title: Дело F-115/07: Жалба, предявена на 22 октомври 2007 г. — Balieu-Steinmetz и Noworyta/Парламент

text:
               22.12.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 315/48

         Жалба, предявена на 22 октомври 2007 г. — Balieu-Steinmetz и Noworyta/Парламент
   (Дело F-115/07)
   (2007/C 315/92)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподатели: Marie-Thérèse Balieu-Steinmetz (Sanem, Люксембург) и Lidia Noworyta (Брюксел, Белгия) (представители: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis и E. Marchal, avocats)

      Ответник: Европейски парламент
   Искания на жалбоподателите

               —

               да се обяви за незаконосъобразен член първи от приетите от органа по назначаването (ОН) вътрешни правила относно предварително фиксираната надбавка за извънреден труд по член 3 от приложение VI към Правилника, влезли в сила от 1 май 2004 г., тъй като предвижда условие за редовно полагане на извънредния труд,

               —

               да се отмени Решението на ОН от 18 декември 2006 г., с което изрично е отхвърлено искането на г-жа Noworyta от 6 юли 2006 г., както и Решението от 13 ноември 2006 г., с което изрично е отхвърлено искането на г-жа Balieu-Steinmetz от 13 юли 2006 г.,

               —

               да се осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите се позовават първо на нарушение на основни права, на общите принципи на Европейската социална харта, според които на всеки служител трябва да се осигурят справедливи условия на труд, по-специално що се отнася до работното време и компенсирането и изплащането на надбавки за положен извънреден труд или поради особеностите на организацията на работното му време.
   Те поддържат по-конкретно, че за разлика от членове 56а и 56б от Правилника, член 3 от приложение VI към Правилника не предвижда като условие за предоставяне на фиксирана надбавка за извънреден труд, положен при специални условия, същият труд да е полаган редовно. Според жалбоподателите ОН допуснал грешка при прилагане на правото като добавил това условие в приетите вътрешни правила относно компенсирането на извънреден труд.
   ОН допуснал явна грешка при прилагане на правото като счел, че назначените след 1 май 2004 г. длъжностни лица не могат да ползват такава надбавка, въпреки че тази възможност е предвидена изрично в член 1 от посочените вътрешни правила.
   В допълнение жалбоподателите поддържат, че решението, с което им е отказано каквото и да било компенсиране или надбавка за специалните условия на труд, нарушавало членове 56а и 56б от Правилника, както и принципа на равно третиране.
   Накрая, според жалбоподателите, позицията на Парламента била непоследователна, тъй като генералният директор на Генерална дирекция „Председателство“ твърдял, че нито един телефонист не полагал редовно извънреден труд, докато ОН от своя страна посочва, че се провежда изследване, за да се проучат възможностите за хармонизация на условията на труд във въпросната служба именно поради нетипичния характер на работното време, което се прилага извън общото/нормалното работно време.


title: Дело C-55/12: Решение на Съда (десети състав) от 25 април 2013 г. — Европейска комисия/Ирландия (Неизпълнение на задължения от държава членка — Директива 2003/96/ЕО — Данъчно облагане на енергийните продукти и електроенергията — Освобождаване от акциз на моторното гориво, предназначено за моторните превозни средства, използвани от хора с увреждания — Запазване на освобождаването след изтичането на преходния период — Нарушение)

text:
               15.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/7

         Решение на Съда (десети състав) от 25 април 2013 г. — Европейска комисия/Ирландия
   (Дело C-55/12) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 2003/96/ЕО - Данъчно облагане на енергийните продукти и електроенергията - Освобождаване от акциз на моторното гориво, предназначено за моторните превозни средства, използвани от хора с увреждания - Запазване на освобождаването след изтичането на преходния период - Нарушение)
   2013/C 171/13
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: R. Lyal и W. Mölls)

      Ответник: Ирландия (представител: E. Creedon)

      Предмет

   Нарушение на Директива 2003/96/ЕО на Съвета от 27 октомври 2003 година относно преструктурирането на правната рамка на Общността за данъчно облагане на енергийните продукти и електроенергията (ОВ L 283, стр. 51; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 2, стр. 98) — Освобождаване от акциз на моторните горива, използвани от хора с увреждания — Запазване на освобождаването след изтичането на преходния период

      Диспозитив

               1.

               Като е предоставяла след изтичането на 31 декември 2006 г. на преходния период, предвиден в член 18, параграф 1, първа алинея от Директива 2003/96/ЕО на Съвета от 27 октомври 2003 година относно преструктурирането на правната рамка на Общността за данъчно облагане на енергийните продукти и електроенергията, изменена с 2004/74/ЕО на Съвета от 29 април 2004 г., и в приложение II към нея, освобождаване от акциз на моторното гориво, предназначено за моторните превозни средства, използвани от лица с увреждания, Ирландия не е изпълнила задълженията си по член 4, параграф 1 от посочената директива.

               2.

               Осъжда Ирландия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 89, 24.3.2012 г.


title: Дело T-637/13: Определение на Общия съд от 28 август 2015 г. — Bimbo/СХВП — Kimbo (Caffè KIMBO)

text:
               16.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 381/57

         Определение на Общия съд от 28 август 2015 г. — Bimbo/СХВП — Kimbo (Caffè KIMBO)
   (Дело T-637/13) (1)

   (2015/C 381/69)
   Език на производството: английски
   Председателят на шести състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 52, 22.2.2014 г.


title: Дело T-194/07: Определение на Общия съд от 26 април 2013 г. — Чешка република/Комисия

text:
               15.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/40

         Определение на Общия съд от 26 април 2013 г. — Чешка република/Комисия
   (Дело T-194/07) (1)

   2013/C 171/81
   Език на производството: чешки
   Председателят на седми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 199, 25.8.2007 г.


title: Дело C-107/09 P: Жалба, подадена на 20 март 2009 г. от Кралство Испания срещу решението, постановено от Първоинстанционния съд (трети разширен състав) на 18 декември 2008 г. по дело T-211/04, Government of Gibraltar и Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия/Комисия на Европейските общности

text:
               20.6.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 141/23

         Жалба, подадена на 20 март 2009 г. от Кралство Испания срещу решението, постановено от Първоинстанционния съд (трети разширен състав) на 18 декември 2008 г. по дело T-211/04, Government of Gibraltar и Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия/Комисия на Европейските общности
   (Дело C-107/09 P)
   2009/C 141/42
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Кралство Испания (представители: N. Díaz Abad и J.M Rodríguez Cárcamo)

      Други страни в производството: Government of Gibraltar, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия и Комисия на Европейските общности

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени изцяло обжалваното решение на Първоинстанционния съд и да се постанови ново решение, с което да се обяви за законосъобразно Решение 205/261/ЕО на Комисията от 30 март 2004 година относно схемата за помощи, която Обединеното кралство възнамерява да приведе в действие във връзка с реформата на корпоративния данък от правителството на Гибралтар (1) и

               —

               да се осъдят ответниците да заплатят съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

               1.

               Нарушение на член 299, параграф 4 ЕО според тълкуването му в практиката на Съда. На първо място, обжалваното съдебно решение нарушава правния статут на Гибралтар, следващ от практиката на Съда (Решение от 23 септември 2003 г. и Решение от 12 септември 2006 г.), тъй като не установява, че Гибралтар е отстъпен от краля на Испания на британската корона с Договора от Утрехт от 1713 г., и съдържа множество грешки при определяне на този статут. От друга страна, то нарушава и член 299, параграф 4 ЕО, като признава на Гибралтар правото да се отдели от Обединеното кралство в данъчната област, което предполага последното да престане да отговаря за външните отношения на Гибралтар в тази област и фактически превръща Гибралтар в нова държава-членка в данъчната област.

               2.

               Нарушение на член 87, параграф 1 ЕО, тъй като го тълкува по начин, който не позволява прилагането му от Общността в борбата с признатите от ОИСР данъчни райове. Според ОИСР Гибралтар е данъчен рай. Като приема, че е невъзможно сравнение между дейността на предприятията в Гибралтар и в Обединеното кралство, обжалваното съдебно решение нарушава принципите на тази организация, според които мерки с възможно общо приложение в Гибралтар могат да причинят вреди на нейните държавите-членки, една от които е Обединеното кралство. Член 87, параграф 1 ЕО трябва да се тълкува съобразно с принципите на ОИСР, поради което това сравнение е не само възможно, но и необходимо.

               3.

               Нарушение на насоките на ЕЦБ от 16 юли 2004 г. при прилагане на член 87, параграф 1 ЕО. Европейската система на централните банки разглежда Гибралтар, подобно на 37 други територии, като различен от Обединеното кралство извънтериториален финансов център, що се отнася до статистиката на платежния баланс, международната инвестиционна позиция и валутния резерв. Анализът в обжалваното съдебно решение, който не позволява сравнение между дейността на предприятията в Гибралтар и в Обединеното кралство, противоречи на това определение, позволяващо такова сравнение и предполагащо прилагане на член 87, параграф 1 ЕО, и нарушава обвързваща норма на общностното право, каквато са насоките на ЕЦБ от 16 юли 2004 г.

               4.

               Нарушение на член 87, параграф 1 ЕО поради неспазване на изискването помощта да е предоставена от „държава-членка или чрез ресурси на държава-членка“. Като се има предвид, че съгласно член 299, параграф 4 ЕО Гибралтар е територия, която не е част от държава-членка, твърдението в обжалваното съдебно решение, че референтната рамка за прилагане на член 87, параграф 1 ЕО съответства изключително на географските граници на територията на Гибралтар, е равнозначно на разглеждане на Гибралтар като държава-членка, тъй като в противен случай никога не би могло да се изпълни условието, че помощта трябва да е предоставена от „държава-членка или чрез ресурси на държава-членка“.

               5.

               Нарушение на принципа на недопускане на дискриминация поради прилагане на съдебната практика от Решение по дело Азорски острови към случай, различен от този, за който се отнася това решение. Две са разликите между случая по дело Азорски острови и случая, разгледан в обжалваното съдебно решение. От една страна, Азорските острови са територия на държава-членка, какъвто не е случаят с Гибралтар, а от друга — по делото Азорски острови е разгледано намаление на данъчната ставка на корпоративния данък, докато в случая с Гибралтар става въпрос за нова обща система на корпоративния данък.

               6.

               Нарушение на член 87, параграф 1 ЕО, като не е прието, че са изпълнени условията за държавна помощ от гледна точка на регионалната селективност. Кралство Испания конкретно счита, че в обжалваното решение е допусната грешка при прилагане на правото, като е прието, че са изпълнени трите условия за политическа автономия, процедурна автономия и икономическа автономия, установени с решението по дело Азорски острови.

               7.

               Грешка при прилагане на правото, като е отказано да се прецени и приложи четвъртото условие, посочено от Кралство Испания в хода на производството пред Първоинстанционния съд. Дори да се приеме, че са изпълнени трите условия от решението по дело Азорски острови, е трябвало да се изиска и четвърто условие за хармонизиране в рамките на националната данъчна система на държавата-членка, от която изхожда мярката.

               8.

               Нарушение на член 87, параграф 1 ЕО, като не е прието, че са изпълнени условията за държавна помощ от гледна точка на материалната селективност. Дори да се приеме, че Гибралтар е автономна референтна рамка, за която са изпълнени условията от решението по дело Азорски острови, обжалваното съдебно решение нарушава член 87, параграф 1 ЕО при разглеждането на материалната селективност, тъй като при анализа си Първоинстанционният съд не е взел предвид обстоятелството, че с реформата на корпоративния данък, която Гибралтар възнамерява да извърши, се създава режим, при който по отношение на 28 798 от 29 000 съществуващи в Гибралтар дружества може да се приложи нулева данъчна ставка. Тези дружества се оказват особено облагодетелствани от мярката и като не приема това, обжалваното съдебно решение нарушава член 87, параграф 1 ЕО. Освен това за разлика от посоченото в решението Комисията всъщност е установила кой е общият данъчен режим.

               9.

               Липса на мотиви на решението, тъй като не е разгледано четвъртото условие, посочено от Кралство Испания.

               10.

               Нарушение на основното право за разрешаване на спора в разумен срок, тъй като производство пред Първоинстанционния съд е продължило на практика два пъти по-дълго от нормално дело, без нищо да оправдава тази продължителност, и това обстоятелство е от значение за спора.

               11.

               Нарушение на член 77, букви a) и б) от Процедурния правилник на Първоинстанционния съд, тъй като след изслушване на страните производството не е било изрично спряно.

      (1)  ОВ L 85, стр. 1.


title: Дело C-84/13 P: Решение на Съда (десети състав) от 3 юли 2014 г.  — Electrabel SA/Европейска комисия (Обжалване — Концентрация на предприятия — Решение на Комисията — Налагане на глоба — Нарушение на член 7 от Регламент (ЕИО) № 4064/89 — Контрол върху концентрациите на предприятия — Член 14, параграф 3 — Приложими критерии за определяне на размера на глобата — Отчитане на продължителността на нарушението — Забрана за прилагане на закона с обратна сила — Прилагане на Регламент (ЕО) № 139/2004 — Задължение за мотивиране)

text:
               1.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 292/6

         Решение на Съда (десети състав) от 3 юли 2014 г. — Electrabel SA/Европейска комисия
   (Дело C-84/13 P) (1)

   ((Обжалване - Концентрация на предприятия - Решение на Комисията - Налагане на глоба - Нарушение на член 7 от Регламент (ЕИО) № 4064/89 - Контрол върху концентрациите на предприятия - Член 14, параграф 3 - Приложими критерии за определяне на размера на глобата - Отчитане на продължителността на нарушението - Забрана за прилагане на закона с обратна сила - Прилагане на Регламент (ЕО) № 139/2004 - Задължение за мотивиране))
   2014/C 292/07
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Electrabel SA (представители: M. Pittie и P. Honoré, avocats)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: C. Giolito, V. Di Bucci и A. Bouquet)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Electrabel SA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 129, 4.5.2013 г.


title: Дело T-334/17: Жалба, подадена на 31 май 2017 г. — Cargolux Airlines/Комисия

text:
               24.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 239/57

         Жалба, подадена на 31 май 2017 г. — Cargolux Airlines/Комисия
   (Дело T-334/17)
   (2017/C 239/70)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Cargolux Airlines International SA (Сандвайлер, Люксембург) (представители: G. Goeteyn, solicitor, E. Aliende Rodríguez, адвокат, и C. Rawnsley, barrister)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               в случай, че Общият съд приеме първо, второ, трето или четвърто основание, да отмени изцяло член 1, параграфи 1 и 4 от Решение C(2017) 1742 окончателен на Комисията от 17 март 2017 година относно производство по прилагане на член 101 ДФЕС, член 53 от Споразумението за ЕИП и член 8 от Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария по въпроси на въздушния транспорт (дело AT.39258 — Въздушен превоз на товари) в частта относно Cargolux,

               —

               в случай, че Общият съд приеме петото основание,

                           —

                           да отмени член 1, параграф 1 изцяло, или ако член 1, параграф 1 не бъде отменен изцяло, да отмени член 1, параграф 1: i) в частта относно допълнителната такса за безопасност и плащането на комисионни; ii) в частта относно периода от 22 януари 2001 г. до края на 2002 г.; и iii) в частта относно констатацията за участие в картел съгласно обичайното значение на понятието най-рано преди 10 юни 2005 г.,

                           —

                           да отмени член 1, параграф 2 изцяло, или ако член 1, параграф 2 не бъде отменен изцяло, да отмени член 1, параграф 2: i) в частта относно допълнителната такса за безопасност и плащането на комисионни; ii) в частта относно констатацията за участие в картел съгласно обичайното значение на понятието най-рано преди 10 юни 2005 г.,

                           —

                           да отмени член 1, параграфи 3 и 4 изцяло,

               —

               в случай, че Общият съд приеме шестото основание, да отмени член 1, параграфи 2 и 3 от обжалваното решение в частта относно констатацията за участие на Cargolux в нарушение във връзка с насочени към вътрешността маршрути (тоест от летища в трети страни към летища в рамките на ЕС или в Исландия и Норвегия),

               —

               да отмени наложената на Cargolux с член 3 глоба и, ако Общият съд не отмени изцяло глобата, да я намали значително в приложение на неограничената си юрисдикция,

               —

               да постанови необходимото във връзка с член 4 в частта относно Cargolux,

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски на Cargolux.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага седем основания.

               1.

               С първото основание се твърди явна грешка в преценката, тъй като Комисията действа ultra vires, като сочи доказателства за маршрути и периоди, за които не е компетентна.

                           —

                           Жалбоподателят сочи, че Комисията неоснователно е разширила компетентността си, позовавайки се на доказателства отпреди a) 1 май 2004 г. във връзка с маршрути между Съюза и трети страни б) 19 май 2005 г. във връзка с маршрути между страни, членуващи в ЕИП (без да са държави — членки на ЕС) и трети страни; и в) 1 юни 2002 г. във връзка с маршрути между Съюза и Швейцария, в подкрепа на констатацията за нарушение на член 101 ДФЕС и член 53 от Споразумението за ЕИП, що се отнася до маршрути в рамките на ЕИП.

               2.

               С второто основание се твърди съществено процесуално нарушение, нарушение на правото на защита и явна грешка в преценката, тъй като Комисията допуска съществено процесуално нарушение и нарушение на правото на защита на жалбоподателя, като не изготвя ново изложение на възраженията преди повторно приемане на решение.

                           —

                           Жалбоподателят твърди, че Комисията неправилно е счела, че няма задължение да изготви ново изложение на възраженията, преди повторното приемане на обжалваното решение, с което нарушава правото на защита на жалбоподателя.

               3.

               С третото основание се твърди грешка при прилагане на правото и явна грешка в преценката, тъй като Комисията не извършва необходимата преценка на правния и икономически контекст, за да направи валидна констатация за наличието на нарушение по предмет.

               4.

               С четвъртото основание се твърди съществено процесуално нарушение, липса на мотиви, нарушение на правото на защита и явна грешка в правната преценка и преценката на фактическата обстановка, тъй като Комисията не установява достатъчно точно обхвата и параметрите на предполагаемото нарушение на член 101 ДФЕС и други релевантни разпоредби.

                           —

                           Жалбоподателят сочи, че твърде широкото схващане на понятието за единно продължено нарушение води до непоправима неяснота относно обхвата на нарушението, което прави невъзможно да се схване съдържанието му.

               5.

               С петото основание се твърди явна грешка в преценката, тъй като Комисията не е събрала надеждни доказателства за направените от нея изводи или не е доказала фактите в достатъчна съгласно установените правни изисквания степен.

                           —

                           Жалбоподателят твърди, че обжалваното решение съдържа фактически грешки и неправилни преценки по отношение и на трите елемента (допълнителната такса за горива, допълнителната такса за безопасност и заплащането на комисионни върху допълнителните такси) от състава на твърдяното единно продължено нарушение. Според жалбоподателя Комисията също прилага неправилно понятието за единно продължено нарушение като всеобхватна концепция с цел да може да представи като „доказателства“ разнороден набор от факти и контакти, включително действия, които са законни или без значение.

               6.

               С шестото основание се твърди грешка при прилагане на правото, тъй като Комисията неправилно твърди, че е компетентна по отношение на предполагаемо антиконкурентно съгласуване във връзка с полети от летища в трети страни към летища в рамките на ЕИП, и допуска грешка при прилагане на правото, тъй като тези дейности попадат извън териториалния обхват на член 101 ДФЕС и на член 53 от Споразумението за ЕИП.

               7.

               Със седмото основание, отнасящо се до искането за преразглеждане на глобата съгласно неограничената юрисдикция на Съда, се твърди явна грешка в преценката и нарушение на принципа на пропорционалност.

                           —

                           Жалбоподателят твърди, че Комисията неточно определя стойността на оборота, като неправилно отчита полетите към вътрешността и значително преувеличава тежестта на твърдяното нарушение. По отношение на жалбоподателя Комисията неправилно преценява тежестта и продължителността на твърдяното нарушение и погрешно отхвърля смекчаващите фактори.


title: Дело T-448/10: Жалба, подадена на 23 септември 2010 г. — Apple/СХВП — Iphone Media (IPH IPHONE)

text:
               4.12.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 328/36

         Жалба, подадена на 23 септември 2010 г. — Apple/СХВП — Iphone Media (IPH IPHONE)
   (Дело T-448/10)
   ()
   2010/C 328/63
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Apple, Inc. (Cupertino, САЩ) (представители: M. Engelman, barrister и J. Olsen, solicitor)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Iphone Media, SA (Севиля, Испания)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 21 юли 2010 г. по преписка R 1084/2009-4;

               —

               да се уважи възражението на жалбоподателя;

               —

               при условията на евентуалност, жалбоподателят иска възражението да бъде уважено по отношение на тези стоки и услуги, за които се приеме, че е налице вероятност от объркване и/или за тези стоки и услуги, за които се установи, че е налице риск заявената марка да извличе неоснователно полза от отличителния характер или от репутацията на марката на жалбоподателя или би ги увредила;

               —

               да се осъди другата страна в производството пред апелативния състав да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративната марка „IPH IPHONE“ за стоки и услуги от класове 16, 35, 38, 41 и 42 — заявка № 5562822 за марка на Общността

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: регистрация № 2901007 за марка на Общността на словната марка „IPHONE“ за стоки и услуги от класове 9, 38 и 42

      Решение на отдела по споровете: уважава частично възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: жалбоподателят счита, че обжалваното решение нарушава член 8, параграф 1, буква б) и член 8, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 207/2009, тъй като апелативният състав не е приложил правилно разпоредбите на тези членове към оспорваната марка.


title: Дело C-43/16 P: Жалба, подадена на 21 януари 2016 г. от Copernicus-Trademarks Ltd срещу решението на Общия съд (девети състав), постановено на 25 юни 2015 г. по дело T-186/12 — Copernicus-Trademarks/EUIPO

text:
               5.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 326/8

         Жалба, подадена на 21 януари 2016 г. от Copernicus-Trademarks Ltd срещу решението на Общия съд (девети състав), постановено на 25 юни 2015 г. по дело T-186/12 — Copernicus-Trademarks/EUIPO
   (Дело C-43/16 P)
   (2016/C 326/14)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Copernicus-Trademarks Ltd (представител: C. Röhl, Rechtsanwalt)

      Друга страна в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
   С определение от 14 юни 2016 г. Съдът (осми състав) обяви жалбата за недопустима.


title: Дело F-10/12: Жалба, подадена на 23 януари 2012 г. — ZZ/Комисия

text:
               3.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 65/29

         Жалба, подадена на 23 януари 2012 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-10/12)
   2012/C 65/57
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: S. A. Pappas, avocat)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяната на решението на Комисията за отказ да предостави на жалбоподателя дневни надбавки.

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението от 24 май 2011 г. на Комисията и мълчаливия отказ по неговото искане от 24 октомври 2011 г., и да се осъди Комисията да заплати дневните надбавки;

               —

               да се осъди Комисия да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-418/07: Преюдициално запитванe, отправено от Conseil d'État (Франция) на 12 септември 2007 г. — Société Papillon/Ministère du budget, des comptes publics et de la fonction publique

text:
               24.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 283/18

         Преюдициално запитванe, отправено от Conseil d'État (Франция) на 12 септември 2007 г. — Société Papillon/Ministère du budget, des comptes publics et de la fonction publique
   (Дело C-418/07)
   (2007/C 283/32)
   Език на производството: френски
   Препращаща юрисдикция
   Conseil d'État
   Страни в главното производство

      Ищец: Société Papillon

      Ответник: Ministère du budget, des comptes publics et de la fonction publique
   Преюдициални въпроси

               1)

               Доколкото данъчното предимство, произтичащо от режима на „данъчна консолидация“ дава отражение върху данъчното облагане на дружеството майка на групата, което може да компенсира печалбите и загубите на всички включени в групата дружества и да се ползва от данъчното неутрализиране на вътрешните за тази група операции, невъзможността съгласно режима по член 223 A и следващите от code général des impôts [Общия данъчен кодекс] в обхвата на данъчно консолидирана група да се включи дъщерно дружество на дъщерно дружество на дружеството майка, когато то се притежава чрез дъщерно дружество, което поради това, че е установено в друга държава-членка на Европейската общност и не осъществява дейност във Франция, не се облага с френския корпоративен данък и следователно не може само по себе си да принадлежи към група, представлява ли ограничение на свободата на установяване поради данъчните последици от избора на дружеството-майка да притежава дъщерно дружество на дъщерно дружество чрез френско дъщерно дружество или вместо това чрез дъщерно дружество, установено в друга държава-членка?

               2)

               При утвърдителен отговор — дали такова ограничение може да бъде оправдано от необходимостта да се запази съгласуваността на режима на „данъчна консолидация“ и по-конкретно на механизмите за данъчно неутрализиране на вътрешните операции в групата, предвид последиците от прилагане на режим, съгласно който установено в друга държава-членка дъщерно дружество се счита за част от група единствено във връзка с условието за непряко притежаване на дъщерно дружество на дъщерно дружество, като обаче задължително продължава да е изключено от прилагане на груповия режим, тъй като не се облага с френския данък, или от всяко друго императивно съображение от обществен интерес?


title: Дело C-203/11: Преюдициално запитване, отправено от Grondwettelijk Hof (Белгия) на 28 април 2011 г. — All projects & Developments NV и др.

text:
               23.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 219/3

         Преюдициално запитване, отправено от Grondwettelijk Hof (Белгия) на 28 април 2011 г. — All projects & Developments NV и др.
   (Дело C-203/11)
   2011/C 219/05
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Grondwettelijk Hof [Конституционен съд]

      Страни в главното производство

   Жалбоподатели:

               All projects & Developments NV

               Bouw- en Coördinatiekantoor Andries NV

               Belgische Gronden Reserve NV

               Bouwonderneming Ooms NV

               Bouwwerken Taelman NV

               Brummo NV

               Cordeel Zetel Temse NV

               DMI Vastgoed NV

               Dumobil NV

               Durabrik NV

               Eijssen NV

               Elbeko NV

               Entro NV

               Extensa NV

               Flanders Immo JB NV

               Green Corner NV

               Huysman Bouw NV

               Imano BVBA

               Immpact Ontwikkeling NV

               Invest Group Dewaele NV

               Invimmo NV

               Kwadraat NV

               Liburni NV

               Lotinvest NV

               Matexi NV

               Novus NV

               Plan & Bouw NV

               7Senses Real Estate NV

               Sibomat NV

               Tradiplan NV

               Uma Invest NV

               Versluys Bouwgroep BVBA

               Villabouw Francis Bostoen NV

               Willemen General Contractor NV

               Wilma Project Development NV

               Woningbureau Paul Huyzentruyt NV

         Встъпили страни:

               Ministerraad

               Vlaamse regering

               Immo Vilvo NV

               PSR Brownfield Developers NV

               College van de Franse Gemeenschapscommissie

               Franse Gemeenschapsregering

      Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли членове 107 и 108 от Договора за функционирането на Европейския съюз, разглеждани самостоятелно или във връзка с Решение 2005/842/ЕО на Комисията от 28 ноември 2005 година (1) относно прилагането на член 86, параграф 2 от Договора за ЕО за държавната помощ във вид на компенсация за обществена услуга, предоставена на определени предприятия, натоварени с извършването на услуги от общ икономически интерес, да се тълкуват в смисъл, че изискват Европейската комисия да бъде нотифицирана за мерките по член 3.1.3, член 3.1.10, член 4.1.20, § 3, алинея 2, член 4.1.21 и член 4.1.23 от фламандския Указ от 27 март 2009 г. за политиката по отношение на недвижимите имоти преди приемането или влизането в сила на тези разпоредби?

               2.

               С оглед на коя от трите свободи — на установяване, на предоставяне на услуги или на движение на капитали, трябва да се преценяват разпоредбите, с които на частните икономически оператори — инвеститори по проекти за обособяване на нови урегулирани поземлени имоти или по жилищни строителни проекти с големина над определен праг, се възлагат законови социални задължения, които те могат да изпълнят в натура, като предоставят за социални цели най-малко 10 % и най-много 20 % от поземлените имоти или от построените жилища, или в пари, като заплатят по 50 000 EUR за всеки непредоставен социален поземлен имот и за всяко непредоставено социално жилище, или всъщност тези разпоредби следва да се разглеждат като комплексна правна уредба, която трябва да се преценява с оглед на всяка от тези свободи?

               3.

               Предвид член 2, параграф 2, букви а) и й) от Директива 2006/123/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 година (2) относно услугите на вътрешния пазар прилага ли се тази директива спрямо задължителното предоставяне на социални жилища и апартаменти от страна на частни икономически оператори, които по закон носят такова „социално задължение“ във връзка с всяко разрешение за проекти за обособяване на нови урегулирани поземлени имоти или за жилищни строителни проекти с големина над законоустановения праг, като така предоставените социални жилища се купуват от дружества за социално настаняване на цени с предварително определен максимално допустим размер, за да бъдат след това отдавани под наем на широка категория физически лица, или направо се продават на физически лица от тази категория с посредничеството на дружества за социално настаняване?

               4.

               При утвърдителен отговор на третия преюдициален въпрос, трябва ли понятието „изисквания, които подлежат на оценка“ по член 15 от Директива 2006/123 да се тълкува в смисъл, че обхваща наложеното на частните икономически оператори задължение да допринасят за строителството на социални жилища в допълнение или като част от обичайната си дейност и да прехвърлят построените жилища на цени с определен максимално допустим размер на квазипублични организации или с тяхно посредничество, въпреки че извън това въпросните частни оператори нямат право на инициатива на пазара на социалните жилища?

               5.

               При утвърдителен отговор на третия преюдициален въпрос, трябва ли да се наложи санкция и евентуално каква трябва да бъде тази санкция,

                           а)

                           когато националният съд констатира, че ново изискване, което подлежи на оценка съгласно член 15 от Директива 2006/123, не е било конкретно оценено съобразно член 15, параграф 6 от тази директива,

                           б)

                           когато националният съд констатира, че това ново изискване не е било нотифицирано съгласно член 15, параграф 7 от Директивата?

               6.

               При утвърдителен отговор на третия преюдициален въпрос, трябва ли понятието „забранено изискване“ по член 14 от Директива 2006/123 да се тълкува в смисъл, че в изброените в този член хипотези са забранени не само националните разпоредби, които въвеждат условия за достъпа до и за упражняването на дейност по предоставяне на услуги, но и националните разпоредби, които само предвиждат, че неспазването на въпросното изискване води до отпадане на правото на финансова компенсация за извършването на задължителна по закон услуга и до загуба на предоставената финансова гаранция във връзка с извършването на тази услуга?

               7.

               При утвърдителен отговор на третия преюдициален въпрос, трябва ли понятието „конкурентни оператори“ по член 14, точка 6 от Директива 2006/123 да се тълкува в смисъл, че обхваща и публичноправната организация, чиито задачи биха могли донякъде да се пресичат с тези на доставчиците на услуги, когато тази организация взема решенията, посочени в член 14, точка 6 от Директивата, и същевременно е длъжна на последния стадий от установения поетапен механизъм да изкупува социалните жилища, построени от доставчиците на услуги в изпълнение на наложените им социални задължения?

               8.

                           а)

                           При утвърдителен отговор на третия преюдициален въпрос, трябва ли понятието „разрешителен режим“ по член 4, точка 6 от Директива 2006/123 да се тълкува в смисъл, че обхваща и сертификатите, които се издават от публичноправна организация след издаването на първоначалното разрешение за строеж или за обособяване на нови урегулирани поземлени имоти и които са необходими, за да се получи право на някои компенсации за изпълнението на социални задължения, наложени по закон и възникнали още в момента на издаването на първоначалното разрешение, и за да бъде върната финансовата гаранция, която доставчикът на услугите е длъжен да предостави на тази публичноправна организация?

                           б)

                           При утвърдителен отговор на третия преюдициален въпрос, трябва ли понятието „разрешителен режим“ по член 4, точка 6 от Директива 2006/123 да се тълкува в смисъл, че обхваща и договора, който частният икономически оператор е длъжен по закон да сключи с публичноправна организация, за да може тази организация да продава от негово име и за негова сметка социалните жилища, построени от оператора в изпълнение (в натура) на наложените му със закон социални задължения, които възникват с издаването на разрешение за строеж или за обособяване на нови урегулирани поземлени имоти, като се има предвид, че сключването на този договор е условие за валидност на разрешението?

               9.

               Трябва ли членове 49 и 56 от ДФЕС да се тълкуват в смисъл, че не допускат правна уредба, вследствие от която с издаването на разрешение за строеж или за обособяване на нови урегулирани поземлени имоти при проектите с определена големина възниква законово социално задължение за предоставяне на известен процент от поземлените имоти или жилищата за социални цели, като така предоставените социални жилища в крайна сметка трябва да се продадат на цени с определен максимално допустим размер на публичноправна организация или с нейно посредничество?

               10.

               Трябва ли член 63 ДФЕС да се тълкува в смисъл, че не допуска правна уредба, вследствие от която с издаването на разрешение за строеж или за обособяване на нови урегулирани поземлени имоти при проектите с определена големина възниква законово социално задължение за предоставяне на известен процент от поземлените имоти или жилищата за социални цели, като така предоставените социални жилища в крайна сметка трябва да се продадат на цени с определен максимално допустим размер на публичноправна организация или с нейно посредничество?

               11.

               Трябва ли понятието „обществена поръчка за строителство“ по член 1, параграф 2, буква б) от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година (3) относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки да се тълкува в смисъл, че се прилага към правна уредба, вследствие от която с издаването на разрешение за строеж или за обособяване на нови урегулирани поземлени имоти при проектите с определена големина възниква законово социално задължение за предоставяне на известен процент от поземлените имоти или жилищата за социални цели, като така предоставените социални жилища в крайна сметка трябва да се продадат на цени с определен максимално допустим размер на публичноправна организация или с нейно посредничество?

               12.

               Трябва ли членове 21, 45 и 49, 56 и 63 от Договора за функционирането на Европейския съюз и членове 22 и 24 от Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година (4) относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки, за изменение на Регламент (ЕИО) № 1612/68 и отменяща Директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО, да се тълкуват в смисъл, че не допускат режима — въведен с Книга 5 (озаглавена „Да живеем в собствения си регион“ [Wonen in eigen streek]) от фламандския Указ от 27 март 2009 г. за политиката по отношение на недвижимите имоти — съгласно който в някои общини, наречени целеви, купувачът или наемателят на поземлен имот и построени в него сгради е длъжен при прехвърлянето да докаже, че има достатъчна връзка с тези общини по смисъла на член 5.2.1, § 2 от указа?

      (1)  ОВ L 312, стр. 67; Специално издание на български език, глава 8, том 2, стр. 186.

      (2)  ОВ L 376, стр. 36; Специално издание на български език, глава 13, том 58, стр. 50.

      (3)  ОВ L 134, стр. 114; Специално издание на български език, глава 6, том 8, стр. 116 и поправка — OB L 182, 10.7.2008 г., стр. 282.

      (4)  ОВ L 158, стр. 77; Специално издание на български език, глава 5, том 7, стр. 56.


               26.2.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/1

         2011/C 63/01
   Последна публикация на Съдa на Европейския съюз в Официален вестник на Европейския съюз

         ОВ C 55, 19.2.2011 г.

      Предишни публикации

      ОВ C 46, 12.2.2011 г.

      ОВ C 38, 5.2.2011 г.

      ОВ C 30, 29.1.2011 г.

      ОВ C 13, 15.1.2011 г.

      ОВ C 346, 18.12.2010 г.

      ОВ C 328, 4.12.2010 г.

   Може да намерите тези текстове на:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Дело C-522/13: Преюдициално запитване, отправено от Juzgado Contencioso-Administrativo № 1 de Ferrol (Испания) на 1 октомври 2013 г. — Ministerio de Defensa, Navantia S.A./Concello de Ferrol

text:
               14.12.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 367/25

         Преюдициално запитване, отправено от Juzgado Contencioso-Administrativo № 1 de Ferrol (Испания) на 1 октомври 2013 г. — Ministerio de Defensa, Navantia S.A./Concello de Ferrol
   (Дело C-522/13)
   2013/C 367/44
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Juzgado Contencioso-Administrativo № 1

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Ministerio de Defensa, Navantia SA

      Ответник: Concello de Ferrol

      Преюдициален въпрос

   Съвместимо ли е данъчното освобождаване от данъка върху недвижимите имоти, от което се ползва NAVANTIA, S.L., с член 107 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) и съвместимо ли е с член 107 от ДФЕС една държава членка (Испания) да може да установи данъчно освобождаване на имот (недвижим имот с кадастрален № 2825201QA5422N0001YG), нейна собственост, отстъпен на частно предприятие с изцяло обществен капитал (NAVANTIA, S.L.), тъй като същото доставя стоки и предоставя услуги, които могат да се търгуват между държави членки?


title: Дело C-321/08: Иск, предявен на 15 юли 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания

text:
               30.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 223/38

         Иск, предявен на 15 юли 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания
   (Дело C-321/08)
   (2008/C 223/62)
   Език на производството: испански
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: W. Wils и E. Adsera Ribera)

      Ответник: Кралство Испания
   Искания на ищеца

               —

               Да се установи, че като не е приело законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2005/29/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2005 г. относно нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители на вътрешния пазар и изменение на Директива 84/450/ЕИО на Съвета, Директиви 97/7/EО, 98/27/EО и 2002/65/EО на Европейския парламент и на Съвета, и Регламент (EО) № 2006/2004 на Европейския парламент и на Съвета („Директива за нелоялни търговски практики“) или във всеки случай като не е информирало за това Комисията, Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по посочената директива.

               —

               да се осъди Кралство Испания да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Срокът, определен за транспониране във вътрешното право на Директива 2005/29, е изтекъл на 12 юни 2007 г.

      (1)  ОВ L 149, стр. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 14, стр. 260.


title: Дело C-656/15 P: Жалба, подадена на 7 декември 2015 г. от Европейската комисия срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 24 септември 2015 г. по дело T-674/11, TV2/Danmark A/S/Европейска комисия

text:
               8.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 48/27

         Жалба, подадена на 7 декември 2015 г. от Европейската комисия срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 24 септември 2015 г. по дело T-674/11, TV2/Danmark A/S/Европейска комисия
   (Дело C-656/15 P)
   (2016/C 048/32)
   Език на производството: датски

      Страни

      Жалбоподател: Европейска комисия (представители: B. Stromsky, T. Maxian Rusche и L. Grønfeldt)

      Други страни в производството: TV2/Danmark A/S, Кралство Дания, Viasat Broadcasting UK Ltd

      Искания на жалбоподателя

   Да се отмени решението на Общия съд (осми състав), постановено на 24 септември 2015 г. по дело T-674/11 TV2/Danmark A/S/Европейска комисия, в частта му, в която с него се отменя Решение 2011/839/ЕС на Комисията от 20 април 2011 г. относно мерките, приведени в действие от Дания (C 2/03) за TV2/Danmark (1), тъй като в това решение се приема, че рекламните приходи за 1995 г. и 1996 г. представляват държавна помощ.
   Да се отхвърли по същество третото направено при условията на евентуалност искане на жалбоподателя в първоинстанционното производство.
   Да се осъди жалбоподателят в първоинстанционното производство да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Жалбоподателят твърди, че Общият съд е допуснал грешка, като е тълкувал неправилно понятието „държавни ресурси“ в член 107, параграф 1 ДФЕС, включително понятието „контрол“, и като не мотивирал надлежно решението си.
   Основните доводи на жалбоподателя, изтъкнати в подкрепа на неговата жалба, са следните:

               —

               Общият съд е допуснал грешка в точки 210 и 211, като не е признал, че средствата на TV2 Reklame са държавни ресурси, защото TV2 Reklame е държавно дружество; Общият съд е приложил твърде тясно тълкуване на съдебната практика относно понятието за държавни ресурси от държавни предприятия.

               —

               Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е приложил твърде тясно тълкуване на понятието за контрол в своята преценка на държавния контрол върху средствата на TV2 Reklame. По същия начин той е допуснал грешка в точка 215, като е тълкувал твърде тясно и понятието за контрол в своята преценка на държавния контрол върху средствата във фонд TV2.

               —

               Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е тълкувал неправилно решение PreussenElektra, C-379/98, ECLI:EU:C:2001:160. Това неправилно тълкуване има основна роля за изложените мотиви от Общия съд за отмяна на спорното решение.

      (1)  ОВ L 340, 2011 г., стр. 1.


title: Дело T-248/05: Решение на Първоинстанционния съд от 24 септември 2008 г. — HUP Uslugi Polska/СХВП — Manpower (I.T.@MANPOWER) (Марка на Общността — Процедура за обявяване на недействителност — Словна марка на Общността I.T.@MANPOWER — Абсолютни основания за отказ — Отличителен характер — Липса на отличителен характер — Липса на знаци или означения, станали обичайни — Липса на марка, която е от естество да заблуди обществеността — Член 7, параграф 1, букви б)-г) и ж) и член 51, параграф 1,буква a) от Регламент (ЕО) № 40/94)

text:
               8.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 285/34

         Решение на Първоинстанционния съд от 24 септември 2008 г. — HUP Uslugi Polska/СХВП — Manpower (I.T.@MANPOWER)
   (Дело T-248/05) (1)

   (Марка на Общността - Процедура за обявяване на недействителност - Словна марка на Общността I.T.@MANPOWER - Абсолютни основания за отказ - Отличителен характер - Липса на отличителен характер - Липса на знаци или означения, станали обичайни - Липса на марка, която е от естество да заблуди обществеността - Член 7, параграф 1, букви б)-г) и ж) и член 51, параграф 1,буква a) от Регламент (ЕО) № 40/94)
   (2008/C 285/61)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: HUP Uslugi Polska sp. z o.o., по-рано HP Temporärpersonalgesellschaft mbH (Czeladz, Полша) (представител: M. Ciresa, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: Manpower Inc. (Milwaukee, Wisconsin, Съединени щати) (представители: R. Moscona, V. Marsland, solicitors, и A. Bryson, barrister)
   Предмет
   Жалба срещу Решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 5 април 2005 г. (Преписка № R 124/2004-4) относно процедура за обявяване на недействителност между MP Temporärpersonal GmbH и Manpower Inc.
   Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда HUP Uslugi Polska sp. z o.o. да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 217, 3.9.2005 г.


title: Дело T-543/15 R: Определение на председателя на Общия съд от 17 декември 2015 г. — Lysoform Dr. Hans Rosemann и др./ECHA (Обезпечително производство — REACH — Предоставяне на пазара и употреба на биоциди — Включване на дружество в списъка по член 95 от Регламент (ЕС) № 528/2012 като доставчик на активно вещество — Молба за спиране на изпълнението — Липса на неотложност)

text:
               15.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 59/19

         Определение на председателя на Общия съд от 17 декември 2015 г. — Lysoform Dr. Hans Rosemann и др./ECHA
   (Дело T-543/15 R)
   ((Обезпечително производство - REACH - Предоставяне на пазара и употреба на биоциди - Включване на дружество в списъка по член 95 от Регламент (ЕС) № 528/2012 като доставчик на активно вещество - Молба за спиране на изпълнението - Липса на неотложност))
   (2016/C 059/21)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH (Берлин, Германия), Ecolab Deutschland GmbH (Монхайм на Рейн, Германия), Schülke & Mayr GmbH (Нордерщед, Германия) и Diversey Europe Operations BV (Утрехт, Нидерландия) (представители: K. Van Maldegem, M. Grunchard и P. Sellar, avocats)

      Ответник: Европейска агенция по химикали (ECHA) (представители: C. Buchanan и W. Broere)

      Предмет

   Молба за спиране на изпълнението на решението на ECHA от 17 юни 2015 година за включване на дружеството O. в списъка по член 95, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 528/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2012 година относно предоставянето на пазара и употребата на биоциди (ОВ L 167, стр. 1) като доставчик на активно вещество.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.

               2)

               Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело T-272/06: Решение на Първоинстанционния съд от 10 септември 2008 г.  — Evropaïki Dynamiki/Съд (Обществени поръчки за услуги — Общностна тръжна процедура — Отхвърляне на оферта — Критерии за подбор и за възлагане — Задължение за мотивиране)

text:
               25.10.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 272/22

         Решение на Първоинстанционния съд от 10 септември 2008 г. — Evropaïki Dynamiki/Съд
   (Дело T-272/06) (1)

   (Обществени поръчки за услуги - Общностна тръжна процедура - Отхвърляне на оферта - Критерии за подбор и за възлагане - Задължение за мотивиране)
   (2008/C 272/40)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Атина, Гърция) (представители: N. Korogiannakis и N. Keramidas, avocats)

      Ответник: Съд на Европейските общности (представители: първоначално M. Schauss, впоследствие D. Guild)
   Предмет
   Жалба за отмяна на решение на Съда на Европейските общности от 20 юли 2006 г. да не избере офертата, представена от жалбоподателя в рамките на обявената на 5 юли 2005 г. тръжна процедура относно предоставяне на услуги за осигуряване, развитие и поддръжка на информационни средства, а да възложи поръчката на избраните оференти.
   Диспозитив

               1.

               Отменя решението на Съда на Европейските общности да не избере офертата на Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE, представена с писмо от 20 юли 2006 г.

               2.

               Осъжда Съда да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 294, 2.12.2006 г.


title: Дело C-545/14 P: Жалба, подадена на 27 ноември 2014 г. от Aguy Clement Georgias, Trinity Engineering (Private) Ltd, Georgiadis Trucking (Private) Ltd срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 18 септември 2014 г. по дело T-168/12, Georgias и др./Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия

text:
               9.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/25

         Жалба, подадена на 27 ноември 2014 г. от Aguy Clement Georgias, Trinity Engineering (Private) Ltd, Georgiadis Trucking (Private) Ltd срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 18 септември 2014 г. по дело T-168/12, Georgias и др./Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия
   (Дело C-545/14 P)
   (2015/C 046/32)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Aguy Clement Georgias, Trinity Engineering (Private) Ltd, Georgiadis Trucking (Private) Ltd (представители: H. Mercer QC, I. Quirk, Barrister)

      Други страни в производството: Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Съда:

               —

               да отмени решението на Общия съд в неговата цялост,

               —

               да присъди обезщетението, искано от жалбоподателите в производството през Общия съд (с изключение на обезщетението, което следва да се определи от Общия съд),

               —

               при условията на евентуалност, да върне делото за ново разглеждане от Общия съд и

               —

               във всички случаи да осъди ответниците да заплатят съдебните разноски, направени от жалбоподателите.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите изтъкват четири основания:

               1.

               Първото основание е изведено от твърдението, че Обшият съд е допуснал грешка като е приел, че Регламент 314/2004 (1) дава право на Съвета да включва лица в приложението единствено поради качеството им на членове на правителството на Зимбабве (точки 57 и 66 от решението на Общия съд):

                           —

                           Регламент 314/2004 (наричан по-нататък „Регламентът“) следва да се тълкува в съответствие с Обща позиция 2004/161/ОВППС на Съвета (2) (наричана по-нататък „Общата позиция“), тъй като е приет с оглед на нейното прилагане,

                           —

                           Общият съд не е взел предвид член 4 от Общата позиция, който изисква лицата, включени в приложението, да са участвали в действия, сериозно накърняващи демокрацията, зачитането на правата на човека и върховенството на закона в Зимбабве.

               2.

               Второто основание е изведено от твърдението, че при тълкуването на член 5, параграф 1 от Общата позиция Общият съд е допуснал грешка, довела до неправилно прилагане на Регламента (точка 57 от решението):

                           —

                           обратно на приетото в решението на Общия съд, член 5, параграф 1 от Общата позиция не предвижда, че лицата, включени в приложението към Общата позиция и Регламента, трябва или да са били членове на правителството, или да са участвали в действия, сериозно накърняващи демокрацията, зачитането на правата на човека и върховенството на закона в Зимбабве,

                           —

                           всъщност Общата позиция, а следователно и Регламентът изискват лицата, включени в приложението, да отговарят и на двете условия.

               3.

               Третото основание е изведено от твърдението, че Общият съд е допуснал грешка при тълкуване на израза „в това му качество“, добавен (на 25 юни 2007 г.) при включването на Senator Georgias в приложението към Регламента (и към Общата позиция), като е приел, че става въпрос за „просто уточнение“ и че за включването е достатъчно самото качество на член на правителството (точка 58 от решението):

                           —

                           правилното от правна гледна точка тълкуване на израза, добавен при включването на Senator Georgia, е че освен качеството на член на правителството, той трябва да отговаря и на условието по член 4 от Общата позиция, тъй като думите, които следват израза „в това му качество“, са точно изискванията по член 4,

                           —

                           Общият съд е допуснал грешка при тълкуването като е приел, че добавянето на този израз е „просто уточнение“ и че самото качество на член на правителството е достатъчно за включването.

               4.

               Четвъртото основание е изведено от твърдението, че Общият съд е допуснал грешка, като във връзка с твърдението за нарушение на правото на защита е приел, че Senator Georgias не е обяснил какви доводи и доказателства е можел да изтъкне, в случай че е бил изслушан (точка 108 от решението)

                           —

                           в исковата молба ясно се посочва, че Senator Georgias изпратил до Съвета писмо (представено по делото), след което бил заличен от списъка,

                           —

                           освен това в исковата молба подробно са изредени въпросите, по които Senator Georgias би изразил становище пред Съвета, ако му беше дадена възможност за това,

                           —

                           при тези обстоятелства Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е приел, че Senator Georgias не е обяснил какви доводи и доказателства е можел да изтъкне, в случай че е бил изслушан.

      (1)  Регламент (ЕО) № 314/2004 на Съвета от 19 февруари 2004 година относно някои ограничителни мерки по отношение на Зимбабве (ОВ L 55, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 18, том 2, стр. 161)

      (2)  Обща позиция 2004/161/ОВППС на Съвета от 19 февруари 2004 година за подновяване на ограничителните мерки по отношение на Зимбабве (ОВ L 50, стр. 66).


title: Дело T-255/15: Жалба, подадена на 25 януари 2017 г. — Almaz-Antey Air and Space Defence/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки във връзка с действия, подкопаващи или застрашаващи териториалната цялост, суверенитета и независимостта на Украйна — Замразяване на средства — Юридическо лице, което подпомага материално или финансово действия, подкопаващи или заплашващи териториалната цялост, суверенитета и независимостта на Украйна — Пропорционалност — Задължение за мотивиране — Право на защита — Право на ефективна съдебна защита — Основни права — Явна грешка в преценката)

text:
               13.3.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 78/23

         Жалба, подадена на 25 януари 2017 г. — Almaz-Antey Air and Space Defence/Съвет
   (Дело T-255/15)
   ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки във връзка с действия, подкопаващи или застрашаващи териториалната цялост, суверенитета и независимостта на Украйна - Замразяване на средства - Юридическо лице, което подпомага материално или финансово действия, подкопаващи или заплашващи териториалната цялост, суверенитета и независимостта на Украйна - Пропорционалност - Задължение за мотивиране - Право на защита - Право на ефективна съдебна защита - Основни права - Явна грешка в преценката))
   (2017/C 078/31)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Joint-Stock Company „Almaz-Antey“ Air и Space Defence Corp., по-рано OAO Concern PVO Almaz-Antey (Москва, Русия) (представители: A. Haak, C. Stumpf, M. Brüggemann и B. Thiemann, адвокати)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: първоначално N. Rouam и J.-P. Hix, а впоследствие J.-P. Hix и P. Mahnič Bruni

      Предмет

   Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяната на Решение (ОВППС) 2015/432 на Съвета от 13 март 2015 година за изменение на Решение 2014/145/ОВППС относно ограничителни мерки във връзка с действия, подкопаващи или застрашаващи териториалната цялост, суверенитета и независимостта на Украйна (OВ L 70, 2015 г., стр. 47), на Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/427 на съвета от 13 март 2015 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 269/2014 относно ограничителни мерки по отношение на действия, подкопаващи или застрашаващи териториалната цялост, суверенитета и независимостта на Украйна (OВ L 70, 2015 г., стр. 1), на Решение (ОВППС) 2015/1524 на Съвета от 14 септември 2015 година за изменение на Решение 2014/145/ОВППС относно ограничителни мерки във връзка с действия, подкопаващи или застрашаващи териториалната цялост, суверенитета и независимостта на Украйна (ОВ L 239, 2015 г., стр. 157), на Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/1514 на Съвета от 14 септември 2015 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 269/2014 относно ограничителни мерки по отношение на действия, подкопаващи или застрашаващи териториалната цялост, суверенитета и независимостта на Украйна (ОВ L 239, 2015 г., стр. 30), на Решение (ОВППС) 2016/359 на Съвета от 10 март 2016 година за изменение на Решение 2014/145/ОВППС относно ограничителни мерки във връзка с действия, подкопаващи или застрашаващи териториалната цялост, суверенитета и независимостта на Украйна (ОВ L 67, 2016 г., стр. 37), на Регламент за изпълнение (ЕС) 2016/353 на Съвета от 10 март 2016 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 269/2014 относно ограничителни мерки по отношение на действия, подкопаващи или застрашаващи териториалната цялост, суверенитета и независимостта на Украйна (ОВ L 67, 2016 г., стр. 1), както и на писмото на Съвета от 31 юли 2015 г., в частта, в която тези актове се прилагат спрямо жалбоподателя и го оставят в списъците на образуванията, за които се прилагат ограничителни мерки

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Joint-Stock Company „Almaz-Antey“ Air and Space Defence Corp. Да заплати съдебните разноски.


               20.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 174/12

         Дело, заведено на 8 април 2013 г. от DB Schenker срещу Надзорния орган на ЕАСТ
   (Дело E-5/13)
   2013/C 174/08
   На 8 април 2013 г. в Съда на ЕАСТ бе заведено дело срещу Надзорния орган на ЕАСТ от Schenker North AB, Schenker Privpak AB и Schenker Privpak AS (заедно DB Schenker), представлявани от Jon Midthjell, адвокат от Advokatfirmaet Midthjell AS, с адрес: Grev Wedels plass 5, 0151 Oslo, Norway.
   Ищците искат от Съда на ЕАСТ:

               1.

               да отмени решението на Надзорния орган на ЕАСТ от 25 януари 2013 г. по дело № 73075 (DB Schenker), с което се отказва пълен или частичен достъп в съответствие с член 3, буква a) от РДД 2012 и член 4, параграф 4 и член 4, параграф 6 от РДД 2012 до документи, принадлежащи към досиетата по случаите, довели до Решение № 321/10/COL на Надзорния орган на ЕАСТ (Norway Post — системата „отстъпка за лоялност“), и се отказва да се предостави достъп до пълната версия на Решение № 321/10/COL на Надзорния орган на ЕАСТ;

               2.

               да отмени решението на Надзорния орган на ЕАСТ от 18 февруари 2013 г. по дело № 73075 (DB Schenker), с което се отказва пълен или частичен достъп в съответствие с член 4, параграф 4 и член 4, параграф 6 от РДД 2012 до документи, принадлежащи към досиетата по случаите, довели до Решение № 321/10/COL (Norway Post — системата „отстъпка за лоялност“);

               3.

               да разпореди на Надзорния орган на ЕАСТ (и на всяка встъпила страна) да поеме разноските по делото.

      Правен и фактически контекст и правни аргументи в подкрепа:

               —

               Ищицте Schenker North AB, Schenker Privpak AB и Schenker Privpak AS са част от DB Schenker group — международна група за спедиторски и логистични услуги. Schenker North AB управлява стопанските дейности на групата в Норвегия, Швеция и Дания, включително дъщерните дружества Schenker Privpak AS и Schenker Privpak AB.

               —

               На 14 януари 2013 г. ищците подадоха потвърдително заявление с Надзорния орган на ЕАСТ, за да получат достъп до документи, съдържащи се в досиетата по случаите, довели до Решение № 321/10/COL на Надзорния орган на ЕАСТ (Norway Post — системата „отстъпка за лоялност“) от 14 юли 2010 г. На 25 януари 2013 г. и 18 февруари 2013 г. Надзорният орган на ЕАСТ взе решение по искането за достъп съгласно новите си разпоредби, уреждащи достъпа на обществеността до документи (РДД 2012), въведени с Решение № 300/12/COL на Надзорния орган на ЕАСТ от 5 септември 2012 г. Ищците искат тези решения да бъдат отменени в съответствие с член 36 от Споразумението за надзор и съд, тъй като отказват пълен или частичен достъп до поисканите от тях документи.

         Ищците твърдят, че Надзорният орган на ЕАСТ:

               —

               е нарушил правото на обществеността на достъп до документи, съдържащо се в член 2, параграф 1 от РДД 2012, и задължението за мотивиране — срв. член 16 от Споразумението за надзор и съд относно отказ на достъп до документи в съответствие с член 3, буква а) от РДД 2012,

               —

               е нарушил правото на обществеността на достъп до документи, съдържащо се в член 2, параграф 1 от РДД 2012 относно отказ на достъп до документи, изцяло или частично, в съответствие с член 4, параграф 6 от РДД 2012, и че

               —

               е нарушил правото на обществеността на достъп до документи, съдържащо се в член 2, параграф 1 от РДД 2012, и задължението за мотивиране — срв. член 16 от Споразумението за надзор и съд относно отказа на достъп до документи, изцяло или частично, в съответствие с член 4, параграф 4 от РДД 2012.


title: Решение на Съда (осми състав) от 2 декември 2010 г. (преюдициално запитване от Symvoulio tis Epikrateias — Гърция) — Vassiliki Stylianou Vandorou (C-422/09), Vassilios Alexandrou Giankoulis (C-425/09), Ioannis Georgiou Askoxilakis (C-426/09)/Ypourgos Ethnikis paideias kai Thriskevmaton (Свързани дела C-422/09, C-425/09 C-426/09) (Членове 39 ЕО и 43 ЕО — Директива 89/48/ЕО — Признаване на дипломи — Понятие за професионален стаж)

text:
               29.1.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 30/7

         Решение на Съда (осми състав) от 2 декември 2010 г. (преюдициално запитване от Symvoulio tis Epikrateias — Гърция) — Vassiliki Stylianou Vandorou (C-422/09), Vassilios Alexandrou Giankoulis (C-425/09), Ioannis Georgiou Askoxilakis (C-426/09)/Ypourgos Ethnikis paideias kai Thriskevmaton
   (Свързани дела C-422/09, C-425/09 C-426/09) (1)

   (Членове 39 ЕО и 43 ЕО - Директива 89/48/ЕО - Признаване на дипломи - Понятие за професионален стаж)
   2011/C 30/10
   Език на производството: гръцки

      Запитваща юрисдикция

   Symvoulio tis Epikrateias

      Страни в главното производство

      Ищци: Vassiliki Stylianou Vandorou (C-422/09), Vassilios Alexandrou Giankoulis (C-425/09), Ioannis Georgiou Askoxilakis (C-426/09)

      Ответник: Ypourgos Ethnikis paideias kai Thriskevmaton

      Предмет

   Преюдициално запитване — Symvoulio tis Epikrateias — Тълкуване на член 4, параграф 1, буква б) от Директива 89/48/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 година относно обща система за признаване на дипломите за висше образование, издадени след завършването на професионално образование и обучение с минимална продължителност от три години (ОВ L 19, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 2, стр. 76) — Тълкуване на член 1, параграф 3 от Директива 2001/19/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 14 май 2001 година за изменение на Директиви 89/48/ЕИО и 92/51/ЕИО на Съвета относно общата система за признаване на професионални квалификации и Директиви 77/452/ЕИО, 77/453/ЕИО, 78/686/ЕИО, 78/687/ЕИО, 78/1026/ЕИО, 78/1027/ЕИО, 80/154/ЕИО, 80/155/ЕИО, 85/384/ЕИО, 85/432/ЕИО, 85/433/ЕИО и 93/16/ЕИО на Съвета относно се професиите на медицинска сестра, отговаряща за общомедицински грижи, на практикуващ стоматолог, на ветеринарен лекар, на акушерка, на архитект, на фармацевт и на лекар (ОВ L 206, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 60) — Достъп до регулирана професия или нейното упражняване при същите условия, които са в сила за местните граждани — Професия на сертифициран счетоводител данъчен консултант — Понятие за професионален стаж

      Диспозитив

   По силата на членове 39 ЕО и 43 ЕО националният орган, който отговаря за признаването на придобити в друга държава членка професионални квалификации, е длъжен да вземе предвид — когато определя евентуалните компенсаторни мерки с цел да се преодолеят съществените разлики между преминатото от молителя обучение и това, което се изисква в приемащата държава членка — всеки практически опит, който би могъл да компенсира изцяло или отчасти посочените разлики.

      (1)  ОВ C 24, 30.1.2010 г.


title: Дело C-479/12: Решение на Съда (трети състав) от 13 февруари 2014 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof — Германия) — H. Gautzsch Großhandel GmbH & Co. KG/Münchener Boulevard Möbel Joseph Duna GmbH (Преюдициално запитване — Интелектуална собственост — Промишлен дизайн на Общността — Регламент (ЕО) № 6/2002 — Член 7, параграф 1, член 11, параграф 2, член 19, параграф 2, член 88 и член 89, параграф 1, букви а) и г) — Нерегистриран промишлен дизайн на Общността — Защита — Общодостъпност — Новост — Иск за нарушение — Тежест на доказване — Погасителна давност — Изгубване поради неупражняване — Приложимо право)

text:
               29.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 93/12

         Решение на Съда (трети състав) от 13 февруари 2014 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof — Германия) — H. Gautzsch Großhandel GmbH & Co. KG/Münchener Boulevard Möbel Joseph Duna GmbH
   (Дело C-479/12) (1)

   (Преюдициално запитване - Интелектуална собственост - Промишлен дизайн на Общността - Регламент (ЕО) № 6/2002 - Член 7, параграф 1, член 11, параграф 2, член 19, параграф 2, член 88 и член 89, параграф 1, букви а) и г) - Нерегистриран промишлен дизайн на Общността - Защита - Общодостъпност - Новост - Иск за нарушение - Тежест на доказване - Погасителна давност - Изгубване поради неупражняване - Приложимо право)
   2014/C 93/19
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesgerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: H. Gautzsch Großhandel GmbH & Co. KG

      Ответник: Münchener Boulevard Möbel Joseph Duna GmbH

      Предмет

   Преюдициално запитване — Bundesgerichtshof — Тълкуване на член 7, параграф 1, първа алинея, член 11, параграф 2, член 19, параграф 2 и член 89, параграф 1, букви а) и д) от Регламент (ЕО) № 6/2002 на Съвета от 12 декември 2001 година относно промишления дизайн на Общността (ОВ L 3, 2002 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 33, стр. 70) — Понятие за общодостъпност — Тежест за доказване на имитацията на нерегистриран промишлен дизайн — Дизайн, представен в изложбено помещение извън обсега на обичайното наблюдение на специализираните среди и станал достъпен на предприятие от специализираните среди, без да е поставяно условие за поверителност — Погасяване по давност на правото да се забрани използването на всички трети лица — Изгубване поради неупражняване — Определяне на приложимото право за споровете в областта на нарушенията и недействителността на промишлените дизайни на Общността

      Диспозитив

               1.

               Член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 6/2002 на Съвета от 12 декември 2001 година относно промишления дизайн на Общността трябва да се тълкува в смисъл, че е възможно да се приеме, че в редовната стопанска практика нерегистриран промишлен дизайн може по разумен начин да стане известен на специализираните среди от съответния сектор, действащи в рамките на Европейския съюз, когато сред търговците от съответния сектор са разпространени изображения на промишления дизайн, като съдът, произнасящ се по промишлените дизайни на Общността, следва да прецени това с оглед на обстоятелствата по делото, с което е сезиран.

               2.

               Член 7, параграф 1, първо изречение от Регламент № 6/2002 трябва да се тълкува в смисъл, че е възможно да се приеме, че макар да е станал достъпен за трети лица, без изрично или мълчаливо да е поставяно условие за поверителност, нерегистрираният промишлен дизайн не е могъл по разумен начин да стане известен в редовната стопанска практика на специализираните среди от съответния сектор, действащи в рамките на Европейския съюз, доколкото той е станал достъпен само за едно-единствено предприятие от посочения сектор или е изложен само в изложбено помещение на предприятие, което се намира извън територията на Съюза, като съдът, произнасящ се по промишлените дизайни на Общността, следва да прецени това с оглед на обстоятелствата по делото, с което е сезиран.

               3.

               Член 19, параграф 2, първа алинея от Регламент № 6/2002 трябва да се тълкува в смисъл, че притежателят на защитения промишлен дизайн на Общността носи тежестта да докаже, че оспорваното използване е резултат от копиране на този промишлен дизайн. Ако обаче установи, че възлагането на посочения притежател на тежестта на доказване може да направи невъзможно или изключително трудно това доказване, произнасящият се по промишлените дизайни на Общността съд е длъжен, за да гарантира зачитането на принципа на ефективност, да използва всички процесуални средства, с които разполага по силата на националното право, за да компенсира това затруднение, включително при необходимост да приложи вътрешноправните разпоредби, предвиждащи разместване на тежестта на доказване или смекчени изисквания за доказване.

               4.

               Погасителната давност и изгубването поради неупражняване, на които ответникът може да се позове в защита срещу иска по член 19, параграф 2 и член 89, параграф 1, буква а) от Регламент № 6/2002, се уреждат от националното право, което трябва да се прилага, като се спазват принципите на равностойност и ефективност.

               5.

               Член 89, параграф 1, буква г) от Регламент № 6/2002 трябва да се тълкува в смисъл, че за исковете за унищожаване на незаконните изделия се прилага правото, включително международното частно право, на държавата членка, в която е извършено нарушението или заплахата за нарушение. Съгласно член 88, параграф 2 от този регламент за исковете за обезщетение за вредите, настъпили в резултат на действията на извършителя на нарушението, и за исковете за предоставяне на информация за тези действия с цел да се определи размерът на вредата се прилага националното право, включително международното частно право, на произнасящия се по промишлените дизайни на Общността съд, който е сезиран с делото.

      (1)  ОВ C 32, 2.2.2013 г.


title: Дело C-57/12: Преюдициално запитване, отправено от Cour constitutionnelle (Белгия) на 3 февруари 2012 г. — Fédération des maisons de repos privées de Belgique (Femarbel) ASBL/Commission communautaire commune

text:
               21.4.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 118/12

         Преюдициално запитване, отправено от Cour constitutionnelle (Белгия) на 3 февруари 2012 г. — Fédération des maisons de repos privées de Belgique (Femarbel) ASBL/Commission communautaire commune
   (Дело C-57/12)
   2012/C 118/19
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour constitutionnelle

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Fédération des maisons de repos privées de Belgique (Femarbel) ASBL

      Ответник: Commission communautaire commune

      Преюдициален въпрос

   Здравните услуги по член 2, параграф 2, буква е) и социалните услуги по член 2, параграф 2, буква й) от Директива 2006/123/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 година относно услугите на вътрешния пазар (1) следва ли да се разбират в смисъл, че са изключени от приложното поле на директивата дневните приемни центрове съгласно Наредбата на Commission communautaire commune от 24 април 2008 г. относно образуванията за прием или настаняване на възрастни хора, доколкото предоставят съответстващи на зависимото състояние на възрастните хора помощ и подходящи грижи, както и нощните приемни центрове по смисъла на същата наредба, доколкото предоставят помощ и здравни грижи, които не могат да бъдат осигурени непрекъснато на възрастните хора от техните близки?

      (1)  ОВ L 376, стр. 36; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 58, стр. 50.


title: Дело C-224/11: Решение на Съда (шести състав) от 17 януари 2013 г. (преюдициално запитване от Naczelny Sąd Administracyjny — Полша) — BGŻ Leasing sp. z o.o./Dyrektor Izby Skarbowej w Warszawie (ДДС — Доставка на лизингови услуги, съпътствана от доставка на услуги по застраховане на лизингованата вещ, извършено от лизингодателя и фактурирано от него на лизингополучателя — Квалифициране — Единна комплексна доставка или две отделни доставки — Освобождаване — Застрахователна сделка)

text:
               2.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/4

         Решение на Съда (шести състав) от 17 януари 2013 г. (преюдициално запитване от Naczelny Sąd Administracyjny — Полша) — BGŻ Leasing sp. z o.o./Dyrektor Izby Skarbowej w Warszawie
   (Дело C-224/11) (1)

   (ДДС - Доставка на лизингови услуги, съпътствана от доставка на услуги по застраховане на лизингованата вещ, извършено от лизингодателя и фактурирано от него на лизингополучателя - Квалифициране - Единна комплексна доставка или две отделни доставки - Освобождаване - Застрахователна сделка)
   2013/C 63/04
   Език на производството: полски

      Запитваща юрисдикция

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: BGŻ Leasing sp. z o.o.

      Ответник: Dyrektor Izby Skarbowej w Warszawie

      Предмет

   Преюдициално запитване — Naczelny Sąd Administracyjny — Тълкуване на член 2, параграф 1, буква в), член 28 и член 135, параграф 1, буква a) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7) — Доставка на лизингови услуги, съпътствана от доставка на услуги по застраховане на лизингованата вещ, извършено от лизинговото дружество и фактурирано от него на лизингополучателя — Квалифициране на сделката за целите на ДДС като единна комплексна доставка или две отделни доставки

      Диспозитив

               1.

               Доставката на услуги по застраховането на лизингована вещ и доставката на услуги по самия лизинг следва да се считат по принцип за отделни и самостоятелни доставки на услуги за целите на данъка върху добавената стойност. Запитващата юрисдикция следва да прецени дали с оглед на конкретните обстоятелства в главното производство съответните сделки са свързани помежду си до такава степен, че трябва да се разглеждат като една единна доставка, или, напротив, представляват самостоятелни доставки.

               2.

               Когато самият лизингодател застрахова лизингованата вещ и префактурира на лизингополучателя точния размер на разходите за застраховката, при обстоятелства като разглежданите в главното производство подобна сделка представлява застрахователна сделка по смисъла на член 135, параграф 1, буква а) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност.

      (1)  ОВ C 219, 23.7.2011 г.


title: Дело C-276/13: Определение на председателя на Съда от 11 септември 2013 г. (преюдициално запитване, отправено от Juzgado de lo Mercantil de Pontevedra — Испания) — Pablo Acosta Padín/Hijos de J. Barreras SA

text:
               7.4.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 102/30

         Определение на председателя на Съда от 11 септември 2013 г. (преюдициално запитване, отправено от Juzgado de lo Mercantil de Pontevedra — Испания) — Pablo Acosta Padín/Hijos de J. Barreras SA
   (Дело C-276/13) (1)

   2014/C 102/47
   Език на производството: испански
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 207, 20.7.2013 г.


title: Дело C-96/10: Преюдициално запитване, отправено от Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Белгия) на 22 февруари 2010 г. — Frans Bosschaert/Belgische Staat, Slachthuizen Georges Goossens en Zonen NV и Slachthuizen Goossens NV

text:
               1.5.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/28

         Преюдициално запитване, отправено от Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Белгия) на 22 февруари 2010 г. — Frans Bosschaert/Belgische Staat, Slachthuizen Georges Goossens en Zonen NV и Slachthuizen Goossens NV
   (Дело C-96/10)
   2010/C 113/44
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Rechtbank van eerste aanleg te Brussel

      Страни в главното производство

               Ищец

               :

               Frans Bosschaert

               Ответници:

               :

                           Belgische Staat

                           Slachthuizen Georges Goossens NV

                           Slachthuizen Goossens NV

      Преюдициални въпроси

               1.

               Общностното право представлява ли пречка за националната юрисдикция да приложи предвидената в националния правен ред за вземанията срещу държавата петгодишна погасителна давност към вземанията, свързани с възстановяване на налози, платени на държава членка въз основа на смесена система от помощи и налози, която е била не само отчасти неправомерна, но и същевременно отчасти в несъответствие с общностното право, и които налози са платени преди влизането в сила на нова система за помощи и задължителни вноски, която замества първата система и е обявена с окончателно решение на Комисията за съвместима с общностното право, но във всеки случай не и доколкото тези вноски са наложени с обратно действие по отношение на период, предхождащ датата на това решение?

               2.

               В случай, че дадена държава членка облага частноправен субект, длъжен от своя страна да прехвърли налога на други частноправни субекти, с които той извършва търговска дейност в сектор, в който държавата членка е предвиждала смесена система от помощи и налози, която в последствие се оказва не само отчасти неправомерна, но и същевременно в несъответствие с общностното право, общностното право допуска ли положение, при което съгласно националните разпоредби спрямо искането за връщане на несъвместими с общностностното право вноски по отношение на държавата членка за тези частноправни субекти се прилага по-кратък давностен срок, докато спрямо искането за връщане на същите вноски по отношение на друг частноправен субект, действащ като посредник, се прилага по-дълъг давностен срок, така че този посредник вероятно се намира в положение, при което вземането срещу него не е погасено, но е погасено вземането срещу държавата членка, поради което други икономически оператори могат да заведат съдебно производство срещу него и той евентуално трябва да предяви иск за обезщетение срещу държавата членка, но не може да поиска връщане от държавата членка на направените пряко от него вноски?

               3.

               Общностното право представлява ли пречка за държава членка да се позове на особено изгодните за нея в сравнение с общото национално право давностни срокове, за да се защити в производство, образувано срещу нея по инициатива на частноправен субект за защита на неговите права по Договора за ЕО, в случай като отнесения до националната юрисдикция, при който тези особено изгодни давностни срокове водят до невъзможност да се иска връщане на налозите, платени на държавата членка въз основа на смесена система от помощи и налози, която е била не само отчасти неправомерна, но и същевременно отчасти в несъответствие с общностното право, въпреки че несъвместимостта с общностното право е установена от тогавашния Съд на Европейските общности едва след изтичането на тези особено изгодни давностни срокове, макар неправомерността да е съществувала преди това?


title: Съединени дела T-204/08 и T-212/08: Решение на Общия съд от 16 юни 2011 г. — Team Relocations и др./Комисия (Конкуренция — Картели — Пазар на международните услуги по преместване в Белгия — Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО — Определяне на цените — Подялба на пазара — Манипулиране на процедури по набиране на оферти — Едно и също продължавано нарушение — Отговорност за неправомерното поведение — Глоби — Насоки относно метода за определяне на размера на глобите от 2006 г.)

text:
               30.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 226/24

         Решение на Общия съд от 16 юни 2011 г. — Team Relocations и др./Комисия
   (Съединени дела T-204/08 и T-212/08) (1)

   (Конкуренция - Картели - Пазар на международните услуги по преместване в Белгия - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Определяне на цените - Подялба на пазара - Манипулиране на процедури по набиране на оферти - Едно и също продължавано нарушение - Отговорност за неправомерното поведение - Глоби - Насоки относно метода за определяне на размера на глобите от 2006 г.)
   2011/C 226/48
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Team Relocations NV (Zaventem, Белгия) (представители: H. Gilliams и J. Bocken, avocats) (Дело T-204/08); Amertranseuro International Holdings Ltd (Лондон, Обединеното кралство); Trans Euro Ltd (Лондон); и Team Relocations Ltd (Лондон) (представител: L. Gyselen, avocat) (Дело T-212/08)

      Ответник: Европейска комисия (представители: A. Bouquet, A. Antoniadis и N. von Lingen)

      Предмет

   Искане за частична отмяна на Решение C(2008) 926 окончателен на Комисията от 11 март 2008 годинa относно производство по член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/38.543 — Международни услуги по преместване), както и, при условията на евентуалност, отмяна или намаляване на наложената на жалбоподателите глоба.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбите.

               2.

               Осъжда Team Relocations NV, Amertranseuro International Holdings Ltd, Trans Euro Ltd и Team Relocations Ltd да заплатят съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 197, 2.8.2008 г.


title: Дела T-124/13 и T-191/13: Решение на Общия съд от 24 септември 2015 г. — Италия и Испания/Комисия (Езиков режим — Обявления за конкурси на общо основание за назначаване на администратори и асистенти — Избор на втория език измежду три официални езика — Език за общуване с кандидатите в конкурса — Регламент № 1 — Член 1г, параграф 1, член 27 и член 28, буква е) от Правилника за длъжностните лица — Принцип на недопускане на дискриминация — Пропорционалност)

text:
               23.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 389/29

         Решение на Общия съд от 24 септември 2015 г. — Италия и Испания/Комисия
   (Дела T-124/13 и T-191/13) (1)

   ((Езиков режим - Обявления за конкурси на общо основание за назначаване на администратори и асистенти - Избор на втория език измежду три официални езика - Език за общуване с кандидатите в конкурса - Регламент № 1 - Член 1г, параграф 1, член 27 и член 28, буква е) от Правилника за длъжностните лица - Принцип на недопускане на дискриминация - Пропорционалност))
   (2015/C 389/30)
   Езици на производството: италиански и испански

      Страни

      Жалбоподатели: Италианска република (представители: G. Palmieri, подпомагана от P. Gentili, avvocato dello Stato) (дело T-124/13) и Кралство Испания (представители: първоначално S. Centeno Huerta, впоследствие J. García-Valdecasas Dorrego, abogados del Estado) (дело T-191/13)

      Ответник: Европейска комисия (представители: по дело T-124/13, J. Currall, B. Eggers и G. Gattinara, а по дело T-191/13, J. Curral, J. Baquero Cruz и B. Eggers)

      Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателя Италианска република: Кралство Испания (представители: първоначално S. Centeno Huerta, впоследствие J. García-Valdecasas Dorrego, abogados del Estado)

      Предмет

   По дело Т-124/13, искане за отмяна, първо, на обявление за конкурс на общо основание EPSO/AST/125/12 с изпити с цел да бъде съставен списък за назначения на асистенти в областите одит, финанси/счетоводство и икономика/статистика (OВ C 394 A, 2012 г., стр. 1), второ, на обявление за конкурс на общо основание EPSO/AST/126/12 по квалификации и с изпити с цел да бъде съставен списък за бъдещи назначения на асистенти в областите биология, науки за живота и здравни науки; химия; физика и материалознание; ядрени изследвания; гражданско и машинно инженерство, инженерство в електротехниката и електрониката (OВ C 394 A, 2012 г., стр. 11) и трето, на обявление за конкурс на общо основание EPSO/AD/248/13 по квалификации и с изпити с цел да бъде съставен списък за бъдещи назначения на администратори (AD 6) в областите сигурност на сградите и инженерство в областта на специалните строителни техники (OВ C 29 A, 2013 г., стр. 1), а по дело Т-191/13 — искане за отмяна на обявление за конкурс на общо основание EPSO/AD/248/13

      Диспозитив

               1)

               Съединява дело T-124/13 и дело T-191/13 за целите на съдебното решение.

               2)

               Отменя обявлението за конкурс на общо основание EPSO/AST/125/12 за съставяне на списък с резерви за назначаване на асистенти в областите одит, финанси/счетоводство и икономика/статистика, обявлението за конкурс на общо основание EPSO/AST/126/12 за съставяне на списък с резерви за назначаване на асистенти в областите биология, науки за живота и здравни науки; химия; физика и материалознание; ядрени изследвания; гражданско и машинно инженерство, инженерство в електротехниката и електрониката, както и обявлението за конкурс на общо основание EPSO/AD/248/13 за съставяне на списък с резерви за назначаване на администратори (AD 6) в областите сигурност на сградите и инженерство в областта на специалните и строителни техники.

               3)

               Осъжда Европейската комисията да понесе, наред с направените от нея съдебни разноски, разноските на Италианска република по дело T-124/13 и тези на Кралство Испания по дело T-191/13.

               4)

               Кралство Испания понася собствените си разноски във връзка с участието си като встъпила страна по дело T-124/13.

      (1)  ОВ C 164, 8.6.2013 г.


title: Дело T-523/14: Определение на Общия съд от 27 август 2015 г. — Squeeze Life/СХВП — Evolution Fresh (SQUEEZE LIFE) (Марка на Общността — Производство по възражение — Оттегляне на заявката за регистрация — Поправка на решението, с което се приключва производството по жалбата пред апелативния състав — Липса на основание за произнасяне)

text:
               26.10.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 354/40

         Определение на Общия съд от 27 август 2015 г. — Squeeze Life/СХВП — Evolution Fresh (SQUEEZE LIFE)
   (Дело T-523/14) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Оттегляне на заявката за регистрация - Поправка на решението, с което се приключва производството по жалбата пред апелативния състав - Липса на основание за произнасяне))
   (2015/C 354/48)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Squeeze Life, SL (Аликанте, Испания) (представители: J.-B. Devaureix и L. Montoya Terán, адвокати)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: V. Melgar)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Evolution Fresh, Inc. (Сан Бернардино, Калифорния, САЩ)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 14 април 2014 г. (преписка R 595/2014-2) относно производство по възражение между Squeeze Life, SL и Evolution Fresh, Inc.

      Диспозитив

               1)

               Липсва основание за произнасяне по жалбата.

               2)

               Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) понася освен направените от нея съдебни разноски също и тези на Squeeze Life, SL.

      (1)  ОВ C 329, 22.9.2014 г.