title: Дело C-317/09 P: Жалба, подадена на 10 август 2009 г. от ArchiMEDES срещу решението, постановено от Първоинстанционния съд (пети състав) на 10 юни 2009 г. по съединени дела T-396/05 и Т-397/05, ArchiMEDES/Комисия

text:
               7.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 267/36

         Жалба, подадена на 10 август 2009 г. от ArchiMEDES срещу решението, постановено от Първоинстанционния съд (пети състав) на 10 юни 2009 г. по съединени дела T-396/05 и Т-397/05, ArchiMEDES/Комисия
   (Дело C-317/09 P)
   2009/C 267/67
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Architecture, Microclimat, Énergies Douces Europe et Sud, sarl (ArchiMEDES) (представител: P.-P. Van Gehuchten, avocat)

      Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности

      Искания на жалбоподателя

   ArchiMEDES иска от Съда да отмени решение, постановено от Първоинстанционния съд на Европейските общности на 10 юни 2009 г. по съединени дела T-396/05 и Т-397/05 и да уважи направените искания от жалбоподателя в първоинстанционното производство, а именно:

               —

               да се отмени решение на Комисията, съдържащо се в писмо от 5 октомври 2005 г., съобщено на жалбоподателя на 10 октомври 2005 г., за компенсиране на насрещни вземания, както и

               —

               да се отмени решението за възстановяване на авансово платени суми, съдържащо се в писма от 30 август 2005 г. и в дебитно известие № 3240705638 от 23 август 2005 г., съобщени на жалбоподателя на 2 септември 2005 г.,

               —

               да се обезсили решението на Комисията за прекратяване на договора от 30 август 2005 г.

               —

               да се осъди Комисията да заплати сумата от 125 906 EUR заедно със законна мораторна лихва, считано от 12 февруари 2002 г.,

               —

               при условията на евентуалност, да се осъди Комисията да заплати сумата от 103 551,90 EUR заедно със законна мораторна лихва, считано от 12 февруари 2002 г.,

         и да се осъди Комисията да заплати всички разноски за двете съдебни инстанции.

      Правни основания и основни доводи

   ArchiMEDES посочва четири правни основания в подкрепа на своята жалба. С първото си правно основание относно искането за отмяна на решението за компенсиране на вземанията, съдържащо се в писмо от 5 октомври 2005 г., жалбоподателят се позовава на нарушение от страна на Първоинстанционния съд на чл. 230 ЕО, на чл. 1291 от френския Граждански кодекс (Code civil), както и на грешка в мотивите или недостатъчност на мотивите на обжалваното съдебно решение. Според жалбоподателя решението за компенсация всъщност било обжалваем акт по смисъла на член 230 ЕО и решението на Комисията в случая било прието при нарушение на условията, предвидени в член 1291 от Френския граждански кодекс, уреждащ договора, сключен между ArchiMEDES и Комисията, според който при оспорване на вземане последното придобива характер на установено само след постановяване на съдебното решение, с което длъжникът се осъжда да заплати на кредитора посоченото вземане. Ето защо Първоинстанционният съд бил нарушил горепосочените разпоредби, като е постановил, че жалбоподателят вече нямал интерес да иска отмяна на решението от 5 октомври 2005 г., тъй като то представлявало неправомерен едностранен акт.
   С второто си правно основание жалбоподателят се позовава на нарушение на член 6 от Европейската конвенция за защита на правата на човека, на член 64 от Процедурния правилник на Първоинстанционния съд, на общия принцип litis denuntiatio, на правото на защита, и на правото на справедлив съдебен процес, тъй като Първоинстанционният съд, без да излага мотиви, бил отказал да уважи искането, целящо да бъдат призовани другите страни по договора и съдебното решение да бъде постановено общо за всички страни по договора. Този отказ на практика нарушавал равенството между страните по договор, обвързващ Комисията и множество партньори, тъй като Комисията би могла евентуално да насочи иска си към всичките си съдоговорители, докато тази възможност не съществувала в хипотезата, при която искът е подаден от един от съдоговорителите ѝ.
   С третото си правно основание, което се състои от две части, жалбоподателят се позовава на нарушение от страна на Първоинстанционния съд на членове 1134 и 1165 от Code civil, на принципа на доказателствената сила на актовете, на членове 1.1 и 10 от договор BU/209/95, на членове 2.1, 2.2, 21.1 и 21.4 от приложение II към същия договор, както и на недостатъчност или грешка в мотивите на обжалваното съдебно решение. Жалбоподателят твърди, че Първоинстанционният съд е нарушил горепосочените разпоредби, от една страна, като е разгледал отделно правата и задълженията на отделните съдоговорители, въпреки че те са общо и солидарно задължени за изпълнението на договор BU/209/95 и, от друга страна, като е преценил, че жалбоподателят има качеството на трета страна по отношение на договора, поради статута му на подизпълнител, макар той в действителност да е бил страна по договора.
   С четвъртото си правно основание жалбоподателят се позовава на нарушение от страна на Първоинстанционния съд на членове 1134 и 1184 от Code civil, на принципа на доказателствената сила на актовете, на член 5 от приложение II към договор BU/209/95, както и на недостатъчност и противоречивост на мотивите на обжалваното съдебно решение, доколкото Първоинстанционният съд признал правото на Комисията да прекрати едностранно посочения договор към 30 август 2005 г., въпреки че той бил посочил, че окончателният доклад е приет мълчаливо от Комисията повече от три години по-рано.


title: Дело T-225/17: Жалба, подадена на 19 април 2017 г. — Adapta Color/EUIPO — Coatings Foreign IP (Bio proof ADAPTA)

text:
               26.6.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 202/23

         Жалба, подадена на 19 април 2017 г. — Adapta Color/EUIPO — Coatings Foreign IP (Bio proof ADAPTA)
   (Дело T-225/17)
   (2017/C 202/38)
   Език на жалбата: испански

      Страни

      Жалбоподател: Adapta Color, SL (Пенискола, Испания) (представители: G. Macías Bonilla, G. Marín Raigal и E. Armero Lavie, abogados)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Coatings Foreign IP Co. LLC (Уилмингтън, Делауеър, Съединени щати)

      Данни за производството пред EUIPO

      Притежател на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словните елементи „Bio proof ADAPTA“ — марка на Европейския съюз № 4 582 599

      Производство пред EUIPO: производство по обявяване на недействителност

      Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 6 февруари 2017 г. по преписка R 311/2016-5

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да уважи настоящата жалба в нейната цялост,

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди ответника и евентуално встъпилата в негова подкрепа страна да заплатят съдебните разноски по настоящото производство, както и разноските, възникнали в хода на производството по обявяване на недействителност и на производството по обжалване пред EUIPO.

      Изложени основания

   Основанията и твърденията са същите като по дело T-223/17.


title: Съединени дела С-75/05 P и С-80/05 P: Решение на Съда (първи състав) от 11 септември 2008 г. — Федерална република Германия (C-75/05 P), Glunz AG, OSB Deutschland GmbH (C-80/05 P)/Kronofrance SA, Комисия на Европейските общности (Обжалване — Държавни помощи — Решение на Комисията, което не повдига възражения — Жалба за отмяна — Допустимост — Заинтересовани страни — Регионални помощи в полза на големи инвестиционни проекти — Многосекторна рамка от 1998 г.)

text:
               8.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 285/2

         Решение на Съда (първи състав) от 11 септември 2008 г. — Федерална република Германия (C-75/05 P), Glunz AG, OSB Deutschland GmbH (C-80/05 P)/Kronofrance SA, Комисия на Европейските общности
   (Съединени дела С-75/05 P и С-80/05 P) (1)

   (Обжалване - Държавни помощи - Решение на Комисията, което не повдига възражения - Жалба за отмяна - Допустимост - Заинтересовани страни - Регионални помощи в полза на големи инвестиционни проекти - Многосекторна рамка от 1998 г.)
   (2008/C 285/02)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподатели: Федерална република Германия (представители: W.-D. Plessing, C. Schulze-Bahr, M. Núñez-Müller, Rechtsanwalt)(C-75/05 P), Glunz AG, OSB Deutschland GmbH (представител: H.-J. Niemeyer, Rechtsanwalt)

      Други страни в производството: Kronofrance SA (представители: R. Nierer и L. Gordalla, Rechtsanwälte), Комисия на Европейските общности, (представител: V. Kreuschitz)
   Предмет
   Жалба срещу Решение на Първоинстанционния съд (четвърти състав) от 1 декември 2004 г. по дело Kronofrance /Комисия, подкрепяна от Glunz AG и OSB Deutschland (T-27/02), с което Първоинстанцинният съд отменя Решение SG (2001) D на Комисията от 25 юли 2001 г. да не повдига възражения срещу държавната помощ, предоставена от германските власти на Glunz AG — Нарушение на член 230, алинея 4 ЕО — Нарушение на член 87, параграф 3 EО — Нарушение на член 64 от Процедурния правилник на Първоинстанционния съд
   Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбите.

               2.

               Осъжда Федерална република Германия да заплати съдебните разноски по дело C-75/05 P.

               3.

               Осъжда Glunz AG и OSB Deutschland GmbH да заплатят съдебните разноски по дело C-80/05 P.

               4.

               Комисията на Европейските общности понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 106, 30.4.2005 г.


title: Дело C-556/13: Решение на Съда (четвърти състав) от 26 март 2015 г. (преюдициално запитване от Lietuvos Aukščiausiasis Teismas — Литва) — „Litaksa“ UAB/„BTA Insurance Company“ SE (Преюдициално запитване — Задължителна застраховка „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства — Директива 90/232/ЕИО — Член 2 — Различен размер на застрахователната премия в зависимост от това на коя територия се използва превозното средство)

text:
               26.5.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/4

         Решение на Съда (четвърти състав) от 26 март 2015 г. (преюдициално запитване от Lietuvos Aukščiausiasis Teismas — Литва) — „Litaksa“ UAB/„BTA Insurance Company“ SE
   (Дело C-556/13) (1)

   ((Преюдициално запитване - Задължителна застраховка „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства - Директива 90/232/ЕИО - Член 2 - Различен размер на застрахователната премия в зависимост от това на коя територия се използва превозното средство))
   (2015/C 171/05)
   Език на производството: литовски

      Запитваща юрисдикция

   Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

      Страни в главното производство

      Жалбоподател:„Litaksa“ UAB

      Ответник:„BTA Insurance Company“ SE

      Диспозитив

   Член 2 от Трета директива 90/232/ЕИО на Съвета от 14 май 1990 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно застраховките „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства, изменена с Директива 2005/14/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2005 г., трябва да се тълкува в смисъл, че в обхвата на понятието „единна застрахователна премия“ по смисъла на този член не попада застрахователна премия, която се различава в зависимост от това дали застрахованото превозно средство ще се използва единствено на територията на държавата членка, където е неговото обичайно домуване, или ще се използва на цялата територия на Европейския съюз.

      (1)  ОВ C 24, 25.1.2014 г.


title: Дело C-497/06 P: Жалба, подадена на 5 декември 2006 г. от CAS Succhi di Frutta SpA срещу решението на Първоинстанционния съд (втори състав), постановено на 13 септември 2006 г. по дело T-226/01, CAS Succhi di Frutta SpA/Комисия

text:
               24.2.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 42/10

         Жалба, подадена на 5 декември 2006 г. от CAS Succhi di Frutta SpA срещу решението на Първоинстанционния съд (втори състав), постановено на 13 септември 2006 г. по дело T-226/01, CAS Succhi di Frutta SpA/Комисия
   (Дело C-497/06 P)
   (2007/C 42/16)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Жалбоподател: CAS Succhi di Frutta SpA (представители: F. Sciadudone, R. Sciaudone и D. Fioretti, avvocati)

      Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               Да се отмени оспорваното решение и делото да се върне на Първонстанционния съд за решаване по същество, в съответствие с указанията, дадени от Съда на Европейските общности.

               —

               Да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски по настоящото производство и по дело Т-226/01.

         Правни основания и основни доводи
   Основанията, на които се оспорва решението на Първоинстанционния съд, могат да бъдат разделени на четири групи, отнасящи се до: значението на решението по делото Комисия/CAS (Дело С-496/99 Р), замяната на плодовете, коефициентите на еквивалентност и разноските по правната защита на ищеца.
   По отношение на значението на решението, постановено по делото Комисия/CAS (Дело С-496/99 Р) жалбоподателят твърди, че е налице изопачаване и преиначаване на доводите му относно значението на решението Комисия/CAS по дело Т-226/01, че е нарушен принципът за сила на пресъдено нещо, че в решението по делото Комисия/CAS са преиначени исканията за обезщетение за вреди и че е налице грешка при преценката на предпоставките за упражняване на правото на иск за обезщетение за вреди.
   По отношение на замяната на плодовете, жалбоподателят твърди, че решението не е мотивирано в частта относно претърпените вследствие на замяната на плодовете вреди и че е налице явна грешка при преценката на исканията на жалбоподателя относно неправомерния характер на процедурата по възлагане на обществената поръчка; че е налице грешка при преценката на правното значение на замяната на плодовете в рамките на механизма за възлагане на обществената поръчка; че е налице нарушение на принципа за сила на пресъдено нещо по отношение на момента, в който замяната на плодовете е била установена със сигурност, изопачаване на наличните в материалите по делото доказателства и липса на мотиви в частта относно предимствата, свързани със замяната на плодовете и с това, че този факт е бил известен от март 1996 г., нарушение на процесуалните правила, явно изопачаване на доказателствата, както и нарушение на общите принципи относно доказателствената тежест.
   По отношение на коефициентите на еквивалентност жалбоподателят твърди, че погрешно е определено количеството плодове, което следва да се вземе предвид за определяне размера на вредата.
   В заключение, по отношение на направените разноски за правна защита, ищецът се позовава на нарушение на принципа за обезщетяване на вредите, свързани с разходите за правна и техническа помощ, както и на принципа за обезщетяване за вредите, свързани с разходите по участието в процедурата по възлагане на обществената поръчка.


title: Дело F-37/16: Жалба, подадена на 29 юли 2016 г. — ZZ/ЕИБ

text:
               12.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 335/54

         Жалба, подадена на 29 юли 2016 г. — ZZ/ЕИБ
   (Дело F-37/16)
   (2016/C 335/71)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: B. Maréchal, lawyer)

      Ответник: Европейска инвестиционна банка (ЕИБ)

      Предмет на производството

   Отмяна на решението, постановено в производство за разследване във връзка със зачитането на човешкото достойнство на работното място поради твърдения за сексуален тормоз, с което подаденото от жалбоподателката оплакване се отхвърля, както и исканията ѝ за заплащане на обезщетение за претърпените морални вреди и направените медицински разноски.

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателката иска от Съда на публичната служба:

               —

               да отмени решението от 16 октомври 2015 г., постановено в производство за разследване във връзка със зачитането на човешкото достойнство на работното място, образувано по искане на жалбоподателката от 20 май 2015 г. срещу висшестоящия ѝ, извършено от специална комисия за разследване, както и отмяна на доклада на специалната комисия за разследване от 14 септември 2015 г. във връзка с искането на жалбоподателката за разследване във връзка със зачитането на човешкото достойнство на работното място, с който оплакването ѝ е отхвърлено и са дадени неподходящи препоръки, включително за „прочистване“ на доклада,

               —

               да присъди обезщетение за направените медицински разноски в резултат на претърпяната от жалбоподателката вреда, в размер на (i) 977 EUR до настоящия момент (с включен ДДС) и (ii) предвиждан размер от 5 850 EUR за бъдещи медицински разноски,

               —

               да присъди обезщетение за претърпените от жалбоподателката неимуществени вреди в размер на 20 000 EUR,

               —

               да се осъди ЕИБ да заплати съдебните разноски.


title: Дело F-92/13: Жалба, подадена на 20 септември 2013 г. — ZZ/Комисия

text:
               16.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 336/32

         Жалба, подадена на 20 септември 2013 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-92/13)
   2013/C 336/71
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: S. Orlandi, адвокат)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Искане за отмяна на решението, с което се изчислява бонусът към пенсионните права, придобити от жалбоподателя преди постъпването му на служба въз основа на новите ОРИ на членове 11 и 12 от приложение VIII към Правилника на длъжностните лица..

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се обяви за незаконосъобразен и следователно неприложим член 9 от общите разпоредби за изпълнение на член 11, параграф 2 от приложение VIII към правилника,

               —

               да се отмени решението от 15 февруари 2013 г. за предоставяне на бонус към пенсионните права, придобити от жалбоподателя преди постъпването му на служба, в рамките на прехвърлянето на последните към пенсионната схема на институциите на Европейския съюз (наричана по-нататък „ПСИЕС“), в приложение на общите разпоредби за изпълнение (наричани по-нататък „ОРИ“) на член 11, параграф 2 от приложение VIII към Правилника от 3 март 2011 г.,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-303/15: Преюдициално запитване от Sąd Okręgowy w Łodzi (Полша), постъпило на 22 юни 2015 г. — Наказателно производство срещу G.M. и M.S.

text:
               21.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 311/21

         Преюдициално запитване от Sąd Okręgowy w Łodzi (Полша), постъпило на 22 юни 2015 г. — Наказателно производство срещу G.M. и M.S.
   (Дело C-303/15)
   (2015/C 311/25)
   Език на производството: полски

      Запитваща юрисдикция

   Sąd Okręgowy w Łodzi

      Страни в главното производство

   G.M. и M.S.

      Преюдициален въпрос

   Може ли член 8, параграф 1 от Директива 98/34/ЕО от 22 юни 1998 година за определяне на процедура за предоставяне на информация в областта на техническите стандарти и регламенти (1) да се тълкува в смисъл, че допуска диференциация на последиците от липсата на нотификация на разпоредби, представляващи технически регламенти, тоест може ли за разпоредбите, които се отнасят до свободи, неподлежащи на ограничения по член 36 от Договора за функционирането на Европейския съюз, липсата на нотификация да води до невъзможност за прилагането им по конкретно разглежданото дело, а за разпоредбите, които се отнасят до свободи, подлежащи на ограничения по член 36 от Договора, да се допуска националният съд, който е и съд на Съюза, да преценява дали въпреки липсата на нотификация са съвместими с изискванията по член 36 от Договора и не следва да бъдат оставяни без приложение?

      (1)  ОВ L 204, стр. 37; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 23, стр. 207.


title: Дело T-46/10: Иск, предявен на 28 януари 2010 г. — Faci/Комисия

text:
               17.4.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 100/53

         Иск, предявен на 28 януари 2010 г. — Faci/Комисия
   (Дело T-46/10)
   2010/C 100/79
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Faci SpA (Милано, Италия) (представители: S. Piccardo, S. Crosby и S. Santoro, lawyers)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на ищеца

               —

               да се отмени обжалваното решение, в частта в която с него се приема, че жалбоподателят е участвал в споразумение за определяне на цените, разпределяне на пазарите чрез квоти за продажба и разпределяне на клиентелата,

               —

               да се отмени или да се намали значително наложената на жалбоподателя глоба,

               —

               да се отмени решението в частта, в която първоначално определената за налагане на дружеството Bärlocher глоба е намалена или да се намали съществено направеното намаление,

               —

               да се осъди Комисия да заплати съдебните разноски на жалбоподателя.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят иска отмяна на Решение на Комисията от 11 ноември 2009 г. (Преписка № COMP/38.589-Термични стабилизатори) в частта, в която Комисията приема, че жалбоподателят е виновен за нарушение на член 81 ЕО (понастоящем член 101 от ДФЕС) и на член 53 от Споразумението за ЕИП, тъй като е участвал в споразумение за определяне на цените, разпределяне на пазарите чрез определяне на квоти за продажба и разпределяне на клиентелата в сектора на епоксидното соево масло ESBO или на естерите. При условията на евентуалност жалбоподателят иска значително намаляване на наложената му глоба.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят твърди, че Комисията е нарушила някои общи принципи на правото, допуснала е няколко явни грешки в преценката, нарушила е принципите на добра администрация и на равно третиране и е превишила правата си, а също, че е нарушила принципа на ненарушаване на конкуренцията, нарушила е задължението за мотивиране и не е приложила Насоките относно метода за определяне на глобите от 2006 година. Жалбоподателят излага пет правни основания:

               —

               Комисията допуснала явна грешка в преценката като отдала прекалено малко значение на доказателствата за периода, предхождащ участието на жалбоподателя в картела и твърде голямо значение на другите доказателства. В резултат на това значението на факта, че типичен, действащ картел за определяне на цените, разпределяне на пазарите, разпределяне на клиентелата, за увреждащи клиентелата цени и даже тайни подкупи престанал да действа преди началото на участието на жалбоподателя в него, не били правилно оценени при определяне на тежестта на допуснатото от жалбоподателя нарушение.

               —

               Комисията нарушила принципа на равно третиране като третирала жалбоподателя по същия начин както другите предприятия, независимо че в сравнение с тежестта на техните нарушения, тежестта на неговото нарушение предполагала да бъде третиран значително по-различно. Комисията приела, че при определяне на глобата трябва да се вземе предвид разлика само от 1 % от стойността на продажбите на съответния пазар въпреки че жалбоподателят извършил по-малко нарушения и че нито едно от тях не било само по себе си типичен картел и въпреки установеното неприлагане от страна на жалбоподателя на условията на картела. Освен това Комисията нарушила забраната за дискриминация като уведомила жалбоподателя, че е обект на разследване много по-късно от другите предприятия, като по този начин му причинила вреди.

               —

               Комисията нарушила принципа на добра администрация поради неразумната продължителност на административната процедура и поради спирането на същата за разглеждане на инцидентен въпрос. Принципът на равно третиране бил нарушен от Комисията тъй като действията ѝ несправедливо увреждали жалбоподателя, който би трябвало да получи значително по-голямо намаление на глобата от получения 1 %.

               —

               Жалбоподателят оспорва намаляването на глобата на дружеството Bärlocher (с повече от 95 %), което е реален или възможен конкурент на жалбоподателя, на основание липса на компетентност, нарушение на принципа на равно третиране в широк смисъл и на задължението за мотивиране. Според жалбоподателя намаляването на размера на глобата е равнозначно на субсидия, която може да доведе до нарушаване на конкуренцията. В допълнение или при условията на евентуалност, жалбоподателят твърди, че основанията за намаляване на глобата не били изложени от Комисията във варианта на решението, изпратено на жалбоподателя, което било равнозначно на нарушаване на задължението за мотивиране.

               —

               Глобата била наложената на жалбоподателя в нарушение на Насоките относно метода за определяне на глобите от 2006 година и на произтичащите от тях принципи. При определяне на глобата Комисията не оценила правилно факта, че за разлика от другите предприятия, жалбоподателят не участвал в типичните нарушения на картела и че той показал конкурентно поведение на целия съответен пазар. Тежестта на нарушението на жалбоподателя била неправилно оценена като неправилно му било вменено антиконкурентно поведение. Освен това Комисията не преценила действителната роля на дружеството Faci, не взела предвид малките размери на жалбоподателя, ограничените му пазарни възможности и неговата неспособност да наруши конкуренцията в сравнение с другите предприятия и не направила необходимите в това отношение корекции, на основание точка 37 от Насоките за относно метода за определяне на глобите от 2006 г., за да ги приложи законосъобразно.


title: Дело T-381/10: Жалба, подадена на 8 септември 2010 г. — Sanitec Europe/Комисия

text:
               6.11.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/41

         Жалба, подадена на 8 септември 2010 г. — Sanitec Europe/Комисия
   (Дело T-381/10)
   ()
   2010/C 301/67
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Sanitec Europe Oy (Хелзинки, Финландия) (представители: J. Killick, Barrister, I. Reynolds, Solicitor, P. Lindfelt и K. Struckmann, lawyers)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени изцяло или отчасти Решение на Комисията C(2010) 4185 окончателен от 23 юни 2010 г. по дело COMP/39.092 — Санитарни инсталации за баня;

               —

               да се обяви, че жалбоподателят не носи отговорност за антиконкурентна дейност в областта на водопроводните кранове и при необходимост да се отмени спорното решение, доколкото с него се установява отговорността на жалбоподателя (или неговите филиали);

               —

               едновременно с това или при условията на евентуалност да се намали размерът на глобата;

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски;

               —

               да се приемат други подходящи мерки, предвид обстоятелствата по делото.

      Правни основания и основни доводи

   С жалбата си жалбоподателят иска отмяната съгласно член 263 ДФЕС на Решение на Комисията C(2010) 4185 окончателен от 23 юни 2010 г. по дело COMP/39.092 — Санитарни инсталации за баня, относно споразумение между предприятия, което обхваща белгийския, германския, френския, италианския, нидерландския и австрийския пазар на санитарни инсталации за бани и засяга продажните цени и обмена на деликатна търговска информация, както и, при условията на евентуалност, намаляване на размера на наложената му глоба.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква седем правни основания.
   Първо, Комисията не е оценила или изследвала икономическия контекст и поради това не е установила надлежно антиконкурентната цел на твърдените нарушения. Тя не е имала право да предположи (или да установи), че обсъжданията (i) между неконкурентни предприятия (ii) относно неикономическа цена, която никой от участниците на пазара не заплаща, има антиконкурентна цел.
   Второ, Комисията погрешно е установила, че жалбоподателят е отговорен за нарушение в областта на водопроводните кранове, като се има предвид първото правно основание и фактът, че нито жалбоподателят, нито някой от неговите филиали произвеждат водопроводни кранове.
   В допълнение Комисията не е установила надлежно наличието на твърдяното нарушение, тъй като по-специално извършеният от нея анализ на доказателствата е погрешен по отношение на Франция, Италия и дейността на Keramag Keramische Werke Aktiengesellschaft в Германия, във връзка с която се търси отговорността на жалбоподателя.
   Четвърто, Комисията не е доказала наличието на интерес от установяване на нарушение в Нидерландия, отговорността за което е била погасена.
   По-нататък, Комисията (i) не е посочила надлежно твърденията си в изложението на възраженията и (ii) не е събрала и предоставила съответните и евентуално оправдателни доказателства. Тези процесуални пропуски накърнили правото на жалбоподателя на защита.
   Като допълнително правно основание, не би следвало жалбоподателят да бъде пряко и лично отговорен за плащане на глоба в размер на 9,873,060 EUR. Самият жалбоподател не е виновен за каквото и да било незаконосъобразно поведение. Той е отговорен единствено в качеството му на дружество майка и като такъв не може да бъде пряко и лично отговорен за плащане на глоба. Освен това възможността за пряка и лична отговорност не е посочена в изложението на възраженията, което е процесуално нарушение, представляващо основание за отмяна.
   Освен това погрешно е прието, че жалбоподателят е солидарно отговорен за действията на своя филиал Keramag Keramische Werke AG. Жалбоподателят не е притежавал всички дялове в Keramag Keramische Werke AG през съответния период и нито е бил в състояние да упражнява решаващо влияние върху него, нито е упражнил такова влияние в действителност.
   Същевременно разследването на случая е било избирателно и произволно по своето естество, като се има предвид, че въобще не са били предприети действия по преследване срещу много от дружествата, обвинени в участие в предполагаемо незаконните срещи или обсъждания.
   Накрая, глобата е необосновано и несъразмерно висока, по-специално поради липсата на прилагане или влияние върху пазара. Жалбоподателят приканва Съда да упражни неограничената си компетентност съгласно член 261 ДФЕС и да намали размера на глобата.


title: Дело C-479/06: Определение на председателя на Съда от 19 юни 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция

text:
               25.8.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 199/25

         Определение на председателя на Съда от 19 юни 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция
   (Дело C-479/06) (1)

   (2007/C 199/42)

      Език на производството: гръцки

   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 326, 30.12.2006 г.


title: Дело T-476/15: Решение на Общия съд от 28 септември 2016 г. — European Food/EUIPO — Société des produits Nestlé (FITNESS) (Марка на Европейския съюз — Производство за обявяване на недействителност — Словна марка на Европейския съюз „FITNESS“ — Абсолютни основания за отказ — Липса на отличителен характер — Описателен характер — Член 7, параграф 1, букви б) и в), член 52, параграф 1, буква a) и член 76 от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Правило 37, буква б), подточка iv) и правило 50, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 2868/95 — Представяне на доказателства за първи път пред апелативния състав)

text:
               7.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 410/17

         Решение на Общия съд от 28 септември 2016 г. — European Food/EUIPO — Société des produits Nestlé (FITNESS)
   (Дело T-476/15) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство за обявяване на недействителност - Словна марка на Европейския съюз „FITNESS“ - Абсолютни основания за отказ - Липса на отличителен характер - Описателен характер - Член 7, параграф 1, букви б) и в), член 52, параграф 1, буква a) и член 76 от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Правило 37, буква б), подточка iv) и правило 50, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 2868/95 - Представяне на доказателства за първи път пред апелативния състав))
   (2016/C 410/23)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: European Food SA (Драганещи, Румъния) (представител: I. Speciac, адвокат)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: M. Rajh)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Société des produits Nestlé SA (Вьове, Швейцария) (представители: A. Jaeger-Lenz, A. Lambrecht и S. Cobet-Nüse, адвокати)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 19 юни 2015 г. (преписка R 2542/2013-4), постановено в производство за обявяване на недействителност със страни European Food и Société des produits Nestlé.

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на четвърти апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 19 юни 2015 г. (преписка R 2542/2013-4), постановено в производство за обявяване на недействителност със страни European Food SA и Société des produits Nestlé SA.

               2)

               EUIPO понася направените от нея съдебни разноски, както и тези на European Food.

               3)

               Société des produits Nestlé понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 337, 12.10.2015 г.


title: Дело C-426/09: Преюдициално запитване, отправено от Symvoulio tis Epikrateias (Гърция) на 28 октомври 2009 г. — Ioannis Georgiou Askoxylakis/Ypourgos Ethnikis Paideias kai Thriskevmaton

text:
               30.1.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/22

         Преюдициално запитване, отправено от Symvoulio tis Epikrateias (Гърция) на 28 октомври 2009 г. — Ioannis Georgiou Askoxylakis/Ypourgos Ethnikis Paideias kai Thriskevmaton
   (Дело C-426/09)
   2010/C 24/39
   Език на производството: гръцки

      Запитваща юрисдикция

   Symvoulio tis Epikrateias

      Страни в главното производство

      Ищец: Ioannis Georgiou Askoxylakis

      Ответник: Ypourgos Ethnikis Paideias kai Thriskevmaton

      Преюдициални въпроси

   „Терминът „професионален стаж“, фигуриращ в член 4, параграф 1, буква б) от Директива 89/48/ЕИО относно обща система за признаване на дипломите за висше образование, издадени след завършването на професионално образование и обучение с минимална продължителност от три години (ОВЕО L 19; Специално издание на български език, 2007 г., глава 05, том 2, стр.76), в редакцията му сила след изменението му с член 1, параграф 3 от Директива 2001/19/ЕО (ОВЕО L 206; Специално издание на български език, 2007 г., глава 05, том 6, стр.60) и преди отмяната му с член 62 от Директива 2005/36/ЕО (ОВЕО L 255; Специално издание на български език, 2007 г., глава 05, том 8, стр.3), съответства ли на термина „професионален стаж“, чието определение фигурира в член 1, буква д) от същата директива и могат ли посочените да се разглеждат като стаж, който има кумулативно има следните характеристики: a) стажът е бил придобит от заинтересованото лице след получаването на диплома, която му гарантира достъп до определена регламентирана професия в държавата членка на произход, б) стажът е бил придобит при упражняване на същата професия, за която заинтересованото лице е подало молба по силата на Директива 89/48/ЕИО (вж. термините „the profession concerned“, „la profession concernée“, „des betreffenden Berufs“, използвани съответно в английския, френския и немски текст на директивата) и в) посочената професионална дейност е упражнявана законно, а именно при спазване на изискванията и условията на съответното законодателство на държавата членка, в която е била упражнявана, така че е изключено да се вземе предвид придобитият по тази конкретна професия стаж преди уважаването на молбата, тъй като в приемащата държава членка въпросната професия не може да се упражнява законно преди уважаването на молбата [без разбира се да се засяга прилагането на член 5 от директивата, който позволява при определени условия — с оглед следване на професионално обучение извън държавата членка на произход — професията да се упражнява в приемащата държава членка с помощта на квалифициран професионалист]?“


title: Дело C-89/07: Решение на Съда (шести състав) от 11 март 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Френска република (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Длъжности в публичната администрация — Длъжности капитан и офицер (помощник-капитан) на всички кораби, плаващи под флага на държава-членка — Изискване за гражданство)

text:
               26.4.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 107/8

         Решение на Съда (шести състав) от 11 март 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Френска република
   (Дело C-89/07) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Длъжности в публичната администрация - Длъжности капитан и офицер (помощник-капитан) на всички кораби, плаващи под флага на държава-членка - Изискване за гражданство)
   (2008/C 107/11)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представител: G. Rozet)

      Ответник: Френска република (представители: G. de Bergues и O. Christmann)
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Член 39, параграф 4 ЕО — Свободно движение на работници — Изпълнение на публичноправни правомощия — Изискване за френско гражданство за заемане на длъжностите капитан и офицер (помощник-капитан) на всички кораби, плаващи под френски флаг — Несъвместимост с общностното право
   Диспозитив

               1)

               Като запазва в законодателството си изискването за френско гражданство за заемане на длъжностите капитан и офицер (помощник-капитан) на всички кораби, плаващи под френски флаг, Френската република не е изпълнила задълженията си по член 39 ЕО;

               2)

               Осъжда Френската република да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 95, 28.4.2007 г.


title: Дело C-11/10: Решение на Съда (пети състав) от 17 февруари 2011 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — Staatssecretaris van Financiën/Marishipping and Transport BV (Преюдициално запитване — Регламент (ЕИО) № 2658/87 — Обща митническа тарифа — Мита — Освобождаване — Фармацевтични субстанции — Състав — Ограничения)

text:
               2.4.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 103/7

         Решение на Съда (пети състав) от 17 февруари 2011 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — Staatssecretaris van Financiën/Marishipping and Transport BV
   (Дело C-11/10) (1)

   (Преюдициално запитване - Регламент (ЕИО) № 2658/87 - Обща митническа тарифа - Мита - Освобождаване - Фармацевтични субстанции - Състав - Ограничения)
   2011/C 103/10
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hoge Raad der Nederlanden

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Staatssecretaris van Financiën

      Ответник: Marishipping and Transport BV

      Предмет

   Преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия — Белгия — Тълкуване на приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (ОВ L 256, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 4, стр. 3) — Освободени от мито фармацевтични вещества — Вещество, което не съществува в чисто състояние — Ограничения

      Диспозитив

   Приложение I, част първа, дял II, В, точка 1, подточка i) от Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа, изменен съответно с Регламент (ЕО) № 2031/2001 на Комисията от 6 август 2001 година и Регламент (ЕО) № 1832/2002 на Комисията от 1 август 2002 година трябва да се тълкува в смисъл, че дадена фармацевтична субстанция, която фигурира в списъка със субстанциите, посочени в приложение 3 към част трета на същото приложение I, към която са добавени други, по-специално фармацевтични субстанции, не може повече да ползва освобождаването от мита, което би се прилагало, ако тази субстанция бе в чисто състояние.

      (1)  ОВ C 80, 27.3.2010 г.


title: Дело T-407/15: Жалба, подадена на 27 юли 2015 г. — Monster Energy/СХВП — Hot-Can Intellectual Property (HotoGo self-heating can technology)

text:
               21.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 311/59

         Жалба, подадена на 27 юли 2015 г. — Monster Energy/СХВП — Hot-Can Intellectual Property (HotoGo self-heating can technology)
   (Дело T-407/15)
   (2015/C 311/64)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Monster Energy Company (Corona, Съединени щати) (представител: P. Brownlow, Solicitor)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Hot-Can Intellectual Property Sdn Bhd (Cheras, Малайзия)

      Данни за производството пред СХВП

      Заявител: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорна марка: фигуративна марка на Общността със словните елементи „HotoGo self-heating can technology“— Заявка за регистрация № 11 418 101

      Производство пред СХВП: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на СХВП от 4 май 2015 г. по преписка R 1028/2014-5

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение;

               —

               да се отмени решението на отдела по споровете от 21 февруари 2014 г. по възражение № B2178567;

               —

               да отхвърли изцяло спорната марка;

               —

               да осъди СХВП да заплати направените от нея съдебните разноски, както и разноските на жалбоподателя.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009;

               —

               Нарушение на член 8, параграф 5 от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-497/07 Р: Определение на Съда (пети състав) от 27 юни 2008 г. — Philip Morris Products SA/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (Обжалване — Марка на Общността — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 — Триизмерна марка, изобразяваща формата на кутия за цигари — Отказ да се регистрира марката)

text:
               8.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 285/12

         Определение на Съда (пети състав) от 27 юни 2008 г. — Philip Morris Products SA/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
   (Дело C-497/07 Р) (1)

   (Обжалване - Марка на Общността - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 - Триизмерна марка, изобразяваща формата на кутия за цигари - Отказ да се регистрира марката)
   (2008/C 285/20)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Philip Morris Products SA (представител: T. van Innis, avocat)

      Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: A. Rassat)
   Предмет
   Жалба срещу Решение на Първоинстанционния съд (втори състав) от 12 септември 2007 г. по дело Philip Morris Products/СХВП (T-140/06), с което Първоинстанционният съд отхвърля подадената от жалбоподателя жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 24 февруари 2006 г. относно неговата заявка за регистрация като марка на Общността на формата на кутия за цигари — Нарушение на член 4 и на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 г. относно марката на Общността (ОВ L 11, 1994 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1 стр. 146) — Отличителен характер на триизмерна форма — Начини за изразяване на тази форма и момент, в който тя трябва да бъде преценена
   Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Philip Morris Products SA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 22, 26.1.2008 г.


title: Дело C-466/17: Преюдициално запитване от Tribunale di Trento (Италия), постъпило на 3 август 2017 г. — Chiara Motter/Provincia autonoma di Trento

text:
               16.10.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 347/14

         Преюдициално запитване от Tribunale di Trento (Италия), постъпило на 3 август 2017 г. — Chiara Motter/Provincia autonoma di Trento
   (Дело C-466/17)
   (2017/C 347/18)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale di Trento

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Chiara Motter

      Ответник: Provincia autonoma di Trento

      Преюдициални въпроси

               1)

               Представлява ли — с цел прилагане на принципа на недискриминация по клауза 4 от Рамковото споразумение — обстоятелството, че има успешно премината първоначална обективна проверка на професионалните качества чрез публичен конкурс, фактор, равносилен на условията за обучение, който националната юрисдикция трябва да вземе предвид, за да установи дали са в сходно положение работник на постоянен договор и работник на срочен договор, както и за да провери дали е налице обективна причина, която може да оправдае разлика в третирането между работник на постоянен договор и работник на срочен договор?

               2)

               Допуска ли принципът на недискриминация по клауза 4 от Рамковото споразумение национална правна уредба — като член 485, алинея 1 от Законодателен декрет № 297 от 16 април 1994 г. — която предвижда, че за да се определи трудовият стаж към момента на назначаване на постоянна длъжност, прослужено време до четири години на срочен договор се взема предвид изцяло, докато прослужено време над четири години се намалява с една трета за правни цели и с две трети за икономически цели, поради липсата — при работата по срочен трудов договор — на успешно премината първоначална обектива проверка на професионалните качества чрез публичен конкурс?

               3)

               Допуска ли принципът на недискриминация по клауза 4 от Рамковото споразумение национална правна уредба — като член 485, алинея 1 от Законодателен декрет № 297 от 16 април 1994 г. — която предвижда, че за да се определи трудовият стаж към момента на назначаване на постоянен договор, прослужено време до четири години на срочен договор се отчита изцяло, докато прослужено време над четири години се намалява с една трета за правни цели и с две трети за икономически цели, поради целта да се избегне проява на обратна дискриминация в ущърб на служителите на постоянна длъжност, назначени след успешно издържан публичен конкурс?


title: Дело T-113/07: Иск, предявен на 18 април 2007 г. — Toshiba/Комисия

text:
               23.6.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 140/26

         Иск, предявен на 18 април 2007 г. — Toshiba/Комисия
   (Дело T-113/07)
   (2007/C 140/47)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищец: Toshiba Corp. (Токио, Япония) (представители: J. MacLennan, Solicitor, A. Schulz и J. Borum, lawyers)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца
   Ищецът иска от Съда:

               —

               да отмени решението на Комисията от 24 януари 2007 г. — Дело COMP/F/38.899 — Комутационна апаратура с газова изолация; или

               —

               да отмени решението на Комисията, доколкото то се отнася до Toshiba; или

               —

               да измени членове 1 и 2 от решението с оглед да се отмени или съществено да се намали наложената на Toshiba глоба; и

               —

               да осъди Комисията да заплати разноските по делото, включително разноските, направените във връзка с банковата гаранция.

         Правни основания и основни доводи
   Ищецът подава иск за отмяна, съгласно член 230 ЕО, на решението на Комисията от 24 януари 2007 г. (Дело COMP/F/38.899 — Комутационна апаратура с газова изолация — C(2006) 6762 окончателен), с което Комисията констатира, че ищецът, наред с други предприятия, е отговорен за нарушение на член 81, параграф 1 ЕО и също така, от 1 януари 1994 г., на член 53 от Споразумението за ЕИП в сектора за комутационна апаратура с газова изолация (наричан по-нататък „КАГИ“), чрез поредица споразумения и съгласувани практики, състоящи се в: а) разпределяне на пазара, б) разпределяне на квоти и поддържане на съответните пазарни дялове, в) разпределяне на отделни КАГИ проекти (тръжна манипулация) на определени производители и манипулиране на търговете за тези проекти, г) определяне на цени, д) съглашения за прекратяване на лицензионни споразумения с лица, които не са членове на картела и е) размяна на поверителна информация за пазара. Субсидиарно, ищецът иска отмяна или намаление на наложените глоби.
   Според ищеца, Комисията е основала констатациите си за наличие на световен картел въз основа на три споразумения. Дори това да е така, според ищеца Комисията няма компетентност относно действия, които могат да ограничат конкуренцията извън пределите на ЕИП.
   Ищецът поддържа, че Комисията не е доказала в съответствие с необходимите правни изисквания, че той е участвал в каквито и да било споразумения или съгласувани практики да не продава в Европа, или че европейските доставчици на КАГИ компенсират японските компании за това, че те не навлизат в Европа, чрез „запълване“ с европейски проекти на европейската „ККА“ (1) квота. Ищецът поддържа още, че за потвърждение Комисията се осланя на едновременно косвени, съмнителни, непотвърдени факти, състоящи се главно в устни изявления на лицето, което иска освобождаване от глобите или намаляване на размера им и, в допълнение, не е разгледала предоставени доказателства, които опровергават уличаващите изявления.
   Нещо повече, ищецът, без да отрича, че е бил част от „споразумение по ККА“ твърди, че въпросното споразумение от световен мащаб не се отнася до Европа и по отношение на него Комисията няма компетентност. Ищецът твърди, че Комисията, в опитите си да обоснове наличие на компетентност спрямо ищеца, е изместила изцяло фокуса на правната си преценка относно това, дали е имало „общо споразумение“ (за това от японска страна да се въздържат от навлизане на европейските пазари и европейските дружества съответно да се въздържат от конкуриране в Япония) и дали определени европейски проекти са били системно докладвани на японските дружества или са „запълвали“ европейските „ККА“, като част от това „общо споразумение“. Твърди се, че Комисията не е установила отговорността на ищеца за редица нарушения на европейско равнище и че е допуснала явна грешка в преценката.
   Поддържа се още, че оспорваното решение е опорочено от процедурни нарушения. Във връзка с това ищецът твърди, че като не е предоставила надлежна аргументация и достъп до доказателства и като е изопачила доказателства, Комисията е накърнила правото му на защита.
   Субсидиарно, ищецът твърди, че Комисията, като не е разпределила пропорционално отговорността между европейските и японските дружества, е опорочила използвания метод за определяне на глобите, наложени на адресатите на решението. Ищецът поддържа, че Комисията не е преценила правилно нито тежестта, нито продължителността на нарушението и по този начин несправедливо е дискриминирала ищеца.

      (1)  „ККА“ — Квота за комутационна апаратура.


title: Дело C-346/08: Иск, предявен на 25 юли 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия

text:
               11.10.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 260/9

         Иск, предявен на 25 юли 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия
   (Дело C-346/08)
   (2008/C 260/16)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: P. Oliver и A. Alcover San Pedro)

      Ответник: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия
   Искания на ищеца

               —

               да се признае за установено, че като е отказало да приложи Директива 2001/80/EО (1) за ограничаване на емисиите на определени замърсители във въздуха, изпускани от големи горивни инсталации по отношение на електроцентралата в Lynemouth, Обединеното кралство не е изпълнило задълженията си по тази Директива,

               —

               да бъде осъдено Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Комисията твърди, че електроцентралата с твърдо гориво в Lynemouth, Northumberland представлява горивна инсталация по смисъла на директивата. Първоначално Обединеното кралство споделя това становище, но след радикална промяна в позицията, сега остро оспорва това.
   Ако, както твърди Комисията, електроцентралата в Lynemouth попада в приложното поле на директивата, тогава тя очевидно е „съществуваща инсталация“ по смисъла на член 2, параграф 10 от директивата. Не се спори между страните, че първоначалното разрешение за експлоатация е издадено преди 1 юли 1987 г. Според Комисията от това следва, че в съответствие с член 4, параграф 3, емисиите от инсталацията е трябвало да са значително намалени до 1 януари 2008 г.
   Комисията твърди, че като не е приложило директивата по отношение на електроцентралата в Lynemouth, Обединеното кралство е действало в нарушение на тази директива. Липсата на значително намаляване на емисиите от централата до 1 януари 2008 г. представлява продължавано нарушение на общностното право.

      (1)  ОВ L 309, стр. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 7, стр. 210.


title: Дело T-465/15: Определение на Общия съд от 14 септември 2016 г. — Makhlouf/Съвет

text:
               7.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 410/33

         Определение на Общия съд от 14 септември 2016 г. — Makhlouf/Съвет
   (Дело T-465/15) (1)

   (2016/C 410/51)
   Език на производството: френски
   Председателят на седми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 337, 12.10.2015 г.


title: Дело F-76/14: Определение на Съда на публичната служба (втори състав) от 17 декември 2015 г. — López Cabeza/Комисия (Публична служба — Конкурс на общо основание — Обявление за конкурс EPSO/AD/248/13 — Невключване в списъка с резерви за назначения — Недостатъчна оценка на изпитите в центъра за оценяване — Жалба за отмяна — Нарушение на обявлението за конкурс — Незаконосъобразност на даден изпит)

text:
               8.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 48/98

         Определение на Съда на публичната служба (втори състав) от 17 декември 2015 г. — López Cabeza/Комисия
   (Дело F-76/14) (1)

   ((Публична служба - Конкурс на общо основание - Обявление за конкурс EPSO/AD/248/13 - Невключване в списъка с резерви за назначения - Недостатъчна оценка на изпитите в центъра за оценяване - Жалба за отмяна - Нарушение на обявлението за конкурс - Незаконосъобразност на даден изпит))
   (2016/C 048/113)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Alfonso López Cabeza (Валядолид, Испания) (представители: G. Suárez de Castro и M. Orman, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: J. Baquero Cruz и G. Gattinara)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението жалбоподателят да не бъде включен в списъка с резерви за назначения от конкурс EPSO/AD/248/13

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като явно неоснователна.

               2)

               Осъжда Европейската комисия да поеме изцяло разноските, направени от г-н López Cabeza и да понесе своите собствени разноски.

      (1)  ОВ C 388, 3.11.2014 г., стр. 30.


title: Дело T-43/12: Жалба, подадена на 30 януари 2012 г. — Hamcho и Hamcho International/Съвет

text:
               17.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 80/25

         Жалба, подадена на 30 януари 2012 г. — Hamcho и Hamcho International/Съвет
   (Дело T-43/12)
   2012/C 80/43
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: Mohamad Hamcho (Дамаск, Сирия) и Hamcho International (Дамаск) (представител: M. Ponsard, avocat)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания жалбоподателите

   Жалбоподателите искат Общият съд:

               —

               да допусне разглеждането на настоящата жалба по реда на бързото производство;

               —

               да отмени в частта им, в която се отнасят до жалбоподателите:

                           —

                           Решение 2011/273/ОВППС, с направените до настоящия момент допълнения и изменения, включително всички решения, посочени в точка 17 от жалбата;

                           —

                           Регламент 442/2011, с направените до настоящия момент допълнения и изменения, включително всички регламенти, посочени в точка 18 от жалбата;

                           —

                           Решение 2011/782/ОВППС, с направените до настоящия момент допълнения и изменения, в частност с Решение за изпълнение 2012/37/ОВППС, съгласно точка 19 от жалбата;

                           —

                           Регламент 36/2012, съобразно направените до настоящия момент допълнения и изменения, в частност с Регламент за изпълнение 55/2012, съгласно точка 20 от жалбата.

               —

               да отмени решението на Съвета, съдържащо се в неговото Съобщение от 21 декември 2011 г. до жалбоподателите, в частта, в която вписването на техните имена в спорните списъци се запазва;

               —

               да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателите излагат две правни основания в подкрепа на своята жалба, които по същество са същите или подобни на посочените в рамките на производството по дело Jaber/Съвет, T-653/11.


title: Дело T-368/09 P: Решение на Общия съд от 8 юли 2010 г. — Sevenier/Комисия (Обжалване — Публична служба — Длъжностни лица — Оставка — Отказ на Комисията да приеме оттеглянето на оставката и да сезира комисията по инвалидност — Срок за обжалване — Закъснение — Липса на извинима грешка)

text:
               28.8.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 234/35

         Решение на Общия съд от 8 юли 2010 г. — Sevenier/Комисия
   (Дело T-368/09 P) (1)

   (Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Оставка - Отказ на Комисията да приеме оттеглянето на оставката и да сезира комисията по инвалидност - Срок за обжалване - Закъснение - Липса на извинима грешка)
   2010/C 234/62
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Roberto Sevenier (Париж, Франция) (представители: É. Boigelot и L. Defalque, avocats)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: J. Currall и D. Martin)

      Предмет

   Жалба за отмяна на определението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (трети състав) от 8 юли 2009 г. по дело Sevenier/Комисия (F-62/08, все още непубликувано в Сборника).

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Г-н Roberto Sevenier понася собствените си съдебни разноски, както и разноските на Европейската комисия за производството пред настоящата инстанция.

      (1)  ОВ C 282, 21.11.2009 г.


title: Дело C-319/15: Преюдициално запитване от Cour administrative d'appel de Paris (Франция), постъпило на 29 юни 2015 г. — Overseas Financial Limited, Oaktree Finance Limited/Ministre de l’économie, de l’industrie et du numérique

text:
               24.8.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 279/25

         Преюдициално запитване от Cour administrative d'appel de Paris (Франция), постъпило на 29 юни 2015 г. — Overseas Financial Limited, Oaktree Finance Limited/Ministre de l’économie, de l’industrie et du numérique
   (Дело C-319/15)
   (2015/C 279/31)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour administrative d'appel de Paris [Апелативен административен съд, Париж]

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Overseas Financial Limited, Oaktree Finance Limited

      Ответник: Министър на икономиката, промишлеността и цифровизацията [Ministre de l’économie, de l’industrie et du numérique]

      Преюдициален въпрос

   Нарушават ли разпоредбите на член 17 от Регламент (ЕС) № 961/2010 на Съвета от 25 октомври 2010 (1) г. член 17 от Хартата на основните права на Европейския съюз и член 1 от Допълнителния протокол към Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи, които защитават правото на собственост, във връзка с член 47 от посочената Харта и член 6, параграф 1 от посочената Конвенция, които гарантират правото на изпълнение на съдебно решение в разумен срок, по-конкретно доколкото тези разпоредби не предвиждат възможност за освобождаване на замразени финансови средства, когато трето лице има безспорно право на вземане по силата на съдебно решение, с което лице, посочено като подлежащо на мярка, свързана със замразяване, е осъдено в рамките на производство, образувано преди то да бъде посочено, да заплати в полза на третото лице обезщетение, и когато тези две лица нямат никакво, дори непряко отношение помежду си във връзка с дейностите, посочени в регламента?

      (1)  Регламент (ЕС) № 961/2010 на Съвета от 25 октомври 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕО) № 423/2007 (ОВ L 281, стр. 1)


               25.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 334/32

         Дело, заведено на 17 юли 2014 г. от Надзорния орган на ЕАСТ срещу Исландия
   (Дело E-13/14)
   (2014/C 334/13)
   На 17 юли 2014 г. в Съда на ЕАСТ беше заведено дело срещу Исландия от Надзорния орган на ЕАСТ, представляван от Markus Schneider и Maria Moustakali в качеството им на представители на Надзорния орган на ЕАСТ, с адрес: Rue Belliard 35, 1040 Brussels, Belgium.
   Надзорният орган на ЕАСТ иска от Съда на ЕАСТ:

               1.

               Да постанови, че като не е приела в предвидения срок и/или не е уведомила Надзорния орган на ЕАСТ незабавно за мерките, необходими за прилагането на акта, посочен в точка 21в от приложение XVIII към Споразумението за ЕИП (Директива 2004/113/ЕО на Съвета от 13 декември 2004 г. относно прилагане на принципа на равното третиране на мъжете и жените по отношение на достъпа до стоки и услуги и предоставянето на стоки и услуги), адаптиран към Споразумението за ЕИП с Протокол 1 и с Решение на Съвместния комитет № 147/2009 към него, Исландия не е изпълнила задълженията си по акта и по член 7 от Споразумението за ЕИП.

               2.

               Да нареди на Исландия да заплати съдебните разноски.

      Правен и фактически контекст и правни аргументи, приведени в подкрепа на иска:

               —

               Искът се отнася до неспазването от страна на Исландия в срок до 26 август 2013 г. на мотивираното становище, издадено от Надзорния орган на ЕАСТ на 26 юни 2013 г., отнасящо се до невъвеждането в нейния национален правен ред на Директива 2004/113/ЕО на Съвета от 13 декември 2004 г. относно прилагане на принципа на равното третиране на мъжете и жените по отношение на достъпа до стоки и услуги и предоставянето на стоки и услуги (наричана по-долу „актът“), посочена в точка 21в от приложение XVIII към Споразумението за Европейското икономическо пространство и адаптирана към Споразумението с Протокол 1 към него.

               —

               Надзорният орган на ЕАСТ твърди, че като не е приела и/или не е уведомила Надзорния орган на ЕАСТ в предписания срок за мерките, необходими за прилагането на акта, Исландия не е изпълнила задълженията си по член 17 от акта и член 7 от Споразумението за ЕИП.


title: Дело T-253/15: Жалба, подадена на 21 май 2015 г. — Sociedad General de Aguas de Barcelona/Комисия

text:
               27.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 245/36

         Жалба, подадена на 21 май 2015 г. — Sociedad General de Aguas de Barcelona/Комисия
   (Дело T-253/15)
   (2015/C 245/42)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Sociedad General de Aguas de Barcelona, SA (Барселона, Испания) (представител: J. de Juan Casadevall, abogado)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               при условията на евентуалност да отмени обжалваното решение в частта, с която е разпоредено възстановяване на непреките придобивания след 21 декември 2007 г. и не признато правото да се ползва изцяло данъчното предимство за целия период, предвиден в член 12, параграф 5 от Кралски законодателен декрет 4/2004 от 5 март, с който се одобрява преработеният текст на Закона за корпоративния данък, и

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Решението, обжалвано в настоящото производство, е същото като обжалваното по дела T-12/15, Banco de Santander и Santusa/Комисия и T-252/15 Ferrovial, SA и др./Комисия.
   Основанията и основните доводи са сходни на вече изтъкнатите по тези дела.
   Твърди се по-специално грешка при прилагане на правото, що се отнася до изискването за селективност, злоупотреба с власт и нарушение на принципите на равенство и защита на оправданите правни очаквания.


title: Дело T-86/13 P: Решение на Общия съд от 25 септември 2014 г. — Grazyte/Комисия (Обжалване — Публична служба — Срочно наети служители — Възнаграждение — Надбавка за експатриране — Условие, предвидено в член 4, параграф 1, буква б) от приложение VII към Правилника — Десетгодишен референтен период — Функции в международна организация)

text:
               10.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 395/43

      Решение на Общия съд от 25 септември 2014 г. — Grazyte/Комисия
      (Дело T-86/13 P) (1)

      ((Обжалване - Публична служба - Срочно наети служители - Възнаграждение - Надбавка за експатриране - Условие, предвидено в член 4, параграф 1, буква б) от приложение VII към Правилника - Десетгодишен референтен период - Функции в международна организация))
      (2014/C 395/52)
      Език на производството: италиански

         Страни

         Жалбоподател: Diana Grazyte (Utena, Литва) (представител: R. Guarino, avocat)

         Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: първоначално V. Joris, впоследствие J. Currall и G. Gattinara, подпомагани от A. Dal Ferro, avocat)

         Предмет

      Жалба срещу Решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (трети състав) от 5 декември 2012 г. по дело F-76/11, Grazyte/Комисия (F-76/11, СбПС, EU:F:2012:173), с което се иска неговата отмяна

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда г-жа Diana Grazyte да понесе направените от нея съдебни разноски, както и тези, направени от Европейската комисия в настоящото производство.

         (1)  ОВ C 101, 6.4.2013 г.


title: Дело C-277/15: Решение на Съда (първи състав) от 13 октомври 2016 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof — Германия) — Servoprax GmbH/Roche Diagnostics Deutschland GmbH (Преюдициално запитване — Сближаване на законодателствата — Диагностични медицински изделия in vitro — Директива 98/79/ЕО — Паралелен внос — Превод от вносителя на предоставените от производителя данни и указания за употреба — Процедура за допълнителна оценка на съответствието)

text:
               12.12.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 462/6

         Решение на Съда (първи състав) от 13 октомври 2016 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof — Германия) — Servoprax GmbH/Roche Diagnostics Deutschland GmbH
   (Дело C-277/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Сближаване на законодателствата - Диагностични медицински изделия in vitro - Директива 98/79/ЕО - Паралелен внос - Превод от вносителя на предоставените от производителя данни и указания за употреба - Процедура за допълнителна оценка на съответствието))
   (2016/C 462/08)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesgerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Servoprax GmbH

      Ответник: Roche Diagnostics Deutschland GmbH

      Диспозитив

   Член 9 от Директива 98/79/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 октомври 1998 година относно диагностичните медицински изделия in vitro трябва да се тълкува в смисъл, че не задължава паралелен вносител на изделие за самотестване с цел измерване на кръвната захар, което носи маркировка ЕО и е преминало оценка на съответствието от нотифициран орган, да извърши нова оценка с цел да се удостовери съответствието на етикета и указанията за употреба на посоченото изделие, поради обстоятелството че те са били преведени на официалния език на държавата членка на вноса.

      (1)  ОВ C 294, 7.9.2015 г.


title: Дело T-651/15: Жалба, подадена на 13 ноември 2015 г. — Чобанов/Парламент

text:
               8.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 48/65

         Жалба, подадена на 13 ноември 2015 г. — Чобанов/Парламент
   (Дело T-651/15)
   (2016/C 048/73)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Атанас Чобанов (Льо Плеси-Робинзон, Франция) (представител: N. Pirc Musar, lawyer)

      Ответник: Европейски парламент

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение A(2015)8659 C на Европейския парламент от 16 септември 2015 г., с което е отхвърлено потвърдителното заявление на жалбоподателя за достъп до някои документи, отнасящи се до информация за пътни разноски, дневни надбавки, надбавки за общи разходи, както и разноски за сътрудници на членове на Европейския парламент,

               —

               да разпореди Парламентът да заплати разноските на жалбоподателя съгласно членове 134 и 140 от Процедурния правилник на Общия съд, включително разноските на встъпилите страни, ако има такива страни.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания.

               1.

               Първо основание — нарушение на член 4, параграф 1, буква б) от Регламент № 1049/2001 (1) във връзка с член 8, буква б) от Регламент № 45/2001 (2), тъй като поисканите лични данни не са защитени от законодателството на Общността.

               2.

               Второ основание — нарушение на член 4, параграф 1, буква б) от Регламент № 1049/2001 във връзка с член 8, буква б) от Регламент № 45/2001, тъй като достъпът до поисканата информация е отказан, независимо че условията за оповестяване са били изпълнени.

               3.

               Трето основание — неизпълнение на общото задължение съгласно членове 2 и 4 от Регламент № 1049/2001 във връзка с член 6, параграф 3 от Регламент № 1049/2001 да се разгледа всеки отделен документ.

               4.

               Четвърто основание — нарушение на член 4, параграф 6 от Регламент № 1049/2001, тъй като отказът да се предостави частичен достъп до поисканите документи е необоснован.

               5.

               Пето основание — неизпълнение на задължението за мотивиране, както изискват член 7, параграф 1 и член 8, параграф 1 от Регламент № 1049/2001, тъй като Парламентът не е разгледал всички доводи на жалбоподателя.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, 2001 г., стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).

      (2)  Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 година относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (ОВ L 8, 2001 г, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 30, стр. 142).


title: Дело T-76/14: Жалба, подадена на 4 февруари 2014 г.  — Morningstar/Комисия

text:
               5.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 135/45

         Жалба, подадена на 4 февруари 2014 г. — Morningstar/Комисия
   (Дело T-76/14)
   2014/C 135/57
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Morningstar, Inc. (Чикаго, Съединени щати) (представители: S. Kinsella, K. Daly и P. Harrison, solicitors)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение на Комисията от 20 декември 2012 г. по преписка COMP/39.654 — Reuters Instrument Codes, публикувано в Официален вестник на 12 ноември 2013 г. (ОВ C 326, стр. 4),

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски и

               —

               да разпореди всякаква друга мярка, която Общият съд счита за подходяща.

      Правни основания и основни доводи

   В настоящия случай жалбоподателят иска отмяната на решението на Комисията по преписка COMP/39.654 — Reuters Instrument Codes, което е постановено в производство по член 102 ДФЕС и член 54 от Споразумението за ЕИП и е свързано с прилаганите от Thomson Reuters практики, създаващи бариери пред смяната между консолидирани данни в реално време. С обжалваното решение Комисията обвързва Thomson Reuters със спазването на определени ангажименти в съответствие с член 9 от Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета (1) и постановява, че вече не съществуват основания за предприемането на действия. Жалбоподателят е конкурент на Thomson Reuters.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири правни основания.

               1.

               В първото правно основание се твърди, че Комисията е допуснала явна грешка в преценката, като е приела посоченото решение, тъй като наложените ангажименти очевидно не успяват да разсеят посочените в решението опасения по отношение на конкуренцията.

               2.

               Във второто правно основание се твърди, че Комисията е действала ultra vires, тъй като е излязла извън рамките на правомощията, предоставени ѝ от Европейския съвет, и поради това решението е лишено от надлежно правно основание.

               3.

               В третото правно основание се твърди, че с решението се нарушава принципът на пропорционалност.

               4.

               В четвъртото правно основание се твърди, че с решението се нарушава задължението на Комисията да изложи мотиви.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, стр. 1; Специално издание, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).


title: Дело F-58/12: Жалба, подадена на 28 май 2012 г. — ZZ/Комисия

text:
               29.9.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 295/33

         Жалба, подадена на 28 май 2012 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-58/12)
   2012/C 295/57
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: G. Cipressa, avvocato)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на мълчаливия отказ на жалбата, подадена от жалбоподателя относно изпълнението от ответника на Решението на Съда на публичната служба по дело Marcuccio/Комисия от 4 ноември 2008 г., F-41/06, и относно искането за обезщетение за вреди

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението, което Комисията е взела или за което тя най-малкото носи отговорност, с което се отхвърлят, независимо от формата на отказа и независимо от обстоятелството дали той е частичен или пълен, исканията на жалбоподателя, изложени в неговата жалба от 25 март 2011 г.;

               —

               да се отмени решението, което Комисията е взела или за което тя най-малкото носи отговорност, с което се отхвърлят, независимо от формата на отказа и независимо от обстоятелството дали той е частичен или пълен, исканията на жалбоподателя, изложени в подадената от него по административен ред жалба от 17 октомври 2011 г.;

               —

               доколкото е необходимо, да се установи дали Комисията е действала неправомерно, като поне частично тя не е приела в разумен срок мерките за изпълнение на Решението на Съда на публичната служба по дело Marcuccio/Комисия от 4 ноември 2008 г., F-41/06;

               —

               да се осъди Комисията да заплати на жалбоподателя сума в размер от 70 000 евро като обезщетение за вредите, които той е претърпял в резултат на неправомерното бездействие на Комисията във връзка с приемането на мерките за изпълнение на Решението от 4 ноември 2008 г.;

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-228/15: Преюдициално запитване от Tribunale di Catania (Италия), постъпило на 19 май 2015 г. — Наказателно производство срещу Снежана Великова

text:
               27.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 245/10

         Преюдициално запитване от Tribunale di Catania (Италия), постъпило на 19 май 2015 г. — Наказателно производство срещу Снежана Великова
   (Дело C-228/15)
   (2015/C 245/13)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale di Catania

      Страна в главното производство

   Снежана Великова

      Преюдициален въпрос

   Противоречат ли на правото [на Съюза] членове 20 и 21 от [Законодателен декрет № 30 от 6 февруари 2007 г.] и [последващите изменения] за транспониране на Директива 2004/38/ЕО (1) […]?

      (1)  Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки, за изменение на Регламент (ЕИО) № 1612/68 и отменяща Директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО (ОВ L 158, стр. 77; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 56).


title: Дело T-376/06: Иск, предявен на 14 декември 2006 г. — Legris Industries/Комисия на Европейските общности

text:
               24.2.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 42/27

         Иск, предявен на 14 декември 2006 г. — Legris Industries/Комисия на Европейските общности
   (Дело T-376/06)
   (2007/C 42/48)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Legris Industries (Rennes, Франция) [представители: A. Wachsmann и C. Pommiès, адвокати]

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени решението [C(2006) 4180 окончателен на Комисията от 20 септември 2006 г. по дело COMP/F-1/38.121 — Съединители], както и мотивите, които обосновават диспозитива му, доколкото с това решение се налага глоба на холдинга Legris Industries, предвид отговорността му за спорните практики на Comap;

               —

               да се приемат като подадени от холдинга Legris Industries исканията, писмените материали и заключенията на Comap срещу решението;

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   С настоящия иск ищецът иска частична отмяна на Решение C(2006) 4180 окончателен на Комисията от 20 септември 2006 година относно процедура по прилагане на член 81 ЕО (COMP/F-1/38.121 — Съединители), отнасящо се до множество от съглашения и съгласувани практики на пазара на медните съединители и на съединителите от медни примеси, имащи за предмет определянето на цени, въвеждането на ценови листи и размер на намаления и отстъпки, установяването на механизми за координация на увеличенията на цените, разпределянето на национални пазари и на клиенти, както и обмяна на друга търговска информация, доколкото с това решение се налага глоба на холдинга Legris Industries, предвид вменяването на същия на отговорност за спорните практики на неговото предишно дъщерно дружество Comap.
   В подкрепа на своя иск, ищецът изтъква следните основания.
   Най-напред, той твърди, че Комисията е нарушила член 81 ЕО, вменявайки му спорните нарушения, извършени от неговото дъщерно дружество Comap и считайки го следователно за солидарно отговорен за посочените нарушения. Той поддържа, че Комисията е нарушила принципа за юридическата и търговска самостоятелност на дъщерното дружество и принципа за лична отговорност в областта на нарушенията на конкурентното право, като е възприела, че обстоятелството, че ищецът притежава 100 % от капитала на своето дъщерно дружество е достатъчно, за да се докаже упражняването на решаващо влияние върху последното. Също така ищецът твърди, че Комисията е допуснала грешки при прилагане на правото, фактически грешки, както и явни грешки при преценката, тъй като не е доказала, че холдинга Legris Industries е упражнил ефективни управленски правомощия върху Comap.
   Освен това ищецът изтъква, че Комисията е допуснала грешки при прилагането на правото, тъй като не е успяла да обори приведените от него доказателства, свидетелстващи за независимостта на Comap, особено що се отнася до определянето и ръководството на търговската политика на последното. Ищецът претендира, че е доказал, че не е давал инструкции на Comap по отношение на неговото поведение на пазара, че по отношение на своите дъщерни дружества е имал единствено финансова надзорна функция, без упражняване на власт в бюджетната област и че Comap е имало достъп до собствени източници на финансиране. Ищецът следователно счита, че само доказателството за наличие на капиталова връзка между него и неговото дъщерно дружество и преките последици, произтичащи от тази връзка, възприети, по негово мнение, от Комисията като основание за отговорност на ищеца за нарушенията, извършени от неговото дъщерно дружество, е недостатъчно за установяване на упражняването на ефективни управленски правомощия върху споменатото дъщерно дружество.


title: Дело C-306/10: Иск, предявен на 25 юни 2010 г. — Европейска комисия/Република Естония

text:
               14.8.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 221/32

         Иск, предявен на 25 юни 2010 г. — Европейска комисия/Република Естония
   (Дело C-306/10)
   ()
   2010/C 221/50
   Език на производството: естонски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: E. Randvere, M. van Beek)

      Ответник: Република Естония

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че Република Естония не е изпълнила задълженията си по Директива 2005/47/ЕО на Съвета от 18 юли 2005 година (1) относно Споразумението между Общността на европейските железници (CER) и Европейската федерация на транспортните работници (ETF) относно определени аспекти на условията на труд на мобилните работници, които участват в интероперативни трансгранични съобщения в железопътния сектор, като не е приела всички законови, подзаконови и адмниситративни разпоредби, необходими за транспониране на директивата, не е гарантирала постигане на договореност между социалните партньори или не е уведомила Комисията за посочените разпоредби;

               —

               да се осъди Република Естония да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Срокът за транспонирането на директивата във вътрешния правен ред е изтекъл на 27 юли 2008 г.

      (1)  ОВ L 195, стр. 15; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 15, стр. 32.


title: Дело C-612/12 P: Решение на Съда (пети състав) от 27 март 2014 г.  — Ballast Nedam NV/Европейска комисия (Обжалване — Конкуренция — Картели — Нидерландски пазар на битум за пътни настилки — Определяне на брутната цена на битума за пътни настилки — Определяне на отстъпка за пътностроителните предприятия — Регламент (ЕО) № 1/2003 — Член 27 — Право на защита — Намаляване на глобата)

text:
               19.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 151/4

         Решение на Съда (пети състав) от 27 март 2014 г. — Ballast Nedam NV/Европейска комисия
   (Дело C-612/12 P) (1)

   ((Обжалване - Конкуренция - Картели - Нидерландски пазар на битум за пътни настилки - Определяне на брутната цена на битума за пътни настилки - Определяне на отстъпка за пътностроителните предприятия - Регламент (ЕО) № 1/2003 - Член 27 - Право на защита - Намаляване на глобата))
   2014/C 151/05
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподател: Ballast Nedam NV (представители: A. Bosman и E. Oude Elferink, advocaten)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: F. Ronkes Agerbeek и P. Van Nuffel, подпомагани от F. Tuytschaever, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Общия съд (шести състав) от 27 септември 2012 г. по дело Ballast Nedam/Комисия (T-361/06), с което Общият съд отхвърля жалбата, с която се иска отмяна на Решение С (2006) 4090 окончателен на Комисията от 13 септември 2006 г. относно процедурата по член 81 [ЕО] (дело COMP/F/38.456 — Битум (Нидерландия) в частта, в която се отнася до жалбоподателя, а при условията на евентуалност — частична отмяна на това решение, доколкото с него се определя продължителността на нарушението на жалбоподателя, от една страна, и от друга — намаляване на размера на наложената му глоба.

      Диспозитив

               1)

               Отменя решение Ballast Nedam/Комисия (T-361/06) в частта, в която се приема, че не е налице посоченото от Ballast Nedam NV нарушение на член 27, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове [81 ЕО] и [82 ЕО], и на правото на защита в административното производство, приключило с издаването на Решение C (2006) 4090 окончателен на Комисията от 13 септември 2006 г. относно процедурата по член [81 ЕО] (дело COMP/F/38.456 — Битум (Нидерландия).

               2)

               Отменя член 1, буква а) от Решение C (2006) 4090 окончателен в частта, в която се отнася до нарушението на член 81 ЕО, извършено от Ballast Nedam NV в периода от 21 юни 1996 г. до 30 септември 2000 г.

               3)

               Отменя член 2, буква a) от Решение C (2006) 4090 окончателен в частта, в която размерът на дължимата от Ballast Nedam NV глоба е определен на 4,65 милиона евро.

               4)

               Определя на 3,45 милиона евро размера на солидарно платимата от Ballast Nedam NV глоба по член 2, буква a) от Решение C (2006) 4090 окончателен.

               5)

               Европейската комисия понася изцяло съдебните разноски в настоящото производство по обжалване.

               6)

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски в първоинстанционното производство.

      (1)  ОВ C 71, 9.3.2013 г.


title: Дело T-297/12: Иск, предявен на 2 юли 2012 г. — Evropaïki Dynamiki/Комисия

text:
               8.9.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 273/16

         Иск, предявен на 2 юли 2012 г. — Evropaïki Dynamiki/Комисия
   (Дело T-297/12)
   2012/C 273/27
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Ищец: Evropaïki Dynamiki-Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Атина, Гърция) (представител: B. Christianos, dikigoros)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на ищеца

   Ищецът иска от Общия съд:

               —

               Да осъди Комисията да му изплати сумата от 50 000 EUR като обезщетение за вредите, нанесени на професионалната му репутация, поради неизпълнение от страна на Комисията на задължението за спазване на професионална тайна, ведно с компенсаторни лихви, считано от 3 юли 2007 г. до постановяването на съдебното решение във връзка с предмета на спора до цялостно изпълнение.

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   С настоящия иск жалбоподателят иска от Общия съд на Европейския съюз обезщетение за вредите, претърпени вследствие на неправомерното поведение на Европейската комисия (наричана по-нататък „Комисията“) на основание член 340 ДФЕС, втора алинея (извъндоговорна отговорност на Съюза). По-специално Комисията увредила професионалната репутация на ищеца като на 3 юли 2007 г. изпратила на трети предприятия документ, в който се посочвало разследване, образувано срещу ищеца.
   Ищецът прави извод, че в съответствие с тълкуването в съдебната практика са налице основните реквизити за възникване на извъндоговорната отговорност на Комисията по отношение на обезщетяването на вредите, нанесени на професионалната му репутация, като се има предвид, че Комисията неправомерно е разкрила на трети лица наличието и съдържанието на разследване, образувано срещу самия ищец, както и информация, която е професионална тайна.


title: Дело F-67/10: Определение на Съда на публичната служба от 21 юни 2011 г. — Marcuccio/Комисия ( „Публична служба — Длъжностни лица — Иск за обезщетение с предмет определяне на съдебните разноски — Недопустимост“ )

text:
               12.5.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/30

         Определение на Съда на публичната служба от 21 юни 2011 г. — Marcuccio/Комисия
   (Дело F-67/10) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Иск за обезщетение с предмет определяне на съдебните разноски - Недопустимост)
   2012/C 138/64
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: G. Cipressa, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: J. Currall и C. Berardis-Kayser, A. Dal Ferro, avocat)

      Предмет

   Искане да се отмени решението на Комисията да не възстанови две трети от съдебните разноски, направени от жалбоподателя по дело F-41/06

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2.

               Осъжда г-н Marcuccio да заплати всички съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 288, 23.10.2010 г., стр. 74.


title: Дело C-544/07: Преюдициално запитване, отправено от Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu (Република Полша) на 4 декември 2007 г. — Uve Rüffler/Dyrektor Izby Skarbowej we Wrocławiu Ośrodek Zamiejscowy w Wałbrzychu

text:
               9.2.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 37/19

         Преюдициално запитване, отправено от Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu (Република Полша) на 4 декември 2007 г. — Uve Rüffler/Dyrektor Izby Skarbowej we Wrocławiu Ośrodek Zamiejscowy w Wałbrzychu
   (Дело C-544/07)
   (2008/C 37/27)
   Език на производството: полски
   Препращаща юрисдикция
   Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu
   Страни в главното производство

      Жалбоподател: Uve Rüffler

      Ответник: Dyrektor Izby Skarbowej we Wrocławiu Ośrodek Zamiejscowy w Wałbrzychu
   Преюдициален въпрос
   Трябва ли член 12, алинея 1 и член 39, параграфи 1 и 2 от Договора за създаване на Европейската общност да се тълкуват в смисъл, че те не допускат предвидената в член 27б от Закона от 26 юли 1991 г. за данък върху доходите (ustawa o podatku dochodowym od osób fizycznych) национална разпоредба, с която правото размерът на вноските за задължително здравно осигуряване да се приспада oт размера на данъка върху доходите се ограничава до изплатените съгласно разпоредбите на националното право вноски, когато дадено местно лице плаща в друга държава-членка вноски за задължително здравно осигуряване, приспадани от обложените с данък в Полша доходи?


title: Дело T-463/12: Жалба, подадена на 22 октомври 2012 г. — Popp und Zech/СХВП — Müller-Boré & Partner (MB)

text:
               8.12.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 379/31

         Жалба, подадена на 22 октомври 2012 г. — Popp und Zech/СХВП — Müller-Boré & Partner (MB)
   (Дело T-463/12)
   2012/C 379/52
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподатели: Eugen Popp (Мюнхен, Германия) и Stefan M. Zech (Мюнхен) (представители: C. Rohnke и M. Jacob, Rechtsanwälte)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Müller-Boré & Partner (Мюнхен, Германия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението от 19 юли 2012 г. на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) по преписка R 506/2011-1;

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят.

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „MB“ за услуги от клас 42 — заявка за регистрация на марка на Общността № 7 369 771.

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Müller-Boré & Partner.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: словна марка „MBP“ и съдържащи словния елемент „MB&P“ национална фигуративна марка и фигуративна марка на Общността за услуги от класове 35 и 42.

      Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението.

      Решение на апелативния състав: уважава жалбата и отхвърля заявката за регистрация.

      Изложени в жалбата основания:

               —

               нарушение на член 42, параграф 2 и на член 15, параграф 1 от Регламент № 207/2009;

               —

               нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-181/05: Решение на Първоинстанционния съд от 16 април 2008 г. — Citigroup и Citibank/СХВП– Citi (CITI) (Марка на Общността — Процедура по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността CITI — По-ранна словна марка на Общността CITIBANK — Относително основание за отказ — Добра репутация — Член 8, параграф 5 от Регламент (EО) № 40/94)

text:
               24.5.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 128/32

         Решение на Първоинстанционния съд от 16 април 2008 г. — Citigroup и Citibank/СХВП– Citi (CITI)
   (Дело T-181/05) (1)

   (Марка на Общността - Процедура по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „CITI“ - По-ранна словна марка на Общността „CITIBANK“ - Относително основание за отказ - Добра репутация - Член 8, параграф 5 от Регламент (EО) № 40/94)
   (2008/C 128/69)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподатели: Citigroup, Inc., по-рано известно като Citicorp (Ню Йорк, Съединени американски щати) и Citibank, NA (Ню Йорк) (представители: първоначално V. von Bomhard, A. W. Renck и A. Pohlmann, avocats, впоследствие V. von Bomhard, A. W. Renck и H. O'Neil, solicitor)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представители: J. García Murillo и D. Botis)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: Citi, SL (Мадрид, Испания) (представител: M. Peris Riera, avocat)
   Предмет
   Жалба срещу Решение № R 173/2004 1 на Първи апелативен състав на СХВП от 1 март 2005 г. относно производство по възражение между Citicorp и Citi SL, както и относно производство по възражение между Citibank NA и Citi SL.
   Диспозитив

               1)

               Отменя решението на Първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП) от 1 март 2005 г. (преписка R 173/2004-1).

               2)

               Наред с направените от нея съдебни разноски СХВП понася и съдебните разноски, направени от Citigroup, Inc. и Citibank, NA, включително и разноските, направени от последните в рамките на процедурата пред апелативния състав.

               3)

               Citi, SL понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 171, 9.7.2005 г.