title: Дело C-540/09: Решение на Съда (четвърти състав) от 10 март 2011 г. (преюдициално запитване от Regeringsrätten — Швеция) — Skandinaviska Enskilda Banken AB Momsgrupp/Skatteverket (Преюдициално запитване — Шеста директива ДДС — Член 13, Б, буква г), точка 5 — Случаи на освобождаване — Гаранция за записване при първично предлагане ( „underwriting guarantee“ ), предоставена срещу заплащането на комисиона от кредитните институции на дружествата емитенти в рамките на емитирането на акции на капиталовия пазар — Сделки с ценни книжа)

text:
               7.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 139/8

         Решение на Съда (четвърти състав) от 10 март 2011 г. (преюдициално запитване от Regeringsrätten — Швеция) — Skandinaviska Enskilda Banken AB Momsgrupp/Skatteverket
   (Дело C-540/09) (1)

   (Преюдициално запитване - Шеста директива ДДС - Член 13, Б, буква г), точка 5 - Случаи на освобождаване - Гаранция за записване при първично предлагане („underwriting guarantee“), предоставена срещу заплащането на комисиона от кредитните институции на дружествата емитенти в рамките на емитирането на акции на капиталовия пазар - Сделки с ценни книжа)
   2011/C 139/12
   Език на производството: шведски

      Запитваща юрисдикция

   Regeringsrätten

      Страни в главното производство

      Ищец: Skandinaviska Enskilda Banken AB Momsgrupp

      Ответник: Skatteverket

      Предмет

   Преюдициално запитване — Högsta förvaltningsdomstolen (по-рано Regeringsrätten) — Тълкуване на член 13, Б от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1) — Случаи на освобождаване — Гаранция за записване при първично предлагане, предоставена от банка на дружество емитент на нови акции срещу заплащането на комисиона — Сделка, състояща се в задължаването на банката да придобие част от акциите на дружеството емитент, в случай че броят на записаните акциите в срока за записване не е достатъчен, за да се гарантира на дружеството емитент финансирането, което се цели с емитирането (underwriting)

      Диспозитив

   Член 13, Б, буква г), точка 5 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, трябва да се тълкува в смисъл, че предвиденото в тази разпоредба освобождаване от облагане с данък върху добавената стойност включва услугите, предоставяни възмездно от дадена кредитна институция на дружество, на което предстои да емитира акции, под формата на гаранция за записване при първично предлагане, по силата на която тази кредитна институция поема задължение да придобие всички акции, които не са записани в срока за записване.

      (1)  ОВ C 51 от 27.02.2010 г.


title: Дело T-266/08 P: Жалба, подадена на 9 юли 2008 г. от Petrus Kerstens срещу Решение, постановено на 8 май 2008 г. от Съда на публичната служба по дело F-119/06, Kerstens/Комисия

text:
               27.9.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 247/13

         Жалба, подадена на 9 юли 2008 г. от Petrus Kerstens срещу Решение, постановено на 8 май 2008 г. от Съда на публичната служба по дело F-119/06, Kerstens/Комисия
   (Дело T-266/08 P)
   (2008/C 247/25)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Petrus Kerstens (Overijse, Белгия) (представител: C. Mourato, avocat)

      Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени обжалваното решение;

               —

               да се върне делото на Съда на публичната служба на Европейския съюз;

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   С настоящата жалба жалбоподателят иска отмяната на Решение на Съда на публичната служба (СПС) от 8 май 2008 г., постановено по дело Kerstens/Комисия, F-119/06, отхвърлящо жалбата, с която жалбоподателят е поискал, от една страна, отмяна на решението от 8 декември 2005 г. на Управителния съвет на Службата за управление и плащане по индивидуални права, с което се изменя органиграмата на тази служба, доколкото то е довело до преназначаване на жалбоподателя, преди началник на отдел „Ресурси“, на длъжност, свързана с изпълнение на функции по проучване и прогнозиране, и, от друга страна, искане за обезщетение на вредите, които твърди, че е претърпял.
   В подкрепа на своята жалба жалбоподателят изтъква правно основание, изведено от изопачаване на факти и доказателства, както и от грешка при прилагане на правото, допусната от СПС при прилагане на член 7 от Правилника за длъжностните лице на Европейските общности и разпоредбите на Правилника в областта на дисциплинарната отговорност и злоупотреба с власт, поради това, че въз основа на неверни констатации на факти СПС е заключил, че липсва нарушение на посочения член 7.
   По-нататък жалбоподателят изтъква, че СПС не е мотивирал в достатъчна степен обжалваното съдебно решение, що се отнася до преценката на интереса на службата, извършена от Службата за управление и плащане по индивидуални права и до създаването на допълнителна служба за проучване и прогнозиране предвид хроничния недостиг на персонал в Службата.
   На трето място, жалбоподателят счита, че е било нарушено неговото право на защита, доколкото СПС е основал редица свои съображения на доклада за развитие на кариерата на жалбоподателя за периода от 1 януари 2006 г., представен за пръв път от Комисията по време на съдебното заседание, без жалбоподателят да е имал възможност да изтъкне своето становище относно тези съображения.


title: Дело F-121/12: Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 25 юни 2014 г.  — Maynard/Европол (Публична служба — Персонал на Европол — Конвенция за Европол — Правилник за персонала на Европол — Решение 2009/371/ПВР — Прилагане на УРДС към служителите на Европол — Неподновяване на договор за определен срок на срочно нает служител — Отказ да се сключи договор за неопределено време на срочно нает служител)

text:
               4.8.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 253/69

         Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 25 юни 2014 г. — Maynard/Европол
   (Дело F-121/12) (1)

   ((Публична служба - Персонал на Европол - Конвенция за Европол - Правилник за персонала на Европол - Решение 2009/371/ПВР - Прилагане на УРДС към служителите на Европол - Неподновяване на договор за определен срок на срочно нает служител - Отказ да се сключи договор за неопределено време на срочно нает служител))
   2014/C 253/96
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Ginny Maynard (Хага, Нидерландия) (представител: J.-J. Ghosez, avocat)

      Ответник: Европейска полицейска служба (представители: първоначално D. Neumann и D. El Khoury, впоследствие J. Arnould, D. Neumann и D. El Khoury)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението на Европол да не поднови договора на жалбоподателката за неопределено време и искане за осъждането на Европол да заплати разликата във възнаграждението, което тя е можела да продължи да получава в Европол и всяко друго обезщетение, което тя действително е получила

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Г-жа Maynard трябва да понесе направените от нея съдебни разноски и се осъжда да понесе съдебните разноски, направени от Европейската полицейска служба.

      (1)  ОВ C 379, 8.12.2012 г., стр. 36.


title: Дело T-552/11: Решение на Общия съд от 9 юли 2013 г. — Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro/Комисия (Жалба за отмяна — Договор за финансова помощ от Съюза за проект в областта на медицинското сътрудничество — Дебитно известие — Договорен характер на спора — Акт, който не подлежи на обжалване — Недопустимост — Насрещен осъдителен иск)

text:
               24.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 245/8

         Решение на Общия съд от 9 юли 2013 г. — Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro/Комисия
   (Дело T-552/11) (1)

   (Жалба за отмяна - Договор за финансова помощ от Съюза за проект в областта на медицинското сътрудничество - Дебитно известие - Договорен характер на спора - Акт, който не подлежи на обжалване - Недопустимост - Насрещен осъдителен иск)
   2013/C 245/11
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Жалбоподател: Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro AE (Атина, Гърция) (представител: E. Tzannini, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: M. Condou-Durande и S. Lejeune, подпомагани от E. Petritsi, avocat)

      Предмет

   Искане за отмяна на дебитно известие, издадено от Комисията на 9 септември 2011 г., за да си възстанови сумата от 83 001,09 EUR, изплатена на жалбоподателя като финансова помощ за определен проект, и насрещен иск жалбоподателят да бъде осъден да плати посочената сума заедно с лихвите

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата за отмяна като недопустима.

               2.

               Осъжда Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro AE да плати на Европейската комисия сумата от 83 001,09 EUR главница и 11,37 EUR на ден лихва за забава, считано от 25 октомври 2011 г. до пълното изплащане на главницата.

               3.

               Осъжда Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro да заплати съдебните разноски, включително по обезпечителното производство.

      (1)  ОВ C 6, 7.1.2012 г.


title: Дело T-501/15: Жалба, подадена на 31 август 2015 г. — Нидерландия/Комисия

text:
               19.10.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 346/35

         Жалба, подадена на 31 август 2015 г. — Нидерландия/Комисия
   (Дело T-501/15)
   (2015/C 346/40)
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподател: Кралство Нидерландия (представители: M. Bulterman, B. Koopman и H. Stergiou)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               решението да се отмени,

                           —

                           доколкото се отнася до финансова корекция в размер на 336 064,53 EUR (2009), 403 863,66 EUR (2010) и 230 786,49 EUR (2011) поради това, че според Комисията системата за санкциониране е снизходителна,

                           —

                           доколкото то се отнася до финансовата корекция във връзка с частична проверка на 3 законоустановени изисквания за управление за 2009 г. (1 597 182 EUR, 15,53 EUR и 358,20 EUR), 4 законоустановени изисквания за управление за 2010 г. (1 630 540,68 EUR и 6 520,50 EUR) и 4 законоустановени изисквания за управление за 2011 г. (1 631 326,51 EUR), доколкото става въпрос за преценката на Европейската комисия, че Нидерландия не е спазила законоустановено изискване за управление 8,

               —

               да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Жалбоподателят иска частична отмяна на Решение за изпълнение (ЕС) 2015/1119 на Комисията от 22 юни 2015 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (нотифицирано под номер С(2015) 4076) (ОВ L 182, стр. 39).
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания.

               1.

               Първо основание: нарушение на член 24 от Регламент (ЕО) № 73/2009 (1) и на член 71 от Регламент № 1122/2009 (2), доколкото в противоречие с тези разпоредби Комисията е заключила, че нидерландската система за санкциониране е снизходителна.

               2.

               Второ основание: Нарушение на членове 3, 4 и 5 от Регламент (ЕО) № 73/2009, доколкото в противоречие с тези разпоредби и с принципа на правна сигурност Комисията е направила заключение, че Нидерландия е извършила частична проверка на предвиденото в приложение II към Регламент (ЕО) № 73/2009 законоустановено изискване за управление (ЗИУ) 8. Неправилно Комисията считала, че нидерландската система за санкциониране не отговаря на всички изисквания на Регламент (ЕО) № 21/2004 (3) и на член 3, 4 и 5 от Регламент № 73/2009.

      (1)  Регламент (ЕО) № 73/2009 на Съвета от 19 януари 2009 г. за установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски стопани, за изменение на регламенти (EО) № 1290/2005, (EО) № 247/2006, (EО) № 378/2007 и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1782/2003 (ОВ L 30, стр. 16).

      (2)  Регламент (ЕО) № 1122/2009 на Комисията от 30 ноември 2009 година за определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 73/2009 на Съвета относно кръстосано спазване, модулация и интегрираната система за администриране и контрол по схемите за директно подпомагане на земеделски производители, предвидени за посочения регламент, както и за прилагане на Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета относно кръстосано спазване по предвидената схема за подпомагане на лозаро-винарския сектор(ОВ L 316, стр. 65).

      (3)  Регламент (ЕО) № 21/2004 на Съвета от 17 декември 2003 година за създаване на система за идентификация и регистрация на животни от рода на овцете и козите и за изменение на Регламент (EO) № 1782/2003 и на Директиви 92/102/ЕИО и 64/432/ЕИО (ОВ L 5, стр. 8; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 52, стр. 146).


title: Дело C-151/13: Преюдициално запитване, отправено от Сour administrative d'appel de Versailles (Франция) на 25 март 2013 г. — Le Rayon d'Or SARL/Ministre de l'Économie et des Finances

text:
               15.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/17

         Преюдициално запитване, отправено от Сour administrative d'appel de Versailles (Франция) на 25 март 2013 г. — Le Rayon d'Or SARL/Ministre de l'Économie et des Finances
   (Дело C-151/13)
   2013/C 171/35
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour administrative d'appel de Versailles [Апелативен административен съд, Версай]

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Le Rayon d'Or SARL

      Ответник: Ministre de l'Économie et des Finances [Министър на икономиката и финансите]

      Преюдициален въпрос

   Трябва ли член 11, А, параграф 1, буква а) от Шеста директива (1), възпроизведен в член 73 от Директива 2006/112/ЕО (2), да се тълкува в смисъл, че „общата сума за помощ“, изплащана от здравноосигурителните каси на заведенията за настаняване на зависими възрастни хора в съответствие с разпоредбите на член L. 174-7 от Code de la sécurité sociale [Кодекс за социално осигуряване], и освободена от данък върху добавената стойност в приложение на разпоредбите на член 261, параграф 4, точка 1б) от Code général des impôts [Общ данъчен кодекс], представлява субсидия, свързана пряко с цената на услугите за помощ, оказвани на настанените лица, която поради това попада в приложното поле на данъка върху добавената стойност?

      (1)  Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1).

      (2)  Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7; поправки ОВ L 74, 2011 г., стр. 3 и ОВ L 249, 2012 г., стр. 15).


title: Дело C-291/16: Преюдициално запитване от Juzgado de lo Mercantil n° 8 de Barcelona (Испания), постъпило на 23 май 2016 г. — Schweppes S.A./Exclusivas Ramírez S.L. и др.

text:
               22.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 305/13

         Преюдициално запитване от Juzgado de lo Mercantil no 8 de Barcelona (Испания), постъпило на 23 май 2016 г. — Schweppes S.A./Exclusivas Ramírez S.L. и др.
   (Дело C-291/16)
   (2016/C 305/19)
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Juzgado de lo Mercantil no 8 de Barcelona

      Страни в главното производство

      Ищец: Schweppes S.A.

      Ответници: Exclusivas Ramírez S.L., Red Paralela S.L., Carboniques Montaner S.L., Orangina Schweppes Holding BV и Schweppes International Ltd

      Преюдициални въпроси

               1)

               Съвместимо ли е с член 36 от Договора за функционирането на Европейския съюз (1), член 7, параграф 1 от Директива 2008/95/ЕО (2) и член 15, параграф 1 от Директива (ЕС) 2015/2436 (3) притежателят на марка в една или повече държави членки да възпрепятства паралелния внос или предлагането на пазара на продукти с идентична или на практика идентична марка, притежавана от трето лице, с произход от друга държава членка, когато този притежател е допринесъл за цялостния облик на марката, свързващ я с държавата членка, от която произхождат продуктите, чийто внос иска да възпрепятства?

               2)

               Съвместима ли е с член 36 от Договора за функционирането на Европейския съюз, член 7, параграф 1 от Директива 2008/95/ЕО и член 15, параграф 1 от Директива (ЕС) 2015/2436 продажба на продукт с марка, която се ползва с всеобща известност в ЕС, за която регистрираните притежатели поддържат цялостен облик на територията на ЕИП (Европейското икономическо пространство), създаващ погрешна представа у средния потребител относно търговския произход на продукта?

               3)

               Съвместимо ли е с член 36 от Договора за функционирането на Европейския съюз, член 7, параграф 1 от Директива 2008/95/ЕО и член 15, параграф 1 от Директива (ЕС) 2015/2436 притежателят на национални търговски марки, идентични или сходни [с регистрираните] в различни държави членки, да се противопостави на вноса в държава членка, за която е притежател на правата върху марката, на продукти, обозначени с идентична или сходна на неговата марка, с произход от държава членка, в която същият не е притежател на права, когато поне в една държава членка, в която е титуляр на марката, търпи — изрично или мълчаливо — вноса на същите продукти?

               4)

               Съвместимо ли е с член 7, параграф 1 от Директива 2008/95/ЕО, член 15, параграф 1 от Директива (ЕС) 2015/2436 и член 36 от Договора за функционирането на Европейския съюз притежателят А на правата върху марка Х в дадена държава членка да се противопостави на вноса на продукти, обозначени с тази марка, ако тези продукти са с произход от друга държава членка, в която е регистрирана марка, идентична на Х (Y) от друг притежател B, който я предлага на пазара и:

                           —

                           двамата притежатели А и B подържат тесни търговски и икономически отношения, макар и не стриктно по отношение на съвместното ползване на марката Х;

                           —

                           двамата притежатели А и B поддържат координирана стратегия по отношение на марката, умишлено създавайки у съответните потребители впечатление за или облик на една-единствена и цялостна марка; или

                           —

                           двамата притежатели А и B подържат тесни търговски и икономически отношения, макар и не стриктно по отношение на съвместното ползване на марката Х, и освен това поддържат координирана стратегия по отношение на марката, умишлено създавайки у съответните потребители впечатление за или облик на една-единствена и цялостна марка?

      (1)  ОВ C 202, 7.6.2016 г.

      (2)  Директива 2008/95/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 октомври 2008 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно марките (ОВ L 299, стр. 25).

      (3)  Директива (ЕС) 2015/2436 на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2015 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно марките (ОВ L 336, стр. 1).


title: Дело C-366/15: Иск, предявен на 14 юли 2015 г. — Европейска комисия/Румъния

text:
               19.10.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 346/5

         Иск, предявен на 14 юли 2015 г. — Европейска комисия/Румъния
   (Дело C-366/15)
   (2015/C 346/05)
   Език на производството: румънски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: E. Sanfrutos Cano, L. Nicolae)

      Ответник: Румъния

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е приела всички актове със законодателен характер и необходимите административни мерки за транспониране на разпоредбите на Директива 2013/28/ЕС на Комисията от 17 май 2013 година за изменение на приложение II към Директива 2000/53/ЕО на Европейския парламент и на Съвета за изменение на приложение II към Директива 2000/53/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно излезлите от употреба превозни средства (1) или като във всички случаи не е съобщила тези мерки на Комисията, Румъния не е изпълнила задълженията си, произтичащи от член 2, параграф 1 от тази директива;

               —

               да се осъди Румъния да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Срокът за транспонирането на директивата в националното право е изтекъл на 22 август 2013 г.

      (1)  ОВ L 135, стр. 14.


title: Дело T-719/14: Жалба, подадена на 10 октомври 2014 г.  — Tri Ocean Energy/Съвет

text:
               15.12.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 448/34

         Жалба, подадена на 10 октомври 2014 г. — Tri Ocean Energy/Съвет
   (Дело T-719/14)
   (2014/C 448/43)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Tri Ocean Energy (Кайро, Египет) (представители: P. Saini, QC, B. Kennelly, Barrister, и N. Sheikh, Solicitor)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени Решение за изпълнение 2014/678/ОВППС на Съвета от 26 септември 2014 година за изпълнение на Решение 2013/255/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия и Регламент за изпълнение (ЕС) № 1013/2014 на Съвета от 26 септември 2014 година за изпълнение на Регламент (ЕС) № 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия в частта им относно жалбоподателя, и

               —

               да осъди ответника да заплати направените от жалбоподателя съдебни разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата жалбоподателят излага пет правни основания.

               1.

               В рамките на първото правно основание се твърди, че Съветът не е изпълнил критерия за включване в списъка, а именно съответното лице да е „отговорно за жестоките репресии на цивилното население в Сирия“, да „оказва подкрепа на режима или се ползва с облаги от него“ или да е свързано с такова лице. Съветът не доказал, че били налице основанията, изтъкнати за включването на съответното образувание в списъка.

               2.

               В рамките на второто правно основание се поддържа, че Съветът е нарушил правото на защита на жалбоподателя и правото на ефективна съдебна защита. В нито един момент на жалбоподателя не били представени „сериозни и достоверни доказателства“ или „конкретни доказателства и данни“, удостоверяващи наличието на основания за налагане на ограничителни мерки спрямо него, както се изисква в практиката на Съда.

               3.

               В рамките на третото правно основание се твърди, че Съветът не е изтъкнал достатъчно основания за включването на жалбоподателя в списъка.

               4.

               В рамките на четвъртото правно основание се твърди, че Съветът е допуснал тежки нарушения на основните права на жалбоподателя на собственост и добро име. Ограничителните мерки били наложени, без да са предвидени съответни гаранции, позволяващи на жалбоподателя надлежно да изрази становище пред Съвета. Съветът не доказал, че много тежкото накърняване на правото на собственост на жалбоподателя било обосновано и пропорционално. Нарушението на правата на жалбоподателя водело не само до имуществени вреди, но и до накърняване на доброто му име.

               5.

               В рамките на петото правно основание се поддържа, че Съветът е допуснал явна грешка в преценката. Противно на единственото основание за включването на жалбоподателя в списъка, не били налице данни или доказателства, удостоверяващи, че той действително оказвал „подкрепа на сирийския режим“ и се ползвал с облаги от него. Освен това Съветът неправилно отъждествил жалбоподателя с „Tri Ocean Trading a.k.a. Tri-Ocean Energy“, като допуснал, че става въпрос за едно и също юридическо лице. Жалбоподателят бил отделно дружество, различно от Tri Ocean Trading.


title: Дело T-153/10: Жалба, подадена на 6 април 2010 г. — Schneider España de Informática/Комисия

text:
               5.6.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 148/45

         Жалба, подадена на 6 април 2010 г. — Schneider España de Informática/Комисия
   (Дело T-153/10)
   2010/C 148/74
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Schneider España de Informática, SA (Мадрид, Испания) (представители: P. De Baere и P. Muñiz, lawyers)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение C(2010) 22 окончателен на Комисията от 18 януари 2010 г., с което се установява, че извършването на последващо вземане под отчет на вносни мита е обосновано, а опрощаването на тези мита не е обосновано в даден конкретен случай (REM 02/08);

               —

               да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   С настоящата жалба жалбоподателят иска в съответствие с член 263 ДФЕС отмяна на Решение на Комисията от 18 януари 2010 г., в което ответникът приема, че съответните вносни мита за цветни телевизори трябва да бъдат взети под отчет, тъй като условията за прилагане на член 220, параграф 2, буква б) от Митническия кодекс на Общността (1) не са били изпълнени. В обжалваното решение се приема също че опрощаването на съответните вносни мита не е обосновано в съответствие с член 239 от Митническия кодекс на Общността.
   В подкрепа на своята жалба жалбоподателят изтъква следните правни основания:

               На първо място, жалбоподателят твърди, че ответникът е нарушил неговото право на защита, тъй като е приел решение, което се основава само на документите, представени от жалбоподателя.

               На второ място, ответникът е нарушил член 220, параграф 2, буква б) от Митническия кодекс на Общността, във връзка с член 236 от Митническия кодекс на Общността, доколкото:

                           —

                           ответникът неправилно е счел, че приетите срещу вноса от трети страни антидъмпингови мерки са автоматично приложими към стоки в свободно обращение в митническия съюз между ЕС и Турция,

                           —

                           ответникът не е уведомил операторите, че и Регламент (ЕО) № 2584/98 на Съвета (2) се прилага за токи в свободно обращение в митническия съюз между ЕС и Турция,

                           —

                           при условията на евентуалност, ответникът неправилно е счел, че не е била допусната грешка от компетентните органи, щом като турските органи погрешно са потвърдили, че антидъмпинговите мита върху стоки от трети страни не са били приложими към стоки в свободно обращение в митническия съюз между ЕС и Турция,

                           —

                           ответникът неправилно е счел, че не е била допусната грешка от компетентните органи, щом като испанските митнически органи погрешно са приели, че стоките, придружени от сертификат за произход не могат да бъдат предмет на допълнителни мита или мерки на търговска защита, и следователно не са информирали икономическите оператори, че техният внос от Турция може да бъде обект на такива мерки, дори ако тези стоки бяха в свободно обращение.

               Жалбоподателят освен това изтъква, че допуснатата от компетентните митнически органи грешка не е можела да бъде разумно открита от длъжника, който е действал добросъвестно и е спазил всички разпоредби на действащото законодателство по отношение на митническото деклариране.

               На последно място, жалбоподателят изтъква, че се намира в особено положение по смисъла на член 239 от Митническия кодекс на Общността и че не може да му се вмени недобросъвестно поведение или груба небрежност на основание на тази разпоредба.

      (1)  Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 302, стр. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 5, стр. 58).

      (2)  Регламент (ЕО) № 2584/98 на Съвета от 27 ноември 1998 година за изменение на Регламент (ЕО) № 710/95 за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на цветни приемателни телевизионни апарати с произход от Малайзия, Китайската народна република, Република Корея, Сингапур и Тайланд и за окончателно събиране на временното мито (ОВ L 324, стр. 1).


title: Дело T-421/08: Жалба, подадена на 29 септември 2008 г. — Performing Right Society/Комисия

text:
               6.12.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/42

         Жалба, подадена на 29 септември 2008 г. — Performing Right Society/Комисия
   (Дело T-421/08)
   (2008/C 313/78)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Performing Right Society Ltd (Лондон, Обединено кралство) (представители: адв. J. Rivas Andrés и адв. M. Nissen, lawyers)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение на Комисията от 16 юли 2008 г. относно производство по член 81 от Договора за ЕО и член 53 от Споразумението за Европейското икономическо пространство (преписка COMP/C2/38.698 — CISAC) с мотива, че липсва датата на началото на нарушенията, и следователно на тяхната продължителност;

               —

               да се отмени член 3 и/или член 4, параграф 2 от Решение на Комисията от 16 юли 2008 г. относно производство по член 81 от Договора за ЕО и член 53 от Споразумението за Европейското икономическо пространство (преписка COMP/C2/38.698 — CISAC);

               —

               при условията на евентуалност, да се отмени член 3 и/или член 4, параграф 2 от Решение на Комисията от 16 юли 2008 г. относно производство по член 81 от Договора за ЕО и член 53 от Споразумението за Европейското икономическо пространство (преписка COMP/C2/38.698 — CISAC), доколкото то се отнася до жалбоподателя;

               —

               да се осъди Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   С настоящата жалба жалбоподателят иска, на основание член 230 ЕО, да бъде отменено в неговата цялост или частично Решение на Комисията от 16 юли 2008 г. относно производство по член 81 от Договора за ЕО и член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/C2/38.698 — CISAC).
   С първото си правно основание жалбоподателят изтъква, че мотивите на обжалваното решение не потвърждават констатацията на нарушение по отношение на нито една от следните три форми на експлоатация: сателитно, линейно и кабелно радиоразпространение. На това основание жалбоподателят упреква Комисията в това, че не е представила доказателства за твърдяното съществуване на съгласувана практика, в която да са участвали всички установени в ЕИП членове на CISAC чрез ограничаване на обхвата на взаимните им мандати до съответните им територии. Според жалбоподателя това съставлява грешка в преценката и нарушение на членове 81 ЕО и 253 ЕО. Всъщност жалбоподателят поддържа, че не е налице паралелно поведение сред всички установени в ЕИП членове на CISAC, както доказват посочените в самото решение изключения от териториалните рамки. Освен това, жалбоподателят изтъква, че обжалваното решение е опорочено от недостатъчни мотиви поради факта, че то мълчи по въпроса за датата на началото, и следователно на продължителността на нарушенията, по-конкретно на съгласуваната практика, и че нарушава също така член 2 и член 16, параграф 1 от Регламент (ЕО) №1/2003 (1).
   С второто си правно основание жалбоподателят твърди, че мотивите на обжалваното решение са опорочени, тъй като не е установено дали жалбоподателят е участвал в твърдяната съгласувана практика. Освен това, според жалбоподателя съществува приемливо, различно от съществуването на съгласувана практика обяснение за неговото поведение, а именно че той избира решения, които счита за предпочитани в търговско отношение. Освен това, жалбоподателят изтъква, че Комисията, съгласно добре установената съдебна практика, е трябвало да изследва дали обстоятелството, че се ангажират едно или няколко дружества за колективно управление на авторските права, за да може да се конкурира както местното дружество за колективно управление на авторските права, така и дружеството — концесионер, като се издават директно лицензии, представлява икономически разумно поведение.
   Според третото правно основание, изтъкнато от жалбоподателя, мерките, наложени от член 4, параграф 2 от обжалваното решение, са юридически неопределени, необосновани, ненужни и/или несъразмерни за преустановяване на твърдяното нарушение.
   С четвъртото си правно основание жалбоподателят изтъква, че Комисията е нарушила неговото право да бъде изслушан, като не го е информирала за основанията, на които тя не приема предложените от него ангажименти.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (JO L 1, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).


title: Дело C-281/09: Решение на Съда (първи състав) от 24 ноември 2011 г. — Европейска комисия/Кралство Испания (Неизпълнение на задължения от държава членка — Директива 89/552/ЕИО — Телевизионно разпространение — Рекламни спотове — Програмно време)

text:
               28.1.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 25/3

      Решение на Съда (първи състав) от 24 ноември 2011 г. — Европейска комисия/Кралство Испания
      (Дело C-281/09) (1)

      (Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 89/552/ЕИО - Телевизионно разпространение - Рекламни спотове - Програмно време)
      (2012/C 25/04)
      Език на производството: испански

         Страни

         Ищец: Европейска комисия (представители: L. Lozano Palacios и C. Vrignon)

         Ответник: Кралство Испания (представител: N. Díaz Abad)

         Страна, встъпила в подкрепа на ответника: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: S. Behzadi-Spencer и S. Hathaway)

         Предмет

      Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 3, параграф 2 и член 18, параграф 2 от Директива 89/552/ЕИО на Съвета от 3 октомври 1989 година относно координирането на някои разпоредби от законовите, подзаконовите и административните актове на държавите членки, отнасящи се до упражняването на дейности по телевизионно разпространение (ОВ L 298, стр. 23; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 215) — Програмно време, посветено на рекламните спотове

         Диспозитив

                  1.

                  Като е допуснало някои видове реклама — като кратките репортажи с рекламна цел, телепромоционните спотове, рекламните спотове за спонсорство и рекламните микросъобщения — да се излъчват по испанските телевизионни канали над максимума от 20 % от програмното време за едночасов период, предвиден в член 18, параграф 2 от Директива 89/552/ЕИО на Съвета от 3 октомври 1989 година относно координирането на някои разпоредби от законовите, подзаконовите и административните актове на държавите членки, отнасящи се до упражняването на дейности по телевизионно разпространение, изменена с Директива 97/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 30 юни 1997 година, Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по член 3, параграф 2 от посочената директива.

                  2.

                  Осъжда Кралство Испания да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 256, 24.10.2009 г.


title: Дело T-341/08: Жалба, подадена на 19 август 2008 г. — Hess Group/СХВП — Coloma Navarro (COLOMÉ)

text:
               25.10.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 272/41

         Жалба, подадена на 19 август 2008 г. — Hess Group/СХВП — Coloma Navarro (COLOMÉ)
   (Дело T-341/08)
   (2008/C 272/81)
   Език на жалбата: испански
   Страни

      Жалбоподател: Hess Group AG (Берн, Швейцария) (представители: E. Armijo Chávarri, A. Castán Pérez-Gómez, abogados)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: José Félix Coloma Navarro (Badajoz, Испания)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се обяви жалбата срещу Решението на първи апелативен състав на Службата от 21 май 2008 г. за подадена в срок и в надлежната форма и чрез съответното производство да се постанови отмяна на това решение, като се осъди изрично Службата да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: Словна марка „COLOMÉ“ (Заявка за регистрация № 2.140.283) за стоки от клас 33 (вина).

      Притежател на марката на Общността: Жалбоподателят.

      Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: Г-н José Félix Coloma Navarro.

      Право върху марката на страната, която иска обявяване на недействителността: Испански фигуративни марки „COLOMA“ за стоки от клас 33 (вина).

      Решение на отдела по заличаването: Уважаване на искането за обявяване на недействителност.

      Решение на апелативния състав: Отхвърляне на жалбата.

      Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 относно марката на Общността.


title: Дело T-142/16: Жалба, подадена на 4 април 2016 г. — Dröge и др./Комисия

text:
               13.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/55

      Жалба, подадена на 4 април 2016 г. — Dröge и др./Комисия
      (Дело T-142/16)
      (2016/C 211/69)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподатели: Katharina Dröge (Берлин, Германия), Britta Haßelmann (Берлин) и Anton Hofreiter (Берлин) (представител: Professor W. Cremer)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания на жалбоподателите

      Жалбоподателите искат от Общия съд:

                  —

                  да отмени, а при условията на евентуалност да обяви за противоречащо на правото на Съюза, непубликуваното и устно изразено от ответника волеизявление за сключване на договор, обвързващ страните по него — Европейският съюз и Съединените американски щати, относно условията за достъп до документите за преговорите за трансатлантическо партньорство в областта на търговията и инвестициите (т.нар. документи за ТПТИ), доколкото на членовете на парламентите на държавите членки е забранено без изключение да бъдат придружавани от (преминали през контрол за сигурност) сътрудници, включително сътрудници на политическа група, при запознаването с документите в създадените за тази цел читални — ТПТИ (относно режима на достъп вж. приложение III към документ на Съвета № 14029/15),

                  —

                  да отмени предварителното решение на ответника, явно непубликувано (изразено устно), да даде посоченото волеизявление за одобряване на договора (наричано по-нататък „решение за одобрение“), доколкото съгласно това решение на членовете на парламентите на държавите членки е забранено без изключение да бъдат придружавани от (преминали през контрол за сигурност) сътрудници, включително сътрудници на политическа група, при запознаването с документите в създадените за тази цел читални — ТПТИ,

                  —

                  да отмени (устното) решение на ответника свързано със сключване на договор или необвързващо политическо споразумение със Съединените американски щати относно режима за достъп по ТПТИ, което определя задължителен характер на този режим в правото на Съюза, доколкото на членовете на парламентите на държавите членки е забранено без изключение да бъдат придружавани от (преминали през контрол за сигурност) сътрудници, включително сътрудници на политическа група, при запознаването с документите в създадените за тази цел читални — ТПТИ,

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат две основания.

                  1.

                  Първо основание: нарушение на член 10, параграф 3, второ изречение ДЕС във връзка с член 1, параграф 2 ДЕС
                  Жалбоподателите твърдят, че член 10, параграф 3, второ изречение ДЕС създава обективен правен принцип, който задължава Съюзът и неговите органи да вземат решенията си възможно най-открито. Този принцип за оптимизиране, допълнен от член 1, втора алинея ДЕС, който цели да осигури по-голяма прозрачност на действията на Съюза действително може да се изключи ако в конкретния случай му бъде противопоставена обосновка под формата на законна цел на правото на Съюза и ограничаването е подходящо, необходимо и пропорционално за постигането на целта. Що се отнася до отказаната възможност на националните депутати да бъдат придружавани при достъпа до документите за ТПТИ от преминали проверка за сигурност сътрудници на политическа група, то такива мотиви не са налице.
                  Освен това не е и обосновано гражданите на Съюза да нямат достъп до документите за ТПТИ, каквито са на разположение в читалните.
                  Налице било нарушение на член 10, параграф 3, второ изречение ДЕС и поради това че мандатът за водене на преговори за ТПТИ на ответника обхваща въпроси, които са от компетентността на държавите членки.

                  2.

                  Второ основание: нарушение на член 15, параграф 1 ДФЕС във връзка с член 1, параграф 2 ДЕС по посочените във връзка с първото основание мотиви.


title: Дело C-402/07: Преюдициално запитване, отправено от Bundesgerichtshof (Германия) на 30 август 2007 г. — Christopher Sturgeon, Gabriel Sturgeon, Alana Sturgeon/Condor Flugdienst

text:
               24.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 283/12

         Преюдициално запитване, отправено от Bundesgerichtshof (Германия) на 30 август 2007 г. — Christopher Sturgeon, Gabriel Sturgeon, Alana Sturgeon/Condor Flugdienst
   (Дело C-402/07)
   (2007/C 283/21)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Bundesgerichtshof
   Страни в главното производство

      Ищец: Christopher Sturgeon, Gabriel Sturgeon, Alana Sturgeon

      Ответник: Condor Flugdienst GmbH
   Преюдициални въпроси

               1)

               От решаващо значение ли е при тълкуването на понятието „отмяна“ на полет (с цел тълкуване на член 2, буква л) и член 5, параграф 1, буква в) от Регламент (EО) № 261/2004 на Европейския Парламент и на Съвета 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/ (1)), дали първоначалното разписание на полета не се спазва, имащо за последица това, че дадено забавяне, независимо от неговата продължителност, не съставлява отмяна на полет, ако въздушният превозвач не се отказва да изпълни планирания първоначален полет?

               2)

               При отрицателен отговор на въпрос 1: При какви обстоятелства дадено забавяне на полет не следва да се разглежда като закъснение, а като отмяна на полет? Зависи ли отговорът на този въпрос от продължителността на закъснението?

      (1)  ОВ L 46, стр. 1.


title: Дело T-128/11: Решение на Общия съд от 27 февруари 2014 г.  — LG Display и LG Display Taiwan/Комисия (Конкуренция — Картели — Световен пазар на екраните с течни кристали (LCD) — Споразумения и съгласувани практики в областта на цените и на производствените мощности — Вътрешни продажби — Право на защита — Глоби — Частично освобождаване от глобата — Едно и също продължавано нарушение — Принцип „ne bis in idem“ )

text:
               7.4.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 102/32

         Решение на Общия съд от 27 февруари 2014 г. — LG Display и LG Display Taiwan/Комисия
   (Дело T-128/11) (1)

   ((Конкуренция - Картели - Световен пазар на екраните с течни кристали (LCD) - Споразумения и съгласувани практики в областта на цените и на производствените мощности - Вътрешни продажби - Право на защита - Глоби - Частично освобождаване от глобата - Едно и също продължавано нарушение - Принцип „ne bis in idem“))
   2014/C 102/50
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: LG Display Co. Ltd (Сеул, Южна Корея) и LG Display Taiwan Co. Ltd (Тайпе, Тайван) (представители: A. Winckler и F.-C. Laprévote, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: P. Van Nuffel и F. Ronkes Agerbeek, подпомагани от S. Kingston, barrister)

      Предмет

   Искане за частична отмяна на Решение C (2010) 8761 окончателен на Комисията от 8 декември 2010 г. относно процедура по прилагане на член 101 [ДФЕС] и на член 53 от Споразумението за Европейското икономическо пространство (преписка COMP/39.309 — LCD), и за намаляване на размера на наложената с това решение на жалбоподателите глоба.

      Диспозитив

               1)

               Определя на 210 000 000 EUR размера на наложената солидарно на LG Display Co. Ltd и на LG Display Taiwan Co. Ltd глоба по член 2 от Решение C (2010) 8761 окончателен на Комисията от 8 декември 2010 година относно процедура по прилагане на член 101 [ДФЕС] и на член 53 от Споразумението за Европейското икономическо пространство (преписка COMP/39.309 — LCD).

               2)

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3)

               Осъжда LG Display и LG Display Taiwan да понесат направените от тях съдебни разноски, както и три четвърти от тези, които е направила Европейската комисия.

               4)

               Европейската комисия понася една четвърт от направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 130, 30.4.2011 г.


title: Дело C-86/17 P: Определение на Съда (осми състав) от 7 юни 2017 г. — Redpur GmbH/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO), Redwell Manufaktur GmbH (Обжалване — Член 181 от Процедурния правилник на Съда — Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за регистрация на словната марка „Redpur“ — Отхвърляне на заявката за регистрация)

text:
               28.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 283/12

         Определение на Съда (осми състав) от 7 юни 2017 г. — Redpur GmbH/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO), Redwell Manufaktur GmbH
   (Дело C-86/17 P) (1)

   ((Обжалване - Член 181 от Процедурния правилник на Съда - Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за регистрация на словната марка „Redpur“ - Отхвърляне на заявката за регистрация))
   (2017/C 283/17)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Redpur GmbH (представител: S. Schiller)

      Ответници: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO), Redwell Manufaktur GmbH

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Redpur GmbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 213, 3.7.2017 г.


title: Дело T-392/14: Жалба, подадена на 4 юни 2014 г.  — Gutser/Комисия

text:
               28.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 245/28

         Жалба, подадена на 4 юни 2014 г. — Gutser/Комисия
   (Дело T-392/14)
   2014/C 245/38
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Gutser, SA (Барселона, Испания) (представители: J. C. García Muñoz, J. I. Jiménez-Blanco Carrillo de Albornoz и J. Corral García, abogados)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди Комисията да заплати всички съдебни разноски, свързани с производството.

      Правни основания и основни доводи

   Обжалваното в настоящото производство решение е същото като по дело T — 515/13, Комисия/Испания, което е свързано със системата за данъчно облагане, приложима към някои споразумения за финансов лизинг, известна също като испанска система „лизинг срещу данък“
   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага пет правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от обстоятелството, че обжалваното решение е прието при съществени процесуални нарушения, както и в нарушение на членове 20 и 21 и член 41, параграф 1 от Хартата на основните права на Европейския съюз, тъй като е постановено в резултат на производство по разследване, опорочено от съществени нередности.

               2.

               Второто правно основание е изведено от нарушение на членове 107 и 108 ДФЕС, тъй като се приема, че мерките, предмет на настоящото производство, представляват държавна помощ, без да е бил доказан техният селективен характер.

               3.

               Третото правно основание е изведено от нарушение на членове 107 и 108 ДФЕС, тъй като се приема, че мерките, предмет на настоящото производство, представляват държавна помощ, без да е било доказано, че разглежданите мерки оказват влияние върху общностната търговия.

               4.

               Четвъртото правно основание е изведено от допусната от Комисията грешка при прилагането на правото в нарушение на член 107 от Договора, поради това, че инвеститорите са квалифицирани като бенефициери на евентуалната помощ. Освен това решението не е мотивирано.

               5.

               Петото правно основание е изведено от грешка при прилагането на правото, тъй като възстановяването на помощта е разпоредено в нарушение на принципите на правна сигурност, на защита на оправданите правни очаквания и на равно третиране, както и на член 14 от Регламент (ЕО) № 659/1999.


title: Дело C-60/14: Определение на председателя на Съда от 28 януари 2016 г. — Европейска комисия/Република Гърция

text:
               18.4.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 136/22

         Определение на председателя на Съда от 28 януари 2016 г. — Европейска комисия/Република Гърция
   (Дело C-60/14) (1)

   (2016/C 136/27)
   Език на производството: гръцки
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 93, 29.3.2014 г.


title: Дело C-40/15: Преюдициално запитване от Naczelny Sąd Administracyjny (Полша), постъпило на 2 февруари 2015 г. — Minister Finansów/BRE Ubezpieczenia Sp. z o.o. със седалище във Варшава

text:
               11.5.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 155/7

         Преюдициално запитване от Naczelny Sąd Administracyjny (Полша), постъпило на 2 февруари 2015 г. — Minister Finansów/BRE Ubezpieczenia Sp. z o.o. със седалище във Варшава
   (Дело C-40/15)
   (2015/C 155/09)
   Език на производството: полски

      Запитваща юрисдикция

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Minister Finansów

      Ответник: BRE Ubezpieczenia Sp. z o.o. със седалище във Варшава

      Преюдициален въпрос

   Трябва ли член 135, параграф 1, буква а) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (1) да се тълкува в смисъл, че услуги като разглежданите в настоящото дело, които са доставяни на застрахователно предприятие от трето лице, действащо от името и за сметка на застрахователя, при което третото лице няма никакви правоотношения със застрахованото лице, попадат в обхвата на освобождаването, посочено в тази разпоредба?

      (1)  ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7, поправка в OB L 74, 19.3.2011 г., стр. 3 и в OB L 249, 14.9.2012 г., стр. 15.


title: Дело C-176/13 P: Жалба, подадена на 9 април 2013 г. от Съвета на Европейския съюз срещу Решение на Общия съд (четвърти състав) от 29 януари 2013 г. по дело T-496/10, Bank Mellat/Съвет на Европейския съюз

text:
               15.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/20

         Жалба, подадена на 9 април 2013 г. от Съвета на Европейския съюз срещу Решение на Общия съд (четвърти състав) от 29 януари 2013 г. по дело T-496/10, Bank Mellat/Съвет на Европейския съюз
   (Дело C-176/13 P)
   2013/C 171/41
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Съвет на Европейския съюз (представители: S. Boelaert и M. Bishop)

      Други страни в производството: Bank Mellat, Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Съда:

               —

               да отмени Решение на Общия съд (четвърти състав) от 29 януари 2013 г. по дело T-496/10,

               —

               да се произнесе окончателно и да отхвърли жалбата на Bank Mellat срещу спорните мерки,

               —

               да осъди Bank Mellat да заплати съдебните разноски, направени от Съвета в рамките на първоинстанционното и на настоящото производство.

      Правни основания и основни доводи

   Съветът твърди, че Решението на Общия съд от 29 януари 2013 г. по дело Bank Mellat/Съвет, T-496/10, е опорочено от следните грешки при прилагане на правото:

               1.

               Общият съд неправилно приел жалбата за допустима, като преценил, че независимо от това дали може да се счита за проявление на иранската държава, Bank Mellat има право да се позове на защита на основните права,

               2.

               Общият съд неправилно приел, че някои от мотивите за налагане на ограничителни мерки срещу Bank Mellat не са достатъчно конкретни,

               3.

               Общият съд неправилно приложил съдебната практика относно съобщаването на информация за преписката на Съвета,

               4.

               Общият съд неправилно приел, че мотивите за налагане на ограничителни мерки срещу Bank Mellat не отговарят на изискваните за тази цел условия и не са обосновани, тъй като:

                           —

                           не взел надлежно предвид заключението на Съвета за сигурност на Организацията на обединените нации относно подпомагането от страна на Bank Mellat на преводите за иранските образувания за ядрено оръжие, ракети и защита,

                           —

                           не взел надлежно предвид факта, че доказателствата за подкрепа от Bank Mellat за ядрени дейности на Иран са от поверителни източници,

                           —

                           неправилно приел, че разпорежданията на Bank Mellat за предоставяне на банкови услуги на образувание, участващо в дейностите на Иран по разпространение на ядреното оръжие, преди обозначаването на това образувание в акт на Съвета за сигурност на ООН, не представляват достатъчно основание за налагане на ограничителни мерки срещу Bank Mellat.


title: Дело C-568/12 P: Жалба, подадена на 29 ноември 2012 г. от Doru Cristian Ioanovici срещу определението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 25 септември 2012 г. по дело T-313/12, Ioanovici/Комисия

text:
               3.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 225/53

         Жалба, подадена на 29 ноември 2012 г. от Doru Cristian Ioanovici срещу определението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 25 септември 2012 г. по дело T-313/12, Ioanovici/Комисия
   (Дело C-568/12 P)
   2013/C 225/96
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Doru Cristian Ioanovici (представител: R. Neagu, avocat)

      Друга страна в производството: Европейска комисия
   С определение от 27 юни 2013 г. Съдът (седми състав) постанови, че жалбата е недопустима.


title: Дело C-127/15: Преюдициално запитване от Obersten Gerichtshof (Австрия), постъпило на 12 март 2015 г. — Verein für Konsumenteninformation/INKO, Inkasso GmbH

text:
               22.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 205/13

         Преюдициално запитване от Obersten Gerichtshof (Австрия), постъпило на 12 март 2015 г. — Verein für Konsumenteninformation/INKO, Inkasso GmbH
   (Дело C-127/15)
   (2015/C 205/18)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberster Gerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател в ревизионното производство: Verein für Konsumenteninformation

      Ответник в ревизионното производство: INKO, Inkasso GmbH

      Преюдициални въпроси

               1)

               Действа ли бюро за събиране на задължения, което във връзка с търговската си дейност по събиране на вземания предлага сключването на споразумения за плащане чрез вноски от името на своите възложители на техните длъжници, начислявайки за дейността си разходи, които в крайна сметка се поемат от длъжниците, като „кредитен посредник“ по смисъла на член 3, буква е) от Директива 2008/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2008 година относно договорите за потребителски кредити и за отмяна на Директива 87/102/ЕИО на Съвета (1)?

               2)

               При утвърдителен отговор на първия въпрос:
               Споразумението за плащане чрез вноски, сключено между длъжник и неговия кредитор с посредничеството на бюро за събиране на задължения, представлява ли „разсрочено плащане [...], за което не се начисляват разходи“ по смисъла на член 2, параграф 2, буква й) от Директива 2008/48/ЕО, когато с него длъжникът поема задължение единствено за плащане на съществуващия дълг, както и на такива лихви и разходи, които в резултат на забавата си и без това щеше да е длъжен да заплати по силата на закона — т.е. и без такова споразумение?

      (1)  ОВ L 133, стр. 66.


title: Дело C-99/14 P: Жалба, подадена на 28 февруари 2014 г. от Federación Nacional de Empresarios de Minas de Carbón (Carbunión) срещу определението, постановено от Общия съд (втори състав) на 10 декември 2013 г. по дело T-176/11, Federación Nacional de Empresarios de Minas de Carbón (Carbunión)/Съвет на Европейския съюз

text:
               14.4.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 112/25

         Жалба, подадена на 28 февруари 2014 г. от Federación Nacional de Empresarios de Minas de Carbón (Carbunión) срещу определението, постановено от Общия съд (втори състав) на 10 декември 2013 г. по дело T-176/11, Federación Nacional de Empresarios de Minas de Carbón (Carbunión)/Съвет на Европейския съюз
   (Дело C-99/14 P)
   2014/C 112/31
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Federación Nacional de Empresarios de Minas de Carbón (Carbunión) (представители: K. Desai, solicitor, S. Cisnal de Ugarte, abogada)

      Други страни в производството: Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия

      Искания

   Жалбоподателят иска от Съда:

               —

               да обяви жалбата за допустима и основателна,

               —

               да отмени определението на Общия съд от 10 декември 2013 г. по дело Carbunión/Съвет, T-176/11, и съответно да реши окончателно спора, като отмени член 3, параграф 1, букви а), б) и е) и параграф 3 от Решение 2010/787 (1) от 10 декември 2010 г. относно държавна помощ за улесняване на закриването на неконкурентоспособни въглищни мини (наричани по-нататък съответно „спорните разпоредби“ и „спорното решение“), и

               —

               да осъди Съвета да заплати съдебните разноски на жалбоподателя в първоинстанционното производство и в производството по обжалване.

      Основания и доводи

   Жалбоподателят сочи пет основания за обжалване.

               —

               Първо, той поддържа, че Общият съд не е изпълнил задължението си за мотивиране по член 36 от Статута на Съда, когато е приел, че спорните разпоредби са неотделими от останалата част от решението.

               —

               Второ, жалбоподателят твърди, че Общият съд е допуснал грешка при прилагането на правото, когато е приел, че член 7 от спорното решение би бил безпредметен без спорните разпоредби.

               —

               Трето, Общият съд допуснал грешка при тълкуването на член 3, параграф 1, буква а) от спорното решение, като не съобразил, че посоченият в него краен срок определя особения времеви обхват на спорното решение.

               —

               Четвърто, Общият съд тълкувал неправилно условията по член 3, параграф 1, буква е) от спорното решение, като приел, че става дума за условие за съвместимост, а не за правило за отпускане на помощта за закриване.

               —

               Пето, Общият съд допуснал грешка при прилагането на правото, като заключил, че евентуално отделяне на спорните разпоредби би изменило духа и същността на спорното решение.

      (1)  ОВ L 336, стр. 24.


title: Дело C-226/13: Преюдициално запитване, отправено от Landgerichts Wiesbaden (Германия) на 29 април 2013 г. — Stefan Fahnenbrock/Република Гърция

text:
               27.7.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 215/6

         Преюдициално запитване, отправено от Landgerichts Wiesbaden (Германия) на 29 април 2013 г. — Stefan Fahnenbrock/Република Гърция
   (Дело C-226/13)
   2013/C 215/05
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Landgericht Wiesbaden

      Страни в главното производство

      Ищец: Stefan Fahnenbrock

      Ответник: Република Гърция

      Преюдициален въпрос

   Трябва ли член 1 от Регламент (ЕО) № 1393/2007 [на Европейския парламент и] на Съвета от 13 ноември 2007 година относно връчване в [държавите членки] на съдебни и извънсъдебни документи по граждански или търговски дела [(връчване на документи) и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1348/2000 на Съвета] (1) да се тълкува в смисъл, че предявен от приобретателя на емитирани от ответника облигации, съхранявани в портфейла с ценни книжа на ищеца при S Broker AG & Co. KG, [по отношение на които ищецът] не е приел направеното от ответника в края на февруари 2012 г. предложение за замяна, иск за обезщетение на вреди в размер на разликата в стойността спрямо все пак извършената през март 2012 г. икономически неизгодна за него замяна на неговите облигации, трябва да се разглежда като „гражданско или търговско дело“ по смисъла на регламента?

      (1)  ОВ L 324, стр. 79.


title: Дело T-84/13: Решение на Общия съд от 9 септември 2015 г. — Samsung SDI и др./Комисия (Конкуренция — Картели — Световен пазар на катодни тръби за телевизионни екрани и компютърни монитори — Решение, с което се констатира нарушение на член 101 ДФЕС и на член 53 от Споразумението за ЕИП — Споразумения и съгласувани практики в областта на цени, подялба на пазари, капацитети и производство — Едно-единствено продължавано нарушение — Продължителност на нарушението — Сътрудничество в хода на административното производство — Известие от 2006 г. относно сътрудничеството — Намаляване на размера на глобата — Изчисляване на размера на глобата — Отчитане на продажбите на предприятията по критерия за мястото на доставка — Отчитане на средната стойност на продажбите, регистрирани през периода на нарушението)

text:
               19.10.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 346/18

         Решение на Общия съд от 9 септември 2015 г. — Samsung SDI и др./Комисия
   (Дело T-84/13) (1)

   ((Конкуренция - Картели - Световен пазар на катодни тръби за телевизионни екрани и компютърни монитори - Решение, с което се констатира нарушение на член 101 ДФЕС и на член 53 от Споразумението за ЕИП - Споразумения и съгласувани практики в областта на цени, подялба на пазари, капацитети и производство - Едно-единствено продължавано нарушение - Продължителност на нарушението - Сътрудничество в хода на административното производство - Известие от 2006 г. относно сътрудничеството - Намаляване на размера на глобата - Изчисляване на размера на глобата - Отчитане на продажбите на предприятията по критерия за мястото на доставка - Отчитане на средната стойност на продажбите, регистрирани през периода на нарушението))
   (2015/C 346/20)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Samsung SDI Co.Ltd (Gyeonggi-do, Република Корея); Samsung SDI Germany GmbH (Берлин, Германия); и Samsung SDI (Malaysia) Bhd (Negeri Sembilan Darul Khusus, Малайзия) (представители: първоначално G. Berrisch, адвокат, D. Hull, solicitor, и L.-A. Grelier, адвокат, впоследствие M. Hull и L.-A. Grelier, впоследствие L.-A. Grelier, D. Geradin, J. Ysewyn, P. Camesasca, адвокати, и J. Flynn, QC)

      Ответник: Европейска комисия (представители: A. Biolan, G. Meessen и H. van Vliet)

      Предмет

   Искане за частична отмяна на Решение C (2012) 8839 окончателен на Комисията от 5 декември 2012 година относно производство по член 101 ДФЕС и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/39.437 — Тръби за телевизионни екрани и компютърни монитори) и искане за намаляване на размера на глобите, наложени на жалбоподателите

      Диспозитив

               1)

               Липсва основание за постановяване на съдебно решение по същество по жалбата що се отнася до Samsung SDI Germany GmbH.

               2)

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3)

               Осъжда Samsung SDI Co. Ltd и Samsung SDI (Malaysia) Bhd да заплатят съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 108, 13.4.2013 г.


title: Дело T-166/15: Жалба, подадена на 2 април 2015 г. — Gramberg/СХВП — Mahdavi Sabet (Schutzhülle für Mobiltelefon)

text:
               15.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/40

         Жалба, подадена на 2 април 2015 г. — Gramberg/СХВП — Mahdavi Sabet (Schutzhülle für Mobiltelefon)
   (Дело T-166/15)
   (2015/C 198/55)
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Claus Gramberg (Есен, Германия) (представител: S. Kettler, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Sorouch Mahdavi Sabet (Париж, Франция)

      Данни за производството пред СХВП

      Заявител/Притежател на спорния промишлен дизайн: другата страна в производството пред апелативния състав.

      Спорен промишлен дизайн: промишлен дизайн на Общността № 1 968 496-0002.

      Обжалвано решение: решение на трети апелативен състав на СХВП от 13 януари 2015 г. по преписка R 460/2013-3.

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение и да обяви недействителността на промишлен дизайн на Общността № 1 968 496-0002,
               при условията на евентуалност,

               —

               да отмени обжалваното решение и да върне делото за ново разглеждане от апелативния състав, който да се произнесе по недействителността на промишлен дизайн на Общността № 1 968 496-0002,

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на член 5, параграф 1, буква б) от Регламент № 6/2002,

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1 от Регламент № 6/2002.


title: Дело C-98/11 P: Решение на Съда (четвърти състав) от 24 май 2012 г. — Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (Обжалване — Марка на Общността — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Триизмерен знак във формата на шоколадов заек с червена панделка)

text:
               7.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 200/3

         Решение на Съда (четвърти състав) от 24 май 2012 г. — Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
   (Дело C-98/11 P) (1)

   (Обжалване - Марка на Общността - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Триизмерен знак във формата на шоколадов заек с червена панделка)
   2012/C 200/04
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG (представител: R. Lange)

      Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: G. Schneider)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Общия съд (първи състав) от 17 декември 2010 г. по дело Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli/СХВП (T-336/08), с което Общият съд отхвърля жалбата за отмяна срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 11 юни 2008 г., с което се отхвърля жалбата срещу решението на проверителя да не регистрира триизмерен знак във формата на шоколадов заек с червена панделка като марка на Общността за някои стоки от клас 30 — Отличителен характер на марката

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 145, 14.5.2011 г.


title: Дело F-59/11: Жалба, подадена на 24 май 2011 г. — ZZ/СХВП

text:
               16.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/34

         Жалба, подадена на 24 май 2011 г. — ZZ/СХВП
   (Дело F-59/11)
   2011/C 211/70
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представители: R. Adam и P. Ketter, avocats)

      Ответник: СХВП

      Предмет на производството

   На първо място, отмяна на решението, с което се отказва повторно подновяване на първоначалния договор на жалбоподателя като срочно нает служител и на второ място, на новия му договор като срочно нает служител, както и искане за изплащане на обезщетение за претърпените вреди.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на председателя на СХВП от 29 септември 2010 г., с което се отказва повторно подновяване на договора му като срочно нает служител, първоначално сключен на 16 юли 2005 г.;

               —

               да се отмени срочният договор на срочно нает служител, сключен на 1 август 2010 г., доколкото този договор всъщност представлява повторно подновяване на първоначално посочения договор;

               —

               да се отмени решението на председателя на СХВП от 18 февруари 2011 г.;

               —

               да се установи съществуването на трудово правоотношение с неопределена продължителност;

               —

               при условията на евентуалност, да се отмени правната квалификация на първоначалния договор, сключен на 16 юли 2005 г., както и датата, на която изтича неговият срок, определена след подновяването за 16 юли 2010 г. и договорът да бъде трансформиран в служебно правоотношение с неопределена продължителност, или при условията на евентуалност, да се заключи, че е налице служебно правоотношение с неопределена продължителност;

               —

               при условията на евентуалност, да се отмени правната квалификация на договора, сключен на 1 август 2010 г., както и датата, на която изтича неговият срок, определена за 1 август 2013 г. и договорът да бъде трансформиран в служебно правоотношение с неопределена продължителност, или при условията на евентуалност, да се заключи, че е налице служебно правоотношение с неопределена продължителност;

               —

               да се осъди ответникът да поправи претърпените от жалбоподателя в резултат на поведението на СХВП както имуществени, така и неимуществени вреди, определени временно, без каквото и да е признаване и при възможност за промяна, по-специално при условие, че се увеличи размерът, на който възлиза отправеното в производството искане — на 6 113,79 EUR за претърпяната имуществена вреда и на 30 000,00 EUR за претърпяната неимуществена вреда;

               —

               при условията на евентуалност и когато поради невъзможност да установи друго съдът стигне до заключението, че въпреки съществуването на служебно правоотношение с неопределена продължителност трудовото правоотношение е прекратено на 16 юли 2010 г. — какъвто не е случаят — да му се присъди обезщетение за вреди поради неправомерно прекратяване на договорните правоотношения;

               —

               при условията на евентуалност и когато поради невъзможност да установи друго съдът стигне до заключението, че не е възможно нито трансформиране, нито констатиране съществуването на служебно правоотношение с неопределена продължителност — какъвто не е случаят — да му се присъди обезщетение за възникналите поради неправомерното поведение на СХВП вреди;

               —

               да се признаят на жалбоподателя всякакви други права, правни способи, основания и средства за правна защита и по-специално да осъди СХВП да предостави обезщетение във връзка с претърпените вреди;

               —

               да се предостави на жалбоподателя право да представи доказателства за изложените факти с всякакви правни способи и по-специално чрез свидетелски показания,

               —

               да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-660/14: Решение на Общия съд от 9 септември 2015 г. — SV Capital/ЕБО (Икономическа и парична политика — Искане за започване на разследване на предполагаемо нарушение на правото на Съюза — Решение на ЕБО — Решение на Апелативния съвет на европейските надзорни органи — Служебно разглеждане — Липса на компетентност на автора на акта — Жалба за отмяна — Срок за обжалване — Просрочие — Частична недопустимост)

text:
               19.10.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 346/30

         Решение на Общия съд от 9 септември 2015 г. — SV Capital/ЕБО
   (Дело T-660/14) (1)

   ((Икономическа и парична политика - Искане за започване на разследване на предполагаемо нарушение на правото на Съюза - Решение на ЕБО - Решение на Апелативния съвет на европейските надзорни органи - Служебно разглеждане - Липса на компетентност на автора на акта - Жалба за отмяна - Срок за обжалване - Просрочие - Частична недопустимост))
   (2015/C 346/35)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: SV Capital OÜ (Tallinn, Естония) (представител: M. Greinoman, адвокат)

      Ответник: Европейски банков орган (ЕБО) (представители: J. Overett Somnier и Z. Giotaki, подпомаган от F. Tuytschaever, адвокат)

      Встъпила страна: Европейска комисия (представители: W. Mölls и K.-P. Wojcik)

      Предмет

   Искане за отмяна, от една страна, на Решение C 2013 002 на ЕБО от 21 февруари 2014 г., с което се отхвърля искането на жалбоподателя за започване на разследване срещу естонския и финландския надзорен орган на финансовия сектор на основание член 17, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 година за създаване на Европейски надзорен орган (Европейски банков орган), за изменение на Решение № 716/2009/ЕО и за отмяна на Решение 2009/78/ЕО на Комисията (ОВ L 331, стр. 12) поради твърдяно нарушение на правото на Европейския съюз, и от друга страна, на Решение 2014 C1 02 на Апелативния съвет на Европейските надзорни органи от 14 юли 2014 г., с което се отхвърля подадената срещу това решение жалба.

      Диспозитив

               1)

               Отменя Решение 2014–C1–02 на Апелативния състав на европейските надзорни органи от 14 юли 2014 година.

               2)

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3)

               Всяка от страните понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 431, 1.12.2014 г.


title: Дело T-799/14: Жалба, подадена на 5 декември 2014 г.  — Gazprom Neft/Съвет

text:
               9.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 81/22

         Жалба, подадена на 5 декември 2014 г. — Gazprom Neft/Съвет
   (Дело T-799/14)
   (2015/C 081/29)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Gazprom Neft OAO (Санкт Петербург, Русия) (представители: L. Van den Hende, lawyer и S. Cogman, Solicitor)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени член 1, параграф 3 от Решение 2014/659/ОВППС на Съвета от 8 септември 2014 г. (1), с който се вмъква член 4a в Решение 2014/512/ОВППС на Съвета,

               —

               да отмени член 1, параграф 3 от Регламент № 960/2014 на Съвета от 8 септември 2014 г. (2), с който се вмъква член 3a в Регламент № 833/2014 на Съвета,

               —

               да отмени член 1, параграф 1 и приложението към Решение 2014/659/ОВППС на Съвета в частите, с които се вмъкват член 1, параграф 2, букви б)—г), член 1, параграф 3 и приложение III в Решение 2014/512/ОВППС на Съвета, доколкото посочените разпоредби се отнасят до жалбоподателя,

               —

               да отмени член 1, параграф 5, член 1, параграф 9 и приложение III към Регламент № 960/2014 на Съвета в частите, с които се вмъкват член 5, параграф 2, букви б)—г), член 5, параграф 3 и приложение VI в Регламент № 833/2014 на Съвета, доколкото посочените разпоредби се отнасят до жалбоподателя,

               —

               да отмени член 1 параграф 4 от Решение 2014/659/ОВППС на Съвета, заменящ член 7, параграф 1, буква а) от Решение 2014/512/ОВППС на Съвета, доколкото посочената разпоредба се отнася до жалбоподателя,

               —

               да отмени член 1, параграф 5, буква a) от Регламент (ЕС) № 960/2014 на Съвета, заменящ член 11, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 833/2014 на Съвета, доколкото посочената разпоредба се отнася до жалбоподателя, и

               —

               да осъди Съвета да заплати съдебните разноски на жалбоподателя по настоящото производство.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири основания.

               1.

               Първото основание е изведено от твърдението за нарушение на член 296 от Договора за функционирането на Европейския съюз (наричан по-нататък „ДФЕС“) поради липса на мотиви, тъй като по-специално както в Решение 2014/659/ОВППС на Съвета, така и в Регламент № 960/2014 на Съвета дори и не се правило опит да се обоснове защо неконвенционалните петролни проекти на жалбоподателя са обект на целеви ограничителни мерки.

               2.

               Второто основание е изведено от твърдението, че член 215 ДФЕС не е подходящо правно основание за оспорваните разпоредби от Регламент (ЕС) № 960/2014 на Съвета и че член 29 ДЕС не е подходящо правно основание за оспорваните разпоредби от Решение 2014/659/ОВППС на Съвета.

               3.

               Третото основание е изведено от твърдението, че оспорваните разпоредби нарушават Споразумението за партньорство и сътрудничество между ЕС и Русия (3).

               4.

               Четвъртото основание е изведено от твърдението за нарушение на принципа на пропорционалност и на основните права. Оспорените разпоредби представлявали непропорционално накърняване на свободата на стопанска инициатива на жалбоподателя и на неговото право на собственост, тъй като не били подходящи за постигане на преследваната с тях цел (поради което и не били необходими) и във всеки случай налагали задължения, които значително превишавали някакви евентуални ползи.

      (1)  Решение 2014/659/ОВППС на Съвета от 8 септември 2014 година за изменение на Решение 2014/512/ОВППС относно ограничителни мерки с оглед на действията на Русия, дестабилизиращи положението в Украйна (ОВ L 271, стр. 54).

      (2)  Регламент № 960/2014 на Съвета от 8 септември 2014 година за изменение на Регламент (ЕС) № 833/2014 относно ограничителни мерки с оглед на действията на Русия, дестабилизиращи положението в Украйна (ОВ L 271, стр. 3).

      (3)  Решение на Съвета и на Комисията от 30 октомври 1997 година за сключване на Споразумение за партньорство и сътрудничество между Европейските общности и техните държави членки, от една страна, и Руската федерация, от друга страна (ОВ, L 327, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 15, стр. 228).


title: Дело T-700/14: Жалба, подадена на 24 септември 2014 г.  — TV1/Комисия

text:
               17.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 409/60

         Жалба, подадена на 24 септември 2014 г. — TV1/Комисия
   (Дело T-700/14)
   2014/C 409/81
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: TV1 GmbH (Унтерфьоринг, Германия) (представители: C. Scherer-Leydecker, J. Mey и A. Rausch, Rechtsanwälte)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на Европейската комисия за възлагане във връзка с партида IV от поръчка PO/2014-03/A4 и решението на ответника да не възложи поръчката на жалбоподателя, съобщено на 25 юли 2014 г., както и съобщеното на 1 август 2014 г. решение на ответника да възложи поръчката за партида IV на друго предприятие,

               —

               да отмени договора за услуги, сключен при или след възлагането на поръчката,

               —

               да осъди ответника да заплати разноските, включително съдебните разноски, разноските за експерти и необходимите разходи на жалбоподателя за производството, по-специално разноските за път и престой, както и адвокатските хонорари,

               —

               да изиска чрез процесуално-организационно действие съгласно член 64, параграф 3, буква г) от Процедурния правилник на Общия съд ответникът да представи документа за възлагане на поръчката и други релевантни документи, както и да осигури пълен достъп (какъвто до момента е отказван) на жалбоподателя до документите.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири правни основания.

               1.

               Първо правно основание: необичайно ниска оферта на предприятието, на което е възложена поръчката
               Жалбоподателят твърди, че Комисията не е направила задълбочена проверка на, по негово мнение, явно необичайно ниската оферта на предприятието, на което е възложена поръчката, и не е изключила тази оферта или оферента от процедурата за възлагане. С това Комисията не изпълнила задължението си по член 110, параграф 2 от Регламент № 966/2012 (1) във връзка с член 151 от Регламент № 1268/2012 (2), както и задължението си за добра администрация, произтичащо от член 41, параграф 2 от Хартата на основните права на Европейския съюз.

               2.

               Второ правно основание: неотговаряща на изискванията тръжна документация
               На следващо място жалбоподателят твърди, че Комисията е нарушила принципи, свързани с възлагането, и по-специално принципите на равно третиране, на недопускане на дискриминация и на осигуряване на лоялна конкуренция, и също така е нарушила член 102 от Финансовия регламент.
               Във връзка с това жалбоподателят посочва, че Комисията не е изпълнила изискванията на член 105 от Финансовия регламент за пълна, ясна и точна тръжна документация.

               3.

               Трето правно основание: неправилна оценка на офертата на предприятието, на което е възложена поръчката
               Жалбоподателят изтъква, че при дадената оценка на офертата на предприятието, на което е възложена поръчката, не е изпълнено задължението за мотивиране и че тази оценка почива на неправилно установена фактическа обстановка, както и на явна грешка в преценката и злоупотреба с правото на усмотрение.

               4.

               Четвърто правно основание: неправилна оценка на офертата на жалбоподателя
               Жалбоподателят също така твърди, че във връзка с предоставените от Комисията сведения относно офертата на жалбоподателя същата не е изпълнила задължението си за мотивиране и при разглеждането на въпросната оферта Комисията е допуснала явни грешки в оценката и преценката.

      (1)  Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 относно финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза и за отмяна на Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета (ОВ L 298, стр. 1).

      (2)  Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012 на Комисията от 29 октомври 2012 година относно правилата за прилагане на Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета относно финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза (ОВ L 362, стр. 1).


title: Дело C-94/07: Искане за преюдициално заключение, направено от Arbeitsgericht Bonn (Германия) на 20 февруари 2007 г. — Dr. Andrea Raccanelli/Max-Planck-Gesellschaft zur Förderung der Wissenschaften e. V.

text:
               26.5.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 117/3

         Искане за преюдициално заключение, направено от Arbeitsgericht Bonn (Германия) на 20 февруари 2007 г. — Dr. Andrea Raccanelli/Max-Planck-Gesellschaft zur Förderung der Wissenschaften e. V.
   (Дело C-94/07)
   (2007/C 117/04)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Arbeitsgericht Bonn
   Страни в главното производство

      Ищец: Dr. Andrea Raccanelli

      Ответник: Max-Planck-Gesellschaft zur Förderung der Wissenschaften e. V.
   Преюдициални въпроси

               1)

               Следва ли ищецът да се смята за „работник “по смисъла на европейското понятие за „работник“, ако от него не се изисква да полага повече труд от докторантите по трудов договор BAT 2 [група 2 от Bundesangestelltentarifvertrag, колективен трудов договор за наети лица във Федералната Република]?

               2)

               В случай, че отговорът на първия въпрос е отрицателен:
               Следва ли член 7 от Регламент (ЕИО) № 1612/68 на Съвета от 15 октомври 1968 г. относно свободното движение на работници в Общността (1) да се тълкува в смисъл, че липсата на дискриминация може да се потвърди само тогава, когато на ищеца е предоставено поне правото на избор между трудов договор и стипендия преди започването на неговата докторантура при ответника?

               3)

               В случай, че отговорът на втория въпрос гласи, че на ищеца е трябвало да се предостави възможност да сключи трудов договор, следва да се постави следният въпрос:
               Какви са правните последици в случай на дискриминация въз основа на чуждо гражданство?

      (1)  ОВ L 257, стр. 2.


title: Дело C-376/09: Решение на Съда (втори състав) от 19 май 2011 г. — Европейска комисия/Република Малта (Неизпълнение на задължения от държава членка — Регламент (ЕО) № 2037/2000 — Член 4, параграф 4, подточка v) и член 16 — Задължение за изваждане от употреба на системи за противопожарна защита и пожарогасители, които съдържат халони за некритични нужди, на борда на кораби — Изключения — Употреба на халони 1301 и 2402 за критични нужди)

text:
               9.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 204/7

         Решение на Съда (втори състав) от 19 май 2011 г. — Европейска комисия/Република Малта
   (Дело C-376/09) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Регламент (ЕО) № 2037/2000 - Член 4, параграф 4, подточка v) и член 16 - Задължение за изваждане от употреба на системи за противопожарна защита и пожарогасители, които съдържат халони за некритични нужди, на борда на кораби - Изключения - Употреба на халони 1301 и 2402 за критични нужди)
   2011/C 204/12
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: A. Alcover San Pedro и E. Depasquale)

      Ответник: Република Малта (представители: S. Camilleri и A. Buhagiar)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 4, параграф 4, буква v) и член 16 от Регламент (ЕО) № 2037/2000 на Европейския парламент и на Съвета от 29 юни 2000 година относно вещества, които нарушават озоновия слой (ОВ L 244, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 6, стр. 108) — Ограничаване на пускането на пазара и употребата на контролирани вещества — Халони — Задължение за изваждане от употреба на системите за противопожарна защита и пожарогасителите, които съдържат халони — Противопожарни системи и пожарогасители на корабите

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля иска.

               2.

               Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 267, 7.11.2009 г.


title: Дело F-59/10: Жалба, подадена на 20 юли 2010 г. — Barthel и др./Съд

text:
               25.9.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 260/28

         Жалба, подадена на 20 юли 2010 г. — Barthel и др./Съд
   (Дело F-59/10)
   ()
   2010/C 260/38
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: Yvette Barthel (Арлон, Белгия) и други (представители: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis и E. Marchal, avocats)

      Ответник: Съд

      Предмет на производството

   Отмяна на решението на Съда за отхвърляне на искането на жалбоподателите да се ползват от надбавките за работа на смени, предвидени в член 1, параграф 1, първо тире от Регламент (ЕОВС, ЕИО, ЕВРАТОМ) № 300/76 на Съвета от 9 февруари 1976 година за определяне на категориите длъжностни лица, които имат право на надбавки за работа на смени, и размера и условията за това (ОВ L 38, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 8, стр. 190)

      Искания на жалбоподателите

               —

               Да се отмени решението на секретаря на Съда на Европейския съюз, с което се отхвърля искането на жалбоподателите от 8 юни 2009 г. да се ползват — считано от 20 декември 2006 г. — от надбавките за работа на смени, предвидени в член 1, параграф 1, първо тире от Регламент (ЕОВС, ЕИО, ЕВРАТОМ) № 300/76 на Съвета от 9 февруари 1976 година;

               —

               да се осъди Съда да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-223/09: Иск, предявен на 18 юни 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Република Полша

text:
               26.9.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 233/3

         Иск, предявен на 18 юни 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Република Полша
   (Дело C-223/09)
   2009/C 233/03
   Език на производството: полски

      Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: O. Beynet и M. Kaduczak)

      Ответник: Република Полша

      Искания на ищеца

               —

               Да се установи, че като не е приела законовите, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2005/89/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 18 януари 2006 година относно мерки за гарантиране сигурност на доставките на електрическа енергия и инфраструктурните инвестиции (1), или като във всеки случай не е уведомила Комисията за приемането им, Република Полша не е изпълнила задълженията си по тази директива,

               —

               да се осъди Република Полша да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Срокът за транспониране на директивата е изтекъл на 24 февруари 2008 г. Към момента на предявяване на настоящия иск ответникът не е приел необходимите мерки за транспониране на директивата или при всички положения не е уведомил Комисията за тях.

      (1)  ОВ L 33, стр. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 51, стр. 309.


title: Дело C-68/09 P: Определение на Съда от 29 януари 2010 г. — Georgios Karatzoglou/Европейска агенция за възстановяване (ЕАВ), Комисия на Европейските общности, правоприемник на ЕАВ (Обжалване — Член 119 от Процедурния правилник — Публична служба — Договор за неопределено време на срочно нает служител — Прекратяване)

text:
               22.5.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 134/13

         Определение на Съда от 29 януари 2010 г. — Georgios Karatzoglou/Европейска агенция за възстановяване (ЕАВ), Комисия на Европейските общности, правоприемник на ЕАВ
   (Дело C-68/09 P) (1)

   (Обжалване - Член 119 от Процедурния правилник - Публична служба - Договор за неопределено време на срочно нает служител - Прекратяване)
   2010/C 134/20
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Georgios Karatzoglou (представител: S.A. Pappas, dikigoros)

      Други страни в производството: Европейска агенция за възстановяване (ЕАВ), Комисия на Европейските общности, правоприемник на ЕАВ (представители: D. Martin и J. Currall)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Първоинстанционния съд (първи състав) от 2 декември 2008 г. по дело Karatzoglou/Европейска агенция за възстановяване (ЕАВ) (T-471/04) — Връщане на делото за разглеждане от Първоинстанционния съд след отмяна — Отхвърляне на жалба за отмяна на решението на ЕАВ, с което се прекратява договорът, сключен с жалбоподателя като срочно нает служител — Задължение за мотивиране — Злоупотреба с власт — Принцип на добра администрация

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда г-н Karatzoglou да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 82, 4.4.2009 г.


title: Дело T-501/07: Определение на Първоинстанционния съд от 23 май 2008 г.  — R.S. Arbeitsschutz/СХВП — RS Components (RS)

text:
               5.7.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/49

         Определение на Първоинстанционния съд от 23 май 2008 г. — R.S. Arbeitsschutz/СХВП — RS Components (RS)
   (Дело T-501/07) (1)

   (2008/C 171/96)

      Език на производството: английски

   Председателят на седми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 64, 8.3.2008 г.


title: Дело T-101/09: Определение на Общия съд от 1 септември 2011 г. — Maftah/Комисия (Жалба за отмяна — Срок за обжалване — Просрочие — Липса на непреодолима сила — Липса на извинима грешка — Недопустимост)

text:
               29.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 319/19

         Определение на Общия съд от 1 септември 2011 г. — Maftah/Комисия
   (Дело T-101/09) (1)

   (Жалба за отмяна - Срок за обжалване - Просрочие - Липса на непреодолима сила - Липса на извинима грешка - Недопустимост)
   2011/C 319/40
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Elmabruk Maftah (South Harrow, Middlesex, Обединеното кралство) (представители: E. Grieves, barrister и A. McMurdie, solicitor)

      Ответник: Европейска комисия (представители: E. Paasivirta и M. Konstantinidis)

      Страна, встъпила в подкрепа на ответника: Съвет на Европейския съюз (представители: R. Szostak, G. Étienne, M.-M. Josephides и E. Finnegan)

      Предмет

   Искане за отмяна на Регламент (ЕО) № 1330/2008 на Комисията от 22 декември 2008 година за изменение за сто и трети път на Регламент (ЕО) № 881/2002 на Съвета за налагане на някои специфични ограничителни мерки, насочени срещу определени физически лица и образувания, свързани с Осама бен Ладен, мрежата на Ал Кайда и талибаните (ОВ L 345, стр. 60), в частта, в която този акт се отнася до жалбоподателя

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2.

               Осъжда г-н Elmabruk Maftah да заплати, освен направените от него съдебни разноски, и съдебните разноски на Европейската комисия.

               3.

               Съветът на Европейския съюз понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 13, 15.1.2011 г.


title: Дело F-88/15: Жалба, подадена на 15 юни 2015 г. — ZZ/Комисия

text:
               24.8.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 279/61

         Жалба, подадена на 15 юни 2015 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-88/15)
   (2015/C 279/79)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: M. Velardo, адвокат)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на решението на Европейската комисия жалбоподателят да не бъде повишен в следваща степен (AD 12) в рамките на процедурата по повишаване за 2014 г. и искане за обезщетение на твърдяните неимуществени вреди.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението жалбоподателят да не бъде повишен в степен AD 12, включително на публикувания на 14 ноември 2014 г. списък, както и на отговора на органа по назначаването на жалбата от 5 март 2015 г.;

               —

               да му се присъди сумата от 10  000 EUR с оглед на претърпените неимуществени вреди;

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски на жалбоподателя.