title: Дело T-147/22: Жалба, подадена на 18 март 2022 г. — Pinar Kuruyemiş Gida Ve Ihtiyaç Maddeleri Sanayi Ticaret/EUIPO — Yadex International (pinar KURUYEMIŞ)

text:
               16.5.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/57

      Жалба, подадена на 18 март 2022 г. — Pinar Kuruyemiş Gida Ve Ihtiyaç Maddeleri Sanayi Ticaret/EUIPO — Yadex International (pinar KURUYEMIŞ)
      (Дело T-147/22)
      (2022/C 198/82)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Pinar Kuruyemiş Gida Ve Ihtiyaç Maddeleri Sanayi Ticaret AŞ (Каратай, провинция Коня, Турция) (представители: M. López Camba и А. Любомирова Желева, lawyers)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Yadex International GmbH (Франкфурт на Майн, Германия)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител на спорната марка: жалбоподателят пред Общия съд

         Спорна марка: заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „pinar KURUYEMIŞ“ — заявка за регистрация № 18 160 742

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 12 януари 2022 г. по преписка R 1148/2021-1

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение в частта, в която се уважава възражение B 3110022,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски на жалбоподателя,

                  —

                  да осъди Yadex International GmbH да заплати съдебните разноски на жалбоподателя.

         Изложени основания

                  —

                  Нарушение на член 94 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета,

                  —

                  Нарушение на член 71, параграф 1 от Делегиран регламент на Комисията (ЕС) 2018/625,

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-730/20: Решение на Общия съд от 23 март 2022 г. — ON/Комисия (Публична служба — Договорно наети служители — Заплата — Надбавка за експатриране — Член 4, параграф 1, буква а) от приложение VII към Правилника — Отказ с обратно действие — Връщане на недължимо платеното — Член 85 от Правилника — Жалба за отмяна и искане за обезщетение)

text:
               16.5.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/38

      Решение на Общия съд от 23 март 2022 г. — ON/Комисия
      (Дело T-730/20) (1)

      (Публична служба - Договорно наети служители - Заплата - Надбавка за експатриране - Член 4, параграф 1, буква а) от приложение VII към Правилника - Отказ с обратно действие - Връщане на недължимо платеното - Член 85 от Правилника - Жалба за отмяна и искане за обезщетение)
      (2022/C 198/54)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: ON (представител: N. de Montigny, avocate)

         Ответник: Европейска комисия (представители: T. Bohr и A.-C. Simon)

         Предмет

      С жалбата си, подадена на основание член 270 ДФЕС, жалбоподателят иска, от една страна, отмяна на решение на Европейската комисия от 12 март 2020 г., което го задължава да върне сумата от 38 897,39 EUR като недължимо платена поради погрешно изплатена надбавка за експатриране след назначаването му, и от друга страна, обезщетение за вредите, претърпени от него поради късното поправяне от Комисията на тази грешка при изплащане на надбавката.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда ON да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 44, 8.2.2021 г.


title: Дело C-711/20: Решение на Съда (десети състав) от 24 март 2022 г. (преюдициално запитване от Nejvyšší správní soud — Чешка република) — Generální ředitelství cel/TanQuid Polska Sp. z o. o. (Преюдициално запитване — Акцизи — Директива 92/12/ЕО — Член 4 — Движение на стоки под режим отложено плащане на акциз — Условия — Членове 6 и 20 — Освобождаване за потребление — Подправяне на придружаващия административен документ — Нарушение или нередовност, допуснато/а при движение на акцизни стоки под режим отложено плащане на акциз — Неправомерно извеждане на стоки от режим на отложено плащане — Получател, който не знае за движението — Извършена от трето лице измама — Член 13, буква а) и член 15, параграф 3 — Задължително обезпечение във връзка с движението — Обхват)

text:
               16.5.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/9

      Решение на Съда (десети състав) от 24 март 2022 г. (преюдициално запитване от Nejvyšší správní soud — Чешка република) — Generální ředitelství cel/TanQuid Polska Sp. z o. o.
      (Дело C-711/20) (1)

      (Преюдициално запитване - Акцизи - Директива 92/12/ЕО - Член 4 - Движение на стоки под режим отложено плащане на акциз - Условия - Членове 6 и 20 - Освобождаване за потребление - Подправяне на придружаващия административен документ - Нарушение или нередовност, допуснато/а при движение на акцизни стоки под режим отложено плащане на акциз - Неправомерно извеждане на стоки от режим на отложено плащане - Получател, който не знае за движението - Извършена от трето лице измама - Член 13, буква а) и член 15, параграф 3 - Задължително обезпечение във връзка с движението - Обхват)
      (2022/C 198/12)
      Език на производството: чешки

         Запитваща юрисдикция

      Nejvyšší správní soud

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Generální ředitelství cel

         Ответник: TanQuid Polska Sp. z o. o.

         Диспозитив

      Директива 92/12/ЕИО на Съвета от 25 февруари 1992 година относно общия режим за продукти, подлежащи на облагане с акциз, и държането, движението и мониторинга на такива продукти, изменена с Директива 94/74/ЕО на Съвета от 22 декември 1994 г., трябва да се тълкува в смисъл, че изпращането от лицензиран складодържател на акцизни стоки заедно с придружаващ документ и задължително обезпечение представлява движение на стоки под режим отложено плащане на акциз по смисъла на член 4, буква в) от нея, независимо от факта, че поради измамни действия на трети лица получателят, посочен в придружаващия документ и в документа за обезпечението, не знае, че тези стоки са му изпратени, докато този факт или друга нередовност или нарушение не бъдат установени от компетентните органи на съответната държава членка.
      За правомерността на това движение няма значение обстоятелството, че в документа за задължителното обезпечение, предоставено от лицензирания складодържател за целите на изпращането, се посочва името на оторизирания получател, но не и статусът му на регистриран търговец.

         (1)  ОВ C 88, 15.3.2021 г.


title: Дело T-757/20: Решение на Общия съд от 23 март 2022 г. — ОТ/Парламент (Публична служба — Длъжностни лица — Дисциплинарно наказание — Забележка — Член 21а от Правилника — Грешка в преценката)

text:
               16.5.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/39

      Решение на Общия съд от 23 март 2022 г. — ОТ/Парламент
      (Дело T-757/20) (1)

      (Публична служба - Длъжностни лица - Дисциплинарно наказание - Забележка - Член 21а от Правилника - Грешка в преценката)
      (2022/C 198/55)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: ОТ (представители: C. Bernard-Glanz и S. Rodrigues, адвокати)

         Ответник: Европейски парламент (представители: I. Lázaro Betancor и M. Windisch)

         Предмет

      Искане на основание член 270 ДФЕС за отмяна на решението на Парламента от 19 декември 2019 г., с което на жалбоподателката е наложено наказание забележка

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя решението на Европейския парламент от 19 декември 2019 г., с което на OT е наложено наказание забележка.

                  2)

                  Осъжда Парламента да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 62, 22.2.2021 г.


title: Дело T-148/22: Жалба, подадена на 18 март 2022 г. — Pinar Kuruyemiş Gida Ve Ihtiyaç Maddeleri Sanayi Ticaret/EUIPO — Yadex International (pinar KURUYEMIŞ)

text:
               16.5.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/58

      Жалба, подадена на 18 март 2022 г. — Pinar Kuruyemiş Gida Ve Ihtiyaç Maddeleri Sanayi Ticaret/EUIPO — Yadex International (pinar KURUYEMIŞ)
      (Дело T-148/22)
      (2022/C 198/83)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Pinar Kuruyemiş Gida Ve Ihtiyaç Maddeleri Sanayi Ticaret AŞ (Каратай, провинция Коня, Турция) (представители: M. López Camba и А. Любомирова Желева, lawyers)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Yadex International GmbH (Франкфурт на Майн, Германия)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител на спорната марка: жалбоподателят пред Общия съд

         Спорна марка: заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „pinar KURUYEMIŞ“ — заявка за регистрация № 18 161 596

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 12 януари 2022 г. по преписка R 1149/2021-1

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение в частта, в която се уважава възражение B003110050,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски на жалбоподателя,

                  —

                  да осъди Yadex International GmbH да заплати съдебните разноски на жалбоподателя.

         Изложени основания

                  —

                  Нарушение на член 94 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета,

                  —

                  Нарушение на член 71, параграф 1 от Делегиран регламент на Комисията (ЕС) 2018/625,

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-766/20: Решение на Общия съд от 9 март 2022 г. — PrenzMarien/EUIPO — Molson Coors Brewing Company (UK) (STONES) (Марка на Европейския съюз — Производство по отмяна — Словна марка на Европейския съюз „STONES“ — Частична отмяна — Член 58, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) 2017/1001 — Реално използване в Съюза — Член 19, параграф 1 и член 10, параграф 3 от Делегиран регламент (ЕС) 2018/625)

text:
               16.5.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/39

      Решение на Общия съд от 9 март 2022 г. — PrenzMarien/EUIPO — Molson Coors Brewing Company (UK) (STONES)
      (Дело T-766/20) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по отмяна - Словна марка на Европейския съюз „STONES“ - Частична отмяна - Член 58, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) 2017/1001 - Реално използване в Съюза - Член 19, параграф 1 и член 10, параграф 3 от Делегиран регламент (ЕС) 2018/625)
      (2022/C 198/56)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: PrenzMarien GmbH (Берлин, Германия) (представители: M. Kloth, R. Briske и D. Habel, адвокати)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: R. Raponi и D. Hanf)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Molson Coors Brewing Company (UK) Ltd (Бъртън ъпон Трент, Обединеното кралство) (представители: H.-M. Elo и E. Hodge, адвокати)

         Предмет

      Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 29 септември 2020 г. (преписка R 274/2020-2), постановено в производство по отмяна със страни PrenzMarien и Molson Coors Brewing Company (UK)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда PrenzMarien GmbH да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 62, 22.2.2021 г.


title: Дело T-150/22: Жалба, подадена на 21 март 2022 г. — Lilly Drogerie/EUIPO — Lillydoo (LILLYDOO kids)

text:
               16.5.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/59

      Жалба, подадена на 21 март 2022 г. — Lilly Drogerie/EUIPO — Lillydoo (LILLYDOO kids)
      (Дело T-150/22)
      (2022/C 198/84)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Lilly Drogerie d.o.o. Belgrade (Stari Grad) (Белград, Сърбия) (представител: E. Bojinova-Miller, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Lillydoo GmbH (Франкфурт на Майн, Германия)

         Данни за производството пред EUIPO

         Притежател на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

         Спорна марка: посочваща Европейския съюз международна регистрация на марката „LILLYDOO kids“ — посочваща Европейския съюз международна регистрация № 1 495 352

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 11 януари 2022 г. по съединени преписки R 903/2021-2 и R 1298/2021-2

         Искания

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение;

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати разноските, направени от жалбоподателя в настоящото производство.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело C-21/22: Преюдициално запитване от Sąd Okręgowy w Opolu (Полша), постъпило на 7 януари 2022 г. — OP

text:
               16.5.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/20

      Преюдициално запитване от Sąd Okręgowy w Opolu (Полша), постъпило на 7 януари 2022 г. — OP
      (Дело C-21/22)
      (2022/C 198/29)
      Език на производството: полски

         Запитваща юрисдикция

      Sąd Okręgowy w Opolu

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: OP

         Друга страна в производството: Notariusz Justyna Gawlica

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Трябва ли член 22 от Регламент (ЕС) № 650/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 4 юли 2012 година относно компетентността, приложимото право, признаването и изпълнението на решения и приемането и изпълнението на автентични актове в областта на наследяването и относно създаването на европейско удостоверение за наследство (1) да се тълкува в смисъл, че лицата, които не са граждани на Европейския съюз, имат право да избират отечествения си закон за приложимо право по въпросите, свързани с наследяването им като цяло?

                  2)

                  Трябва ли член 75 във връзка с член 22 от Регламент № 650/2012 да се тълкува в смисъл, че когато между държава членка и трета държава има двустранен договор, който не урежда избора на приложимо право по въпросите на наследяването, но определя приложимото право към наследяването, гражданите на третата държава с местоживеене в сключилата двустранния договор държава членка могат да избират приложимото право?

         (1)  ОВ L 201, 2012 г., стр. 107.


title: Дело T-113/21: Решение на Общия съд от 23 март 2022 г. — Team Beverage/EUIPO (Beverage Analytics) (Марка на Европейския съюз — Заявка за словна марка на Европейския съюз „Beverage Analytics“ — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Описателен характер — Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕС) 2017/1001)

text:
               16.5.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/40

      Решение на Общия съд от 23 март 2022 г. — Team Beverage/EUIPO (Beverage Analytics)
      (Дело T-113/21) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Заявка за словна марка на Европейския съюз „Beverage Analytics“ - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Описателен характер - Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕС) 2017/1001)
      (2022/C 198/57)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Team Beverage AG (Бремен, Германия) (представители: O. Spieker, A. Schönfleisch и N. Willich, адвокати)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: D. Walicka)

         Предмет

      Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 11 декември 2020 г. (преписка R 727/2020-5) относно заявка за регистрация на словния знак „Beverage Analytics“ като марка на Европейския съюз.

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя решението на пети апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 11 декември 2020 г. (преписка R 727/2020-5) в частта, в която се отказва регистрация на словния знак „Beverage Analytics“ като марка на Европейския съюз за „софтуер за разработване на уебсайтове“ и „операционни компютърни програми (записани)“ от клас 9 по смисъла на Ницската спогодба относно международната класификация на стоките и услугите за регистрация на марки от 15 юни 1957 г., ревизирана и изменена, и за услугите „създаване и поддържане на уебсайтове за трети лица“, „предаване на данни или документи от физически носители към електронни носители“, „наблюдение на информационните системи от разстояние за осигуряване на правилното им функциониране“, „съвети за дизайна на уебсайтове“, „цифровизация на документи“, „дублиране на компютърни програми“, „контрол на качеството“, „възстановяване на компютърни данни“ и „анализи и проучвания във връзка с машини, апарати и инструменти“ от клас 42.

                  2)

                  Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

                  3)

                  Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 128, 12.4.2021 г.


title: Дело T-727/20: Определение на Общия съд от 9 март 2022 г. — Kirimova/EUIPO (Жалба за отмяна — Представителство от адвокат, който няма качеството на трето независимо от жалбоподателя лице — Недопустимост)

text:
               16.5.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/48

      Определение на Общия съд от 9 март 2022 г. — Kirimova/EUIPO
      (Дело T-727/20) (1)

      (Жалба за отмяна - Представителство от адвокат, който няма качеството на трето независимо от жалбоподателя лице - Недопустимост)
      (2022/C 198/69)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Nigar Kirimova (Мюнхен, Германия) (представители: A. Parassina и A. García López, адвокати)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) (представители: G. Predonzani и A. Söder)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на решението от 30 септември 2020 г. на изпълнителния директор на EUIPO, с което се отхвърля искането за освобождаване на жалбоподателката от изискването да е гражданин на една от държавите — членки на Европейското икономическо пространство (ЕИП), от което зависи включването в списъка на професионалните представители на тази служба.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата като недопустима.

                  2)

                  Осъжда г-жа Nigar Kirimova да понесе, освен направените от нея съдебни разноски, и тези, направени от Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO).

         (1)  ОВ C 163, 3.5.2021 г.


title: Дело T-151/22: Жалба, подадена на 18 март 2022 г. — General Wire Spring/EUIPO (GENERAL PIPE CLEANERS)

text:
               16.5.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/59

      Жалба, подадена на 18 март 2022 г. — General Wire Spring/EUIPO (GENERAL PIPE CLEANERS)
      (Дело T-151/22)
      (2022/C 198/85)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: General Wire Spring Co. (Макийс Рокс, Пенсилвания, Съединени щати) (представител: E. Carrillo, lawyer)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Данни за производството пред EUIPO

         Спорна марка: посочваща Европейския съюз международна регистрация на словната марка „GENERAL PIPE CLEANERS“ — Заявка за регистрация № 1 577 530

         Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 11 януари 2022 г. по преписка R 1452/2021-5

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да уважи настоящата жалба;

                  —

                  да отмени обжалваното решение на пети апелативен състав на EUIPO в частта, в която отхвърля жалбата, подадена от жалбоподателя пред него, и не отменя частично решението на EUIPO за отхвърляне на заявката да се регистрира марка на ЕС/МР № 1 577 530 „GENERAL PIPE CLEANERS“ за спорните стоки от класове 7 и 9.

         Изложени основания

                  —

                  Нарушение на член 7, параграф 1, буква в) Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета;

                  —

                  Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело C-22/22: Преюдициално запитване от Sąd Najwyższy (Полша), постъпило на 7 януари 2022 г. — T. S.A./Przewodniczący Krajowej Rady Radiofonii i Telewizji

text:
               16.5.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/20

      Преюдициално запитване от Sąd Najwyższy (Полша), постъпило на 7 януари 2022 г. — T. S.A./Przewodniczący Krajowej Rady Radiofonii i Telewizji
      (Дело C-22/22)
      (2022/C 198/30)
      Език на производството: полски

         Запитваща юрисдикция

      Sąd Najwyższy

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: T. S.A.

         Ответник: Przewodniczący Krajowej Rady Radiofonii i Telewizji

         Преюдициален въпрос

      Трябва ли член 20, параграф 2 във връзка с член 4, параграф 1 от Директива 2010/13/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 10 март 2010 година за координирането на някои разпоредби, установени в закони, подзаконови и административни актове на държавите членки, отнасящи се до предоставянето на аудиовизуални медийни услуги (Директива за аудиовизуалните медийни услуги) (1), и членове 11 и 20 от Хартата на основните права на Европейския съюз да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба, която забранява само на телевизионните оператори да включват реклами в детските си предавания, без тази забрана да обхваща доставчиците на аудиовизуални медийни услуги по заявка?

         (1)  ОВ L 95, 2010 г., стр. 1.


title: Дело C-723/20: Решение на Съда (пети състав) от 24 март 2022 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof — Германия) — Galapagos BidCo. S.a.r.l./DE, в качеството му на ликвидатор на Galapagos S.A., Hauck Aufhäuser Fund Services S.A., Prime Capital S.A. (Преюдициално запитване — Регламент (ЕС) 2015/848 — Производство по несъстоятелност — Член 3, параграф 1 — Международна компетентност — Преместване на центъра на основните интереси на длъжника в друга държава членка след подаването на искане за образуване на главно производство по несъстоятелност)

text:
               16.5.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/9

      Решение на Съда (пети състав) от 24 март 2022 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof — Германия) — Galapagos BidCo. S.a.r.l./DE, в качеството му на ликвидатор на Galapagos S.A., Hauck Aufhäuser Fund Services S.A., Prime Capital S.A.
      (Дело C-723/20) (1)

      (Преюдициално запитване - Регламент (ЕС) 2015/848 - Производство по несъстоятелност - Член 3, параграф 1 - Международна компетентност - Преместване на центъра на основните интереси на длъжника в друга държава членка след подаването на искане за образуване на главно производство по несъстоятелност)
      (2022/C 198/13)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Bundesgerichtshof

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Galapagos BidCo. S.a.r.l.

         Ответници: DE, в качеството му на ликвидатор на Galapagos S.A., Hauck Aufhäuser Fund Services S.A., Prime Capital S.A.

         Диспозитив

      Член 3, параграф 1 от Регламент (ЕС) 2015/848 на Европейския парламент и на Съвета от 20 май 2015 година относно производството по несъстоятелност трябва да се тълкува в смисъл, че съдът на държава членка, сезиран с искане за образуване на главно производство по несъстоятелност, запазва изключителна компетентност да образува такова производство, когато центърът на основните интереси на длъжника е прехвърлен в друга държава членка след подаването на това искане, но преди този съд да се е произнесъл по него. Вследствие на това и доколкото този регламент продължава да е приложим към посоченото искане, съдът на друга държава членка, сезиран впоследствие с искане, подадено със същите цели, по принцип не може да се обяви за компетентен да образува главно производство по несъстоятелност, докато първият съд не се е произнесъл и не се е отказал от компетентност.

         (1)  ОВ C 128, 12.4.2021 г.


title: Дело C-41/22: Преюдициално запитване от Landgericht Erfurt (Германия), постъпило на 18 януари 2022 г. — XXX/Helvetia schweizerische Lebensversicherungs-AG

text:
               16.5.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/21

      Преюдициално запитване от Landgericht Erfurt (Германия), постъпило на 18 януари 2022 г. — XXX/Helvetia schweizerische Lebensversicherungs-AG
      (Дело C-41/22)
      (2022/C 198/31)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Landgericht Erfurt

         Страни в главното производство

         Ищец: XXX

         Ответник: Helvetia schweizerische Lebensversicherungs-AG

         Преюдициални въпроси

                  1.

                  Допуска ли правото на Съюза, и по-специално член 15, параграф 1 от Директива 90/619/ЕИО (1), член 31 от Директива 92/96/ЕИО (2) и член 35, параграф 1 от Директива 2002/83 (3), ако е приложимо във връзка с член 38 от Хартата на основните права на Европейския съюз, национална правна уредба или съдебна практика, според която на притежателя на полицата — след като е упражнил законното си право на отказ — се възлага тежестта за излагане на факти и обстоятелства и за доказване, за да се определи размерът на получените от самия застраховател ползи? Ако такова разпределение на тежестта за излагане на факти и обстоятелства и за доказване е допустимо, изисква ли правото на Съюза, и по-специално принципът на ефективност, притежателят на полицата в замяна да има право да иска от застрахователя информация или други улеснения, за да може да предяви своите искания?

                  2.

                  Забранено ли е на застраховател, който не е уведомил притежателя на полицата за правото му на отказ или го е уведомил неправилно, да предяви срещу произтичащите от това права на притежателя на полицата, по-специално възражение, че правото е изгубено, възражение за злоупотреба с права или възражение за изтекъл срок?

                  3.

                  Забранено ли е на застраховател, който не е предоставил на притежателя на полицата информация за потребителя или му е предоставил само непълна или невярна такава информация, да предяви срещу произтичащите от това права на притежателя на полицата, по-специално възражение, че правото е изгубено, възражение за злоупотреба с права или възражение за изтекъл срок?

         (1)  Втора директива на Съвета от 8 ноември 1990 година за координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно прякото животозастраховане, за предвиждането на разпоредби за улесняване на ефективното осъществяване на свободно предоставяне на услуги и за изменение на Директива 79/267/ЕИО (ОВ L 330, 1990 г., стр. 50).

         (2)  Директива на Съвета от 10 ноември 1992 година за координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно прякото животозастраховане и за изменение на директиви 79/267/ЕИО и 90/619/ЕИО (Трета директива за животозастраховането) (ОВ L 360, 1992 г., стр. 1).

         (3)  Директива на Европейския парламент и на Съвета от 5 ноември 2002 година относно животозастраховането (ОВ L 345, 2002 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 4, стр. 192).


title: Дело C-726/20: Решение на Съда (осми състав) от 24 март 2022 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État — Белгия) — CT, Ferme de la Sarte SPRL/Région wallonne (Преюдициално запитване — Обща селскостопанска политика (ОСП) — Финансиране от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) — Регламент (ЕС) № 1305/2013 — Член 17, параграф 1, буква б) — Инвестиционно подпомагане за преработката, предлагането на пазара и/или развитието на селскостопански продукти, които попадат в обхвата на приложение I ДФЕС — Понятие „селскостопански продукти“ — Понятия „живи растения“ и „цветарски продукти“ — Чимове на рола, използвани за подреждането на зелени покриви)

text:
               16.5.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/10

      Решение на Съда (осми състав) от 24 март 2022 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État — Белгия) — CT, Ferme de la Sarte SPRL/Région wallonne
      (Дело C-726/20) (1)

      (Преюдициално запитване - Обща селскостопанска политика (ОСП) - Финансиране от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) - Регламент (ЕС) № 1305/2013 - Член 17, параграф 1, буква б) - Инвестиционно подпомагане за преработката, предлагането на пазара и/или развитието на селскостопански продукти, които попадат в обхвата на приложение I ДФЕС - Понятие „селскостопански продукти“ - Понятия „живи растения“ и „цветарски продукти“ - Чимове на рола, използвани за подреждането на зелени покриви)
      (2022/C 198/14)
      Език на производството: френски

         Запитваща юрисдикция

      Conseil d'État

         Страни в главното производство

         Жалбоподатели: CT, Ferme de la Sarte SPRL

         Ответник: Région wallonne

         Диспозитив

      Член 17, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) № 1305/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 година относно подпомагане на развитието на селските райони от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1698/2005 на Съвета трябва да се тълкува в смисъл, че намиращото се там понятие „селскостопански продукти, които попадат в обхвата на приложение I към [Договора за функционирането на ЕС]“ обхваща растенията, използвани за подреждането на зелени покриви, като чимове на рола, поради което за свързаните с тях материални инвестиции може да бъде получена помощ в рамките на мярката за подпомагане на развитието на селските райони, визирана в тази разпоредба.

         (1)  ОВ C 79, 8.3.2021 г.


title: Дело T-153/22: Жалба, подадена на 21 март 2022 г. — Volkswagen/EUIPO — XTG (XTG)

text:
               16.5.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/60

      Жалба, подадена на 21 март 2022 г. — Volkswagen/EUIPO — XTG (XTG)
      (Дело T-153/22)
      (2022/C 198/86)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Volkswagen AG (Волфсбург, Германия) (представители: S. Machei и G. Orsoni, lawyers)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: XTG S.A. (Вроцлав, Полша)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

         Спорна марка: посочваща фигуративна марка на Европейския съюз „XTG“ — Заявка за регистрация № 18 120 223

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 20 декември 2021 г. по преписка R 1387/2021-5

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение;

                  —

                  да осъди EUIPO, а евентуално и встъпилата страна, да заплати съдебните разноски

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-114/21: Определение на Общия съд от 15 март 2022 г. — Growth Finance Plus/EUIPO (doglover) (Марка на Европейския съюз — Оттегляне на обжалваното решение — Отпадане на предмета на спора — Липса на основание за произнасяне)

text:
               16.5.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/48

      Определение на Общия съд от 15 март 2022 г. — Growth Finance Plus/EUIPO (doglover)
      (Дело T-114/21) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Оттегляне на обжалваното решение - Отпадане на предмета на спора - Липса на основание за произнасяне)
      (2022/C 198/70)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Growth Finance Plus AG (Гомисвалд, Швейцария) (представител: H. Twelmeier, avocat)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: D. Walicka)

         Предмет

      Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 26 ноември 2020 г. (преписка R 720/2020-1) относно заявка за регистрация на словния знак „doglover“ като марка на Европейския съюз.

         Диспозитив

                  1)

                  Липсва основание за произнасяне по жалбата.

                  2)

                  Осъжда Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 128, 12.4.2021 г.


title: Дело C-43/22: Преюдициално запитване от Sąd Najwyższy (Полша), постъпило на 18 януари 2022 г. — Prokurator Generalny

text:
               16.5.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/22

      Преюдициално запитване от Sąd Najwyższy (Полша), постъпило на 18 януари 2022 г. — Prokurator Generalny
      (Дело C-43/22)
      (2022/C 198/32)
      Език на производството: полски

         Запитваща юрисдикция

      Sąd Najwyższy

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Prokurator Generalny

         Други участници в производството: D. J., D[X]. J., Ł. J., S. J. и Wojewódzkie Pogotowie Ratunkowe w K.

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Трябва ли член 19, параграф 1, втора алинея и член 5, параграфи 1—3 от Договора за Европейския съюз във връзка с член 47 и член 51, параграф 1 от Хартата на основните права да се тълкуват в смисъл, че не допускат национални разпоредби, съгласно които министърът на правосъдието на държава членка може на основание на критерии, които не са публично оповестени, от една страна, да командирова съдия в по-висок по степен граждански съд, компетентен по дела, попадащи под действието на правото на Съюза, за определен или неопределен срок, но от друга страна, във всеки момент с немотивирано решение може да оттегли командироването на съдията?

                  2)

                  При утвърдителен отговор на първия въпрос, трябва ли член 19, параграф 1, втора алинея и член 5, параграфи 1—3 от Договора за Европейския съюз във връзка с член 47 и член 51, параграф 1 от Хартата на основните права да се тълкуват в смисъл, че националната юрисдикция, сезирана с жалба срещу решение на съд, в чийто състав участва съдия, командирован по описания във въпрос 1 начин, е длъжна служебно да провери дали този съд е независим и безпристрастен, дори ако разглежданият случай не попада под действието на правото на Съюза?

                  3)

                  При утвърдителен отговор на втория въпрос, трябва ли член 19, параграф 1, втора алинея и член 5, параграфи 1—3 от Договора за Европейския съюз във връзка с член 47 и член 51, параграф 1 от Хартата на основните права да се тълкуват в смисъл, че задължават юрисдикция на държава членка да отмени влязло в сила съдебно решение, когато се установи, че при разглеждането на делото е участвал такъв командирован съдия и съдът с негово участие не е бил независим и безпристрастен, с помощта на правно средство за защита, насочено към отмяната на влезли в сила съдебни решения като извънредната жалба, или последиците от такова нарушение попадат в обхвата на процесуалната автономия на държавата членка?


title: Дело C-125/21: Решение на Съда (осми състав) от 24 март 2022 г. — Европейска комисия/Ирландия (Иск за установяване на неизпълнение на задължения — Съдебно сътрудничество по наказателноправни въпроси — Взаимно признаване на съдебни решения по наказателни дела, с които се налагат наказания лишаване от свобода или мерки, включващи лишаване от свобода, за целите на тяхното изпълнение в Европейския съюз — Рамково решение 2008/909/ПВР — Неприемане на необходимите мерки за съобразяване с рамковото решение — Несъобщаване на Европейската комисия)

text:
               16.5.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/11

      Решение на Съда (осми състав) от 24 март 2022 г. — Европейска комисия/Ирландия
      (Дело C-125/21) (1)

      (Иск за установяване на неизпълнение на задължения - Съдебно сътрудничество по наказателноправни въпроси - Взаимно признаване на съдебни решения по наказателни дела, с които се налагат наказания лишаване от свобода или мерки, включващи лишаване от свобода, за целите на тяхното изпълнение в Европейския съюз - Рамково решение 2008/909/ПВР - Неприемане на необходимите мерки за съобразяване с рамковото решение - Несъобщаване на Европейската комисия)
      (2022/C 198/15)
      Език на производството: английски

         Страни

         Ищец: Европейска комисия (представители: J. Tomkin и S. Grünheid)

         Ответник: Ирландия (представители: M. Browne, M. Lane и J. Quaney, подпомагани от M. Gray, SC)

         Диспозитив

                  1)

                  Като не е приела в предвидения срок законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за съобразяване с Рамково решение 2008/909/ПВР на Съвета от 27 ноември 2008 година за прилагане на принципа за взаимно признаване към съдебни решения по наказателни дела, с които се налагат наказания лишаване от свобода или мерки, включващи лишаване от свобода, за целите на тяхното изпълнение в Европейския съюз, и като не е съобщила на Европейската комисия текста на тези разпоредби, Ирландия не е изпълнила задълженията си по член 29, параграфи 1 и 2 от това рамково решение.

                  2)

                  Осъжда Ирландия да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 148, 26.4.2021 г.


title: Дело C-47/22: Преюдициално запитване от Bundesverwaltungsgericht (Австрия), постъпило на 21 януари 2022 г. — Apotheke B./Bundesamt für Sicherheit im Gesundheitswesen (BASG)

text:
               16.5.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/23

      Преюдициално запитване от Bundesverwaltungsgericht (Австрия), постъпило на 21 януари 2022 г. — Apotheke B./Bundesamt für Sicherheit im Gesundheitswesen (BASG)
      (Дело C-47/22)
      (2022/C 198/33)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Bundesverwaltungsgericht

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Apotheke B.

         Ответник: Bundesamt für Sicherheit im Gesundheitswesen (BASG)

         Преюдициални въпроси

                  1.

                              a)

                              Трябва ли член 80, параграф 1, буква б) от Директива 2001/83 (1) да се тълкува в смисъл, че предвиденото в тези разпоредби изискване е изпълнено и когато, както в главното производство, титуляр на разрешение за дистрибуция на едро се снабдява с лекарствени продукти от други лица, които съгласно националните разпоредби са получили разрешение или право да доставят лекарствени продукти на потребителите, но самите те не са титуляри на такова разрешение или са освободени от задължението за получаване на такова разрешение съгласно член 77, параграф 3 от тази директива, и снабдяването се извършва в минимални?

                              б)

                              При отрицателен отговор на въпрос 1, буква а), има ли значение за спазването на изискването по член 80, параграф 1, буква б) от Директива 2001/83 дали лекарствените продукти, набавяни по описания в главното производство и във въпрос 1, буква а) начин, се доставят само на лица, които съгласно член 77, параграф 2 от тази Директива са получили разрешение или право да доставят лекарствени продукти на потребителите, или и на лица, които притежават разрешение за дистрибуция на едро?

                  2.

                              a)

                              Трябва ли член 79, буква б) и член 80, буква ж) [от Директива 2001/83] във връзка с раздел 2.2 от Ръководството от 5 ноември 2013 година за добра дистрибуторска практика при търговията с лекарствени продукти за хуманна употреба да се тълкуват в смисъл, че изискванията относно персонала са изпълнени и когато, както в главното производство, отговорното длъжностно лице (физически) отсъства от предприятието за период от четири часа, но през това време има възможност за връзка с него по телефона?

                              б)

                              Трябва ли Директива 2001/83, и по-специално член 79 и член 80, буква ж) от нея, във връзка с раздел 2.3, първи абзац от Ръководството от 5 ноември 2013 година за добра дистрибуторска практика при търговията с лекарствени продукти за хуманна употреба да се тълкуват в смисъл, че предвидените в тези разпоредби, съответно в това ръководство изисквания относно персонала са изпълнени, ако, както в главното производство, при отсъствие на отговорното длъжностно лице като описаното във въпрос 2, буква а), по-специално при проверка от страна на компетентния орган на държавата членка присъстващите в предприятието служители не са в състояние сами да предоставят информация относно писмено установените процедури, които се отнасят до техните съответни области на компетентност?

                              в)

                              Трябва ли Директива 2001/83, и по-специално член 79 и член 80, буква ж) от нея, във връзка с раздел 2.3 от Ръководството от 5 ноември 2013 година за добра дистрибуторска практика при търговията с лекарствени продукти за хуманна употреба да се тълкуват в смисъл, че при преценката дали на всички етапи от дейностите по дистрибуция на едро на лекарствени продукти има достатъчно на брой компетентен персонал, трябва да се вземат предвид, както в главното производство, и дейности, възложени на външни изпълнители (съответно дейности, извършвани от външни изпълнители за сметка на предприятието) и допуска ли посочената директива получаването на експертиза за целите на тази преценка или дори изисква получаването ѝ?

                  3.

                  Трябва ли Директива 2001/83, и по-специално член 77, параграф 6 и член 79, да се тълкуват в смисъл, че разрешението за извършване на дейност като дистрибутор на едро на лекарствени продукти следва да се отмени и когато се установи, че не е изпълнено изискване по член 80 от посочената директива — както например в главното производство в контекста на снабдяването с лекарствени продукти в нарушение на член 80, параграф 1, буква б) от тази директива —, но впоследствие това изискване отново е спазено, във всеки случай към момента на вземането на решение от компетентния орган на държавата членка или от сезирания съд? При отрицателен отговор: какви други изисквания съществуват в правото на Съюза по отношение на тази преценка, и по-специално кога вместо да се отмени разрешението, следва (само) да се спре действието му?

         (1)  Директива 2001/83/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 година за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба (ОВ L 311, 2001 г., стр. 67; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 33, стр. 3).


title: Дело C-126/21: Решение на Съда (осми състав) от 24 март 2022 г. — Европейска комисия/Ирландия (Иск за установяване на неизпълнение на задължения — Съдебно сътрудничество по наказателноправни въпроси — Взаимно признаване на актовете за налагане на мерки за процесуална принуда като алтернатива на предварителното задържане — Рамково решение 2009/829/ПВР — Неприемане на необходимите мерки за съобразяване с рамковото решение — Несъобщаване на Европейската комисия)

text:
               16.5.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/11

      Решение на Съда (осми състав) от 24 март 2022 г. — Европейска комисия/Ирландия
      (Дело C-126/21) (1)

      (Иск за установяване на неизпълнение на задължения - Съдебно сътрудничество по наказателноправни въпроси - Взаимно признаване на актовете за налагане на мерки за процесуална принуда като алтернатива на предварителното задържане - Рамково решение 2009/829/ПВР - Неприемане на необходимите мерки за съобразяване с рамковото решение - Несъобщаване на Европейската комисия)
      (2022/C 198/16)
      Език на производството: английски

         Страни

         Ищец: Европейска комисия (представители: J. Tomkin и S. Grünheid)

         Ответник: Ирландия (представители: M. Browne, M. Lane и J. Quaney, подпомагани от M. Gray, SC)

         Диспозитив

                  1)

                  Като не е приела в предвидения срок законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за съобразяване с Рамково решение 2009/829/ПВР на Съвета от 23 октомври 2009 година за прилагане между държавите членки на Европейския съюз на принципа за взаимно признаване към актове за налагане на мерки за процесуална принуда като алтернатива на предварителното задържане, и като не е съобщила на Европейската комисия текста на тези разпоредби, Ирландия не е изпълнила задълженията си по член 27 от това рамково решение.

                  2)

                  Осъжда Ирландия да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 148, 26.4.2021 г.


title: Дело T-115/21: Определение на Общия съд от 15 март 2022 г. — Growth Finance Plus/EUIPO (catlover) (Марка на Европейския съюз — Оттегляне на обжалваното решение — Отпадане на предмета на спора — Липса на основание за произнасяне)

text:
               16.5.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/49

      Определение на Общия съд от 15 март 2022 г. — Growth Finance Plus/EUIPO (catlover)
      (Дело T-115/21) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Оттегляне на обжалваното решение - Отпадане на предмета на спора - Липса на основание за произнасяне)
      (2022/C 198/71)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Growth Finance Plus AG (Гомисвалд, Швейцария) (представител: H. Twelmeier, avocat)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: D. Walicka)

         Предмет

      Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 26 ноември 2020 г. (преписка R 717/2020-1) относно заявка за регистрация на словния знак „catlover“ като марка на Европейския съюз.

         Диспозитив

                  1)

                  Липсва основание за произнасяне по жалбата.

                  2)

                  Осъжда Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 128, 12.4.2021 г.


title: Дело T-154/22: Жалба, подадена на 21 март 2022 г. — Volkswagen/EUIPO — XTG (XTG)

text:
               16.5.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/61

      Жалба, подадена на 21 март 2022 г. — Volkswagen/EUIPO — XTG (XTG)
      (Дело T-154/22)
      (2022/C 198/87)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Volkswagen AG (Волфсбург, Германия) (представители: S. Machei и G. Orsoni, lawyers)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: XTG S.A. (Вроцлав, Полша)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

         Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „XTG“ — Заявка за регистрация № 18 120 217

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 20 декември 2021 г. по преписка R 1385/2021-5

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение;

                  —

                  да осъди EUIPO, а евентуално и встъпилата страна, да заплатят съдебните разноски.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело C-130/21 P: Решение на Съда (осми състав) от 24 март 2022 г. — Lukáš Wagenknecht/Европейска комисия (Обжалване — Защита на финансовите интереси на Европейския съюз — Борба срещу измамата — Многогодишна финансова рамка — Твърдение за конфликт на интереси на министър-председателя на Чешката република — Искане да се попречи на последния да се среща с колегиума на Европейската комисия — Искане да се преустановят преките плащания от бюджета на Съюза към определени групи от хранително-вкусовата промишленост — Иск за установяване на неправомерно бездействие — Твърдение за бездействие на Европейската комисия — Състав на Общия съд на Европейския съюз — Твърдение за липса на безпристрастност — Недопустимост на иска — Произнасяне — Процесуална легитимация — Правен интерес)

text:
               16.5.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/12

      Решение на Съда (осми състав) от 24 март 2022 г. — Lukáš Wagenknecht/Европейска комисия
      (Дело C-130/21 P) (1)

      (Обжалване - Защита на финансовите интереси на Европейския съюз - Борба срещу измамата - Многогодишна финансова рамка - Твърдение за конфликт на интереси на министър-председателя на Чешката република - Искане да се попречи на последния да се среща с колегиума на Европейската комисия - Искане да се преустановят преките плащания от бюджета на Съюза към определени групи от хранително-вкусовата промишленост - Иск за установяване на неправомерно бездействие - Твърдение за бездействие на Европейската комисия - Състав на Общия съд на Европейския съюз - Твърдение за липса на безпристрастност - Недопустимост на иска - Произнасяне - Процесуална легитимация - Правен интерес)
      (2022/C 198/17)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Lukáš Wagenknecht (представител: A. Koller, advokátka)

         Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: F. Erlbacher и M. Salyková)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда г н Lukaš Wagenknecht да понесе, освен направените от него съдебни разноски, и тези на Европейската комисия.

         (1)  ОВ C 182, 10.5.2021 г.


title: Дело T-155/22: Жалба, подадена на 16 март 2022 г. — Корпорация „Мастернет“/EUIPO — Stayer Ibérica (STAYER)

text:
               16.5.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/61

      Жалба, подадена на 16 март 2022 г. — Корпорация „Мастернет“/EUIPO — Stayer Ibérica (STAYER)
      (Дело T-155/22)
      (2022/C 198/88)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: ЗАО Корпорация „Мастернет“ (Москва, Русия) (представител: N. Bürglen, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Stayer Ibérica, SA (Пинто, Испания)

         Данни за производството пред EUIPO

         Притежател на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

         Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз „STAYER“ — марка на Европейския съюз № 9 498 015

         Производство пред EUIPO: производство по отмяна

         Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 21 декември 2021 г. по преписка R 931/2021-1

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 15 от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета


title: Дело C-60/22: Преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Wiesbaden (Германия), постъпило на 1 февруари 2022 г. — UZ/Bundesrepublik Deutschland

text:
               16.5.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/24

      Преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Wiesbaden (Германия), постъпило на 1 февруари 2022 г. — UZ/Bundesrepublik Deutschland
      (Дело C-60/22)
      (2022/C 198/34)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Verwaltungsgericht Wiesbaden

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: UZ

         Ответник: Bundesrepublik Deutschland

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Означава ли липсата, респ. неизпълнението или непълнотата на отчетност от страна на администратор съгласно член 5 от Общия регламент относно защитата на данните (наричан по-нататък „ОРЗД“) (1), напр. поради липсата или непълнотата на регистър на дейностите по обработване съгласно член 30 от ОРЗД или поради липсата на договореност за съвместна процедура съгласно член 26 от ОРЗД, че данните са обработвани незаконосъобразно по смисъла на член 17, параграф 1, буква г) и член 18, параграф 1, буква б) от ОРЗД, поради което субектът на данните има право на изтриване, респ. ограничаване?

                  2)

                  При утвърдителен отговор на първия въпрос: означава ли наличието на право на изтриване или ограничаване, че обработваните данни не следва да се взимат предвид в съдебно производство? Възможно ли е това най-малкото когато субектът на данните възрази срещу използването в съдебното производство?

                  3)

                  При отрицателен отговор на първия въпрос: означава ли нарушението на членове 5, 30 или 26 от ОРЗД от страна на администратора, че при използване на обработваните данни за съдебни цели национален съд може да вземе предвид тези данни само ако субектът на данните изрично се съгласи с използването?

         (1)  Регламент (ЕС) 2016/679 на Европейския парламент и на Съвета от 27 април 2016 година относно защитата на физическите лица във връзка с обработването на лични данни и относно свободното движение на такива данни и за отмяна на Директива 95/46/EО (Общ регламент относно защитата на данните) (ОВ L 119, 2016 г., стр. 1, поправка ОВ L 127, 2018 г., стр. 2).


title: Дело T-159/22: Жалба, подадена на 23 март 2022 г. — Sanetview/EUIPO — 2boca2catering (Las Cebras)

text:
               16.5.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/62

      Жалба, подадена на 23 март 2022 г. — Sanetview/EUIPO — 2boca2catering (Las Cebras)
      (Дело T-159/22)
      (2022/C 198/89)
      Език на жалбата: испански

         Страни

         Жалбоподател: Sanetview, SLU (Андора ла Виеха, Андора) (представители: J. Gallego Jiménez, E. Sanz Valls, P. Bauzá Martínez, Y. Hernández Viñes и C. Marí Aguilar, abogados)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: 2boca2catering, SL (Севиля, Испания)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител/Притежател на спорната марка: жалбоподателят пред общия съд

         Спорна марка: заявка за регистрация на фигуративна марка на Европейския съюз Las Cebras — заявка за регистрация № 18 169 269

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 4 януари 2022 г. по преписка R 1070/2021-5

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да отхвърли възражението срещу спорната марка, като допусне възможното мирно съвместно съществуване на конфликтните марки,

                  —

                  да осъди EUIPO и встъпилата страна да заплатят съдебните разноски. ъдебните разноски.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-220/21: Определение на Общия съд от 15 март 2022 г. — Thomas Henry/EUIPO (Spicy Ginger) (Марка на Европейския съюз — Оттегляне на обжалваното решение — Отпадане на предмета на спора — Липса на основание за произнасяне)

text:
               16.5.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/49

      Определение на Общия съд от 15 март 2022 г. — Thomas Henry/EUIPO (Spicy Ginger)
      (Дело T-220/21) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Оттегляне на обжалваното решение - Отпадане на предмета на спора - Липса на основание за произнасяне)
      (2022/C 198/72)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Thomas Henry GmbH (Берлин, Германия) (представители: O. Spieker, A. Schönfleisch и N. Willich, адвокати)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: M. Eberl и D. Hanf)

         Предмет

      Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 12 февруари 2021 г. (преписка R 435/2020-1) относно заявка за регистрация на словния знак „Spicy Ginger“ като марка на Европейския съюз.

         Диспозитив

                  1)

                  Липсва основание за произнасяне по жалбата.

                  2)

                  Осъжда Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) да заплати направените от нея съдебни разноски, както и тези на Thomas Henry GmbH.

         (1)  ОВ C 217, 7.6.2021 г.


title: Дело T-161/22: Жалба, подадена на 25 март 2022 г. — Ortega Montero/Парламент

text:
               16.5.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/62

      Жалба, подадена на 25 март 2022 г. — Ortega Montero/Парламент
      (Дело T-161/22)
      (2022/C 198/90)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Maria Del Carmen Ortega Montero (Брюксел, Белгия) (представител: N. de Montigny, адвокат)

         Ответник: Европейски парламент

         Искания

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да отмени решението от 20 май 2021 г., с което се отхвърлят исканията, съдържащи се в изпратено по електронна поща писмо на адвоката на жалбоподателя от 19 януари 2021 г. за отмяна на измененията във Вътрешния правилник на Комитета по персонала от 10 ноември 2020 г., както и на осъщественото гласоподаване и на решенията, приети въз основа на тези изменения в правилника;

                  —

                  доколкото е необходимо да отмени решението от 21 декември 2021 г., с което се отхвърля възражението на жалбоподателя от 18 август 2021 г. срещу решението за отхвърляне на исканията, изложени в изпратено по електронна поща писмо от 19 януари 2021 г.;

                  —

                  да отмени новите разпоредби на Вътрешния правилник от 2020 г. и по-конкретно поправката в член 22 от 10 ноември 2020 г.;

                  —

                  да отмени гласуването в писмен вид, въведено с новия член 22 от Вътрешния правилник от 2020 г. и всички последвали от това решения, включително резултата от последните проведени избори;

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква три основания в подкрепа на своята жалба.

                  1.

                  Първото основание е изведено от незаконосъобразност на поправката във Вътрешния правилник от 2020 г. и нейното приемане сутринта на 10 ноември 2020 г. с доводите, от една страна, че тази поправка нарушава ratio legis на член 21 от Вътрешния правилник и защитаваните с него демократични принципи, от друга страна, че при неговото приемане и прилагане не е бил спазен самият член 22, и накрая, че приетите разпоредби са юридически неясни.

                  2.

                  Второто основание е изведено от незаконосъобразност (ratione temporis) на проведените на 10 ноември 2020 г. гласувания в съответствие с новия член 22 от Вътрешния правилник преди самото негово влизане в сила.

                  3.

                  Третото основание е изведено от незаконосъобразност на приетата писмена процедура за гласуване в консултативните и междуинституционалните комитети и в делегациите, встъпила в сила на 10 ноември 2020 г. следобед.


title: Дело C-82/20: Определение на Съда (осми състав) от 24 март 2022 г. (преюдициално запитване от Tribunal de grande instance de Rodez — Франция) — BNP Paribas Personal Finance SA/AN, CN (Преюдициално запитване — Член 99 от Процедурния правилник на Съда — Защита на потребителите — Директива 93/13/ЕИО — Неравноправни клаузи в потребителските договори — Договор за ипотечен кредит, деноминиран в чуждестранна валута (швейцарски франк) — Член 4, параграф 2 — Основен предмет на договора — Клаузи, които излагат кредитополучателя на валутен риск — Изисквания за разбираемост и за прозрачност — Член 3, параграф 1 — Значителна неравнопоставеност — Член 5 — Ясен и разбираем текст на договорна разпоредба)

text:
               16.5.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/12

      Определение на Съда (осми състав) от 24 март 2022 г. (преюдициално запитване от Tribunal de grande instance de Rodez — Франция) — BNP Paribas Personal Finance SA/AN, CN
      (Дело C-82/20) (1)

      (Преюдициално запитване - Член 99 от Процедурния правилник на Съда - Защита на потребителите - Директива 93/13/ЕИО - Неравноправни клаузи в потребителските договори - Договор за ипотечен кредит, деноминиран в чуждестранна валута (швейцарски франк) - Член 4, параграф 2 - Основен предмет на договора - Клаузи, които излагат кредитополучателя на валутен риск - Изисквания за разбираемост и за прозрачност - Член 3, параграф 1 - Значителна неравнопоставеност - Член 5 - Ясен и разбираем текст на договорна разпоредба)
      (2022/C 198/18)
      Език на производството: френски

         Запитваща юрисдикция

      Tribunal de grande instance de Rodez

         Страни в главното производство

         Ищец: BNP Paribas Personal Finance SA

         Ответници: AN, CN

         при участието на: Caisse régionale de crédit agricole mutuel du Languedoc

         Диспозитив

                  1)

                  Член 4, параграф 2 от Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори трябва да се тълкува в смисъл, че при договор за кредит, деноминиран в чуждестранна валута, изискването за прозрачност на клаузите на този договор — които определят като разчетна валута чуждестранна валута, а като валута на изплащане евро, и които носят валутен риск за кредитополучателя — е изпълнено, когато продавачът или доставчикът е предоставил на потребителя достатъчни и точни данни, които позволяват на средния, относително осведомен и в разумни граници наблюдателен и съобразителен потребител да разбере конкретното функциониране на разглеждания финансов механизъм и съответно да оцени риска през целия срок на същия договор от такива клаузи да настъпят потенциално значими отрицателни икономически последици за финансовите му задължения.

                  2)

                  Член 3, параграф l от Директива 93/13 трябва да се тълкува в смисъл, че клаузите на договор за кредит — които определят като разчетна валута чуждестранна валута, а като валута на изплащане евро, и които носят за кредитополучателя валутен риск, без да предвиждат таван — могат да създадат значителна неравнопоставеност между произтичащите от посочения договор права и задължения на страните в ущърб на потребителя, щом продавачът или доставчикът не е имал основание да очаква, ако се съобрази с изискването за прозрачност по отношение на потребителя, че последният ще приеме несъразмерен валутен риск, който произтича от подобни клаузи, при което евентуална констатация, че продавачът или доставчикът не е действал добросъвестно, сама по себе си не е достатъчна, за да се установи наличието на такава неравнопоставеност.

         (1)  Дата на подаване: 14 февруари 2020 г.


title: Дело C-96/22: Преюдициално запитване от Supremo Tribunal Administrativo (Португалия), постъпило на 11 февруари 2022 г. — Companhia de Distribuição Integral Logista Portugal, S.A./Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               16.5.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/24

      Преюдициално запитване от Supremo Tribunal Administrativo (Португалия), постъпило на 11 февруари 2022 г. — Companhia de Distribuição Integral Logista Portugal, S.A./Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Дело C-96/22)
      (2022/C 198/35)
      Език на производството: португалски

         Запитваща юрисдикция

      Supremo Tribunal Administrativo

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Companhia de Distribuição Integral Logista Portugal, S.A.

         Ответник: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Могат ли количествените ограничения за освобождаване за потребление, наложени с член 106 от Código dos Impostos Especiais do Consumo (CIEC) (Кодекса за акцизите), доколкото имат за последица да задължат операторите за последното четиримесечие на всяка година да пускат на пазара количества, които не надвишават средно месечното количество цигари, освободени за потребление през последните 12 месеца, да представляват количествени ограничения на вноса или мерки с равностоен ефект по смисъла на член 34 ДФЕС?

                  2)

                  Противоречи ли на правилата за изискуемост на акциза, въведени с членове 7 и 9 от Директива 2008/118/ЕО (1) на Съвета от 16 декември 2008 г., облагането на количествата цигари, надвишаващи количествените ограничения за освобождаване за потребление, предвидени в член 106, параграф 2 от CIEC, по ставката в сила към датата на подаване на изравнителната декларация в съответствие с параграф 7 от същия член?

         (1)  Директива 2008/118/ЕО на Съвета от 16 декември 2008 година относно общия режим на облагане с акциз и за отмяна на Директива 92/12/ЕИО (ОВ L 9, 2009 г., стр. 12).


title: Дело T-162/22: Жалба, подадена на 24 март 2022 г. — OQ/Комисия

text:
               16.5.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/63

      Жалба, подадена на 24 март 2022 г. — OQ/Комисия
      (Дело T-162/22)
      (2022/C 198/91)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: OQ (представители: N. Maes и J.-N. Louis, адвокати)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да уважи настоящата жалба,

                  —

                  да я обяви за допустима и основателна,

                  —

                  да отмени решението на органа по назначаване на Европейската комисия от 19 май 2021 г. за налагане на дисциплинарно наказание на жалбоподателя освобождаване от длъжност без намаляване на пенсионните права,

                  —

                  да отмени решението на органа по назначаване на Европейската комисия от 15 декември 2021 г. за отхвърляне на жалбата по административен ред [поверително] (1) на жалбоподателя съгласно член 90, параграф 2 от Правилника,

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски, направени от жалбоподателя в рамките на настоящото производство.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква две основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: нарушение на член 10 от приложение IX към Правилника, тъй като наложеното на жалбоподателя дисциплинарно наказание е непропорционално на тежестта на извършеното нарушение с оглед на критериите за преценка, предвидени в член 10 от приложение IX от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз (наричан по-нататък „Правилникът“) и не отчита смекчаващите отговорността обстоятелства.

                  2.

                  Второ основание: нарушение на задължението за мотивиране. Жалбоподателят изтъква, че Комисията не е приела становището на дисциплинарния съвет, препоръчал наказанието „понижаване в степен“ по смисъла на член 9, параграф 1, буква е) от Приложение IX към Правилника, без да мотивира надлежно различното си решение.

         (1)  Заличени поверителни данни.


title: Дело T-165/22: Жалба, подадена на 29 март 2022 г. — Saure/Комисия

text:
               16.5.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/64

      Жалба, подадена на 29 март 2022 г. — Saure/Комисия
      (Дело T-165/22)
      (2022/C 198/92)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Hans-Wilhelm Saure (Берлин, Германия) (представител: C. Partsch, адвокат)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решението на Комисията от 7 февруари 2022 г., с което се отказва поисканият от жалбоподателя достъп до документи на Комисията чрез предоставяне на копия от цялата ѝ кореспонденция с дружество „AstraZeneca plc“ или неговото дъщерно дружество, с германското федерално канцлерство или федералното министерство на здравеопазването относно дружество „AstraZeneca plc“ или неговото дъщерно дружество, считано от 1 април 2020 г. и по-специално относно количеството на предлаганите от „AstraZeneca plc“ ваксини срещу COVID-19 и времето за доставката им,

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква четири основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: жалбоподателят има право на достъп до спорните документи на Европейската комисия съгласно член 2, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1049/2001 (1). Отказът на Комисията нарушава тази разпоредба.

                  2.

                  Второ основание: основанието за изключване по член 4, параграф 2, второ тире от Регламент (ЕО) № 1049/2001 не възпрепятства правото на жалбоподателя на достъп. Това основание за изключване е ограничено във времето и важи само за текущи съдебни производства и обсъждания. Текущото производство в Белгия срещу AstraZeneca под № 2021/48/C се отнася до съвсем различен фактически състав и вече е приключило с решение от 18 юни 2021 г.

                  3.

                  Трето основание: член 4, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 1049/2001 не възпрепятства правото на жалбоподателя на достъп. Налице е по-висш обществен интерес от оповестяването на лични данни.

                  4.

                  Четвърто основание: член 4, параграф 2, първо тире от Регламент (ЕО) № 1049/2001 не възпрепятства правото на жалбоподателя на достъп. Исканата информация не съдържа търговска тайна по смисъла на член 2 от Директива (ЕС) 2016/943 (2), тъй като е известна и не са налице обосновани действия за запазването ѝ в тайна.

         (1)  Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (OB L 145, 2001 г., стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).

         (2)  Директива (ЕС) 2016/943 на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2016 година относно защитата на неразкрити ноу-хау и търговска информация (търговски тайни) срещу тяхното незаконно придобиване, използване и разкриване (OB L 157, 2016 г., стр. 1).


title: Дело C-98/22: Преюдициално запитване от Cour d'appel de Paris (Франция), постъпило на 14 февруари 2022 г. — Eurelec Trading SCRL/Ministre de l’Économie et des Finances, Scabel SA, Groupement d’Achat des Centres Édouard Leclerc (GALEC), Association des Centres distributeurs Édouard Leclerc (ACDLEC)

text:
               16.5.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/25

      Преюдициално запитване от Cour d'appel de Paris (Франция), постъпило на 14 февруари 2022 г. — Eurelec Trading SCRL/Ministre de l’Économie et des Finances, Scabel SA, Groupement d’Achat des Centres Édouard Leclerc (GALEC), Association des Centres distributeurs Édouard Leclerc (ACDLEC)
      (Дело C-98/22)
      (2022/C 198/36)
      Език на производството: френски

         Запитваща юрисдикция

      Cour d'appel de Paris

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Eurelec Trading SCRL

         Ответници: Ministre de l’Économie et des Finances, Scabel SA, Groupement d’Achat des Centres Édouard Leclerc (GALEC), Association des Centres distributeurs Édouard Leclerc (ACDLEC)

         Преюдициален въпрос

      Трябва ли понятието „граждански и търговски дела“, дефинирано в член 1, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1215/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2012 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (1), да се тълкува в смисъл, че включва в приложното си поле прилагането на иска — и постановения по него съдебен акт — i) предявен от френския министър на икономиката и финансите на основание член L 442-6, I, 2o (предишен) от френския Code de commerce (Търговски кодекс) срещу белгийско дружество, ii) за установяване и прекратяване на ограничаващи конкуренцията практики и за налагане на глоба по гражданскоправен ред на предполагаемия извършител за тези практики, iii) въз основа на доказателства, получени чрез специалните му правомощия за разследване?

         (1)  ОВ L 351, 2012 г., стр. 1.


title: Дело C-609/21: Определение на Съда (осми състав) от 25 март 2022 г. (преюдициално запитване от Специализирания наказателен съд — България) — Наказателно производство срещу ИП, ДД, ЗИ, СС, ХЯ (Преюдициално запитване — Член 99 от Процедурния правилник на Съда — Член 4, параграф 3 ДЕС — Член 267 ДФЕС — Харта на основните права на Европейския съюз — Член 47, втора алинея — Член 94 от Процедурния правилник на Съда — Съдържание на преюдициалното запитване — Национална норма, съгласно която националният наказателен съд следва да се самоотведе, когато в преюдициалното запитване е взел становище по фактическата обстановка по делото, тъй като в противен случай ще бъде отменен бъдещият акт по същество — Член 18 ДФЕС — Член 21, параграф 2 от Хартата — Член 23 от Статута на Съда на Европейския съюз — Задължение на националните съдилища да уведомят държавата си членка за всяко отправено до Съда преюдициално запитване)

text:
               16.5.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/13

      Определение на Съда (осми състав) от 25 март 2022 г. (преюдициално запитване от Специализирания наказателен съд — България) — Наказателно производство срещу ИП, ДД, ЗИ, СС, ХЯ
      (Дело C-609/21) (1)

      (Преюдициално запитване - Член 99 от Процедурния правилник на Съда - Член 4, параграф 3 ДЕС - Член 267 ДФЕС - Харта на основните права на Европейския съюз - Член 47, втора алинея - Член 94 от Процедурния правилник на Съда - Съдържание на преюдициалното запитване - Национална норма, съгласно която националният наказателен съд следва да се самоотведе, когато в преюдициалното запитване е взел становище по фактическата обстановка по делото, тъй като в противен случай ще бъде отменен бъдещият акт по същество - Член 18 ДФЕС - Член 21, параграф 2 от Хартата - Член 23 от Статута на Съда на Европейския съюз - Задължение на националните съдилища да уведомят държавата си членка за всяко отправено до Съда преюдициално запитване)
      (2022/C 198/19)
      Език на производството: български

         Запитваща юрисдикция

      Специализиран наказателен съд

         Страни в главното производство

      ИП, ДД, ЗИ, СС, ХЯ

         Диспозитив

                  1)

                  Член 267 ДФЕС и член 94, първа алинея, буква а) от Процедурния правилник на Съда във връзка с член 4, параграф 3 ДЕС и член 47, втора алинея от Хартата на основните права на Европейския съюз трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална норма, която задължава наказателните съдилища, когато се произнасят по фактите в рамките на отправено до Съда преюдициално запитване, да се самоотведат, тъй като в противен случай ще бъде отменен бъдещият акт по същество. Такава норма трябва да бъде оставена без приложение от посочените съдилища, както и от всеки орган, оправомощен да я прилага.

                  2)

                  Член 18 ДФЕС, член 21, параграф 2 от Хартата на основните права и член 23 от Статута на Съда на Европейския съюз трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат правна уредба на държава членка, съгласно която юрисдикцията, която отправя преюдициално запитване до Съда, е длъжна да изпрати копие от запитването на звеното, осъществяващо процесуалното представителство на тази държава членка пред Съда.

         (1)  Дата на постъпване в Съда: 28.9.2021 г.


title: Дело T-400/20: Определение на Общия съд от 7 март 2022 г. — El Corte Inglés/EUIPO — Rudolf Böckenholt (LLOYD’S)

text:
               16.5.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/65

      Определение на Общия съд от 7 март 2022 г. — El Corte Inglés/EUIPO — Rudolf Böckenholt (LLOYD’S)
      (Дело T-400/20) (1)

      (2022/C 198/93)
      Език на производството: английски
      Председателят на девети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 262, 10.8.2020 г.


title: Дело T-382/21: Определение на Общия съд от 7 март 2022 г. — the airscreen company/EUIPO — Moviescreens Rental (airscreen) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „airscreen“ — По-ранна словна марка на Европейския съюз „AIRSCREEN“ — Член 8, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 2 от Регламент (ЕС) 2017/1001) — Жалба, явно лишена от всякакво правно основание)

text:
               16.5.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/50

      Определение на Общия съд от 7 март 2022 г. — the airscreen company/EUIPO — Moviescreens Rental (airscreen)
      (Дело T-382/21) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „airscreen“ - По-ранна словна марка на Европейския съюз „AIRSCREEN“ - Член 8, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 2 от Регламент (ЕС) 2017/1001) - Жалба, явно лишена от всякакво правно основание)
      (2022/C 198/73)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: the airscreen company GmbH & Co. KG (Мюнстер, Германия) (представители: O. Spieker, A. Schönfleisch и N. Willich, адвокати)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: D. Hanf)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Moviescreens Rental GmbH (Дам, Германия) (представители: D. Schulz и P. Stelzig, адвокати)

         Предмет

      Жалба срещу решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 5 май 2021 г. (преписка R 1990/2020-4), постановено в производство по възражение между the airscreen company и Moviescreens Rental.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда the airscreen company GmbH & Co. KG да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 329, 16.8.2021 г.


title: Дело C-141/22: Преюдициално запитване от Landesgericht für Zivilrechtssachen Graz (Австрия), постъпило на 28 февруари 2022 г. — TLL The Longevity Labs GmbH/Optimize Health Solutionsmi GmbH и BM

text:
               16.5.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/25

      Преюдициално запитване от Landesgericht für Zivilrechtssachen Graz (Австрия), постъпило на 28 февруари 2022 г. — TLL The Longevity Labs GmbH/Optimize Health Solutionsmi GmbH и BM
      (Дело C-141/22)
      (2022/C 198/37)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Landesgericht für Zivilrechtssachen Graz

         Страни в главното производство

         Ищец: TLL The Longevity Labs GmbH

         Ответници: Optimize Health Solutionsmi GmbH, BM

         Преюдициални въпроси

                  1.

                  Трябва ли член 3, параграф 2, буква а), подточка iv) от Регламент (ЕС) 2283/2015 (1) да се тълкува в смисъл, че „брашно от кълнове от елда с високо съдържание на спермидин“ представлява нова храна, доколкото само брашно от кълнове от елда с незавишено съдържание на спермидин е използвано в рамките на Съюза за консумация от човека в значителна степен преди 15 май 1997 г. или има история на безопасна употреба след това, независимо от начина, по който спермидинът попада в брашното от кълнове на елда?

                  2.

                  При отрицателен отговор на първия въпрос: Следва ли член 3, параграф 2, буква а), подточка vii) от Регламент 2283/2015 да се тълкува в смисъл, че понятието за процес на производство на храни включва и процеси в първичното производство?

                  3.

                  При утвърдителен отговор на втория въпрос: По отношение на въпроса за новостта на производствен процес по смисъла на член 3, параграф 2, буква а), подточка vii) от Регламент 2283/2015 кое обстоятелство е от значение: дали това самият производствен процес никога преди това да не е бил използван при някоя храна или това да не е бил използван при храната, която подлежи на оценка?

                  4.

                  При отрицателен отговор на втория въпрос: Покълването на семена от елда в хранителен разтвор, съдържащ спермидин, представлява ли процес на първично производство по отношение на растение, за което не се прилагат разпоредбите на законодателството в областта на храните, по-специално Регламент 2283/2015, тъй като преди момента на прибиране на реколтата растението все още не е храна (член 2, буква в) от Регламент (ЕО) № 178/2002 (2))?

                  5.

                  Има ли значение дали хранителният разтвор съдържа естествен или синтетичен спермидин?

         (1)  Регламент (ЕС) 2015/2283 на Европейския парламент и на Съвета от 25 ноември 2015 година относно новите храни, за изменение на Регламент (ЕС) № 1169/2011 на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Регламент (ЕО) № 258/97 на Европейския парламент и на Съвета и на Регламент (ЕО) № 1852/2001 на Комисията (ОВ L 327, 2015 г., стр. 1).

         (2)  Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2002 година за установяване на общите принципи и изисквания на законодателството в областта на храните, за създаване на Европейски орган за безопасност на храните и за определяне на процедури относно безопасността на храните (ОВ L 31, 2002 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 8, стр. 68).


title: Дело T-632/21: Определение на Общия съд от 1 март 2022 г. — Agreiter и др./Комисия (Жалба за отмяна — Лекарствени продукти за хуманна употреба — Изменение на разрешението за търговия при определени условия на лекарствения продукт за хуманна употреба „Spikevax“ — Ваксина иРНК (нуклеозидно модифицирана) срещу COVID-19 — Липса на правен интерес — Липса на пряко засягане — Липса на лично засягане — Недопустимост)

text:
               16.5.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/50

      Определение на Общия съд от 1 март 2022 г. — Agreiter и др./Комисия
      (Дело T-632/21) (1)

      (Жалба за отмяна - Лекарствени продукти за хуманна употреба - Изменение на разрешението за търговия при определени условия на лекарствения продукт за хуманна употреба „Spikevax“ - Ваксина иРНК (нуклеозидно модифицирана) срещу COVID-19 - Липса на правен интерес - Липса на пряко засягане - Липса на лично засягане - Недопустимост)
      (2022/C 198/74)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподатели: Karin Agreiter (Меран, Италия) и други 33 жалбоподатели, чиито имена са посочени в приложение към определението (представител: R. Holzeisen, avocate)

         Ответник: Европейска комисия (представители: L. Haasbeek и B.-R. Killmann)

         Предмет

      С жалбата си на основание член 263 ДФЕС жалбоподателите искат да бъде отменено решение за изпълнение C(2021) 5686 final на Комисията от 23 юли 2021 г. за изменение на разрешението за търговия при определени условия на лекарствения продукт за хуманна употреба „Spikevax“ — ваксина еРНК (нуклеозидно модифицирана) срещу COVID-19, предоставено с решение за изпълнение C(2021) 94 final от 6 януари 2021 г.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата като недопустима.

                  2)

                  Липсва основание за произнасяне по молбата за встъпване, подадена от Moderna Biotech Spain SL.

                  3)

                  Осъжда г-жа Karin Agreiter и другите жалбоподатели, чиито имена са посочени в приложение, да заплатят съдебните разноски.

                  4)

                  Moderna Biotech Spain понася направените от него съдебни разноски във връзка с молбата за встъпване.

         (1)  ОВ C 471, 22.11.2021 г.


title: Дело T-740/21: Определение на Общия съд от 17 март 2022 г. — Alcogroup и Alcodis/Комисия

text:
               16.5.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/65

      Определение на Общия съд от 17 март 2022 г. — Alcogroup и Alcodis/Комисия
      (Дело T-740/21) (1)

      (2022/C 198/94)
      Език на производството: френски
      Председателят на седми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 24, 17.1.2022 г.


title: Дело C-166/22: Преюдициално запитване от High Court (Ирландия), постъпило на 25 февруари 2022 г. — Hellfire Massy Residents Association/An Bord Pleanála, The Minister for Housing, Heritage and Local Government, Ирландия, The Attorney General

text:
               16.5.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/26

      Преюдициално запитване от High Court (Ирландия), постъпило на 25 февруари 2022 г. — Hellfire Massy Residents Association/An Bord Pleanála, The Minister for Housing, Heritage and Local Government, Ирландия, The Attorney General
      (Дело C-166/22)
      (2022/C 198/38)
      Език на производството: английски

         Запитваща юрисдикция

      High Court (Ирландия)

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Hellfire Massy Residents Association

         Ответници: An Bord Pleanála, The Minister for Housing, Heritage and Local Government, Ирландия, The Attorney General

         Други страни: South Dublin County Council, An Taisce — The National Trust for Ireland, Save the Bride Otters

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Първият въпрос е:
                  [Т]рябва ли общите принципи на правото на Съюза, произтичащи от предимството на правния ред на Съюза, да се тълкуват в смисъл, че от национално процесуално правило, което предвижда задължение за жалбоподателя в производство за съдебен контрол да се позове изрично на приложимите правни разпоредби, не може да изключва възможността за жалбоподателя, който оспорва съвместимостта на националното право с посочена от него правна уредба на Съюза, при обжалването да се позовава и на други правни доктрини или актове, които трябва да се считат за изначално релевантни за тълкуването на тази правна уредба на Съюза, като например принципа, че правото на Съюза в областта на околната среда трябва да се тълкува във връзка с Конвенцията за достъп до информация, обществено участие във вземането на решения и достъп до правосъдие по въпроси, свързани с околната среда, съставена в Орхус, Дания, на 25 юни 1998 г., като неразделна част от правния ред на Съюза[?]

                  2)

                  Вторият въпрос е:
                  [Т]рябва ли членове 12 и/или 16 от Директива 92/43/ЕИО (1) и/или същите разпоредби във връзка с член 9, параграф 2 от Конвенцията за достъп до информация, обществено участие във вземането на решения и достъп до правосъдие по въпроси, свързани с околната среда, съставена в Орхус, Дания, на 25 юни 1998 г., и/или във връзка с принципа, че държавите членки са длъжни да предприемат всички специфични мерки, необходими за ефективното прилагане на директивата, да се тълкуват в смисъл, че не допускат позоваване на национално процесуално правило, съгласно което жалбоподателят не може да повдига „хипотетичен въпрос“ и „трябва да е действително или фактически засегнат“, за да може да оспори съвместимостта на националното право с разпоредба от правото на Съюза, за да се обоснове отхвърлянето на жалба, подадена от жалбоподател, който се е позовал на правото на участие на обществеността във връзка с административно решение и който впоследствие иска да оспори валидността на разпоредба от националното право на основание правото на Съюза поради опасения от настъпване на вреди за околната среда в резултат на твърдени недостатъци на националното право, когато настъпването на тези вреди може разумно да се предвиди, по-конкретно защото проектът е бил одобрен в район, който е местообитание на видове, подлежащи на строго опазване и/или защото при прилагане на подхода на предпазливост е възможно проучванията след даването на разрешението до породят необходимост от прилагане на дерогацията по член 16 от тази директива[?]

                  3)

                  Третият въпрос е:
                  Трябва ли членове 12 и/или 16 от Директива 92/43/ЕИО и/или същите разпоредби във връзка с член 6, параграфи 1—9 и/или член 9, параграф 2 от Конвенцията за достъп до информация, обществено участие във вземането на решения и достъп до правосъдие по въпроси, свързани с околната среда, съставена в Орхус, Дания, на 25 юни 1998 г., и/или във връзка с принципа, че държавите членки са длъжни да предприемат всички специфични мерки, необходими за ефективното прилагане на директивата, да се тълкуват в смисъл, че режимът за даване на разрешение за дерогация, предвиден в националното законодателство, за да се въведе в изпълнение на член 16 от Директивата, не трябва да бъде успореден и независим от режима на даване на разрешение за проект, а трябва да е част от интегриран процес на одобрение, включващ решение на компетентен орган (а не решение ad hoc, взето от самия ръководител на проекта въз основа на обща наказателноправна разпоредба) за това дали следва да се приложи разрешение за дерогация поради обстоятелства, станали известни след даването на разрешение за проект и/или включващ решение на компетентен орган относно видовете проучвания, необходими за преценката дали трябва да се приложи такова разрешение[?]

                  4)

                  Четвъртият въпрос е:
                  Трябва ли членове 12 и/или 16 от Директива 92/43/ЕИО и/или същите разпоредби във връзка с член 6, параграфи 1—9 и/или член 9, параграф 2 от Конвенцията за достъп до информация, обществено участие във вземането на решения и достъп до правосъдие по въпроси, свързани с околната среда, съставена в Орхус, Дания, на 25 юни 1998 г. да се тълкуват в смисъл, че имат за последица — по отношение на проект, чието разрешаване е било обусловено от подходяща оценка по смисъла на член 6, параграф 3 от Директива 92/43/ЕИО и в контекста на съществуваща възможност да се поиска дерогация по член 16 от Директива 92/43/ЕИО — изискване за процедура за участие на обществеността в съответствие с член 6 от Орхуската конвенция[?]

         (1)  Директива 92/43/ЕИО на Съвета от 21 май 1992 година за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна (ОВ L 206, 1992 г., стр. 7; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 109).


title: Дело T-135/22: Жалба, подадена на 11 март 2022 г. — Deckers Outdoor/EUIPO — Chunxian (TULEUGG)

text:
               16.5.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/51

      Жалба, подадена на 11 март 2022 г. — Deckers Outdoor/EUIPO — Chunxian (TULEUGG)
      (Дело T-135/22)
      (2022/C 198/75)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Deckers Outdoor Corp. (Голита, Калифорния, Съединени щати) (представители: A. Improda и C. Brega, lawyers)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Guo Chunxian (Менджоу, Китай)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

         Спорна марка: заявка за словна марка на Европейския съюз „TULEUGG“ — Заявка за регистрация № 18 156 704

         Производство пред EUIPO: Производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 17 декември 2021 г. по преписка R 412/2021-5

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение;

                  —

                  в резултат на това, да отхвърли заявка за регистрация № 18 156 704 за марка „TULEUGG“;

                  —

                  да осъди EUIPO и/или г-н Chunxian да заплати съдебните разноски по настоящото производство, както и разноските, свързани с предходните производства, проведени пред отдела по споровете и пети апелативен състав.

         Изложени основания

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета;

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 5 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.