е потвърдено от Общия съд с решението му от 15 юни 2010 г. по дело T-177/07?

               2.

               Ако отговорът е отрицателен: като е посочил в решението си от 15 юни 2010 г. по дело T-177/07, че националният съд трябва да се произнесе по размера на държавната помощ, Общият съд искал ли е да сведе това правомощие до изчисляването на размер, който, доколкото е свързан с действително дадена или получена държавна помощ, непременно трябва да е положителен, и следователно не може да бъде равен на нула;

               3.

               или пък, като е посочил в решението си от 15 юни 2010 г. по дело T-177/07, че националният съд трябва да се произнесе по размера на държавната помощ, Общият съд е искал да предостави на националния съд правомощието да прецени искането за възстановяване от гледна точка на това дали е налице държавна помощ и какъв е нейният размер, а следователно и правомощието да постанови, че не съществува задължение за възстановяване?


               3.10.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 287/13

         Дело, заведено на 28 юни 2013 г. от Надзорния орган на ЕАСТ срещу Кралство Норвегия
   (Дело E-9/13)
   2013/C 287/09
   На 28 юни 2013 г. в Съда на ЕАСТ беше заведено дело срещу Кралство Норвегия от Надзорния орган на ЕАСТ, представляван от Xavier Lewis и Markus Schneider в качеството им на агенти на Надзорния орган на ЕАСТ, с адрес: Rue Belliard 35, 1040 Brussels, Belgium.
   Надзорният орган на ЕАСТ иска от Съда на ЕАСТ:

               1.

               да постанови, че като не е i) приело или ii) не е уведомило незабавно Органа за всички мерки, необходими за прилагането в предвидения срок на акта, посочен в точка 16а от глава II на приложение XIII към Споразумението за Европейското икономическо пространство (Директива 2010/48/ЕС на Комисията от 5 юли 2010 г. за привеждане в съответствие с техническия прогрес на Директива 2009/40/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно прегледите за проверка на техническата изправност на моторните превозни средства и техните ремаркета), адаптиран към Споразумението посредством Протокол 1 към него, (с изключение на точка 3 от приложение II към Директивата относно прегледите за проверка на техническата изправност, която трябва да се прилага едва от 31 декември 2013 г.), Кралство Норвегия не е изпълнило задълженията си по акта и съгласно член 7 от Споразумението.

               2.

               да нареди на Кралство Норвегия да заплати съдебните разноски.

      Правен и фактически контекст и правни аргументи в подкрепа:

               —

               Надзорният орган на ЕАСТ твърди, че Норвегия не е изпълнила задълженията си по член 2 от Директива 2010/48/ЕС и по член 7 от Споразумението за ЕИП, като не е приела или не е уведомила Органа за всички необходими мерки за прилагането на акта в предвидения срок (с изключение на точка 3 от приложение II към Директивата относно прегледите за проверка на техническата изправност, която трябва да се прилага едва от 31 декември 2013 г.).


title: Дело T-41/09: Решение на Общия съд от 28 март 2012 г. — Hipp/СХВП — Nestlé (Bebio) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „Bebio“ — По-ранни словни марка на Общността и международна марка „BEBA“ — Частичен отказ на регистрация — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               12.5.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/14

         Решение на Общия съд от 28 март 2012 г. — Hipp/СХВП — Nestlé (Bebio)
   (Дело T-41/09) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „Bebio“ - По-ранни словни марка на Общността и международна марка „BEBA“ - Частичен отказ на регистрация - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2012/C 138/25
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Hipp & Co. KG (Sachseln, Швейцария) (представители: M. Kinkeldey и A. Bognár, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: D. Botis)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Société des produits Nestlé SA (Vevey, Швейцария) (представители: първоначално I. Valdelomar Serrano, впоследствие R. Mottola и D. Gabarre Armengol, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 25 ноември 2008 г. (преписка R 1790/2007-2) относно производство по възражение между Société des produits Nestlé SA и Hipp & Co. KG.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Hipp & Co. KG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 82, 4.4.2009 г.


title: Дела T-56/09 и Т-73/09: Решение на Общия съд от 27 март 2014 г.  — Saint-Gobain Glass France и др./Комисия (Конкуренция — Картели — Европейския пазар на автомобилно стъкло — Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО — Споразумения за разпределяне на пазари и обмен на чувствителна търговска информация — Регламент (ЕО) № 1/2003 — Възражение за незаконосъобразност — Глоби — Прилагане с обратна сила на Насоките относно метода за определяне на размера на глобите от 2006 г. — Стойност на продажбите — Повторност на нарушението — Допълнителна сума — Търсене на отговорност за неправомерното поведение — Горна граница на глобата — Консолидиран оборот на групата)

text:
               19.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 151/16

         Решение на Общия съд от 27 март 2014 г. — Saint-Gobain Glass France и др./Комисия
   (Дела T-56/09 и Т-73/09) (1)

   ((Конкуренция - Картели - Европейския пазар на автомобилно стъкло - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Споразумения за разпределяне на пазари и обмен на чувствителна търговска информация - Регламент (ЕО) № 1/2003 - Възражение за незаконосъобразност - Глоби - Прилагане с обратна сила на Насоките относно метода за определяне на размера на глобите от 2006 г. - Стойност на продажбите - Повторност на нарушението - Допълнителна сума - Търсене на отговорност за неправомерното поведение - Горна граница на глобата - Консолидиран оборот на групата))
   2014/C 151/20
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: Saint-Gobain Glass France SA (Курбьовоа, Франция); Saint-Gobain Sekurit Deutschland GmbH & Co. KG (Аахен, Германия); Saint-Gobain Sekurit France SAS (Турот, Франция) (представители: първоначално B. van de Walle de Ghelcke, B. Meyring, E. Venot и M. Guillaumond, впоследствие B. Van de Walle de Ghelcke, B. Meyring и E. Venot, адвокати) (дело T-56/09) и Compagnie de Saint-Gobain SA (Курбьовоа) (представители: P. Hubert и E. Durand, avocats) (дело T-73/09)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално A. Bouquet, F. Castillo de la Torre, M. Kellerbauer и N. von Lingen, впоследствие A. Bouquet, F. Castillo de la Torre, M. Kellerbauer и F. Ronkes Agerbeek)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Съвет на Европейския съюз (представители: E. Karlsson и F. Florindo Gijón)

      Предмет

   Искания за отмяна на Решение C (2008) 6815 окончателен на Комисията от 12 ноември 2008 г. относно процедура по прилагане на член 81 [ЕО] и на член 53 от Споразумението за ЕИП (COMP/39.125 — Автомобилно стъкло), изменено с Решение C (2009) 863 окончателен на Комисията от 11 февруари 2009 г. и с Решение C (2013) 1118 окончателен от 28 февруари 2013 г., в частта относно жалбоподателите и при условията на евентуалност — искане за отмяна на член 2 от това решение в частта, в която на жалбоподателите се налага глоба, или при условията на евентуалност спрямо предходното — искания за намаляване на размера на тази глоба

      Диспозитив

               1)

               Съединява дела T-56/09 и T-73/09 за целите на постановяване на съдебното решение.

               2)

               Определя на 715 милиона евро размера на солидарно наложената глоба на Saint-Gobain Glass France SA, Saint-Gobain Sekurit Deutschland GmbH & Co. KG, Saint-Gobain Sekurit France SAS и на Compagnie de Saint-Gobain SA в член 2, буква б) от Решение C (2008) 6815 окончателен на Комисията от 12 ноември 2008 г. относно процедура по прилагане на член 81 [ЕО] и на член 53 от Споразумението за ЕИП (COMP/39.125 — Автомобилно стъкло), изменено с Решение C (2009) 863 окончателен на Комисията от 11 февруари 2009 г. и с Решение C (2013) 1118 окончателен от 28 февруари 2013 г.

               3)

               Отхвърля жалбите в останалата им част.

               4)

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски с изключение на Съвета на Европейския съюз, чийто съдебни разноски се поемат от Saint-Gobain Glass France, Saint-Gobain Sekurit Deutschland и Saint-Gobain Sekurit France.

      (1)  ОВ C 90, 18.4.2009 г.


title: Дело F-16/14: Жалба, подадена на 24 февруари 2014 г.  — ZZ/Комисия

text:
               10.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 175/54

         Жалба, подадена на 24 февруари 2014 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-16/14)
   2014/C 175/77
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: S. Orlandi, avocat)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на решението за прехвърляне на пенсионните права на жалбоподателя в пенсионната схема на Съюза, в приложение на новите ОРИ във връзка с членове 11 и 12 от приложение VIII към Правилника за длъжностните лица

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да бъде обявена незаконосъобразността на член 9 от общите разпоредби за изпълнение на член 11, параграф 2 от приложение VIII към Правилника;

               —

               да бъде отменено решението от 24 май 2013 г. за бонифициране на пенсионните права, придобити от жалбоподателя преди встъпването му в длъжност, при прехвърлянето им в пенсионната схема на институциите на Европейския съюз, в приложение на общите разпоредби за изпълнение на член 11, параграф 2 от приложение VIII към Правилника от 3 март 2011 г.;

               —

               Комисията да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-454/07: Иск, предявен на 10 август 2007 г. — Hervé Raulin/Френска република

text:
               19.7.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 183/7

         Иск, предявен на 10 август 2007 г. — Hervé Raulin/Френска република
   (Дело C-454/07)
   (2008/C 183/12)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Hervé Raulin (представител: C. Vaucois, avocat)

      Ответник: Френска република
   С определение от 16 май 2008 г. Съдът (пети състав) обявява, че искът му е явно неподсъден и осъжда г-н Raulin да понесе направените от него съдебни разноски.


title: Дело F-4/12: Жалба, подадена на 4 януари 2012 г. — ZZ/Комисия

text:
               3.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 65/28

         Жалба, подадена на 4 януари 2012 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-4/12)
   2012/C 65/55
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: G. Cipressa, avvocato)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на мълчаливия отказ на Комисията да уважи молбата на жалбоподателя да му бъдат съобщени всички кодове за достъп до интернет сайтовете на Комисията, до които има достъп всяко длъжностно лице на последната, в резултат на Решението на Съда на публичната служба от 4 ноември 2008 г. по дело F-41/06 за отмяна на решението на посочената институция, с което жалбоподателят е пенсиониран поради инвалидност

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението, с което се отхвърлят исканията на жалбоподателя, отправени с молба от 20 октомври 2010 г., изпратена до Органа по назначаването,

               —

               да се отмени, доколкото е необходимо, решението с което се отхвърля жалбата от 24 май 2011 г., подадена от жалбоподателя до Комисията срещу решенето за отхвърляне на молбата от 20 октомври 2010 г.,

               —

               да се обяви, доколкото е необходимо, че не са налице законовиоснования за докладна записка с референтен № Ares(2011) 217354 от 28 февруари 2011 г.,

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-375/14: Определение на Общия съд от 21 март 2016 г. — Al Naggar/Съвет

text:
               10.5.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 165/20

         Определение на Общия съд от 21 март 2016 г. — Al Naggar/Съвет
   (Дело T-375/14) (1)

   (2016/C 165/23)
   Език на производството: френски
   Председателят на осми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 245, 28.7.2014 г.


title: Дело C-133/13: Решение на Съда (втори състав) от 18 декември 2014 г. (преюдициално запитване от Raad van State — Нидерландия) — Staatssecretaris van Economische Zaken, Staatssecretaris van Financiën/Q (Преюдициално запитване — Свободно движение на капитали — Данъчно законодателство — Данък върху даренията — Освобождаване във връзка с „имение“  — Липса на освобождаване във връзка с имот, който се намира на територията на друга държава членка)

text:
               23.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 65/5

         Решение на Съда (втори състав) от 18 декември 2014 г. (преюдициално запитване от Raad van State — Нидерландия) — Staatssecretaris van Economische Zaken, Staatssecretaris van Financiën/Q
   (Дело C-133/13) (1)

   ((Преюдициално запитване - Свободно движение на капитали - Данъчно законодателство - Данък върху даренията - Освобождаване във връзка с „имение“ - Липса на освобождаване във връзка с имот, който се намира на територията на друга държава членка))
   (2015/C 065/06)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Raad van State

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Staatssecretaris van Economische Zaken, Staatssecretaris van Financiën

      Ответник: Q

      Диспозитив

   Член 63 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че допуска законодателство на държава членка като разглежданото в главното производство, съгласно което от данък върху дарение на някои имоти, защитени, поради това че са част от националното културно и историческо наследство, са освободени само тези имоти, които се намират на територията на тази държава членка, стига такова освобождаване да не е изключено и за имоти, които биха могли да имат връзка с културното и историческо наследство на тази държава членка, дори да се намират на територията на друга държава.

      (1)  ОВ C 171, 15.6.2013 г.


title: Дело T-8/06: Решение на Първоинстанционния съд от 6 октомври 2009 г. — FAB/Комисия (Държавни помощи — Цифрова наземна телевизия — Помощ, предоставена от германските власти на радиотелевизионните оператори, които използват мрежата на цифрова наземна телевизия (DVB-T) в провинцията Берлин-Бранденбург — Решение, с което помощта се обявява за несъвместима с общия пазар и се нарежда нейното възстановяване — Жалба за отмяна — Понятие за държавна помощ — Държавни ресурси — Компенсация, представляваща насрещната престация на задълженията за обществена услуга — Помощ за насърчаване на културата — Оправдани правни очаквания)

text:
               21.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/38

         Решение на Първоинстанционния съд от 6 октомври 2009 г. — FAB/Комисия
   (Дело T-8/06) (1)

   (Държавни помощи - Цифрова наземна телевизия - Помощ, предоставена от германските власти на радиотелевизионните оператори, които използват мрежата на цифрова наземна телевизия (DVB-T) в провинцията Берлин-Бранденбург - Решение, с което помощта се обявява за несъвместима с общия пазар и се нарежда нейното възстановяване - Жалба за отмяна - Понятие за държавна помощ - Държавни ресурси - Компенсация, представляваща насрещната престация на задълженията за обществена услуга - Помощ за насърчаване на културата - Оправдани правни очаквания)
   2009/C 282/71
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: FAB Fernsehen aus Berlin GmbH (Берлин, Германия) (представител: A. Böken, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: H. van Vliet и K. Gross)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Deutscher Kabelverband eV (Берлин, Германия) (представители: K. Struckmann, C. Arhold и N. Wimmer, avocats)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение 2006/513/ЕО на Комисията от 9 ноември 2005 г. относно държавна помощ, приведена в действие от Федерална република Германия в полза на въвеждането на цифрова наземна телевизия (DVB-T) в провинцията Берлин-Бранденбург (ОВ L 200, 2006 г., стр. 14).

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда FAB Fernsehen aus Berlin GmbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 86, 8.4.2006 г.


title: Дело F-99/05: Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 31 януари 2008 г. — Wilms/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Повишение — Процедура за повишаване за 2004 г. — Предоставяне на точки за предимство — Прилагане във времето на новия правилник за длъжностните лица)

text:
               9.5.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 116/31

         Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 31 януари 2008 г. — Wilms/Комисия
   (Дело F-99/05) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Повишение - Процедура за повишаване за 2004 г. - Предоставяне на точки за предимство - Прилагане във времето на новия правилник за длъжностните лица)
   (2008/C 116/57)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Günter Wilms (Брюксел, Белгия) (представители: г-н M. van der Woude и г-V. Landes, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: G. Berscheid и V. Joris, подпомагани от Slater, avocat)
   Предмет
   От една страна, отмяна на решенията относно предоставянето на ищеца на точки за предимство въз основа на процедурата за повишаване за 2004 г. и от друга страна, отмяна на списъка на заслугите на длъжностните лица от степен A*10, повишени в степен A*11, въз основа на процедура за повишаване за 2004 г.
   Диспозитив

               1)

               Отменя решението, с което се определя общият брой точки на г-н Wilms в хода на процедура за повишаване за 2004 г. и решението той да не бъде повишен в рамките на тази процедура.

               2)

               Отхвърля иска в останалата му част.

               3)

               Комисията на Европейските общности понася всички съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 10 от 14.1.2006 г., стp. 25 (дело, което първоначално е регистрирано пред Първоинстанционния съд на Европейските общности под номер T-386/05 и е препратено на Съда на публичната служба на Европейския съюз с определение от 15.12.2005 г.).


title: Дело T-7/10: Решение на Общия съд от 17 май 2011 г. — Diagnostiko kai Therapeftiko Kentro Athinon „Ygeia“ /СХВП ( „υγεία“ ) ( „Марка на Общността — Заявка за словна марка на Общността „υγεία“ — Абсолютни основания за отказ — Липса на отличителен характер и описателен характер — Липса на отличителен характер, придобит в резултат на използването — Член 7, параграф 1, букви б) и в) и член 7, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 207/2009“ )

text:
               25.6.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 186/24

         Решение на Общия съд от 17 май 2011 г. — Diagnostiko kai Therapeftiko Kentro Athinon „Ygeia“/СХВП („υγεία“)
   (Дело T-7/10) (1)

   (Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността „υγεία“ - Абсолютни основания за отказ - Липса на отличителен характер и описателен характер - Липса на отличителен характер, придобит в резултат на използването - Член 7, параграф 1, букви б) и в) и член 7, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2011/C 186/44
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Жалбоподател: Diagnostiko kai Therapeftiko Kentro Athinon „Ygeia“ AE (Атина, Гърция) (представители: K. Alexiou и S. Foteas, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: P. Geroulakos)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на втори апелативен състав на СХВП от 4 ноември 2009 г. (преписка R 190/2009-2) относно регистрация като марка на Общността на словен знак „υγεία“.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Diagnostiko kai Therapeftiko Kentro Athinon „Ygeia“ AE да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 80, 27.3.2010 г.


title: Дело T-673/14: Определение на Общия съд от 8 декември 2015 г. — Италия/Комисия (Жалба за отмяна — Държавни помощи — Транспорт — Учредяване на Airport Handling SpA — Решение за започване на формално разследване по член 108, параграф 2 ДФЕС — Акт, който не подлежи на обжалване — Помощни мерки, които са напълно осъществени към датата на подаване на жалбата — Недопустимост)

text:
               15.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 59/18

         Определение на Общия съд от 8 декември 2015 г. — Италия/Комисия
   (Дело T-673/14) (1)

   ((Жалба за отмяна - Държавни помощи - Транспорт - Учредяване на Airport Handling SpA - Решение за започване на формално разследване по член 108, параграф 2 ДФЕС - Акт, който не подлежи на обжалване - Помощни мерки, които са напълно осъществени към датата на подаване на жалбата - Недопустимост))
   (2016/C 059/19)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Италианска република (представители: G. Palmieri, подпомаган от S. Fiorentino и A. De Stefano, avvocati dello Stato)

      Ответник: Европейска комисия (представители: G. Conte и S. Noë)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение C (2014) 4537 4537 окончателен на Комисията от 9 юли 2014 г. за започване на формално разследване по член 108, параграф 2 ДФЕС относно учредяването на дружеството Airport Handling (държавна помощ SA.21420 (2014/C) (ex 20 14/NN) (ex 20 13/PN)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2)

               Осъжда Италианската република да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 409, 17.11.2014 г.


title: Дело C-450/08: Преюдициално запитване, отправено от Landgericht Tübingen (Германия) на 15 октомври 2008 г.  — FGK Gesellschaft für Antriebsmechanik mbH/Notar Gerhard Schwenkel

text:
               21.3.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 69/16

         Преюдициално запитване, отправено от Landgericht Tübingen (Германия) на 15 октомври 2008 г. — FGK Gesellschaft für Antriebsmechanik mbH/Notar Gerhard Schwenkel
   (Дело C-450/08)
   (2009/C 69/28)
   Език на производството: немски
   Запитваща юрисдикция
   Landgericht Tübingen
   Страни в главното производство

      Ищец: FGK Gesellschaft für Antriebsmechanik mbH

      Ответник: Notar Gerhard Schwenkel

      Встъпила страна: председател на Landgericht Tübingen
   Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли Директива 69/335/ЕИО на Съвета от 17 юли 1969 година относно косвените данъци върху набирането на капитал (1) (съответно изменена с Директива 85/303/EИО на Съвета от 10 юни 1985 г.) да се тълкува в смисъл, че таксите, събирани от нотариус държавен служител за изготвянето на нотариален акт във връзка с попадаща в обхвата на тази директива транзакция, са данъци по смисъла на Директивата, когато съгласно приложимите национални разпоредби, от една страна, дейност като нотариус могат да упражняват и нотариуси, които са държавни служители и самите те са кредитори по начислените в тази връзка такси, а от друга страна, когато въз основа на общ отказ държавата не получава никакъв дял от таксите по изготвянето на нотариален акт за попадащи в обхвата на директивата транзакции?

      (1)  ОВ L 249, стp. 25; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 9.


title: Дело T-304/08: Решение на Общия съд от 10 юли 2012 г. — Smurfit Kappa Group/Комисия (Държавни помощи — Продукти от гофриран картон — Помощ за изграждането на завод за хартия — Насоки за национална регионална помощ — Решение, с което помощта се обявява за съвместима с общия пазар — Допустимост — Редовност на упълномощаването от страна на юридическо лице на адвокатите му — Приемане на решение в края на фазата на предварителното разглеждане — Процесуална легитимация — Процесуални права на заинтересованите страни — Сериозни затруднения, обосноваващи откриването на официалната процедура по разследване — Упражняване от страна на Комисията на правото ѝ на преценка — Член 87, параграф 3, буква а) ЕО — Член 88, параграфи 2 и 3 ЕО — Член 4 от Регламент (ЕО) № 659/1999 — Член 44, параграфи 5 и 6 от Процедурния правилник)

text:
               18.8.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 250/12

         Решение на Общия съд от 10 юли 2012 г. — Smurfit Kappa Group/Комисия
   (Дело T-304/08) (1)

   (Държавни помощи - Продукти от гофриран картон - Помощ за изграждането на завод за хартия - Насоки за национална регионална помощ - Решение, с което помощта се обявява за съвместима с общия пазар - Допустимост - Редовност на упълномощаването от страна на юридическо лице на адвокатите му - Приемане на решение в края на фазата на предварителното разглеждане - Процесуална легитимация - Процесуални права на заинтересованите страни - Сериозни затруднения, обосноваващи откриването на официалната процедура по разследване - Упражняване от страна на Комисията на правото ѝ на преценка - Член 87, параграф 3, буква а) ЕО - Член 88, параграфи 2 и 3 ЕО - Член 4 от Регламент (ЕО) № 659/1999 - Член 44, параграфи 5 и 6 от Процедурния правилник)
   2012/C 250/20
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Smurfit Kappa Group plc (Дъблин, Ирландия) (представители: T. Ottervanger и E. Henny, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: B. Martenczuk и C. Urraca Caviedes)

      Друга страна, встъпила в подкрепа на ответника: Propapier PM 2 GmbH, по-рано Propapier PM2 GmbH & Co. KG (Eisenhüttenstadt, Германия) (представители: H.-J. Niemeyer и Ch. Herrmann, avocats)

      Предмет

   Жалба за отмяна на Решение С(2008) 1107 на Комисията от 2 април 2008 година, което обявява за съвместима с общия пазар националната регионална помощ, която германските органи възнамеряват да предоставят на Propapier PM2 за изграждането на завод за хартия в Eisenhüttenstadt (регион на Brandebourg Nord-Est) (Държавна помощ № 582/2007 — Германия)

      Диспозитив

               1.

               Отменя Решение C(2008) 1107 на Комисията от 2 април 2008 година, с което се обявява за съвместима с общия пазар регионалната помощ, която германските власти възнамеряват да предоставят в полза на Propapier PM2 за изграждането на завод за хартия в Eisenhüttenstadt (регион Brandenburg-Nordost) (Държавна помощ № 582/2007 — Германия).

               2.

               Осъжда Европейската комисия и Propapier PM 2 GmbH да заплатят съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 272, 25.10.2008 г.


title: Дело C-237/11: Жалба, подадена на 19 май 2011 г. — Френска република/Европейски парламент

text:
               30.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 226/12

         Жалба, подадена на 19 май 2011 г. — Френска република/Европейски парламент
   (Дело C-237/11)
   2011/C 226/24
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Френска република (представители: E. Belliard, G. de Bergues и A. Adam)

      Ответник: Европейски парламент

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да отмени заседанието на Европейския парламент от 9 март 2011 г. относно графика на месечните сесии на Европейския парламент за 2012 г.,

               —

               да се осъди Европейският парламент да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят посочва едно-единствено правно основание, изведено, от една страна, от нарушение на Протокол № 6 за местоположението на седалищата на институциите и някои органи, служби и агенции на Европейския съюз, приложен към ДЕС и ДФЕС, и на протокол № 3, приложен към Договора за ЕОАЕ, и, от друга страна, от неспазването на решението на Съда от 1 октомври 1997 г. по дело Франция/Парламент (C-345/95, Recueil, стр. I-5235).
   Според френското правителство, като предвижда, че две от дванадесетте месечни пленарни заседания, които трябва да се провеждат всяка година в Страсбург, се намаляват от 4 на 2 дни и през 2012 г. ще се провеждат през една и съща седмица на октомври, Европейският парламент иска да заобиколи правилото, според което дванадесетте месечни пленарни заседания, включително бюджетното заседание, трябва да се провеждат в Страсбург. На практика обжалваното заседание води до премахване на едно от дванадесетте месечни пленарни заседания, които трябва да се провеждат всяка година в Страсбург. По този начин то имало за единствена цел на намали продължителността на пребиваване на членовете на Европейския парламент в седалището му, без да бъде мотивирано от изискване, продиктувано от вътрешната организация на работите на тази институция.


title: Дело T-60/11: Жалба, подадена на 26 януари 2011 г. — Kraft Foods Global Brands/СХВП — Fenaco (SUISSE PREMIUM)

text:
               2.4.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 103/24

         Жалба, подадена на 26 януари 2011 г. — Kraft Foods Global Brands/СХВП — Fenaco (SUISSE PREMIUM)
   (Дело T-60/11)
   2011/C 103/42
   Език на жалбата: испански

      Страни

      Жалбоподател: Kraft Foods Global Brands LLC (Northfield, САЩ) (представител: M. de Justo Bailey, abogado)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Fenaco Genossenschaft (Берн, Швейцария)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 11 ноември 2010 г. по преписка R 522/2010-1 и

               —

               да се осъди ответникът и встъпилата страна да заплатят съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Fenaco Genossenschaft.

      Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка „SUISSE PREMIUM“ за стоки и услуги от класове 30, 31 и 42.

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Жалбоподателят.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Фигуративна марка „PREMIUM“ за стоки от клас 30.

      Решение на отдела по споровете: Отхвърля възражението.

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (CE) № 207/2009 (1), тъй като съществувала вероятност от объркване между конфликтните марки.

      (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1).


title: Дело T-196/16: Жалба, подадена на 29 април 2016 г. — Banca Tercas/Комисия

text:
               20.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 222/32

         Жалба, подадена на 29 април 2016 г. — Banca Tercas/Комисия
   (Дело T-196/16)
   (2016/C 222/40)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Tercas-Cassa di risparmio della provincia di Teramo SpA (Banca Tercas SpA) (Терамо, Италия) (представители: A. Santa Maria, M. Crisostomo, E. Gambaro, F. Mazzocchi, avvocati)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решение C(2015) 9526 окончателен на Европейската комисия от 23 декември 2015 г., нотифицирано на жалбоподателя на 22 февруари 2016 г., относно държавна помощ SA.39451 (2015/C) (ex 2015/NN), приведена в действие от Италия в полза на Banca Tercas (Cassa di risparmio della Provincia di Teramo S.p.A.),

               —

               при условията на евентуалност, по изложените в седмото основание причини, да отмени членове 2, 3 и 4 от горепосоченото решение,

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Решението, предмет на настоящата жалба, е същото като решението, обжалвано по дело T-98/16, Италия/Комисия.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага 7 основания.

               1.

               С първото си основание Banca Tercas (наричано по-нататък „жалбоподателят“ или „Tercas“) изтъква нарушение и неправилно прилагане от страна на от Комисията на член 107, параграф 1 ДФЕС и на член 296 ДФЕС поради липсата и/или непълнотата на мотивите по отношение на изискването да са налице „държавни ресурси“ и „отговорност на държавата“, тъй като Комисията отдава предимство на анализа на критерия за държавни ресурси пред анализа на критерия за отговорността и не проверява отделно дали е било изпълнено изискването относно държавните ресурси, съставен елемент на държавната помощ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС.

               2.

               С второто си основание жалбоподателят изтъква нарушение и неправилно прилагане от страна на Комисията на член 107, параграф 1 ДФЕС, тъй като последната неправилно приема, че е налице използване на държавни ресурси от Fondo di Garanzia di Tutela dei Depositi (Гаранционен фонд за защита на влоговете, наричан по-нататък „Фондът“ или „FITD“). Според жалбоподателя Комисията е допуснала явна грешка в преценката, тъй като ресурсите на FITD не могат да се разглеждат, от гледна точка на критериите, развити в практиката на Съда, като поставени под контрола на държавата или на разположение на италианската държава. Италианският законодател оставя изцяло на свободата на договаряне, с която разполагат схемите за гарантиране, определянето на предмета, обхвата и конкретните правила на алтернативните спрямо удовлетворяването на вложителите мерки за подпомагане. Алтернативните мерки за подпомагане, посочени в член 29 от Устава на Фонда, биха могли да се приведат в действие от Фонда, когато може да се предвиди по-малка тежест в сравнение с тази, която би била налице при мерки в случай на ликвидация на предприятието, и служат преди всичко на частните интереси на участващите банки, като не могат да се свържат с публичен мандат.

               3.

               С третото си основание жалбоподателят изтъква нарушение и неправилно прилагане от страна на Комисията на член 107, параграф 1 ДФЕС, тъй като последната счита, че италианската държава носи отговорност за мерките в полза на Tercas. Жалбоподателят изтъква в това отношение, че мерките са били приети доброволно от FITD и че тезата на Комисията, съгласно която Banca d’Italia е орган за управление на (предполагаемо) държавни ресурси, е неправилна и не отговаря на същинския смисъл на функциите, предоставени на централната банка съгласно италианското право. Дейността на Banca d’Italia е насочена към осигуряване спазването на принципа за добро и разумно управление, въз основа на обикновена проверка на редовността и законосъобразността, без да се засяга свободния личен избор на лицата, върху които упражнява контрола си Banca d’Italia. Освен това, конкретните доказателства за мерки от страна на публичните власти, посочени от Комисията във връзка с намесата в полза на Tercas, очевидно не могат да подкрепят изводите на Комисията.

               4.

               С четвъртото си основание жалбоподателят упреква Комисията, че е нарушила член 107, параграф 1 ДФЕС, тъй като е приложила неправилно критерия за частния оператор в условията на пазарна икономика. Жалбоподателят изтъква в това отношение, че Комисията не е проверила дали намесата на FITD е отговаряла на критерия за икономическа рационалност, с оглед на внимателно преценените от FITD фактически обстоятелства в рамките на прогнозна оценка на възможните сценарии за действие. Жалбоподателят по-специално упреква Комисията, че не е проверила дали при аналогични обстоятелства частен оператор от сравнима с FITD величина би извършил стопански операции в размер, сходен с операциите, за които Комисията упреква Фонда. Накрая, изключването на разходите за удовлетворяване на вложителите от прилагането на критерия за частния инвеститор — като израз на задълженията, които държавата поема в качеството ѝ на публична власт — не е обосновано в настоящия случай и противоречи на най-скорошната практика на съдилищата на ЕС.

               5.

               С петото си основание жалбоподателят излага причините, поради които Комисията е допуснала явна грешка в преценката, като е приела, че разглежданите мерки са несъвместими с вътрешния пазар. Комисията по-специално е допуснала грешка, като е счела, че обезценяването на подчинения дълг, предвидено ratione temporis изключително в същинската банкова кореспонденция от 2013 г., представлява съществено изискване, за да може мерките да се приемат за съвместими с вътрешния пазар. Комисията по-конкретно не е взела предвид правната невъзможност да се извърши споделяне на тежестта с отговорните за изпълнението на подчинения дълг лица. Освен това Комисията не е взела предвид факта, че разходите за действията вече са били намалени значително чрез съществени мерки за разпределяне на тежестта (burden sharing). Според жалбоподателя съвместимостта на мерките е видна и от плана за възвръщане на рентабилността на Tercas и от приемането на мерки, насочени към намаляване на твърдяното нарушаване на конкуренцията, произтичащо от намесата на FITD. Поради това жалбоподателят изтъква и явна липса на разследване.

               6.

               С шестото си основание жалбоподателят изтъква, че Комисията е допуснала фактическа грешка и е дала неправилна правна квалификация, като приема гаранцията от 30 милиона евро за освободена и като приема тази мярка за сходна на безвъзмездна помощ в полза на Tercas и следователно на държавна помощ.

               7.

               Накрая, със седмото си основание, при условията на евентуалност, Tercas изтъква нарушение на член 16, точка 1 от Регламент (ЕС) №o2015/1589, тъй като Комисията е наложила на италианската държава да възстанови помощта, въпреки че това противоречи на основните принципи на правото на ЕС за правна сигурност, защита на оправданите правни очаквания и пропорционалност.


title: Дело C-458/16 P: Жалба, подадена на 12 август 2016 г. от Trenzas y Cables de Acero PSC, S.L. срещу решението, постановено от Общия съд (шести състав) на 2 юни 2016 г. по съединени дела Т-426/10—Т-429/16 и Т-438/12 до Т441/12, Moreda-Riviere Trefilerias и други/Комисия

text:
               24.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 392/16

         Жалба, подадена на 12 август 2016 г. от Trenzas y Cables de Acero PSC, S.L. срещу решението, постановено от Общия съд (шести състав) на 2 юни 2016 г. по съединени дела Т-426/10—Т-429/16 и Т-438/12 до Т441/12, Moreda-Riviere Trefilerias и други/Комисия
   (Дело C-458/16 P)
   (2016/C 392/20)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Trenzas y Cables de Acero PSC, S.L. (представители: F. González Díaz, A. Tresandi Blanco, V. Romero Algarra, abogados)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението на Общия съд от 2 юни 2016 г. по дела T-438/12—T-441/12 и по-специално по дело T-441/12, Trenzas y Cables de Acero PSC, S.L. срещу Европейската комисия,

               —

               да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски както по настоящото производство, така и в производството пред Общия съд.

      Основания и основни доводи

               1.

               Общият съд е допуснал грешка в правото, като е обявил за недопустимо основанието, изведено от нарушаване на правото на защита на жалбоподателя.

               2.

               Общият съд е допуснал грешка в правото при прилагането на неправилен правен стандарт към преценката на второто искане за неспособност за плащане, а оттам и на допустимостта на жалбата.

               3.

               Общият съд е допуснал грешка в правото при преценката на доказателствата или като е изопачил явно доказателствата, като е нарушил задължението за упражняване на пълен съдебен контрол и правото на ефективна съдебна защита, както и задължението за мотивиране.


title: Дело C-242/14: Преюдициално запитване от Landgerichts Mannheim (Германия), постъпило на 19 май 2014 г.  — Saatgut-Treuhandverwaltungs GmbH/Firma Gerhard und Jürgen Vogel GbR, Jürgen Vogel и Gerhard Vogel

text:
               8.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 303/9

         Преюдициално запитване от Landgerichts Mannheim (Германия), постъпило на 19 май 2014 г. — Saatgut-Treuhandverwaltungs GmbH/Firma Gerhard und Jürgen Vogel GbR, Jürgen Vogel и Gerhard Vogel
   (Дело C-242/14)
   2014/C 303/12
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Landgericht Mannheim

      Страни в главното производство

      Ищец: Saatgut-Treuhandverwaltungs GmbH

      Ответник: Firma Gerhard und Jürgen Vogel GbR, Jürgen Vogel, Gerhard Vogel

      Преюдициални въпроси

               —

               Длъжен ли е земеделски производител, който, без да е сключил договорно споразумение за това с титуляря на защитен сорт растение, е използвал добит чрез засяване посевен материал от защитения сорт, да плати справедливо възнаграждение по член 94, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 2100/94 (1) на Съвета от 27 юли 1994 година относно правната закрила на Общността на сортовете растения, а ако е действал умишлено или поради небрежност, да плати и обезщетение по член 94, параграф 2 от този регламент за произтеклите вследствие на това вреди от нарушаване на правилата за закрила на сортовете растения и когато към момента, когато действително използва продукта от реколтата за посевни цели на полето, той още не е изпълнил задължението си по член 14, параграф 3, четвърто тире от този регламент във връзка с член 5 и следващите от Регламент (ЕО) № 1768/95 (2) на Комисията от 24 юли 1995 година за установяване на реда и условията за прилагане на дерогацията, предвидена в член 14, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 2100/94 да плати справедливо възнаграждение (такса за използване на защитен посевен материал)?

               —

               В случай че на първия въпрос се отговори, че земеделският производител все още може да изпълни задължението си за плащане на справедлива такса за използването на защитен посевен материал, дори и след като действително използва продукта от реколтата за посевни цели на полето: трябва ли посочените разпоредби да се тълкуват в смисъл, че с тях се установява срок, в който земеделският производител, използвал добит чрез засяване посевен материал от защитен сорт растение, трябва да изпълни задължението си за плащане на справедлива такса за използването на този материал, за да може да се приеме, че „има право“ да извърши действията по използване на материала от защитения сорт по смисъла на член 94, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 2100/94 във връзка с член 14 от същия регламент.

      (1)  ОВ L 227, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 5, стр. 197.

      (2)  ОВ L 173, стр. 14; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 17, стр. 177.


title: Дело T-65/08: Жалба, подадена на 13 февруари 2008 г. — Испания/Комисия

text:
               12.4.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 92/41

         Жалба, подадена на 13 февруари 2008 г. — Испания/Комисия
   (Дело T-65/08)
   (2008/C 92/82)
   Език на производството: испански
   Страни

      Жалбоподател: Кралство Испания (представител: г-жа N. Díaz Abad)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени Решение на Комисията от 5 декември 2007 г. относно производство съгласно член 21 от Регламент (ЕО) № 139/2004 на Съвета относно контрола върху концентрациите между предприятия (преписка № COMP/M.4685 Enel/Acciona/Endesa), и

               —

               Да се осъди ответната институция да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Настоящата жалба е насочена срещу Решение на Комисията C(2007) 5913, окончателен от 5 декември 2007 г. относно производство съгласно член 21 от Регламент (ЕО) № 139/2004 (1) (преписка № COMP/M.4685 Enel/Acciona/Endesa). В обжалваното решение Комисията приема, че жалбоподателят е нарушил член 21 от Регламент № 139/2004, обвързвайки придобиването на съвместен контрол от страна на Enel и Acciona върху Endesa с редица условия, като се има предвид, че тези условия са несъвместими с членове 28, 43 и 56 ЕО и поради това представляват неправомерно вмешателство в изключителната компетентност на Комисията за вземане на решения във връзка с концентрации с общностно измерение. Освен това ответникът е задължил жалбоподателя да оттегли условията, за които е прието, че са несъвместими с общностното право.
   В подкрепа на своите искания жалбоподателят на първо място твърди, че приемането на обжалваното решение в производство съгласно член 21 от Регламент № 139/2004 е извън правомощията на Комисията. Според жалбоподателя, ако Комисията счита, че държава-членка е нарушила член 21 от Регламент № 139/2004, тя трябва да започне производство за установяване на неизпълнение на задължения по член 226 ЕО.
   На второ място, жалбоподателят се позовава на това, че обжалваното решение не е мотивирано, тъй като Комисията не е разгледала съображенията, свързани с обществената сигурност, от които се е ръководило испанското правителство, за да приеме, в светлината на предвиденото в член 21, параграф 4 от Регламент № 139/2004, мерките относно отправеното от Enel и Acciona публично предложение за придобиване на акции от Endesa.
   На последно място жалбоподателят упреква Комисията в нарушение на член 21, параграф 4 от Регламент № 139/2004, като се има предвид, че испанските власти не са били длъжни да съобщят на Комисията условията, наложени на отправеното от Enel и Acciona публично предложение за придобиване на акции от Endesa, тъй като посочените условия се основават на законен интерес, какъвто е обществената сигурност.

      (1)  Регламент (EO) № 139/2004 на Съвета от 20 януари 2004 година относно контрола върху концентрациите между предприятия (ОВ L 24, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 201).


title: Дело T-640/13: Решение на Общия съд от 28 януари 2016 г. — Sto/СХВП — Fixit Trockenmörtel Holding (CRETEO) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „CRETEO“ — По-ранни национални словни марки „StoCretec“ и „STOCRETE“ — Относително основание за отказ — Отличителен характер, придобит чрез използване — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               14.3.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 98/32

         Решение на Общия съд от 28 януари 2016 г. — Sto/СХВП — Fixit Trockenmörtel Holding (CRETEO)
   (Дело T-640/13) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „CRETEO“ - По-ранни национални словни марки „StoCretec“ и „STOCRETE“ - Относително основание за отказ - Отличителен характер, придобит чрез използване - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2016/C 098/41)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Sto SE & Co. KGaA, преди Sto AG (Щюлинген, Германия) (представители: K. Kern и J. Sklepek, адвокати)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: D. Walicka)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Fixit Trockenmörtel Holding AG (Баар, Швейцария) (представители: K. Lochner и C. Thomas, адвокати)

      Предмет

   Жалба срещу решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 25 септември 2013 г. (преписка R 905/2012-4), постановено в производство по възражение със страни Sto AG и Fixit Trockenmörtel Holding AG.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Sto SE & Co. KGaA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 39, 8.2.2014 г.


title: Дело T-477/17: Жалба, подадена на 31 юли 2017 г. — Haswani/Съвет

text:
               16.10.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 347/34

         Жалба, подадена на 31 юли 2017 г. — Haswani/Съвет
   (Дело T-477/17)
   (2017/C 347/43)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: George Haswani (Yabroud, Сирия) (представител: G. Karouni, адвокат)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение (ОВППС) 2016/850 на Съвета от 27 май 2016 година за изменение на Решение 2013/255/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия;

               —

               да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2016/840 на Съвета от 27 май 2016 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия;

               —

               да отмени Решение (ОВППС) 2017/917 на Съвета от 29 май 2017 година за изменение на Решение 2013/255/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия;

               —

               да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2017/907 на Съвета от 29 май 2017 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия;

               —

               да отмени Решение за изпълнение (ОВППС) 2017/1245 на Съвета от 10 юли 2017 година за прилагане на Решение 2013/255/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия;

               —

               да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2017/1241 на Съвета от 10 юли 2017 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия;

               —

               съответно,

                           —

                           да разпореди заличаването на името на г-н George Haswani от приложенията към горепосочените актове;

                           —

                           да осъди Съветът да заплати сумата от 100 000 EUR като обезщетение за неимуществените вреди на жалбоподателя;

                           —

                           да осъди Съветът да понесе направените от него съдебни разноски, както и тези на жалбоподателя, които същият си запазва правото да докаже в хода на производството.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири основания.

               1.

               Първото основание е изведено от нарушението на задължението за мотивиране, произтичащо от член 296, втора алинея ДФЕС. Жалбоподателят упреква Съвета на Европейския съюз, че се е задоволил с неясни и общи съображения, без да посочи ясно и конкретно причините, поради които счита, при изпълнението на неговото дискреционно право на преценка, че спрямо жалбоподателя трябва да се наложат разглежданите ограничителни мерки. Така не е било посочено нито едно конкретно и обективно действие, в което да се упрекне жалбоподателят и което би могло да оправдае разглежданите мерки.

               2.

               Второто основание е изведено от изискването за пропорционалност при засягането на основните права. Жалбоподателят счита, че спорните мерки трябва да се обявят за невалидни, доколкото те са несъразмерни с оглед на обявената цел и представляват несъразмерна намеса в свободата на стопанска инициатива и в правото на собственост, прогласени съответно в членове 16 и 17 от Хартата на основните права на Европейския съюз. Несъразмерността произтича от това, че мерките визират всяка влиятелна икономическа дейност без друг критерий.

               3.

               Третото основание е изведено от явна грешка в преценката и от липсата на доказателство, доколкото Съветът е приел в последователните си мотиви в подкрепа на ограничителните мерки елементи, за които явно липсвала фактическа база, тъй като за изтъкнатите факти няма никакви сериозни основания.

               4.

               Четвъртото основание е свързано с искането за обезщетение, доколкото приписването на някои недоказани тежки деяния излага жалбоподателя и неговото семейство на опасност, което обяснява значимостта на понесената вреда, стояща в основата на искането му за обезщетение.


title: Дело F-31/08: Жалба, подадена на 25 февруари 2008 г. — Tomas/Парламент

text:
               21.6.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 158/26

         Жалба, подадена на 25 февруари 2008 г. — Tomas/Парламент
   (Дело F-31/08)
   (2008/C 158/46)
   Език на производството: литовски
   Страни

      Жалбоподател: Stanislovas Tomas (Pavlodar, Казахстан) (представител: M. Michalauskas, avocat)

      Ответник: Европейски парламент
   Предмет и описание на производството
   Отмяна на решението на Органа по назначаването за уволнение на жалбоподателя и обезщетяване на претърпените неимуществени и имуществени вреди.
   Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението на Органа по назначаването за уволнение на жалбоподателя,

               —

               да се осъди ответникът да заплати на жалбоподателя сумата 125 000 EUR като обезщетение за неимуществените и имуществените вреди, претърпени от жалбоподателя,

               —

               да се осъди Европейският парламент да заплати съдебните разноски.