title: Дело T-617/13: Жалба, подадена на 20 ноември 2013 г. — AIC/СХВП — ACV Manufacturing (Вложки на топлообменници)

text:
               25.1.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/35

         Жалба, подадена на 20 ноември 2013 г. — AIC/СХВП — ACV Manufacturing (Вложки на топлообменници)
   (Дело T-617/13)
   2014/C 24/66
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: AIC S.A. (Гдиня, Полша) (представител: адв. J. Radłowski)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: ACV Manufacturing (Сенеф, Белгия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на трети апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 10 септември 2013 г., постановено по преписка R 688/2012-3,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски, направени в настоящото производство, и разноските, направени в производството пред апелативния състав.

      Правни основания и основни доводи

      Регистриран промишлен дизайн на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: промишлен дизайн за продукт, описан като „вложки на топлообменници“ — регистриран промишлен дизайн на Общността № 1 137 152-0002

      Притежател на промишления дизайн на Общността: жалбоподателят

      Страна, която иска обявяване на недействителността на промишления дизайн на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав

      Основания на искането за обявяване на недействителност: твърди се, че промишленият дизайн не отговаря на условията, определени от член 4, параграфи 1 и 2, във връзка с членове 5 и 6, и по-специално с член 8, параграфи 1 и 2 от Регламента относно промишления дизайн на Общността

      Решение на отдела по отмяна: обявява спорния регистриран промишлен дизайн за недействителен

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: нарушение на член 25, параграф 1, буква б) във връзка с член 4, параграф 2 от Регламента относно промишления дизайн на Общността.


title: Дело C-614/15: Преюдициално запитване от Curtea de Apel Craiova (Румъния), постъпило на 20 ноември 2015 г. — Rodica Popescu/Direcția Sanitar Veterinară și pentru Siguranța Alimentelor Gorj

text:
               22.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 68/21

         Преюдициално запитване от Curtea de Apel Craiova (Румъния), постъпило на 20 ноември 2015 г. — Rodica Popescu/Direcția Sanitar Veterinară și pentru Siguranța Alimentelor Gorj
   (Дело C-614/15)
   (2016/C 068/27)
   Език на производството: румънски

      Запитваща юрисдикция

   Curtea de Apel Craiova

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Rodica Popescu

      Ответник: Direcția Sanitar Veterinară și pentru Siguranța Alimentelor Gorj

      Преюдициални въпроси

               1)

               Достатъчен аргумент за многократното сключване на срочни договори чрез дерогация от разпоредбите от общ характер, приети за транспониране на Директива 70/1999 (1), ли е обстоятелството, че дейността на персонала със специфични задължения в областта на ветеринарно-санитарния контрол е тясно обвързана с продължаването на дейността на предприятията като посочените в точка [5]?

               2)

               Съставлява ли запазването в законодателството на разпоредби от специален характер, които позволяват за период като горепосочения многократното сключване на срочни трудови договори в областта на ветеринарно-санитарния контрол, нарушение на задължение за държавата, предвидено при транспонирането на Директива 70/1999?

      (1)  Директива 1999/70/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 година относно Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) (ОВ L 175, стр. 4; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 129).


title: Дело C-529/14: Определение на Съда (девети състав) от 17 декември 2015 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Hamburg — Германия) — YARA Brunsbüttel GmbH/Hauptzollamt Itzehoe (Преюдициално запитване — Член 99 от Процедурния правилник на Съда — Директива 2003/96/ЕО — Данъчно облагане на енергийните продукти и електроенергията — Член 2, параграф 4, буква б) — Енергийни продукти с двойно предназначение — Понятие — Енергиен продукт, който се използва за термичната обработка на отпадъци и на отработен въздух)

text:
               29.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 78/2

         Определение на Съда (девети състав) от 17 декември 2015 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Hamburg — Германия) — YARA Brunsbüttel GmbH/Hauptzollamt Itzehoe
   (Дело C-529/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Член 99 от Процедурния правилник на Съда - Директива 2003/96/ЕО - Данъчно облагане на енергийните продукти и електроенергията - Член 2, параграф 4, буква б) - Енергийни продукти с двойно предназначение - Понятие - Енергиен продукт, който се използва за термичната обработка на отпадъци и на отработен въздух))
   (2016/C 078/02)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Finanzgericht Hamburg

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: YARA Brunsbüttel GmbH

      Ответник: Hauptzollamt Itzehoe

      Диспозитив

   Член 2, параграф 4, буква б) от Директива 2003/96/EО на Съвета от 27 октомври 2003 година относно преструктурирането на правната рамката на Общността за данъчно облагане на енергийните продукти и електроенергията, изменена с Директива 2004/75/ЕО на Съвета от 29 април 2004 г., трябва да се тълкува в смисъл, че природният газ, използван от една страна за прегряване и изсушаване на парата, която след това се използва в процеса на производство на амоняк, и от друга страна за термичното разграждане и отвеждането на останалите газове от този процес, не представлява по смисъла на тази разпоредба енергиен продукт с двойно предназначение, изключен от приложното поле на посочената директива. Следователно държавите членки могат да предоставят освобождаване от данъци за използването на такъв енергиен продукт само доколкото това освобождаване е в съответствие със задълженията, установени в Директива 2003/96, изменена с Директива 2004/75.

      (1)  ОВ C 65, 23.2.2015 г.


title: Дело T-179/12: Жалба, подадена на 20 април 2012 г. — Wirtgen/СХВП (форма на дръжка на длето)

text:
               23.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 184/19

         Жалба, подадена на 20 април 2012 г. — Wirtgen/СХВП (форма на дръжка на длето)
   (Дело T-179/12)
   2012/C 184/34
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Wirtgen GmbH (Windhagen, Германия) (представител: S. Jackermeier, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 15 февруари 2012 г. по преписка R 1923/2011-4;

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: триизмерна марка с формата на дръжка на длето за стоки от клас 7 — Заявка № 9 749 631

      Решение на проверителя: отхвърля заявката за регистрация.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 37, параграф 3, член 75, втора алинея, член 63, параграф 2, член 76, параграф 1, първо изречение и член 77, параграф 1 от Регламент № 207/2009, както и на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009


title: Дело T-32/11: Жалба, подадена на 24 януари 2011 г. — Verenigde Douaneagenten/Комисия

text:
               2.4.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 103/23

         Жалба, подадена на 24 януари 2011 г. — Verenigde Douaneagenten/Комисия
   (Дело T-32/11)
   2011/C 103/41
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподател: Verenigde Douaneagenten BV (Ротердам, Нидерландия) (представител: J. van der Meché, advocaat)

      Ответник: Европейския съюз, представляван от Европейската комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска

               —

               решението да се отмени поради изложените по-долу съображения.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят иска отмяна на решението на Европейската комисия от 1 октомври 2010 г. с референтен номер REC 02/09.
   На основание на член 220, параграф 2, буква б) от Регламент № 2913/92 (1) и на член 871 от Регламент № 2454/93 (2) Комисията установява, че жалбоподателят е действал добросъвестно и в съответствие с всички разпоредби на действащото законодателство, но че не става въпрос за грешка от страна на компетентните органи, поради което искането му не може да се уважи.
   Жалбоподателят твърди, че в случая е налице грешка съгласно [първата] част от текста на член 220, параграф 2, буква б) от Регламент № 2913/92. Този текст предвижда, че когато преференциалният статут на стоките е установен въз основа на система за административно сътрудничество, в това число и с органите на трета страна, издаването на неправилен сертификат от тези органи се счита за грешка. Жалбоподателят твърди, че в случая това е така.
   Освен това жалбоподателят счита, че при последващо възстановяване органите на Нидерландия трябва да докажат, че издаването на неправилния сертификат е следствие на неправилно излагане на фактите от износителя.
   Поради това според жалбоподателя издаването на неправилен сертификат от митническите органи на Curacao следва да се счита за грешка съгласно [първата] част от текста на член 220, параграф 2, буква б) от Регламент № 2913/92.
   В разследването си Комисията установява също, че жалбоподателят не е извършил измама и че не е проявил явно нехайство, но тъй като в случая не са налице извънредни обстоятелства, освобождаването от задълженията му не е обосновано.
   В тази връзка жалбоподателят твърди, че приемането в обжалваното решение на опрощаване по член 239 от Регламент № 2913/92 не е извършено в периода, предвиден по член 907 от Регламент № 2454/93. Поради това нидерландските митнически органи трябвало да удовлетворят молбата за опрощаване на задълженията.
   При разследването Комисията не следвала правилната процедура, тъй като не изслушала жалбоподателя и не му предоставила възможност да изрази надлежно становището си, което противоречало на правото му да бъде изслушан, установено в член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз.
   Освен това били налице извънредни обстоятелства, тъй като при позоваване на член 220, параграф 2, буква б) от Регламент № 2913/92 жалбоподателят зависел от документи, с които не разполагал и не би трябвало да разполага.

      (1)  Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 302, 1992 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 5, стр. 58).

      (2)  Регламент (ЕО) № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 година за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 253, 1993 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 7, стр. 3).


title: Дело C-497/16: Определение на Съда (осми състав) от 2 март 2017 г. (преюдициално запитване от Nejvyšší soud České republiky — Чешка република) — Наказателно производство срещу Juraj Sokáč (Преюдициално запитване — Член 99 от Процедурния правилник на Съда — Прекурсори на наркотични вещества — Регламент (ЕО) № 273/2004 — Член 2, буква a) — Понятие „включено в списък вещество“ — Изключване на лекарствените продукти — Директива 2001/83/EО — Член 1, точка 2) — Понятие „лекарствен продукт“ — Лекарствен продукт съдържащ ефедрин или псевдоефедрин — Регламент (ЕО) № 111/2005 — Член 2, буква a) — Понятие „описана субстанция“ — Приложение — Включване на лекарствените продукти съдържащи ефедрин или псевдоефедрин — Липса на отражение върху приложното поле на Регламент (ЕО) № 273/2004)

text:
               29.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 168/18

         Определение на Съда (осми състав) от 2 март 2017 г. (преюдициално запитване от Nejvyšší soud České republiky — Чешка република) — Наказателно производство срещу Juraj Sokáč
   (Дело C-497/16) (1)

   ((Преюдициално запитване - Член 99 от Процедурния правилник на Съда - Прекурсори на наркотични вещества - Регламент (ЕО) № 273/2004 - Член 2, буква a) - Понятие „включено в списък вещество“ - Изключване на лекарствените продукти - Директива 2001/83/EО - Член 1, точка 2) - Понятие „лекарствен продукт“ - Лекарствен продукт съдържащ ефедрин или псевдоефедрин - Регламент (ЕО) № 111/2005 - Член 2, буква a) - Понятие „описана субстанция“ - Приложение - Включване на лекарствените продукти съдържащи ефедрин или псевдоефедрин - Липса на отражение върху приложното поле на Регламент (ЕО) № 273/2004))
   (2017/C 168/23)
   Език на производството: чешки

      Запитваща юрисдикция

   Nejvyšší soud České republiky

      Страна в главното производство

   Juraj Sokáč

      Диспозитив

   „Лекарствени продукти“ по смисъла на член 1, точка 2 от Директива 2001/83/EО на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 година за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба, изменена с Директива 2004/27/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година, съставени от „включени в списък вещества“ по смисъла на член 2, буква а) от Регламент (ЕО) № 273/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно прекурсорите на наркотичните вещества, изменен с Регламент (ЕС) № 1258/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 20 ноември 2013 г., като ефедрин и псевдоефедрин, остават изключени от приложното поле на Регламент № 273/2004 и след влизането в сила на Регламент № 1258/2013 и на Регламент (ЕС) № 1259/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 20 ноември 2013 година за изменение на Регламент (ЕО) № 111/2005 на Съвета за определяне на правила за мониторинг на търговията между Общността и трети страни в областта на прекурсорите.

      (1)  ОВ C 22, 23.1.2017 г.


title: Дело T-179/10: Жалба, подадена на 21 април 2010 г. — Zitro IP/СХВП — Show Ball Informática (BINGO SHOWALL)

text:
               19.6.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 161/53

      Жалба, подадена на 21 април 2010 г. — Zitro IP/СХВП — Show Ball Informática (BINGO SHOWALL)
      (Дело T-179/10)
      (2010/C 161/83)
      Език на жалбата: испански

         Страни

         Жалбоподател: Zitro IP Sàrl (Люксембург) (представител: A. Canela Giménez, abogado)

         Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Show Ball Informática Ltda

         Искания на жалбоподателя

                  —

                  да се отмени решението на СХВП и

                  —

                  да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

         Заявител на марката на Общността: Zitro IP Sàrl

         Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „BINGO SHOWALL“ (заявка за регистрация № 6 059 919) за стоки и услуги от класове 9, 28 и 41

         Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Show Ball Informática Ltda.

         Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: фигуративната марка на Общността (№ 5 092 275), съдържаща словния елемент „SHOW BALL“ за стоки и услуги от класове 9 и 42

         Решение на отдела по споровете: частично отхвърля заявката за регистрация.

         Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

         Изложени правни основания: неправилно тълкуване и прилагане на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 относно марката на Общността.


title: Дело T-150/12: Жалба, подадена на 2 април 2012 г. — Република Гърция/Комисия

text:
               23.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 184/13

         Жалба, подадена на 2 април 2012 г. — Република Гърция/Комисия
   (Дело T-150/12)
   2012/C 184/25
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Жалбоподател: Република Гърция (представители: I. Chalkias, X. Basakou и A. Vasilopoulou)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение № C(2011) 9335 окончателен на Комисията от 25 януари 2012 г. относно предоставените от Гърция помощи на зърнопроизводители и на кооперативни структури от този отрасъл [№ SA 27354 (C 36/2010) (предишен NN 3/2010, предишен CP 11/2009)], и

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Със своята жалба Република Гърция иска отмяна на Решение № C(2011) 9335 окончателен на Комисията от 25 януари 2012 г. относно предоставените от Гърция помощи на зърнопроизводители и на кооперативни структури от този отрасъл [№ SA 27354 (C 36/2010) (предишен NN 3/2010, предишен CP 11/2009)], нотифицирано под № C(2011) 9335 окончателен.
   С първото правно основание жалбоподателят поддържа, че оспорваното решение не е конкретно, тъй като от него не става ясно i) в какво се състои неправомерната помощ, ii) начинът, по който е определен нейният размер, и iii) кои са бенефициентите, от които трябва да се иска възстановяване. Освен това жалбоподателят поддържа, че публикуваният текст на предварителното разследване на Комисията не е ясен, което накърнява правната сигурност и правото на защита на трети заинтересовани страни в нарушение на член 108, параграф 2 ДФЕС във връзка с член 6, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година (1).
   С второто правно основание за отмяна жалбоподателят се позовава на неправилно тълкуване и прилагане на член 107, параграф 1 ДФЕС, както и на неправилна преценка на фактите, тъй като двете форми на предоставените мерки, а именно отпускането на гаранция и лихвената субсидия, не отговаряли на условията за неправомерните държавни помощи.
   С третото правно основание за отмяна жалбоподателят поддържа, че оспорваното решение е прието в резултат на неправилна преценка на фактите и на нарушаване на съществени процесуални правила, защото въз основа на неправилно тълкуване на фактите и на неправилни и/или недостатъчни мотиви, Комисията е направила извода, че мерките, свързани с лихвената субсидия и с гаранцията от страна на държавата за отпускане на заема на Съюзите на кооперативните структури, съставляват неправомерни държавни помощи, като се има предвид, че те предоставят селективно финансово предимство за преките и непреките бенефициенти и заплашват да нарушат конкуренцията и да засегнат търговията между държавите членки.
   С четвъртото правно основание за отмяна жалбоподателят поддържа, че Комисията е дала неправилно тълкуване и е приложила неправилно член 107, параграф 3, буква б) ДФЕС и е злоупотребила с правото си на преценка в областта на държавните помощи, след като във всички случаи плащанията за 2009 г. е трябвало да бъдат разглеждани като съвместими с общия пазар поради много тежките и очевидни икономически сътресения, които преживява гръцката икономика като цяло и след като влизането в сила на разпоредба на първичното право на Европейския съюз не би могло да зависи от влизането в сила на декларация на Комисията, каквато е временната общностна рамка за мерките за държавна помощ за подпомагане на достъпа до финансиране. Освен това Комисията е отхвърлила по недостатъчно мотивиран начин довода на жалбоподателя относно условията за временно подпомагане, които са били налице в случая.
   С петото правно основание за отмяна жалбоподателят изтъква, че е налице неправилно прилагане и тълкуване на член 107 ДФЕС от Комисията, която без никакво основание включва в размера на подлежащите на възстановяване суми като неправомерни държавни помощи: a) част от лихвата, която съгласно кредитното споразумение и министерско постановление № 56700/B3033/8 декември 2008 г. съставлява вноска (от 0,12 % съгласно Закон 128/75), и б) комисионата за гаранция от 2 %, предвидена в министерско постановление 2/21304/0025/26 октомври 2010 г. в полза на държавата, които суми не са държавни помощи и които трябва да бъдат приспаднати от размера на подлежащата на възстановяване крайна сума.

      (1)  Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (ОВ L 83, стр.1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41).


title: Дело C-492/07: Решение на Съда (пети състав) от 22 януари 2009 г.  — Комисия на Европейските общности/Република Полша (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Директива 2002/21/ЕО — Електронни съобщителни мрежи и услуги — Понятие за абонат )

text:
               21.3.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 69/9

         Решение на Съда (пети състав) от 22 януари 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Република Полша
   (Дело C-492/07) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 2002/21/ЕО - Електронни съобщителни мрежи и услуги - Понятие за „абонат“)
   (2009/C 69/14)
   Език на производството: полски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: A. Nijenhuis и K. Mojzesowicz)

      Ответник: Република Полша (представител: M. Dowgielewicz)
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — В предвидения срок не са приети необходимите разпоредби за съобразяване с Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги (Рамкова директива) (ОВ L 108, стр. 33; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 35, стр. 195) — Определение за „абонат“
   Диспозитив

               1)

               Като не е транспонирала правилно Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги (Рамкова директива), и по-конкретно член 2, буква к) от същата, свързан с понятието за „абонат“, Република Полша не е изпълнила задълженията си по тази директива.

               2)

               Осъжда Република Полша да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 22, 26.1.2008 г.


title: Дело C-562/12: Преюдициално запитване, отправено от Tartu Ringkonnakohus (Естония) на 5 декември 2012 г. — MTÜ Liivimaa Lihaveis/Eesti-Läti programmi 2007—2013 г. Seirekomitee

text:
               9.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/14

         Преюдициално запитване, отправено от Tartu Ringkonnakohus (Естония) на 5 декември 2012 г. — MTÜ Liivimaa Lihaveis/Eesti-Läti programmi 2007—2013 г. Seirekomitee
   (Дело C-562/12)
   2013/C 38/18
   Език на производството: естонски

      Запитваща юрисдикция

   Tartu Ringkonnakohus

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: MTÜ Liivimaa Lihaveis

      Ответник: Eesti-Läti programmi 2007–2013 Seirekomitee (Комитет за наблюдение за програмата между Естония и Латвия за периода 2007–2013 г.)

      Встъпила страна: Eesti Vabariigi Siseministeerium (Министерство на вътрешните работи на Република Естония)

      Преюдициални въпроси

               а)

               Съвместим ли е правилник за дейността на съставен съвместно от две държави членки комитет за наблюдение — какъвто е Наръчникът, издаден от Комитета за наблюдение за програмата между Естония и Латвия за периода 2007—2013 г., който предвижда, че взетите от Комитета за наблюдение решения не могат да бъдат оспорвани пред съд (съгласно точка 6.6, параграф 4 от Наръчника за програмата: „The decisions of the Monitoring Committee are not appealable at any place of jurisdiction“) — с член 63, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1083/2006 (1) на Съвета във връзка с член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз?

               б)

               При отрицателен отговор на въпроса по буква а), следва ли член 267, първа алинея, буква б) от Договора за функционирането на Европейския съюз да се тълкува в смисъл, че точка 6.6, параграф 4 от издадения от Комитета за наблюдение Наръчник за програмата между Естония и Латвия за периода 2007–2013 г. представлява акт на институция, орган, служба или агенция на Съюза, който акт следва да бъде обявен за невалиден?

               в)

               При отрицателен отговор на въпроса по буква а), следва ли член 263, първа алинея, второ изречение във връзка с член 256, параграф 1 и член 274 от Договора за функционирането на Европейския съюз да се тълкува в смисъл, че компетентен да се произнесе по жалби срещу решенията на Комитета за наблюдение на Програмата между Естония и Латвия за периода 2007–2013 г. е Общият съд на Европейския съюз или съответният съд, компетентен съгласно разпоредбите на националното право?

      (1)  Регламент (ЕО) № 1083/2006 на Съвета от 11 юли 2006 година за определяне на общи разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд и Кохезионния фонд и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1260/1999 (ОВ L 210, стр. 25; Специално издание на български език, 2007 г., глава 14, том 2, стр. 64).


title: Дело C-202/07 P: Решение на Съда (първи състав) от 2 април 2009 г. — France Télécom SA/Комисия на Европейските общности (Обжалване — Злоупотреба с господстващо положение — Пазар на услуги за предоставяне на достъп до високоскоростен Интернет — Хищнически цени — Възстановяване на загуби — Право на уеднаквяване)

text:
               20.6.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 141/2

         Решение на Съда (първи състав) от 2 април 2009 г. — France Télécom SA/Комисия на Европейските общности
   (Дело C-202/07 P) (1)

   (Обжалване - Злоупотреба с господстващо положение - Пазар на услуги за предоставяне на достъп до високоскоростен Интернет - Хищнически цени - Възстановяване на загуби - Право на уеднаквяване)
   2009/C 141/03
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: France Télécom SA (представители: J. Philippe, H. Calvet, O.W. Brouwer, T. Janssens, avocats)

      Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности (представител: E. Gippini Fournier)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Първоинстанционния съд (пети разширен състав) от 30 януари 2007 г. по дело France Télécom/Комисия (T-340/03), с което Първоинстанционният съд отхвърля жалбата на France Télécom срещу Решение на Комисията от 16 юли 2003 г. относно процедура по прилагане на член 82 ЕО (преписка COMP/38.233 — Wanadoo Interactive) — Пазар на услуги за предоставяне на достъп до високоскоростен Интернет (ADSL) — Злоупотреба с господстващо положение — Понятия за хищнически цени, за уеднаквяване с цените на конкурентите и за възстановяване на претърпените загуби

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда France Télécom SA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 170, 21.7.2007 г.


title: Дело C-499/14: Преюдициално запитване от Hof van Cassatie van België (Белгия), постъпило на 10 ноември 2014 г.  — VAD BVBA, Johannes Josephus Maria van Aert/Белгийската държава

text:
               26.1.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 26/12

         Преюдициално запитване от Hof van Cassatie van België (Белгия), постъпило на 10 ноември 2014 г. — VAD BVBA, Johannes Josephus Maria van Aert/Белгийската държава
   (Дело C-499/14)
   (2015/C 026/16)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hof van Cassatie van België

      Страни в главното производство

      Касатори: VAD BVBA, Johannes Josephus Maria van Aert

      Ответник: Белгийската държава

      Преюдициални въпроси

   Следва ли стоките, представени в комплекти, пригодени за продажба на дребно, които се декларират в отделни пакети пред митническите органи, тъй като това е обосновано, но които очевидно образуват едно цяло и са предназначени да бъдат предлагани за продажба на дребно като единен продукт, да се разглеждат като стоки, представени в комплекти, пригодени за продажба на дребно, по смисъла на правило 3 б) от Общите правила за тълкуване на Комбинираната номенклатура, съдържащи се в приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (1), в редакцията му съгласно Регламент (ЕО) № 1789/2007 на Комисията от 11 септември 2007 година (2), и когато стоките са били опаковани заедно след декларирането им и с оглед на тяхното предлагане на пазара на дребно?

      (1)  ОВ L 256, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 4, стр. 3.

      (2)  ОВ L 256, стр. 1.


title: Дело C-452/12: Решение на Съда (трети състав) от 19 декември 2013 г. (преюдициално запитване от Landgericht Krefeld — Германия) — Nipponkoa Insurance Co (Europe) Ltd/Inter-Zuid Transport BV (Съдебно сътрудничество по граждански и търговски дела — Регламент (ЕО) № 44/2001 — Членове 27, 33 и 71 — Висящ процес — Признаване и изпълнение на решенията — Конвенция за договора за международен автомобилен превоз на стоки (CMR) — Член 31, параграф 2 — Правила за съвместно съществуване — Регресен иск — Отрицателен установителен иск — Решение по отрицателен установителен иск)

text:
               22.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/19

         Решение на Съда (трети състав) от 19 декември 2013 г. (преюдициално запитване от Landgericht Krefeld — Германия) — Nipponkoa Insurance Co (Europe) Ltd/Inter-Zuid Transport BV
   (Дело C-452/12) (1)

   (Съдебно сътрудничество по граждански и търговски дела - Регламент (ЕО) № 44/2001 - Членове 27, 33 и 71 - Висящ процес - Признаване и изпълнение на решенията - Конвенция за договора за международен автомобилен превоз на стоки (CMR) - Член 31, параграф 2 - Правила за съвместно съществуване - Регресен иск - Отрицателен установителен иск - Решение по отрицателен установителен иск)
   2014/C 52/32
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Landgericht Krefeld

      Страни в главното производство

      Ищец: NIPPONKOA Insurance Co (Europe) Ltd

      Ответник: Inter-Zuid Transport BV

      в присъствието на: DTC Surhuisterveen BV

      Предмет

   Преюдициално запитване — Landgericht krefeld — Тълкуване на членове 27 и 71 от Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (Брюксел I) (ОВ L 12, 2001 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74) — Връзка с Конвенцията за договора за международен автомобилен превоз на стоки (CMR) — Правила за съвместно съществуване — Висящ процес — Задължение за тълкуване на член 31, параграф 2 от CMR с оглед на член 27 от Регламента „Брюксел I“ — Връзка между иска на възложителя на превоза или получателя на стоките за обезщетяване на претърпените вреди и иска на превозвача да се установи, че не отговаря за вредите или че отговаря само ограничено до определен размер (отрицателен установителен иск)

      Диспозитив

               1.

               Член 71 от Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска тълкуване на международна конвенция по начин, който не осигурява при условия поне толкова благоприятни, колкото предвидените в посочения регламент, спазването на целите и на принципите, залегнали в основата на този регламент.

               2.

               Член 71 от Регламент № 44/2001 трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска тълкуване на член 31, параграф 2 от Конвенцията за договора за международен автомобилен превоз на стоки, подписана в Женева на 19 май 1956 г. и изменена с протокол, подписан в Женева на 5 юли 1978 г., според което отрицателен установителен иск или решение по отрицателен установителен иск в една държава членка няма същия предмет и същото основание като регресния иск, предявен в друга държава членка за същата вреда и между същите страни или техните правоприемници.

      (1)  ОВ C 26, 26.1.2013 г.


title: Дело F-102/11: Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 30 май 2013 г. — Marcuccio/Комисия (Публична служба — Член 34, параграфи 1 и 6 от Процедурния правилник — Жалба, подадена по факс в срока за обжалване — Саморъчен подпис, който се различава от подписа, положен върху оригинала на изпратената с писмо жалба — Просрочване на жалбата — Явна недопустимост)

text:
               31.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/49

         Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 30 май 2013 г. — Marcuccio/Комисия
   (Дело F-102/11) (1)

   (Публична служба - Член 34, параграфи 1 и 6 от Процедурния правилник - Жалба, подадена по факс в срока за обжалване - Саморъчен подпис, който се различава от подписа, положен върху оригинала на изпратената с писмо жалба - Просрочване на жалбата - Явна недопустимост)
   2013/C 252/87
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: G. Cipressa, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: г-жа C. Berardis-Kayser и г-н J. Baquero Cruz, подпомагани от A. Dal Ferro, avocat)

      Предмет

   Искане за отмяна на мълчаливия отказ на Комисията да изплати на жалбоподателя пътните разноски от мястото му на работа до мястото му на произход за периода 2005—2010 г.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата като явно недопустима.

               2.

               Г-н Marcuccio понася направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 126, 28.4.2012 г., стр. 27.


title: Дело T-118/11: Жалба, подадена на 2 март 2011 г. — Attey/Съвет

text:
               30.4.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 130/17

         Жалба, подадена на 2 март 2011 г. — Attey/Съвет
   (Дело T-118/11)
   2011/C 130/30
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Philipp Attey (Abidjan, Кот д’Ивоар) (представител: J.-C. Tchikaya, avocat)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени Решение 2011/18/ОВППС на Съвета от 14 януари 2011 година за изменение на Решение 2010/656/ОВППС на Съвета за подновяване на ограничителните мерки срещу Кот д’Ивоар и Регламент (ЕС) № 25/2011 на Съвета от 14 януари 2011 година за изменение на Регламент (ЕО) № 560/2005 за налагане на някои специфични ограничителни мерки, насочени към определени лица и стопански субекти, с оглед ситуацията в Кот д’Ивоар, в частта, която се отнася до жалбоподателя;

               —

               да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква четири правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от явна грешка в преценката, доколкото ограничителните мерки, приети срещу жалбоподателя на основание, че той възпрепятства мирния процес и процеса на национално помирение в Кот д’Ивоар и отказва да приеме резултата от президентските избори, се основавали на факта, че ответникът счел погрешно, че г-н A. Ouattara е бил избран за президент на Република Кот д’Ивоар, при положение че г-н L. Gbagbo е бил обявен за избран президент от Конституционния съд.

               2.

               Второто правно основание е изведено от злоупотреба с право, доколкото обжалваните актове i) преследвали цел, различна от определената в член 21 ДЕС, а именно насърчаването в останалите държави по света на демокрацията и правовата държава, предвид това, че г-н L. Gbagbo бил обявен за президент на Република Кот д’Ивоар по демократичен начин и ii) нарушавали Хартата на Организацията на Обединените нации, чието спазване се насърчава от Съюза, предвид това, че ответникът не зачел принципа за ненамеса във вътрешните работи на дадена държава.

               3.

               Третото правно основание е изведено от нарушаване на член 215, параграф 3 ДФЕС, тъй като обжалваните актове не съдържали никакви правни гаранции.

               4.

               Четвъртото правно основание е изведено от нарушаване на Хартата на основните права на Европейския съюз

                           —

                           доколкото правото на защита на жалбоподателя било нарушено, тъй като ответникът не му бил предоставил събраните срещу него доказателства и по този начин не позволил на жалбоподателя да изложи по подходящ начин становището си в тази връзка, и

                           —

                           доколкото било нарушено правото на собственост на жалбоподателя, при това по един непропорционален начин.


title: Дело F-116/12: Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 9 октомври 2013 г. — Wahlström/Frontex (Публична служба — Срочно нает служител — Атестационен доклад — Задължение за мотивиране — Ежегодно събеседване с оценяващия — Набелязване на цели)

text:
               23.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 344/69

         Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 9 октомври 2013 г. — Wahlström/Frontex
   (Дело F-116/12) (1)

   (Публична служба - Срочно нает служител - Атестационен доклад - Задължение за мотивиране - Ежегодно събеседване с оценяващия - Набелязване на цели)
   2013/C 344/126
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Kari Wahlström (Espoo, Финландия) (представител: адв. S. Pappas)

      Ответник: Европейска агенция за управление на оперативното сътрудничество по външните граници на държавите членки на Европейския съюз (Frontex) (представители: H. Caniard и S. Vuorensola, подпомагани от адв. A. Duron и адв. D. Waelbroeck)

      Предмет

   Искане за отмяна на доклада за оценка на жалбоподателя и искане за обезщетение.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Г-н Wahlström понася направените от него съдебни разноски и се осъжда да заплати съдебните разноски на Европейската агенция за управление на оперативното сътрудничество по външните граници на държавите членки на Европейския съюз.

      (1)  ОВ C 379, 8.12.2012 г., стр.39


title: Дело T-308/09: Жалба, подадена на 30 юли 2009 г. — Италия/Комисия

text:
               26.9.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 233/19

         Жалба, подадена на 30 юли 2009 г. — Италия/Комисия
   (Дело T-308/09)
   2009/C 233/36
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Италианска република (представител: P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Ответник: Комисия на Европейските общности

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени писмо № 4263 на Европейската комисия — Главна дирекция „Регионална политика“, с предмет: „Регионална оперативна програма „Campaniа“ 2000-2006. Платежно искане № Sysfin 2009/0154 Adonis A/723 от 12 януари 2009 г.“, което съдържа следното решение: „Сумата в размер на от 18 544 968,79 EUR за направените след 17 май 2006 г. разходи в рамките на мярка 1.7, с предмет регионална система за управление и обезвреждане на отпадъци, е недопустима.“

      Правни основания и основни доводи

   Правните основания и основни доводи са подобни на изтъкнатите по дело T-99/09 Италия/Комисия (1).
   Жалбоподателят изтъкват по-специално:

               —

               Нарушение на членове 32 и 29 от Регламент (ЕО) № 1260/1999 на Съвета от 21 юни 1999 година относно определянето на общи разпоредби за структурните фондове, (2) доколкото „в очакване на изхода от дело T-99/09“ ответникът е съкратил плащането на заверените разходи по мярка 1.7 и доколкото наличието на висяща жалба срещу приети в рамките на процедурата по плащане предходни мерки не фигурира сред предвидените в горепосочените членове хипотези за намаляване на структурните плащания.

               —

               Нарушение на член 230 ЕО. В това отношение жалбоподателят поддържа, че ако на практика поради подаването на жалба по съдебен ред, държавите членки трябва да се опасяват от съкращаване на последващите междинни плащания, те вече не биха били свободни да упражняват своето основно право на съдебна защита.

      (1)  ОВ C 102, 1.5.09 г., стр. 34.

      (2)  ОВ L 161, 26.6.1999 г., стр. 1.


title: Дело T-335/14: Жалба, подадена на 13 май 2014 г.  — Davó Lledó/СХВП — Administradora y Franquicias América e Inversiones Ged (DoggiS)

text:
               4.8.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 253/35

         Жалба, подадена на 13 май 2014 г. — Davó Lledó/СХВП — Administradora y Franquicias América e Inversiones Ged (DoggiS)
   (Дело T-335/14)
   2014/C 253/50
   Език на жалбата: испански

      Страни

      Жалбоподател: José-Manuel Davó Lledó (Cartagena, Испания) (представител: J. V. Gil Martí, abogado)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Други страни в производството пред апелативния състав: Administradora y Franquicias América, SA и Inversiones Ged Ltda (Santiago de Chile, Чили)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:
   Жалбоподателят иска от Общия съд да отмени решението на първия апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 13 март 2014 г. по преписка R 824/2013-1, и като последица от това да потвърди първоначалното решение на отдела по споровете от 18 юли 2013 г., като се отхвърли искането за обявяване на недействителност, направено от Administradora y Franquicias América, SA и Inversiones Ged Ltda по отношение на марката на Общността № 8 8 94  826„DoggiS“, и се осъдят същите да се съобразят с това решение и да понесат всички негови последици, както и изрично осъждане да заплатят съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: фигуративната марка със словен елемент „DoggiS“ за продукти и услуги от класове 29, 30 и 43 — Марка на Общността № 8 8 94  826

      Притежател на марката на Общността: жалбоподателят

      Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: аdministradora y Franquicias América, SA и Inversiones Ged Ltda

      Основание на искането за обявяване на недействителност: марката е била поискана недобросъвестно

      Решение на отдела по отмяна: отхвърля искането за обявяване на недействителност

      Решение на апелативния състав: уважава жалбата, отменя изцяло както решението на отдела по споровете, така и регистрацията на оспорваната марка на Общността

      Изложени правни основания:

               —

               нарушение на член 76 от Регламент № 207/2009;

               —

               нарушение на член 52, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009


title: Дело T-346/10: Жалба, подадена на 18 август 2010 г. — Borax Europe/ECHA

text:
               23.10.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 288/51

      Жалба, подадена на 18 август 2010 г. — Borax Europe/ECHA
      (Дело T-346/10)
      ()
      (2010/C 288/95)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Borax Europe Ltd (Лондон, Обединеното кралство) (представители: K. Nordlander, lawyer и H. Pearson, Solicitor)

         Ответник: Европейска агенция по химикалите (ECHA)

         Искания на жалбоподателя

                  —

                  да се обяви жалбата за отмяна за допустима;

                  —

                  да се отмени решението на ECHA за идентифициране на някои борати като „вещества, пораждащи сериозно безпокойство“, които отговарят на критериите по член 57, буква в) от Регламент (ЕО) № 1907/2006 (наричан по-нататък „Регламент REACH“) (1) и за добавянето им към списъка на веществата — кандидати за разрешение, които пораждат сериозно безпокойство (наричан по-нататък „списък на кандидат веществата“), прието на 18 юни 2010 г. (наричано по-нататък „обжалваният акт“);

                  —

                  да се осъди ECHA да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

      Жалбоподателят иска отмяна на решението на ECHA за идентифициране на някои борати като „вещества, пораждащи сериозно безпокойство“, които отговарят на критериите по член 57, буква в) от Регламента REACH и за добавянето им към списъка на кандидат веществата, прието на 18 юни 2010 г. Вниманието на жалбоподателя е привлечено към обжалвания акт посредством прессъобщение на ECHA от 18 юни 2010 г.
      Боратите, чието включване в списъка на кандидат веществата чрез обжалвания акт оспорва жалбоподателят са: борна киселина, CAS № 10043-35-3, ЕО № 233-139-2; динатриев тетраборат, анхидриран; динатриев тетраборат декахидрат; динатриев тетраборат пентахидрат (CAS № 1330-43-4, 1303-96-4, 12179-04-3, ЕО № 215-540-4) (наричани по-нататък „борати“).
      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква три правни основания.

         Първо правно основание: обжалваният акт трябва да бъде отменен, тъй като се основава на досиетата съгласно Приложение XV, които съдържат явни грешки, водещи до нарушение на съществено формално изискване, предвидено в член 59 от Регламента REACH. Тези досиета посочват като обосновка на действията на ECHA, че боратите понастоящем са класифицирани в част 3 от приложение VI към Регламент (ЕО) № 1272/2008, което е фактически неточно.

         Второ правно основание: ECHA приема обжалвания акт без да изпълни функцията си, състояща се в извършване на преценка „по същество“ дали боратите отговарят на критериите, посочени в член 57, буква в) от Регламента REACH. Поради това, приемайки обжалвания акт ECHA допуска явни грешки в преценката, превишава правомощията си и нарушава принципа на добрата администрация.

         Трето правно основание: накрая, боратите не отговарят на критериите, посочени в член 57, буква в) от Регламента REACH за класифициране като токсични за репродукцията, категория 1 или 2, в съответствие с Директива 67/548. Следователно те не са „вещества, пораждащи сериозно безпокойство“ и тяхното включване в списъка на кандидат веществата чрез обжалвания акт нарушава член 59, параграф 8 от Регламента REACH.

         (1)  Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 година относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH), за създаване на Европейска агенция по химикали, за изменение на Директива 1999/45/ЕО и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 793/93 на Съвета и Регламент (ЕО) № 1488/94 на Комисията, както и на Директива 76/769/ЕИО на Съвета и директиви 91/155/ЕИО, 93/67/ЕИО, 93/105/ЕО и 2000/21/ЕО на Комисията (ОВ L 396, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 60, стр. 3 и поправка — ОВ L 36, 5.2.2009 г., стр. 84).


title: Дело T-516/13: Жалба, подадена на 16 юли 2014 г.  — CW/Съвет

text:
               6.10.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 351/9

         Жалба, подадена на 16 юли 2014 г. — CW/Съвет
   (Дело T-516/13)
   2014/C 351/10
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: CW (Париж, Франция) (представител: A. Tekari, адвокат)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение за изпълнение 2013/409/ОВППС на Съвета от 30 юли 2013 година за прилагане на Решение 2011/72/ОВППС относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица и образувания с оглед на положението в Тунис, в частта, в която се отнася до жалбоподателя;

               —

               да осъди Съвета на Европейския съюз да заплати сумата от сто хиляди евро като обезщетение за неимуществените и имуществените вреди, които жалбоподателят е претърпял;

               —

               да осъди Съвета на Европейския съюз да понесе освен направените от него съдебни разноски и тези, които е направил жалбоподателят.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят излага две основания в подкрепа на своята жалба.

               1.

               Първото основание е изведено от допусната грешка в правното основание на Решение 2013/409/ОВППС (1), което всъщност е лишено от такова, доколкото почива на мотив, които нямат отношение към мотива, предвиден в член 1 от Решение 2011/72/ОВППС (2), представляващ неговото правно основание.

               2.

               Второто основание е изведено от нарушение на правото на собственост, тъй като наложените на жалбоподателя ограничителни мерки представляват необосновано ограничаване на правото му на собственост.

      (1)  Решение за изпълнение 2013/409/ОВППС на Съвета от 30 юли 2013 година за изменение на Решение 2011/72/ОВППС относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица и образувания с оглед на положението в Тунис (ОВ L 204, стр. 52).

      (2)  Решение 2011/72/ОВППС на Съвета от 31 януари 2011 година относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица и образувания с оглед на положението в Тунис (ОВ L 28, стр. 62).


title: Дело T-353/07: Решение на Първоинстанционния съд от 30 ноември 2009 г. — Esber/СХВП — Coloris Global Coloring Concept (COLORIS) (Марка на Общността — Процедура по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността COLORIS — По-ранна национална словна марка COLORIS — Относително основание за отказ — Реално използване на по-ранната марка — Член 15, параграф 2, буква a) и член 43, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 15, параграф 1, буква a) и член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               30.1.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/47

         Решение на Първоинстанционния съд от 30 ноември 2009 г. — Esber/СХВП — Coloris Global Coloring Concept (COLORIS)
   (Дело T-353/07) (1)

   (Марка на Общността - Процедура по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността COLORIS - По-ранна национална словна марка COLORIS - Относително основание за отказ - Реално използване на по-ранната марка - Член 15, параграф 2, буква a) и член 43, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 15, параграф 1, буква a) и член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2010/C 24/81
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Esber, SA (Burceña-Baracaldo, Испания) (представители: T. Villate Consonni, J. Calderón Chavero и M. Yañez Manglano, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Folliard-Monguiral)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: Coloris Global Coloring Concept (Villeneuve Loubet, Франция) (представител: K. Manhaeve, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 28 юни 2007 г. (преписка № R 1060/2006-1) относно процедура по възражение между Coloris Global Coloring Concept и Esber, SA.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Esber, SA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 269, 10.11.2007 г.


title: Дело T-736/14: Жалба, подадена на 27 октомври 2014 г.  — Monster Energy/СХВП — Home Focus ( „MoMo Monsters“ )

text:
               15.12.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 448/36

         Жалба, подадена на 27 октомври 2014 г. — Monster Energy/СХВП — Home Focus („MoMo Monsters“)
   (Дело T-736/14)
   (2014/C 448/45)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Monster Energy Company (Корона, САЩ) (представител: P. Brownlow, Solicitor)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Home Focus Development Ltd (Тортола, Британски Вирджински острови)

      Данни за производството пред СХВП

      Заявител: жалбоподателят

      Спорна марка: словната марка на Общността „MoMo Monsters“ — заявка за марка на Общността № 1 0 5 13  372

      Производство пред СХВП: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на СХВП от 7 август 2014 г. по преписка R 1167/2013-2

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               нарушение на член 8, параграф 1, буква б) и член 8, параграф 5 от Регламент № 207/2009


title: Дело T-381/13: Жалба, подадена на 24 юли 2013 г. — Perfetti Van Melle/СХВП (DAISY)

text:
               21.9.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 274/20

         Жалба, подадена на 24 юли 2013 г. — Perfetti Van Melle/СХВП (DAISY)
   (Дело T-381/13)
   2013/C 274/33
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Perfetti Van Melle SpA (Lainate, Италия) (представител: P. Testa, avvocato)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на първи апелативен състав от 10 април 2013 г. по преписка R 427/2012-1, в частта му, с която се отхвърля заявката за регистрация на марката „DAISY“ за следните стоки: сладкарски изделия, карамелки [бонбони], меки карамелени бонбони, дъвчащи бонбони, бонбони, приготвени от захар, дъвка, желета (захарни сладкарски изделия), сладък корен, близалки, таблетки със захарна глазура, захар, шоколад, какао;

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка на Общността „DAISY“ за стоки от клас 30 — Заявка за марка на Общността № 10 267 037

      Решение на проверителя: отхвърляне на заявката.

      Решение на апелативния състав: отхвърляне на жалбата.

      Изложени правни основания:

               —

               нарушение на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 207/2009, тъй като думата „DAISY“ няма описателен характер,

               —

               нарушение на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 207/2009, тъй като думата „DAISY“ не е описателна за характерна особеност на стоката,

               —

               нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009, тъй като думата „DAISY“ има отличителен характер спрямо сладкарски изделия.


title: Дело C-333/15: Преюдициално запитване от Tribunal Supremo (Испания), постъпило на 6 юли 2015 г. — María Pilar Planes Bresco/Comunidad Autónoma de Aragón

text:
               14.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 302/21

         Преюдициално запитване от Tribunal Supremo (Испания), постъпило на 6 юли 2015 г. — María Pilar Planes Bresco/Comunidad Autónoma de Aragón
   (Дело C-333/15)
   (2015/C 302/26)
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Supremo

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: María Pilar Planes Bresco

      Ответник: Comunidad Autónoma de Aragón

      Преюдициални въпроси

               1)

               Следва ли членове 43 и 44 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 (1) на Съвета от 29 септември 2003 година да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба, според която нямат качеството „хектари, даващи право на помощи“, тези площи, декларирани от земеделски стопанин като постоянни пасища, които надвишават площите, взети предвид при определяне на полагащите му се обичайни права, а за включването на посочените площи и съответно — за замяната на обработваеми земи с постоянни пасища, е необходимо лицето, което иска да получи плащане, реално да използва съответните площи за отглеждане на добитък през конкретната селскостопанска година?
               При отрицателен отговор на горния въпрос,

               2)

               Следва ли член 29 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 на Съвета от 29 септември 2003 година, с който се изключват плащания по схемите за подпомагане в полза на тези бенефициенти, „за които е установено, че изкуствено са създали условията за получаването на такива плащания с оглед да получат облаги в противоречие с целите на въпросната схема за подпомагане“, да се тълкува в смисъл, че не допуска държавите членки да приемат разпоредби, с които да намалят броя на „хектарите, даващи право на помощи“ (на постоянните пасища), предвиждайки общи положения, при които се счита, че земеделски стопанин е създал изкуствени условия за плащане, без конкретно да се доказват действията и поведението на точно този земеделски стопанин?

      (1)  Регламент (EO) № 1782/2003 на Съвета от 29 септември 2003 година относно установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски производители и за изменение на Регламенти (EИО) № 2019/93, (EО) № 1452/2001, (EО) № 1453/2001, (EО) № 1454/2001, (EО) 1868/94, (EО) № 1251/1999, (EО) № 1254/1999, (EО) № 1673/2000, (EИО) № 2358/71 и (EО) № 2529/2001 (ОВ L 270, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 49, стр. 177).


title: Дело F-76/13: Жалба, подадена на 9 август 2013 г. — ZZ/Комисия

text:
               5.10.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 291/7

         Жалба, подадена на 9 август 2013 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-76/13)
   2013/C 291/08
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представители: D. Abreu Caldas и J.-N. Louis, avocats)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на решението, с което се приема, че жалбоподателят не отговаря на изискванията за участие в покана за изразяване на интерес CAST/02/2010, и се отхвърля искането за наемане на работа по договор за договорно нает служител, представено от Службата за управление и плащане по индивидуални права (PMO).

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението от 8 ноември 2012 г. на органа, оправомощен да сключва договори (ООСД), с което се приема, че жалбоподателят не отговаря на изискванията за участие в покана за изразяване на интерес CAST2010 и му се отказва сключване на договор за неопределено време за договорно нает служител от функционална група III (GFIII),

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-55/05: Определение на Първоинстанционния съд от 25 януари 2007 г. — Rijn Schelde Mondia France/Комисия (Иск за отмяна — Обща митническа тарифа — Заявление за възстановяване на вносни митни сборове — Акт, засягащ интересите на ищеца — Недопустимост)

text:
               14.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 82/37

         Определение на Първоинстанционния съд от 25 януари 2007 г. — Rijn Schelde Mondia France/Комисия
   (Дело T-55/05) (1)

   (Иск за отмяна - Обща митническа тарифа - Заявление за възстановяване на вносни митни сборове - Акт, засягащ интересите на ищеца - Недопустимост)
   (2007/C 82/82)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Rijn Schelde Mondia France SA (Руан, Франция) (представител: F. Citron, адвокат)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: X. Lewis и J. Hottiaux)
   Предмет
   Искане за отмяна на решение на Комисията, за което се твърди, че се съдържа в писмо от 7 октомври 2004 г., относно заявление за възстановяване на вносни митни сборове (преписка REM 22/01).
   Диспозитив

               1)

               Искът се отхвърля като недопустим.

               2)

               Ищецът понася направените от него разноски, както и тези на Комисията.

      (1)  ОВ C 93, 16.4.2005 г.


title: Дело T-412/12: Жалба, подадена на 17 септември 2012 г. — bpost/Комисия

text:
               10.11.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 343/20

         Жалба, подадена на 17 септември 2012 г. — bpost/Комисия
   (Дело T-412/12)
   2012/C 343/34
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: bpost (Брюксел, Белгия) (представител: D. Geradin, lawyer)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отменят членове 2, 5, 6 и 7 от Решение на Комисията от 25 януари 2012 г. относно мярка SA.14588 (C 20/2009), приведена в действие от Белгия в полза на De Post — La Poste (понастоящем „bpost“), публикувано в Официален вестник на ЕС от 29 юни 2012 г. (ОВ L 170, стр. 1),

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири правни основания.

               1.

               С първото правно основание се твърди нарушение на член 106, параграф 2, член 107, параграфи 1 и 3 ДФЕС, явна грешка при преценката и нарушение на принципа на равно третиране поради неправилния извод, че поддържаната от bpost мрежа за продажби на дребно не е отделна услуга от общ икономически интерес, както и поради произтичащия от това извод, че предоставената от белгийската държава помощ за мрежата за продажби на дребно представлява свръхкомпенсация.

               2.

               С второто правно основание се поддържа, че е налице нарушение на член 106, параграф 2, член 107, параграфи 1 и 3 ДФЕС и явна грешка при преценката поради неправилния извод, че разходите от мрежата за продажби на дребно, вследствие на задължението за предоставяне на универсална услуга, не би трябвало да се вземат предвид при изчисляването на размера на печалбите от запазения за универсалната услуга сектор, който размер надвишава равнището на разумна печалба.

               3.

               С третото правно основание се твърди нарушение на член 106, параграф 2 и член 107 ДФЕС, както и на принципите на пропорционалност и на равно третиране поради неправилния извод, че нетните разходи от услугата от общ икономически интерес, с изключение на разпространението на пощенски пратки, трябва да се компенсират с печалбите от запазения за универсалната услуга сектор, доколкото надвишават разумната печалба.

               4.

               С четвъртото правно основание се поддържа, че е налице нарушение на член 106, параграф 2 и член 107 ДФЕС, както и на принципа за недопускане на прилагане с обратна сила, поради невземане предвид изцяло на недостатъчните компенсации, натрупани от bpost през 1992—2005 г., за да се уравновесят сумите по твръдяната свръхкомпенсация на bpost за периода 2006—2010 г.


title: Дело T-194/10: Иск, предявен на 28 април 2010 г. — Унгария/Комисия

text:
               17.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 195/19

         Иск, предявен на 28 април 2010 г. — Унгария/Комисия
   (Дело T-194/10)
   2010/C 195/32
   Език на производството: унгарски

      Страни

      Ищец: Република Унгария (представители: J. Fazekas, M. Fehér и K. Szíjjártó)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на ищеца

               —

               да се отмени вписването от Комисията в базата данни E-Bacchus на защитеното наименование за произход „Vinohradnícka oblasť Tokaj“, заместващо по-ранното словашко защитено наименование за произход „Tokajská vinohradnícka oblast’“.

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят оспорва вписването на словашкото защитено наименование за произход „Vinohradnícka oblasť Tokaj“ в електронния регистър на защитените наименования за произход и защитените географски указания за вина (наричан по-нататък „регистър E-Bacchus“), извършено от Комисията съгласно Регламент (ЕО) № 1234/2007 (1).
   С първото си правно основание жалбоподателят твърди, че изменяйки вписването, Комисията е нарушила приложимите разпоредби на Регламент № 1234/2007 и Регламент (CE) № 607/2009 (2), като се има предвид, че в съответствие с новата правна уредба спорното изменение на първоначалното вписване в регистъра E-Bacchus предоставя автоматично защита на наименование, което не може да се счита за „съществуващо защитено“ наименование по смисъла на член 118т от Регламент № 1234/2007.
   В това отношение жалбоподателят счита, че към 1 август 2009 г., когато влиза в сила новата правна уредба на Съюза на пазара на вино, от общностна закрила се е ползвало наименованието „Tokajská/Tokajské/Tokajský vinohradnícka oblast’“, както е видно по-специално от списъка на трапезните вина, означени с географско указание, (3) и списъка на качествените вина (4).
   Жалбоподателят също твърди, че този извод се налага и при разглеждане на словашката правна уредба, като се има предвид, че на 30 юни 2009 г. е приет новия словашки Закон за виното, в който е посочено наименованието „Tokajská vinohradnícka oblasť“. Освен това, дори при тълкуване на приложимите регламенти в смисъл, че датата на влизане в сила на националната правна уредба (1 септември 2009 г.) също е от значение за преценката на съществуващата защита, в настоящия случай трябва да се приложи по аналогия член 73, параграф 2 от Регламент № 607/2009, тъй като и в този случай посоченото в новия закон наименование е това, което трябва да се счита защитено и съществуващо по смисъла на член 118т от Регламент № 1234/2007.
   Във второто правно основание жалбоподателят твърди, че при воденето и управлението на регистъра E-Bacchus и в частност със спорното вписване Комисията е нарушила основните принципи на добра администрация, лоялно сътрудничество и правна сигурност, признати от правото на Съюза.
   В това отношение жалбоподателят счита, че предвид принципа на добра администрация и по-специално — значението на посочения регистър, Комисията е длъжна да гарантира, че този регистър съдържа верни, надеждни и точни данни. В това отношение Комисията трябва да определи с оглед на момента на влизане в сила на новата права уредба на пазара на вино кои са приложимите национални норми и кои наименования трябва да се считат защитени и съществуващи съгласно тези норми. От друга страна жалбоподателят счита, че Комисията е нарушила и принципа на лоялно сътрудничество като по никакъв начин не е уведомила Република Унгария за изменението на отнасящите се до Словакия вписвания в регистъра E-Bacchus, както преди така и след изменението, макар да е трябвало да ѝ е известно, че е възможно да бъдат засегнати интересите на Унгария. На последно място жалбоподателят твърди, че Комисията не спазва и принципа на правна сигурност, като организира и води регистъра по начин, който дава възможност във всеки момент да се изменят с обратно действие съдържащите се в него вписвания без да може да се установи точната дата на изменението.

      (1)  Регламент на Съвета от 22 октомври 2007 година за установяване на обща организация на селскостопанските пазари и относно специфични разпоредби за някои земеделски продукти („Общ регламент за ООП“) (ОВ L 229, стр. 1).

      (2)  Регламент на Комисията от 14 юли 2009 година за определяне на някои подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 479/2008 на Съвета по отношение на защитените наименования за произход и защитените географски указания, традиционните наименования, етикетирането и представянето на определени лозаро-винарски продукти (ОВ L 193, стр. 60).

      (3)  Списък на имена на географски единици, по-малки от държавите членки съгласно член 51, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1493/1999 [на Съвета от 17 май 1999 година относно общата организация на пазара на вино] (трапезни вина с географско указание) (публикуван в ОВ С 187, 2009 г., стр. 67).

      (4)  Списък на качествените вина, произведени в определен район (публикуван в ОВ С 187, 2009 г., стр. 1).


title: Дело C-283/08: Иск, предявен на 27 юни 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Нидерландия

text:
               30.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 223/32

         Иск, предявен на 27 юни 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Нидерландия
   (Дело C-283/08)
   (2008/C 223/49)
   Език на производството: нидерландски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: W. Roels и W. Wils)

      Ответник: Кралство Нидерландия
   Искания на ищеца

               —

               да се приеме за установено, че Кралство Нидерландия е нарушило задълженията си по Директива 2005/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2005 г. относно нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители на вътрешния пазар и изменение на Директива 84/450/ЕИО на Съвета, Директиви 97/7/EО, 98/27/EО и 2002/65/EО на Европейския парламент и на Съвета, и Регламент (EО) № 2006/2004 на Европейския парламент и на Съвета („Директива за нелоялни търговски практики“) (1), като не е приела необходимите за съобразяване с тази директива правни и административни разпоредби или поне не е съобщила на Комисията за тях;

               —

               да се осъди Кралство Нидерландия да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Срокът за транспониране на директивата в националното право е изтекъл на 12 юни 2007 г.

      (1)  ОВ L 149, стр. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 14, стр. 260.


title: Дело C-208/10: Иск, предявен на 30 април 2010г. — Европейска комисия/Португалска република

text:
               3.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 179/24

         Иск, предявен на 30 април 2010г. — Европейска комисия/Португалска република
   (Дело C-208/10)
   2010/C 179/39
   Език на производството: португалски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: A. Nijenhuis и M. Teles Romão)

      Ответник: Португалска република

      Искания на ищеца

               —

               да се обяви, че като не е приела законовите, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2007/44/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 5 септември 2007 година за изменение на Директива 92/49/ЕИО на Съвета и Директиви 2002/83/ЕО, 2004/39/ЕО, 2005/68/ЕО и 2006/48/ЕО по отношение на процедурните правила и критериите за оценяване за предварителната оценка на придобиванията и увеличението на участия във финансовия сектор и при всички положения, като не е уведомила Комисията за така приетите разпоредби, Португалската република не е изпълнила задълженията си съгласно тази директива,

               —

               да се осъди Португалската република да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Срокът за транспониране на Директивата е изтекъл на 20 март 2009 г.

      (1)  ОВ L 247, стр. 1.


title: Дело T-165/10: Жалба, подадена на 12 април 2010 г. — Grupo Osborne/СХВП — Confecciones Sanfertús (TORO)

text:
               5.6.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 148/48

         Жалба, подадена на 12 април 2010 г. — Grupo Osborne/СХВП — Confecciones Sanfertús (TORO)
   (Дело T-165/10)
   2010/C 148/78
   Език на жалбата: испански

      Страни

      Жалбоподател: Grupo Osborne, SA (El Puerto de Santa María, Испания) (представител: J. Iglesias Monravá, abogado)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Confecciones Sanfertús, SL (Graus, Испания)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (СХВП), постановено по преписка R 0638/2009-2,

               —

               да се допусне регистрация на марка на Общността № 2 844 264 за клас 25, и

               —

               да се осъдят ответникът и другата страна в производството пред апелативния състав да заплатят съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „TORO XL“ (заявка за регистрация № 2 844 264) за стоки и услуги от класове 18, 25 и 39

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Confecciones Sanfertús, S.L.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: испанска словна марка „LETORO“ (№ 465 635) за стоки от класове 24 и 25 и испански фигуративни марки, съдържащи словния елемент „TORO“ (№ 802 043 и № 1 513 622), за стоки от клас 25

      Решение на отдела по споровете: уважава възражението и отхвърля заявката за регистрация.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: неправилно тълкуване на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 относно марката на Общността; наличие на предходно решение на отдела по споровете, с което се приема, че марка „TORO“ и марка „LETORO“ са съвместими; както и обстоятелството, че не е доказано използването на испанските марки „LETORO“ (словна) и „TORO“ (фигуративна).


title: Дело C-40/09: Преюдициално запитване, отправено от VAT and Duties Tribunal, Манчестър (Обединено кралство) на 29 януари 2009 г. — Astra Zeneca UK Limited/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

text:
               18.4.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 90/11

         Преюдициално запитване, отправено от VAT and Duties Tribunal, Манчестър (Обединено кралство) на 29 януари 2009 г. — Astra Zeneca UK Limited/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
   (Дело C-40/09)
   2009/C 90/17
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   VAT and Duties Tribunal, Манчестър

      Страни в главното производство

      Ищец: Astra Zeneca UK Limited

      Ответник: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли, предвид обстоятелствата в настоящия случай, в който работник или служител по силата на своя трудов договор има право да избере да получава част от възнаграждението си под формата на ваучер на номинална стойност, член 2, параграф 1 от Шеста директива на Съвета 77/388/ЕИО (1) [понастоящем член 2, параграф 1, буква в) от основната директива относно ДДС] да се тълкува в смисъл, че предоставянето на този ваучер от работодателя на работника или служителя представлява възмездна доставка на услуги?

               2)

               При отрицателен отговор на първия въпрос, трябва ли член 6, параграф 2, буква б) [понастоящем член 26, параграф 1, буква б)] да се тълкува в смисъл, че предоставянето на ваучера от работодателя на работника или служителя по силата на трудовия договор трябва да се разглежда като доставка на услуги при положение, че ваучерът ще се използва за лични нужди от работника или служителя?

               3)

               Ако предоставянето на ваучера не е нито възмездна доставка на услуги по смисъла на член 2, параграф 1, нито трябва да се разглежда като доставка на услуги по смисъла на член 6, параграф 2, буква б), трябва ли член 17, параграф 2 [понастоящем член 168] да се тълкува в смисъл, че позволява на работодателя да си възстанови данъка върху добавената стойност, който е заплатил при закупуването на ваучера и предоставянето му на работника или служителя по силата на трудовия договор, при положение, че ваучерът ще се използва за лични нужди от работника или служителя?

      (1)  Шеста директива на Съвета 77/388/ЕИО от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1).


title: Дело T-157/17: Жалба, подадена на 10 март 2017 г. — Cristalfarma/EUIPO — Novartis (ILLUMINA)

text:
               24.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/37

         Жалба, подадена на 10 март 2017 г. — Cristalfarma/EUIPO — Novartis (ILLUMINA)
   (Дело T-157/17)
   (2017/C 129/57)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Cristalfarma Srl (Милано, Италия) (представител: R. Almaraz Palmero, lawyer)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Novartis AG (Базел, Швейцария)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „ILLUMINA“ — заявка за регистрация № 11 934 239

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 11 януари 2017 г. по преписка R 1187/2016-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO и другата страна, ако встъпи в производството, да заплатят съдебните разноски и разноските за производството пред апелативния състав.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009,

               —

               Нарушение на член 75, член 42, параграф 2 и член 64, параграф 1 от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-286/13 P: Жалба, подадена на 24 май 2013 г. от Dole Food Company, Inc., Dole Fresh Fruit Europe Ltd & Co. срещу Решение на Общия съд (осми състав), постановено на 14 март 2013 г. по дело T-588/08, Dole Food Company, Inc., Dole Fresh Fruit Europe Ltd & Co./Европейска комисия

text:
               31.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/14

         Жалба, подадена на 24 май 2013 г. от Dole Food Company, Inc., Dole Fresh Fruit Europe Ltd & Co. срещу Решение на Общия съд (осми състав), постановено на 14 март 2013 г. по дело T-588/08, Dole Food Company, Inc., Dole Fresh Fruit Europe Ltd & Co./Европейска комисия
   (Дело C-286/13 P)
   2013/C 252/22
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Dole Food Company, Inc., Dole Fresh Fruit Europe Ltd & Co. (представител: J.-F. Bellis, avocat)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат Съдът:

               —

               да отмени изцяло или отчасти обжалваното решение в частта, в която жалбата им е отхвърлена,

               —

               да отмени изцяло или отчасти решението на Комисията от 15 октомври 2008 г., в частта, която се отнася до жалбоподателите,

               —

               да отмени или да намали наложената на жалбоподателите глоба, въз основа на пълната юрисдикция, която има по силата на член 261 ДФЕС,

               —

               при условията на евентуалност, да върне делото за ново разглеждане на Общия съд, за да постанови решение в съответствие с решението на Съда на ЕС,

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски за настоящото производство и за производството пред Общия съд.

      Правни основания и основни доводи

   В първото основание на жалбата, което се състои от пет части, жалбоподателите твърдят, че при осъществяване на контрола си Общият съд допуснал няколко процесуални нарушения:

               неправилно Общият съд допуснал Комисията да представи за първи път в производството доказателство от преписката си, което било в противоречие с установеното в решението ѝ,

               неправилно Общият съд приел, че е недопустимо искането на жалбоподателите за представяне на съдържащи се в преписката на Комисията доказателства, с които искали да оспорят изложено от Комисията в дупликата ѝ ново основание,

               неправилно Общият съд приел, че е недопустимо приложението, представено от жалбоподателите в подкрепа на довода им относно използването от Комисията на направени от жалбоподателите изявления в хода на административното производство извън техния контекст,

               Общият съд нарушил принципа на равните процесуални възможности, тъй като не разгледал представено от жалбоподателите доказателство в хода на съдебното производство и

               Общият съд не установил правилно фактите.

         Във второто основание жалбоподателите твърдят, че Общият съд изопачил факти, които са от основно значение за правилната преценка на поведението, за което са упреквани, в неговия правен и икономически контекст.
   В третото основание на жалбата, което се състои от пет части, жалбоподателите твърдят, че Общият съд не оценил правилно доказателствата:

               Общият съд не изложил достатъчно мотиви за причините, поради които възприема изчисляването на пазарния дял, на което се основава Комисията за определянето на структурата на съответния пазар,

               Общият съд допуснал грешка, като приел, че Комисията не е длъжна да уточнява съдържанието на осъществяваните от жалбоподателите и други предприятия разисквания, които представляват ограничаване на конкуренцията като цел,

               Общият съд допуснал грешка, като приел, че Комисията описала ясно съдържанието на тези осъществявани от жалбоподателите и други предприятия разисквания, които представляват ограничаване на конкуренцията като цел,

               Общият съд не разгледал довода на жалбоподателите, че някои служители не могли да обменят достоверна информация и

               Общият съд допуснал грешка, като дал неправилна правна квалификация на фактите, когато приел, че разискванията представляват ограничаване на конкуренцията като цел.

         В четвъртото основание на жалбата, което се състои от две части, жалбоподателите твърдят, че Общият съд допуснал няколко грешки при изчисляване на размера на наложената глоба:

               Общият съд допуснал грешка, като изчислил глобата въз основа на продажби на предприятия, за които не било установено, че са извършили нарушение, и

               Общият съд допуснал грешка, като отчел два пъти продажбите на едни и същи продукти за изчисляването на глобата.


title: Дело C-532/12: Определение на председателя на Съда от 8 март 2013 г. — Европейска комисия/Велико херцогство Люксембург

text:
               4.5.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/13

         Определение на председателя на Съда от 8 март 2013 г. — Европейска комисия/Велико херцогство Люксембург
   (Дело C-532/12) (1)

   2013/C 129/24
   Език на производството: френски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 26, 26.1.2013 г.


title: Дело T-260/11: Решение на Общия съд от 18 юни 2014 г.  — Испания/Комисия (Рибарство — Опазване на риболовните ресурси — Превишаване от Испания на отпуснатите за 2010 г. риболовни квоти за скумрия в зони VIIIc, IX и X и във водите на Европейския съюз от зона 34.1.1 на CECAF — Приспадане от риболовните квоти, отпуснати за 2011 — 2015 г. — Право на защита — Правна сигурност — Оправдани правни очаквания — Равно третиране)

text:
               4.8.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 253/24

         Решение на Общия съд от 18 юни 2014 г. — Испания/Комисия
   (Дело T-260/11) (1)

   ((Рибарство - Опазване на риболовните ресурси - Превишаване от Испания на отпуснатите за 2010 г. риболовни квоти за скумрия в зони VIIIc, IX и X и във водите на Европейския съюз от зона 34.1.1 на CECAF - Приспадане от риболовните квоти, отпуснати за 2011 — 2015 г. - Право на защита - Правна сигурност - Оправдани правни очаквания - Равно третиране))
   2014/C 253/34
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Кралство Испания (представители: първоначално N. Díaz Abad и L. Banciella Rodríguez-Miñón, впоследствие M. Sampoll Pucurull и Banciella Rodríguez-Miñón, abogados del Estado)

      Ответник: Европейска комисия (представители: A. Bouquet, F. Jimeno Fernández и D. Nardi)

      Предмет

   Отмяна на Регламент (ЕС) № 165/2011 на Комисията от 22 февруари 2011 година за приспадане на прекомерния риболов през 2010 г. от някои квоти за скумрия, отпуснати на Испания за 2011 г. и за следващите години (OВ L 48, стр. 11)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Кралство Испания да понесе направените от него съдебни разноски и да заплати тези на Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 211, 16.7.2011 г.


title: Дело C-223/08: Иск, предявен на 23 май 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Велико Херцогство Люксебург

text:
               5.7.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/29

         Иск, предявен на 23 май 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Велико Херцогство Люксебург
   (Дело C-223/08)
   (2008/C 171/45)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представител: г-жа C. Huvelin)

      Ответник: Велико Херцогство Люксебург
   Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е приело законовите, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2006/100/ЕО на Съвета за адаптиране на някои директиви в областта на свободното движение на хора поради присъединяването на България и Румъния (1) и във всеки случай, като не ги е съобщило на Комисията, Великото херцогство Люксембург не е изпълнило задълженията си по член 2 от тази директива,

               —

               да бъде осъдено Великото херцогство Люксебург да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Срокът за транспониране на Директива 2006/100/ЕО е изтекъл на датата на присъединяване на България и Румъния към Европейския съюз, тоест на 1 януари 2007 г. Към датата на предявяване на иска не е била взета или съобщена на Комисията никаква мярка за транспониране от страна на ответника.

      (1)  ОВ L 363, стр. 141; Специално издание на български език, 2007 г, глава 6, том 10, стр. 194.


title: Дело T-216/14: Жалба, подадена на 4 април 2014 г.  — Volkswagen/СХВП (EXTRA)

text:
               24.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 194/28

         Жалба, подадена на 4 април 2014 г. — Volkswagen/СХВП (EXTRA)
   (Дело T-216/14)
   2014/C 194/36
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Volkswagen AG (Волфсбург, Германия) (представител: U. Sander, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 6 февруари 2014 г. по преписка R 1788/2013-1,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: Словна марка „EXTRA“ за стоки и услуги от класове 12, 28, 35 и 37 — Заявка за регистрация на марка на Общността № 1 1 7 69  155

      Решение на проверителя: Отхвърля заявката за регистрация

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009


title: Дело C-591/10: Преюдициално запитване, отправено от High Court of Justice (Chancery Division) (Обединено кралство) на 14 декември 2010 г. — Littlewoods Retail Ltd и др./Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs

text:
               19.3.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 89/6

         Преюдициално запитване, отправено от High Court of Justice (Chancery Division) (Обединено кралство) на 14 декември 2010 г. — Littlewoods Retail Ltd и др./Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs
   (Дело C-591/10)
   2011/C 89/12
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Страни в главното производство

      Ищец: Littlewoods Retail Ltd и др.

      Ответник: Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs

      Преюдициални въпроси

               1.

               При надвнасяне от данъчнозадължено лице на ДДС, удържан от държава членка в противоречие с изискванията на правото на Съюза относно ДДС, съобразено ли е с правото на Съюза предоставеното от тази държава членка правно средство за защита, ако това средство позволява да бъдат възстановени на това лице единствено a) надвнесената главница и б) простата лихва върху тази главница съгласно националното законодателство, подобно на член 78 от Закона за данъка върху добавената стойност от 1994 г. (Value Added Tax Act 1994)?

               2.

               При отрицателен отговор на първия въпрос, съществува ли изискване в правото на Съюза предоставеното от държава членка правно средство за защита да позволява a) възстановяване на надвнесената главница и б) изплащане на сложна лихва, отразяваща извлечената от държавата членка полезна стойност на надвнесените суми при и/или претърпяната от данъкоплатеца загуба на полезната стойност на паричните средства?

               3.

               При отрицателен отговор на първия и втория въпрос, освен възстановяването на надвнесената главница какво трябва да включва средството за правна защита, което държавата членка е длъжна да предостави съгласно правото на Съюза, по отношение на полезната стойност на надвнесената сума и/или лихвата върху нея?

               4.

               При отрицателен отговор на първия въпрос, дали установеният в правото на Съюза принцип на ефективност изисква държава членка да не прилага предвидени в националната правна уредба ограничения (като тези в членове 78 и 80 от Закона за данъка върху добавената стойност от 1994 г.) спрямо всички вътрешноправни искове или средства за защита, от които в противен случай данъчнозадълженото лице би могло да се ползва, за да защити предоставеното от правовия ред на Съюза право, изведено от отговора на Съда на първите три преюдициални въпроса, или е достатъчно националната юрисдикция да не приложи тези ограничения само по отношение на един от тези вътрешноправни искове или средства за защита?
               От какви други принципи трябва да се ръководи националната юрисдикция в изпълнение на това предоставено от правовия ред на Съюза право, за да се съобрази с посочения принцип на ефективност?


title: Дело C-656/11: Жалба, подадена на 21 декември 2011 г. — Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия/Съвет на Европейския съюз

text:
               18.2.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 49/20

         Жалба, подадена на 21 декември 2011 г. — Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия/Съвет на Европейския съюз
   (Дело C-656/11)
   2012/C 49/34
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: C. Murrell и A. Dashwood, QC)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение на Съвета от 16 декември 2011 година (1) относно позицията, която да бъде взета от Европейския съюз в Съвместния комитет, създаден съгласно Споразумението между Европейската общност и нейните държави членки, от една страна, и Конфедерация Швейцария, от друга страна, относно свободното движение на хора във връзка със замяната на приложение II към посоченото споразумение относно координацията на схемите за социална сигурност,

               —

               да се осъди Съветът на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

               1.

               С жалбата си по член 263 ДФЕС Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия иска отмяна съгласно член 264 ДФЕС на Решение на Съвета от 16 декември 2011 година относно позицията, която да бъде взета от Европейския съюз в Съвместния комитет, създаден съгласно Споразумението между Европейската общност и нейните държави членки, от една страна, и Конфедерация Швейцария, от друга страна, относно свободното движение на хора във връзка със замяната на приложение II към посоченото споразумение относно координацията на схемите за социална сигурност.

               2.

               Член 48 ДФЕС е единственото посочено в решението материалноправно основание.

               3.

               Решението се отнася до изменението на приложение II към Споразумението от 21 юни 1999 година между Европейската Общност и нейните държави членки, от една страна, и Конфедерация Швейцария, от друга страна, относно свободното движение на хора. Приложение II към посоченото споразумение се отнася само до координацията на схемите за социална сигурност между Европейския съюз и Швейцария.
               Целта на въвежданите с обжалваното решение изменения в приложение II е да се отразят промените в системата за координацията на схемите за социална сигурност в Европейския съюз. Една от последиците на предвидените изменения в приложение II е швейцарските граждани, които сами не осъществяват трудова дейност и не са членове на семейство на осъществяващо такава дейност лице („неактивни лица“), да получат права, които действащият режим по приложение II не им предоставя.

               4.

               Според Обединеното кралство член 48 ДФЕС не може да бъде единственото материалноправно основание за мерки, които ще породят подобни последици. Тази разпоредба има за цел да улесни свободното движение: a) в рамките на Съюза, а не между Съюза и трети страни, и б) на лицата, осъществяващи трудова дейност, и техните семейства, а не на неактивните лица. Правилното правно основание е член 79, параграф 2, буква б) ДФЕС. Той предоставя правомощие за приемане на мерки в областта на „определянето на правата на гражданите на трети страни, пребиваващи законно в дадена държава членка, включително условията за свобода на движение и пребиваване в другите държави членки“.

               5.

               Член 79, параграф 2, буква б) ДФЕС се съдържа в дял V от Част трета на Договора. Съгласно Протокол № 21 към Договорите мерките, приети съгласно дял V, не са приложими за Обединеното кралство (или Ирландия) освен ако то не заяви намерението си да „участва“. Поради погрешния избор на член 48 ДФЕС като материалноправно основание на решението вместо член 79, параграф 2, буква б) ДФЕС Съветът е отказал да признае правото на Обединеното кралство да реши да не участва в решението и да не бъде обвързано от него.

               6.

               Ето защо се иска отмяната на решението на Съвета от 16 декември 2011 г. с мотива, че то е прието на погрешно правно основание, което води до непризнаване на правата на Обединеното кралство по Протокол № 21.

      (1)  ОВ L 341, стр. 1


title: Дело T-442/14: Жалба, подадена на 16 юни 2014 г.  — Metalúrgica Galaica/Комисия

text:
               4.8.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 253/60

         Жалба, подадена на 16 юни 2014 г. — Metalúrgica Galaica/Комисия
   (Дело T-442/14)
   2014/C 253/82
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Metalúrgica Galaica, SA [Нарон (А Коруня) Испания] (представител: A. López Gómez, abogado)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               при условията на евентуалност, да отмени решението, което квалифицира съвкупността от мерки, които групира под названието „испанска система за финансов лизинг“ (ИСФЛ), като нова и несъвместима с вътрешния пазар държавна помощ,

               —

               при условията на евентуалност, да отмени членове 1 и 4 от обжалваното решение, които определят инвеститорите от обединенията по икономически интереси (ОИИ) като единствени бенефициери на предполагаемите помощи и като единствени адресати на задължението за възстановяване,

               —

               при условията на евентуалност, да отмени член 4 от обжалваното решение, доколкото с него се разпорежда възстановяването на предполагаемите помощи в нарушение на общите принципи на правото на ЕС,

               —

               при условията на евентуалност, да отмени член 4 от обжалваното решение, доколкото той се произнася относно законосъобразността на частноправните договори между инвеститорите и други образувания, изцяло или по начин, който ограничава липсата на последици за рентабилността на операциите, и

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски по това производство.

      Правни основания и основни доводи

   Правните основания и основните доводи са същите като вече изложените по дело T-401/14, Duro Felguera SA/Комисия.