title: Решение на Съда от 24 септември 2014 година по дело E-3/14 — Надзорен орган на ЕАСТ срещу Кралство Норвегия (Неизпълнение на задължения от държава от ЕИП — Директива 2009/12/ЕО относно летищните такси)

text:
               23.4.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 131/6

         РЕШЕНИЕ НА СЪДА
   от 24 септември 2014 година
   по дело E-3/14
   Надзорен орган на ЕАСТ срещу Кралство Норвегия
   (Неизпълнение на задължения от държава от ЕИП — Директива 2009/12/ЕО относно летищните такси)
   (2015/C 131/06)
   По дело E-3/14, Надзорен орган на ЕАСТ срещу Кралство Норвегия — ИСК за установяване, че като не е приела в предвидения срок и/или не е уведомила незабавно Надзорния орган на ЕАСТ за мерките, необходими за прилагането на акта, посочен в точка 65а от приложение XIII към Споразумението за Европейското икономическо пространство, а именно Директива 2009/12/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 март 2009 г. относно летищните такси, адаптирана към Споразумението посредством Протокол 1 към него, Кралство Норвегия не е изпълнило задълженията си по посочения акт и по член 7 от Споразумението — Съдът в състав Carl Baudenbacher, председател, Per Christiansen и Páll Hreinsson (съдия-докладчик), съдии, на 24 септември 2014 г. постанови решение със следния диспозитив:
   С настоящото Съдът:

               1.

               Постановява, че като не е приело в предвидения срок мерките, необходими за прилагането на акта, посочен в точка 65а от приложение XIII към Споразумението за създаване на Европейското икономическо пространство (Директива 2009/12/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 март 2009 г. относно летищните такси), адаптиран към Споразумението посредством Протокол 1 към него, Кралство Норвегия не е изпълнило задълженията си по посочения акт и по член 7 от Споразумението.

               2.

               Осъжда Кралство Норвегия да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-787/14 P: Решение на Общия съд от 27 октомври 2016 г. — ЕЦБ/Cerafogli (Обжалване — Публична служба — Персонал на ЕЦБ — Достъп до документи — Документи, свързани със спора между страните в производството — Частичен отказ на достъп — Правило за съответствие между жалбата по съдебен и жалбата по административен ред — Възражение за незаконосъобразност)

text:
               12.12.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 462/14

         Решение на Общия съд от 27 октомври 2016 г. — ЕЦБ/Cerafogli
   (Дело T-787/14 P) (1)

   ((Обжалване - Публична служба - Персонал на ЕЦБ - Достъп до документи - Документи, свързани със спора между страните в производството - Частичен отказ на достъп - Правило за съответствие между жалбата по съдебен и жалбата по административен ред - Възражение за незаконосъобразност))
   (2016/C 462/16)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Европейска централна банка (представители: първоначално E. Carlini, M. López Torres и F. Malfrère, впоследствие E. Carlini и F. Malfrère, подпомагани от B. Wägenbaur, адвокат)

      Друга страна в производството: Maria Concetta Cerafogli (Рим, Италия) (представител: S. Pappas, адвокат)

      Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателя: Европейска комисия (представители: първоначално J. Currall и G. Gattinara, впоследствие G. Gattinara)

      Предмет

   Жалба срещу решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (втори състав) от 18 септември 2014 г., Cerafogli/ЕЦБ (F-26/12, EU:F:2014:218), с която се иска отмяна на това решение.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Европейската централна банка (ЕЦБ) понася направените от нея съдебни разноски, както и тези на г-жа Maria Concetta Cerafogli.

               3)

               Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 46, 9.2.2015 г.


title: Дело C-443/11: Решение на Съда (трети състав) от 11 април 2013 г. (преюдициално запитване от Rechtbank Amsterdam — Нидерландия) — F.P. Jeltes, M.A. Peeters, J.G.J. Arnold/Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Социална сигурност на работниците мигранти — Член 45 ДФЕС — Регламент (ЕИО) № 1408/71 — Член 71 — Нетипичен пограничен работник, който е напълно безработен и е запазил лични и професионални връзки в държавата членка на последна заетост — Регламент (ЕО) № 883/2004 — Член 65 — Право на обезщетение в държавата членка на пребиваване — Отказ на държавата членка на последна заетост да извърши плащане — Допустимост — Релевантност на Решение на Съда от 12 юни 1986 г. по дело Miethe (1/85) — Преходни разпоредби — Член 87, параграф 8 — Понятие „непроменено положение“ )

text:
               1.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 156/8

         Решение на Съда (трети състав) от 11 април 2013 г. (преюдициално запитване от Rechtbank Amsterdam — Нидерландия) — F.P. Jeltes, M.A. Peeters, J.G.J. Arnold/Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen
   (Дело C-443/11) (1)

   (Социална сигурност на работниците мигранти - Член 45 ДФЕС - Регламент (ЕИО) № 1408/71 - Член 71 - Нетипичен пограничен работник, който е напълно безработен и е запазил лични и професионални връзки в държавата членка на последна заетост - Регламент (ЕО) № 883/2004 - Член 65 - Право на обезщетение в държавата членка на пребиваване - Отказ на държавата членка на последна заетост да извърши плащане - Допустимост - Релевантност на Решение на Съда от 12 юни 1986 г. по дело Miethe (1/85) - Преходни разпоредби - Член 87, параграф 8 - Понятие „непроменено положение“)
   2013/C 156/12
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Rechtbank Amsterdam

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: F.P. Jeltes, M.A. Peeters, J.G.J. Arnold

      Ответник: Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen

      Предмет

   Преюдициално запитване — Rechtbank Amsterdam — Тълкуване на член 45 ДФЕС, на член 7, параграф 2 от Регламент (ЕИО) № 1612/68 на Съвета от 15 октомври 1968 година относно свободното движение на работници в Общността (ОВ L 257; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 11), на член 71 от Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социална сигурност на заети лица, самостоятелно заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността (ОВ L 149; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 26) и на член 65 и член 87, параграф 8 от Регламент (ЕО) № 883/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година за координация на системите за социална сигурност (ОВ L 166; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 82 и поправка в OB L 33, 7.2.2008 г., стр. 12) — Напълно безработен пограничен работник — Право на обезщетение в държавата членка на пребиваване — Работник, който е запазил лични и професионални връзки в държавата членка на последна заетост и който има най-големи шансове за професионална реинтеграция в тази държава — Държава членка, която отказва съгласно националното си законодателство да изплаща обезщетения за безработица на посочения работник само по съображение, че той пребивава на територията на друга държава членка

      Диспозитив

               1.

               След влизането в сила на Регламент (ЕО) № 883/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година за координация на системите за социална сигурност, изменен с Регламент (ЕО) № 988/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 г., разпоредбите на член 65 от този регламент не трябва да се тълкуват в светлината на Решение на Съда от 12 юни 1986 г. по дело Miethe (1/85). Що се отнася до напълно безработния пограничен работник, който е запазил с държавата членка на последната си заетост такива лични и професионални връзки, че има най-големи шансове за професионална реинтеграция в тази държава, член 65 трябва да се разбира в смисъл, че позволява такъв работник да се постави на разположение и на службите по заетостта на тази държава, но за да получава там не обезщетения за безработица, а само съдействие за намирането на нова работа.

               2.

               Правилата относно свободното движение на работници, залегнали по-специално в член 45 ДФЕС, трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат държавата членка на последна заетост да откаже съгласно националното си право да отпусне на напълно безработния пограничен работник, който има най-големи шансове за професионална реинтеграция в тази държава членка, обезщетения за безработица, по съображение че същият не пребивава на нейна територия, щом като съгласно разпоредбите на член 65 от Регламент № 883/2004, изменен с Регламент № 988/2009, приложимо е законодателството на държавата членка на пребиваване.

               3.

               Разпоредбите на член 87, параграф 8 от Регламент № 883/2004, изменен с Регламент № 988/2009, следва да се прилагат спрямо напълно безработните погранични работници, които поради връзките, запазени от тях в държавата членка на последната си заетост, получават от нея обезщетения за безработица въз основа на законодателството на тази държава членка, по силата на член 71 от Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социална сигурност на заети лица, самостоятелно заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността, в изменената му и актуализирана редакция съгласно Регламент (ЕО) № 118/97 на Съвета от 2 декември 1996 г., изменен с Регламент (ЕО) № 592/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 17 юни 2008 г.
               Понятието „непроменено положение“ по смисъла на член 87, параграф 8 от Регламент № 883/2004, изменен с Регламент № 988/2009, трябва да се преценява в светлината на националното законодателство в областта на социалната сигурност. Националната юрисдикция следва да провери дали работници като г-жа Peeters и г-н Arnold отговарят на предвидените в това законодателство условия, за да искат по отношение на тях да се възобнови изплащането на обезщетенията за безработица, които те са получавали съгласно посоченото законодателство, в съответствие с член 71 от Регламент № 1408/71 в изменената му и актуализирана редакция съгласно Регламент № 118/97, изменен с Регламент № 592/2008.

      (1)  ОВ C 355, 3.12.2011 г.


title: Дело T-212/15: Решение на Общия съд от 15 декември 2016 г. — Aldi/EUIPO — Miquel Alimentació Grup (Gourmet) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „Gourmet“ — По-ранни национални словни и фигуративни марки „GOURMET“ и „Gourmet“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Сходство на знаците — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               6.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/28

         Решение на Общия съд от 15 декември 2016 г. — Aldi/EUIPO — Miquel Alimentació Grup (Gourmet)
   (Дело T-212/15) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „Gourmet“ - По-ранни национални словни и фигуративни марки „GOURMET“ и „Gourmet“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Сходство на знаците - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2017/C 038/38)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Aldi GmbH & Co. KG (Мюлхайм ан дер Рур, Германия) (представители: C. Fürsen, N. Lützenrath, U. Rademacher и N. Bertram, адвокати)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: M. Eberl и M. Fischer)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Miquel Alimentació Grup, SA (Виламая, Испания) (представители: C. Duch Fonoll и R. Niebel, адвокати)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 24 февруари 2015 г. (преписка R 0314/2014-4), постановено в производство по възражение със страни Miquel Alimentació Grup и Aldi

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Aldi GmbH & Co. KG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 198, 15.6.2015 г.


title: Дело C-458/09 P: Решение на Съда (пети състав) от 24 ноември 2011 г. — Италианска република/Европейска комисия (Обжалване — Помощ, предоставена от италианските власти на новорегистрирани на борсата дружества — Законодателство, което предвижда данъчни предимства)

text:
               28.1.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 25/4

      Решение на Съда (пети състав) от 24 ноември 2011 г. — Италианска република/Европейска комисия
      (Дело C-458/09 P) (1)

      (Обжалване - Помощ, предоставена от италианските власти на новорегистрирани на борсата дружества - Законодателство, което предвижда данъчни предимства)
      (2012/C 25/06)
      Език на производството: италиански

         Страни

         Жалбоподател: Италианска република (представители: G. Palmieri, P. Gentili)

         Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: V. Di Bucci, D. Grespan и E. Righini)

         Страна, встъпила в подкрепа на жалбоподателя: Република Финландия (представители: M. Pere и H. Leppo)

         Предмет

      Жалба срещу Решението на Първоинстанционния съд (трети състав) от 4 септември 2009 г. по дело Италия/Комисия (T-211/05), с което Първоинстанционният съд отхвърля искането за отмяна на Решение 2006/261/ЕО на Комисията от 16 март 2005 година относно схема за помощи C8/2004 (ex NN 164/2003) приведена в изпълнение от Италия в полза на новорегистрирани на борсата дружества (ОВ L 94, 2006 г., стр. 42)

         Диспозитив

                  1.

                  Отхвърля жалбата.

                  2.

                  Осъжда Италианската република да заплати съдебните разноски.

                  3.

                  Република Финландия понася направените от нея съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 24, 30.01.2010 г.


title: Дело C-282/13: Решение на Съда (трети състав) от 22 януари 2015 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof — Австрия) — T-Mobile Austria GmbH/Telekom-Control-Kommission (Преюдициално запитване — Електронни съобщителни мрежи и услуги — Директива 2002/20/ЕО — Член 5, параграф 6 — Права на ползване на радиочестоти и номера — Директива 2002/21/ЕО — Член 4, параграф 1 — Право да се обжалват решенията на националния регулаторен орган — Понятие за предприятие, засегнато от решението на националния регулаторен орган — Член 9б — Прехвърляне на индивидуални права на ползване на радиочестоти — Преразпределяне на правата на ползване на радиочестоти при сливане на две предприятия)

text:
               30.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 107/3

      Решение на Съда (трети състав) от 22 януари 2015 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof — Австрия) — T-Mobile Austria GmbH/Telekom-Control-Kommission
      (Дело C-282/13) (1)

      ((Преюдициално запитване - Електронни съобщителни мрежи и услуги - Директива 2002/20/ЕО - Член 5, параграф 6 - Права на ползване на радиочестоти и номера - Директива 2002/21/ЕО - Член 4, параграф 1 - Право да се обжалват решенията на националния регулаторен орган - Понятие за предприятие, засегнато от решението на националния регулаторен орган - Член 9б - Прехвърляне на индивидуални права на ползване на радиочестоти - Преразпределяне на правата на ползване на радиочестоти при сливане на две предприятия))
      (2015/C 107/03)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Verwaltungsgerichtshof

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: T-Mobile Austria GmbH

         Ответник: Telekom-Control-Kommission

         Заинтересовани страни: Hutchison Drei Austria Holdings GmbH, по-рано Hutchison 3G Austria Holdings GmbH, Hutchison Drei Austria GmbH, по-рано Hutchison 3G Austria GmbH, и Orange Austria Telecommunication GmbH, Stubai SCA, Orange Belgium SA, A1 Telekom Austria AG, Bundesministerin für Verkehr, Innovation und Technologie

         Диспозитив

      Член 4, параграф 1 и член 9б от Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги (Рамкова директива), изменена с Директива 2009/140/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 25 ноември 2009 г., както и член 5, параграф 6 от Директива 2002/20/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно разрешението на електронните съобщителни мрежи и услуги („Директива за разрешение“), изменена с Директива 2009/140, трябва да се тълкуват в смисъл, че при обстоятелства като разглежданите в главното производство съответното предприятие може да се окачестви като засегнато лице по смисъла на член 4, параграф 1 от Директива 2002/21, изменена с Директива 2009/140, при положение че това предприятие, предоставящо електронни съобщителни мрежи или услуги, е конкурент на предприятието или предприятията — страни в производство по издаване на разрешение за прехвърляне на права на ползване на радиочестоти по член 5, параграф 6 и адресати на решението на националния регулаторен орган, и това решение би могло да се отрази на пазарното положение на първото предприятие.

         (1)  ОВ C 260, 7.9.2013 г.


title: Дело C-87/08: Иск, предявен на 26 януари 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Чешка република

text:
               12.4.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 92/23

         Иск, предявен на 26 януари 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Чешка република
   (Дело C-87/08)
   (2008/C 92/45)
   Език на производството: чешки
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представител: P. Dejmek)

      Ответник: Чешка република
   Искания на ищеца

               —

               Да се обяви, че като не е приела необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобрази с Директива 2006/73/ЕО на Комисията от 10 август 2006 година за прилагане на Директива 2004/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на организационните изисквания и условията за извършване на дейност от инвестиционните посредници и за даването на определения за целите на посочената директива (1), и като във всеки случай не е уведомила Комисията за приемането им, Чешката република не е изпълнила задълженията си по член 53, параграф 1 от тази директива;

               —

               да се осъди Чешката република да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Срокът за транспониране на директивата в националния правен ред е изтекъл на 31 януари 2007 г.

      (1)  ОВ L 241, стр. 26; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 10, стр. 135.


title: Дело T-326/08: Жалба, подадена на 12 август 2008 г. — G. & C./Комисия

text:
               25.10.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 272/37

         Жалба, подадена на 12 август 2008 г. — G. & C./Комисия
   (Дело T-326/08)
   (2008/C 272/74)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Жалбоподател: G. & C. Srl (Licata, Италия) (представители: A. Maiorana, avvocato, A. De Matteis, avvocato, A. De Francesco, avvocato)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Регламент (ЕО) № 530/2008 на Комисията от 12 юни 2008 г., публикуван в ОВ L 155 от 13 юни 2008 г.,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски и разходите за защита.

         Правни основания и основни доводи
   Правните основания и основните доводи са тези, посочени по Дело T-313/08 — Veromar di Tudisco Alfio & Salvatore Snc/Комисия.


title: Дело T-455/14: Жалба, подадена на 17 юни 2014 г.  — Pirelli & C./Комисия

text:
               11.8.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 261/42

         Жалба, подадена на 17 юни 2014 г. — Pirelli & C./Комисия
   (Дело T-455/14)
   2014/C 261/68
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Pirelli & C. SpA (Милано, Италия) (представители: M. Siragusa, F. Moretti, G. Rizza и P. Ferrari, avvocati)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  като главно искане

                           —

                           да отмени решението в частта, която се отнася до жалбоподателя, и по-конкретно член 1, параграф 5, буква г), член 2, буква ж) и член 4, само в частта относно включването на жалбоподателя в списъка с адресати на решението,

                  при условията на евентуалност

                           —

                           да разпореди в полза за жалбоподателя beneficium ordinis seu excussionis [жалбоподателят да може да иска кредиторите да насочат претенциите си първо срещу други длъжници],
                           в случай на евентуално благоприятно за Prysmian произнасяне в отделно производство, при подаване от това дружество на жалба за отмяна на решението,

                           —

                           да отмени решението или да измени член 2, буква ж) от него, като намали наложената солидарно на Prysmian и на жалбоподателя глоба,

                  при всички положения

                           —

                           да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Настоящата жалба е срещу решение C (2014) 2139 окончателен на Комисията от 2 април 2014 г., във връзка с производство по прилагане на член 101 ДФЕС и на член 53 от Споразумението ЕИП, относно картел на европейския пазар на електрически кабели (преписка COMP/39.610 — Power cables).
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага шест правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от нарушение на задължението за мотивиране.

                           —

                           С първото си правно основание Pirelli твърди, че в решението подробните доводи относно неприложимостта на презумпцията за отговорността на дружеството майка в отношенията Pirelli-Prysmian не са обсъдени, дори не се споменават. Следователно решението било опорочено от пълна липса на мотиви и трябвало да бъде отменено.

               2.

               Второто правно основание е изведено от нарушение на общите принципи и основните права поради прилагането на презумпцията за решаващо влияние

                           —

                           С второто правно основание жалбоподателят твърди, че решението нарушавало основните му права по членове 48 и 49 от Хартата на основните права на Европейския съюз и по член 6, параграф 2 и член 7, параграф 1 от ЕКПЧ. Освен това възлагането на отговорността на Pirelli представлявало нарушение на правото на собственост (член 1 от Допълнителен протокол към Конвенцията и член 14 от Конвенцията, както и членове 17 и 21 от Хартата на основните права на Европейския съюз) и противоречало на принципа на неутралност по член 345 ДФЕС. На последно място, Комисията допуснала явно нарушение на правото на защита на Pirelli, закрепено в член 6 от Конвенцията и в член 48, параграф 2 от Хартата на основните права на Европейския съюз, тъй като жалбоподателят не могъл да се защити по същество срещу нарушението, в което е обвинен, понеже не разполагал с никакво надлежно доказателство, с което да може да оспори обвиненията срещу Prysmian.

               3.

               Третото правно основание е относно неприложимостта на презумпцията за отговорност на дружеството майка при липсата на предпоставките, които я обосновават, и нарушението на член 101 ДФЕС.

                           —

                           С третото правно основание жалбоподателят твърди, че Комисията приложила неправилно презумпцията за отговорността на дружеството майка, като не отчела както следва характерните особености на отношението на контрол Pirelli-Prysmian.

               4.

               Четвъртото правно основание е изведено от нарушението на принципа на пропорционалност

                           —

                           С четвъртото правно основание жалбоподателят твърди, че с прилагането на презумпцията за отговорността на дружеството майка в настоящия случай е нарушен принципът на пропорционалност, закрепен в член 5, параграф 4 ДФЕС, тъй като с него не се цели постигането на нито една от целите, които Комисията иска да постигне с неговото прилагане. Следователно нямало никакво основание отговорността на Prysmian да се разшири и спрямо Pirelli.

               5.

               Петото правно основание е изведено от нарушение на принципите на пропорционалност и на равно третиране, поради неправилно прилагане на принципа на солидарност по отношение на Pirelli и Prysmian във връзка със задължението за заплащане на глобата на Комисията, и при условията на евентуалност, поради липсата на предвиден подходящ коректив на този принцип.

                           —

                           С петото правно основание жалбоподателят посочва, че налагането на Pirelli на солидарна отговорност с Prysmian не само не постига, а направо противоречи на целите, които Комисията иска да постигне в областта на санкциите. При условията на евентуалност, за да вземе предвид, възложената на Prysmian и Pirelli различна отговорност, Комисията трябвало поне да предвиди в полза на Pirelli beneficium ordinis seu excussionis. Накрая, като не отразила по подходящ начин различната позиция на жалбоподателя в сравнение с тази на Prysmian, Комисията нарушила принципа на пропорционалност и този на равно третиране. Следователно решението трябва да се отмени в частта относно глобата или, при условията на евентуалност, да се измени от сезирания съд, при упражняване на неговата компетентност по същество, като се предвиди в полза на Pirelli beneficium ordinis seu excussionis.

               6.

               Шестото правно основание е относно незаконосъобразността на решението поради нарушение на член 101 ДФЕС и на членове 2 и 23 от Регламент (EО) № 1/2003 в частта относно Prysmian.

                           —

                           С шестото правно основание жалбоподателят излага доводи в подкрепа на собственото си право да се ползва от евентуална отмяна (частична или пълна) на решението или поне намаляване на глобата, в полза на Prysmian в резултат на жалбата му срещу решението и препраща към изложените от него доводи, с изключение на тези, неблагоприятни за жалбоподателя.


title: Дело T-522/11: Жалба, подадена на 28 септември 2011 г. — Otero González/СХВП — Apli-Agipa (APLI-AGIPA)

text:
               14.1.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 13/16

         Жалба, подадена на 28 септември 2011 г. — Otero González/СХВП — Apli-Agipa (APLI-AGIPA)
   (Дело T-522/11)
   2012/C 13/33
   Език на жалбата: испански

      Страни

      Жалбоподател: José Luis Otero González (Барселона, Испания) (представител: S. Correa, abogada)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Apli-Agipa SAS (Dormans, Франция)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решение на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 13 юли 2011 г. по дело R 1454/2010-2 относно регистрацията на заявената марка за следните стоки: „фотографии; канцеларски лепила и лепила за домакински цели; четки за рисуване; пишещи машини и канцеларско оборудване (с изключение на мебели); учебни материали (с изключение на апарати); пластмасови материали за опаковки (които не са включени в други класове); печатарски букви; клишета“,

               —

               да отхвърли заявката за регистрация на марката на Общността № 005676382 „APLI-AGIPA“ за всички стоки от клас 16, за които е направена,

               —

               да осъди ответника да плати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Apli-Agipa SAS.

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „APLI-AGIPA“ за стоки от клас 16.

      Притежател на марката или знака, на който се прави позоваване в процедурата по възражение: жалбоподателят.

      Марка или знак, на която/който се прави позоваване в подкрепа на възражението: испанската словна марка „AGIPA“ и фигуративната испанска марка, която съдържа словният елемент „a-agipa“, и двете за стоки от клас 16.

      Решение на отдела по споровете: уважава възражението.

      Решение на апелативния състав: уважава частично жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 поради наличието на вероятност от объркване между конфликтните марки.


title: Дело C-665/11: Преюдициално запитване, отправено от Juzgado Mercantil de Barcelona (Испания) на 30 декември 2011 г. — Alfonso Carlos Amselem Almor/NCG Banco, S.A.

text:
               17.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 80/12

         Преюдициално запитване, отправено от Juzgado Mercantil de Barcelona (Испания) на 30 декември 2011 г. — Alfonso Carlos Amselem Almor/NCG Banco, S.A.
   (Дело C-665/11)
   2012/C 80/16
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Juzgado Mercantil de Barcelona

      Страни в главното производство

      Ищец: Alfonso Carlos Amselem Almor

      Ответник: NCG Banco SA

      Преюдициални въпроси

               1.

               Ако кредитна институция предлага на клиент, с когото преди това е сключила договор за ипотечен кредит, лихвен суап за покритие на риска от промени на лихвените проценти по предходната сделка, следва ли това да се счита за услуга по предоставяне на инвестиционна консултация в съответствие с дефиницията по член 4, параграф 1, точка 1 от Директивата Mifid (1)?

               2.

               Трябва ли пропускането на предвидения в член 19, параграф 4 от посочената директива тест за годност за непрофесионален инвеститор да обуслови пълната нищожност на договора за лихвен суап, сключен между инвеститора и консултиращата кредитна институция?

               3.

               В случай че предоставената при описаните условия услуга не се счита за инвестиционна консултация, сам по себе си фактът по закупуване на сложен финансов инструмент като лихвен суап без да се направи тестът за подходяща услуга, предвиден в член 19, параграф 5 от Директивата Mifid, поради причина, за която отговаря инвестиционната институция, обуславя ли пълната нищожност на договора за покупка, сключен със същата кредитна институция?

               4.

               Съгласно член 19, параграф 9 от Директивата Mifid сам по себе си фактът, че кредитна институция предлага сложен финансов инструмент, свързан с ипотечен кредит, представлява ли достатъчна причина, за да се изключи прилагането на задълженията да се направят предвидените от посочения член 19 тест за годност и тест за подходяща услуга, които инвестиционната институция трябва да извърши по отношение на непрофесионален инвеститор?

               5.

               За да може да се изключи прилагането на предвидените в член 19 от Директивата Mifid задължения, необходимо ли е финансовият продукт, с който е свързан предлаганият финансов инструмент, да бъде подчинен на правни стандарти за защита на инвеститора, сходни с изискваните в посочената директива?

      (1)  Директива 2004/39/ЕО относно пазарите на финансови инструменти, за изменение на Директиви 85/611/ЕИО и 93/6/ЕИО на Съвета и Директива 2000/12/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директива 93/22/ЕИО на Съвета (ОВ L 145, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 247).


title: Дело C-306/07: Преюдициално запитване, отправено от Højesteret (Дания) на 3 юли 2007 г. — Ruben Andersen/Kommunernes Landsforening, явяващ се за община Slagelse (бивша община Skælskør Kommune)

text:
               8.9.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/22

         Преюдициално запитване, отправено от Højesteret (Дания) на 3 юли 2007 г. — Ruben Andersen/Kommunernes Landsforening, явяващ се за община Slagelse (бивша община Skælskør Kommune)
   (Дело C-306/07)
   (2007/C 211/42)
   Език на производството: датски
   Препращаща юрисдикция
   Højesteret (Дания)
   Страни в главното производство

      Ищец: Ruben Andersen.

      Ответник: Kommunernes Landsforening, явяващ се за община Slagelse (бивша община Skælskør Kommune)
   Преюдициални въпроси

               1)

               Следва ли член 8, параграф 1 от Директива 91/533/ЕИО на Съвета от 14 октомври 1991 година относно задължението на работодателя да информира работниците или служителите за условията на трудовия договор или на трудовото правоотношение (1) да се тълкува в смисъл, че колективен договор, целящ транспонирането на нейните разпоредби, не се прилага по отношение на работник, който не е член на една от синдикалните организации, подписали съответния договор?

               2)

               Ако на първия въпрос се даде отрицателен отговор, изразът „работниците или служителите, които не са обхванати от един или от няколко колективни трудови договора, свързани с трудовото правоотношение“ в член 8, параграф 2 от тази директива, означава ли, че клаузите на колективен договор, предвиждащ предварително уведомяване на работодателя, не се прилагат към работник или служител, който не е член на една от синдикалните организации, подписали съответния договор?

               3)

               Изразите „срочен трудов договор“ или „срочно трудово правоотношение“ в член 8, параграф 2 от директивата, отнасят ли се до краткосрочните трудови правоотношения на работа или до всички форми на трудови правоотношения, ограничени във времето? В първия случай, кои са критериите, според които едно трудово правоотношение трябва да бъде разглеждано като срочно (краткосрочно)?

      (1)  ОВ L 288, стр. 32; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 2, стр. 174.


title: Дело T-43/07 P: Жалба, подадена на 14 февруари 2007 г. от Neophytos Neophytou срещу решението, постановено на 13 декември 2006 г. от Съда на публичната служба по дело F-22/05, Neophytou/Комисия

text:
               14.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 82/48

         Жалба, подадена на 14 февруари 2007 г. от Neophytos Neophytou срещу решението, постановено на 13 декември 2006 г. от Съда на публичната служба по дело F-22/05, Neophytou/Комисия
   (Дело T-43/07 P)
   (2007/C 82/101)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Neophytos Neophytou (Itzig, Люксембург) (представител: S. A. Pappas, lawyer)

      Другата страна в производството: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               Да се отмени обжалваното решение, а впоследствие и оспореното решение на органа по назначаването,

               —

               да се осъди ответникът да заплати разноските за производствата.

         Правни основания и основни доводи
   С настоящата жалба жалбоподателят иска да се отменят констатациите, до които достигнал Съдът на публичната служба по Дело F-22/05, от една страна, че оплакванията, повдигнати по време на заседанието, били недопустими и, от друга, че не било налице нарушение на принципа за недискриминация.
   В подкрепа на първото си основание жалбоподателят твърди, че доводите му относно състава на конкурсната комисия трябвало да бъдат допуснати, тъй като се основавали на нови факти, които според жалбоподателя станали известни едва по време на устното производство. Той изтъква още, че незаконното конституиране на орган е въпрос относно компетентността и поради това следвало да се разгледа служебно. В съответствие с това жалбоподателят твърди, че не трябвало да бъде лишаван от възможността да повдигне този нов въпрос.
   Жалбоподателят твърди също, че това оплакване било пряко свързано с второто му основание, което представлява твърдение за нарушаването на принципа за недискриминация предвид на незаконосъобразния състав на конкурсната комисия. Въз основа на това жалбоподателят изтъква, че Съдът на публичната служба не приложил правилно споменатия принцип или, най-малко, не представил достатъчно мотиви във връзка с особеностите на разглеждания конкурс; същевременно той не разбрал правилно основанията на жалбоподателя и не обсъдил някои от тях.


title: Дело C-6/11: Определение на Съда (четвърти състав) от 25 ноември 2011 г. (преюдициално запитване от High Court of Justice (Chancery Division) — Обединено кралство) — Daiichi Sankyo Company/Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник — Лекарствени продукти за хуманна употреба — Сертификат за допълнителна закрила — Регламент (ЕО) № 469/2009 — Членове 3 и 4 — Условия за получаване на сертификат — Понятие за продукт, защитен с основен патент, който е в сила — Критерии — Наличие на допълнителни или различни критерии за лекарствен продукт, включващ повече от една активна съставка)

text:
               10.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 73/10

         Определение на Съда (четвърти състав) от 25 ноември 2011 г. (преюдициално запитване от High Court of Justice (Chancery Division) — Обединено кралство) — Daiichi Sankyo Company/Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks
   (Дело C-6/11) (1)

   (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник - Лекарствени продукти за хуманна употреба - Сертификат за допълнителна закрила - Регламент (ЕО) № 469/2009 - Членове 3 и 4 - Условия за получаване на сертификат - Понятие за продукт, защитен с основен патент, който е в сила - Критерии - Наличие на допълнителни или различни критерии за лекарствен продукт, включващ повече от една активна съставка)
   2012/C 73/17
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Daiichi Sankyo Company

      Ответник: Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks

      Предмет

   Преюдициално запитване — High Court of Justice (Chancery Division, Patents Court) — Тълкуване на член 3, буква a) и член 4 от Регламент (ЕО) № 469/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 6 май 2009 година относно сертификата за допълнителна закрила на лекарствените продукти (ОВ L 152, стp. 1) — Условия за получаване на сертификат — Понятие за продукт, защитен с основен патент, който е в сила — Критерии — Наличие на допълнителни или различни критерии за лекарствен продукт, включващ повече от една активна съставка?

      Диспозитив

   Член 3, буква а) от Регламент (ЕО) № 469/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 6 май 2009 година относно сертификата за допълнителна закрила на лекарствените продукти трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска компетентните в областта на индустриалната собственост ведомства на държава членка да издават сертификат за допълнителна закрила на активни съставки, които не са посочени в текста на претенциите на основния патент, изтъкнат в подкрепа на заявка за такъв сертификат.

      (1)  ОВ C 63, 26.2.2011 г.


title: Дело C-583/15: Решение на Съда (десети състав) от 5 октомври 2016 г. — Европейска комисия/Португалска република (Неизпълнение на задължения от държава членка — Транспортна политика — Регламент (ЕО) № 1071/2009 — Автомобилен превозвач — Опростяване и административно сътрудничество — Член 16, параграфи 1 и 5 — Национален електронен регистър на предприятията за автомобилни превози — Взаимно свързване на националните електронни регистри)

text:
               28.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 441/6

      Решение на Съда (десети състав) от 5 октомври 2016 г. — Европейска комисия/Португалска република
      (Дело C-583/15) (1)

      ((Неизпълнение на задължения от държава членка - Транспортна политика - Регламент (ЕО) № 1071/2009 - Автомобилен превозвач - Опростяване и административно сътрудничество - Член 16, параграфи 1 и 5 - Национален електронен регистър на предприятията за автомобилни превози - Взаимно свързване на националните електронни регистри))
      (2016/C 441/08)
      Език на производството: португалски

         Страни

         Ищец: Европейска комисия (представители: J. Hottiaux, M. M. Farrajota и P. Guerra e Andrade)

         Ответник: Португалска република (представители: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo и C. Guerra Santos)

         Диспозитив

                  1)

                  Като не е създала национален електронен регистър на предприятията за автомобилни превози и следователно като не е въвела взаимното свързване с националните регистри на другите държави членки Португалската република не е изпълнила задълженията си по член 16, параграфи 1 и 5 от Регламент (ЕО) № 1071/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 21 октомври 2009 година за установяване на общи правила относно условията, които трябва да бъдат спазени за упражняване на професията автомобилен превозвач, и за отмяна на Директива 96/26/ЕО на Съвета.

                  2)

                  Осъжда Португалската република да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 38, 1.2.2016 г., стр. 29.


title: Дело C-9/17: Преюдициално запитване от Korkein hallinto-oikeus (Финландия), постъпило на 9 януари 2017 г. — Maria Tirkkonen

text:
               20.3.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 86/17

         Преюдициално запитване от Korkein hallinto-oikeus (Финландия), постъпило на 9 януари 2017 г. — Maria Tirkkonen
   (Дело C-9/17)
   (2017/C 086/21)
   Език на производството: фински

      Запитваща юрисдикция

   Korkein hallinto-oikeus

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Maria Tirkkonen

      Ответник: Maaseutuvirasto

      Преюдициален въпрос

   Следва ли член 1, параграф 2, буква а) от Директива 2004/18/ЕО (1) да се тълкува в смисъл, че определението „обществени поръчки“ по смисъла на тази директива обхваща система,

               —

               чрез която публичноправно образувание възнамерява да получава услуги на пазара през предварително определен период, като в съответствие с условията по приложен към поканата проект на рамков договор то сключва договори с всички икономически оператори, които отговарят на посочените поотделно в материалите по поръчката изисквания за годност на оферентите и на предоставяните услуги и са издържали описания в поканата изпит, и

               —

               към която не е възможно последващо присъединяване през периода ѝ на валидност?

      (1)  Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки (ОВ L 134, 2004 г., стр. 114; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 116).


title: Дело T-607/11 R: Определение на председателя на Общия съд от 23 януари 2012 г. — Henkel и Henkel France/Комисия (Обезпечително производство — Конкуренция — Решение на Комисията, с което се отказва предаването на документи на национален орган по конкуренция — Молба за постановяване на временни мерки — Липса на правен интерес — Неспазване на изискванията за форма — Липса на временен характер на исканите мерки — Недопустимост)

text:
               17.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 80/19

         Определение на председателя на Общия съд от 23 януари 2012 г. — Henkel и Henkel France/Комисия
   (Дело T-607/11 R)
   (Обезпечително производство - Конкуренция - Решение на Комисията, с което се отказва предаването на документи на национален орган по конкуренция - Молба за постановяване на временни мерки - Липса на правен интерес - Неспазване на изискванията за форма - Липса на временен характер на исканите мерки - Недопустимост)
   2012/C 80/32
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Henkel AG & Co. KGaA (Дюселдорф, Германия) и Henkel France (Boulogne-Billancourt, Франция) (представители: R. Polley, T. Kuhn, F. Brunet и É. Paroche, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: N. Khan и P. J. O. Van Nuffel)

      Предмет

   Молба за постановяване на временни мерки във връзка с Решение на Комисията от 30 септември 2011 г. (дело COMP/39.579 — Детергенти за широка употреба — и дело 09/0007 F), с което се отхвърля искането на френския орган по конкуренцията да му бъдат предадени, в рамките на дело 09/0007 F, отнасящо се до френския сектор на детергентите, няколко документа, представени по дело COMP/39.579

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля молбата за постановяване на временни мерки.

               2.

               Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело T-165/11: Решение на Общия съд от 12 юни 2012 г. — Stichting Regionaal Opleidingencentrum van Amsterdam/СХВП — Investimust (COLLEGE) (Марка на Общността — Производство за обявяване на недействителност — Словна марка на Общността COLLEGE — Абсолютно основание за отказ — Липса на описателен характер — Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               21.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 217/21

         Решение на Общия съд от 12 юни 2012 г. — Stichting Regionaal Opleidingencentrum van Amsterdam/СХВП — Investimust (COLLEGE)
   (Дело T-165/11) (1)

   (Марка на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Словна марка на Общността COLLEGE - Абсолютно основание за отказ - Липса на описателен характер - Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2012/C 217/44
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Stichting Regionaal Opleidingencentrum van Amsterdam (Амстердам, Нидерландия) (представител: R. van Leeuwen, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Folliard-Monguiral)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Investimust SA (Женева, Швейцария)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 12 януари 2011 г. (преписка R 508/2010-4) относно производство за обявяване на недействителност между Stichting Regionaal Opleidingencentrum van Amsterdam и Investimust SA.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Stichting Regionaal Opleidingencentrum van Amsterdam да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 152, 21.5.2011 г.


title: Дело C-425/14: Преюдициално запитване от Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana (Италия), постъпило на 17 септември 2014 г. — Impresa Edilux srl, в качеството на пълномощник на ATI, Società Italiana Costruzioni e Forniture srl (SICEF)/Assessorato Beni Culturali e Identità Siciliana — Servizio Soprintendenza Provincia di Trapani, Assessorato ai Beni Culturali e dell’Identità Siciliana, UREGA — Sezione provinciale di Trapani, Assessorato delle Infrastrutture e della Mobilità della Regione Siciliana

text:
               1.12.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 431/14

         Преюдициално запитване от Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana (Италия), постъпило на 17 септември 2014 г. — Impresa Edilux srl, в качеството на пълномощник на ATI, Società Italiana Costruzioni e Forniture srl (SICEF)/Assessorato Beni Culturali e Identità Siciliana — Servizio Soprintendenza Provincia di Trapani, Assessorato ai Beni Culturali e dell’Identità Siciliana, UREGA — Sezione provinciale di Trapani, Assessorato delle Infrastrutture e della Mobilità della Regione Siciliana
   (Дело C-425/14)
   (2014/C 431/20)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Impresa Edilux srl, в качеството на пълномощник на ATI, и Società Italiana Costruzioni e Forniture srl (SICEF)

      Ответник: Assessorato Beni Culturali e Identità Siciliana — Servizio Soprintendenza Provincia di Trapani, Assessorato ai Beni Culturali e dell’Identità Siciliana, UREGA — Sezione provinciale di Trapani, Assessorato delle Infrastrutture e della Mobilità della Regione Siciliana

      Преюдициални въпроси

               1)

               Допуска ли правото на Европейския съюз и по-конкретно член 45 от Директива 2004/18/EО (1) разпоредба като член 1, алинея 17 от Закон № 190/2012, която дава възможност на възлагащите органи да предвидят като законна причина за изключване на предприятията, участващи в процедура, обявена за сключване на договор за обществена поръчка, липсата на приемане или липсата на писмено доказателство за извършено приемане от страна на горепосочените предприятия, на задълженията, съдържащи се в така наречените „протоколи за законност“ и по-общо, в споразумения между възлагащите органи и участващите предприятия, целящи да се предотврати проникване на организираната престъпност в сектора на сключването на договори за обществени поръчки?

               2)

               Може ли по смисъла на член 45 от Директива 2004/18/EО евентуалното предвиждане в правовия ред на държава членка на описаното в предходния въпрос правомощие за изключване да се счита за отклонение от принципа на задължителност на причините за изключване, обосновано от императивното изискване да се предотвратява явлението опит за проникване на организираната престъпност в процедурите за сключване на договори за обществени поръчки?

      (1)  Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки (ОВ L 134, стр. 114; Специално издание на български език, глава 6, том 8, стр. 116).


title: Дело C-408/12 P: Жалба, подадена на 5 септември 2012 г. от YKK Corp., YKK Holding Europe BV, YKK Stocko Fasteners GmbH срещу решението, постановено от Общия съд (трети състав) на 27 юни 2012 г. по дело T-448/07, YKK Corp., YKK Holding Europe BV, YKK Stocko Fasteners GmbH/Европейска комисия

text:
               10.11.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 343/10

         Жалба, подадена на 5 септември 2012 г. от YKK Corp., YKK Holding Europe BV, YKK Stocko Fasteners GmbH срещу решението, постановено от Общия съд (трети състав) на 27 юни 2012 г. по дело T-448/07, YKK Corp., YKK Holding Europe BV, YKK Stocko Fasteners GmbH/Европейска комисия
   (Дело C-408/12 P)
   2012/C 343/12
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: YKK Corp., YKK Holding Europe BV, YKK Stocko Fasteners GmbH (представители: D. Arts, W. Devroe, advocaten, E. Winter, Rechtsanwältin, F. Miotto, advocate)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени решението на Общия съд от 27 юни 2012 г. по дело YKK Cop., YKK Holding Europe BV и YKK Stocko Fasteners GmbH/Европейска комисия, T-448/07,

               —

               да отмени член 2, параграф 1 и член 2, параграф 3 от спорното решение в частта, която се отнася до жалбоподателите и/или да намали съответните глоби,

               —

               да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски, направени в първоинстанционното производство и в настоящото производство по обжалване.

      Правни основания и основни доводи

   С първото правно основание жалбоподателите поддържат, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, доколкото не е изложил надлежно съображенията, поради които е отхвърлил твърдението им, че началният размер на глобата е непропорционален. Тази непълнота на мотивите не им позволява да преценят дали Общият съд е отхвърлил въпросното им твърдение, поради това че Комисията (а) е отчела в достатъчна степен последиците на нарушението за пазара, или (б) не е отчела тези последици, тъй като не е била длъжна да направи това. Второ, в случай че се приеме, че според Общия съд Комисията е отчела в достатъчна степен последиците за пазара, жалбоподателите изтъкват, че по този начин посоченият съд неправилно е тълкувал спорното решение и е нарушил правото на Съюза, в частност член 23, параграфи 2 и 3 от Регламент 1/2003 (1) и практиката на Съда, съгласно които Комисията е длъжна — когато смята за уместно да отчете последиците за пазара, за да увеличи началния размер на глобата над вероятния минимален размер от 20 милиона евро, определен в Насоките (2) — да представи конкретни, надеждни и релевантни доказателства в подкрепа на оценката си за действителното въздействие на нарушението върху конкуренцията на този пазар. Трето, ако се приеме, че според Общия съд Комисията не е отчела последиците за пазара, тъй като не е била длъжна да направи това, жалбоподателите считат, че по този начин Общият съд неправилно е приложил правото на Съюза, съгласно което санкциите по националното право и правото на Съюза трябва да бъдат не само ефективни и възпиращи, но и пропорционални на извършеното нарушение.
   С второто правно основание жалбоподателите поддържат, че Общият съд не е изложил надлежно съображенията, поради които е отхвърлил довода им, изведен от пропуска на Комисията да приложи Известието относно сътрудничеството от 2002 г. Жалбоподателите твърдят, че при всяко положение в решението си Общия съд тълкува неправилно правото на Съюза, и в частност принципа lex mitior, съгласно който по-благоприятният закон се прилага с обратна сила.
   С третото правно основание жалбоподателите поддържат, че отхвърляйки твърдението им, че Комисията неправилно е приложила тавана от 10 % по отношение на глобата, наложена по повод сътрудничеството на BWA в периода преди YKK да придобие Stocko, за което единствено на Stocko е вменена отговорност, Общият съд е нарушил член 23, параграф 2 от Регламент 1/2003, включително принципа на пропорционалност, принципа на равно третиране и принципа на индивидуализиране на наказанията, съгласно който предприятията могат да бъдат санкционирани само за деянията, за които носят индивидуална отговорност.
   С четвъртото правно основание жалбоподателите поддържат, че Общият съд не е изложил надлежно съображенията, поради които е отхвърлил твърдението им, че в спорното решение Комисията неправилно е приложила коефициента за умножение за периода, предхождащ придобиването на Stocko, и че при всяко положение Общият съд е нарушил член 23, параграф 2 от Регламент 1/2003, принципа на индивидуализиране на наказанията и свързания с него принцип на пропорционалност, както и принципа на равно третиране, като е приел, че увеличаването на глобата с оглед на възпиращото ѝ действие е оправдано за периода преди YKK да придобие Stocko, за което единствено на Stocko е вменена отговорност.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, 2003 г., стр. 1. Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).

      (2)  Насоки относно метода за определяне на размера на глобите, налагани съгласно член 15, параграф 2 от Регламент № 17 и член 65, параграф 5 от Договора за Европейска общност за въглища и стомана (ОВ C 9, 1998 г., стр. 3; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 3, стр. 69).


title: Дело T-557/11: Жалба, подадена на 24 октомври 2011 г. — Elsid и др./Комисия

text:
               17.12.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 370/29

         Жалба, подадена на 24 октомври 2011 г. — Elsid и др./Комисия
   (Дело T-557/11)
   2011/C 370/48
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели:: Elsid SA (Titu, Румъния), ESD-SIC BV (Delfzijl, Нидерландия), ESK-SIC GmbH (Frechen, Германия) и Navarro SIC, SA (Мадрид, Испания) (представител: B. Evtimov, lawyer)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени Решение C(2011) 5934 окончателен на Комисията от 24 август 2011 година, с което се отхвърля искането за започване на преразглеждане на антидъмпинговите мерки върху вноса на силициев карбид с произход от Китайската народна република и

               —

               да осъди Комисията да плати разноските в настоящото производство.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите, които подчертават, че е налице неправилно прилагане на член 11, параграф 2 от основния регламент (1), излагат две правни основания.

               1.

               В рамките на първото правно основание се твърди

                           —

                           нарушение на принципа на пропорционалност, предвиден в член 5, параграф 4 ЕО. Успоредно с това или при условията на евентуалност се изтъква обстоятелството, че Комисията е допуснала явни грешки в преценката, като е приложила по-високи изисквания в областта на доказването в сравнение с тези, които позволяват да се уважи искане за започване на преразглеждане.

               2.

               В рамките на второто правно основание се твърди

                           —

                           нарушение на принципа на добра администрация и на член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз. Успоредно с това или при условията на евентуалност се изтъква обстоятелството, че Комисията е допуснала явни грешки в преценката, като е приела, че китайският износ за Съединенните щати не може да бъде сравнен със стоките на промишлеността на Съюза в рамките на Европейския съюз и във връзка с това е направила неправилен извод, че износните цени на Китай за Съединените щати, които са по-ниски от цените на промишлеността на Съюза в рамките на съюза, вероятно няма да доведе повторно до дъмпинг и вреди.

      (1)  Регламент (ЕО) №°1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност, ОВ L 343, 22.12.2009 г., стр. 51


title: Дело T-242/14: Решение на Общия съд от 7 октомври 2015 г. — The Smiley Company/СХВП (Форма на лице с рога) (Марка на Общността — Заявка за триизмерна марка на Общността — Форма на лице с рога — Абсолютно основание за отказ — Отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               30.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 398/48

         Решение на Общия съд от 7 октомври 2015 г. — The Smiley Company/СХВП (Форма на лице с рога)
   (Дело T-242/14) (1)

   ((Марка на Общността - Заявка за триизмерна марка на Общността - Форма на лице с рога - Абсолютно основание за отказ - Отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2015/C 398/61)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: The Smiley Company SPRL (Брюксел, Белгия) (представители: A. Freitag и C. Albrecht, адвокати)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: P. Geroulakos и A. Folliard-Monguiral)

      Предмет

   Жалба срещу решение на първи апелативен състав на СХВП от 16 януари 2014 г. (преписка R 836/2013-1) относно заявка за регистрация като марка на Общността на триизмерен знак, изобразяващ форма на лице с рога

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 16 януари 2014 г. (преписка R 836/2013-1) в частта относно отказа за регистрация на заявената марка за „консервирани, замразени, сушени, варени и печени плодове и зеленчуци; млечни продукти“.

               2)

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3)

               Страните понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 282, 25.8.2014 г.


title: Съединени дела T-55/06 и Т-66/06: Решение на Общия съд от 16 ноември 2011 г. — RKW и JM Gesellschaft für industrielle Beteiligungen/Комисия (Конкуренция — Картели — Сектор на найлонови промишлени торби — Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО — Глоби — Насоки относно метода за определяне на размера на глобите — Максимален размер от 10 % от оборота — Въвеждане в действие — Законосъобразност — Пропорционалност — Равно третиране — Едно-единствено продължавано нарушение — Смекчаващи обстоятелства — Изключително пасивна роля — Задължение за мотивиране — Носене на отговорност за неправомерно поведение)

text:
               7.1.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 6/9

         Решение на Общия съд от 16 ноември 2011 г. — RKW и JM Gesellschaft für industrielle Beteiligungen/Комисия
   (Съединени дела T-55/06 и Т-66/06) (1)

   (Конкуренция - Картели - Сектор на найлонови промишлени торби - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Глоби - Насоки относно метода за определяне на размера на глобите - Максимален размер от 10 % от оборота - Въвеждане в действие - Законосъобразност - Пропорционалност - Равно третиране - Едно-единствено продължавано нарушение - Смекчаващи обстоятелства - Изключително пасивна роля - Задължение за мотивиране - Носене на отговорност за неправомерно поведение)
   2012/C 6/12
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподатели: RKW SE, по-рано RKW AG Rheinische Kunststoffwerke (Worms, Германия); и JM Gesellschaft für industrielle Beteiligungen mbH & Co. KGaA (Worms) (представител: H.-J. Hellmann, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: F. Castillo de la Torre и R. Sauer, подпомагани от M. Núñez-Müller, avocat)

      Предмет

   Главно искане за отмяна на Решение C(2005) 4634 окончателен на Комисията от 30 ноември 2005 година относно производство по член 81 [ЕО] (Дело COMP/F/38.354 — Промишлени торби) и при условията на евентуалност, искане за намаляване на размера на глобите, наложени на жалбоподателите

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда RKW SE и JM Gesellschaft für industrielle Beteiligungen mbH & Co. KGaA да заплатят съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 96, 22.4.2006 г.


title: Дело C-411/12: Решение на Съда (осми състав) от 12 декември 2013 г. — Европейска комисия/Италианска република (Неизпълнение на задължения от държава членка — Държавни помощи — Преференциална тарифа за електроенергия — Решение 2011/746/ЕС — Помощи, несъвместими с вътрешния пазар — Възстановяване — Неизпълнение в определения срок)

text:
               22.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/17

         Решение на Съда (осми състав) от 12 декември 2013 г. — Европейска комисия/Италианска република
   (Дело C-411/12) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Държавни помощи - Преференциална тарифа за електроенергия - Решение 2011/746/ЕС - Помощи, несъвместими с вътрешния пазар - Възстановяване - Неизпълнение в определения срок)
   2014/C 52/27
   Език на производството: италиански

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: B. Stromsky, D. Grespan и S. Thomas)

      Ответник: Италианска република (представители: G. Palmieri, подпомаган от S. Fiorentino)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Държавни помощи — Неприемане на всички необходими мерки за съобразяване с членове 3, 4 и 5 от Решение 2011/746/ЕС на Комисията от 23 февруари 2011 година относно държавна помощ, предоставена от Италия на Portovesme Srl, ILA SpA, Eurallumina SpA и Syndial SpA (ОВ L 309, стр. 1) — Задължение за незабавно възстановяването на обявените за незаконни и несъвместими с вътрешния пазар помощи и за информиране на Комисията за възстановяването им

      Диспозитив

               1.

               Като не е приела в определения срок всички необходими мерки, за да получи от Portovesme Srl и d’Eurallumina SpA възстановяване на държавната помощ, която е обявена за незаконна и несъвместима с вътрешния пазар с Решение на Комисията 2011/746/ЕС от 23 февруари 2011 година относно държавна помощ C 38/B/04 (ex NN 58/04) и C 13/06 (ex N 587/05), предоставена от Италия на Portovesme Srl, ILA SpA, Eurallumina SpA и Syndial SpA, Италианската република не е изпълнила задълженията си по членове 3, 4 и 5 от това решение.

               2.

               Осъжда Италианската република да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 355, 17.11.2012 г.


title: Дело T-294/13: Определение на Общия съд от 10 ноември 2014 г.  — Fialtor/Комисия и ЕЦБ (Жалба за отмяна и искане за обезщетение — Програма за подпомагане на стабилността в Кипър — Меморандум за разбирателство по политиката на специфични икономически условия, сключен между Република Кипър и ЕМС — Компетентност на Общия съд — Причинно-следствена връзка — Отчасти недопустима и отчасти явно неоснователна жалба)

text:
               26.1.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 26/31

         Определение на Общия съд от 10 ноември 2014 г. — Fialtor/Комисия и ЕЦБ
   (Дело T-294/13) (1)

   ((Жалба за отмяна и искане за обезщетение - Програма за подпомагане на стабилността в Кипър - Меморандум за разбирателство по политиката на специфични икономически условия, сключен между Република Кипър и ЕМС - Компетентност на Общия съд - Причинно-следствена връзка - Отчасти недопустима и отчасти явно неоснователна жалба))
   (2015/C 026/39)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Fialtor Ltd (Белиз, Белиз) (представители: C. Paschalides, solicitor, и A. Paschalides, avocat)

      Ответници: Европейска комисия (представители: B. Smulders и J.-P. Keppenne) и Европейска централна банка (ЕЦБ) (представители: A. Sáinz de Vicuña Barroso, N. Lenihan и F. Athanasiou, подпомагани от W. Bussian, W. Devroe и D. Arts, avocats)

      Предмет

   На първо място, искане за отмяна на точки 1.23 — 1.27 от Меморандума за разбирателство по политиката на специфични икономически условия, сключен между Република Кипър и Европейския механизъм за стабилност (ЕМС) на 26 април 2013 г., и на второ място, искане за обезщетение за вредите, които жалбоподателят твърди, че е претърпял в резултат от включването на точки 1.23 — 1.27 в меморандума за разбирателство и в резултат от неизпълнението от страна на Комисията на надзорните ѝ задължения.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Fialtor Ltd да понесе, наред с направените от него съдебни разноски, и тези на Европейската комисия и Европейската централна банка (ЕЦБ).

      (1)  ОВ C 226, 3.8.2013 г.


title: Дело F-8/09: Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 15 декември 2009 г. — Апостолов/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Недопустима жалба — Закъснение)

text:
               13.2.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 37/50

         Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 15 декември 2009 г. — Апостолов/Комисия
   (Дело F-8/09) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Недопустима жалба - Закъснение)
   2010/C 37/78
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Апостолов (Saarwelligen, Германия) (представител: D. Schneider-Addae-Mensah, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: J. Currall и B. Eggers)

      Предмет

   Отмяна на решението на Европейската служба за подбор на персонал (EPSO) да не впише жалбоподателя в списъка с резервите от процедура по подбор EPSO/CAST27/4/07.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2.

               Осъжда г-н Апостолов да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 244, 10.10.2009 г., стр. 16


title: Дело C-427/11: Преюдициално запитване, отправено от High Court of Ireland (Ирландия) на 16 август 2011 г. — Margaret Kenny и др./Minister for Justice, Equality and Law Reform, Minister for Finance, Commissioner of An Garda Síochána

text:
               22.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 311/25

         Преюдициално запитване, отправено от High Court of Ireland (Ирландия) на 16 август 2011 г. — Margaret Kenny и др./Minister for Justice, Equality and Law Reform, Minister for Finance, Commissioner of An Garda Síochána
   (Дело C-427/11)
   2011/C 311/41
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   High Court of Ireland

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Margaret Kenny, Patricia Quinn, Nuala Condon, Eileen Norton, Ursula Ennis, Loretta Barrett, Joan Healy, Kathleen Coyne, Sharon Fitzpatrick, Breda Fitzpatrick, Sandra Hennelly, Marian Troy, Antoinette Fitzpatrick, Helena Gatley

      Ответници: Minister for Justice, Equality and Law Reform, Minister for Finance, Commissioner of An Garda Síochána

      Преюдициални въпроси

               1.

               Когато на пръв поглед, в нарушение на член 141 (понастоящем член 157 ДФЕС) и Директива 75/117/ЕИО (1) на Съвета, е налице основана на пола непряка дискриминация във връзка със заплащането, трябва ли за да докаже наличието на обективно основание работодателят да посочи:

                           а)

                           основание за назначаването на референтните лица на заеманите от тях длъжности;

                           б)

                           основание за по-високо ниво на заплащането на референтните лица; или

                           в)

                           основание за по-ниското ниво на заплащането на жалбоподателите?

               2.

               Когато на пръв поглед е налице основана на пола непряка дискриминация във връзка със заплащането, трябва ли работодателят, за да докаже наличие на обективно основание, да посочи основание относно:

                           а)

                           конкретните референтни лица, посочени от жалбоподателите и/или

                           б)

                           всички длъжности на референтните лица?

               3.

               Ако отговорът на въпрос 2 б) е утвърдителен, доказано ли е обективното основание, въпреки че това основание не се отнася до избраните референтни лица?

               4.

               Допуска ли Labour Court грешка при прилагане на общностното право като приема, че „значението за добрите обществени отношения“ може да се вземе предвид, за да се прецени дали работодателят е успял да обоснове обективно разликата в заплащането ?

               5.

               Когато на пръв поглед е налице основана на пола непряка дискриминация във връзка със заплащането, може ли да се докаже наличието на обективно основание за това, като се използват свързаните с обществените отношения съображения на ответника? Могат ли такива съображения да имат някакво значение при изследване на обективното основание?

      (1)  Директива на Съвета 75/117/ЕИО от 10 февруари 1975 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно прилагането на принципа за равно заплащане на мъжете и жените ОВ L 45, стр. 19, Специално издание на български език 2007 г., глава 5, том 1, стр. 156.


title: Дело C-228/07: Решение на Съда (трети състав) от 11 септември 2008 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof — Австрия) — Jörn Petersen/Landesgeschäftsstelle des Arbeitsmarktservice Niederösterreich (Социална сигурност — Регламент (ЕИО) №1408/71 — Член 4, параграф 1, букви б) и ж), член 10, параграф 1, и член 69 — Свободно движение на лица — Член 39 ЕО и член 42 ЕО — Законоустановена схема за осигуряване за пенсия или злополука — Осигурително обезщетение за намалена работоспособност или инвалидност — Авансово плащане, предоставено на направилите искане безработни лица — Квалификация на обезщетението като обезщетение за безработица или като обезщетение за инвалидност — Условие за пребиваване)

text:
               8.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 285/8

         Решение на Съда (трети състав) от 11 септември 2008 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof — Австрия) — Jörn Petersen/Landesgeschäftsstelle des Arbeitsmarktservice Niederösterreich
   (Дело C-228/07) (1)

   (Социална сигурност - Регламент (ЕИО) №1408/71 - Член 4, параграф 1, букви б) и ж), член 10, параграф 1, и член 69 - Свободно движение на лица - Член 39 ЕО и член 42 ЕО - Законоустановена схема за осигуряване за пенсия или злополука - Осигурително обезщетение за намалена работоспособност или инвалидност - Авансово плащане, предоставено на направилите искане безработни лица - Квалификация на обезщетението като „обезщетение за безработица“ или като „обезщетение за инвалидност“ - Условие за пребиваване)
   (2008/C 285/12)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Verwaltungsgerichtshof
   Страни в главното производство

      Ищец: Jörn Petersen

      Ответник: Landesgeschäftsstelle des Arbeitsmarktservice Niederösterreich
   Предмет
   Преюдициално запитване — Verwaltungsgerichtshof — Тълкуване на член 39 ЕО и на член 4, параграф 1, букви б) и ж) от Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 г. за прилагането на схеми за социално осигуряване на заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността (ОВ L 149, стp. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 26) — Квалифициране като обезщетение за безработица или обезщетение за инвалидност на парично обезщетение по осигуряване за безработица, чието изплащане не зависи от това дали заявителят е работоспособен, нито от готовността му за работа и което се предоставя предварително до вземането на окончателно решение, единствено на безработни лица, които са подали предварително заявление за обезщетение на основание на законно установената осигурителна схема за пенсия или за трудова злополука, по повод на намалена работоспособност или инвалидност — Национална правна уредба, която предвижда спиране на правота такова обезщетение, ако съответното безработно лице пребивава в друга държава-членка
   Диспозитив

               1.

               Обезщетение като разглежданото в главното производство трябва да се счита за „обезщетение при безработица“ по смисъла на член 4, параграф 1, буква ж) от Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 г. за прилагането на схеми за социална сигурност на заети лица, самостоятелно заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността, изменен и актуализиран с Регламент (ЕО) № 118/97 на Съвета от 2 декември 1996 г.

               2.

               Член 39 ЕО трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска държава-членка да постави предоставянето на обезщетение като разглежданото в главното производство, което трябва да се счита за „обезщетение при безработица“ по смисъла на член 4, параграф 1, буква ж) от Регламент № 1408/71, в зависимост от условието получателите да пребивават на националната територия на тази държава, доколкото тази държава не посочва нищо, с което да може да докаже, че такова условие е обективно основателно и пропорционално.

      (1)  ОВ C 170, 21.7.2007 г.


title: Дело T-32/12: Определение на Общия съд от 14 декември 2012 г. — Vardar/СХВП — Joker (pingulina)

text:
               9.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/27

         Определение на Общия съд от 14 декември 2012 г. — Vardar/СХВП — Joker (pingulina)
   (Дело T-32/12) (1)

   2013/C 38/49
   Език на производството: английски
   Председателят на седми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 109, 14.4.2012 г.


title: Дело F-65/09: Жалба, подадена на 2 юли 2009 г. — Marcuccio/Комисия

text:
               12.9.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 220/43

         Жалба, подадена на 2 юли 2009 г. — Marcuccio/Комисия
   (Дело F-65/09)
   2009/C 220/89
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: G. Cipressa, avvocato)

      Ответник: Комисия на Европейските общности

      Предмет и описание на спора

   Отмяна на решението, с което ответникът отхвърля искане за възстановяване на 100 % на някои медицински разноски, направени от жалбоподателя

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени, доколкото е необходимо, решението за отхвърляне на искането от 25 ноември 2002 г. и по силата на член 241 ЕО да не се прилагат към настоящия спор разпоредбите на член 72 от Правилника, на правилата, както и твърдяното становище на медицинския съветник,

               —

               да се отмени бележката от 5 август 2008 г.,

               —

               доколкото е необходимо, да се отмени решението за отхвърляне на жалбата, с дата от 1 ноември 2008 г.,

               —

               доколкото е необходимо, да се отмени бележката от 4 март 2009 г.,

               —

               да се осъди Комисията да заплати на жалбоподателя сумата от 25 000 EUR, или всяка по-голяма или по-малка сума, която Съдът на публичната служба счете за правилна и справедлива, като обезщетение за вредите, произтекли от нейните актове, чиято отмяна е поискана с настоящата жалба,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


title: Дело F-34/14: Жалба, подадена на 11 април 2014 г.  — ZZ/ACER

text:
               16.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 184/46

         Жалба, подадена на 11 април 2014 г. — ZZ/ACER
   (Дело F-34/14)
   2014/C 184/77
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: S. Pappas, lawyer)

      Ответник: Агенция за сътрудничество между регулаторите на енергия (ACER)

      Предмет на производството

   Отмяна на решението да не се подновява договорът на жалбоподателя като срочно нает служител и искане за обезщетение

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на директора на ACER да не се подновява трудовият договор на жалбоподателя с ACER за втори път,

               —

               ответникът да бъде осъден да заплати сумата от 10 000 EUR като обезщетение за претърпените от жалбоподателя неимуществени вреди,

               —

               ответникът да бъде осъден да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-444/15: Решение на Съда (трети състав) от 21 декември 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per il Veneto — Италия) — Associazione Italia Nostra Onlus/Comune di Venezia и др. (Преюдициално запитване — Околна среда — Директива 2001/42/ЕО — Оценка на последиците на някои планове и програми върху околната среда — Член 3, параграф 3 — Планове и програми, за които задължително се извършва екологична оценка само когато държавите членки установят, че те могат да имат съществени последици върху околната среда — Валидност с оглед на Договора за функционирането на ЕС и Хартата на основните права на Европейския съюз — Понятие за използване на „малки площи на местно ниво“ — Национална правна уредба, в която се взема предвид размерът на засегнатите площи)

text:
               20.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/15

         Решение на Съда (трети състав) от 21 декември 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per il Veneto — Италия) — Associazione Italia Nostra Onlus/Comune di Venezia и др.
   (Дело C-444/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Околна среда - Директива 2001/42/ЕО - Оценка на последиците на някои планове и програми върху околната среда - Член 3, параграф 3 - Планове и програми, за които задължително се извършва екологична оценка само когато държавите членки установят, че те могат да имат съществени последици върху околната среда - Валидност с оглед на Договора за функционирането на ЕС и Хартата на основните права на Европейския съюз - Понятие за използване на „малки площи на местно ниво“ - Национална правна уредба, в която се взема предвид размерът на засегнатите площи))
   (2017/C 053/17)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Veneto

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Associazione Italia Nostra Onlus

      Ответници: Comune di Venezia, Ministero per i beni e le attività culturali, Regione del Veneto, Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero della Difesa Capitaneria di Porto di Venezia и Agenzia del Demanio

      в присъствието на: Società Ca’ Roman Srl

      Диспозитив

               1)

               Анализът на първия преюдициален въпрос не разкри нищо, което може да засегне валидността на член 3, параграф 3 от Директива 2001/42/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 юни 2001 година относно оценката на последиците на някои планове и програми върху околната среда, с оглед на разпоредбите от Договора за функционирането на Европейския съюз и Хартата на основните права на Европейския съюз.

               2)

               Член 3, параграф 3 от Директива 2001/42 във връзка със съображение 10 от тази директива трябва да се тълкува в смисъл, че съдържащото се в посочения параграф понятие „малки площи на местно ниво“ трябва да се определи въз основа на размера на засегнатите площи при следните условия:

                           —

                           планът или програмата е изготвен(а) и/или приет(а) от местен орган, а не от регионален или национален орган, и

                           —

                           в границите на териториалната компетентност на местния орган въпросните площи трябва да бъдат пропорционално малки по големина спрямо обхвата на тази териториална компетентност.

      (1)  ОВ C 381, 16.11.2015 г.


title: Дело T-222/09: Решение на Общия съд от 9 февруари 2011 г. — Ineos Healthcare/СХВП — Teva Pharmaceutical Industries (ALPHAREN) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „ALPHAREN“ — По-ранни национални словни марки „ALPHA D3“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009) — Служебна проверка на фактите — Член 74 от Регламент № 40/94 (понастоящем член 76 от Регламент № 207/2009)

text:
               19.3.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 89/16

         Решение на Общия съд от 9 февруари 2011 г. — Ineos Healthcare/СХВП — Teva Pharmaceutical Industries (ALPHAREN)
   (Дело T-222/09) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „ALPHAREN“ - По-ранни национални словни марки „ALPHA D3“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009) - Служебна проверка на фактите - Член 74 от Регламент № 40/94 (понастоящем член 76 от Регламент № 207/2009)
   2011/C 89/37
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Ineos Healthcare Ltd (Warrington, Cheshire, Обединено кралство) (представители: S. Malynicz, barrister, и A. Smith, solicitor)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Folliard-Monguiral)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Teva Pharmaceutical Industries Ltd (Йерусалим, Израел)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 24 март 2009 г. (преписка R 1897/2007-2) относно производство по възражение между Teva Pharmaceutical Industries Ltd и Ineos Healthcare Ltd.

      Диспозитив

               1.

               Отменя решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 24 март 2009 г. (преписка R 1897/2007-2) в частта му относно стоките от следните категории: „Фармацевтични и ветеринарни препарати, съдържащи магнезиев железен хидроксикарбонат или хидроталцит или деривати на тези компоненти“, „Фосфатни спойки за лечение на хиперфосфатемия“.

               2.

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3.

               Осъжда СХВП да понесе направените от нея съдебни разноски и да заплати половината от разноските, направени от Ineos Healthcare Ltd.

               4.

               Ineos Healthcare понася половината от направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 180, 1.8.2009 г.


title: Дело C-310/09: Преюдициално запитване, отправено от Conseil d'État (Франция) на 4 август 2009 г. — Ministre du budget, des comptes publics et de la fonction publique/Дружество Accor

text:
               26.9.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 233/11

         Преюдициално запитване, отправено от Conseil d'État (Франция) на 4 август 2009 г. — Ministre du budget, des comptes publics et de la fonction publique/Дружество „Accor“
   (Дело C-310/09)
   2009/C 233/20
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Conseil d'État [Държавен съвет]

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Ministre du budget, des comptes publics et de la fonction publique

      Ответник: Дружество „Accor“

      Преюдициални въпроси

               1.

                           а)

                           Трябва ли членове 56 и 43 от Договора за създаване на Европейската общност да се тълкуват в смисъл, че не допускат система за данъчно облагане, целяща премахване на икономическото двойно данъчно облагане на дивидентите, която

                                       i)

                                       позволява на дружество майка, когато разпределя на акционерите си дивиденти, изплатени от дъщерните му дружества, да приспада от авансовия корпоративен данък, за чието внасяне е задължено, местния данъчен кредит, свързан с разпределянето на тези дивиденти, ако същите са от установено във Франция дъщерно дружество,

                                       ii)

                                       но не предлага тази възможност, ако дивидентите са с произход от установено в друга държава членка на Европейската общност дъщерно дружество, при положение че системата в такъв случай не дава право да се предостави местен данъчен кредит, свързан с разпределянето на дивидентите от това дъщерно дружество, поради това че системата сама по себе си би накърнила принципите на свободно движение на капитали и на свобода на установяване, що се отнася до посоченото дружество майка?

                           б)

                           При отрицателен отговор трябва ли тези членове да се тълкуват в смисъл, че те все пак не допускат такава система, при положение че би следвало да се вземе предвид и положението на акционерите поради това, че поради плащането на авансовия корпоративен данък размерът на получените от неговите дъщерни дружества и преразпределени от това дружество майка на неговите акционери дивиденти е различен в зависимост от мястото, на което се намират посочените дъщерни дружества — във Франция или в друга държава членка на Европейската общност, поради което системата би се отличавала с възпиращ ефект, що се отнася до акционерите, които инвестират в дружеството майка, и поради това би засегнала набирането на капитали от това дружество и би го възпряла от предоставянето на капитали на дъщерни дружества, установени в държави членки, различни от Франция, или от създаването на такива дъщерни дружества в тези държави?

               2.

               При положителен отговор на въпрос а) или б) от точка 1) и при положение че членове 56 и 43 от Договора за създаване на Европейската общност биха получили тълкуване в смисъл, че не допускат описаната по-горе система за данъчно облагане с авансов корпоративен данък и че поради това администрацията по принцип е длъжна да възстанови получените в нейните рамки суми, доколкото това е станало в нарушение на общностното право, налице ли е съгласно това право в рамките на такава система, която сама по себе си не се изразява в прехвърлянето на данък върху трето лице от задължения за внасянето му субект, пречка:

                           а)

                           за това администрацията да може да не допуска възстановяването на изплатените от дружеството майка суми поради това, че такова възстановяване би довело до неговото неоснователно обогатяване,

                           б)

                           а при отрицателен отговор, за това обстоятелството, че внесената от дружеството майка сума не представлява за него счетоводна или данъчна тежест, а единствено се приспада от съвкупността от сумите, които е възможно да се преразпределят на неговите акционери, да може да се противопостави, за да не се постанови възстановяването на дружеството на тази сума?

               3.

               Предвид евентуалния отговор на посочените в точки 1) и 2) въпроси препятстват ли общностните принципи на равностойност и ефективност възстановяването на сумите — което може да гарантира прилагането на една и съща система за данъчно облагане спрямо дивидентите, които дават основание на дружеството майка да извърши преразпределяне, независимо дали дивидентите произхождат от суми, разпределени от дъщерните му дружества, установени във Франция или в друга държава членка на Европейската общност — да зависи от условието — при евентуално спазване на разпоредбите на двустранната спогодба за обмен на информация, приложима между Франция и държавата членка на установяване на дъщерното дружество — задълженият за внасянето на данъка субект да представи доказателствата, с които само той разполага — които за всеки от спорните дивиденти са свързани по-специално с действително прилаганата данъчна ставка и с действително внесения данък в зависимост от печалбите, реализирани от неговите дъщерни дружества, установени в държавите членки на Европейската общност, различни от Франция — докато същевременно за установените във Франция дъщерни дружества не се изискват оправдателните документи, известни на администрацията?


title: Дело T-5/12: Жалба, подадена на 4 януари 2012 г. — BSH Bosch und Siemens Hausgeräte/СХВП (Wash & Coffee)

text:
               3.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 65/19

         Жалба, подадена на 4 януари 2012 г. — BSH Bosch und Siemens Hausgeräte/СХВП (Wash & Coffee)
   (Дело T-5/12)
   2012/C 65/36
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH (Мюнхен, Германия) (представител: S. Biagosch)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 7 ноември 2011 г. по преписка R 992/2011-4, и решението на Службата за хармонизация (отдел марки) от 11 март 2011 г. по заявката за марка на Общността CTM 9094459, доколкото с тях заявката е отхвърлена,

               —

               да осъди СХВП да заплати направените от него съдебни разноски и тези на жалбоподателя.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „Wash & Coffee“ за стоки и услуги от класове 25, 37 и 43.

      Решение на проверителя: отказва регистрация.

      Решение на апелативния състав: частично отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 76, параграф 1 от Регламент № 207/2009, тъй като Службата не е проверила надлежно фактите, на които е основала решението си, както и нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009, тъй като заявената марка има отличителен характер.


title: Дело C-199/15: Решение на Съда (девети състав) от 10 ноември 2016 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Stato — Италия) — Ciclat Soc. Coop./Consip SpA, Autorità per la Vigilanza sui Contratti Pubblici di lavori, servizi e forniture (Преюдициално запитване — Директива 2004/18/ЕО — Член 45 — Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС — Обществени поръчки — Условия за изключване от процедура за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги — Задължения, свързани с плащането на вноски за социално осигуряване — Единен документ, удостоверяващ изпълнението на задължения за социално осигуряване — Поправка на нередности)

text:
               16.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 14/7

         Решение на Съда (девети състав) от 10 ноември 2016 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Stato — Италия) — Ciclat Soc. Coop./Consip SpA, Autorità per la Vigilanza sui Contratti Pubblici di lavori, servizi e forniture
   (Дело C-199/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Директива 2004/18/ЕО - Член 45 - Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС - Обществени поръчки - Условия за изключване от процедура за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги - Задължения, свързани с плащането на вноски за социално осигуряване - Единен документ, удостоверяващ изпълнението на задължения за социално осигуряване - Поправка на нередности))
   (2017/C 014/08)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Consiglio di Stato

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Ciclat Soc. Coop.

      Ответници: Consip SpA, Autorità per la Vigilanza sui Contratti Pubblici di lavori, servizi e forniture

      в присъствието на: Istituto nazionale per l’assicurazione contro gli infortuni sul lavoro (INAIL), Team Service SCARL, в качеството на пълномощник на ATI-Snam Lazio Sud Srl и Ati-Linda Srl, Consorzio Servizi Integrati

      Диспозитив

   Член 45 от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална правна уредба като разглежданата в главното производство, която задължава възлагащия орган да счита като основание за изключване установеното с удостоверение, което е поискано служебно от възлагащия орган и е издадено от социалноосигурителните институции, нарушение във връзка с плащането на вноски за социално осигуряване, когато това нарушение е налице към датата на участие в обществена поръчка, дори вече да не е налице към датата на възлагането или на служебната проверка от възлагащия орган.

      (1)  ОВ C 262, 10.8.2015 г.


title: Дело T-473/11: Жалба, подадена на 30 август 2011 г. — Longevity Health Products/СХВП — Weleda Trademark (MENOCHRON)

text:
               22.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 311/45

         Жалба, подадена на 30 август 2011 г. — Longevity Health Products/СХВП — Weleda Trademark (MENOCHRON)
   (Дело T-473/11)
   2011/C 311/84
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Longevity Health Products, Inc. (Nassau, Bahamas) (представител: Rechtsanwalt J. Korab)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Weleda Trademark AG (Arlesheim, Швейцария)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               Да обяви за недопустима жалбата на дружеството Longevity Health Products, Inc.,

               —

               да отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 6 юли 2011 г. по преписка № R 2345/2010-4 и да се отхвърли възражението, предявено от Weleda Trademark AG регистрацията като марка на Общността № 005050752 и

               —

               да се осъди Службата за хармонизация във вътрешния пазар да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят.

      Марка на Общността, предмет на спора: Словната марка „MENOCHRON“ за стоки и услуги от класове 3, 5 и 35.

      Притежател на марката или знака, на която/който се прави позоваване в процедурата по възражение: Weleda Trademark AG.

      Марка или знак, на която/който се прави позоваване в подкрепа на възражението: Словната марка „MENODORON“ за стоки и услуги от класове 3, 5 и 44.

      Решение на отдела по споровете: Уважава възражението.

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: Нарушение на член 8 от Регламент № 207/2009 (1), тъй като не съществува вероятност от объркване между конфликтните марки.

      (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ, L 78, 2009 г., стр. 1).