title: Дело C-38/17: Преюдициално запитване от Budai Központi Kerületi Bíróság (Унгария), постъпило на 24 януари 2017 г. — GT/HS

text:
               6.6.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 178/2

         Преюдициално запитване от Budai Központi Kerületi Bíróság (Унгария), постъпило на 24 януари 2017 г. — GT/HS
   (Дело C-38/17)
   (2017/C 178/02)
   Език на производството: унгарски

      Запитваща юрисдикция

   Budai Központi Kerületi Bíróság

      Страни в главното производство

      Ищец: GT

      Ответник: HS

      Преюдициални въпроси

   Съвместима ли е с предоставените на Европейския съюз правомощия за осигуряване на високо равнище на защита на потребителите,
   с принципа на равенство пред закона и основните права на Европейския съюз на ефективни правни средства за защита и на справедлив съдебен процес,
   с някои части от преамбюла на Директива 93/13/ЕИО (1) („[…] като има предвид, че двете програми на Общността за защита на потребителите и за политика на информираност подчертават значението на това да се предпазят потребителите от неравноправни клаузи в договорите; като има предвид, че тази защита следва да се осигури в закони и разпоредби, които или са хармонизирани на равнище на Общността, или се приемат направо на това равнище; като има предвид, че съобразно принципа посочен в раздел „Защита на икономическите интереси на потребителите“ в тези програми се заявява, че: „лицата, придобиващи стоки и ползващи услуги следва да са защитени от злоупотреба с положение от страна на продавача или предоставящото услуги лице, по-специално срещу едностранно установени договори с общи условия и неравноправно изключване на основни права от договори“; като има предвид, че по-ефективна защита на потребителите може да се осъществи чрез приемане на еднакви правила относно неравноправните клаузи; като има предвид, че тези правила следва да се прилагат за всички договори, сключени между продавачи и предоставящи услуги лица[,] от една страна, и потребители; като има предвид, че в резултат на това от сферата на действие на настоящата директива трябва да се изключат трудовите договори, договорите във връзка с наследствени права, договорите в областта на семейното право и дружествени договори и устави на дружества; като има предвид, че потребителят трябва да получи еднаква защита, независимо от начина на сключване на договори — устно или писмено, както и независимо от това дали условията по договора се съдържат в един или повече документи; като има предвид, че при настоящото си състояние националните законодателства допускат само частична хармонизация; като има предвид, че по-специално в настоящата директива се разглеждат само условия, които не се договарят индивидуално; като има предвид, че държавите членки следва да имат възможността с оглед на Договора да предоставят на потребителите по-голяма степен на защита чрез разпоредби в националното си законодателство, които са по-строги от тези в настоящата директива; […] като има предвид, че договорите следва да се съставят на ясен, разбираем език, а потребителят да има възможност да проучи всички условия и, при съмнение от негова страна, се приема най-благоприятното за него тълкуване; […]“) и на последно място
   с член 4, параграф 2 и член 5 от Директива 93/13/ЕИО
   национална правна уредба с нормативен [задължителен] характер, която:

               а)

               не задължава страната, сключваща договор с потребителя, като условия за валидността на договора да позволи на потребителя преди сключването на договора да се запознае с договорните клаузи, които са съставени по ясен и разбираем начин и формират основния предмет на договора — включително приложимия обменен курс за плащанията по кредит, договорен в чуждестранна валута — така че договорът да не се окаже недействителен;
               и/или

               б)

               позволява на страната, сключваща договор с потребителя, да съобщи (например с отделен документ) договорните клаузи, които са съставени по ясен и разбираем начин и формират основния предмет на договора — включително приложимия обменен курс за плащанията по кредит, договорен в чуждестранна валута — след като потребителят вече е поел неотменимото задължение да изпълни договора, без това обстоятелство да се счита за основание за недействителност на договора?

      (1)  Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори (ОВ L 95, 1993 г., стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273).


title: Дело C-427/16: Преюдициално запитване, отправено от Районен съд София (България) на 1 август 2016 година — „ЧЕЗ Електро България“ АД/Йордан Коцев

text:
               10.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 371/6

         Преюдициално запитване, отправено от Районен съд София (България) на 1 август 2016 година — „ЧЕЗ Електро България“ АД/Йордан Коцев
   (Дело C-427/16)
   (2016/C 371/07)
   Език на производството: български

      Запитваща юрисдикция

   Районен съд София

      Страни в главното производство

      Жалбоподател:„ЧЕЗ Електро България“

      Ответник: Йордан Коцев

      Преюдициални въпроси

               1.

               Противоречи ли чл. 101, § 1 ДФЕС (забраната за предотвратяването, ограничаването или нарушаването на конкуренцията) на разпоредбата на чл. 36, ал. 2 ЗА, съобразно която сдружение на предприятия, осъществяващи свободна професия (ВАдвС) разполага с дискрецията предварително да определя минималните размери на цените на предоставяните от тези предприятия услуги (адвокатските възнаграждения), въз основа на предоставена от държавата компетентност?

               2.

               [При положителен отговор на въпрос № 1] Противоречи ли разпоредбата на чл. 78, ал. 5 ГПК in fine (в частта, в която разпоредбата не допуска редуциране на адвокатското възнаграждение по-малко от минимално определения размер) на чл. 101, § 1ДФЕС?

               3.

               [При положителен отговор на въпрос № 1] Противоречи ли разпоредбата на чл. 132, т. 5 ЗА (с оглед приложението на чл. 136, ал. 1 ЗА) на чл. 101, § 1 ДФЕС?

               4.

               Противоречи ли чл. 56, § 1 ДФЕС (забраната за ограничаване свободното предоставяне на услуги) на разпоредбата на чл. 36, ал. 2 ЗА?

               5.

               Противоречи ли разпоредбата на чл. 78, ал. 8 ГПК на чл. 101, § 1 ДФЕС?

               6.

               Противоречи ли разпоредбата на чл. 78, ал. 8 ГПК на Директива 77/249/EИО (1) (от гледна точка на правото на лицата, защитавани от юрисконсулт, да претендират адвокатско възнаграждение)?

               7.

               Противоречи ли разпоредбата на § 2а ДР Наредба № 1 на Директива 2006/112/ЕО (2), която допуска ДДС да се приема за част от цената на услуга, предоставяна при осъществяване на свободна професия (относно включването на ДДС като част от дължимия адвокатски хонорар)?

      (1)  Директива на Съвета от 22 март 1977 година относно улесняване на ефективното упражняване от адвокатите на свободата на предоставяне на услуги OB L 78, стр. 17; Специално българско издание: глава 6, том 1, стр. 46

      (2)  Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност OB L 347, стр. 1; Специално българско издание: глава 9, том 3, стр. 7


title: Дело C-170/13: Преюдициално запитване, отправено от Landgerichts Düsseldorf (Германия) на 5 април 2013 г. — Huawei Technologies Co. Ltd/ZTE Corp., ZTE Deutschland GmbH

text:
               27.7.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 215/5

         Преюдициално запитване, отправено от Landgerichts Düsseldorf (Германия) на 5 април 2013 г. — Huawei Technologies Co. Ltd/ZTE Corp., ZTE Deutschland GmbH
   (Дело C-170/13)
   2013/C 215/04
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Landgericht Düsseldorf

      Страни в главното производство

      Ищец: Huawei Technologies Co. Ltd

      Ответник: ZTE Corp., ZTE Deutschland GmbH

      Преюдициални въпроси

               1.

               Злоупотребява ли притежател на патент от съществено значение за стандарт, който е декларирал спрямо организация за стандартизиране готовността си да предостави лицензия на трети лица при спазване на честни, разумни и недискриминационни условия, с господстващото си положение, когато спрямо нарушител на патент предяви иск за преустановяване на нарушението, въпреки че нарушителят на патента е декларирал готовността си да води преговори за подобна лицензия
               или
               следва да се приеме, че е налице злоупотреба с господстващо положение едва когато нарушителят на патента е направил на притежателя на патент от съществено значение за стандарт безусловно и приемливо предложение за сключване на лицензионен договор, което патентопритежателят не може да отхвърли, без несправедливо да възпрепятства нарушителя на патента или без да наруши принципа за недопускане на дискриминация и когато нарушителят на патента изпълни следващите му се договорни задължения за вече извършени действия по използването преди предоставянето на лицензията?

               2.

               Доколкото е налице злоупотреба с господстващо положение като последица от готовността на нарушителя на патента да води преговори:
               Поставя ли член 102 ДФЕС особени количествени и/или времеви изисквания относно готовността за водене на преговори? Може ли да се счита по-специално за готовност за водене на преговори, когато нарушителят на патента е декларирал само общо и (устно), че е готов да започне преговори или същият трябва вече да е започнал преговори, в хода на които например е посочил конкретни условия, въз основа на които е готов да сключи лицензионен договор?

               3.

               Доколкото представянето на приемливо и безусловно предложение за сключване на лицензионен договор е предпоставка за злоупотребата с господстващо положение:
               Поставя ли член 102 ДФЕС особени количествени и/или времеви изисквания относно това предложение? Трябва ли предложението да съдържа всички разпоредби, които обикновено съдържат лицензионните договори в областта на техниката? Трябва ли по-специално предложението да бъде обусловено от това патентът от съществено значение за стандарт действително да се използва и/или да е валиден?

               4.

               Доколкото изпълнението на задължения в тежест на нарушителя на патента, произтичащи от лицензията, която следва да се предостави, е предпоставка за злоупотребата с господстващо положение:
               Поставя ли член 102 ДФЕС особени изисквания по отношение на тези действия по изпълнението? Длъжен ли е нарушителят на патента да отчете предишни действия по използване и/или да заплати лицензионни такси? Може ли задължение за плащане на лицензионни такси да бъде изпълнено, при необходимост, и чрез предоставяне на обезпечение?

               5.

               Важат ли условията, при които следва да се приеме, че е налице злоупотреба с господстващо положение от притежателя на патент от съществено значение за стандарт и при предявяването на други претенции, произтичащи от нарушение на патенти права (предоставяне на финансова отчетност, изтегляне на стоки, обезщетение)?


title: Дело C-411/09, Дело C-412/09, Дело C-413/09, Дело C-414/09, Дело C-415/09, Дело C-416/09, Дело C-417/09, Дело C-418/09, Дело C-419/09, Дело C-420/09: Преюдициални запитвания, отправени от Тribunal de grande instance de Nanterre (Франция) на 28 октомври 2009 г. по дела — Tereos/Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Vermandoise Industries SA/Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Sucreries de Toury et Usines annexes SA/Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Roquette Frères SA/Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Sucreries & Distilleries de Souppes-Ouvré Fils SA/Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Cristal Union, правоприемник на Sucreries et Raffineries d'Erstein и на Sucrerie de Bourgogne/Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Lesaffre Frères SA/Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Sucrerie Bourdon/Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — SAFBA Fontaine-le-Dun SA/Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Sucreries du Marquenterre/Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers

text:
               19.12.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 312/26

         Преюдициални запитвания, отправени от Тribunal de grande instance de Nanterre (Франция) на 28 октомври 2009 г. по дела — Tereos/Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Vermandoise Industries SA/Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Sucreries de Toury et Usines annexes SA/Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Roquette Frères SA/Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Sucreries & Distilleries de Souppes-Ouvré Fils SA/Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Cristal Union, правоприемник на Sucreries et Raffineries d'Erstein и на Sucrerie de Bourgogne/Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Lesaffre Frères SA/Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Sucrerie Bourdon/Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — SAFBA Fontaine-le-Dun SA/Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Sucreries du Marquenterre/Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers
   ((Дело C-411/09) - (Дело C-412/09) - (Дело C-413/09) - (Дело C-414/09) - (Дело C-415/09) - (Дело C-416/09) - (Дело C-417/09) - (Дело C-418/09) - (Дело C-419/09) - (Дело C-420/09))
   2009/C 312/42
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal de grande instance de Nanterre

      Страни в главното производство

      Ищци: Tereos (C-411/09), Vermandoise Industries SA (C-412/09), Sucreries de Toury et Usines annexes SA (C-413/09), Roquette Frères SA (C-414/09), Sucreries & Distilleries de Souppes-Ouvré Fils SA (C-415/09), Cristal Union, правоприемник на Sucreries et Raffineries d'Erstein и на Sucrerie de Bourgogne (C-416/09), Lesaffre Frères SA (C-417/09), Sucrerie Bourdon (C-418/09), SAFBA Fontaine-le-Dun SA (C-419/09), Sucreries du Marquenterre (C-420/09)

      Ответници: Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers

      Преюдициални въпроси

   Невалиден ли е Регламент 164/2007 (1) с оглед на член 15 от Регламент № 1260/2001 на Съвета (2) поради това, че установява производствен налог за сектора на захарта, изчислен въз основа на средното ниво на загубите за всеки изнесен тон, който налог не взема предвид количествата, изнесени без възстановяване, въпреки че същите тези количества са включени в сбора, приет за изчисляване на общата загуба, която трябва да се финансира?

      (1)  Регламент (ЕО) № 164/2007 на Комисията от 19 февруари 2007 година за определяне на размера на производствените налози за сектора на захарта за 2005/2006 пазарна година (ОВ L 51, стр. 17).

      (2)  Регламент (ЕО) № 1260/2001 на Съвета от 19 юни 2001 г., относно общата организация на пазарите в сектора на захарта (ОВ L 178, стр. 1).


title: Дело T-283/07: Определение на Първоинстанционния съд от 28 април 2009 г. — Tailor/СХВП (Представяне на десен джоб) (Марка на Общността — Заявка за фигуративна марка на Общността, представляваща десен джоб — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 — Жалба, явно лишена от всякакво правно основание)

text:
               4.7.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 153/39

         Определение на Първоинстанционния съд от 28 април 2009 г. — Tailor/СХВП (Представяне на десен джоб)
   (Дело T-283/07) (1)

   (Марка на Общността - Заявка за фигуративна марка на Общността, представляваща десен джоб - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 - Жалба, явно лишена от всякакво правно основание)
   2009/C 153/76
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Tom Tailor GmbH (Хамбург, Германия) (представители: S.O. Gillert, K. Vanden Bossche и F. Schiwek, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: G. Schneider)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 15 май 2007 г. (преписка № R 668/2006-1) относно регистрацията като марка на Общността на фигуративен знак, представляващ десен джоб

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като явно лишена от всякакво правно основание.

               2)

               Осъжда Tom Tailor GmbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 235, 6.10.2007 г.


title: Дело T-134/11: Решение на Общия съд от 28 октомври 2015 г. — Al-Faqih и др./Комисия (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки, насочени срещу лица и образувания, свързани с Осама бен Ладен, мрежата на Ал Кайда и талибаните — Замразяване на средства — Основни права — Право на ефективна съдебна защита)

text:
               21.12.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 429/14

         Решение на Общия съд от 28 октомври 2015 г. — Al-Faqih и др./Комисия
   (Дело T-134/11) (1)

   ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки, насочени срещу лица и образувания, свързани с Осама бен Ладен, мрежата на Ал Кайда и талибаните - Замразяване на средства - Основни права - Право на ефективна съдебна защита))
   (2015/C 429/18)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Al-Bashir Mohammed Al-Faqih (Бирмингам, Обединено кралство), Ghunia Abdrabbah (Бирмингам); Taher Nasuf (Манчестър, Обединено кралство) и Sanabel Relief Agency Ltd (Бирмингам) (представители: E. Grieves, Barrister, и N. Garcia-Lora, Solicitor)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално S. Boelaert, M. Konstantinidis, E. Paasivirta и T. Scharf, впоследствие M. Konstantinidis, E. Paasivirta и T. Scharf)

      Встъпили страни в подкрепа на ответника: Съвет на Европейския съюз (представители: първоначално E. Finnegan, R. Szostak и G. Étienne, впоследствие E. Finnegan и G. Étienne) и Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: първоначално E. Jenkinson, впоследствие L. Christie)

      Предмет

   Искане за отмяна на Регламент (ЕС) № 1139/2010 на Комисията от 7 декември 2010 година за изменение за сто четиридесет и първи път на Регламент (ЕО) № 881/2002 на Съвета за налагане на някои специфични ограничителни мерки, насочени срещу определени физически лица и образувания, свързани с Осама бен Ладен, мрежата на Ал Кайда и талибаните (OВ L 322, стр. 4), и на Регламент (ЕС) № 1138/2010 на Комисията от 7 декември 2010 година за изменение за сто четиридесет и първи път на Регламент (ЕО) № 881/2002 на Съвета за налагане на някои специфични ограничителни мерки, насочени срещу определени физически лица и образувания, свързани с Осама бен Ладен, мрежата на Ал Кайда и талибаните (OВ L 322, стр. 6), в частта, в която с тези актове се засягат жалбоподателите.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Al-Bashir Mohammed Al-Faqih, Ghunia Abdrabbah и Taher Nasuf да понесат направените от тях и от Европейската комисия съдебни разноски.

               3)

               Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия и Съвета на Европейския съюз понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 130, 30.4.2011 г.


title: Дело C-223/09: Определение на председателя на Съда от 11 март 2010 г. — Европейска комисия/Република Полша

text:
               5.6.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 148/23

         Определение на председателя на Съда от 11 март 2010 г. — Европейска комисия/Република Полша
   (Дело C-223/09) (1)

   2010/C 148/38

      Език на производството: полски

   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 233, 26.9.2009 г.


title: Дело C-238/16: Определение на председателя на Съда от 18 януари 2017 г. (преюдициално запитване, отправено от Finanzgericht Münster — Германия) — X/Finanzamt I

text:
               24.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/13

         Определение на председателя на Съда от 18 януари 2017 г. (преюдициално запитване, отправено от Finanzgericht Münster — Германия) — X/Finanzamt I
   (Дело C-238/16) (1)

   (2017/C 129/19)
   Език на производството: немски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 343, 19.9.2016 г.


title: Дело F-119/11: Жалба, подадена на 11 ноември 2011 г. — ZZ/Комисия

text:
               28.1.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 25/71

      Жалба, подадена на 11 ноември 2011 г. — ZZ/Комисия
      (Дело F-119/11)
      (2012/C 25/138)
      Език на производството: италиански

         Страни

         Жалбоподател: ZZ (представител: G. Cipressa, avvocato)

         Ответник: Европейска комисия

         Предмет на производството

      Отмяна на мълчаливия отказ на Комисията по отношение на искането на жалбоподателя с предмет от една страна поправяне на вредите, претърпени поради проникването на служители на Комисията в служебното му жилище в Луанда на 14, 16 и 19 март 2002 г., и от друга страна предаване на съответно изготвените по този повод фотоснимки и унищожаване на цялата документация по случая.

         Искания на жалбоподателя

                  —

                  Да се обяви за несъществуващо ex lege — или при условията на евентуалност да отмени — независимо в каква форма е прието решението, с което Комисията отхвърля искането на жалбоподателя от 6 септември 2010 г., отправено до Органа по назначаване на Комисията,

                  —

                  quatenus oportet да се обяви за несъществуващ ex lege — или при условията на евентуалност да се отмени — независимо в каква форма е приет, актът, с който Комисията отхвърля административната жалба от 20 март 2011 г. срещу отхвърлянето на искането от 6 септември 2010 г. и за отмяната на това отхвърляне,

                  —

                  да се потвърди във всички случаи факта, че служители, упълномощени от Комисията или от служители на Комисията на 14, 16 и на 19 март 2002 г. срещу волята на жалбоподателя да не позволи подобни действия в нито един момент и без същият да бъде дори най-общо уведомен за тях и всъщност без да знае за тяхното настъпването: a) ненадлежно неколкократно са проникнали в служебното жилище, разпределено му от Комисията и намиращо се в Луанда (Ангола) в квартал Bairro Azul, на адрес: Rua Americo Julio de Carvalho 101-103, както чрез взлом, така и чрез неправомерно притежавани или пък неправомерно използвани ключове; б) са изготвили фотоснимки във вътрешността на горепосоченото жилище,

                  —

                  да се потвърди противоправното естество на всяко от вредоносните действия,

                  —

                  да се обяви всяко от въпросните вредоносни действия за противоправно,

                  —

                  да се разпореди на Комисията да унищожи фактически фотоснимките,

                  —

                  да се разпореди на Комисията писмено да уведоми жалбоподателя за фактическото унищожаване на фотоснимките като му предостави обстойни подробности по същество по-специално относно датата и мястото на фактическото унищожаване, както и относно извършилото го лице,

                  —

                  да се разпореди на Комисията да предостави на жалбоподателя като обезщетение за въпросните вреди сумата от 20 000 EUR, или друга сума, която Съдът на публичната служба прецени за справедлива, тоест: a) 10 000 EUR за вреди, причинени от неправомерното проникване в жилището му на 14, 16 и 19 март 2002 г.; б) 10 000 EUR за вреди, причинени от неправомерното изготвяне на фотоснимките,

                  —

                  да се разпореди на Комисията да изплати на жалбоподателя, считано от деня, следващ деня, на който в Комисията е постъпило искането от 6 септември 2010 г. и до датата на действителното заплащане на сумата от 20 000 EUR, лихвите върху тази сума в размер на 10 % годишно и с годишна капитализация,

                  —

                  да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


title: Дело F-20/14: Жалба, подадена на 10 март 2014 г.  — ZZ/ЕИСК

text:
               10.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 175/55

         Жалба, подадена на 10 март 2014 г. — ZZ/ЕИСК
   (Дело F-20/14)
   2014/C 175/78
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: N. Nikolajsen, адвокат)

      Ответник: Европейски икономически и социален комитет

      Предмет на производството

   Отмяна на решението на ЕИСК, с което се отхвърля молбата на жалбоподателя да се ползва от по-ранно пенсиониране без намаляване на пенсионните права в приложение на член 9, параграф 2 от приложение VIII към Правилника

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на ЕИСК, с което се отхвърля молбата на жалбоподателя да бъде допуснат, през 2013 г., да се ползва от член 9, параграф 2 от приложение VIII към Правилника в редакцията му, която е в сила до 31 декември 2013 г.,

               —

               да се осъди ЕИСК да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-384/14: Решение на Общия съд от 12 май 2016 г. — Италия/Комисия (ФЕОГА — Секция „Гарантиране“ — ЕФГЗ и ЕЗФРСР — Разходи, изключени от финансиране — Отраслите говедовъдство и овцевъдство — Финансова корекция с единна ставка — Еднократна корекция — Членове 48 и 69 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 — Специални права — Задължение за мотивиране)

text:
               27.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 232/9

         Решение на Общия съд от 12 май 2016 г. — Италия/Комисия
   (Дело T-384/14) (1)

   ((ФЕОГА - Секция „Гарантиране“ - ЕФГЗ и ЕЗФРСР - Разходи, изключени от финансиране - Отраслите говедовъдство и овцевъдство - Финансова корекция с единна ставка - Еднократна корекция - Членове 48 и 69 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 - Специални права - Задължение за мотивиране))
   (2016/C 232/11)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Италианска република (представители: G. Palmieri и B. Tidore)

      Ответник: Европейска комисия (представители: P. Rossi и D. Bianchi)

      Предмет

   Искане за частична отмяна на Решение за изпълнение 2014/191/ЕС на Комисията от 4 април 2014 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на селското стопанство (ФЕОГА), секция „Гарантиране“, на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (ОВ L 104, стр. 43), доколкото изключва някои разходи, направени от Италианската република

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Италианската република да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 235, 21.7.2014 г.


title: Дело T-45/13: Жалба, подадена на 29 януари 2013 г. — Rose Vision и Seseña/Комисия

text:
               22.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 178/10

         Жалба, подадена на 29 януари 2013 г. — Rose Vision и Seseña/Комисия
   (Дело T-45/13)
   2013/C 178/19
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподатели: Rose Vision, SL (Seseña, Испания) и Julián Seseña (Pozuelo de Alarcón, Испания) (представители: M. Muñiz Bernuy и Á. Alonso Villa, abogados)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени преустановяването на разрешените плащания;

               —

               да заличи Rose Visión, S.L. от Централната база данни за отстраняванията и от Системата за ранно предупреждение (EWS);

               —

               да осъди ответника да заплати обезщетение в размер на 5 000 624 EUR.

      Основания и основни доводи

   Единият от жалбоподателите, предприятие с дейност основно в сферата на далекосъобщенията, изследванията и разработките и консултантските услуги във връзка с далекосъобщенията, е работило по много проекти с Комисията от 2002 г. насам.
   В основата на жалбата са два одита на предприятието жалбоподател, извършени между февруари и април 2011 г. В изготвените при одитите тях доклади се твърди, че предприятието жалбоподатели носи отговорност за редица нарушения и нередности. Тези твърдения са причина за преустановяване на предстоящи плащания.
   Жалбоподателите поддържат, че посочените твърдения не отговарят на истината. Всъщност те считат, че внимателният прочит на един от горепосочените доклади позволява да се установи, че предоставената информация е необоснована нападка срещу жалбоподателите с цел да ги дискредитира. Така посоченият доклад се основава на непотвърдена информация. Действията на Комисията приличат по-скоро на разследване, проверка или инспекция, отколкото на одит, при който данните следва да се проверят и да се установи, че източниците са надеждни.
   Всичко това уврежда тежко предприятието жалбоподател не само имуществено, но и по отношение на неговата професионална репутация и равнище на надеждност.


title: Дело T-669/16 P: Жалба, подадена на 21 септември 2016 г. от Carlo De Nicola срещу решението, постановено на 21 юли 2016 г. от Съда на публичната служба по дело F-82/15, De Nicola/ЕИБ

text:
               7.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 410/25

         Жалба, подадена на 21 септември 2016 г. от Carlo De Nicola срещу решението, постановено на 21 юли 2016 г. от Съда на публичната служба по дело F-82/15, De Nicola/ЕИБ
   (Дело T-669/16 P)
   (2016/C 410/36)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Carlo De Nicola (Щрасен, Люксембург) (представител: G. Ferabecoli, avvocato)

      Друга страна в производството: Европейска инвестиционна банка

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да уважи настоящата жалба и като измени частично обжалваното решение, да отмени точка 2 от диспозитива, както и точки 12-13, 24, 55-57, 123-135 и 157-165 от решението;

               —

               вследствие от това да осъди ответника да плати на г-н De Nicola обезщетение за претърпени вреди, както е поискано в жалбата.

      Основания и основни доводи

   Настоящата жалба е насочена срещу решението, постановено от Съда на публичната служба на 21 юли 2016 г., с което е отхвърлена жалбата, подадена от жалбоподателя, с предмет, от една страна, отмяната на решението от 4 декември 2014 г., с което ответникът му отказва възстановяването на някои медицински разходи и, от друга страна, осъждането на ответника и на Европейския съюз да му платят обезщетение за вредите, които твърди, че е претърпял.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят възразява срещу заключенията относно научната валидност на лазерната терапия, съдържащи се в обжалваното решение.
   Освен това жалбоподателят поддържа, че в конкретния случай са изпълнени условията за присъждане на обезщетение както за имуществени, така и за неимуществени вреди.


title: Дело T-776/14: Решение на Общия съд от 12 май 2016 г. — Red Lemon/EUIPO — Lidl Stiftung (ABTRONICX2) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „ABTRONICX2“ — По-ранна словна марка на Европейския съюз „TRONIC“ — Относително основание за отказ — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Минимален вътрешноприсъщ отличителен характер на по-ранната марка — Вероятност от объркване)

text:
               27.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 232/16

         Решение на Общия съд от 12 май 2016 г. — Red Lemon/EUIPO — Lidl Stiftung (ABTRONICX2)
   (Дело T-776/14) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „ABTRONICX2“ - По-ранна словна марка на Европейския съюз „TRONIC“ - Относително основание за отказ - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Минимален вътрешноприсъщ отличителен характер на по-ранната марка - Вероятност от объркване))
   (2016/C 232/20)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Red Lemon Inc. (Хонконг, Китай) (представители: T. Wieland и S. Müller, avocats)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: D. Walicka)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Lidl Stiftung & Co. KG (Некарсулм, Германия)

      Предмет

   Жалба срещу решение на първи апелативен състав на EUIPO от 4 септември 2014 г. (преписка R 2078/2013-1), постановено в производство по възражение със страни Lidl Stiftung & Co. KG и Red Lemon Inc.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Red Lemon Inc. да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 46, 9.2.2015 г.


title: Дело C-268/13: Решение на Съда (трети състав) от 9 октомври 2014 г. (преюдициално запитване от Tribunalul Sibiu — Румъния) — Elena Petru/Casa Judeţeană de Asigurări de Sănătate Sibiu, Casa Naţională de Asigurări de Sănătate (Преюдициално запитване — Социално осигуряване — Регламент (ЕИО) № 1408/71 — Член 22, параграф 2, втора алинея — Здравно осигуряване — Болнично лечение, предоставено в друга държава членка — Отказ да се издаде предварително разрешение — Липса на лекарства и медицински материали от първа необходимост)

text:
               8.12.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 439/5

         Решение на Съда (трети състав) от 9 октомври 2014 г. (преюдициално запитване от Tribunalul Sibiu — Румъния) — Elena Petru/Casa Judeţeană de Asigurări de Sănătate Sibiu, Casa Naţională de Asigurări de Sănătate
   (Дело C-268/13) (1)

   ((Преюдициално запитване - Социално осигуряване - Регламент (ЕИО) № 1408/71 - Член 22, параграф 2, втора алинея - Здравно осигуряване - Болнично лечение, предоставено в друга държава членка - Отказ да се издаде предварително разрешение - Липса на лекарства и медицински материали от първа необходимост))
   (2014/C 439/07)
   Език на производството: румънски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunalul Sibiu

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Elena Petru

      Ответник: Casa Judeţeană de Asigurări de Sănătate Sibiu, Casa Naţională de Asigurări de Sănătate

      Диспозитив

   Член 22, параграф 2, втора алинея от Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социална сигурност на заети лица, самостоятелно заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността, в изменената му и актуализирана редакция съгласно Регламент (ЕО) № 118/97 на Съвета от 2 декември 1996 година, изменен с Регламент (ЕО) № 592/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 17 юни 2008 година, трябва да се тълкува в смисъл, че не може да се откаже разрешението, изисквано по параграф 1, буква в), подточка i) от същия член, когато поради липсата на лекарства и медицински материали от първа необходимост, в държавата членка по местопребиваване на осигуреното лице не може своевременно да бъде получено съответното болнично лечение. Невъзможността за лечение трябва да се преценява общо за всички болнични заведения в тази държава членка, които могат да предоставят въпросното лечение, и предвид промеждутъка от време, през който същото може да бъде получено своевременно.

      (1)  ОВ C 207, 20.7.2013 г.


title: Дело C-329/13: Преюдициално запитване, отправено от Unabhängigen Verwaltungssenats Wien (Австрия) на 17 юни 2013 г. — Ferdinand Stefan

text:
               21.9.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 274/2

         Преюдициално запитване, отправено от Unabhängigen Verwaltungssenats Wien (Австрия) на 17 юни 2013 г. — Ferdinand Stefan
   (Дело C-329/13)
   2013/C 274/04
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Unabhängiger Verwaltungssenat Wien

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Ferdinand Stefan

      Ответник: Bundesminister für Land- und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft

      Преюдициални въпроси

               1.

               По валидността на Директива 2003/4/ЕО относно обществения достъп до информация за околната среда (1):
               На основание член 267, първа алинея, буква б) ДФЕС се пита дали е валидна Директива 2003/4/ЕО в нейната цялост или дали са валидни всички части от нея, по-специално във връзка с разпоредбата на член 47, параграф 2 от Хартата на основните права на Европейския съюз.

               2.

               По тълкуването на Директива 2003/4/ЕО относно обществения достъп до информация за околната среда:
               В случай, че Съдът на Европейския съюз потвърди валидността на Директива 2003/4/ЕО в нейната цялост или на части от нея, на основание член 267, първа алинея, букви а) и б) ДФЕС се пита до каква степен и при какви обстоятелства разпоредбите на Директивата относно обществения достъп до информация за околната среда съответстват на разпоредбите на Хартата на основните права и на изискванията на член 6 ДЕС.

      (1)  Директива 2003/4/ЕO на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2003 година относно обществения достъп до информация за околната среда и за отмяна на Директива 90/313/ЕИО на Съвета (ОВ L 41, стр. 26; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 9, стр. 200).


title: Дело C-203/14: Преюдициално запитване от Tribunal Català de Contractes del Sector Públic (Испания), постъпило на 23 април 2014 г.  — Consorci Sanitari del Maresme/Corporació de Salut del Maresme i la Selva

text:
               21.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 235/5

         Преюдициално запитване от Tribunal Català de Contractes del Sector Públic (Испания), постъпило на 23 април 2014 г. — Consorci Sanitari del Maresme/Corporació de Salut del Maresme i la Selva
   (Дело C-203/14)
   2014/C 235/07
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Català de Contractes del Sector Públic

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Consorci Sanitari del Maresme

      Ответник: Corporació de Salut del Maresme i la Selva

      Преюдициални въпроси

               1)

               Следва ли в съответствие с Директива 2004/18/ЕО (1) от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги публичните субекти да се считат за публичноправни образувания?

               2)

               При утвърдителен отговор, следва ли в съответствие с Директива 2004/18/ЕО от 31 март 2004 г. публичните субекти да се считат за икономически оператори и като такива да имат право да участват в процедури за възлагане на обществени поръчки?

               3)

               При утвърдителен отговор, следва ли в съответствие с Директива 2004/18/ЕО от 31 март 2004 г. публичните субекти да имат право и задължение да бъдат вписани в официалните списъци на одобрените изпълнители на строителство, доставки или услуги или да бъдат сертифицирани от публичноправни или частноправни организации, познато в испанското право като система за класиране на предприятията?

               4)

               Неправилно ли е транспонирана в испанското право с Кралски законодателен указ 3/2011 от 14 ноември за одобряване на преработения текст на Закона за договорите в публичния сектор Директива 2004/18/ЕО от 31 март 2004 г., и ако е така, ограничил ли е испанският законодател с членове 62 и 65 от посочения Кралски законодателен указ 3/2011 от 14 ноември включването на публичните субекти в списъците на класираните предприятия?

               5)

               В случай че публичните субекти могат да участват в процедури за възлагане на обществени поръчки, но не могат да бъдат включени в списъците на класираните предприятия, по какъв начин съобразно Директива 2004/18/ЕО от 31 март 2004 г. те следва да доказват годността си във връзка с възлагането на поръчка?

      (1)  ОВ L 134, стр. 114; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6 том 8 стр. 116; поправка в ОВ L 182, 2008 г., стр. 282.


title: Дело T-465/11: Жалба, подадена на 26 август 2011 г. — Globula/Комисия

text:
               15.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 305/8

         Жалба, подадена на 26 август 2011 г. — Globula/Комисия
   (Дело T-465/11)
   2011/C 305/10
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Globula a.s. (Hodonín, Чешка република) (представители: M. Petite, D. Paemen, A. Tomtsis, D. Koláček и P. Zákoucký, lawyers)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение на Комисията от 27 юни 2011 г., с което Чешката република е задължена да оттегли нотифицираното от чешкото Министерство на индустрията и търговията решение от 26 октомври 2010 г., с което жалбоподателят временно е освободен от задължението да предоставя на трети преговарящи лица достъп до планирано подземно съоръжение за съхранение на природен газ в Дамборице (C(2011) 4509); и

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага четири правни основания.

               1.

               Първото правно основание се извежда от това, че ответникът неправилно е приложил член 36, параграф 9 от Третата Газова директива (1), вместо член 22, параграф 4 от Втората Газова директива (2). В резултат на това, ответникът неправилно е издал обжалваното решение във формата на обвързващо решение вместо на неофициално искане. Освен това, разчитайки на срока по член 36, параграф 9 от Третата Газова директива, ответникът е издал със закъснение обжалваното решение, тъй като съгласно Втората Газова директива първоначалният срок може да бъде удължен само с един месец. Като резултат, обжалваното решение не произвежда правно действие.

               2.

               Второто правно основание се извежда от това, че ответникът е накърнил оправданите правни очаквания на жалбоподателя, като първоначално е дал конкретни, безусловни и непротиворечиви уверения относно това кога и при какви условия нотифицираното от чешкото Министерство на индустрията и търговията решение ще влезе в сила, по-късно недвусмислено ги е потвърдил, а после неочаквано е издал обжалваното решение, без то да съответства на предишните му изявления.

               3.

               Третото правно основание се извежда от това, че ответникът е нарушил Договорите и правните норми, отнасящи се до тяхното прилагане. В тази връзка, в обжалваното решение е приложено неправилно материалното право. Жалбоподателят твърди, че приложимите норми на материалното право, съгласно които Комисията е трябвало да разгледа нотифицираното решение, се намират в член 22 на Втората Газова директива. Следователно Комисията е нарушила принципите на правната сигурност и на оправданите правни очаквания на жалбоподателя.

               4.

               Четвъртото правно основание се извежда от това, че ответникът е извършил явна грешка в преценката на фактите, като неправилно е отхвърлил обяснението на чешкото Министерство на индустрията и търговията, че жалбоподателят не е могъл и все още не може да намери надежден дългосрочен партньор съгласно нормите на чешкото право относно предоставянето на капацитети за съхранение, приложими както по времето, когато жалбоподателят е подал до Министерството молбата за освобождаване, така и днес.

      (1)  Директива 2009/73/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 година относно общите правила за вътрешния пазар на природен газ и за отмяна на Директива 2003/55/ЕО (ОВ L 211, стр. 94).

      (2)  Директива 2003/55/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2003 година относно общите правила за вътрешния пазар на природен газ и отменяне на Директива 98/30/ЕО (ОВ L 176, стр. 57; Специално издание на български език, 2007 г., глава 12, том 2, стр. 80).


title: Дело C-496/13 P: Определение на Съда (седми състав) от 22 януари 2015 г. GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Villiger Söhne GmbH (Обжалване — Марка на Общността — Регламент (EО) №o40/94 — член 8, параграф 1, буква б) — Цветна фигуративна марка, съдържаща словните елементи „LIBERTE american blend“на син фон — Възражение от страна на притежателя на словна и фигуративна марки на Общността „La LIBERTAD“ — Отказ)

text:
               4.5.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 146/7

         Определение на Съда (седми състав) от 22 януари 2015 г. GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Villiger Söhne GmbH
   (Дело C-496/13 P) (1)

   ((Обжалване - Марка на Общността - Регламент (EО) №o40/94 - член 8, параграф 1, буква б) - Цветна фигуративна марка, съдържаща словните елементи „LIBERTE american blend“на син фон - Възражение от страна на притежателя на словна и фигуративна марки на Общността „La LIBERTAD“ - Отказ))
   (2015/C 146/10)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH (представители: I. Memmler и S. Schulz, Rechtsanwältinnen)

      Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: D. Walicka), Villiger Söhne GmbH (представител: H. MacKenzie, Rechtsanwältin)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 313, 26.10.2013 г.


title: Дело C-157/08: Преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden на 16 април 2008 г. — E.H.A. Passenheim-van Schoot/Staatssecretaris van Financïen

text:
               5.7.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/17

         Преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden на 16 април 2008 г. — E.H.A. Passenheim-van Schoot/Staatssecretaris van Financïen
   (Дело C-157/08)
   (2008/C 171/30)
   Език на производството: нидерландски
   Препращаща юрисдикция
   Hoge Raad der Nederlanden.
   Страни в главното производство

      Ищец: E.H.A. Passenheim-van Schoot

      Ответник: Staatssecretaris van Financïen
   Преюдициални въпроси
   Следва ли членове 49 ЕО и 56 ЕО да се тълкуват в смисъл, че когато (доходи от) спестовни влогове в чужбина не са съобщени на финансовата администрация на държава-членка, горепосочените членове допускат последната да приложи разпоредба, която за компенсиране на липсата на контролни възможности по отношение на наличности в чужбина предвижда срок от дванадесет години за събиране на невнесен данък, докато за (доходите от) спестовни влогове в страната, по отношение на които има пълни възможности за ефективен контрол, важи срок от пет години?


title: Съединени дела T-264/10 и Т-266/10: Решение на Общия съд от 21 юни 2012 г. — Испания/Комисия (Оперативна програма по Кохезионния фонд и по ЕФРР, управлявана от Испания (Оперативна програма ЕСФ Борба срещу дискриминацията 2007-2013 г. — Искане за междинно плащане — Решение за прекъсване на срока за плащане поради значителни недостатъци в системите за управление и контрол — Жалба за отмяна — Допустимост — Член 87, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1083/2006)

text:
               28.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 227/18

         Решение на Общия съд от 21 юни 2012 г. — Испания/Комисия
   (Съединени дела T-264/10 и Т-266/10) (1)

   (Оперативна програма по Кохезионния фонд и по ЕФРР, управлявана от Испания (Оперативна програма ЕСФ Борба срещу дискриминацията 2007-2013 г. - Искане за междинно плащане - Решение за прекъсване на срока за плащане поради значителни недостатъци в системите за управление и контрол - Жалба за отмяна - Допустимост - Член 87, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1083/2006)
   2012/C 227/26
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Кралство Испания (представител: N. Díaz Abad)

      Ответник: Европейска комисия (представители: C. Urraca Caviedes и B. Conte

      Предмет

   Жалби срещу решенията на Комисията от 10 май (дело T-264/10) и от 11 май 2010 г. (T-266/10), с които се уведомяват испанските власти за прекъсването на срока за плащане по някои искания за междинно плащане, представени от Кралство Испания

      Диспозитив

               1.

               Съединява дела T-264/10 и T-266/10 за целите на съдебното решение.

               2.

               Отменя решенията на Комисията от 10 и 11 май 2010 г., с които се уведомяват испанските власти за прекъсването на срока за плащане по някои искания за междинно плащане, подадени от Кралство Испания.

               3.

               Отхвърля искането да се признае за основателна претенцията за плащане на лихви за забава.

               4.

               Няма основание за постановяване на съдебно решение по същество по исканията Общият съд да разпореди процесуално-организационни действия на основание член 64 от своя Процедурен правилник.

               5.

               Осъжда Комисията да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 221, 14.8.2010 г.


title: Дело C-183/09: Иск, предявен на 26 май 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция

text:
               18.7.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 167/6

         Иск, предявен на 26 май 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция
   (Дело C-183/09)
   2009/C 167/11
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: D. Triantafyllou и Iro Dimitriou)

      Ответник: Република Гърция

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е въвела в сила необходимите законодателни, подзаконови и административни мерки за съобразяване с някои разпоредби на Директива 2006/112/ЕО (1) на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност и като не е уведомила Комисията за тези мерки, Република Гърция не е изпълнила задълженията си по член 412, параграф 1, първа алинея, от тази Директива;

               —

               да се осъди Република Гърция да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Срокът за транспониране на Директива 2006/112/ЕО във вътрешното право е изтекъл на 1 януари 2008 година.

      (1)  ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007г., глава 9, том 3, стр. 7.


title: Дело T-11/14: Жалба, подадена на 3 януари 2014 г.  — Grundig Multimedia/СХВП ( „Pianissimo“ )

text:
               5.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 135/41

         Жалба, подадена на 3 януари 2014 г. — Grundig Multimedia/СХВП („Pianissimo“)
   (Дело T-11/14)
   2014/C 135/53
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Grundig Multimedia AG (Stansstad, Швейцария) (представител: S. Walter, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 5 ноември 2013 г., постановено по преписка R 441/2013-4;

               —

               да осъди ответника да заплати разноските в производството, включително в това пред СХВП.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „Pianissimo“ за стоки от клас 7 — заявка за марка на Общността № 11 102 266

      Решение на проверителя: отхвърля заявената марка

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, буква б) и член 7, параграф 2 от Регламента относно марката на Общността.


title: Дело C-77/07: Определение на председателя на Съда от 2 август 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция

text:
               22.12.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 315/32

         Определение на председателя на Съда от 2 август 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция
   (Дело C-77/07) (1)

   (2007/C 315/59)

      Език на производството: гръцки

   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 69, 23.4.2005 г.


title: Дело T-231/07: Определение на Първоинстанционния съд от 5 ноември 2007 г. — ITT Manufacturing Enterprises/СХВП — ITT Trademark and Trade (I.T.T.)

text:
               22.12.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 315/44

         Определение на Първоинстанционния съд от 5 ноември 2007 г. — ITT Manufacturing Enterprises/СХВП — ITT Trademark and Trade (I.T.T.)
   (Дело T-231/07) (1)

   (2007/C 315/83)

      Език на производството: английски

   Председателят на четвърти състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 199, 25.8.2007 г.


title: Съединени дела C-293/12 и C-594/12: Решение на Съда (голям състав) от 8 април 2014 г. (преюдициални запитвания от High Court of Ireland, Ирландия, и Verfassungsgerichtshof, Австрия) — Digital Rights Ireland Ltd (C-293/12), Kärntner Landesregierung, Michael Seitlinger, Christof Tschohl и др. (C-594/12)/Minister for Communications, Marine and Natural Resources, Minister for Justice, Equality and Law Reform, The Commissioner of the Garda Síochána, Ирландия, и Attorney General (Електронни съобщения — Директива 2006/24/ЕО — Обществено достъпни електронни съобщителни услуги или обществени съобщителни мрежи — Запазване на данни, създадени или обработени във връзка с предоставянето на такива услуги — Валидност — Членове 7, 8 и 11 от Хартата на основните права на Европейския съюз)

text:
               10.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 175/6

         Решение на Съда (голям състав) от 8 април 2014 г. (преюдициални запитвания от High Court of Ireland, Ирландия, и Verfassungsgerichtshof, Австрия) — Digital Rights Ireland Ltd (C-293/12), Kärntner Landesregierung, Michael Seitlinger, Christof Tschohl и др. (C-594/12)/Minister for Communications, Marine and Natural Resources, Minister for Justice, Equality and Law Reform, The Commissioner of the Garda Síochána, Ирландия, и Attorney General
   (Съединени дела C-293/12 и C-594/12) (1)

   ((Електронни съобщения - Директива 2006/24/ЕО - Обществено достъпни електронни съобщителни услуги или обществени съобщителни мрежи - Запазване на данни, създадени или обработени във връзка с предоставянето на такива услуги - Валидност - Членове 7, 8 и 11 от Хартата на основните права на Европейския съюз))
   2014/C 175/07
   Език на производството: немски

      Запитващи юрисдикции

   High Court of Ireland, Verfassungsgerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Digital Rights Ireland Ltd (C-293/12), Kärntner Landesregierung, Michael Seitlinger, Christof Tschohl и др. (C-594/12)

      Ответници: Minister for Communications, Marine and Natural Resources, Minister for Justice, Equality and Law Reform, The Commissioner of the Garda Síochána, Ирландия, и Attorney General

      в присъствието на: Irish Human Rights Commission

      Предмет

   (Дело C-293/12)
   Преюдициално запитване — High Court of Ireland, Verfassungsgerichtshof — Тълкуване на членове 3, 4 и 6 от Директива 2006/24/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 година за запазване на данни, създадени или обработени, във връзка с предоставянето на обществено достъпни електронни съобщителни услуги или на обществени съобщителни мрежи и за изменение на Директива 2002/58/ЕО (ОВ L 105, стр. 54; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 53, стр. 51) — Ограничаване на правата на жалбоподателя в областта на мобилната телефония — Съвместимост с член 5, параграф 4 и член 21 ДФЕС — Съвместимост с членове 7, 8, 10 и 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз
   (Дело C-594/12)
   Преюдициално запитване — Verfassungsgerichtshof — Валидност на членове 3 — 9 от Директива 2006/24/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 година за запазване на данни, създадени или обработени, във връзка с предоставянето на обществено достъпни електронни съобщителни услуги или на обществени съобщителни мрежи и за изменение на Директива 2002/58/EО (ОВ L 105, стр. 54; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 53, стр. 51), с оглед на членове 7, 9 и 11 от Хартата на основните права на Европейския съюз — Тълкуване на Хартата на основните права на Европейския съюз, и по-специално на членове 7, 8, 52 и 53 от нея, на Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 година за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (OB L 281, стр. 31; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 17, стр. 10) и на Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 година относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (OB L 8, 2001 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 30, стр. 142) — Конституционна жалба за обявяване противоконституционност на някои разпоредби от федералния закон за далекосъобщенията, с които се транспонира Директива 2006/24/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 година за запазване на данни, създадени или обработени, във връзка с предоставянето на обществено достъпни електронни съобщителни услуги или на обществени съобщителни мрежи

      Диспозитив

   Директива 2006/24/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 година за запазване на данни, създадени или обработени, във връзка с предоставянето на обществено достъпни електронни съобщителни услуги или на обществени съобщителни мрежи и за изменение на Директива 2002/58/EО, е невалидна.

      (1)  ОВ C 258, 25.8.2012 г.

      ОВ C 79, 16.3.2013 г.


title: Дело C-10/07: Иск, предявен на 16 януари 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Великото херцогство Люксембург

text:
               24.3.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 69/6

         Иск, предявен на 16 януари 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Великото херцогство Люксембург
   (Дело C-10/07)
   (2007/C 69/12)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: J. Enegren, G. Rozet)

      Ответник: Великото херцогство Люксембург
   Искания

               —

               Да се установи, че като не е приело законовите, подзаконови и административни разпоредби, необходими за изпълнение на Директива 2002/74/ЕО на Европейския парламент и Съвета от 23 декември 2002 година за изменение на Директива 80/987/ЕИО на Съвета за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно закрилата на работниците и служителите в случай на неплатежоспособност на техния работодател (1) или, при всички случаи, като не е предоставило упоменатите разпоредби на Комисията, Великото херцогство Люксембург не е изпълнило задълженията си по член 2 от тази директива,

               —

               да се осъди Великото херцогство Люксембург да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и главни доводи
   Срокът за транспониране на Директива 2002/74/ЕО е изтекъл на 8 октомври 2005 г.

      (1)  ОВ L 270, стр. 10. Специално издание 2007 г., глава 05, том 06, стр. 149.


title: Дело T-678/16 P: Решение на Общия съд от 12 септември 2017 г. — Siragusa/Съвет (Обжалване — Публична служба — Длъжностни лица — Прекратяване на служебното правоотношение — Молба за пенсиониране — Изменение на разпоредбите на Правилника след подаване на молбата — Оттегляне на предходно решение — Правна квалификация на обжалваното решение)

text:
               23.10.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 357/12

         Решение на Общия съд от 12 септември 2017 г. — Siragusa/Съвет
   (Дело T-678/16 P) (1)

   ((Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Прекратяване на служебното правоотношение - Молба за пенсиониране - Изменение на разпоредбите на Правилника след подаване на молбата - Оттегляне на предходно решение - Правна квалификация на обжалваното решение))
   (2017/C 357/15)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Sergio Siragusa (Брюксел, Белгия) (представители: T. Bontinck и A. Guillerme, адвокати)

      Други страни в производството: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bauer и M. Veiga) и Европейски парламент (представители: M. Dean и D. Nessaf)

      Предмет

   Жалба за отмяна на определението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (първи състав) от 13 юли 2016 г., Siragusa/Съвет (F-124/15, EU:F:2016:147)

      Диспозитив

               1)

               Отменя определението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (първи състав) от 13 юли 2016 г., Siragusa/Съвет (F-124/15).

               2)

               Връща делото за ново разглеждане от различен от произнеслия се по настоящата жалба състав на Общия съд.

               3)

               Не се произнася по съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 419, 14.11.2016 г.


title: Дело C-238/12 P: Решение на Съда (първи състав) от 30 април 2014 г.  — FLSmidth & Co. A/S/Европейска комисия (Обжалване — Конкуренция — Картели — Сектор на найлоновите промишлени торби — Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО — Правомощие на Общия съд за пълен съдебен контрол — Задължение за мотивиране — Отговорност на дружеството майка за извършено от дъщерното дружество нарушение — Отговорност на дружеството майка за заплащане на наложената на дъщерното дружество глоба — Пропорционалност — Производство пред Общия съд — Разумен срок за постановяване на решение)

text:
               24.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 194/2

         Решение на Съда (първи състав) от 30 април 2014 г. — FLSmidth & Co. A/S/Европейска комисия
   (Дело C-238/12 P) (1)

   ((Обжалване - Конкуренция - Картели - Сектор на найлоновите промишлени торби - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Правомощие на Общия съд за пълен съдебен контрол - Задължение за мотивиране - Отговорност на дружеството майка за извършено от дъщерното дружество нарушение - Отговорност на дружеството майка за заплащане на наложената на дъщерното дружество глоба - Пропорционалност - Производство пред Общия съд - Разумен срок за постановяване на решение))
   2014/C 194/02
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: FLSmidth & Co. A/S (представител: M. Dittmer, advokat)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: F. Castillo de la Torre и V. Bottka, подпомагани от M. Gray, Barrister)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Общия съд (четвърти състав) от 6 март 2012 г. по дело FLSmidth/Комисия (T-65/06), с което Общият съд отменя частично Решение C(2005) 4634 на Комисията от 30 ноември 2005 година относно производство по член 81 от Договора за ЕО (дело COMP/F/38.354 — Промишлени торби) във връзка с картел за определяне на цени и квоти за продажба по географски зони, разпределяне на поръчки от големи клиенти, организиране на съгласувани оферти в някои процедури за възлагане на обществени поръчки и прилагане на механизми за обмяна на информация относно обемите на продажба на пазара на найлоновите промишлени торби и намалява размера на глобата, наложена на жалбоподателя — Отговорност за нарушението

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда FLSmidth & Co. A/S да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 303, 6.10.2012 г.


title: Дело T-351/08: Решение на Общия съд от 30 юни 2010 г. — Matratzen Concord/СХВП — Barranco Schnitzler и Barranco Rodriguez (MATRATZEN CONCORD) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността „MATRATZEN CONCORD“ — По-ранна национална словна марка „MATRATZEN“ — Относително основание за отказ — Доказателство за използването на по-ранната марка — Задължение за мотивиране — Член 73 от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 75 от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               14.8.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 221/39

         Решение на Общия съд от 30 юни 2010 г. — Matratzen Concord/СХВП — Barranco Schnitzler и Barranco Rodriguez (MATRATZEN CONCORD)
   (Дело T-351/08) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „MATRATZEN CONCORD“ - По-ранна национална словна марка „MATRATZEN“ - Относително основание за отказ - Доказателство за използването на по-ранната марка - Задължение за мотивиране - Член 73 от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 75 от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2010/C 221/63
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Matratzen Concord GmbH (Кьолн, Германия) (представител: J. Albrecht, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) (представител: G. Schneider)

      Други страни в производството пред апелативния състав на СХВП: Pablo Barranco Schnitzler и Mariano Barranco Rodriguez (Sant Just Desvern, Испания)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 30 май 2008 г. (преписка R 1034/2007-2) относно производство по възражение между Pablo Barranco Schnitzler и Mariano Barranco Rodriguez, от една страна, и Matratzen Concord GmbH, от друга страна.

      Диспозитив

               1.

               Отменя решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 30 май 2008 г. (преписка R 1034/2007-2).

               2.

               Осъжда СХВП да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 285, 8.11.2008 г.


title: Дело C-599/16 P: Жалба, подадена на 23 ноември 2016 г. от Oleksandr Viktorovych Yanukovych срещу решението, постановено от Общия съд (девети разширен състав) на 15 септември 2016 г. по дело T-348/14, Yanukovych/Съвет

text:
               30.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 30/27

         Жалба, подадена на 23 ноември 2016 г. от Oleksandr Viktorovych Yanukovych срещу решението, постановено от Общия съд (девети разширен състав) на 15 септември 2016 г. по дело T-348/14, Yanukovych/Съвет
   (Дело C-599/16 P)
   (2017/C 030/32)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Oleksandr Viktorovych Yanukovych (представител: T. Beazley QC)

      Други страни в производството: Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Съда:

               —

               да отмени решението на Общия съд (девети разширен състав) от 15 септември 2016 г. по дело T-348/14 в частта, посочена в жалбата, а именно, точки 2 и 4 от диспозитива на това съдебно решение;

               —

               да уважи исканията на жалбоподателя в производството пред Общия съд в частта, посочена по–долу, а именно:

                           —

                           да отмени Решение (ОВППС) 2015/143 на Съвета от 29 януари 2015 г. за изменение на Решение 2014/119/ОВППС (1) („второто решение за изменение“);

                           —

                           да отмени Решение (ОВППС) 2015/364 на Съвета от 5 март 2015 г. за изменение на Решение 2014/119/ОВППС (2), и

                           —

                           да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/357 на Съвета от 5 март 2015 г. за прилагане на Регламент (ЕС) № 208/2014 (3);

                     в частта, в която тези актове се отнасят до жалбоподателя; и

               —

               да осъди Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски в производството по обжалване и по искането за отмяна, направено с изявлението за изменение на жалбата.

      Основания и основни доводи

               1.

                  Първото основание — Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, когато стигнал до извода, че критерият, определящ кои лица се включват в списъка, по член 1, параграф 1 от Решение 2014/119/ОВППС на Съвета, изменено с второто решение за изменение, е съвместим с целите на Общата външна политика и политика на сигурност, предвидени в член 21 от Договора за Европейския съюз. Общият съд отказал да приеме, че в съответната страна трябва поне да е образувано производство или да са предприети други съдебни мерки относно твърдените действия по присвояване на публични средства, когато, както е в случая, има достоверно доказателство, че в тази страна не се спазват последователно и надлежно основните принципи на правата на човека или принципите на правовата държава.

               2.

                  Второто основание — Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, когато 1) отказал да приеме, че съществуват достоверни доказателства, че в Украйна не се спазват последователно и надлежно основните принципи на правата на човека или принципите на правовата държава и 2) квалифицирал украинските власти, от които произхождат доказателствата, на които се основал Съветът на Европейския съюз, като „висши съдебни органи“. Освен това Общият съд допуснал грешка, когато не мотивирал позицията си по 1) и 2).

               3.

                  Третото основание — Общият съд допуснал грешка, когато 1) приел, че включването на името на жалбоподателя в списъка въз основа на писмо от 30 декември 2014 г. от украинските власти отговаря на критерия, определящ кои лица се включват в списъка и 2) приел, че няма явна грешка в преценката на Съвета що се отнася до включването на жалбоподателя в списъка.

      (1)  Решение (ОВППС) 2015/143 на Съвета от 29 януари 2015 година за изменение на Решение 2014/119/ОВППС относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на ситуацията в Украйна (ОВ L 24, 2015 г., стр. 16).

      (2)  Решение (ОВППС) 2015/364 на Съвета от 5 март 2015 година за изменение на Решение 2014/119/ОВППС относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на ситуацията в Украйна (ОВ L 62, 2015 г., стр. 25).

      (3)  Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/357 на Съвета от 5 март 2015 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 208/2014 относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Украйна (ОВ L 62, 2015 г., стр. 1).


title: Дело T-306/14: Определение на Общия съд от 16 март 2015 г. — Polymer-Chemie/Комисия

text:
               11.5.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 155/39

         Определение на Общия съд от 16 март 2015 г. — Polymer-Chemie/Комисия
   (Дело T-306/14) (1)

   (2015/C 155/54)
   Език на производството: немски
   Председателят на трети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 223, 14.7.2014 г.


title: Дело T-191/11: Жалба, подадена на 25 март 2011 г. — Automobili Lamborghini/СХВП — Miura Martínez (Miura)

text:
               28.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 160/23

         Жалба, подадена на 25 март 2011 г. — Automobili Lamborghini/СХВП — Miura Martínez (Miura)
   (Дело T-191/11)
   2011/C 160/37
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Automobili Lamborghini Holding SpA (Sant’Agata Bolognese, Италия) (представител: Rechtsanwalt P. Kather)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Други страни в производството пред апелативния състав: Eduardo Miura Martínez (Севиля, Испания) и Antonio José Miura Martínez (Севиля)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 21 януари 2011 година по дело R 161/2010-4;

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят.

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративната марка, съдържаща словния елемент „Miura“, за стоките и услугите от класове 12, 14, 18, 25 и 28.

      Притежател на марката или знака, на която/който се прави позоваване в процедурата по възражение: Eduardo Miura Martínez и Antonio José Miura Martínez.

      Марка или знак, на която/който се прави позоваване в подкрепа на възражението: националната и международната фигуративни марки, съдържащи словния елемент „MIURA“, за стоките и услугите в класове 12, 14, 24, 25 и 39, националната словна марка „MIURA“ за стоките от класове 18 и 25, както и на фамилното име „MIURA“, използвано в търговията за отглеждането на бикове.

      Решение на отдела по споровете: уважава частично възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: Нарушение на член 42, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 207/2009 (1), доколкото встъпилите страни не са доказали използването на конфликтните марки и нарушение на член 75 от Регламент (ЕО) № 207/2009, доколкото жалбоподателят не е можел да вземе позиция по основанията, на които се базирало решението, тъй като мотивите към възражението не му били представени.

      (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1).


title: Дело C-286/13 P: Решение на Съда (втори състав) от 19 март 2015 г. — Dole Food Company, Inc., Dole Fresh Fruit Europe, по-рано Dole Germany OHG/Европейска комисия (Обжалване — Конкуренция — Картели — Европейски пазар на бананите — Съгласуване при определянето на референтните цени — Задължение за мотивиране — Късно мотивиране — Късно представяне на доказателства — Право на защита — Принцип на равни процесуални възможности — Принципи, уреждащи установяването на фактите — Изопачаване на фактите — Преценка на доказателствата — Структура на пазара — Задължение на Комисията да уточни аспектите на обмена на информация, които представляват ограничаване на конкуренцията с оглед на целта — Тежест на доказване — Изчисляване на глобата — Отчитане на продажбите на дъщерни дружества, които не са участвали в нарушението — Двойно отчитане на продажби на едни и същи банани)

text:
               11.5.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 155/3

         Решение на Съда (втори състав) от 19 март 2015 г. — Dole Food Company, Inc., Dole Fresh Fruit Europe, по-рано Dole Germany OHG/Европейска комисия
   (Дело C-286/13 P) (1)

   ((Обжалване - Конкуренция - Картели - Европейски пазар на бананите - Съгласуване при определянето на референтните цени - Задължение за мотивиране - Късно мотивиране - Късно представяне на доказателства - Право на защита - Принцип на равни процесуални възможности - Принципи, уреждащи установяването на фактите - Изопачаване на фактите - Преценка на доказателствата - Структура на пазара - Задължение на Комисията да уточни аспектите на обмена на информация, които представляват ограничаване на конкуренцията с оглед на целта - Тежест на доказване - Изчисляване на глобата - Отчитане на продажбите на дъщерни дружества, които не са участвали в нарушението - Двойно отчитане на продажби на едни и същи банани))
   (2015/C 155/03)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Dole Food Company, Inc., Dole Fresh Fruit Europe, по-рано Dole Germany OHG (представител: J.-F. Bellis, avocat)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: M. Kellerbauer и P. Van Nuffel)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Dole Food Company Inc. и Dole Fresh Fruit Europe, по-рано Dole Germany OHG, да заплатят солидарно съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 252, 31.8.2013 г.


title: Дело T-193/14: Жалба, подадена на 21 март 2014 г.  — Cristiano di Thiene/СХВП — Nautica Apparel ( „AERONAUTICA“ )

text:
               19.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 151/32

         Жалба, подадена на 21 март 2014 г. — Cristiano di Thiene/СХВП — Nautica Apparel („AERONAUTICA“)
   (Дело T-193/14)
   2014/C 151/41
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Cristiano di Thiene SpA (Thiene, Италия) (представители: F. Fischetti и F. Celluprica, lawyers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Nautica Apparel, Inc. (Ню Йорк, Съединени щати)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) oт 10 януари 2014 г., постановено по преписка R 96/2013-4.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят.

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „AERONAUTICA“ за стоки и услуги от класове 9, 18, 20, 25, 35, 42 и 43 — заявка за регистрация на марка на Общността № 7 508 237.

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: множество по-ранни регистрации на марки на Общността и Обединеното кралство за словните марки „NAUTICA“ и „NAUTICA BLUE“ за стоки и услуги от класове 8, 9, 18, 20, 25, 27 и 35.

      Решение на отдела по споровете: уважава частично възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламента относно марката на Общността.


title: Дело T-239/15: Решение на Общия съд от 23 март 2017 г. — Cryo-Save/EUIPO — MedSkin Solutions Dr. Suwelack (Cryo-Save) (Марка на Европейския съюз — Производство по отмяна — Словна марка на Европейския съюз „Cryo-Save“ — Член 51, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Реално използване на марката — Тежест на доказване — Отмяна)

text:
               8.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 144/36

         Решение на Общия съд от 23 март 2017 г. — Cryo-Save/EUIPO — MedSkin Solutions Dr. Suwelack (Cryo-Save)
   (Дело T-239/15) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство по отмяна - Словна марка на Европейския съюз „Cryo-Save“ - Член 51, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Реално използване на марката - Тежест на доказване - Отмяна))
   (2017/C 144/47)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Cryo-Save AG (Фрайенбах, Швейцария) (представител: C. Onken, avocat)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: A. Schifko и W. Schramek)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: MedSkin Solutions Dr. Suwelack AG (Билербек, Германия) (представител: A. Thünken, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 3 март 2015 г. (преписка R 2567/2013-4), постановено в производство по отмяна със страни MedSkin Solutions Dr. Suwelack и Cryo-Save

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Cryo-Save AG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 236, 20.7.2015 г.


title: Дело T-31/12: Определение на Общия съд от 9 октомври 2012 г. — Région Poitou-Charentes/Комисия (Жалба за отмяна — Структурни фондове — Акт, който не подлежи на обжалване — Акт, който е отчасти информативен и отчасти подготвителен — Недопустимост)

text:
               24.11.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 366/34

         Определение на Общия съд от 9 октомври 2012 г. — Région Poitou-Charentes/Комисия
   (Дело T-31/12) (1)

   (Жалба за отмяна - Структурни фондове - Акт, който не подлежи на обжалване - Акт, който е отчасти информативен и отчасти подготвителен - Недопустимост)
   2012/C 366/69
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Région Poitou-Charentes (Франция) (представител: J. Capiaux, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: F. Dintilhac и A. Steiblytė)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението, за което се твърди, че се съдържа в писмото на Комисията от 18 ноември 2011 г. с предмет „Закриване на програмата „Атлантическо пространство“ 2000—2006 г., одобряване на окончателния доклад, CCI: 2001 RG 16 0PC 006“

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2.

               Région Poitou-Charentes понася направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски на Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 109, 14.4.2012 г.


title: Дело C-670/11: Решение на Съда (четвърти състав) от 13 декември 2012 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État — Франция) — Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)/Société Vinifrance SA (Защита на финансовите интереси на Съюза — Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 — Членове 4 и 5 — Административна санкция — Административна мярка — Регламент (ЕИО) № 822/87 — Помощи за частно складиране на концентрирана гроздова мъст — Общностен произход — Регламент (ЕИО) № 1059/83 — Договор за дългосрочно складиране — Член 2, параграф 2 — Член 17, параграф 1, буква б) — Намаляване на помощта съобразно тежестта на нарушението)

text:
               9.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/9

         Решение на Съда (четвърти състав) от 13 декември 2012 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État — Франция) — Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)/Société Vinifrance SA
   (Дело C-670/11) (1)

   (Защита на финансовите интереси на Съюза - Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 - Членове 4 и 5 - Административна санкция - Административна мярка - Регламент (ЕИО) № 822/87 - Помощи за частно складиране на концентрирана гроздова мъст - Общностен произход - Регламент (ЕИО) № 1059/83 - Договор за дългосрочно складиране - Член 2, параграф 2 - Член 17, параграф 1, буква б) - Намаляване на помощта съобразно тежестта на нарушението)
   2013/C 38/10
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Conseil d'État

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Établissement national des produits de l’agriculture et de la mer (FranceAgriMer)

      Ответник: Société Vinifrance SA

      Предмет

   Преюдициално запитване — Conseil d'État — Тълкуване на член 2, параграф 2 и член 17 от Регламент (ЕИО) № 1059/83 на Комисията от 29 април 1983 година относно договорите за складиране на трапезно вино, гроздова мъст, концентрирана гроздова мъст и ректифицирана концентрирана гроздова мъст (ОВ L 116, стр. 77), на разпоредбите на Регламент (ЕИО) № 822/87 на Съвета от 16 март 1987 година относно общата организация на винаро-лозарския пазар (ОВ L 84, стр. 1), както и на разпоредбите на Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 на Съвета от 18 декември 1995 година относно защитата на финансовите интереси на Европейските общности (ОВ L 312, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 1, стр. 166) — Помощ на Общността за складирането на концентрирана гроздова мъст срещу сключването на договор за складиране с националната интервенционна агенция — Придобиване от страна на производителя на гроздова мъст от фиктивно или несъществуващо дружество — Понятие „собственик“ по смисъла на регламента — Регламент, който въвежда норми за предоставяне на помощ от Съюза без да предвижда мерки или санкции за неизпълнение на разпоредбите на регламента — Определяне на тези мерки или санкции при наличието на увреждане на финансовите интереси на Съюза

      Диспозитив

               1.

               В случай като този в главното производство, при който несъществуването на дружеството, за което се твърди, че е продало гроздовата мъст, води до невъзможност да се установи нейният общностен произход, придобилият гроздовата мъст от това дружество производител при всички положения не може да получи помощ за складиране съгласно Регламент (ЕИО) № 822/87 на Съвета от 16 март 1987 година относно общата организация на винаро-лозарския пазар, изменен с Регламент (ЕИО) № 2253/88 на Съвета от 19 юли 1988 година.

               2.

               При обстоятелства като тези в главното производство:

                           —

                           член 17, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕИО) № 1059/83 на Комисията от 29 април 1983 година относно договорите за складиране на трапезно вино, гроздова мъст, концентрирана гроздова мъст и ректифицирана концентрирана гроздова мъст, изменен с Регламент (ЕО) № 2646/1999 на Комисията от 15 декември 1999 година, не представлява правно основание за санкционирането на извършено от производител нарушение на предвиденото в Регламент № 822/87, изменен с Регламент (ЕИО) № 2253/88, негово задължение, съгласно което гроздовата мъст, за която може да се получи право на помощ за складиране, трябва да бъде с общностен произход,

                           —

                           при липсата както в секторната, така и в националната правна уредба на разпоредба, която предвижда налагането на санкция, разглежданите нередности не могат да са предмет на „санкция“ по смисъла на член 5 от Регламент (ЕО, ЕВРАТОМ) № 2988/95 на Съвета от 18 декември 1995 година относно защитата на финансовите интереси на Европейските общности,

                           —

                           националните органи трябва да приложат административна мярка по смисъла на член 4, параграф 1, първо тире от Регламент № 2988/95, която се състои в искането да бъдат възстановени напълно недължимо получените помощи, ако се установи — което следва да направи запитващата юрисдикция, — че всеки от двата разглеждани в главното производство договора за складиране се отнася частично или изцяло до гроздова мъст, за която не може да се приеме, че е с общностен произход и която е била смесена при осъществяване на концентрацията и складирането с гроздова мъст с общностен произход.

      (1)  ОВ C 89, 24.3.2012 г.


title: Дело C-436/16: Преюдициално запитване от Areios Pagos (Гърция), постъпило на 4 август 2016 г. — Georgios Leventis, Nikolaos Vafias/Malcon Navigation Co. Ltd, Brave Bulk Transport Ltd

text:
               24.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 392/11

         Преюдициално запитване от Areios Pagos (Гърция), постъпило на 4 август 2016 г. — Georgios Leventis, Nikolaos Vafias/Malcon Navigation Co. Ltd, Brave Bulk Transport Ltd
   (Дело C-436/16)
   (2016/C 392/14)
   Език на производството: гръцки

      Запитваща юрисдикция

   Areios Pagos (Гърция)

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Georgios Leventis, Nikolaos Vafias

      Ответници: Malcon Navigation Co. Ltd, Brave Bulk Transport Ltd

      Преюдициални въпроси

   Прилага ли се клаузата за предоставяне на компетентност — договорена съгласно член 23, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 44/2001 (1) между дружества и съдържаща се в конкретния случай в договор, сключен на 14 ноември 2007 г. в частна писмена форма между първия и втория ответник по касационната жалба, чийто член 10 предвижда, че „настоящото споразумение се урежда от английското право и е от компетентността на английските съдилища, като всички спорове, които произтичат от него или са свързани с него, са от изключителната компетентност на High Court of England and Wales (Върховен съд на Англия и Уелс)“ — във връзка с действията или бездействията на органите на втория ответник по касационната жалба, които го представляват и ангажират неговата отговорност по смисъла на член 71 от гръцкия граждански кодекс, и спрямо отговорните лица, които са действали в изпълнение на задълженията си и които съгласно посочения член 71 във връзка с член 926 от гръцкия граждански кодекс носят солидарна отговорност с дружеството като юридическо лице?

      (1)  Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (ОВ L 12, 2001 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74).


title: Дело C-525/14: Иск, предявен на 20 ноември 2014. г.  — Европейска комисия/Чешка република

text:
               9.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/23

         Иск, предявен на 20 ноември 2014. г. — Европейска комисия/Чешка република
   (Дело C-525/14)
   (2015/C 046/30)
   Език на производството: чешки

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: P. Němečková и G. Wilms)

      Ответник: Чешка република

      Искания на ищеца

   Ищецът моли Съда:

               —

               да установи, че като не е признала някои нидерландски маркировки, и по-специално на Waarborg Holland, Чешката република не е изпълнила задълженията си по член 34 от Договора за функционирането на Европейския съюз,

               —

               да осъди Чешка република да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

               1.

               Като не е признала някои нидерландски маркировки, Чешката република ограничава свободата на движение на благородните метали, върху които е поставена такава маркировка, както и на предметите, произведени от такива метали.

               2.

               Дори ако благородните метали са маркирани от клон на нидерландска служба за маркиране в трета държава, тези стоки трябва да се третират като стоки с произход в Европейския съюз поради това, че благородните метали са маркирани в съответствие с нидерландските норми и са окончателно пуснати в свободно обращение.

               3.

               Чешката република не е доказала, че евентуалното ограничение на свободното движение на стоки е подходящо с оглед на преследваната цел за защита на потребителите и че то не надхвърля необходимото за нейното постигане.


title: Дело C-631/15: Преюдициално запитване от Juzgado Contencioso-Administrativo de Oviedo (Испания), постъпило на 27 ноември 2015 г. — Carlos Álvarez Santirso/Consejería de Educación, Cultura y Deporte del Principado de Asturias

text:
               22.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 68/21

         Преюдициално запитване от Juzgado Contencioso-Administrativo de Oviedo (Испания), постъпило на 27 ноември 2015 г. — Carlos Álvarez Santirso/Consejería de Educación, Cultura y Deporte del Principado de Asturias
   (Дело C-631/15)
   (2016/C 068/28)
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Juzgado Contencioso-Administrativo de Oviedo

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Carlos Álvarez Santirso

      Ответник: Consejería de Educación, Cultura y Deporte del Principado de Asturias

      Преюдициален въпрос

   Трябва ли клауза 4 от Рамковото споразумение, приложено към Директива 1999/70/ЕО (1) на Съвета от 28 юни 1999 година относно срочната работа, да се тълкува в смисъл, че не допуска регионална правна уредба като Ley del Principado de Asturias 6/2009 de 29 de diciembre de evaluación de la función pública docente y sus incentivos [Закон на Княжество Астурия 6/2009 от 29 декември за оценяване на публичната образователна система и за мерките за нейното насърчаване], който в член 2 предвижда като условие за включване в плана за оценяване (и следователно за получаване на свързаните с това парични премии) качеството на държавен служител, назначен за неопределено време, като по този начин изключва временно наетите държавни служители?

      (1)  Директива 1999/70/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 година относно Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) (ОВ L 175, стр. 43; Специално издание на български език, глава 5, том 5, стр. 129).


title: Дело T-440/16: Жалба, подадена на 5 август 2016 г. — Souruh/Съвет

text:
               3.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 364/23

      Жалба, подадена на 5 август 2016 г. — Souruh/Съвет
      (Дело T-440/16)
      (2016/C 364/23)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Souruh SA (Дамаск, Сирия) (представител: E. Ruchat, адвокат)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз

         Искания на жалбоподателя

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да обяви жалбата му за допустима и основателна,

                  —

                  съответно да отмени Решение (ОВППС) 2016/850 от 27 май 2016 г., както и последващите актове за изпълнението му в частта, в която се отнасят до жалбоподателя,

                  —

                  да осъди Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква пет основания, които по същество са идентични или сходни с изложените в рамките на дело T-411/16, Syriatel Mobile Telecom/Съвет.


title: Дело C-548/11: Преюдициално запитване, отправено от Arbeidshof te Antwerpen (Белгия) на 31 октомври 2011 г. — Edgard Mulders/Rijksdienst voor Pensioenen

text:
               28.1.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 25/32

      Преюдициално запитване, отправено от Arbeidshof te Antwerpen (Белгия) на 31 октомври 2011 г. — Edgard Mulders/Rijksdienst voor Pensioenen
      (Дело C-548/11)
      (2012/C 25/59)
      Език на производството: нидерландски

         Запитваща юрисдикция

      Arbeidshof te Antwerpen

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Edgard Mulders

         Ответник: Rijksdienst voor Pensioenen

         Преюдициални въпроси

      Нарушава ли се член 46 от Регламент (ЕИО) № 1408/71 (1) [на Съвета от 14 юни 1971 година] за прилагането на схеми за социална сигурност на заети лица, самостоятелно заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността, ако при изчисляването на пенсията на пограничен работник за „осигурителен период“ по смисъла на член 1, буква с) от този регламент, не се признава времето, през което пограничният работник е в неработоспособност, но през което е заплащал осигурителни вноски съгласно разпоредбите на Algemene Ouderdomswet (Закон за общото осигуряване за старост)?

         (1)  ОВ L 149, стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г.; глава 5, том 1, стр. 26.