title: Дело C-140/10: Преюдициално запитване, отправено от Hof van Cassatie van België на 17 март 2010 г. — Greenstar-Kanzi Europe NV/Jean Hustin и Jo Goossens

text:
               19.6.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 161/19

      Преюдициално запитване, отправено от Hof van Cassatie van België на 17 март 2010 г. — Greenstar-Kanzi Europe NV/Jean Hustin и Jo Goossens
      (Дело C-140/10)
      (2010/C 161/27)
      Език на производството: нидерландски

         Запитваща юрисдикция

      Hof van Cassatie van België

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Greenstar-Kanzi Europe NV

         Ответници: Jean Hustin, Jo Goossens

         Преюдициални въпроси

                  1.

                  Трябва ли член 94 от Регламент (ЕО) № 2100/94 на Съвета от 27 юли 1994 година относно правната закрила на Общността на сортовете растения (1), изменен с Регламент (ЕО) № 873/2004 на Съвета от 29 април 2004 г. (2), във връзка с член 11, параграф 1, член 13, параграфи 1—3 и членове 16, 27 и 104 от посочения Регламент № 2100/94, да се тълкува в смисъл, че титулярят или лицензополучателят има право на иск за преустановяване на нарушение срещу всяко лице, което извършва действия по отношение на материал, който лицензополучателят му е продал или прехвърлил, когато не са спазени ограниченията относно продажбата на този материал, предвидени в лицензионния договор между лицензополучателя и титуляря на закрила на Общността на сортовете растения?

                  2.

                  При утвърдителен отговор, има ли значение за преценката на нарушението дали лицето, което извършва посочените действия, е знаело или е трябвало да знае за съдържащите се в лицензионния договор ограничения?

         (1)  ОВ L 227, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 15, стр. 197.

         (2)  ОВ L 162, стр. 38; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 58, стр. 165.


title: Дело C-42/17: Преюдициално запитване от Corte costituzionale (Италия), постъпило на 26 януари 2017 г. — M.A.S., M.B.

text:
               19.6.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 195/10

         Преюдициално запитване от Corte costituzionale (Италия), постъпило на 26 януари 2017 г. — M.A.S., M.B.
   (Дело C-42/17)
   (2017/C 195/14)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Corte costituzionale

      Страни в главното производство

   M.A.S., M.B.

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли член 325, параграфи 1 и 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз да се тълкува в смисъл, че задължава наказателния съд да остави без приложение национална правна уредба в областта на давността, която в значителен брой случаи не допуска наказване на тежки измами в ущърб на финансовите интереси на Съюза, т.е. предвижда по-кратки давностни срокове за наказателно преследване на измами, засягащи финансовите интереси на Съюза, от предвидените за измами, засягащи финансовите интереси на държавата, дори когато това неприлагане е без достатъчно ясно правно основание?

               2)

               Трябва ли член 325, параграфи 1 и 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз да се тълкува в смисъл, че задължава наказателния съд да остави без приложение национална правна уредба в областта на давността, която в значителен брой случаи не допуска наказване на тежки измами в ущърб на финансовите интереси на Съюза, т.е. предвижда по-кратки давностни срокове за наказателно преследване на измами, засягащи финансовите интереси на Съюза, от предвидените за измами, засягащи финансовите интереси на държавата, дори когато в правния ред на държавата членка давността е част от материалното наказателно право и е обвързана с принципа за законоустановеност?

               3)

               Трябва ли решение на Съда на Европейския съюз от 8 септември 2015 г. по дело C-105/14, Taricco, да се тълкува в смисъл, че задължава наказателния съд да остави без приложение национална правна уредба в областта на давността, която в значителен брой случаи не допуска наказване на тежки измами в ущърб на финансовите интереси на Европейския съюз, т.е. предвижда по-кратки давностни срокове за наказателно преследване на измами, засягащи финансовите интереси на Европейския съюз, от предвидените за измами, засягащи финансовите интереси на държавата, дори когато това неприлагане е в разрез с върховните принципи на конституционния ред на държавата членка или с неотменимите права на лицата, признати с конституцията на държавата членка?


title: Дело C-399/08 P: Решение на Съда (първи състав) от 2 септември 2010 г. — Европейска комисия/Deutsche Post AG, Bundesverband Internationaler Express- und Kurierdienste eV, UPS Europe NV/SA, Федерална република Германия (Обжалване — Член 87 ЕО — Помощи, предоставяни от държавите — Мерки, приети от германските власти в полза на Deutsche Post AG — Член 86 ЕО — Услуги от общ икономически интерес — Компенсация за допълнителни разходи, генерирани от политика на продажба на загуба в сектора на превоза на колетни пратки от врата до врата — Наличие на предимство — Използван от Комисията метод на проверка — Тежест на доказване — Член 230 ЕО — Обхват на съдебния контрол на Общия съд)

text:
               23.10.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 288/10

      Решение на Съда (първи състав) от 2 септември 2010 г. — Европейска комисия/Deutsche Post AG, Bundesverband Internationaler Express- und Kurierdienste eV, UPS Europe NV/SA, Федерална република Германия
      (Дело C-399/08 P) (1)

      (Обжалване - Член 87 ЕО - Помощи, предоставяни от държавите - Мерки, приети от германските власти в полза на Deutsche Post AG - Член 86 ЕО - Услуги от общ икономически интерес - Компенсация за допълнителни разходи, генерирани от политика на продажба на загуба в сектора на превоза на колетни пратки от врата до врата - Наличие на предимство - Използван от Комисията метод на проверка - Тежест на доказване - Член 230 ЕО - Обхват на съдебния контрол на Общия съд)
      (2010/C 288/15)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Европейска комисия (представители: V. Kreuschitz, J. Flett и B. Martenczuk)

         Други страни в производството: Deutsche Post AG (представител: J. Sedemund, Rechtsanwalt), Bundesverband Internationaler Express- und Kurierdienste eV (представител: R. Wojtek, Rechtsanwalt), UPS Europe NV/SA (представител: E. Henny, advocaat), Федерална република Германия (представители: M. Lumma и B. Klein)

         Предмет

      Жалба срещу Решение на Първоинстанционния съд (трети разширен състав) от 1 юли 2008 г. по дело Deutsche Post/Комисия (Т-266/02), с което Първоинстанционният съд е отменил Решение 2002/753/ЕО на Комисията от 19 юни 2002 г. относно приети от Федерална република Германия мерки в полза на Deutsche Post AG (ОВ L 247, стр. 27), с което държавната помощ се обявява за несъвместима с общия пазар и се разпорежда нейното възстановяване — Компенсиране на допълнителните разходи, породени от политика на продажба на загуба в сектора на колетните пратки от врата до врата — Нарушение на член 86, втора алинея и на член 87, първа алинея ЕО, на член 230 ЕО, както и на член 36 от Статута на Съда — Отмяна без установяване на конкретна грешка в доводите на Комисията в подкрепа на обжалваното решение — Липса на мотиви относно твърдяната незаконосъобразност на метода, приложен от Комисията, за да установи наличието на незаконосъобразна помощ

         Диспозитив

                  1.

                  Отхвърля жалбата и насрещните жалби.

                  2.

                  Осъжда Европейската комисия да понесе направените от нея съдебни разноски, както и разноските, направени от Deutsche Post AG в рамките на производството по жалбата.

                  3.

                  Bundesverband Internationaler Express- und Kurierdienste eV и UPS Europe SA понасят направените от тях съдебни разноски във връзка с жалбата.

                  4.

                  Deutsche Post AG, Bundesverband Internationaler Express- und Kurierdienste eV и UPS Europe SA понасят направените от тях съдебни разноски във връзка с насрещните жалби.

                  5.

                  Федерална република Германия понася направените от нея съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 301, 22.11.2008 г.


title: Дело T-165/10: Определение на Общия съд от 14 юли 2010 г. — Grupo Osborne/СХВП — Confecciones Sanfertús (TORO) (Марка на Общността — Възражение — Оттегляне на възражението — Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)

text:
               11.9.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 246/36

         Определение на Общия съд от 14 юли 2010 г. — Grupo Osborne/СХВП — Confecciones Sanfertús (TORO)
   (Дело T-165/10) (1)

   (Марка на Общността - Възражение - Оттегляне на възражението - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)
   2010/C 246/61
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Grupo Osborne, SA (El Puerto de Santa María, Испания) (представител: J. M. Iglesias Monravá, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) (представител: D. Botis)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Confecciones Sanfertús, SL (Graus, Испания)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 22 януари 2010 г. (преписка R 638/2009-2) относно производство по възражение между Confecciones Sanfertús, SL и Grupo Osborne, SA.

      Диспозитив

               1.

               Основанието за постановяване на решение по същество по жалбата е отпаднало.

               2.

               Жалбоподателят понася съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 148, 5.6.2010 г.


title: Дело T-436/15: Жалба, подадена на 4 август 2015 г. — Consorzio Vivaisti viticoli pugliesi и Negro/Комисия

text:
               5.10.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 328/20

         Жалба, подадена на 4 август 2015 г. — Consorzio Vivaisti viticoli pugliesi и Negro/Комисия
   (Дело T-436/15)
   (2015/C 328/21)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподатели: Consorzio Vivaisti viticoli pugliesi (Отранто, Италия) и Negro Daniele (Отранто) (представители: V. Pellegrino и A. Micolani, avvocati)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               най-напред да спре действието на мярката, доколкото жалбоподателите имат интерес от това по смисъла на член 278 ДФЕС,

               —

               да установи и обяви незаконосъобразността на Решение за изпълнение № 2015/789 на Комисията и по-специално на член 9 и на Приложениe I, в частта им, в която класифицират вида Vitis сред видовете, които са чувствителни към европейските и неевропейските изолати на Xylella fastidiosa, и следователно забраняват неговото придвижване „в рамките на Съюза, вътре или извън демаркационната зона“ и поради това да го отмени, доколкото жалбоподателите имат интерес от това,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски,

               —

               да разпореди на ответника приемането на всяка друга подходяща според Общия съд мярка, включително допълнителни действия по разследване, също и чрез ЕОБХ.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на исканията си жалбоподателите изтъкват нарушение на принципа на пропорционалност и на член 5 ДЕС и член 296 ДФЕС, съществени процесуални нарушения под формата на липса и/или неправилност на мотивите, както и злоупотреба с власт поради неправилност на фактическите и правни предпоставки; липса на надлежно разследване и съществена противоречивост.
   Жалбоподателите уточняват, че жалбата води началото си от изследванията, проведени от изследователите на CNR в Бари, които въз основа на наблюдения, анализи и експерименти на място и в лабораторни условия показват, че:

               —

               изолираната в Саленто бактерия е различна като подвид и щам от тази, за която е известно, че отговаря за болестите по лозите в континентите, различни от Европа,

               —

               от 2013 г. до днес лозовите сортове, отглеждани в рамките на провинция Лече, не са показали никакви симптоми, дължащи се болестта на Пиърс, нито на други патологични изсушавания,

               —

               в същия период в посочените лозови сортове не е била установена никаква следа от бактерията, нито в зоните близо до и в пряк контакт със заразените маслинови дървета,

               —

               всички проведени лабораторни експерименти върху лозите (чрез инокулум и/или контакт с вектора) показаха отрицателен резултат, както по отношение на развитието на инфекцията, така и по отношение на самото наличие на бактерията в безсимптомни форми.

         Поради това според жалбоподателите включването на лозите в списъка на посочените растения се оказва незаконосъобразно, тъй като не отчита констатациите, които показват сигурния имунитет на лозите спрямо бактерията, разпространила се в заразената зона.
   Жалбоподателите считат също, че мярката е противоречива, като се има предвид, че след първо становище на ЕОБХ от 26 ноември 2013 г., в което се признава недостига на познания за щама на Xylella fastidiosa, появил се в Саленто, в предходните си решения № 87 и № 497 от 2014 г. Комисията не включва лозите към чувствителните растения, докато след това изненадващо ги включва, забранявайки тяхното придвижване, макар още да не е получила по-задълбочени проучвания от ЕОБХ и от италианските органи, които са доказали имунитета на лозите спрямо бактерията, изолирана в Саленто.


title: Дело C-337/08: Решение на Съда (втори състав) от 25 февруари 2010 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden, Нидерландия) — X Holding B.V./Staatssecretaris van Financiën (Членове 43 ЕО и 48 ЕО — Данъчно законодателство — Корпоративен данък — Обединение за данъчни цели, съставено от местно дружество майка и едно или повече местни дъщерни дружества — Облагане на печалбата на равнището на дружеството майка — Изключване на чуждестранните дъщерни дружества)

text:
               17.4.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 100/3

         Решение на Съда (втори състав) от 25 февруари 2010 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden, Нидерландия) — X Holding B.V./Staatssecretaris van Financiën
   (Дело C-337/08) (1)

   (Членове 43 ЕО и 48 ЕО - Данъчно законодателство - Корпоративен данък - Обединение за данъчни цели, съставено от местно дружество майка и едно или повече местни дъщерни дружества - Облагане на печалбата на равнището на дружеството майка - Изключване на чуждестранните дъщерни дружества)
   2010/C 100/04
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hoge Raad der Nederlanden

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: X Holding B.V.

      Ответник: Staatssecretaris van Financiën

      Предмет

   Преюдициално запитване — Hoge Raad der Nederlanden — Тълкуване на членове 43 ЕО и 48 ЕО — Правна уредба, която дава възможност на местните дружества майки да образуват обединение за данъчни цели с едно или повече от дъщерните си дружества, така че печалбата на това обединение да се облага на равнището на дружеството майка — Изключване на чуждестранните дъщерни дружества от този механизъм

      Диспозитив

   Членове 43 ЕО и 48 ЕО допускат правна уредба на държава членка, съгласно която дружеството майка има право да образува обща данъчна единица със свое местно дъщерно дружество, но не и с чуждестранно дъщерно дружество, ако печалбата на последното не се облага съгласно данъчния закон на тази държава членка.

      (1)  ОВ C 272, 25.10.2008 г.


title: Дело T-160/07: Решение на Първоинстанционния съд от 8 юли 2008 г. — Lancôme/СХВП — CMS Hasche Sigle (COLOR EDITION) (Марка на Общността — Процедура за обявяване на недействителност — Словесна марка на Общността COLOR EDITION — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (EО) № 40/94 — Правен интерес — Член 55 от Регламент № 40/94)

text:
               15.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/50

         Решение на Първоинстанционния съд от 8 юли 2008 г. — Lancôme/СХВП — CMS Hasche Sigle (COLOR EDITION)
   (Дело T-160/07) (1)

   (Марка на Общността - Процедура за обявяване на недействителност - Словесна марка на Общността COLOR EDITION - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (EО) № 40/94 - Правен интерес - Член 55 от Регламент № 40/94)
   (2008/C 209/88)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Lancôme parfums et beauté & Cie SNC (Париж, Франция) (представител: E. Baud, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представители: A. Folliard-Monguiral)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: CMS Hasche Sigle (Кьолн, Германия)
   Предмет
   Жалба, продадена срещу решението на втори апелaтивен състав на СХВП du 26 февруари 2007 г. (преписка R 231/2006-2) относно процедура за обявяване на недействителност между CMS Hasche Sigle и Lancôme parfums et beauté & Cie SNC
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Lancôme parfums et beauté & Cie SNC понася направените от него съдебни разноски както и направените от Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни).

      (1)  ОВ C 140, 23.6.2007 г.


title: Дело T-126/07: Определение на Първоинстанционния съд от 6 март 2008 г. — Allos Walter Lang/СХВП/Kokoriko (Coco Rico)

text:
               26.4.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 107/43

         Определение на Първоинстанционния съд от 6 март 2008 г. — Allos Walter Lang/СХВП/Kokoriko (Coco Rico)
   (Дело T-126/07) (1)

   (2008/C 107/72)

      Език на производството: английски

   Председателят на пети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 140, 23.6.2007 г.


title: Дело C-284/12: Преюдициално запитване, отправено от Oberlandesgericht Koblenz (Германия) на 7 юни 2012 г. — Deutsche Lufthansa AG/Flughafen Frankfurt-Hahn GmbH

text:
               8.9.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 273/4

         Преюдициално запитване, отправено от Oberlandesgericht Koblenz (Германия) на 7 юни 2012 г. — Deutsche Lufthansa AG/Flughafen Frankfurt-Hahn GmbH
   (Дело C-284/12)
   2012/C 273/05
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberlandesgericht Koblenz

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Deutsche Lufthansa AG

      Ответник: Flughafen Frankfurt-Hahn GmbH

      Преюдициални въпроси

               1.

               Следва ли неоспореното решение на Комисията за започване на официалната процедура по разследване, предвидена в член 108, параграф 3, второ изречение ДФЕС, да има за резултат дадена национална юрисдикция, сезирана с искане за възстановяване на извършените плащания и преустановяване на всякакво плащане, да е обвързана от становището на Комисията, изразено в решението за започване, по отношение на въпроса дали спорната мярка може да се квалифицира като помощ?

               2.

               При отрицателен отговор на първия въпрос:
               Може ли, когато публично предприятие по смисъла на член 2, буква б), подточка i) от Директива 2006/111/ЕО (1) експлоатира летище, мерките, приети от това предприятие, да се квалифицират предвид правната уредба за държавните помощи като селективни мерки по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС единствено поради факта че от тях се ползват само предприятията — въздушни превозвачи, които използват летището?

               3.

               При отрицателен отговор на втория въпрос:

                           а)

                           Трябва ли критерият за селективност да се счита за неизпълнен, когато публичното предприятие, което е летищният оператор, поставя по прозрачен начин същите условия на всички самолетни компании, които решат да използват летището?

                           б)

                           Важи ли същото, когато летищният оператор е избрал определен търговски модел (в настоящия случай сътрудничество с нискотарифни самолетни компании) и когато условията за използване, приложени към тази клиентела, не са атрактивни за всички самолетни компании?

                           в)

                           Трябва ли дадена мярка във всеки случай да се счита за селективна, когато съществена част от пътниковия поток на летището в продължение на години се пада на една самолетна компания?

      (1)  Директива 2006/111/ЕО на Комисията от 16 ноември 2006 година относно прозрачността на финансовите отношения между държавите членки и публичните предприятия, както и относно финансовата прозрачност в рамките на някои предприятия (ОВ L 318, стр. 17; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 5, стр. 66).


title: Дело C-415/08 P: Жалба, подадена на 22 септември 2008 г. от Complejo Agrícola, SA срещу Определение на Първоинстанционния съд (първи състав), постановено на 14 юли 2008 г. по дело T-345/06, Complejo Agrícola SA/Комисия на Европейските общности, подкрепяна от Кралство Испания

text:
               6.12.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/15

         Жалба, подадена на 22 септември 2008 г. от Complejo Agrícola, SA срещу Определение на Първоинстанционния съд (първи състав), постановено на 14 юли 2008 г. по дело T-345/06, Complejo Agrícola SA/Комисия на Европейските общности, подкрепяна от Кралство Испания
   (Дело C-415/08 P)
   (2008/C 313/22)
   Език на производството: испански
   Страни

      Жалбоподател: Complejo Agrícola, SA (представители: A. Menéndez Menéndez и G. Yanguas Montero, abogados)

      Други страни в производството: Комисия на Европейските общности и Кралство Испания
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се приема жалбата за допустима;

               —

               да се отмени определението на Първоинстанционния съд от 14 юли 2008 г., съобщено на жалбоподателя на 18 юли 2008 г. (наричано по-нататък „определението на Първоинстанционния съд“), с което Първоинстанционният съд: а) обявява за недопустима жалбата за отмяна, подадена от Complejo Agrícola (наричана по-нататък „жалбата за отмяна“) срещу Решение 2006/613/ЕО (1) от 19 юли 2006 година за приемане съгласно Директива 92/43/ЕИО на Съвета списък на местообитанията със значение за Общността в средиземноморския биогеографски район (наричано по-нататък „Решение 2006/613“); и б) осъжда Complejo Agrícola да понесе направените от него съдебни разноски и тези на Комисията на Европейските общности (наричана по-нататък „Комисията“);

               —

               да се върне делото на Първоинстанционния съд, за да приеме за разглеждане жалбата за отмяна и да се произнесе по същество по направените в нея искания на Complejo Agrícola;

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски, направени от Complejo Agrícola в настоящото производство.

         Правни основания и основни доводи
   С определението си Първоинстанционният съд признава, че Решение 2006/613 е подлежащ на обжалване акт. При все това той отрича активната легитимация на Complejo Agrícola да го обжалва, тъй като според него Решение 2006/613, което обявява за местообитание със значение за Общността (наричано по-нататък „МЗО“) с код 6120015 Acebuchales de la Campiña Sur de Cádiz (наричано по-нататък „МЗО Acebuchales“), включващо една част от земеделското стопанство „Las Lomas“, чийто собственик е Complejo Agrícola, не засяга пряко Complejo Agrícola, доколкото не му налага конкретни задължения и се нуждае от национални правила за изпълнение.
   Complejo Agrícola счита, че в определението на Първоинстанционния съд се тълкува неправилно член 230 от Договора за създаване на Европейската общност (наричан по-нататък „Договора за ЕО“), тъй като в съответствие с тази разпоредба, съгласно тълкуването й в най-новата съдебна практика, Complejo Agrícola е напълно легитимирано да обжалва Решение 2006/613, доколкото то го засяга пряко и лично. От това следва, че обжалваното определение трябва да се отмени.
   Complejo Agrícola е пряко засегнато от Решение 2006/613, което е видно както при анализ на решението в съответствие с вече преодоляната съдебна практика за формално тълкуване на прякото засягане, така и съгласно материалното тълкуване, което понастоящем е възприето от Първоинстанционния съд.
   Обжалваното определение сравнява положението на Complejo Agrícola със случаи, разглеждани в предходни дела, с които то няма нищо общо, без анализира конкретните обстоятелства в този случай, които според установената понастоящем съдебна практика трябва да доведат до признаване на активната легитимация на Complejo Agrícola. Всъщност, съществената разлика между настоящия случай и разглежданите в предходните дела, посочени в определението на Първоинстанционния съд, е, че към момента на приемането на Решение 2006/613 испанската правна уредба за защита на МЗО вече е била приета и се знаело със сигурност какви ще бъдат правните последици за Complejo Agrícola от приемането на Решение 2006/613, така че възможността испанската държава да не приложи Решение 2006/612 е била чисто теоретична. Това положение не се променя поради възможността испанската държава да измени в бъдеще вече приетите норми за защита на МЗО, както се твърди в определението на Първоинстанционния съд.

      (1)  ОВ L 259, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 17, стр. 21.


title: Дело C-230/09: Преюдициално запитване, отправено от Bundesfinanzhofs (Германия) на 25 юни 2009 г. — Hauptzollamt Koblenz/Kurt Etling и Thomas Etling GbR, встъпила страна: Bundesministerium der Finanzen

text:
               12.9.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 220/19

         Преюдициално запитване, отправено от Bundesfinanzhofs (Германия) на 25 юни 2009 г. — Hauptzollamt Koblenz/Kurt Etling и Thomas Etling GbR, встъпила страна: Bundesministerium der Finanzen
   (Дело C-230/09)
   2009/C 220/35
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesfinanzhof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Hauptzollamt Koblenz

      Ответник: Kurt Etling и Thomas Etling GbR

      Встъпила страна: Bundesministerium der Finanzen

      Преюдициален въпрос

   Трябва ли общностното право и по-конкретно член 5, буква к) от Регламент (ЕО) № 1788/2003 на Съвета от 29 септември 2003 година за въвеждането на такса в сектора на млякото и млечните продукти (1) да се разбира в смисъл, че референтното количество на даден производител през дванадесетмесечния период, в който му е било прехвърлено референтно количество от друг производител, не обхваща количеството, въз основа на което вече е било доставено мляко от този друг производител през въпросния дванадесетмесечен период?

      (1)  ОВ L 270, стp. 123; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 50, стр. 22


title: Дело C-377/10: Определение на Съда (пети състав) от 6 декември 2010 г. (преюдициално запитване от Tribunalul Dolj — Румъния) — Adrian Băilă/Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Craiova, Administrația Fondului pentru Mediu (Преюдициално запитване — Липса на връзка с действителността или с предмета на спора по главното производство — Недопустимост)

text:
               26.2.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/17

         Определение на Съда (пети състав) от 6 декември 2010 г. (преюдициално запитване от Tribunalul Dolj — Румъния) — Adrian Băilă/Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Craiova, Administrația Fondului pentru Mediu
   (Дело C-377/10) (1)

   (Преюдициално запитване - Липса на връзка с действителността или с предмета на спора по главното производство - Недопустимост)
   2011/C 63/31
   Език на производството: румънски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunalul Dolj

      Страни в главното производство

      Ищец: Adrian Băilă

      Ответник: Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Craiova, Administrația Fondului pentru Mediu

      Предмет

   Преюдициално запитване — Tribunalul Dolj — Регистрация на употребявани превозни средства, регистрирани по-рано в други държави членки — Екологичен данък върху моторните превозни средства при първата им регистрация в дадена държава членка — Съвместимост на националната правна уредба с член 110 ДФЕС — Временно освобождаване на превозни средства с някои характеристики

      Диспозитив

   Преюдициалното запитване, отправено от Tribunalul Dolj с акт от 9 юни 2010 г., е явно недопустимо.

      (1)  ОВ C 274, 9.10.2010 г.


title: Дело C-141/14: Решение на Съда (трети състав) от 14 януари 2016 г. — Европейска комисия/Република България (Неизпълнение на задължения от държава членка — Директива 2009/147/ЕО — Опазване на дивите птици — Специални защитени зони „Калиакра“ и „Белите скали“ — Директива 92/43/ЕИО — Защита на естествените местообитания и на дивите видове — Територия от значение за Общността „Комплекс Калиакра“ — Директива 2011/92/ЕС — Оценка на въздействието на някои проекти върху околната среда — Действие на защитния режим във времето — Влошаване на състоянието на естествените местообитания на видовете и обезпокояване на видовете — Вятърна енергия — Туризъм)

text:
               14.3.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 98/4

         Решение на Съда (трети състав) от 14 януари 2016 г. — Европейска комисия/Република България
   (Дело C-141/14) (1)

   ((Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 2009/147/ЕО - Опазване на дивите птици - Специални защитени зони „Калиакра“ и „Белите скали“ - Директива 92/43/ЕИО - Защита на естествените местообитания и на дивите видове - Територия от значение за Общността „Комплекс Калиакра“ - Директива 2011/92/ЕС - Оценка на въздействието на някои проекти върху околната среда - Действие на защитния режим във времето - Влошаване на състоянието на естествените местообитания на видовете и обезпокояване на видовете - Вятърна енергия - Туризъм))
   (2016/C 098/04)
   Език на производството: български

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: E. White, C. Hermes и П. Михайлова)

      Ответник: Република България (представители: Е. Петранова и Д. Драмбозова)

      Диспозитив

               1)

               Като:

                           —

                           не е включила изцяло териториите на орнитологично важните места в специалната защитена зона в района на Калиакра, Република България не е класифицирала като специална защитена зона най-подходящите по брой и площ територии с оглед на опазването, от една страна, на биологичните видове по приложение I към Директива 2009/147/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 30 ноември 2009 година относно опазването на дивите птици, и от друга страна, на редовно срещащите се мигриращи видове, които не са включени в приложение I, в сухоземната и морската географска зона, в която се прилага тази директива, и по този начин тази държава членка не е изпълнила задълженията си по член 4, параграфи 1 и 2 от посочената директива,

                           —

                           е одобрила проектите „АЕС Гeo Eнeрджи“, „Дисиб“ и „Лонгман инвестмънт“ на територията на орнитологично важното място в района на Калиакра, която не е била, а е трябвало да бъде класифицирана като специална защитена зона, Република България не е изпълнила задълженията си по член 4, параграф 4 от Директива 2009/147,

                           —

                           е одобрила проектите „Калиакра уинд пауър“, „ЕВН Енертраг Каварна“ и „Вертикал — Петков и сие“, както и проекта „Трейшън клифс голф енд спа резорт“ съответно на територията на специалната защитена зона в района на Калиакра и специалната защитена зона в района на Белите скали, Република България не е изпълнила задълженията си по член 6, параграф 2 от Директива 92/43/ЕИО на Съвета от 21 май 1992 година за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна,

                           —

                           от една страна, не е оценила правилно кумулативния ефект на проектите „Уиндтех“, „Брестиом“, „Еко Енерджи“ и „Лонгман инвестмънт“ на територията на орнитологично важното място в района на Калиакра, която не е била, а е трябвало да бъде класифицирана като специална защитена зона, и от друга страна, въпреки това е разрешила осъществяването на проекта „Лонгман инвестмънт“, Република България не е изпълнила съответно задълженията си, от една страна, по член 4, параграфи 2 и 3 от Директива 2011/92/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 13 декември 2011 година относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда и точка 1, буква б) от приложение III към нея, и от друга страна, по член 2, параграф 1 от тази директива.

               2)

               Отхвърля иска в останалата му част.

               3)

               Осъжда Република България да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 159, 26.5.2014 г.


title: Дело C-378/09: Решение на Съда (осми състав) от 10 юни 2010 г. — Европейска комисия/Чешка република (Неизпълнение на задължения от държава членка — Директива 85/337/ЕИО — Член 10а, първа, втора и трета алинея — Оценка на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда — Национална правна уредба, която ограничава правото на жалба срещу решенията в областта на околната среда — Липса на транспониране на посочената разпоредба в определения срок)

text:
               31.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/10

         Решение на Съда (осми състав) от 10 юни 2010 г. — Европейска комисия/Чешка република
   (Дело C-378/09) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 85/337/ЕИО - Член 10а, първа, втора и трета алинея - Оценка на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда - Национална правна уредба, която ограничава правото на жалба срещу решенията в областта на околната среда - Липса на транспониране на посочената разпоредба в определения срок)
   2010/C 209/14
   Език на производството: чешки

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: M. Šimerdová и J.-B. Laignelot)

      Ответник: Чешка република (представители: M. Smolek и J. Jirkalová)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 10а, първа, втора и трета алинея от Директива 85/337/ЕИО на Съвета от 27 юни 1985 година относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда (ОВ L 175, стр. 40; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 1, стр. 174), изменена с Директива 97/11/ЕО на Съвета (ОВ L 73, стр. 5; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 3, стр. 254) и с Директива 2003/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 156, стр. 17; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 10, стр. 8) — Национална правна уредба, която ограничава участието на обществеността в процедурите за вземане на решения в областта на околна среда

      Диспозитив

               1.

               Като не е приела в определения срок необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобрази с член 10а, първа, втора и трета алинея от Директива 85/337/ЕИО на Съвета от 27 юни 1985 година относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда, изменена с Директива 2003/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 май 2003 година, Чешката република не е изпълнила задълженията си по тази директива.

               2.

               Осъжда Чешката република да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 312, 19.12.2009 г.


title: Дело C-58/16: Иск, предявен на 1 февруари 2016 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия

text:
               4.4.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 118/13

         Иск, предявен на 1 февруари 2016 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия
   (Дело C-58/16)
   (2016/C 118/16)
   Език на производството: немски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: W. Mölls и L. Nicolae)

      Ответник: Федерална република Германия

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е гарантирала, че по отношение на всички пристанища в Северен Рейн-Вестфалия са дефинирани границите на пристанищата, одобрени са оценки на сигурността и планове за сигурност на пристанищата, и е определен офицер по сигурността на пристанището, Федерална република Германия не е изпълнила задълженията си по член 2, параграф 3, член 6, член 7 и член 9 от Директива 2005/65/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 26 октомври 2005 година за повишаване на сигурността на пристанищата.

               —

               да се осъди Федерална република Германия да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Съгласно член 6 от Директива 2005/65/ЕО държавите членки трябва да осигурят, че се извършват оценки на сигурността на пристанището за пристанищата, включени в настоящата директива, и те се одобряват от съответната държава членка. Съгласно приложение I към Директивата тези оценки на сигурността включват определяне на всички зони, които имат отношение към сигурността на пристанищата, в това число и границите на пристанищата.
   Съгласно член 2, параграф 3 държавите членки дефинират за всяко пристанище границите на пристанището, като съответно вземат предвид информацията, получена при оценката на сигурността на пристанището. Параграф 4 се отнася до хипотезата, при която границите на дадено пристанищно съоръжение по смисъла на Регламент (ЕО) № 725/2004 (2) ефективно включват пристанището.
   Извършената през 2013 г. проверка установява, че липсва оценка на сигурността за поне 11 от пристанищата в Северен Рейн-Вестфалия, за които се прилага Директива 2005/65/ЕО. От последвалата кореспонденция е видно, че до сега това положение не се е променило.
   В поне същия обем липсва и дефиниране на границите на пристанищата, тъй като те отново се основават на оценката на сигурността, както бе посочено по-горе.
   Поради това се установява, че Германия не е приложила правилно член 2, параграф 3 и член 6 от Директива 2005/65/ЕО.
   Съгласно член 7 от Директива 2005/65/ЕО държавите членки следва да гарантират, че за всяко пристанище, включено в Директивата, е разработен план за сигурност и той е одобрен от съответната държава членка.
   В писмо от 21 август 2013 г. германската администрация признава, че по отношение на 11 пристанища в Северен Рейн-Вестфалия, за които се прилага Директива 2005/65/ЕО, липсват планове за сигурност. От последвалата кореспонденция е видно, че до сега това положение не се е променило.
   Поради това се установява, че Германия не е приложила правилно член 7 от Директива 2005/65/ЕО.
   Съгласно член 9 от Директива 2005/65/ЕО за всяко пристанище, за което се прилага тази Директива се определя офицер по сигурността на пристанището.
   В писмо от 21 август 2013 г. германската администрация признава, че по отношение на повечето от пристанищата в Северен Рейн-Вестфалия, за които се прилага Директива 2005/65/ЕО, не е определен такъв офицер по сигурността. От последвалата кореспонденция е видно, че до сега това положение не се е променило.
   Поради това се установява, че Германия не е приложила правилно член 9 от Директива 2005/65/ЕО.

      (1)  ОВ L 310, стр. 28.

      (2)  ОВ L 129, стр. 6.


title: Дело C-363/13: Преюдициално запитване, отправено от Corte suprema di cassazione (Италия) на 28 юни 2013 г. — Leonardo Zappalà/Rete Ferroviaria Italiana SpA

text:
               7.9.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 260/29

         Преюдициално запитване, отправено от Corte suprema di cassazione (Италия) на 28 юни 2013 г. — Leonardo Zappalà/Rete Ferroviaria Italiana SpA
   (Дело C-363/13)
   2013/C 260/53
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Corte suprema di cassazione

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Leonardo Zappalà

      Ответник: Rete Ferroviaria Italiana SpA

      Преюдициални въпроси

               1.

               Клаузите на Рамковото споразумение за срочната работа, въведено с Директива 1999/70/ЕО (1), приложими ли са по отношение на моряшкия труд и по-специално клауза 2, точка 1 от него относима ли е към срочните работници, наети на фериботни кораби, които извършват ежедневни курсове?

               2.

               Рамковото споразумение за срочната работа, въведено с Директива 1999/70/ЕО, и по-специално клауза 3, точка 1 от него допуска ли национална правна уредба, предвиждаща (член 332 от Кодекса на корабоплаването и въздухоплаването) посочване на „продължителността“ на договора, но не на „срока“ му и съвместима ли е с посочената директива възможността за предвиждане на продължителност на договора чрез посочване на краен срок, който е сигурен по отношение на условието за настъпване („максимум 78 дни“), но е несигурен по отношение на момента на настъпване?

               3.

               Рамковото споразумение за срочната работа, въведено с Директива 1999/70/ЕО, и по-специално клауза 3, точка 1 от него, допуска ли национална правна уредба (членове 325, 326 и 332 от Кодекса на корабоплаването и въздухоплаването), в която обективните причини за сключване на срочен договор се изразяват в обикновеното предвиждане на пътуването или пътуванията, които предстои да бъдат извършени, като по този начин предметът на договора (престацията) съвпада с основанието (мотива за сключване на договора като срочен)?

               4.

               Рамковото споразумение, въведено с Директивата, допуска ли национална правна уредба (в случая разпоредбите на Кодекса на корабоплаването и въздухоплаването), която в случай на използване на последователни срочни договори (попадащи в обхвата на злоупотребата по смисъла на клауза 5) изключва възможността за тяхното преобразуване в безсрочни трудови договори (мярка, предвидена в член 326 от Кодекса на корабоплаването и въздухоплаването само когато наетият на служба работи непрекъснато в продължение на повече от една година и когато периодът между прекратяване на даден договор и сключването на следващия договор е не повече от шестдесет дни)?

      (1)  Директива 1999/70/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 година относно Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) (OB L 175, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 129).


title: Дело T-71/07: Иск, предявен на 9 март 2007 г. — Icuna.Com/Европейски парламент

text:
               28.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 95/53

         Иск, предявен на 9 март 2007 г. — Icuna.Com/Европейски парламент
   (Дело T-71/07)
   (2007/C 95/107)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Icuna.Com SCRL (Braine-le-Château, Белгия) (представители: J. Windey и P.de Bandt, адвокати)

      Ответник: Европейски парламент
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени решението на Европейския парламент от 31 януари 2007 г. за отмяна на процедурата по покана за участие в търг EP/DGINFO/WEBTV/2006/0003 по отношение на лот 2,

               —

               да се установи извъндоговорната отговорност на Общността и да се осъди Европейския парламент да заплати обезщетение на ищеца за всички вреди, претърпени от него по причина на оспорваното решение и да се определи експерт за тяхната оценка,

               —

               във всеки случай да се осъди Европейския парламент да заплати разноските по настоящото производство.

         Правни основания и основни доводи
   С решение от 1 декември 2006 г. Европейският парламент отхвърля офертата на ищеца, подадена в рамките на покана за участие в търг EP/DGINFO/WEBTV/2006/0003, лот 2: съдържание на емисиите, с оглед на създаването на уеб базиран телевизионен канал на Европейския парламент (1), и сключва договор с друг оферент. Това решение е било предмет на иск за отмяна, предявен от ищеца пред Съда [Първоинстанционния съд] на 19 декември 2006 г. (2) В рамките на обезпечителното производство, Председателят на Съда е постановил спиране на изпълнението на договора, като временна мярка и доколкото Парламентът е сключил договора в съответствие с решението от 1 декември 2006 г. След проведеното в рамките на обезпечителното производство заседание, Парламентът приема оспорваното решение на 31 януари 2007 г., с което отменя въпросното производство по поканата за участие в търг по отношение на лот 2.
   В подкрепа на иска си ищецът изтъква два правни довода. Първият произтича от незаконността на оспорваното решение поради некомпетентност на издалия го орган и поради нарушение на член 101 от Финансовия регламент. (3) Ищецът твърди, че няма общностна правна разпоредба, която да овластява възложителя да отмени възлагането на една [обществена] поръчка след подписването на договора със спечелилия кандидат. Освен това, той изтъква, че дори ако се предположи, че ответната страна е компетентна да приеме оспорваното решение на основание на член 101 от Финансовия регламент, тази разпоредба не ѝ позволява да пристъпи към частична отмяна на поканата за участие в търг.
   В рамките на втория си правен довод ищецът изтъква, че оспорваното решение е засегнато от порок в мотивите поради това, че не позволява да бъдат разбрани мотивите, които са довели ответника до приемането на тази мярка, нито основанието за това, нито причината, поради която поканата за участие в търг е отменена само частично, т. е. само за лот 2.
   Освен отмяната на решението от 31 януари 2007 г., ищецът иска обезщетение за всички вреди, които е претърпял в резултат на това решение.

      (1)  Обявление за обществена поръчка „Уеб базиран телевизионен канал на Европейския парламент “(ОВ 2006 S 87-91412).

      (2)  Дело T-383/06, Icuna.Com/Парламент, ОВ 2007 C 20, стр. 31.

      (3)  Регламент (ЕО, ЕВРАТОМ) № 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 година относно Финансовия регламент, приложим към общия бюджет на Европейските общности (ОВ L 248, стр. 1).


title: Дело T-366/10 P: Определение на Общия съд от 15 юли 2011 г. — Marcuccio/Комисия (Обжалване — Публична служба — Длъжностни лица — Извъндоговорна отговорност — Възстановяване на подлежащи на възстановяване съдебни разноски — Възражение за паралелна жалба — Процесуални пороци — Право на защита — Отчасти явно недопустима и отчасти явно неоснователна жалба)

text:
               24.9.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/20

         Определение на Общия съд от 15 юли 2011 г. — Marcuccio/Комисия
   (Дело T-366/10 P) (1)

   (Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Извъндоговорна отговорност - Възстановяване на подлежащи на възстановяване съдебни разноски - Възражение за паралелна жалба - Процесуални пороци - Право на защита - Отчасти явно недопустима и отчасти явно неоснователна жалба)
   2011/C 282/39
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: G. Cipressa, avocat)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: J. Currall и C. Berardis-Kayser, подпомагани от A. Dal Ferro, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу Определение на Съда на публичната служба на Европейския съд (първи състав) от 22 юни 2010 г. по дело Marcuccio/Комисия (F-78/09, все още непубликувано в Сборника), с която се иска отмяната на това определение

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Г-н Luigi Marcuccio понася направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от Европейската комисия във връзка с настоящото производство.

      (1)  ОВ C 288, 23.10.2010 г.


title: Дело T-492/08: Жалба, подадена на 18 ноември 2008 г.  — Wessang/СХВП — Greinwald (star foods)

text:
               7.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 32/40

         Жалба, подадена на 18 ноември 2008 г. — Wessang/СХВП — Greinwald (star foods)
   (Дело T-492/08)
   (2009/C 32/77)
   Език на жалбата: френски
   Страни

      Жалбоподател: Nicolas Wessang (Zimmerbach, Франция) (представител: A. Grolée, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Greinwald GmbH (Kempten, Германия)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на апелативния състав на СХВП от 17 септември 2008 г.,

               —

               да се уважи възражението, направено от г-н Nicolas WESSANG на 26 септември 2005 г. срещу заявката за регистрация на марката STAR FOODS + графично изображение № 004105615,

               —

               да се отхвърли посочената заявка за регистрация № 004105615 в нейната цялост,

               —

               да се осъди дружество Greinwald GmbH да заплати всички разходи, направени от г-н Nicolas WESSANG в процедурата по възражението, производството по обжалване и настоящото производство.

         Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Greinwald GmbH

      Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка „star foods“ за стоки от класове 29, 30 и 32 — заявка № 4 105 615

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в процедурата по възражението: Жалбоподателят.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Фигуративната и словната марка на Общността „STAR SNACKS“ за стоки от класове 29, 30 и 31

      Решение на отдела по споровете: Уважава възражението

      Решение на апелативния състав: Отменя решението на отдела по споровете и отхвърля възражението

      Изложени правни основания: Според жалбоподателя съществува вероятност от объркване между двете конфликтни марки, тъй като същите били изключително подобни както във визуално, така и във фонетично и концептуално отношение, и се отнасяли до подобни, дори идентични стоки.


title: Дело C-655/15 P: Жалба, подадена на 7 декември 2015 г. от Panrico, S.A. срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 7 октомври 2015 г. по дело T-534/13, Panrico/СХВП

text:
               4.4.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 118/3

         Жалба, подадена на 7 декември 2015 г. от Panrico, S.A. срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 7 октомври 2015 г. по дело T-534/13, Panrico/СХВП
   (Дело C-655/15 P)
   (2016/C 118/04)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Panrico, S.A. (представител: D. Pellisé Urquiza, адвокат)

      Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) и HDN Development Corp.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени изцяло решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 7 октомври 2015 г. по дело T-534/14,

               —

               да се уважи направеното пред Общия съд искане да се обезсили или отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (СХВП) от 25 юли 2013 г. по преписка R 623/2011-4

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква следните основания за отмяна, които като цяло сочат нарушение на член 8, параграф 1, буква б) и член 8, параграф 5 от Регламент № 40/94 относно марката на Общността и на общностната съдебна практика, която ги тълкува.

      Първо основание, а именно грешка при прилагане на правото, доколкото Общият съд определя доминиращия елемент на сравняваните отличителни знаци и сравнява тези отличителни знаци, без първо да вземе предвид контекста на релевантния пазар и представата на съответните потребители за степента на отличителност на отличителните знаци и/или на съставящите ги елементи.

   За да се прецени правилно — тоест в съответствие с логиката и правото — сходството между сравняваните знаци е задължително първо този анализ да бъде поставен в контекста на релевантния пазар, така че да се възприеме представата на средния потребител на съответната конкретна територия. Както се посочва в жалбата, в обжалваното съдебно решение, не само че не се извършва контекстуален анализ, но и не се вземат надлежно предвид: i) изключително високата отличителност, която има елементът DONUT (или DOUGHNUTS в неговия фонетичен аспект) на съответната територия; и вследствие на това ii) доминиращият характер, който на съответната територия средният потребител неизбежно ще придаде на елемента DOUGHNUTS (или DONUTS), когато същият е включен в комбинирана марка като „Krispy Kreme DOUGHNUTS“.

      Второ основание, свързано с горното, доколкото реално не се взема предвид известността (включително репутацията) на по-ранните марки на PANRICO, S.A.

   При преценката на вероятността от объркване в обжалваното съдебно решение не се отчита в пълна мяра значението на известността и репутацията на по-ранните марки. Това е твърде важно, тъй като съгласно съдебната практика вероятността от объркване е толкова по-голяма, колкото по-голяма е отличителността на по-ранната марка, особено що се отнася до марките с репутация.

      Трето основание, а именно грешка при прилагане на правото, доколкото в обжалваното решение Общият съд се отклонява от критериите, установени в съдебната практика във връзка с преценката на вероятността от объркване, включително на тази от асоцииране.

   По-конкретно:

               —

               неправилна преценка на сходството на конфликтните знаци, доколкото (i) елементът DOUGHNUTS не е признат за доминиращ в цялостното впечатление от марката „Krispy Kreme DOUGHNUTS“; и (ii) сходството между елемента „DOUGHNUTS“ и по-ранните марки „DONUT“ и/или „DONUTS“ е погрешно оценено.

               —

               неправилна преценка на приликата или сходството между стоките и услугите, обозначени с конфликтните марки.

      Четвърто основание, а именно грешка при прилагане на правото, доколкото Общият съд не е установил, че от отличителността на по-ранните марки „DONUT“ и „DONUTS“ е извлечена полза и че на същите със сигурност е нанесена вреда.


title: Дело C-392/10: Решение на Съда (пети състав) от 19 януари 2012 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Hamburg — Германия) — Suiker Unie GmbH — Zuckerfabrik Anklam/Hauptzollamt Hamburg-Jonas (Регламент (ЕО) № 800/1999 — Член 15, параграфи 1 и 3 — Селскостопански продукти — Режим на възстановяванията при износ — Диференцирано възстановяване при износ — Условия за предоставяне — Внос на продукта в третата държава на местоназначение — Заплащане на вносни мита)

text:
               10.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 73/4

         Решение на Съда (пети състав) от 19 януари 2012 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Hamburg — Германия) — Suiker Unie GmbH — Zuckerfabrik Anklam/Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Дело C-392/10) (1)

   (Регламент (ЕО) № 800/1999 - Член 15, параграфи 1 и 3 - Селскостопански продукти - Режим на възстановяванията при износ - Диференцирано възстановяване при износ - Условия за предоставяне - Внос на продукта в третата държава на местоназначение - Заплащане на вносни мита)
   2012/C 73/05
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Finanzgericht Hamburg

      Страни в главното производство

      Ищец: Suiker Unie GmbH — Zuckerfabrik Anklam

      Ответник: Hauptzollamt Hamburg-Jonas

      Предмет

   Преюдициално запитване — Finanzgericht Hamburg — Тълкуване на член 15, параграфи 1 и 3 от Регламент (ЕО) № 800/1999 на Комисията от 15 април 1999 година за установяване на общи подробни правила за прилагане на режима на възстановяванията при износ на земеделски продукти (ОВ L 102, стр. 11; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 7, стр. 187) и на член 24 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 302, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 5, стр. 58) — Стока, изнесена от държава членка в трета страна, за да претърпи съществена обработка при режим на активно усъвършенстване, без да се събират вносни мита — Износ в друга трета страна на стоката, получена при тази обработка — Условия за предоставяне на диференцирано възстановяване при износ — Необходимост стоката да бъде пусната в свободно обращение в третата страна на местоназначение, като бъдат платени вносни мита?

      Диспозитив

   Член 15, параграфи 1 и 3 от Регламент (ЕО) № 800/1999 на Комисията от 15 април 1999 година за установяване на общи подробни правила за прилагане на режима на възстановяванията при износ на земеделски продукти, изменен с Регламент (ЕО) № 444/2003 на Комисията от 11 март 2003 г., трябва да се тълкува в смисъл, че предвиденото в тази разпоредба условие за получаване на диференцирано възстановяване, а именно да са изпълнени митническите формалности по вноса, не е изпълнено, когато след като в третата страна по местоназначение е оформен под режим на активно усъвършенстване, без да се събират вносни мита, продуктът е претърпял „съществена обработка или преработка“ по смисъла на член 24 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността и полученият от тази обработка или преработка продукт е изнесен в трета страна.

      (1)  ОВ C 288, 23.10.2010 г.


title: Дело C-88/13: Решение на Съда (втори състав) от 11 септември 2014 г. (преюдициално запитване от Cour de cassation — Белгия) — Philippe Gruslin/Beobank SA, по-рано Citibank Belgium SA (Преюдициално запитване — Свобода на установяване — Свободно предоставяне на услуги — Предприятия за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа (ПКИПЦК) — Директива 85/611/ЕИО — Член 45 — Понятие за плащания в полза на притежателите на дялови единици — Издаването на удостоверения за поименни дялови единици на притежателите на дялови единици)

text:
               17.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 409/8

         Решение на Съда (втори състав) от 11 септември 2014 г. (преюдициално запитване от Cour de cassation — Белгия) — Philippe Gruslin/Beobank SA, по-рано Citibank Belgium SA
   (Дело C-88/13) (1)

   ((Преюдициално запитване - Свобода на установяване - Свободно предоставяне на услуги - Предприятия за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа (ПКИПЦК) - Директива 85/611/ЕИО - Член 45 - Понятие за плащания в полза на притежателите на дялови единици - Издаването на удостоверения за поименни дялови единици на притежателите на дялови единици))
   2014/C 409/11
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour de cassation

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Philippe Gruslin

      Ответник: Beobank SA, anciennement Citibank Belgium SA

      Диспозитив

   Задължението, предвидено в член 45 от Директива 85/611/ЕИО на Съвета от 20 декември 1985 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно предприятията за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа (ПКИПЦК), изменена с Директива 95/26/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 юни 1995 година, по силата на което предприятие за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа, търгуващо дяловите си единици на територията на държава членка, различна от тази, в която се намира, е длъжно да осигурява възможности за извършване на плащания в полза на притежателите на дялови единици в държавата членка, в която търгува дяловите си единици, трябва да се тълкува в смисъл, че не обхваща издаването на притежателите на дялови единици на удостоверения за дяловите единици, вписани на тяхно име във водения от издателя регистър на притежателите на дялови единици.

      (1)  ОВ C 147, 25.5.2013 г.


title: Дело T-8/16: Жалба, подадена на 5 януари 2016 г. — Toshiba Samsung Storage Technology и Toshiba Samsung Storage Technology Korea/Комисия

text:
               14.3.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 98/52

         Жалба, подадена на 5 януари 2016 г. — Toshiba Samsung Storage Technology и Toshiba Samsung Storage Technology Korea/Комисия
   (Дело T-8/16)
   (2016/C 098/67)
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищци/Жалбоподатели: Toshiba Samsung Storage Technology Corp. (Токио, Япония) и Toshiba Samsung Storage Technology Korea Corp. (Gyeonggi-do, Република Корея) (представители: M. Bay, J. Ruiz Calzado, A. Aresu и A. Scordamaglia-Tousis, lawyers)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               Да отмени изцяло или частично решението на Комисията от 21 октомври 2015 г. по преписка AT.39639 — Optical Disk Drives относно процедура по прилагане на член 101 ДФЕС и член 53 от Споразумението за ЕИП;

               —

               Освен това, или при условия на евентуалност, да намали съществено размера на наложената на жалбоподателите глоба; и

               —

               Да осъди Комисията да заплати съдебните разноски; и

               —

               да разпореди други подходящи мерки, предвид обстоятелствата по делото.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат девет основания.

               1.

               Първото основание е изведено от нарушение на съществените процесуални изисквания и на правото на защита на жалбоподателите поради непоследователната правна квалификация на действията, противоречивите или най-малкото недостатъчни мотиви за правната квалификация на твърдяното нарушение, за отказа на достъп до оневиняващите доказателства и за посочването в обжалваното решение на редица правни и фактически елементи, които не са разгледани в изложението на възраженията.

               2.

               Второто основание е изведено от фактически и правни грешки при прилагането на член 101 ДФЕС във връзка с констатацията за засягане на търговията между държавите членки.

               3.

               Третото основание е изведено от фактически и правни грешки при определянето на териториалния обхват на нарушението на член 101 ДФЕС.

               4.

               Четвъртото основание е изведено от фактически и правни грешки при прилагането на член 101 ДФЕС във връзка с констатирането на едно-единствено нарушение.

               5.

               Петото основание е изведено от фактически и правни грешки относно твърдението, че жалбоподателите са знаели за цялото нарушение, и по-конкретно, за участието на всички останали адресати.

               6.

               Шестото основание е изведено от фактически и правни грешки относно датата на началото на твърдяното участие на жалбоподателите в цялото едно-единствено нарушение.

               7.

               Седмото основание е изведено от фактически и правни грешки относно обхвата на нарушението, което се вменява на жалбоподателите, с това, че обжалваното решение прави извода, че последните са участвали в антиконкурентни „споразумения“.

               8.

               Осмото основание е изведено от нарушение на правото на добра администрация и на относимите общи принципи на правото на Съюза, причинено от явно прекомерно дългия срок на разследването.

               9.

               Деветото основание е изведено, при условията на евентуалност, от грешки при определянето на размера на глобата, защото:

                           —

                           Комисията не се е съобразила a) с обстоятелството, че жалбоподателите са предприятия, производители на един вид стока; б) с други обстоятелства, които ограничават тежестта на индивидуалното поведение на жалбоподателите и смекчаващите обстоятелства; и

                           —

                           Комисията не е оценила по истинската им стойност особените обстоятелства на нарушението когато е определяла размера на коефициента за тежест и на входната такса.


title: Дело T-352/17: Жалба, подадена на 2 юни 2017 г. — Korwin-Mikke/Парламент

text:
               24.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 239/69

         Жалба, подадена на 2 юни 2017 г. — Korwin-Mikke/Парламент
   (Дело T-352/17)
   (2017/C 239/80)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Janusz Korwin-Mikke (Йозефов, Полша) (представители: M. Cherchi, A. Daoût и M. Dekleermaker, адвокати)

      Ответник: Европейски парламент

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да обяви жалбата за допустима и основателна,

         вследствие на това,

               —

               да отмени решението на Бюрото на Европейския парламент от 3 април 2017 г.,

               —

               да отмени приетото преди това решение на председателя на Парламента от 14 март 2017 г.,

               —

               да му присъди обезщетение за имуществените и неимуществените вреди, настъпили в резултат от обжалваните решения, а именно сума в размер на 19 180 EUR,

               —

               при всички положения да осъди Европейския парламент да плати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания.

               1.

               Първо основание: нарушение на член 11 от Хартата на основните права на Европейския съюз (на общия принцип на свободата на изразяване на мнение) във връзка с член 10 от Европейската конвенция за защита на правата на човека и член 52 от Хартата на основните права, като особеното в случая е, че обжалваните решения се отнасят до изказване на член на Европейския парламент, направено във връзка с изпълнение на функциите му и в рамките на институциите на Европейския съюз, както и нарушение на член 166 от Правилника на Парламента на Европейския съюз, член 41 от Хартата на основните права, принципа за мотивиране на актовете на институциите на Европейския съюз и член 296 ДФЕС, явна грешка в преценката и превишаване на правомощията

               2.

               Второ основание: нарушение на член 41 от Хартата на основните права, принципа за мотивиране на актовете на институциите на Европейския съюз и общия принцип на пропорционалност, явна грешка в преценката и превишаване на правомощията


title: Дело F-93/13: Жалба, подадена на 23 септември 2013 г. — ZZ/Комисия

text:
               16.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 336/32

         Жалба, подадена на 23 септември 2013 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-93/13)
   2013/C 336/72
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: S. Orlandi, avocat)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на решението, с което бонусът към пенсионните права, придобити преди постъпването на служба, е изчислен съгласно новите ОРИ по отношение на членове 11 и 12 от приложение VIII към Правилника на длъжностните лица

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се обяви за незаконосъобразен и съответно за неприложим член 9 от общите разпоредби за изпълнение на член 11, параграф 2 от приложение VIII към Правилника на длъжностните лица,

               —

               да се отмени решението от 3 октомври 2012 г. за предоставяне на бонус за пенсионните права, придобити от жалбоподателя преди встъпването му в длъжност, в рамките на прехвърлянето на същите към пенсионната схема на институциите на Европейския съюз (наричана по-нататък „ПСИЕС“), в приложение на общите разпоредби за изпълнение (наричани по-нататък „ОРИ“) на член 11, параграф 2 от приложение VIII към Правилника от 3 март 2011 г.,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-335/16: Преюдициално запитване от Općinski sud u Velikoj Gorici (Хърватия), постъпило на 15 юни 2016 г. — VG Čistoća d.o.o./Đuro Vladika, Ljubica Vladika

text:
               16.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 296/23

         Преюдициално запитване от Općinski sud u Velikoj Gorici (Хърватия), постъпило на 15 юни 2016 г. — VG Čistoća d.o.o./Đuro Vladika, Ljubica Vladika
   (Дело C-335/16)
   (2016/C 296/31)
   Език на производството: хърватски

      Запитваща юрисдикция

   Općinski sud u Velikoj Gorici

      Страни в главното производство

      Ищец: VG Čistoća d.o.o.

      Ответници: Đuro Vladika, Ljubica Vladika

      Преюдициален въпрос

   Как се изчислява таксата за събиране и извозване на битови отпадъци съгласно правото на Съюза и как гражданите на Съюза плащат фактурите за събиране и извозване на битови отпадъци — според обема на изпразнените контейнери или според обема на извозените отпадъци, а също и заплащат ли някакви други такси?


title: Дело T-905/16: Жалба, подадена на 22 декември 2016 г. — Chefaro Ireland/EUIPO — Laboratoires M&L (NUIT PRECIEUSE)

text:
               20.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/42

         Жалба, подадена на 22 декември 2016 г. — Chefaro Ireland/EUIPO — Laboratoires M&L (NUIT PRECIEUSE)
   (Дело T-905/16)
   (2017/C 053/51)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Chefaro Ireland DAC (Дъблин, Ирландия) (представители: P. Maeyaert и J. Muyldermans, адвокати)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Laboratoires M&L SA (Маноск, Франция)

      Данни за производството пред EUIPO

      Притежател на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорна марка: посочваща Европейския съюз международна регистрация на фигуративна марка със словните елементи „NUIT PRECIEUSE“ — посочваща Европейския съюз международна регистрация № 1 063 952

      Производство пред EUIPO: производство по обявяване на недействителност

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 19 октомври 2016 г. по преписка R 2596/2015-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO и встъпилата страна да понесат направените от тях съдебни разноски и да заплатят съдебните разноски на Chefaro Ireland

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-250/06: Решение на Съда (трети състав) от 13 декември 2007 г. (преюдициално запитване от Conseil d'Etat — Белгия) — United Pan-Europe Communications Belgium SA, Coditel Brabant SPRL, Société Intercommunale pour la Diffusion de la Télévision (Brutele), Wolu TV ASBL/Белгия (Член 49 ЕО — Свободно предоставяне на услуги — Национално законодателство, което предвижда задължение за кабелните оператори да излъчват програмите, предавани от някои частни радио-телевизионни оператори ( must carry ) — Ограничение — Императивно съображение от обществен интерес — Запазване на плурализма в двуезичен регион)

text:
               23.2.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 51/16

         Решение на Съда (трети състав) от 13 декември 2007 г. (преюдициално запитване от Conseil d'Etat — Белгия) — United Pan-Europe Communications Belgium SA, Coditel Brabant SPRL, Société Intercommunale pour la Diffusion de la Télévision (Brutele), Wolu TV ASBL/Белгия
   (Дело C-250/06) (1)

   (Член 49 ЕО - Свободно предоставяне на услуги - Национално законодателство, което предвижда задължение за кабелните оператори да излъчват програмите, предавани от някои частни радио-телевизионни оператори („must carry“) - Ограничение - Императивно съображение от обществен интерес - Запазване на плурализма в двуезичен регион)
   (2008/C 51/26)
   Език на производството: френски
   Препращаща юрисдикция
   Conseil d'État
   Страни в главното производство

      Ищци: United Pan-Europe Communications Belgium SA, Coditel Brabant SPRL, Société Intercommunale pour la Diffusion de la Télévision (Brutele), Wolu TV ASBL

      Ответник:Белгия

      В присъствието на: BeTV SA, Tvi SA, Télé Bruxelles ASBL, Belgian Business Television SA, Media ad Infinitum SA, TV5-Monde
   Предмет
   Преюдициално запитване — Conseil d'État (Белгия) — Тълкуване на член 49 и член 86 от Договора за ЕО — Понятие „специално право“ — Задължение за дружествата за кабелно разпространение на телевизионни програми да излъчват програмите, предавани от определени радио-телевизионни оператори, по-голямата част от които са установени на националната територия
   Диспозитив
   Член 49 ЕО трябва да се тълкува в смисъл, че допуска правна уредба на държава-членка като разглежданата в главното производство, която налага на кабелните оператори, осъществяващи дейност на съответната територия на тази държава, да излъчват по силата на задължение, наречено „must carry“, телевизионните програми, предавани от частните радио-телевизионни оператори от ресора на органите на посочената държава, които са определени от последните, когато тази правна уредба:

               —

               преследва цел от обществен интерес, каквато е запазването, посредством културната политика на същата държава-членка, на плурализма при предлагането на телевизионни програми на тази територия и

               —

               не е несъразмерна спрямо тази цел, което означава, че уредбата трябва да се прилага при прозрачна процедура, основана на обективни, недискриминационни и предварително известни критерии.

         Препращащата юрисдикция следва да определи дали посочените условия са изпълнени.

      (1)  ОВ C 212, 2.9.2006 г.


title: Дело C-58/08: Преюдициално запитване, отправено от High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) (Обединеното кралство) на 13 февруари 2008 г. — Vodafone Ltd, Telefonica O2 Europe plc, T-Mobile International AG, Orange Personal Communications Services Ltd/Secretary of State for Business, Entreprise and Regulatory Reform

text:
               26.4.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 107/17

         Преюдициално запитване, отправено от High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) (Обединеното кралство) на 13 февруари 2008 г. — Vodafone Ltd, Telefonica O2 Europe plc, T-Mobile International AG, Orange Personal Communications Services Ltd/Secretary of State for Business, Entreprise and Regulatory Reform
   (Дело C-58/08)
   (2008/C 107/25)
   Език на производството: английски
   Препращаща юрисдикция
   High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)
   Страни в главното производство

      Ищец: Vodafone Ltd, Telefonica O2 Europe plc, T-Mobile International AG, Orange Personal Communications Services Ltd.

      Ответник: Secretary of State for Business, Entreprise and Regulatory Reform.

      Заинтересовани страни: Office of Communications, Hutchison 3G (UK) Limited

      Встъпила страна: GSM Association
   Преюдициални въпроси

               1)

               Налице ли е пълна или частична недействителност на Регламент (ЕО) № 717/2007 (1) поради това, че като правно основание неправилно е приет член 95 ЕО?

               2)

               Налице ли е недействителност на член 4 от Регламент (ЕО) № 717/2007 (във връзка с член 2, параграф 2, буква a) и член 6, параграф 3, доколкото се отнася до Евротарифата и свързаните с нея задължения), по съображение че определянето на ценови таван по отношение на цените на дребно за роуминг нарушава принципа на пропорционалност и/или субсидиарност?

      (1)  Регламент (ЕО) № 717/2007 на европейския парламент и на съвета от 27 юни 2007 година относно роуминга в обществени мобилни телефонни мрежи в рамките на Общността и за изменение на Директива 2002/21/ЕО (OВ L 171, стр. 32).


title: Дело T-361/11: Решение на Общия съд от 12 юли 2012 г. — Hand Held Products/СХВП — Orange Brand Services (DOLPHIN) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „DOLPHIN“ — По-ранна словна марка на Общността „DOLPHIN“ — Частично отхвърляне на възражението — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               25.8.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 258/20

         Решение на Общия съд от 12 юли 2012 г. — Hand Held Products/СХВП — Orange Brand Services (DOLPHIN)
   (Дело T-361/11) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „DOLPHIN“ - По-ранна словна марка на Общността „DOLPHIN“ - Частично отхвърляне на възражението - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2012/C 258/36
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Hand Held Products, Inc. (Улмингтон, Делауеър, Съединени щати) (представители: адв. J. Güell Serra и адв. M. Curell Aguilà)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: първоначално P. Bullock и R. Pethke, впоследствие P. Bullock и G. Schneider)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Orange Brand Services Ltd (Бристъл, Обединено кралство)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 6 април 2011 г. (преписка R 1443/2010-1) относно производство по възражение между Hand Held Products, Inc. и Orange Brand Services Ltd

      Диспозитив

               1.

               Отменя решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 6 април 2011 г. (R 1443/2010-1) в частта му, в която се отхвърля възражението що се отнася до електрическите и електронни аксесоари.

               2.

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3.

               Hand Held Products, Inc. и СХВП понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 269, 10.9.2011 г.


title: Съединени дела C-585/14, C-587/14 и C-588/14: Определение на Съда (девети състав) от 3 септември 2015 г. (преюдициално запитване от Curtea de Apel Cluj — Румъния) — Petru Chiş (C-585/14), Aurel Moldovan (C-587/14)/Administrația Județeană a Finanțelor Publice Cluj и Sergiu Octav Constantinescu (C-588/14)/Administrația Județeană a Finanțelor Publice Sălaj (Преюдициално запитване — Вътрешно данъчно облагане — Член 110 ДФЕС — Такса, събирана от държава членка върху леките автомобили при първата им регистрация или при първото вписване на правото на собственост — Данъчен неутралитет между леките автомобили втора употреба с произход от други държави членки и сходните леки автомобили, които вече са на вътрешния пазар)

text:
               30.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 398/8

         Определение на Съда (девети състав) от 3 септември 2015 г. (преюдициално запитване от Curtea de Apel Cluj — Румъния) — Petru Chiş (C-585/14), Aurel Moldovan (C-587/14)/Administrația Județeană a Finanțelor Publice Cluj и Sergiu Octav Constantinescu (C-588/14)/Administrația Județeană a Finanțelor Publice Sălaj
   (Съединени дела C-585/14, C-587/14 и C-588/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Вътрешно данъчно облагане - Член 110 ДФЕС - Такса, събирана от държава членка върху леките автомобили при първата им регистрация или при първото вписване на правото на собственост - Данъчен неутралитет между леките автомобили втора употреба с произход от други държави членки и сходните леки автомобили, които вече са на вътрешния пазар))
   (2015/C 398/10)
   Език на производството: румънски

      Запитваща юрисдикция

   Curtea de Apel Cluj

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Petru Chiş (C-585/14), Aurel Moldovan (C-587/14), Sergiu Octav Constantinescu (C-588/14)

      Ответници: Administrația Județeană a Finanțelor Publice Cluj (C-585/14, C-587/14), Administrația Județeană a Finanțelor Publice Sălaj (C-588/14)

      Диспозитив

               1)

               Член 110 от ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че той допуска държава членка да въвежда такса върху леките автомобили като предвидената в Закон № 9/2012 относно таксата за замърсяващите емисии от леките автомобили (Legea № 9/2012 privind taxa pentru emisiile poluante provenite de la autovehicule), която се изисква при първата регистрация на внасяните употребявани леки автомобили в тази държава членка и във връзка с първото прехвърляне на правото на собственост върху вече регистрираните леки автомобили в същата държава членка.

               2)

               Член 110 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че той не допуска държава членка да освобождава от такса като предвидената в Закон № 9/2012 вече регистрираните леки автомобили, за които е платена такса, която е била по-рано в сила, когато остатъчната стойност на последната такса, включена в стойността на тези леки автомобили, е по-ниска от размера на новата такса. Такъв определено е случаят когато предходната такса е трябвало да бъде предмет на възстановяване с лихвите поради нейната несъвместимост с правото на Съюза.

      (1)  ОВ C 107, 30.3.2015 г.


title: Дело T-224/14: Решение на Общия съд от 30 юни 2016 г. — CW/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки, насочени срещу определени лица и образувания с оглед на положението в Тунис — Замразяване на средства — Продължаване — Право на собственост — Пропорционалност — Фактическа грешка — Злоупотреба с власт — Извъндоговорна отговорност)

text:
               22.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 305/28

         Решение на Общия съд от 30 юни 2016 г. — CW/Съвет
   (Дело T-224/14) (1)

   ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки, насочени срещу определени лица и образувания с оглед на положението в Тунис - Замразяване на средства - Продължаване - Право на собственост - Пропорционалност - Фактическа грешка - Злоупотреба с власт - Извъндоговорна отговорност))
   (2016/C 305/38)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: CW (представител: A. Tekari, avocat)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: G. Étienne и M. Bishop)

      Предмет

   От една страна, искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение 2014/49/ОВППС на Съвета от 30 януари 2014 г. за изменение на Решение 2011/72/ОВППС относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица и образувания с оглед на положението в Тунис (OВ L 28, 2014 г., стр. 38), в частта му, която се отнася до жалбоподателя, и от друга страна, искане на основание член 268 ДФЕС за обезщетение за вреди, претърпени от жалбоподателя

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               CW понася направените от него съдебни разноски и тези на Съвета на Европейския съюз.

      (1)  ОВ C 351, 6.10.2014 г.


title: Дело T-413/08: Жалба, подадена на 29 септември 2008 г. — SOZA/Комисия

text:
               22.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/56

         Жалба, подадена на 29 септември 2008 г. — SOZA/Комисия
   (Дело T-413/08)
   (2008/C 301/93)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Slovenský ochranný Zväz Autorský pre práva k hudobným dielam (SOZA) (Братислава, Словашка република) (представител: M. Favart, lawyer)

      Ответник: Комисия Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение на Комисията от 16 юли 2008 г. относно процедура по прилагане на член 81 EО и на член 53 от ЕИП (Преписка COMP/C2/38.698 — CISAC), и

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   С жалбата си жалбоподателят иска частична отмяна на Решение на Комисията от 16 юли 2008 г. относно процедура по прилагане на член 81 EО и на член 53 ЕИП (Преписка COMP/C2/38.698 — CISAC) и по-специално на член 3 от решението, който определя, че членовете на CISAC (1) от ЕИП предприемат съгласувана практика в нарушение на член 81 ЕО и на член 53 ЕИП чрез координиране на териториалното приложение на взаимно предоставените пълномощни за реципрочно представителство, по начин, който ограничава лиценза до националната територия за всяко от дружествата за колективно управление на авторски права.
   В подкрепа на твърденията си жалбоподателят изтъква, че:

               i)

               включването на клауза за териториално приложение в неговите споразумения за реципрочно представителство не е резултат от съгласувана практика; и

               ii)

               при условията на евентуалност, ако има съгласувана практика за териториалните приложения, то тя не ограничава конкуренцията по смисъла на член 81 EО.

         Въз основа на първото си правно основание жалбоподателят изтъква, че Комисията е допуснала грешка в преценката и е нарушила член 81 EО и член 253 ЕО, като е приела, че клаузата за паралелно териториално приложение, включена в споразуменията за реципрочно представителство, които са сключени от жалбоподателя и другите членове на CISAC от ЕИП, е резултат от съгласувана практика, като в решението не са посочени никакви доказателства за такава съгласувана практика.
   Въз основа на второто си правно основание жалбоподателят поддържа, че твърдяната съгласувана практика относно териториалните приложения не е незаконосъобразна, защото засяга форма на конкуренция, която не се нуждае от защита. Наред с това жалбоподателят твърди, че дори да се приеме, че твърдяната практика ограничава конкуренцията, тази практика не нарушава член 81, параграф 1 ЕО, защото е необходима и пропорционална с оглед на легитимна цел.

      (1)  Международна конфедерация на сдруженията на авторите и композиторите


title: Дело C-143/12: Определение на председателя на Съда от 5 октомври 2012 г. — Европейска комисия/Френска република

text:
               6.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 101/14

         Определение на председателя на Съда от 5 октомври 2012 г. — Европейска комисия/Френска република
   (Дело C-143/12) (1)

   2013/C 101/30
   Език на производството: френски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 165, 9.6.2012 г.


title: Дело T-465/04: Решение на Първоинстанционния съд от 10 септември 2008 г. — Evropaïki Dynamiki/Комисия (Обществени поръчки за услуги — Общностна процедура за възлагане на обществени поръчки — Извършване на информационни услуги и свързани с тях доставки, във връзка с информационните системи на Генерална дирекция Рибарство — Отхвърляне на офертата на оферент — Задължение за мотивиране)

text:
               25.10.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 272/16

         Решение на Първоинстанционния съд от 10 септември 2008 г. — Evropaïki Dynamiki/Комисия
   (Дело T-465/04) (1)

   (Обществени поръчки за услуги - Общностна процедура за възлагане на обществени поръчки - Извършване на информационни услуги и свързани с тях доставки, във връзка с информационните системи на Генерална дирекция „Рибарство“ - Отхвърляне на офертата на оферент - Задължение за мотивиране)
   (2008/C 272/28)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Атина, Гърция) (представител: N. Korogiannakis, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: първоначално K. Banks, впоследствие M. Wilderspin и E. Manhaeve)
   Предмет
   Искане за отмяна на решението на Комисията от 15 септември 2004 г. да не се приеме направената от жалбоподателя оферта в рамките на процедура за възлагане на обществена поръчка относно извършване на информационни услуги и свързани с тях доставки, във връзка с информационните системи на Генерална дирекция „Рибарство“, и да се възложи обществената поръчка на избрания оферент.
   Диспозитив

               1.

               Отменя решението на Комисията да отхвърли офертата, направена от Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE и да възложи обществената поръчка на избрания оферент в рамките на процедура за възлагане на обществена поръчка „FISH/2004/02“.

               2.

               Комисията понася всички съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 57, 5.3.2005 г.


title: Дело F-53/12: Жалба, подадена на 7 май 2012 г. — ZZ и др./ЕИСК

text:
               7.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 200/22

         Жалба, подадена на 7 май 2012 г. — ZZ и др./ЕИСК
   (Дело F-53/12)
   2012/C 200/46
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: ZZ и др. (представител: адв. M.-A. Lucas)

      Ответник: Европейски икономически и социален комитет (ЕИСК)

      Предмет на производството

   Отмяна на решението на европейския Икономически и социален комитет, с което жалбоподателите са повишени от степен AST 5 в степен AST 6, в частта, определяща мултипликационния коефициент

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отменят решенията от 20 юли 2011 г. на заместник генералния секретар, отговарящ за общите въпроси, човешките ресурси и вътрешните въпроси, доколкото мултипликационният коефициент в резултат от повишаването на жалбоподателите в степен AST6/1, считано от 1 април 2011 г., определен с тези решения, е определеният им към 1 април 2009 г., а не определеният им на 24 март 2011 г., считано от 1 април 2011 г.,

               —

               при условията на евентуалност, посочените решения да се отменят, доколкото мултипликационният коефициент в резултат от повишаването на жалбоподателите не отчита стажа в съответната стъпка, придобит между 1 април 2009 г. и 1 април 2011 г.,

               —

               при условията на евентуалност, да се отменят решенията от 20 юли 2011 г., доколкото влизат в сила на 1 април 2011 г., а не на датата, непосредствено следваща влизането в сила на решенията от 24 март 2011 г.

               —

               да се осъди ЕИСК да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-386/14: Жалба, подадена на 24 май 2014 г.  — Fih Holding и Fih Erhversbank/Комисия

text:
               4.8.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 253/50

         Жалба, подадена на 24 май 2014 г. — Fih Holding и Fih Erhversbank/Комисия
   (Дело T-386/14)
   2014/C 253/66
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Fih Holding A/S (Копенхаген, Дания) и Fih Erhversbank A/S (Копенхаген) (представител: O. Koktvedgaard, lawyer)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени Решение C(2014) 1280 окончателен на Комисията от 11 март 2014 г. относно държавна помощ SA.34445 (2012/c), предоставена от Дания под формата на прехвърляне на свързани с недвижимо имущество активи от FIH на FSC, и

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат шест правни основания.

               1.

               Съгласно първото правно основание обжалваното решение противоречи на член 107, параграф 1 ДФЕС, доколкото Комисията е приела, „че никой оператор в условията на пазарна икономика не би желал да инвестира при условия като тези по договора за продажба на дялово участие [неофициален превод]“ (съображение 93), че „в резултат на това мерките не съответстват на принципа на оператор в условията на пазарна икономика [неофициален превод]“ (съображения 93 и 99) и в член 1, параграф 1, че прехвърлянето на активи представлява държавна помощ.

               2.

               Съгласно второто правно основание поради вече съществуващи задължения, тежащи върху FSC, същото следва да се сравнява не с частен инвеститор, воден от по-дългосрочните перспективи за рентабилност на инвестирания капитал, а с частен кредитор, търсещ да получи плащане на дължимите суми от длъжник, изпитващ финансови затруднения.

               3.

               Според третото правно основание обжалваното решение противоречи на член 107, параграф 1 ДФЕС, тъй като в съображение 116 се приема, че брутният капиталоосвобождаващ ефект на мерките е в размер на 375 милиона датски крони, които трябва да бъдат възстановени, и че стойността на активите при прехвърлянето е с 254 милиона датски крони над действителната икономическа стойност, която сума трябва да бъде възстановена, и в параграф 2 на член 1, както и в договореност 6 от предварителните договорености, Комисията поставя одобрението си в зависимост от това.

               4.

               Съгласно четвъртото правно основание обжалваното решение противоречи на член 107, параграф 1 ДФЕС, доколкото Комисията приема в съображение 103, буква а) „наличие на полза, свързана с формулата по договора за продажба на дялово участие (0,73 милиарда датски крони) [неофициален превод]“, и в съображение 103, буква б) „отказ от възнаграждение за дялово участие (1,33 милиарда датски крони) [неофициален превод]“. Поради това няма основание за възнаграждение за освобождаването на капитал, претендирано от Комисията в параграф 2 на член 1 и в договореност 6.

               5.

               Според петото правно основание Комисията не е разбрала правилно условията по договора, когато е заключила, че FIH следва да заплати 254 милиона датски крони на FSC (съображение 116), представляващи разликата между стойността при прехвърлянето и действителната икономическа стойност на активите.

               6.

               Съгласно шестото правно основание обжалваното решение противоречи на член 296 ДФЕС и на член 41, параграф 2, буква в) от Хартата, тъй като Комисията не е изпълнила основното си процесуално задължение да мотивира решението си.


title: Дело T-540/13: Жалба, подадена на 1 октомври 2013 г. — Société européenne des chaux et liants/ECHA

text:
               1.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 31/10

         Жалба, подадена на 1 октомври 2013 г. — Société européenne des chaux et liants/ECHA
   (Дело T-540/13)
   2014/C 31/18
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Société européenne des chaux et liants (Bourgoin-Jallieu, Франция) (представител: J. Dezarnaud, avocat)

      Ответник: Европейска агенция по химикалите (ECHA)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да уважи искането на дружество ECL да бъде изцяло и напълно освободено от наложената му глоба.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят иска освобождаване от административна такса, наложена с решение SME (2013) 1665 на ECHA от 21 май 2013 г., с което се установява, че жалбоподателят не отговаря на условията за ползване на намаление на таксата, предвидено за малките предприятия вследствие корекция в декларацията му, представена след образуване на процедура по проверка на размера на предприятието от страна на ECHA.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят прави няколко твърдения, изведени:

               —

               от обстоятелството, че наложеното наказание е несъразмерно по отношение на грешката, която може да му бъде вменена;

               —

               от обстоятелството, че дружеството е поправило декларацията си при първа покана вследствие обикновено запитване от ECHA;

               —

               от обстоятелството, че е извинимо неправилното тълкуване на силно специализирания характер на преписката, съставена на различен от основния му език;

               —

               абсурдния характер на автоматично налагано наказание.


title: Дело T-599/13: Жалба, подадена на 11 ноември 2013 г. — Cosmowell/СХВП — Haw Par (GELENKGOLD)

text:
               8.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 39/22

         Жалба, подадена на 11 ноември 2013 г. — Cosmowell/СХВП — Haw Par (GELENKGOLD)
   (Дело T-599/13)
   2014/C 39/38
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Cosmowell GmbH (Санкт Йохан ин Тирол, Австрия) (представител: J. Sachs, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Haw Par Corp. Ltd (Сингапур, Сингапур)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 5 септември 2013 г., постановено по преписка R 2013/2012-4,

               —

               встъпилата страна да бъде осъдена да заплати съдебните разноски, както и разноските по производството пред апелативния състав.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят.

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка, която съдържа изображение на тигър и словния елемент „GELENKGOLD“ за стоки от класове 5, 29 и 30 – регистрация на марка на Общността № 9 957 978.

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Haw Par Corp. Ltd

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: фигуративна марка на Общността, която изобразява тигър за стоки от клас 5.

      Решение на отдела по споровете: уважава възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009.