title: Дело C-349/06: Решение на Съда (седми състав) от 4 октомври 2007 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Darmstadt — Германия) — Murat Polat/Stadt Rüsselsheim (Споразумение за асоцииране ЕИО-Турция — Член 59 от Допълнителния протокол — Член 7, първа алинея и член 14 от Решение № 1/80 на Съвета по асоцииране — Директива 2004/38/ЕО — Право на пребиваване на детето на турски работник — Пълнолетно дете, което не е издържано от родителите си — Множество осъждания за извършени престъпления — Законност на решение за експулсиране)

text:
               8.12.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 297/14

         Решение на Съда (седми състав) от 4 октомври 2007 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Darmstadt — Германия) — Murat Polat/Stadt Rüsselsheim
   (Дело C-349/06) (1)

   (Споразумение за асоцииране ЕИО-Турция - Член 59 от Допълнителния протокол - Член 7, първа алинея и член 14 от Решение № 1/80 на Съвета по асоцииране - Директива 2004/38/ЕО - Право на пребиваване на детето на турски работник - Пълнолетно дете, което не е издържано от родителите си - Множество осъждания за извършени престъпления - Законност на решение за експулсиране)
   (2007/C 297/21)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Verwaltungsgericht Darmstadt
   Страни в главното производство

      Ищец: Murat Polat

      Ответник: Stadt Rüsselsheim
   Предмет
   Преюдициално запитване — Verwaltungsgericht Darmstadt — Тълкуване на член 7, алинея 1, второ тире от Решение № 1/80 на Съвета по асоцииране ЕИО/Турция, както и на член 59 от Допълнителния протокол относно преходния период, предвиден в Споразумението за асоцииране между Европейската икономическа общност и Турция, подписан на 23 ноември 1970 г. (ОВ L 293, стр. 4) и на член 28 от Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите-членки, за изменение на Регламент (ЕИО) № 1612/68 и отменяща Директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО (OВ L 158, стр. 77) — Право на пребиваване на турски гражданин, влязъл на национална територия като непълнолетен с цел събиране на семейството, който след навършване на пълнолетието си е бил финансово независим — Връщане на национална територия в положение на финансова зависимост по отношение на родителите си — Придобиване на право на пребиваване от пълнолетни лица, финансово зависими от родителите си — Условия, при които се губи правото на пребиваване — Осъждания за извършени престъпления — Законност на решение за експулсиране
   Диспозитив

               1)

               Турски гражданин, на когото е разрешено да влезе като дете на територията на държава-членка с цел събиране на семейството, и който е придобил право на свободен достъп до всяка дейност като наето лице по негов избор по силата на член 7, първа алинея, второ тире от Решение № 1/80 от 19 септември 1980 година относно развиване на асоциирането, прието от Съвета по асоцииране, създаден със Споразумението за асоцииране между Европейската икономическа общност и Турция, губи правото на пребиваване в приемащата държава-членка, което е следствие от посоченото право на свободен достъп, само в две хипотези, а именно:

                           —

                           в случаите, предвидени в член 14, параграф 1 от това решение или

                           —

                           когато напусне територията на съответната държава-членка за значителен период от време и без основателни причини,

                     дори и да е на възраст над 21 години, да не е издържан от родителите си, а да живее самостоятелно в съответната държава-членка, и няколко години да не е бил на пазара на труда поради изтърпяване в този период на наказание лишаване от свобода без отложено изпълнение.
               В положение като това на ищеца в главното производство подобно тълкуване не е несъвместимо с изискванията на член 59 от Допълнителния протокол, подписан на 23 ноември 1970 г. в Брюксел, и сключен, одобрен и утвърден от името на Общността с Регламент (ЕИО) № 2760/72 на Съвета от 19 декември 1972 г.

               2)

               Член 14, параграф 1 от Решение № 1/80 следва да бъде тълкуван в смисъл, че той допуска да бъде взета мярка експулсиране на турски гражданин, осъждан неколкократно за извършени престъпления, доколкото личното му поведение представлява реална и достатъчно сериозна заплаха, която засяга основополагащ интерес за обществото. Препращащата юрисдикция следва да провери дали е такъв случаят по делото в главното производство.

      (1)  ОВ C 281, 18.11.2006 г.


title: Дело T-105/05: Решение на Първоинстанционния съд от 12 юни 2007 г. — Assembled Investments (Proprietary)/СХВП — Waterford Wedgwood (WATERFORD STELLENBOSCH) ( Марка на Общността — Процедура по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността WATERFORD STELLENBOSCH — По-ранна словна марка на Общността WATERFORD — Относителни основания за отказ — Липса на вероятност от объркване — Липса на прилика между стоките — Липса на допълнителност — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 )

text:
               21.7.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 170/22

         Решение на Първоинстанционния съд от 12 юни 2007 г. — Assembled Investments (Proprietary)/СХВП — Waterford Wedgwood (WATERFORD STELLENBOSCH)
   (Дело T-105/05) (1)

   („Марка на Общността - Процедура по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността WATERFORD STELLENBOSCH - По-ранна словна марка на Общността WATERFORD - Относителни основания за отказ - Липса на вероятност от объркване - Липса на прилика между стоките - Липса на допълнителност - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94“)
   (2007/C 170/41)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищец: Assembled Investments (Proprietary) Ltd (Stellenbosch, Южна Африка) (представители: P. Hagmann и S. Ziegler, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: A. Folliard-Monguiral)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: Waterford Wedgwood plc (Waterford, Ирландия) (представител: K. Manhaeve, avocat)
   Предмет
   Иск, подаден срещу Решението на първи апелативен състав на СХВП от 15 декември 2004 г. (преписка R 240/2004-1), относно процедура по възражение между Waterford Wedgwood и Assembled Investments (Proprietary) Ltd.
   Диспозитив

               1)

               Отменя се Решението на първи апелативен състав на СХВП от 15 декември 2004 г. (преписка R 240/2004-1).

               2)

               Освен своите разноски, Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП) и Waterford Wedgwood plc понасят и направените от ищеца разноски.

      (1)  ОВ C 115 от 14.4.2005 г.


title: Дело T-388/06: Иск, предявен на 20 декември 2006 г. — Inter-IKEA/СХВП (представяне на палет)

text:
               27.1.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 20/34

         Иск, предявен на 20 декември 2006 г. — Inter-IKEA/СХВП (представяне на палет)
   (Дело T-388/06)
   (2007/C 20/52)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищец: Inter-IKEA Systems BV (Delft, Нидерландия) [представител: J. Gulliksson, адвокат]

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени решението на първи апелативен състав от 26 септември 2006 г. по дело R 354/2006-1;

               —

               СХВП да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка, представляваща палет, който се състои от удължена правоъгълна платформа или основа и еднакво отдалечен от нея край, орнаментиран с квадратни отвори, които са разположени един спрямо друг под ъгъл от 90 градуса, за стоки и услуги по класове 6, 7, 16, 20, 35, 39 и 42 — заявка № 4 073 731

      Решение на проверителя: отхвърляне на заявката

      Решение на апелативния състав: отхвърляне на жалбата

      Приведени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (EO) № 40/94 на Съвета, тъй като марката е отличителна в достатъчна степен, за да бъде регистрирана.


title: Дело T-58/13: Решение на Общия съд от 8 януари 2015 г.  — Club Hotel Loutraki и др./Комисия (Държавни помощи — Експлоатиране на апарати за видео лотария — Предоставяне на изключителен лиценз от Република Гърция — Решение, с което се установява, че не е налице държавна помощ — Неоткриване на официална процедура по разследване — Сериозни затруднения — Процесуални права на заинтересованите страни — Задължение за мотивиране — Право на ефективна съдебна защита — Предимство — Съвместна преценка на съобщените мерки)

text:
               16.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 56/15

         Решение на Общия съд от 8 януари 2015 г. — Club Hotel Loutraki и др./Комисия
   (Дело T-58/13) (1)

   ((Държавни помощи - Експлоатиране на апарати за видео лотария - Предоставяне на изключителен лиценз от Република Гърция - Решение, с което се установява, че не е налице държавна помощ - Неоткриване на официална процедура по разследване - Сериозни затруднения - Процесуални права на заинтересованите страни - Задължение за мотивиране - Право на ефективна съдебна защита - Предимство - Съвместна преценка на съобщените мерки))
   (2015/C 056/19)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Club Hotel Loutraki AE (Лутраки, Гърция); Vivere Entertainment AE (Атина, Гърция); Theros International Gaming, Inc. (Патра, Гърция); Elliniko Casino Kerkyras (Атина); Casino Rodos (Родос, Гърция); Porto Carras AE (Алимос, Гърция); и Kazino Aigaiou AE (Сирос, Гърция) (представител: S. Pappas, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: M. Afonso и P.-J. Loewenthal)

      Страни, встъпили в подкрепа на ответника: Република Гърция (представители: E.-M. Mamouna и K. Boskovits); и Organismos Prognostikon Agonon Podosfairou AE (OPAP) (Атина, Гърция) (представители: първоначално K. Fountoukakos-Kyriakakos, solicitor, L. Van den Hende и M. Sánchez Rydelski, avocats, след това M. Petite и A. Tomtsis, avocats)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение C (2012) 6777 окончателен на Комисията от 3 октомври 2012 г. относно държавна помощ SA 33  988 (2011/N) — Гърция — Ред и условия за разширяване на изключителното право на OPAP да организира тринадесет хазартни игри и предоставяне на изключителен лиценз за експлоатирането на 35  000 апарата за видео лотария за период от десет години.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Club Hotel Loutraki AE, Vivere Entertainment AE, Theros International Gaming, Inc., Elliniko Casino Kerkyras, Casino Rodos, Porto Carras AE и Kazino Aigaiou AE да понесат направените от тях съдебни разноски, както и съдебните разноски на Европейската комисия и на Organismos Prognostikon Agonon Podosfairou AE (OPAP).

               3)

               Република Гърция понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 114, 20.4.2013 г.


title: Дело C-224/12 P: Жалба, подадена на 11 май 2012 г. от Европейската комисия срещу решението, постановено от Общия съд (първи състав) на 2 март 2012 г. по съединени дела T-29/10 и Т-33/10, Кралство Нидерландия и ING Groep/Комисия

text:
               25.8.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 258/8

         Жалба, подадена на 11 май 2012 г. от Европейската комисия срещу решението, постановено от Общия съд (първи състав) на 2 март 2012 г. по съединени дела T-29/10 и Т-33/10, Кралство Нидерландия и ING Groep/Комисия
   (Дело C-224/12 P)
   2012/C 258/14
   Езици на производството: нидерландски и английски

      Страни

   Жалбоподател: Европейска комисия (представители: L. Flynn, S. Noë и H. van Vliet)
   Други страни в производството:

               Кралство Нидерландия

               ING Groep NV

               De Nederlandsche Bank NV

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Съда:

               —

               да отмени Решение на Общия съд (първи състав) от 2 март 2012 г. по съединени дела T-29/10 и T-33/10, Кралство Нидерландия и ING Groep/Комисия, връчено на Комисията на 6 март 2012 г.,

               —

               да отмени исканията за частична отмяна на Решение на Комисията (1) от 18 ноември 2009 г. относно държавна помощ C 10/09 (ex N 138/09), приведена в действие от Нидерландия за механизъм за подкрепа (back-up facility) на неликвидните активи на ING и план за нейното преструктуриране,

               —

               да осъди жалбоподателите в първоинстанционното производство да заплатят съдебните разноски по това производство,

               —

               при условията на евентуалност

                           —

                           да върне делото на Общия съд за ново разглеждане,

                           —

                           да не се произнася по съдебните разноски в първоинстанционното и във въззивното производство,
                           или, при условията на евентуалност спрямо предходното,

                           —

                           да отмени член 2, параграф 3 от обжалваното решение,

               —

               да осъди жалбоподателите в първоинстанционното производство да заплатят съдебните разноски по въззивното производство.

      Правни основания и основни доводи

   Според Комисията обжалваното съдебно решение трябва да бъде отменено на следните основания.

         На първо място
      , нямало правно изискване принципът на инвеститора, действащ при условията на пазарна икономика, да се прилага към промяна на условията на изплащане във връзка с мярка, която сама по себе си представлява държавна помощ.

         На второ място
      , Общият съд неправилно изчислил размера на загубените от държавата членка приходи вследствие на променените условия на изплащане, разгледани в Решение на Комисията от 18 ноември 2009 г. относно държавна помощ C 10/09 (ex N 138/09), приведена в действие от Нидерландия за механизъм за подкрепа (back-up facility) на неликвидните активи на ING и план за нейното преструктуриране (наричано по-нататък „спорното решение“).

         На трето място
      , Общият съд не можел да отмени изцяло член 2, параграф 1 от спорното решение, дори Комисията неправилно да е приела, че променените условия на изплащане представляват държавна помощ.

         На четвърто място
      , Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото с констатацията, че член 2, параграф 2 от спорното решение задължително е незаконосъобразен, тъй като Комисията неправилно счела, че променените условия на изплащане представляват държавна помощ.

         На пето място
      , Общият съд се произнесъл ultra petita, доколкото отменил член 2, параграф 2 от спорното решение и приложение II към него.

         На шесто място
       и при условията на евентуалност, ако Общият съд правилно отменил член 2, параграфи 1 и 2 от спорното решение и приложение II към него, той трябвало да отмени и член 2, параграф 3 от същото решение.

      (1)  Решение 2010/608/ЕО (ОВ L 274, 2010 г., стр. 139).


title: Дело C-323/09: Решение на Съда (първи състав) от 22 септември 2011 г. (преюдициално запитване от High Court of Justice (Chancery Division) — Обединеното кралство) — Interflora Inc, Interflora British Unit/Marks & Spencer plc, Flowers Direct Online Limited (Марки — Реклама в интернет от ключови думи ( keyword advertising ) — Избор от рекламодателя на ключова дума, съответстваща на марка с добра репутация на конкурент — Директива 89/104/ЕИО — Член 5, параграф 1, буква a) и параграф 2 — Регламент (ЕО) № 40/94 — Член 9, параграф 1, букви a) и в) — Условие за нарушаване на една от функциите на марката — Увреждане на отличителния характер на марка с добра репутация ( размиване ) — Неоснователно извличане на полза от отличителния характер или репутацията на тази марка ( получаване наготово )

text:
               12.11.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 331/2

         Решение на Съда (първи състав) от 22 септември 2011 г. (преюдициално запитване от High Court of Justice (Chancery Division) — Обединеното кралство) — Interflora Inc, Interflora British Unit/Marks & Spencer plc, Flowers Direct Online Limited
   (Дело C-323/09) (1)

   (Марки - Реклама в интернет от ключови думи („keyword advertising“) - Избор от рекламодателя на ключова дума, съответстваща на марка с добра репутация на конкурент - Директива 89/104/ЕИО - Член 5, параграф 1, буква a) и параграф 2 - Регламент (ЕО) № 40/94 - Член 9, параграф 1, букви a) и в) - Условие за нарушаване на една от функциите на марката - Увреждане на отличителния характер на марка с добра репутация („размиване“) - Неоснователно извличане на полза от отличителния характер или репутацията на тази марка („получаване наготово“)
   2011/C 331/03
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Страни в главното производство

      Ищци: Interflora Inc, Interflora British Unit

      Ответници: Marks & Spencer plc, Flowers Direct Online Limited

      Предмет

   Преюдициално запитване — Тълкуване на член 5, параграф 1, буква a) и параграф 2 от Директива 89/104/ЕИО: Първа директива на Съвета от 21 декември 1988 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно марките (ОВ L 40, стр. 1; Специално издание на български език 2007 г., глава 17, том 1, стр. 92), на член 9, параграф 1, буква a) и буква в) от Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ L 11, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17 том 1, стр. 146) и на член 12, параграф 1, член 13, параграф 1 и член 14, параграф 1 от Директива 2000/31/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 8 юни 2000 година за някои правни аспекти на услугите на информационното общество, и по-специално на електронната търговия на вътрешния пазар („Директивата за електронната търговия“), (ОВ L 178, стр. 1; Специално издание на български език 2007 г., глава 13, том 29, стр. 257) — Понятие за „използване“ на марка — Регистриране от търговец на знак, идентичен на марка, при доставчик на услуги, управляващ интернет търсачка, така че след въвеждане на посочения знак като ключова дума на екрана автоматично да се появява интернет адреса (URL) на неговия уеб сайт, предлагащ стоки и услуги, които са идентични на обхванатите от марката („AdWords“) — Услуга за доставка на цветя

      Диспозитив

               1.

               Член 5, параграф 1, буква а) от Първа директива 89/104/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно марките и член 9, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността трябва да се тълкуват в смисъл, че притежателят на марка има право да забрани на конкурент, изхождайки от идентична с тази марка ключова дума, която този конкурент е избрал без съгласието на притежателя, в рамките на услуга по включване в каталог в интернет, да рекламира стоки или услуги, идентични с тези, за които е регистрирана тази марка, когато това използване може да засегне някоя от функциите на марката. Такова използване:

                           —

                           засяга функцията на марката за указване на произход, когато рекламата, показвана в резултат на посочената ключова дума, не позволява или позволява трудно на относително осведомен и в разумни граници наблюдателен интернет потребител да разбере дали посочените в съобщението стоки или услуги са с произход от притежателя на марката или от икономически свързано с него предприятие, или напротив, са с произход от трето лице,

                           —

                           в рамките на услуга по включване в каталог с характеристики като тези в случая, предмет на главното производство, не засяга рекламната функция на марката, и

                           —

                           засяга функцията на марката, свързана с инвестиции, ако създава съществени затруднения за използването на марката от нейния притежател за придобиването или запазването на репутация, годна да привлича и да създава постоянна клиентела.

               2.

               Член 5, параграф 2 от Директива 89/104 и член 9, параграф 1, буква в) от Регламент № 40/94 трябва да се тълкуват в смисъл, че притежателят на марка с добра репутация има право да забрани на конкурент да прави реклама, изхождайки от съответстваща на тази марка ключова дума, която този конкурент е избрал, без съгласието на посочения притежател в рамките на услуга по включване в каталог в интернет, когато посоченият конкурент по този начин извлича неоснователно полза от отличителния характер или от добрата репутация на марката (получаване наготово) или когато посочената реклама уврежда нейния отличителен характер (размиване) или добрата ѝ репутация (опетняване).

         Реклама, изхождаща от такава ключова дума, уврежда отличителния характер на марката с добра репутация (размиване) в частност, ако тя допринася за израждането ѝ в родово понятие.
   Притежателят на марка с добра репутация обаче няма право да забрани, в частност, показвани от конкуренти реклами, изхождащи от съответстващи на тази марка ключови думи, които, без да предлагат просто имитация на стоките или услугите на притежателя на марката, без да причиняват размиване или опетняване и без освен това да засягат функциите на марката с добра репутация, предлагат алтернатива на стоките или услугите на притежателя на посочената марка.

      (1)  ОВ C 282, 21.11.2009 г.


title: Дело C-141/06: Решение на Съда (шести състав) от 19 април 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Директива 2002/65/ЕО — Дистанционна търговия — Неизпълнение на задължението за транспониране във вътрешното право в определения срок)

text:
               28.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 96/16

         Решение на Съда (шести състав) от 19 април 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания
   (Дело C-141/06) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 2002/65/ЕО - Дистанционна търговия - Неизпълнение на задължението за транспониране във вътрешното право в определения срок)
   (2007/C 96/27)
   Език на производството: испански
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности [представители: A. Aresu и R. Vidal Puig]

      Ответник: Кралство Испания [представител: г-н A. Sampol Pucurull]
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Неприети в предвидения срок разпоредби относно различни от частните застраховки финансови услуги, необходими за съобразяване с Директива 2002/65/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 23 септември 2002 г. относно дистанционна търговия на потребителски финансови услуги и за изменение на Директива 90/619/ЕИО на Съвета и на Директиви 97/7/ЕО и 98/27/ЕО (ОВ L 271, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 4, стр. 183)
   Диспозитив

               1)

               Като не е приело относно финансовите услуги, различни от частните застраховки, законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобрази с Директива 2002/65/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 23 септември 2002 г. относно дистанционна търговия на потребителски финансови услуги и за изменение на Директива 90/619/ЕИО на Съвета и на Директиви 97/7/ЕО и 98/27/ЕО, Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по посочената Директива.

               2)

               Кралство Испания се осъжда да заплати разноските.

      (1)  ОВ C 121, 20.5.2006 г.


title: Дело C-618/13 P: Решение на Съда (първи състав) от 26 януари 2017 г. — Zucchetti Rubinetteria SpA/Европейска комисия (Обжалване — Конкуренция — Картели — Белгийски, германски, френски, италиански, нидерландски и австрийски пазар на оборудване за баня — Координиране на продажните цени и обмен на чувствителна търговска информация — Регламент (ЕО) № 1/2003 — Член 23, параграф 2 — Таван от 10 % от оборота)

text:
               3.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 104/5

         Решение на Съда (първи състав) от 26 януари 2017 г. — Zucchetti Rubinetteria SpA/Европейска комисия
   (Дело C-618/13 P) (1)

   ((Обжалване - Конкуренция - Картели - Белгийски, германски, френски, италиански, нидерландски и австрийски пазар на оборудване за баня - Координиране на продажните цени и обмен на чувствителна търговска информация - Регламент (ЕО) № 1/2003 - Член 23, параграф 2 - Таван от 10 % от оборота))
   (2017/C 104/07)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Zucchetti Rubinetteria SpA (представители: M. Condinanzi, P. Ziotti и N. Vasile, avvocati)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: L Malferrari и F. Ronkes Agerbeek)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Zucchetti Rubinetteria SpA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 45, 15.2.2014 г.


title: Дело T-556/11: Решение на Общия съд от 27 април 2016 г. — European Dynamics Люксембург и др./EUIPO (Обществени поръчки за услуги — Процедура за възлагане на обществени поръчки — Разработка на софтуер и услуги по поддръжка — Отхвърляне на офертата на оферент — Класиране на оферент в каскадната процедура — Основания за изключване — Конфликт на интереси — Равно третиране — Задължение за полагане на грижа — Критерии за възлагане — Явна грешка в преценката — Задължение за мотивиране — Извъндоговорна отговорност — Загуба на възможност)

text:
               13.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/42

      Решение на Общия съд от 27 април 2016 г. — European Dynamics Люксембург и др./EUIPO
      (Дело T-556/11) (1)

      ((Обществени поръчки за услуги - Процедура за възлагане на обществени поръчки - Разработка на софтуер и услуги по поддръжка - Отхвърляне на офертата на оферент - Класиране на оферент в каскадната процедура - Основания за изключване - Конфликт на интереси - Равно третиране - Задължение за полагане на грижа - Критерии за възлагане - Явна грешка в преценката - Задължение за мотивиране - Извъндоговорна отговорност - Загуба на възможност))
      (2016/C 211/52)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподатели: European Dynamics Люксембург SA (Етелбрюк, Люксембург), European Dynamics Belgium SA (Брюксел, Белгия), Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Атина, Гърция) (представители: първоначално N. Korogiannakis, M. Dermitzakis и N. Theologou, впоследствие I. Ampazis и накрая M. Sfyri, адвокати)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) (представители: първоначално N. Bambara и M. Paolacci, впоследствие N. Bambara, подпомагани от P. Wytinck и B. Hoorelbeke, адвокати)

         Предмет

      Искане за отмяна на решението на EUIPO, съобщено с писмо от 11 август 2011 г. и прието в рамките на процедура за възлагане на обществена поръчка AO/029/10, озаглавена „Разработка на софтуер и услуги по поддръжка“, с което се отхвърля офертата на European Dynamics Luxembourg, и за отмяна на останалите решения на EUIPO, свързани с него и приети в същата процедура, сред които решенията за възлагане на обществената поръчка на други оференти, от една страна, и от друга страна, искане за обезщетение за вреди.

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя решението на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO), съобщено с писмо от 11 август 2011 г. и прието в рамките на процедура за възлагане на обществена поръчка AO/029/10, озаглавена „Разработка на софтуер и услуги по поддръжка“, с което се отхвърля офертата на European Dynamics Luxembourg SA, и отменя останалите решения на EUIPO, свързани с него и приети в същата процедура, сред които решенията за възлагане на обществената поръчка на други трима оференти в качеството им на спечелили оференти, класирани от първо до трето място в съответствие с каскадната процедура.

                  2)

                  EUIPO трябва да обезщети понесената от European Dynamics Luxembourg вреда от загубата на възможност да му бъде възложено сключването на рамковия договор най-малкото в качеството на трета договаряща страна в съответствие с каскадната процедура.

                  3)

                  В срок от три месеца от датата на обявяване на настоящото решение страните следва да представят пред Общия съд точния размер на обезщетението, установен по общо съгласие.

                  4)

                  При липса на съгласие, в същия срок страните следва да представят пред Общия съд своите искания по точния размер на обезщетението.

                  5)

                  Общият съд не се произнася по съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 6, 7.1.2012 г.


title: Съединени дела T-254/00, T-270/00 и T-277/00: Решение на Първоинстанционния съд от 28 ноември 2008 г.  — Hôtel Cipriani и др./Комисия (Държавни помощи — Намаления на социалноосигурителни вноски в полза на предприятия, установени на територията на Венеция и Киоджа — Решение, с което схемата за помощ се обявява за несъвместима с общия пазар и се разпорежда възстановяване на изплатените помощи — Допустимост — Лична връзка — Условия относно засягането на търговията в Общността и въздействието върху конкуренцията — Дерогации по член 87, параграф 3, букви б)-д) ЕО и по член 87, параграф 2, буква б) ЕО — Квалифициране като нова помощ или като съществуваща помощ — Принципи на правната сигурност, на защита на оправданите правни очаквания, на равно третиране и на пропорционалност — Задължение за мотивиране)

text:
               24.1.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/23

         Решение на Първоинстанционния съд от 28 ноември 2008 г. — Hôtel Cipriani и др./Комисия
   (Съединени дела T-254/00, T-270/00 и T-277/00) (1)

   (Държавни помощи - Намаления на социалноосигурителни вноски в полза на предприятия, установени на територията на Венеция и Киоджа - Решение, с което схемата за помощ се обявява за несъвместима с общия пазар и се разпорежда възстановяване на изплатените помощи - Допустимост - Лична връзка - Условия относно засягането на търговията в Общността и въздействието върху конкуренцията - Дерогации по член 87, параграф 3, букви б)-д) ЕО и по член 87, параграф 2, буква б) ЕО - Квалифициране като нова помощ или като съществуваща помощ - Принципи на правната сигурност, на защита на оправданите правни очаквания, на равно третиране и на пропорционалност - Задължение за мотивиране)
   (2009/C 19/41)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Жалбоподател по дело T-254/00: Hotel Cipriani SpA (Венеция, Италия) (представители: първоначално M. Marinoni, G.M. Roberti и F. Sciaudone, впоследствие G.M. Roberti, F. Sciaudone и A. Bianchini, avocats)

      Жалбоподател по дело T-270/00: Società italiana per il gas SpA (Italgas) (Турино, Италия) (представители: M. Merola, C. Tesauro, M. Pappalardo и T. Ubaldi, avocats)

      Жалбоподател по дело T-277/00: Coopservice — Servizi di fiducia Soc. coop. rl (Cavriago, Италия) и Comitato „Venezia vuole vivere“ (Венеция) (представители: A. Bianchini и A. Vianello, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: V. Di Bucci, подпомаган от A. Dal Ferro, avocat)

      Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателя по дело T-270/00: Италианска република (представители: първоначално U. Leanza, впоследствие I. Braguglia, подпомагани от P. Gentili и S. Fiorentino, avvocati dello Stato)
   Предмет
   Искане за отмяна на Решение 2000/394/ЕО на Комисията от 25 ноември 1999 година относно мерките за помощи в полза на предприятията, установени на територията на Венеция и Киоджа, предвидени в Закон № 30/1997 и Закон № 206/1995 за намаляване на социалноосигурителните вноски (ОВ L 150, 2000 г., стр. 50).
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбите.

               2)

               Hotel Cipriani SpA, Società italiana per il gas SpA (Italgas), Coopservice — Servizi di fiducia Soc. coop. rl и Comitato „Venezia vuole vivere“ понасят, наред с направените от тях съдебни разноски, и тези, направени от Комисията. Coopservice и Comitato „Venezia vuole vivere“ понасят и всички съдебни разноски, направените в рамките на обезпечителното производство.

      (1)  ОВ C 355, 9.12.2000 г.


title: Дело T-407/09: Определение на Общия съд от 9 януари 2012 г. — Neubrandenburger Wohnungsgesellschaft/Комисия (Жалба за отмяна — Държавни помощи — Договори, отнасящи се до продажбата на жилища в рамките на приватизацията на обществени жилища в Neubrandenburg — Жалба — Акт, който не подлежи на обжалване — Недопустимост — Иск за установяване на неправомерно бездействие)

text:
               25.2.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 58/9

         Определение на Общия съд от 9 януари 2012 г. — Neubrandenburger Wohnungsgesellschaft/Комисия
   (Дело T-407/09) (1)

   (Жалба за отмяна - Държавни помощи - Договори, отнасящи се до продажбата на жилища в рамките на приватизацията на обществени жилища в Neubrandenburg - Жалба - Акт, който не подлежи на обжалване - Недопустимост - Иск за установяване на неправомерно бездействие)
   2012/C 58/16
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Neubrandenburger Wohnungsgesellschaft mbH (Neubrandenburg, Германия) (представители: M. Núñez-Müller и J. Dammann, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: B. Martenczuk и K. Gross)

      Страни, встъпили в подкрепа на исканията на ответника: Bavaria Immobilien Beteiligungsgesellschaft mbH & Co. Objekte Neubrandenburg KG (Берлин, Германия); и Bavaria Immobilien Trading GmbH & Co. Immobilien Leasing Objekt Neubrandenburg KG (Берлин) (представител: C. von Donat, avocat)

      Предмет

   Жалба за отмяна на решението на Комисията, за което се твърди, че се съдържа в писмото от 29 юли 2009 г., в което се обявява, че някои договори, сключени от жалбоподателя и отнасящи се до продажбата на жилища в рамките на приватизацията на обществени жилища в Neubrandenburg, не попадат в приложното поле на член 87, параграф 1 ЕО, от една страна, и искане да се установи неправомерното бездействие на Комисията по смисъла на член 232 ЕО, доколкото тя не е взела отношение по посочените договори въз основа на член 4 от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член [88] от Договора за ЕО (ОВ L 83, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41), от друга страна

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2.

               Осъжда Neubrandenburger Wohnungsgesellschaft mbH да заплати направените от него съдебни разноски, както и тези, направени от Комисията, Bavaria Immobilien Beteiligungsgesellschaft mbH & Co. Objekte Neubrandenburg KG и Bavaria Immobilien Trading GmbH & Co. Immobilien Leasing Objekt Neubrandenburg KG.

      (1)  ОВ C 312, 19.12.2009 г.


title: Дело C-574/10: Иск, предявен на 9 декември 2010 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия

text:
               5.3.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 72/5

         Иск, предявен на 9 декември 2010 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия
   (Дело C-574/10)
   2011/C 72/08
   Език на производството: немски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: G. Wilms и C. Zadra)

      Ответник: Федерална република Германия

      Искания на ищеца

               —

               Да се установи, че като е възложила извършването на архитектурни услуги за обновяването на Autalhalle посредством общината на Niedernhausen, без да проведе на процедура за възлагане на обществени поръчки на европейско равнище, Федерална република Германия не е изпълнила задълженията си по членове 2, 9 и 20 във връзка с членове 23—55 от Директива 2004/18/ЕО (1),

               —

               да се осъди Федерална република Германия да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Предмет на настоящия иск са възмездните договори за архитектурни услуги, които общината на Niedernhausen е сключила в качеството си на възлагащ орган с едно инженерно бюро. Въпреки че всички архитектурни услуги се отнасят до един и същи строителен проект, а именно обновяването на Autalhalle, те са възложени поотделно като услуги по проектиране за различни части от една сграда на едно и също инженерно бюро, без да се провежда процедура за възлагане на обществени поръчки на европейско равнище. Поради тази причина стойността на договорите е определена поотделно за всяка една обществена поръчка.
   Въпросните архитектурни договори са възмездни договори за предоставянето на услуги по смисъла на член 1, параграф 2, буква г) от Директива 2004/18/ЕО. Съгласно приложение II А, категория 12 от Директива 2004/18/ЕО архитектурните услуги са приоритетни услуги.
   Комисията смята, че при въпросните услуги по планиране става въпрос за една-единствена обществена поръчка, за чието разделяне на отделни поръчки не съществуват никакви обективни причини. Според Комисията става въпрос за частични услуги по замисленото, одобрено и изпълнено като общ проект обновяване на една-единствена сграда. Те служат на тази обща цел и са в тясна пространствена, икономическа и функционална връзка. Ето защо стойността на обществената поръчка е трябвало да се изчисли според общата стойност на извършените в рамките на обновяването архитектурни услуги. В такъв случай посочената в член 7, буква б) от Директива 2004/18/ЕО прагова стойност е щяла да бъде надхвърлена и е трябвало да се проведе процедура за възлагане на обществени поръчки на европейско равнище.
   При самото строително обновяване на Autalhalle става въпрос за една-единствена обществена поръчка за строителство по смисъла на европейското право в областта на обществените поръчки. Това е сигурен белег, че свързаното с нея планиране трябва да се счита за част от тази обществена поръчка. Ако, както в настоящия случай, архитектурните услуги са свързани с една-единствена обществена поръчка за строителство и тяхното съдържание се определя от планирания строителен обект, няма логична причина да се избере друг начин за изчисляване на стойността. Архитектурните услуги, според Комисията, са в известна степен второстепенни спрямо строителните такива. Защо за една-единствена обществена поръчка за строителство се изискват отделни архитектурни услуги, според Комисията, е неясно.
   Съдът приема, че единната икономическа и техническа функция на отделните съставни части на обществената поръчка е белег за това, че става въпрос за една-единствена обществена поръчка. Въпреки че посоченият критерий за функционален подход е развит във връзка с обществените поръчки за строителство, Комисията смята, че той важи и за обществените поръчки за услуги. Критерият за техническото и икономическо единство на услугите по планиране на отделните части на сграда е изпълнен, защото става въпрос за една-единствена сграда.
   Произволно разделяне на договорите противоречи на effet utile на директивата. В частност то би довело до стойности, които са изкуствено по-занижени от праговете в директивата и така до ограничаване на приложното ѝ поле. В постоянната си практика Съдът подчертава значението на директивите за обществените поръчки за свободното движение на услуги и за честната конкуренция в рамките на Съюза. Произволно и субективно „раздробяване“ на отделни обществени поръчки за услуги би подкопало тази цел.
   Бюджетни причини за разделянето на отделните строителни фази също не могат да обосноват изкуственото разделяне на една-единствена стойност на обществената поръчка. Това би противоречало на целта на европейските директиви в областта на обществените поръчки за провеждането на единна обществена поръчка, която само защото поради чисто бюджетни причини се провежда на няколко етапа, трябва да се счита за отделни обществени поръчки, които поради тази причина не попадат в приложното поле на Директивата. Член 9, параграф 3 от Директивата забранява подобно изкуствено разделяне на една-единствена обществена поръчка.
   Накрая се прави изводът, че при въпросните договори става въпрос за една-единствена обществена поръчка, чиято стойност към момента на възлагане на обществените поръчки надвишава установените в Директивата прагови стойности. Следователно е трябвало да се проведе процедура по възлагане на обществена поръчка на европейско равнище в съответствие с процедурите в Директивата. Това не се е случило, поради което ответникът е нарушил Директивата.

      (1)  Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки (ОВ L 134, стр. 114; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 116).


title: Дело C-209/10: Решение на Съда (голям състав) от 27 март 2012 г. (преюдициално запитване от Højesteret — Дания) — Post Danmark A/S/Konkurrencerådet (Член 82 ЕО — Пощенско предприятие с господстващо положение, което има задължение за предоставяне на универсална услуга за разпространение на някои адресирани пратки — Прилагане на ниски цени спрямо някои бивши клиенти на конкурент — Липса на доказателства за намерението — Дискриминация посредством цените — Ниски и избирателни цени — Действително или вероятно отстраняване на конкурент — Въздействие върху конкуренцията и поради това върху потребителите — Обективна обоснованост)

text:
               26.5.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 151/4

         Решение на Съда (голям състав) от 27 март 2012 г. (преюдициално запитване от Højesteret — Дания) — Post Danmark A/S/Konkurrencerådet
   (Дело C-209/10) (1)

   (Член 82 ЕО - Пощенско предприятие с господстващо положение, което има задължение за предоставяне на универсална услуга за разпространение на някои адресирани пратки - Прилагане на ниски цени спрямо някои бивши клиенти на конкурент - Липса на доказателства за намерението - Дискриминация посредством цените - Ниски и избирателни цени - Действително или вероятно отстраняване на конкурент - Въздействие върху конкуренцията и поради това върху потребителите - Обективна обоснованост)
   2012/C 151/06
   Език на производството: датски

      Запитваща юрисдикция

   Højesteret

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Post Danmark A/S

      Ответник: Konkurrencerådet

      в присъствието на: Forbruger-Kontakt a-s

      Предмет

   Преюдициално запитване — Højesteret — Тълкуване на член 82 ЕО (понастоящем член 102 ДФЕС) — Злоупотреба с господстващо положение — Пощенско дружество, което има господстващо положение и задължение за разпространение на адресирани писма и пакети, и което избирателно намалява цените за разпространение на неадресирани пратки до размер под своите общи средни разходи, но над средните си увеличаващи се разходи — Злоупотреба с цел отстраняване на конкурент

      Диспозитив

   Член 82 ЕО трябва да се тълкува в смисъл, че политика на ниски цени, прилагани от предприятие с господстващо положение спрямо някои бивши големи клиенти на конкурент, не може да се счита за злоупотреба, свързана с практика за отстраняване, само поради това че прилаганата от това предприятие цена към един от неговите клиенти е в размер под общите средни разходи, свързани със съответната дейност, но над средните увеличаващи се разходи, свързани със същата дейност, така както са оценени по делото в главното производство. За да се прецени наличието на антиконкурентен ефект при обстоятелства като тези в посоченото дело, трябва да се провери дали без обективна обоснованост тази ценова политика води до действителното или вероятно отстраняване на този конкурент, увреждайки конкуренцията и поради това интересите на потребителите.

      (1)  ОВ C 179, 3.7.2010 г.


title: Дело C-649/11 P: Определение на Съда от 3 октомври 2012 г. — Cooperativa Vitivinícola Arousana S. Coop. Galega/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), María Constantina Sotelo Ares (Обжалване — Марка на Общността — Регламент (ЕО) № 40/94 — Член 8, параграф 1, буква б) — Вероятност от объркване — Словна марка „ROSALIA DE CASTRO“ — Възражение на притежателя на националната словна марка „ROSALIA“ )

text:
               6.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 101/5

         Определение на Съда от 3 октомври 2012 г. — Cooperativa Vitivinícola Arousana S. Coop. Galega/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), María Constantina Sotelo Ares
   (Дело C-649/11 P) (1)

   (Обжалване - Марка на Общността - Регламент (ЕО) № 40/94 - Член 8, параграф 1, буква б) - Вероятност от объркване - Словна марка „ROSALIA DE CASTRO“ - Възражение на притежателя на националната словна марка „ROSALIA“)
   2013/C 101/09
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Cooperativa Vitivinícola Arousana S. Coop. Galega (представител: I. Temiño Ceniceros, abogado)

      Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: J. Crespo Carrillo), María Constantina Sotelo Ares (представител: C. Lema Devesa, abogado)

      Предмет

   Жалба срещу Решението на Общия съд (трети състав) от 5 октомври 2010 г. по дело Cooperativa Vitivinícola Arousana/СХВП — Sotelo Ares (T-421/10), с което Общият съд отхвърля жалбата срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 19 юли 2010 г. (преписка R 1804/2008-4) относно производство по възражение между Maria Constantina Sotelo Ares и Cooperativa Vitivinícola Arousana, S. Coop. Galega

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Cooperativa Vitivinícola Arousana S. Coop. Galega да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 58, 25.2.2012 г.


title: Дело C-481/16: Иск, предявен на 2 септември 2016 г. — Европейска комисия/Република Гърция

text:
               17.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 383/9

         Иск, предявен на 2 септември 2016 г. — Европейска комисия/Република Гърция
   (Дело C-481/16)
   (2016/C 383/12)
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: A. Bouchagiar и B. Stromsky)

      Ответник: Република Гърция

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е приела в определения срок необходимите мерки за изпълнение на решение на Комисията от 27 март 2014 г. във връзка с държавна помощ SA.34572, приведена в изпълнение от Република Гърция в полза на акционерно дружество Larco General Mining & Metallurgical Company, или във всички случаи, като не е уведомила надлежно Комисията за приетите мерки по смисъла на член 5 от решението, Република Гърция не е изпълнила своите задължения по смисъла на членове 3, 4 и 5 от Договора за функционирането на Европейския съюз;

               —

               да се осъди Република Гърция да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

               1.

               Съгласно решение на Европейската комисия от 27 март 2014 г. (процедура SA.34572) Република Гърция е била длъжна да събере в срок от три месеца несъвместимите държавни помощи, които е предоставила на Larco и надлежно да уведоми Комисията за необходимите за тази цел мерки. Въпросните помощи се състояли в държавни гаранции, предоставени на Larco през 2008, 2010 и 2011 г. и в участието на държавата в увеличаването на дружествения капитал през 2009 г.

               2.

               Република Гърция обаче не е събрала въпросните помощи в срок от четири месеца, както била длъжна да направи. Освен това Република Гърция все още не приема мерките, необходими за изпълнението на решението. Във всички случаи Република Гърция не е уведомила надлежно Европейската комисия относно мерките за изпълнение на решението.


title: Дело F-153/12: Жалба, подадена на 18 декември 2012 г. — ZZ/Комисия

text:
               23.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 55/26

         Жалба, подадена на 18 декември 2012 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-153/12)
   2013/C 55/46
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: M. Kerger, avocat)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на решението, с което се отказва предоставянето на надбавка за жилищни нужди, както и на наследствена пенсия на партньора на жалбоподателя.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението от 25 септември 2012 г.;

               —

               да се обяви за незаконосъобразен и да се отмени член 1, параграф 2, буква в), подточка iv) от Приложение VII към Правилника поради дискриминационния му характер;

               —

               да се обяви за незаконосъобразен и да се отмени член 17 от Приложение VIII към Правилника;

               —

               да се разпореди, че жалбоподателят има право на надбавка за жилищни нужди със задна дата, считано от 13 декември 2011 г., както и на предоставяне на наследствена пенсия за неговия партньор;

               —

               да се разпореди приемането на всички други необходими мерки;

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


title: Дело F-107/11: Жалба, подадена на 18 октомври 2011 г. — ZZ/ЕЦПКЗ

text:
               28.1.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 25/69

      Жалба, подадена на 18 октомври 2011 г. — ZZ/ЕЦПКЗ
      (Дело F-107/11)
      (2012/C 25/132)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: ZZ (представител: E. Mylonas, lawyer)

         Ответник: Европейски център за профилактика и контрол върху заболяванията

         Предмет на производството

      Отмяна на атестационния доклад за периода от 1 януари до 31 декември 2010 г.

         Искания на жалбоподателя

      Жалбоподателят иска от Съда на публичната служба:

                  —

                  да отмени атестационния доклад от 8 февруари 2011 г.; и

                  —

                  ако е необходимо, да отмени:

                              —

                              решението на директора на ЕЦПКЗ от 9 септември 2011 г., с което се отхвърля подадената по административен ред жалба;

                              —

                              становището на Съвместния комитет от 30 юни 2011 г. решението на апелативния оценяващ от 5 юли 2011 г.;

                              —

                              доклада на заверяващия служител от 15 април 2011 г.;

                  —

                  да осъди ЕЦПКЗ да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-258/08: Жалба, подадена на 30 юни 2008 г. — Rath/СХВП — Portela & Ca. (DIACOR)

text:
               30.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 223/54

         Жалба, подадена на 30 юни 2008 г. — Rath/СХВП — Portela & Ca. (DIACOR)
   (Дело T-258/08)
   (2008/C 223/95)
   Език, на който е подадена жалбата: английски
   Страни

      Жалбоподател: Matthias Rath (Кейп Таун, Южна Африка) (представители: U. Vogt, C. Kleiner и S. Ziegler, lawyers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Portela & Ca., SA (Mamede do Coronado, Португалия)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 30 април 2008 г. по преписка R 1630/2006-2 и

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски и, ако случаят е такъв, другата страна в производството пред апелативния състав.

         Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „DIACOR“ за стоки и услуги от класове 5, 16 и 41

      Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка или знак, на който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Португалската регистрация № 137 311 на марка „DIACOL“ за стоки от клас 79, в съответствие с действащата към момента на регистрация национална класификация на стоки

      Решение на отдела по споровете: уважава възражението за всички спорни стоки от клас 5

      Решение на апелативния състав: оставя жалбата без уважение

      Изложени правни основания: (i) нарушение на член 22, параграф 6 от Регламент № 2868/95 (1) на Комисията, тъй като няколко документа, представени от другата страна в производството пред апелативния състав, не са били на английски език и на жалбоподателя не е предоставен превод, за да прецени съдържанието на доказателството за използване; (ii) нарушение на член 43, параграфи 2 и 3 от Регламент № 40/94 на Съвета, тъй като апелативният състав неправилно приел, че другата страна в производството пред него е представила достатъчно доказателства, за да докаже използването на по-ранната марка в Португалия за всички стоки, за които е била регистрирана, и (iii) нарушение на член 8, параграф 1 от Регламент № 40/94 на Съвета, тъй като между конфликтните марки няма нито зрителна, нито фонетична или идейна прилика, така че да се създава вероятност от объркване.

      (1)  Регламент (ЕО) № 2868/95 на Комисията от 13 декември 1995 г. за прилагане на Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета относно марката на Общността (ОВ 1995 г., L 303, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 189).


title: Дело T-635/11: Определение на Общия съд от 19 април 2016 г. — Regency Entertainment Psychagogiki kai Touristiki/Комисия („Държавни помощи — Отмяна на обжалвания акт — Отпадане на предмета на спора — Липса на основание за произнасяне“)

text:
               27.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 232/20

         Определение на Общия съд от 19 април 2016 г. — Regency Entertainment Psychagogiki kai Touristiki/Комисия
   (Дело T-635/11) (1)

   ((„Държавни помощи - Отмяна на обжалвания акт - Отпадане на предмета на спора - Липса на основание за произнасяне“))
   (2016/C 232/27)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Regency Entertainment Psychagogiki kai Touristiki AE (Maroussi Attikis, Гърция) (представители: N. Niejahr, avocat, F. Carlin, barrister, Q. Azau, F. Spyropoulos, I. Dryllerakis, K. Spyropoulos, A. Komninos, K. Struckmann, avocats, и M. Powell, solicitor)

      Ответник: Европейска комисия (представители: P.-J. Loewenthal, D. Triantafyllou и H. van Vliet)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Koinopraxia Touristiki Loutrakiou AE OTA — Loutraki AE — Klab Otel Loutraki Kazino Touristikes kai Xenodocheiakes Epicheiriseis AE (Loutraki, Гърция) (представител: S. Pappas, avocat)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение 2011/716/ЕС на Комисията от 24 май 2011 г. относно държавна помощ C 16/10 (ex NN 22/10, ex CP 318/09), отпусната от Гърция в полза на някои гръцки казина (OВ L 285, стp. 25)

      Диспозитив

               1)

               Липсва основание за произнасяне по настоящата жалба.

               2)

               Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски и тези, направени от Regency Entertainment Psychagogiki kai Touristiki AE.

               3)

               Koinopraxia Touristiki Loutrakiou AE OTA — Loutraki AE — Klab Otel Loutraki Kazino Touristikes kai Xenodocheiakes Epicheiriseis AE понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 32, 4.2.2012 г.


title: Дело C-208/05: Решение на Съда (трети състав) от 11 януари 2007 г. (искане за даване на преюдициално заключение, направено от Sozialgericht Berlin — Германия) — Innovative Technology Center GmbH (ITC)/Bundesaguentur für Arbeit (Свободно движение на работници — Свободно предоставяне на услуги — Национална правна уредба — Изплащане от държава-членка на възнаграждение, дължимо на частна агенция по заетостта с оглед настаняване на работа — Труд, основание за заплащане на задължителни осигурителни вноски в посочената държава-членка — Ограничение — Обосновка — Пропорционалност)

text:
               24.2.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 42/5

         Решение на Съда (трети състав) от 11 януари 2007 г. (искане за даване на преюдициално заключение, направено от Sozialgericht Berlin — Германия) — Innovative Technology Center GmbH (ITC)/Bundesaguentur für Arbeit
   (Дело C-208/05) (1)

   (Свободно движение на работници - Свободно предоставяне на услуги - Национална правна уредба - Изплащане от държава-членка на възнаграждение, дължимо на частна агенция по заетостта с оглед настаняване на работа - Труд, основание за заплащане на задължителни осигурителни вноски в посочената държава-членка - Ограничение - Обосновка - Пропорционалност)
   (2007/C 42/08)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Sozialgericht Berlin [Съд по осигурителноправни спорове, гр. Берлин]
   Страни в главното производство

      Ищец: Innovative Technology Center GmbH (ITC)

      Ответник: Bundesaguentur für Arbeit
   Предмет
   Искане за даване на преюдициално заключение — Sozialgericht Berlin — Тълкуване на чл. 18, 39, 49, 50 и 87 от Договора за ЕО, както и на чл. 3 и 7 от Регламент (ЕИО) № 1612/68 на Съвета от 15 октомври 1968 година относно свободното движение на работници в Общността (ОВ L 257, стр. 2) — Национално законодателство, предвиждащо субсидии в полза на частни дружества в областта на заетостта в случаите на сключване от лицето, търсещо работа, на трудов договор, основание за включване в схемата за социално осигуряване — Неприлагане в случаите на сключване на трудов договор с работодател, установен на територията на друга държава-членка
   Диспозитив

               1.

               Членове 39 ЕО, 49 ЕО и 50 ЕО не допускат национална правна уредба, като член 421g, параграф 1, изречение второ от книга III на Немския кодекс за социално осигуряване, която предвижда, че изплащането от държава-членка на частна агенция по заетостта на възнаграждението, което лице, търсещо работа, дължи на тази агенция с оглед настаняването на работа, е подчинено на условието намерената от този посредник работа да е основание за заплащане на задължителни осигурителни вноски на територията на въпросната държава.

               2.

               Доколкото вътрешната правна уредба ѝ предоставя право на преценка, националната юрисдикция е тази, която трябва да тълкува и прилага дадена вътрешноправна разпоредба в съответствие с изискванията на общностното право, а когато такова тълкуване не е възможно — що се отнася до разпоредбите на Договора за ЕО, предоставящи на частноправните субекти права, които последните могат да предявят по съдебен ред, а националните юрисдикции са длъжни да защитават — да остави без приложение противоречащата на посочените разпоредби вътрешноправна норма.

      (1)  ОВ C 171, 9.7.2005 г.


title: Дело C-334/07 P: Решение на Съда (втори състав) от 11 декември 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Freistaat Sachsen (Обжалване — Държавни помощи — Проект на схема за помощи в полза на малките и средни предприятия — Съвместимост с общия пазар — Критерии за разглеждане на държавните помощи — Прилагане във времето — Уведомление относно проект преди влизане в сила на Регламент (ЕО) № 70/2001 — Решение, постановено след влизането в сила — Оправдани правни очаквания — Правна сигурност — Пълно уведомление)

text:
               7.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 32/5

         Решение на Съда (втори състав) от 11 декември 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Freistaat Sachsen
   (Дело C-334/07 P) (1)

   (Обжалване - Държавни помощи - Проект на схема за помощи в полза на малките и средни предприятия - Съвместимост с общия пазар - Критерии за разглеждане на държавните помощи - Прилагане във времето - Уведомление относно проект преди влизане в сила на Регламент (ЕО) № 70/2001 - Решение, постановено след влизането в сила - Оправдани правни очаквания - Правна сигурност - Пълно уведомление)
   (2009/C 32/09)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: Комисия на Европейските общности (представител: K. Gross)

      Друга страна в производството: Freistaat Sachsen (представител: Th. Lübbig, Rechtsanwalt)
   Предмет
   Жалба, подадена срещу Решение на Първоинстанционния съд (пети разширен състав) от 3 май 2007 г. по дело Freistaat Sachsen/Комисия (T-357/02), с което Първоинстанционният съд отменя частично Решение 2003/226/ЕО на Комисията от 24 септември 2002 година относно схемата за помощи, предвидена от Германия — „Програма в полза на малките и средни предприятия — Подобряване на производителността на предприятията в Саксония“ — Подпрограми 1 (Направляване и консултиране), 4 (Участие в панаири и изложения), 5 (Сътрудничество) и 7 (Насърчаване на дизайна) (ОВ L 91, 2003 г., стр. 13) — Приложимост на Регламент (ЕО) № 70/2001 на Комисията от 12 януари 2001 година за прилагане на членове 87 и 88 от Договора за създаване на Европейската общност по отношение на държавните помощи за малките и средните предприятия относно проекти за помощ, за които Комисията е уведомена преди влизането в сила на този регламент
   Диспозитив

               1)

               Отменя Решение на Първоинстанционния съд на Европейските общности от 3 май 2007 г. по дело Freistaat Sachsen/Комисия (T-357/02).

               2)

               Връща делото за ново разглеждане от Първоинстанционния съд на Европейските общности.

               3)

               Съдът не се произнася по съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 223, 22.9.2007 г.


title: Дело T-403/06: Иск, предявен на 22 декември 2006 г. — Белгия/Комисия

text:
               24.2.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 42/36

         Иск, предявен на 22 декември 2006 г. — Белгия/Комисия
   (Дело T-403/06)
   (2007/C 42/63)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Кралство Белгия [представлявано от: L. Van den Broeck, представител, и J. Meyers, адвокат]

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               Да се отмени оспорваното решение по реда на член 230 от Договора за ЕО;

               —

               да се осъди Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   С настоящия иск ищецът търси отмяната на решението на Комисията, съдържащо се в писмото на Статистическата служба на Европейските общности (Евростат) от 18 октомври 2006 г., за изменение на актуалните данни за държавния дефицит и за държавния дълг на Белгия за 2005 година, отчетени от белгийските власти и за публикуване на изменените данни в изпълнение на член 8з, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 3605/93 на Съвета от 22 ноември 1993 година за прилагане на Протокола относно процедурата при прекомерен дефицит, приложен към Договора за създаване на ЕО (1), с последващите изменения. Ищецът оспорва две изменения, внесени от Комисията, а именно — класирането на Fonds d'infrastructure ferroviaire (FIF) в сектора на държавното управление, а не в сектора на нефинансовите дружества във връзка с прилагането на Европейската система от сметки (ESA 95) (2) и регистрирането на поемането от държавата (FIF) на дълговете на Société nationale des Chemins de fer belges (SNCB) през 2005 г. като капиталов трансфер от 7 400 милиона EUR.
   В подкрепа на своето искане за отмяна ищецът навежда следните правни основания.
   Относно класирането на FIF в сектора на държавното управление той навежда правно основание, изведено от член 8з, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 3605/93 и от параграфи 2.12, 3.19 и 3.27 от ESA 95. Ищецът смята, че FIF трябва да бъде квалифициран като „институционална единица“ по смисъла на параграф 2.12 от ESA 95 и като „пазарен производител“ съгласно критериите, определени в параграфи 3.19 и 3.27-3.37 от ESA 95 и като такъв той трябва да бъде класиран извън сектора на държавното управление. Ищецът изтъква също така, че в оспорваното решение неоснователно се преценява, че за 2005 година FIF не отговаря на това двойно условие.
   Относно капиталовия трансфер от 7 400 милиона EUR от белгийската държава към SNCB като поемане на дълговете на това дружество от FIF през 2005 г., ищецът, при условията на евентуалност, предявява три правни основания. Първото се извежда от нарушението на член 8з, параграф 2 от Регламент (ЕО) 3605/93 и на параграфи 1.33, 1.44(в), 4.165(е) и 6.30 от ESA 95. Ищецът претендира, че възлагането на съответния дълг на FIF е произтичало не от „операция“ по смисъла на параграф 1.33 от ESA 95, а от „промяна в структурата“ по смисъла на параграфи 1.44(в) и 6.30 от ESA 95. Той поддържа, евентуално, че дори възлагането на дълга на FIF да е трябвало да бъде анализирано като „операция“ по смисъла на параграф 1.33 от ESA 95, то не е предполагало капиталов трансфер по смисъла на параграф 4.165(е) от ESA 95. Второто правно основание, заявено в рамките на оспорването на регистрирането на капиталовия трансфер от 7 400 милиона EUR от белгийската държава към SNCB, се извежда от нарушение на член 253 ЕО, произтичащо от това, че по този пункт, според ищеца, Комисията не е изложила достатъчно мотиви в оспорваното решение. Освен това, ищецът претендира, че с отклоняването си от становището, изразено от Комисията (Евростат) в електронното й съобщение от 13 август 2004 година, в което експерт от Комисията е изразил съгласието си с анализа, направен от ищцата по настоящото дело, оспорваното решение нарушава принципа за закрила на оправданите правни очаквания.

      (1)  ОВ L 332, стр. 7.

      (2)  Одобрен с Регламент (ЕО) №2223/96 на Съвета от 25 юни 1996 година относно Европейската система от национални и регионални сметки в Общността, ОВ L 310, стр. 1.


title: Дело T-567/11: Жалба, подадена на 31 октомври 2011 г. — Viejo Valle/СХВП — Etablissements Coquet (Дълбока чиния с орнаментация)

text:
               4.2.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 32/27

         Жалба, подадена на 31 октомври 2011 г. — Viejo Valle/СХВП — Etablissements Coquet (Дълбока чиния с орнаментация)
   (Дело T-567/11)
   2012/C 32/56
   Език на жалбата: испански

      Страни

      Жалбоподател: Viejo Valle, SA (L'Olleria, Испания) (представител: I. Temiño Ceniceros, abogado)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Etablissements Coquet SA (Saint Léonard de Noblat, Франция)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               Да обяви настоящата жалба за допустима, заедно с нейните приложения;

               —

               да отмени решението на трети апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 29 юли 2011 г. по дело R 1055/2010-3;

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Регистриран промишлен дизайн на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: Промишлен дизайн № 384.912-0009, изобразяващ сервиз с орнаментация; дълбока чиния.

      Притежател на промишления дизайн на Общността: Жалбоподателят.

      Страна, която иска обявяване на недействителността на промишления дизайн на Общността: Etablissements Coquet SA.

      Основание на искането за обявяване на недействителност: Нарушение на член 25, параграф 1, буква е) от Регламент (ЕО) № 6/2002, доколкото промишленият дизайн на Общността представлява неразрешено използване на произведение, защитено от авторското право на държава членка.

      Решение на отдела по отмяна: Уважава искането за обявяване на недействителност.

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: Нарушение на член 25, параграф 1, буква е) от Регламент (ЕО) № 6/2002 и на член 28, параграф 1, буква б), точка iii) от Регламент № 2245/2002, доколкото жалбоподателят не е документирал подробно нито защитеното с авторското право произведение, на което се основава искането за обявяване за недействителност, нито правото върху него и неговия предмет.


title: Дело C-13/11: Определение на председателя на Съда от 25 ноември 2011 г. (преюдициално запитване от Tribunal da Relação de Guimarães — Португалия) — Maria das Dores Meira da Silva/Zurich — Companhia de Seguros SA

text:
               10.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 73/25

         Определение на председателя на Съда от 25 ноември 2011 г. (преюдициално запитване от Tribunal da Relação de Guimarães — Португалия) — Maria das Dores Meira da Silva/Zurich — Companhia de Seguros SA
   (Дело C-13/11) (1)

   2012/C 73/45
   Език на производството: португалски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 95, 26.3.2011 г.


title: Дело C-531/08: Иск, предявен на 2 декември 2008 г.  — Комисия на Европейските общности/Португалска република

text:
               24.1.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/21

         Иск, предявен на 2 декември 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Португалска република
   (Дело C-531/08)
   (2009/C 19/39)
   Език на производството: португалски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: P. Guerra e Andrade и P. Dejmek)

      Ответник: Португалска република
   Искания на ищеца

               —

               Да се обяви, че като не е приела законовите, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2005/56/EО на Европейския парламент и на Съвета от 26 октомври 2005 година относно презграничните сливания на дружества с ограничена отговорност (1), или във всеки случай, като не е уведомила Комисията за тях, Република Португалия не е изпълнила задълженията си по тази директива,

               —

               да се осъди Португалската република да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Срокът за транспониране във вътрешното право на директивата е изтекъл на 15 декември 2007 г.

      (1)  ОВ L 310, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 2, стр. 107.


title: Дело C-476/17: Преюдициално запитване от Bundesgerichtshof (Германия), постъпило на 4 август 2017 г. — Pelham GmbH, Moses Pelham, Martin Haas/Ralf Hütter, Florian Schneider-Esleben

text:
               16.10.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 347/16

         Преюдициално запитване от Bundesgerichtshof (Германия), постъпило на 4 август 2017 г. — Pelham GmbH, Moses Pelham, Martin Haas/Ralf Hütter, Florian Schneider-Esleben
   (Дело C-476/17)
   (2017/C 347/21)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesgerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Pelham GmbH, Moses Pelham, Martin Haas

      Ответници: Ralf Hütter, Florian Schneider-Esleben

      Преюдициални въпроси

               1)

               Налице ли е нарушаване на изключителното право на продуцента на звукозаписи на възпроизвеждане на неговия звукозапис, предвидено в член 2, буква в) от Директива 2001/29/ЕО (1), в случаите, когато от неговия звукозапис се записват най-кратки откъси от звуци и се прехвърлят в друг звукозапис?

               2)

               Представлява ли звукозапис, който включва прехвърлени от друг звукозапис най-кратки откъси от звуци, копие от този друг звукозапис по смисъла на член 9, параграф 1, буква б) от Директива 2006/115/ЕО (2)?

               3)

               Могат ли държавите членки да предвидят разпоредба, която, подобно на разпоредбата на член 24, параграф 1 от Urheberrechtsgesetz (Закон за авторското право, наричан по-нататък „UrhG“), уточнява, че по своята същност обхватът на закрила на изключителното право на продуцента на звукозаписи на възпроизвеждане (член 2, буква в) от Директива 2001/29 ЕО) и на разпространение (член 9, параграф 1, буква б) от Директива 2006/115/ЕО) на неговия звукозапис е ограничен по такъв начин, че самостоятелно произведение, което е създадено, като свободно е използван неговият звукозапис, може да се използва без съгласието му?

               4)

               Използва ли се произведение или друг закрилян обект по смисъла на член 5, параграф 3, буква г) от Директива 2001/29/ЕО за целите на цитиране, когато не може да се разпознае, че се използва чуждо произведение или чужд друг закрилян обект?

               5)

               Оставят ли разпоредбите на правото на Съюза относно правото на възпроизвеждане и правото на разпространение на продуцента на звукозаписи (член 2, буква в) от Директива 2001/29/ЕО и член 9, параграф 1, буква б) от Директива 2006/115/ЕО) и относно изключенията или ограниченията на тези права (член 5, параграфи 2 и 3 от Директива 2001/29/ЕО и член 10, параграф 2, първо изречение от Директива 2006/115/ЕО) свобода на преценка при транспонирането в националното право?

               6)

               По какъв начин при определянето на обхвата на закрила на изключителното право на продуцента на звукозаписи на възпроизвеждане (член 2, буква в) от Директива 2001/29/ЕО) и на разпространение (член 9, параграф 1, буква б) от Директива 2006/115/ЕО) на неговия звукозапис, както и на обхвата на изключенията или ограниченията на тези права (член 5, параграфи 2 и 3 от Директива 2001/29/ЕО и член 10, параграф 2, първо изречение от Директива 2006/115/ЕО) трябва да се вземат предвид основните права, закрепени в Хартата на основните права на ЕС?

      (1)  Директива 2001/29/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 22 май 2001 година относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество (ОВ L 167, 2001 г., стр. 10; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 230).

      (2)  Директива 2006/115/EО на Европейския парламент и Съвета от 12 декември 2006 година за правото на отдаване под наем и в заем, както и за някои права, свързани с авторското право в областта на интелектуалната собственост (ОВ L 376, 2006 г., стр. 28; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 3, стр. 14).


title: Дело T-313/07: Определение на Първоинстанционния съд от 25 февруари 2008 г. — Cemex UK Cement/Комисия

text:
               24.5.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 128/37

         Определение на Първоинстанционния съд от 25 февруари 2008 г. — Cemex UK Cement/Комисия
   (Дело T-313/07) (1)

   (2008/C 128/78)

      Език на производството: английски

   Председателят на четвърти състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 235, 6.10.2007 г.


title: Дело F-28/15: Жалба, подадена на 17 февруари 2015 г. — ZZ/Комисия

text:
               4.5.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 146/49

         Жалба, подадена на 17 февруари 2015 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-28/15)
   (2015/C 146/68)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представители: J.-N. Louis и N. de Montigny)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяната на окончателното решение относно прехвърляне на пенсионните права на жалбоподателя към пенсионната схема на Съюза, с което се прилагат новите Общи разпоредби за изпълнение (ОРИ) на член 11, параграф 2 от приложение VIII към Правилника от 3 март 2011 г.

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението на Комисията от 19 юни 2014 г. относно изчисляването на бонуса към пенсионните права на жалбоподателя, придобити преди неговото постъпване на служба в Комисията;

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-58/05: Решение на Първоинстанционния съд от 11 юли 2007 г. — Centeno Мediavilla и др./Комисия ( Публична служба — Длъжностни лица — Назначаване — Влизане в сила на новия Правилник за персонала — Преходни правила за класиране в степен при назначаване — Член 12 от приложение ХIII на новия Правилник за персонала )

text:
               25.8.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 199/34

         Решение на Първоинстанционния съд от 11 юли 2007 г. — Centeno Мediavilla и др./Комисия
   (Дело T-58/05) (1)

   („Публична служба - Длъжностни лица - Назначаване - Влизане в сила на новия Правилник за персонала - Преходни правила за класиране в степен при назначаване - Член 12 от приложение ХIII на новия Правилник за персонала“)
   (2007/C 199/64)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищци: Isabel Clara Centeno Mediavilla (Séville, Испания); Delphine Fumey (Evere, Белгия); Eva Gerhards (Брюксел, Белгия); Iona M. S. Hamilton (Брюксел); Raymond Hill (Брюксел); Jean Huby (Брюксел); Patrick Klein (Брюксел); Domenico Lombardi (Брюксел); Thomas Millar (Лондон, Обединено кралство); Miltiadis Moraitis (Woluwe-Saint-Lambert, Белгия); Ansa Norman Palmer (Брюксел); Nicola Robinson (Брюксел); François-Xavier Rouxel (Брюксел); Marta Silva Mendes (Брюксел); Peter van den Hul (Tervuren, Белгия); Fritz Von Nordheim Nielsen (Hoeilaart, Белгия); и Michaël Zouridakis (Брюксел) (представители: първоначално G. Vandersanden, L. Levi и A. Finchelstein, впоследствие G. Vandersanden и L. Levi, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: J. Currall и H. Kraemer)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Съвет на Европейския съюз (представители: първоначално М. Arpio Santacruz, М. Sims и I. Sulce, впоследствие M. Arpio Santacruz и I. Sulce)
   Предмет
   Искане за отмяна на решенията, които назначават ищците като длъжностни лица в срок за изпитване, доколкото определят тяхното класиране в степен като прилагат преходните разпоредби на член 12, параграф 3 от приложение ХIII към Правилника за длъжностните лица на Европейските общности, изменен от Регламент (ЕО, Евроатом) № 723/2004 на Съвета от 22 март 2004 година (ОВ L 124, стр. 1).
   Диспозитив

               1)

               Искът се отхвърля.

               2)

               Комисията поема собствените си съдебни разноски и половината от съдебните разноски, направени от ищците.

               3)

               Ищците поемат половината от направените от тях съдебни разноски.

               4)

               Съветът поема собствените си съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 93, 16.4.2005 г.


title: Дело C-350/08: Решение на Съда (първи състав) от 28 октомври 2010 г. — Европейска комисия/Република Литва (Неизпълнение на задължения от държава членка — Акт за присъединяване от 2003 г. — Задължения за присъединяващите се държави — Достижения на правото на Общността — Директиви 2001/83/ЕО и 2003/63/ЕО — Регламенти (ЕИО) № 2309/93 и (ЕО) № 726/2004 — Лекарствени продукти за хуманна употреба — Получени чрез биотехнология сходни биологични лекарствени продукти — Национално разрешение за търговия, издадено преди присъединяването)

text:
               18.12.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 346/5

         Решение на Съда (първи състав) от 28 октомври 2010 г. — Европейска комисия/Република Литва
   (Дело C-350/08) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Акт за присъединяване от 2003 г. - Задължения за присъединяващите се държави - Достижения на правото на Общността - Директиви 2001/83/ЕО и 2003/63/ЕО - Регламенти (ЕИО) № 2309/93 и (ЕО) № 726/2004 - Лекарствени продукти за хуманна употреба - Получени чрез биотехнология сходни биологични лекарствени продукти - Национално разрешение за търговия, издадено преди присъединяването)
   2010/C 346/07
   Език на производството: литовски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: A. Steiblytė и M. Šimerdová)

      Ответник: Република Литва (представители: D. Kriaučiūnas и R. Mackevičienė)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 6, параграф 1 и на приложение I, част II, точка 4 от Директива 2001/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 година за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба (ОВ L 311, стр. 67; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 33, стр. 3), изменена с Директива 2003/63/ЕО, както и на член 3, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 2309/93 на Съвета от 22 юли 1993 година, с който се установява редът в Общността за издаване на разрешителни и за упражняване на надзор над лекарствени продукти, използвани в хуманната и ветеринарната медицина, и се създава Европейска агенция за оценка на лекарствени продукти, и по член 3, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 726/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година за установяване на процедури на Общността за разрешаване и контрол на лекарствени продукти за хуманна и ветеринарна употреба, и за създаване на Европейска агенция по лекарствата (ОВ L 136, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 44, стр. 83) — Оставяне в сила на националното разрешение за търговия с лекарствения продукт „Grasalva“

      Диспозитив

               1.

               Като е запазила националното разрешение за търговия на лекарствения продукт „Grasalva“, Република Литва не е изпълнила задълженията си по член 6, параграф 1 от Директива 2001/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 година за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба, изменена с Директива 2003/63/ЕО на Комисията от 25 юни 2003 година, както и по член 3, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 2309/93 на Съвета от 22 юли 1993 година, с който се установява редът в Общността за издаване на разрешителни и за упражняване на надзор над лекарствени продукти, използвани в хуманната и ветеринарната медицина, и се създава Европейска агенция за оценка на лекарствени продукти, и по член 3, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 726/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година за установяване на процедури на Общността за разрешаване и контрол на лекарствени продукти за хуманна и ветеринарна употреба, и за създаване на Европейска агенция по лекарствата.

               2.

               Осъжда Република Литва да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 247, 27.9.2008 г.


title: Дело T-59/17: Жалба, подадена на 14 април 2017 г. — L/Парламент

text:
               10.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 221/29

         Жалба, подадена на 14 април 2017 г. — L/Парламент
   (Дело T-59/17)
   (2017/C 221/41)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: L (представител: I. Coutant Peyre, lawyer)

      Ответник: Европейски парламент

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на Парламента от 24 юни 2016 г. да уволни жалбоподателя, получено от него на 25 юли 2016 г.;

               —

               да осъди Парламента да заплати обезщетение за неимуществени вреди в размер на 100 000 евро и

               —

               да осъди Парламента да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага осем основания.

               1.

               Първо основание: нарушение на принципите за защита на лицата, разкрили информация по членове 22a и 22б от Правилника за длъжностните лица и член 6, параграф 1 от Вътрешните правила.

               2.

               Второ основание: липса на мотиви.

               3.

               Трето основание: явна грешка в преценката.

               4.

               Четвърто основание: нарушение на принципа на пропорционалност.

               5.

               Пето основание: нарушение на задължението за полагане на грижа.

               6.

               Шесто основание: липса на отговор от Парламента на молбата на жалбоподателя за съдействие, нарушение на правото на защита, нарушение на правото на разглеждане на жалба.

               7.

               Седмо основание: нарушение на правото на достъп до документите.

               8.

               Осмо основание: злоупотреба с власт.


title: Дело T-373/13 P: Решение на Общия съд от 12 март 2014 г.  — Alsteens/Комисия (Обжалване — Публична служба — Срочно наети служители — Продължаване на срока на договор — Явна недопустимост на жалбата в първоинстанционното производство — Право на изслушване — Самостоятелен характер на допълнителното споразумение за продължаване на срока на договора)

text:
               28.4.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/21

         Решение на Общия съд от 12 март 2014 г. — Alsteens/Комисия
   (Дело T-373/13 P) (1)

   ((Обжалване - Публична служба - Срочно наети служители - Продължаване на срока на договор - Явна недопустимост на жалбата в първоинстанционното производство - Право на изслушване - Самостоятелен характер на допълнителното споразумение за продължаване на срока на договора))
   2014/C 129/27
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Geoffroy Alsteens (Marcinelle, Белгия) (представители: S. Orlandi, D. de Abreu Caldas и J.-N. Louis, avocats)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: J. Currall и D. Martin)

      Предмет

   Жалба за отмяна на Определение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (трети състав) от 8 май 2013 г. по дело Alsteens/Комисия (F-87/12, все още непубликувано в Сборника).

      Диспозитив

               1)

               Отменя Определение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (трети състав) от 8 май 2013 г. по дело Alsteens/Комисия (F-87/12).

               2)

               Връща делото на Съда на публичната служба.

               3)

               Общият съд не се произнася по съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 325, 9.11.2013 г.


title: Дело T-297/13: Жалба, подадена на 29 май 2013 г. — Junited Autoglas Deutschland/СХВП — Belron Hungary (United Autoglas)

text:
               27.7.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 215/16

         Жалба, подадена на 29 май 2013 г. — Junited Autoglas Deutschland/СХВП — Belron Hungary (United Autoglas)
   (Дело T-297/13)
   2013/C 215/22
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Junited Autoglas Deutschland (Кьолн, Германия) (представител: C. Weil, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Belron Hungary Kft — Zug Branch (Zug, Швейцария)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение;

               —

               да отхвърли възражението, подадено от встъпилата страна в производството за заявка за регистрация на марката на Общността „United Autoglas“;

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски, в това число направените от жалбоподателя пред апелативния състав;

               —

               да осъди встъпилата страна да заплати съдебните разноски, в това число направените от жалбоподателя пред апелативния състав.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят.

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „United Autoglas“ за стоки и услуги от класове 1, 12 и 37 — регистрация на марка на Общността № 6 025 498

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: марка на Обединеното кралство и полска регистрация на фигуративни марки, съдържащи словния елемент „AUTOGLASS“ и словни марки „AUTOGLASS“ за стоки и услуги от класове 12, 21 и 37.

      Решение на отдела по споровете: частично уважава възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) и член 5 от Регламент № 207/2009 на Съвета.


title: Дело C-262/10: Преюдициално запитване, отправено от Bundesfinanzhofs (Германия) на 27 май 2010 г. — Döhler Neuenkirchen GmbH/Hauptzollamt Oldenburg

text:
               11.9.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 246/17

         Преюдициално запитване, отправено от Bundesfinanzhofs (Германия) на 27 май 2010 г. — Döhler Neuenkirchen GmbH/Hauptzollamt Oldenburg
   (Дело C-262/10)
   ()
   2010/C 246/29
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesfinanzhof

      Страни в главното производство

      Ищец: Döhler Neuenkirchen GmbH

      Ответник: Hauptzollamt Oldenburg

      Преюдициален въпрос

   Следва ли член 204, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността (1) да се тълкува в смисъл, че той се отнася и до неизпълнението на такива задължения, които следва да се изпълнят едва след приключване на съответната използвана митническа процедура, така че в хипотезата, при която в рамките на режима за активно усъвършенстване съгласно режима на отложено плащане отново са изнесени част от внесените стоки стоки, нарушението на задължението за изпращане на погасената сметка на митническата служба по надзора в 30-дневен срок от изтичането на срока за приключване на процедурата води до възникване на митническо задължение за цялото количество на включените в тази сметка внесени стоки, доколкото не са налице предпоставките, предвидени в член 859, точка 9 от Регламент (ЕО) № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 година за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 (2) в редакцията му съгласно член 1, точка 30, буква б) от Регламент (ЕО) № 993/2001 на Комисията от 4 май 2001 година (3)?

      (1)  ОВ L 302, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 5, стр. 58.

      (2)  Регламент (ЕО) № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 година за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 253, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 7, стр. 3).

      (3)  Регламент (ЕО) № 993/2001 на Комисията от 4 май 2001 година за изменение на Регламент (ЕИО) № 2454/93 за установяване на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета за установяване на Митническия кодекс на Общността (ОВ L 141, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 14, стр. 5).


title: Дело T-455/16 P: Жалба, подадена на 14 август 2016 г. от Elia Fernández González срещу решението, постановено на 14 юни 2016 г. от Съда на публичната служба по дело F-121/15, Fernández González/Комисия

text:
               17.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 383/17

         Жалба, подадена на 14 август 2016 г. от Elia Fernández González срещу решението, постановено на 14 юни 2016 г. от Съда на публичната служба по дело F-121/15, Fernández González/Комисия
   (Дело T-455/16 P)
   (2016/C 383/24)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Elia Fernández González (Брюксел, Белгия) (представители: M. Casado García-Hirschfeld и É. Boigelot, адвокати)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на СПС (състав от един съдия) по дело F-121/15, постановено на 14 юни 2016 по дело Elia Fernandez Gonzalez/Европейската комисия,

               —

               да осъди Комисията да заплати всички съдебни разноски, включително тези за производството пред СПС.

      Основания и основни доводи

   Жалбоподателката изтъква едно единствено основание в подкрепа на жалбата си, изведено от изопачаване на фактите в обжалваното съдебно решение и от явна грешка в преценката, довела до неточна в правно отношение мотивация. Жалбоподателката оспорва по-специално точки 29—31, както и точки 36—39 от обжалваното съдебно решение.


title: Дело T-163/15: Жалба, подадена на 2 април 2015 г. — Delta Group agroalimentare/Комисия

text:
               1.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 178/22

         Жалба, подадена на 2 април 2015 г. — Delta Group agroalimentare/Комисия
   (Дело T-163/15)
   (2015/C 178/22)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Delta Group agroalimentare Srl (Porto Viro, Италия) (представител: V. Migliorini, avvocato)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               Да обяви нищожността и във всички случаи да отмени писмо с референтен номер Ares (2015) 528512 от 9 февруари 2015 г. на Европейската комисия — Генерален директор по земеделие и развитие на селските райони Jerry Plewa, изпратено до г-н Scabin, юридически представител на жалбоподателя, получено на същата дата, с което се отхвърля искането от 13 януари 2015 г. на жалбоподателя да бъде предприета мярка на основание член 219, параграф 1, или на член 221 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 и по-конкретно искането за определяне на възстановяването при износ на основание член 196 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 в сектора на птичето месо;

               —

               Да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания.

               1.

               Първото основание, изведено от наличието на явна грешка в преценката и от нарушение на член 219, параграф 1, и на член 221 Регламент (ЕС) № 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 година за установяване на обща организация на пазарите на селскостопански продукти и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 922/72, (ЕИО) № 234/79, (ЕО) № 1037/2001 и (ЕО) № 1234/2007 | (ОВ L 347, 20.12.2013, стр. 671).

                           —

                           В това отношение жалбоподателят изтъква, че твърдението на Комисията, съгласно което търговските статистики за първите 11 месеца на 2014 г. сочат увеличение от 5 % на износа в сравнение със същия период на 2013 г., се оборва от таблица вдясно на страница 19 от доклада за положението на пазара на птичето месо на Комитета за общата организация на селскостопанските пазари от 22 януари 2015 г., цитиран от Комисията, от който е видно, че през първите 11 месеца на 2013 г. износът на птиче месо от Съюза е съставлявал 1  93 6 0 00  000 евро, докато през първите 11 месеца на 2014 г. той е достигнал само 1  88 6 8 38  000 евро, като е отбелязан спад с 2,5 % , а не увеличение от 5 %, и че Комисията е преценила неправилно и цените, определени като „стабилни“, докато при тях е отбелязан значителен спад от 8 %, както е видно от страница 9 от доклада, като по този начин е допуснала явна грешка в преценката и е нарушила член 219, параграф 1, както и член 221 от Регламент (ЕС) № 1308/2013.

               2.

               Второто основание, изведено от съществено процесуално нарушение, и по-конкретно от нарушение на член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.

                           —

                           Жалбоподателят изтъква в това отношение, че решението на Комисията да отхвърли искането за приемане на мерки на основание член 221 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 е прието без предварително становище на Комитета за общата организация на селскостопанските пазари и следователно в нарушение на съществени процесуални правила, предвидени в член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011, приложим на основание препратката в член 229 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, на който се позовава член 221 от същия този регламент.


title: Дело T-342/05: Решение на Първоинстанционния съд от 23 май 2007 г. — Henkel/СХВП–SERCA (COR) ( Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността COR — По-ранна национална фигуративна марка, съдържаща словесния елемент dor с готически шрифт — Относително основание за отказ — Липса на вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 )

text:
               7.7.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 155/23

         Решение на Първоинстанционния съд от 23 май 2007 г. — Henkel/СХВП–SERCA (COR)
   (Дело T-342/05) (1)

   („Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността COR - По-ранна национална фигуративна марка, съдържаща словесния елемент „dor“ с готически шрифт - Относително основание за отказ - Липса на вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94“)
   (2007/C 155/46)
   Език на производството: немски
   Страни

      Ищец: Henkel KGaA (Дюселдорф, Германия) [представител: C. Osterrieth, avocat]

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) [представители: първоначално A. Folliard-Monguiral, впоследствие G. Schneider]

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Serra Y Roca, SA (SERCA) (Барселона, Испания)
   Предмет
   Искане за отмяна на Решението на първия апелативен състав на СХВП от 14 юли 2005 година (преписка R 556/2003-1) по производство по възражение между Henkel KGaA и Serra Y Roca, SA.
   Диспозитив

               1)

               Искът се отхвърля.

               2)

               Ищецът се осъжда да заплати разноските.

      (1)  ОВ C 296, 26.11.2005 г.