title: Дело C-91/11: Преюдициално запитване, отправено от Bundespatentgericht (Германия) на 25 февруари 2011 г. — Securvita — Gesellschaft zur Entwicklung alternativer Versicherungskonzepte mbH/Öko-Invest Verlagsgesellschaft mbH; друга страна в производството: Deutsches Patent- und Markenamt

text:
               11.6.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 173/4

         Преюдициално запитване, отправено от Bundespatentgericht (Германия) на 25 февруари 2011 г. — Securvita — Gesellschaft zur Entwicklung alternativer Versicherungskonzepte mbH/Öko-Invest Verlagsgesellschaft mbH; друга страна в производството: Deutsches Patent- und Markenamt
   (Дело C-91/11)
   2011/C 173/06
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundespatentgericht

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Securvita — Gesellschaft zur Entwicklung alternativer Versicherungskonzepte mbH

      Ответник: Öko-Invest Verlagsgesellschaft mbH

      Друга страна в производството: Deutsches Patent- und Markenamt

      Преюдициални въпроси

   Следва ли основанието за отказ по член 3, параграф 1, буква б) и/или буква в) от Директива 2008/95/ЕО (1) да се прилага и по отношение на словен знак, който представлява сбор от сам по себе си неописателен буквен низ и описателно словосъчетание, когато потребителите биха възприели буквения низ като съкращение от описателните думи, тъй като се състои от първите букви на тези думи, и поради това цялата марка може да се разбира като съчетание от взаимно обясняващи се описателни означения, съответно съкращения?

      (1)  Директива 2008/95/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 октомври 2008 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно марките (ОВ L 299, стр. 25).


title: Дело C-23/13: Иск, предявен на 17 януари 2013 г. — Европейска комисия/Френска република

text:
               16.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 79/11

         Иск, предявен на 17 януари 2013 г. — Европейска комисия/Френска република
   (Дело C-23/13)
   2013/C 79/18
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: J.-P. Keppenne и E. Manhaeve)

      Ответник: Френска република

      Искания на ищеца

               —

               Да се установи, че като не е осигурила събирането и пречистването на градските отпадъчни води на осем агломерации от повече от 15 000 еквивалент жители, намиращи се в зони, наречени „нормални“, Френската република не е изпълнила задълженията си по силата на членове 3 и 4 от Директива 91/271/ЕИО на Съвета от 21 май 1991 година за пречистването на градските отпадъчни води (1);

               —

               да се осъди Френската република да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   С иска си Комисията изтъква неправилното изпълнение от Франция в осем агломерации на Директива 91/271/ЕИО на Съвета от 21 май 1991 година за пречистването на градските отпадъчни води.
   По силата на член 3, параграф 1 и на член 4, параграф 1 от Директива 91/271/ЕИО агломерациите, чийто еквивалент жители (ЕЖ) е над 15 000, трябва да бъдат съоръжени с канализационни системи за градски отпадъчни води и да бъдат подложени на вторично пречистване или на друга равностойна обработка, най-късно до 31 декември 2000 г.
   Що се отнася до задълженията за пречистване на градските отпадъчни води член 4, параграф 1 от директивата налага на държавите членки задължението да следят за това, градските отпадъчни води, които влизат в канализационните системи, преди заустването им да бъдат подложени на вторично пречистване или на друга равностойна обработка.
   Накрая, предвидените в Приложение I, точка Г от директивата контролни процедури позволяват да се провери дали изливането на градските отпадъчни води от пречиствателните станции се извършва в съответствие с предписанията на директивата в областта на изливане на отпадъчни води.

      (1)  ОВ L 135, стр. 40; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 43.


title: Дело C-386/11: Решение на Съда (пети състав) от 13 юни 2013 г. (преюдициално запитване от Oberlandesgericht Düsseldorf — Германия) — Piepenbrock Dienstleistungen GmbH & Co KG/Kreis Düren (Обществени поръчки — Директива 2004/18/ЕО — Понятие за обществена поръчка — Член 1, параграф 2, буква а) — Договор, сключен между две административно-териториални единици — Делегиране от едната единица на задачата за почистване на някои от нейните помещения на другата единица срещу финансова компенсация)

text:
               3.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 225/7

         Решение на Съда (пети състав) от 13 юни 2013 г. (преюдициално запитване от Oberlandesgericht Düsseldorf — Германия) — Piepenbrock Dienstleistungen GmbH & Co KG/Kreis Düren
   (Дело C-386/11) (1)

   (Обществени поръчки - Директива 2004/18/ЕО - Понятие за обществена поръчка - Член 1, параграф 2, буква а) - Договор, сключен между две административно-териториални единици - Делегиране от едната единица на задачата за почистване на някои от нейните помещения на другата единица срещу финансова компенсация)
   2013/C 225/11
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Piepenbrock Dienstleistungen GmbH & Co KG

      Ответник: Kreis Düren

      в присъствието на: Stadt Düren

      Предмет

   Преюдициално запитване — Oberlandesgericht Düsseldorf — Тълкуване на член 1, параграф 2, буква а) от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки (OB L 134, стр. 114; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 116) — Споразумение, по силата на което в замяна на възстановяването на направените разходи административно-териториална единица прехвърля управлението на почистването на обществените сгради, които са нейна собственост, на населено място, на чиято територия са разположени въпросните сгради — Квалифициране на това споразумение като обществена поръчка за услуги или като междуобщинско сътрудничество, което не е подчинено на нормите на правото на Съюза в областта на обществените поръчки

      Диспозитив

   Договор като разглеждания в главното производство, с който, без да се установява сътрудничество между договарящите публичноправни образувания за изпълнението на обща задача от обществен интерес, едно публичноправно образувание възлага на друго публичноправно образувание задачата за почистване на постройки, използвани за офиси, административни помещения и училищни сгради, като същевременно си запазва правото да контролира доброто изпълнение на тази задача срещу финансова компенсация, за която се предполага, че съответства на разходите, възникнали във връзка с изпълнението на тази задача, като второто образувание освен това има правото да прибягва към услугите на трети страни, които евентуално имат капацитет да работят на пазара за изпълнението на тази задача, съставлява обществена поръчка за услуги по смисъла на член 1, параграф 2, буква г) от Директива 2004/18 на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги.

      (1)  ОВ C 311, 22.10.2011 г.


title: Дело C-299/16: Преюдициално запитване от Vestre Landsret (Дания), постъпило на 26 май 2016 г. — Z Denmark ApS/Skatteministeriet

text:
               1.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 279/20

         Преюдициално запитване от Vestre Landsret (Дания), постъпило на 26 май 2016 г. — Z Denmark ApS/Skatteministeriet
   (Дело C-299/16)
   (2016/C 279/28)
   Език на производството: датски

      Запитваща юрисдикция

   Vestre Landsret

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Z Denmark ApS

      Ответник: Skatteministeriet

      Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли член 1, параграф 1 във връзка с член 1, параграф 4 от Директива 2003/49/ЕО (1) да се тълкува в смисъл, че местно за държава членка дружество, което попада в обхвата на член 3 от Директивата и при обстоятелства като разглежданите в случая получава лихви от дъщерно дружество в друга държава членка, е „бенефициер“ на съответните лихви по смисъла на Директивата?

                           1.1.

                           Трябва ли понятието „бенефициер“ по член 1, параграф 1 във връзка с член 1, параграф 4 от Директива 2003/49/ЕО да се тълкува в съответствие с аналогичното понятие по член 11 от модела на данъчна спогодба на ОИСР от 1977 г.?

                           1.2.

                           При утвърдителен отговор на въпрос 1.1, трябва ли понятието да се тълкува единствено с оглед на коментарите към член 11 от модела на данъчна спогодба от 1977 г. (точка 8), или може да се вземат предвид и по-късни коментари, включително допълненията от 2003 г. относно „дружествата за насочване на дохода“ (точка 8.1, понастоящем точка 10.1) и допълненията от 2014 г. относно „договорните или законовите задължения“ (точка 10.2)?

                           1.3.

                           Ако коментарите от 2003 г. могат да бъдат взети предвид при тълкуването, тогава за преценката на въпроса може ли дадено дружество да не се смята за „бенефициер“ по смисъла на Директива 2003/49/ЕО, какво значение има дали въпросните лихви се начисляват към главницата („капитализират се“), дали получателят на лихвите има договорно или законово задължение да прехвърли лихвите на друго лице и дали повечето от лицата, които са „бенефициери“ на лихвите според държавата, на която платецът на лихвите е местно лице, са местни лица на друга държава членка или на други държави, с които Дания има спогодби за избягване на двойното данъчно облагане, така че съгласно националното законодателство не би имало основание за удържане на данък при източника, ако тези лица бяха заемодателите и съответно директно получаваха лихвите?

                           1.4.

                           За преценката на въпроса трябва ли получателят на лихвите да се смята за „бенефициер“ по смисъла на Директивата, какво значение има обстоятелството, че след преценка на фактите по случая запитващата юрисдикция стига до извода, че получателят — без да е имал договорно или законово задължение да прехвърли получената лихва на друго лице — не е имал „пълно“ право да „използва и да се разпорежда“ с лихвите по смисъла на коментарите от 2014 г. по модела на данъчна спогодба от 1977 г.?

               2.

               За да може държава членка да се позове на член 5, параграф 1 от Директивата относно прилагането на националните разпоредби за предотвратяване на измамите и злоупотребите или на член 5, параграф 2 от Директивата, изисква ли се тази държава членка да е приела специални национални разпоредби за прилагане на член 5 от Директивата или националното право да съдържа общи разпоредби или принципи относно измамите, злоупотребите и избягването на данъци, които да могат да се тълкуват в съответствие с член 5?

                           2.1.

                           Ако отговорът на втория въпрос е утвърдителен, може ли член 2, параграф 2, буква d) от Закона за корпоративното подоходно облагане, който предвижда, че ограниченото данъчно задължение за доходите от лихви не се отнася до „лихвите, които са освободени от облагане […] на основание на Директива 2003/49/ЕО относно общата система на данъчно облагане на плащания на лихви и роялти между свързани дружества от различни държави членки“, да се смята за специална разпоредба на националното право по смисъла на член 5 от Директивата?

               3.

               Разпоредба, която се съдържа в спогодба за избягване на двойното данъчно облагане между две държави членки, съставена в съответствие с модела на данъчна спогодба на ОИСР, и която предвижда, че облагането на лихвите зависи от това дали получателят на лихвите трябва да се смята за бенефициер на тези лихви, представлява ли базирана на споразумение разпоредба за предотвратяване на злоупотребите по смисъла на член 5 от Директивата?

               4.

               Държавата членка, която не иска да признае дружество от друга държава членка за бенефициер на лихвите и смята, че дружеството от другата държава членка е т.нар. изкуствено дружество за насочване на дохода, длъжна ли е съгласно Директива 2003/49/ЕО или член 10 ЕО да посочи кой според нея е бенефициерът в такъв случай?

               5.

               Когато платецът на лихвите е местно лице на една държава членка, а получателят на лихвите е местно лице на друга държава членка и първата държава членка смята, че получателят на лихвите не е „бенефициер“ на тези лихви по смисъла на Директива 2003/49/ЕО, поради което има ограничено данъчно задължение в тази държава членка за дохода си от лихвите, допуска ли член 43 ЕО във връзка с член 48 ЕО правна уредба, съгласно която при облагането на чуждестранния получател на лихвите първата държава членка не взема предвид разходите за лихви на получателя при обстоятелства като разглежданите в случая, докато тези разходи за лихви по принцип подлежат на приспадане съгласно законодателството на тази държава членка и съответно могат да се приспадат от облагаемия доход на местните получатели на лихви?

               6.

               Ако се констатира, че местно за дадена държава членка дружество (дружество майка) всъщност не е освободено съгласно Директива 2003/49/ЕО от данък при източника за доходите от лихви, които получава от дружество в друга държава членка (дъщерно дружество), и дружеството майка във втората държава членка има ограничено данъчно задължение за съответните лихви в тази държава членка, допуска ли член 43 ЕО във връзка с член 48 ЕО правна уредба, съгласно която втората държава членка изисква от задълженото да удържи данък при източника дружество (дъщерното дружество) да плати лихва за просрочие при късно внасяне на данъка при източника по по-висок лихвен процент от процента на лихвата за просрочие, който тази държава членка е предвидила при задължения за корпоративен данък (включително за доходи от лихви) на местни за нея дружества?

               7.

               Ако се констатира, че местно за дадена държава членка дружество (дружество майка) всъщност не е освободено съгласно Директива 2003/49/ЕО от данък при източника за доходите от лихви, които получава от дружество в друга държава членка (дъщерно дружество), и дружеството майка във втората държава членка има ограничено данъчно задължение за съответните лихви в тази държава членка, допуска ли член 43 ЕО във връзка с член 48 ЕО (евентуално член 56 ЕО), разглеждани заедно или поотделно, правна уредба, съгласно която:

                           7.1.

                           втората държава членка изисква платецът на лихвите да удържи данък при източника върху лихвите и го задължава да внесе евентуално неудържания при източника данък в бюджета, при положение че не е налице такова задължение за удържане на данък при източника, когато получателят на лихвите е местно лице на втората държава членка?

                           7.2.

                           дружество майка във втората държава членка не би било длъжно да внася авансово корпоративен данък през първите две данъчни години, а би започнало да плаща корпоративен данък към доста по-късен момент от този, в който става изискуем данъкът при източника?

         Запитващата юрисдикция моли Съда на ЕС да отговори на шестия въпрос заедно с отговора по седмия.

      (1)  Директива 2003/49/ЕО на Съвета от 3 юни 2003 година относно общата система на данъчно облагане на плащания на лихви и роялти между свързани дружества от различни държави членки (ОВ L 157, стр. 49; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 2, стр. 75).


title: Дело T-249/14: Жалба, подадена на 16 април 2014 г.  — Masafi/СХВП — Hd1 (masafi)

text:
               21.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 235/23

         Жалба, подадена на 16 април 2014 г. — Masafi/СХВП — Hd1 (masafi)
   (Дело T-249/14)
   2014/C 235/32
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Masafi Co. LLC (Дубай, Обединени арабски емирства) (представител: G. Hinarejos Mulliez, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Hd1 Ltd (Хъдърсфийлд, Обединено кралство)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решение R 1131/2013-4 на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 17 февруари 2014 г.,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: черно-бяла фигуративна марка, съдържаща словния елемент „masafi“ за стоки от класове 29, 30 и 32

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: регистрация № 2 551 560 в Обединеното кралство на словната марка „masafi“

      Решение на отдела по споровете: частично уважава възражението

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, букви a) и б) от Регламента относно марката на Общността.


title: Дело C-294/16 PPU: Решение на Съда (четвърти състав) от 28 юли 2016 г. (преюдициално запитване от Sąd Rejonowy dla Łodzi-Śródmieścia w Łodzi — Полша) — JZ/Prokuratura Rejonowa Łódź — Śródmieście (Преюдициално запитване — Спешно преюдициално производство — Полицейско и съдебно сътрудничество по наказателноправни въпроси — Рамково решение 2002/584/ПВР — Член 26, параграф 1 — Европейска заповед за арест — Последици от предаването — Приспадане на срока на задържане в изпълняващата държава членка — Понятие „задържане“ — Ограничаващи свободата мерки, различни от настаняване в затвор — Домашен арест, съчетан с носене на електронна гривна — Харта на основните права на Европейския съюз — Членове 6 и 49)

text:
               31.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 402/12

         Решение на Съда (четвърти състав) от 28 юли 2016 г. (преюдициално запитване от Sąd Rejonowy dla Łodzi-Śródmieścia w Łodzi — Полша) — JZ/Prokuratura Rejonowa Łódź — Śródmieście
   (Дело C-294/16 PPU) (1)

   ((Преюдициално запитване - Спешно преюдициално производство - Полицейско и съдебно сътрудничество по наказателноправни въпроси - Рамково решение 2002/584/ПВР - Член 26, параграф 1 - Европейска заповед за арест - Последици от предаването - Приспадане на срока на задържане в изпълняващата държава членка - Понятие „задържане“ - Ограничаващи свободата мерки, различни от настаняване в затвор - Домашен арест, съчетан с носене на електронна гривна - Харта на основните права на Европейския съюз - Членове 6 и 49))
   (2016/C 402/15)
   Език на производството: полски

      Запитваща юрисдикция

   Sąd Rejonowy dla Łodzi-Śródmieścia w Łodzi

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: JZ

      Ответник: Prokuratura Rejonowa Łódź — Śródmieście

      Диспозитив

   Член 26, параграф 1 от Рамково решение 2002/584/ПВР на Съвета от 13 юни 2002 година относно европейската заповед за арест и процедурите за предаване между държавите членки, изменено с Рамково решение 2009/299/ПВР на Съвета от 26 февруари 2009 г., трябва да се тълкува в смисъл, че мерки като домашен арест с продължителност девет часа през нощта, съчетан с наблюдение на съответното лице чрез електронна гривна, със задължение за явяване всеки ден или няколко пъти седмично в полицейско управление в определени часове и със забрана да се иска издаването на документи, с които може да се пътува в чужбина — с оглед на вида, продължителността, последиците и условията за изпълнение на съвкупността от тези мерки — по принцип не са толкова ограничаващи, че да водят до лишаване от свобода с последици, сравними с тези от задържане под стража, и съответно да бъдат квалифицирани като „задържане“ по смисъла на посочената разпоредба, което същевременно запитващата юрисдикция трябва да провери.

      (1)  ОВ C 296, 16.8.2016 г.


title: Дело T-54/11: Жалба, подадена на 27 януари 2011 г. — Испания/Комисия

text:
               12.3.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 80/33

         Жалба, подадена на 27 януари 2011 г. — Испания/Комисия
   (Дело T-54/11)
   2011/C 80/58
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Кралство Испания (представител: M. Muñoz Pérez)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               Да отмени Решение C(2010) 7700 на Комисията от 16 ноември 2010 г. за намаляване на помощта от Европейския фонд за регионално развитие (ЕФРР) на Programa Operativo Integrado objetivo 1 de Andalucía (интегрирана оперативна програма „Andalucía“, цел № 1) (2000—2006 г.) № CCI 2000.ES.16.1.PO.003, доколкото с него се налага финансова корекция от 100 % на разходите, финансирани от ЕФРР във връзка с договор № 2075/2003 и договор № 2120/2005;

               —

               да осъди Европейска комисия да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на своята жалба Кралство Испания изтъква две правни основания:

               1.

               Първото правно основание е изведено от нарушението на член 39, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1260/1999 на Съвета от 21 юни 1999 година относно определянето на общи разпоредби за структурните фондове (ОВ L 161, стр. 1), поради това, че Комисията не е спазила тримесечния срок за приемане на обжалваното решение, считано от провеждането на заседанието или в конкретния случай, от предаването на допълнителната информация от страна на испанските власти.

               2.

               Второто правно основание е изведено от нарушение поради неуместно прилагане на член 39, параграф 3, буква б) от горепосочения регламент, поради това, че Комисията прилага финансова корекция към договори № 2075/2003 и № 2120/2005 за наличието на евентуални нередности в процедурата по възлагането на тези договори, докато прилагането на процедурата на договаряне без предварително публикуване на обявлението за оферта било напълно законно в съответствие с член 6, параграф 3, букви б) и в), от Директива 93/36/ЕИО на Съвета от 14 юни 1993 година за съгласуване на процедурите за възлагане на обществени поръчки за доставки (ОВ L 199, стр. 1).


title: Дело C-329/09 P: Решение на Съда (шести състав) от 21 декември 2011 г. — Iride SpA, по-рано Azienda Mediterranea Gas e Acqua SpA/Европейска комисия, A2A SpA, по-рано ASM Brescia SpA (Обжалване — Държавни помощи — Схема за помощи, предоставяни на предприятия за обществени услуги — Освобождаване от данъци — Решение, в което се приема, че помощите са несъвместими с общия пазар — Жалба за отмяна — Допустимост — Процесуална легитимация — Правен интерес)

text:
               18.2.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 49/5

         Решение на Съда (шести състав) от 21 декември 2011 г. — Iride SpA, по-рано Azienda Mediterranea Gas e Acqua SpA/Европейска комисия, A2A SpA, по-рано ASM Brescia SpA
   (Дело C-329/09 P) (1)

   (Обжалване - Държавни помощи - Схема за помощи, предоставяни на предприятия за обществени услуги - Освобождаване от данъци - Решение, в което се приема, че помощите са несъвместими с общия пазар - Жалба за отмяна - Допустимост - Процесуална легитимация - Правен интерес)
   2012/C 49/08
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Iride SpA, по-рано Azienda Mediterranea Gas e Acqua SpA (представители: L. Radicati di Brozolo, M. Merola и T. Ubaldi, avvocati)

      Други страни в производството: Европейска комисия (представители: V. Di Bucci, E. Righini и D. Grespan), A2A SpA, по-рано ASM Brescia SpA

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Първоинстанционния съд (осми разширен състав) от 11 юни 2009 г. по дело, AMGA/Комисия (T-300/02), с което Първоинстанционният съд отхвърля като недопустимо искане за отмяна на членове 2 и 3 от Решение 2003/193/ЕО на Комисията от 5 юни 2002 година относно държавна помощ чрез освобождаване от данъци и заеми при преференциални условия, отпуснати от Италия на предприятия за обществени услуги, чийто акционерен състав е с мажоритарно публично участие (ОВ L 77, стp. 21)

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Iride SpA да заплати разноските във връзка с обжалването.

               3.

               Осъжда Европейската комисия да заплати разноските, свързани с искането за изменение на мотивите.

      (1)  ОВ C 267, 7.11.2009 г.


title: Дело C-585/13 P: Решение на Съда (пети състав) от 5 март 2015 г. — Europäisch-Iranische Handelsbank AG/Съвет на Европейския съюз, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия, Европейска комисия (Обжалване — Ограничителни мерки срещу Ислямска република Иран, взети с цел да се предотврати разпространението на ядрено оръжие — Замразяване на финансови средства — Ограничаване на прехвърлянето на финансови средства — Подпомагане на посочени образувания да избегнат ограничителни мерки или да ги нарушат)

text:
               27.4.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/15

         Решение на Съда (пети състав) от 5 март 2015 г. — Europäisch-Iranische Handelsbank AG/Съвет на Европейския съюз, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия, Европейска комисия
   (Дело C-585/13 P) (1)

   ((Обжалване - Ограничителни мерки срещу Ислямска република Иран, взети с цел да се предотврати разпространението на ядрено оръжие - Замразяване на финансови средства - Ограничаване на прехвърлянето на финансови средства - Подпомагане на посочени образувания да избегнат ограничителни мерки или да ги нарушат))
   (2015/C 138/19)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Europäisch-Iranische Handelsbank AG (представители: S. Jeffrey, S. Ashley и A. Irvine, Solicitors, H. Hohmann, Rechtsanwalt, D. Wyatt QC, R. Blakeley, Barrister)

      Други страни в производството: Съвет на Европейския съюз (представители: F. Naert и M. Bishop), Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: V. Kaye, подпомагана от R. Palmer, barrister), Европейска комисия

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Europäisch-Iranische Handelsbank AG да понесе, освен направените от нея съдебни разноски, и тези на Съвета на Европейския съюз и на Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия.

      (1)  ОВ C 15, 18.1.2014 г.


title: Дело T-469/17: Жалба, подадена на 28 юли 2017 г. — The Scotch Whisky Association/EUIPO — José Estévez (JOHN COR)

text:
               18.9.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 309/38

         Жалба, подадена на 28 юли 2017 г. — The Scotch Whisky Association/EUIPO — José Estévez (JOHN COR)
   (Дело T-469/17)
   (2017/C 309/50)
   Език на жалбата: испански

      Страни

      Жалбоподател: The Scotch Whisky Association (Единбург, Обединено кралство) (представители: F. Rodríguez Domínguez и J. Gracia Albero, abogados)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: José Estévez, SA (Jerez de la Frontera, Испания)

      Данни за производството пред EUIPO

      Притежател на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „JOHN COR“/марка на Европейския съюз №o 10 965 937

      Производство пред EUIPO: производство за обявяване на недействителност

      Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 31 май 2017 г. по преписка R 1290/2016-2

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на член 64, параграф 1 и член 76, параграф 1 от Регламент № 207/2009.

               —

               Нарушение на член 52, параграф 1, буква a) във връзка с член 7, параграф 1, букви ж) и й) от Регламент №o207/2009.


title: Дело C-596/16: Преюдициално запитване от Corte suprema di cassazione (Италия), постъпило на 23 ноември 2016 г. — Enzo Di Puma/Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

text:
               27.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/14

         Преюдициално запитване от Corte suprema di cassazione (Италия), постъпило на 23 ноември 2016 г. — Enzo Di Puma/Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)
   (Дело C-596/16)
   (2017/C 063/20)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Corte suprema di cassazione

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Enzo Di Puma

      Ответник: Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли член 50 от Хартата на основните права на Европейския съюз да се тълкува в смисъл, че когато с влязла в сила присъда е установено, че не е извършено престъпно деяние, без да е необходима последваща преценка от националната юрисдикция, не може по отношение на същите деяния да се започва или продължава последващо производство за налагане на санкции, които по своето естество и тежест могат да се квалифицират като наказателноправни санкции?

               2)

               Следва ли при преценката на ефикасността, съразмерността и възпиращото действие на санкциите за целите на установяване на нарушение на принципа ne bis in idem по смисъла на член 50 от Хартата на основните права на Европейския съюз националната юрисдикция да взема предвид размера на наказанието, установен с Директива 2014/57/ЕС? (1)

      (1)  Директива 2014/57/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 16 април 2014 година относно наказателноправните санкции за пазарна злоупотреба (Директива за пазарната злоупотреба) (ОВ L 173, стр. 179).


title: Дело C-311/13: Преюдициално запитване, отправено от Centrale Raad van Beroep (Нидерландия) на 7 юни 2013 г. — O. Tümer/Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen

text:
               31.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/20

         Преюдициално запитване, отправено от Centrale Raad van Beroep (Нидерландия) на7 юни 2013 г. — O. Tümer/Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen
   (Дело C-311/13)
   2013/C 252/31
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Centrale Raad van Beroep

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: O. Tümer

      Ответник: Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Uwv)

      Преюдициални въпроси

   Като се има предвид и съдържащото се в член 137, параграф 2 от Договора за ЕО (понастоящем член 153, параграф 2 ДФЕС) основание, трябва ли Директива 2008/94 (1), по-специално членове 2, 3 и 4 от нея, да се тълкува в смисъл, че тя не допуска национална уредба като член 3, параграф 3 и член 61 WW, съгласно която чужденец, който е гражданин на трета страна и не пребивава законно в Нидерландия по смисъла на член 8, букви a)—е) и на член l от Vreemdelingenwet от 2000 г., не се счита за работник или служител и когато се намира в същото положение като жалбоподателят, който е поискал обезщетения при несъстоятелност, и следва да се счита за работник или служител от гледна точка на частното право, и по отношение на него са изпълнени останалите предпоставки за предоставянето на тези обезщетения?

      (1)  Директива 2008/94/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 октомври 2008 г. относно закрилата на работниците и служителите в случай на неплатежоспособност на техния работодател (кодифицирана версия) (ОВ L 283, стр. 36).


title: Дело C-463/08: Иск, предявен на 27 октомври 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания

text:
               20.12.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 327/20

         Иск, предявен на 27 октомври 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания
   (Дело C-463/08)
   (2008/C 327/33)
   Език на производството: испански
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: H. Støvlbæk и M.A. Rabanal Suárez)

      Ответник: Кралство Испания
   Искания на ищеца

               —

               Да се установи, че като не е приело всички законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2005/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 септември 2005 година относно признаването на професионалните квалификации (1), и като във всеки случай не уведомило Комисията за приемането им, Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по тази директива;

               —

               да се осъди Кралство Испания да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Срокът за транспониране на Директива 2005/36/ЕО е изтекъл на 20 октомври 2007 г.

      (1)  ОВ L 225, стр. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 8, стр. 3.


title: Дело T-279/11: Решение на Общия съд от 29 ноември 2016 г. — T & L Sugars и Sidul Açúcares/Комисия (Извъндоговорна отговорност — Земеделиe — Захар — Извънредни мерки — Снабдяване на пазара на Съюза — Пазарна 2010/2011 година — Правна норма, чиято цел е да се предоставят права на частноправните субекти — Достатъчно съществено нарушение — Регламент (ЕО) № 1234/2007 — Принцип на недопускане на дискриминация — Пропорционалност — Оправдани правни очаквания — Задължение за полагане на грижа и принцип на добра администрация)

text:
               23.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/19

         Решение на Общия съд от 29 ноември 2016 г. — T & L Sugars и Sidul Açúcares/Комисия
   (Дело T-279/11) (1)

   ((Извъндоговорна отговорност - Земеделиe - Захар - Извънредни мерки - Снабдяване на пазара на Съюза - Пазарна 2010/2011 година - Правна норма, чиято цел е да се предоставят права на частноправните субекти - Достатъчно съществено нарушение - Регламент (ЕО) № 1234/2007 - Принцип на недопускане на дискриминация - Пропорционалност - Оправдани правни очаквания - Задължение за полагане на грижа и принцип на добра администрация))
   (2017/C 022/25)
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищци: T & L Sugars Ltd (Лондон, Обединено кралство), Sidul Açúcares, Unipessoal Lda (Санта Ириа де Азойа, Португалия) (представители: първоначално D. Waelbroeck, адвокат, и D. Slater, solicitor, впоследствие D. Waelbroeck)

      Встъпили страни в подкрепа на ищците: DAI — Sociedade de Desenvolvimento Agro-Industrial, SA (Коруши, Португалия) (представител: M. Mendes Pereira, адвокат), RAR — Refinarias de Açúcar Reunidas, SA (Porto, Португалия) (представител: M. Mendes Pereira), SFIR Società Fondiaria Industriale Romagnola SpA (Чезена, Италия) и SFIR Raffineria di Brindisi SpA (Чезена) (представители: P. Buccarelli и M. Todino, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално A. Demeneix, P. Rossi и N. Donnelly, впоследствие P. Rossi и P. Ondrůšek)

      Встъпили страни в подкрепа на ответника: Френска република (представители: G. de Bergues, D. Colas и C. Candat), Съвет на Европейския съюз (представители: E. Sitbon и A. Westerhof Löfflerová) и Comité européen des fabricants de sucre (CEFS) (Брюксел, Белгия) (представител: C. Pitschas, адвокат)

      Предмет

   Искане на основание член 268 ДФЕС за поправяне на вредата, която жалбоподателите твърдят, че са претърпели, от една страна, вследствие на приемането Регламент (ЕС) № 222/2011 на Комисията от 3 март 2011 година за определяне на извънредни мерки относно пускането на извънквотна захар и изоглюкоза на пазара на Съюза при намалена такса за свръхпроизводство за пазарната 2010/2011 година (ОВ L 60, 2011 г., стр. 6), Регламент за изпълнение (ЕС) № 293/2011 на Комисията от 23 март 2011 година за определяне на коефициент на разпределение, отхвърляне на допълнителни заявления и закриване на периода за подаване на заявления за наличните количества извънквотна захар, предназначени за продажба на пазара на Съюза при намалена такса за свръхпроизводство (ОВ L 79, 2011 г., стр. 8), Регламент за изпълнение (ЕС) № 302/2011 на Комисията от 28 март 2011 година за откриване на извънредна тарифна квота за внос на определени количества захар за пазарната 2010/2011 година (ОВ L 81, 2011 г., стр. 8) и Регламент за изпълнение (ЕC) № 393/2011 на Комисията от 19 април 2011 година за определяне на коефициента на разпределение за издаването на лицензии за внос, заявени в периода от 1 до 7 април 2011 г., за захарни продукти в рамките на някои тарифни квоти и за преустановяване на подаването на заявления за такива лицензии (ОВ L 104, 2011 г., стр. 39) и, от друга страна, вследствие на отказа на Комисията да вземе необходимите мерки за възстановяване на снабдяването със сурова захар от захарна тръстика.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля иска.

               2)

               T & L Sugars Ltd и Sidul Açúcares, Unipessoal Lda, от една страна, и Европейската комисия, от друга страна, понасят направените от тях съдебни разноски във връзка с възражението за недопустимост, по което е постановено решение от 6 юни 2013 г., T & L Sugars и Sidul Açúcares/Комисия (T-279/11, EU:T:2013:299).

               3)

               Осъжда T & L Sugars и Sidul Açúcares да понесат, освен направените от тях съдебни разноски, и съдебните разноски на Комисията, имащи отношение към основателността на иска.

               4)

               Френската република и Съветът на Европейския съюз понасят направените от тях съдебни разноски, включително свързаните с възражението за недопустимост, по което е постановено решение от 6 юни 2013 г., T & L Sugars и Sidul Açúcares/Комисия (T-279/11, EU:T:2013:299).

               5)

               DAI — Sociedade de Desenvolvimento Agro-Industrial, SA, RAR — Refinarias de Açùcar Reunidas, SA, SFIR — Società Fondiaria Industriale Romagnola SpA и SFIR Raffineria di Brindisi SpA, както Comité européen des fabricants de sucre (CEFS) понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 232, 6.8.2011 г.


title: Дело C-629/10: Преюдициално запитване, отправено от High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) на 24 декември 2010 г. — TUI Travel plc, British Airways plc, easyJet Airline Co. Ltd, International Air Transport Association, The Queen/Civil Aviation Authority

text:
               19.3.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 89/10

         Преюдициално запитване, отправено от High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) на 24 декември 2010 г. — TUI Travel plc, British Airways plc, easyJet Airline Co. Ltd, International Air Transport Association, The Queen/Civil Aviation Authority
   (Дело C-629/10)
   2011/C 89/18
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court)

      Страни в главното производство

      Ищци: TUI Travel plc, British Airways plc, easyJet Airline Co. Ltd, International Air Transport Association

      Ответник: Civil Aviation Authority

      Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли членове 5—7 от Регламент (ЕО) № 261/2004 (1) да се тълкуват в смисъл, че изискват обезщетението по член 7 да се изплаща на пътници, чиито полети са закъснели по смисъла на член 6, и ако е така — при какви обстоятелства?

               2.

               При отрицателен отговор на първия въпрос, невалидни ли са изцяло или отчасти членове 5—7 от Регламент (ЕО) № 261/2004 поради нарушение на принципа на равно третиране?

               3.

               При утвърдителен отговор на първия въпрос, невалидни ли са изцяло или отчасти членове 5—7 от Регламент (ЕО) № 261/2004 поради a) несъвместимост с Конвенцията от Монреал, б) нарушение на принципа на пропорционалност, и/или в) нарушение на принципа на правната сигурност?

               4.

               При утвърдителен отговор на първия въпрос и отрицателен отговор на третия, евентуално как трябва да се ограничи действието по време на решението на Съда по настоящото дело?

               5.

               При отрицателен отговор на първия въпрос, евентуално какви последици трябва да се изведат от Решение по дело Sturgeon за периода между 19 ноември 2009 г. и датата на обявяване на решението на Съда по настоящото дело?

      (1)  Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския Парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91 (ОВ L 46, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218).


title: Съединени дела C-465/09 P—C-470/09 P: Решение на Съда (трети състав) от 9 юни 2011 г. — Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya (C-465/09 P и C-468/09 P), Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava (C-466/09 P и C-469/09 P), Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa (C-467/09 P и C-470/09 P)/Европейска комисия, Comunidad Autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco, Comunidad Autónoma de la Rioja, Confederación Empresarial Vasca (Confebask) (Обжалване — Държавни помощи — Жалба за отмяна — Решение за започване на предвидената в член 88, параграф 2 ЕО официална процедура по разследване — Последващи окончателни решения, с които се установява несъвместимост с общия пазар на схемите за държавни помощи, приведени в действие от Испания през 1993 г. в полза на някои новосъздадени предприятия в провинции Алава, Биская и Гипускоа — Освобождаване от корпоративен данък — Висящи дела — Понятие за разрешена помощ — Оправдани правни очаквания — Спазване на разумен срок — Липса на уведомяване)

text:
               30.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 226/5

         Решение на Съда (трети състав) от 9 юни 2011 г. — Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya (C-465/09 P и C-468/09 P), Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava (C-466/09 P и C-469/09 P), Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa (C-467/09 P и C-470/09 P)/Европейска комисия, Comunidad Autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco, Comunidad Autónoma de la Rioja, Confederación Empresarial Vasca (Confebask)
   (Съединени дела C-465/09 P—C-470/09 P) (1)

   (Обжалване - Държавни помощи - Жалба за отмяна - Решение за започване на предвидената в член 88, параграф 2 ЕО официална процедура по разследване - Последващи окончателни решения, с които се установява несъвместимост с общия пазар на схемите за държавни помощи, приведени в действие от Испания през 1993 г. в полза на някои новосъздадени предприятия в провинции Алава, Биская и Гипускоа - Освобождаване от корпоративен данък - Висящи дела - Понятие за разрешена помощ - Оправдани правни очаквания - Спазване на разумен срок - Липса на уведомяване)
   2011/C 226/07
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподатели: Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya (C-465/09 P и C-468/09 P), Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava (C-466/09 P и C-469/09 P), Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa (C-467/09 P и C-470/09 P) (представители: I. Sáenz-Cortabarría Fernández и M. Morales Isasi, abogados)

      Други страни в производството: Европейска комисия (представители: F. Castillo de la Torre и C. Urraca Caviedes), Comunidad autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco (представители: I. Sáenz-Cortabarría Fernández и M. Morales Isasi, abogados), Comunidad autónoma de la Rioja (представители: J. Criado Gámez и M. Martínez Aguirre, abogados), Confederación Empresarial Vasca (Confebask)

      Страна, встъпила в подкрепа на жалбоподателите: Кралство Испания (представител: N. Díaz Abad)

      Предмет

   Жалба за отмяна на решение на Първоинстанционния съд (пети разширен състав), постановено на 9 септември 2009 г. по дело Diputación Foral de Álava и др./Комисия (T-30/01—T-32/01 и T-86/02—T-88/02), с което по дела T-30/01—T-32/01 този съд приема, че липсва основание за постановяване на съдебно решение по същество по искането за отмяна на решението на Комисията от 28 ноември 2000 г. да започне предвидената в член 88, параграф 2 ЕО процедура във връзка с данъчните предимства, които по силата на приети от Diputación Foral de Álava, Diputación Foral de Guipúzcoa и Diputación Foral de Vizcaya разпоредби са предоставени под формата на освобождаване на някои новосъздадени предприятия от корпоративен данък, а по дела T-86/02—T-88/02 отхвърля искането за отмяна на Решения 2003/28/ЕО, 2003/86/ЕО и 2003/192/ЕО на Комисията от 20 декември 2001 г. относно схема за държавни помощи, която е приведена в действие от Испания през 1993 г. в полза на някои новосъздадени предприятия в провинция Алава (T-86/02), провинция Биская (T-87/02) и провинция Гипускоа (T-88/02) (съответно ОВ L 17, 2003 г., стр. 20, ОВ L 40, 2003 г., стр. 11 и ОВ L 77, 2003 г., стр. 1) и е под формата на освобождаване от корпоративен данък.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбите.

               2.

               Осъжда Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya, Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava, Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa и Comunidad autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco да заплатят поравно съдебните разноски, направени във връзка с настоящите жалби.

               3.

               Кралство Испания понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 37, 13.2.2011 г.


title: Дело T-313/16: Жалба, подадена на 21 юни 2016 г. — Grupo Riberebro Integral и Riberebro/Комисия

text:
               8.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 287/28

         Жалба, подадена на 21 юни 2016 г. — Grupo Riberebro Integral и Riberebro/Комисия
   (Дело T-313/16)
   (2016/C 287/34)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподатели: Grupo Riberebro Integral, SL (Алфаро, Испания) и Riberebro Integral, SA (Алфаро, Испания) (представители: R. Allendesalazar Corcho и A. Rincón García-Loygorri, abogados)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               На основание член 263 ДФЕС да отмени член 2 от Решение C(2016) 1933 окончателен на Европейската комисия от 6 април 2016 година относно производство за съответствие с член 101 от Договора за функционирането на Европейския съюз и с член 53 от Споразумението за ЕИП по дело AT.39965 — Гъби, доколкото се се отнася до наложената на жалбоподателите глоба поради допусната явна грешка в преценката на Европейската комисия във връзка с фактите, въз основа на които тя отказва да приеме, че е налице невъзможност за плащане (inability to pay) на жалбоподателите.

               —

               при условията на евентуалност, по силата на пълния съдебен контрол, признат в член 31 от Регламент (ЕО) № 1/2003 съгласно член 261 ДФЕС, да измени член 2 от Решение C(2016) 1933 окончателен на Европейската комисия от 6 април 2016 година относно производство за съответствие с член 101 от Договора за функционирането на Европейския съюз и с член 53 от Споразумението за ЕИП по дело AT.39965 — Гъби, като намали наложената на Riberebro глоба.

               —

               да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски по настоящото производство.

      Основания и основни доводи

   В основата на настоящото производство от Европейската комисия се иска освобождаване от глоба или намаляване на нейния размер за определено предприятие поради участието му в картел в сектора на консервираните гъби. Според текста на решението картелът целял да учреди пазара на гъби и да обуздае падането на цените на същия.
   Жалбоподателите не оспорват нито фактите, нито правната квалификация на същите, не оспорват, че вече са приели да сътрудничат в производството по освобождаване от глоба или намаляване на нейния размер и че в отговор на това са приели задължения, не оспорват, че приемат описанието и правната преценка, която се придава на фактите. Това, което се оспорва чрез настоящата жалба, е оценката и пропорционалността на наложената глоба.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите изтъкват две основания.

               1.

               Първото основание е изведено от допусната явна грешка в преценката от Комисията.

                           —

                           В това отношение се твърди, че въпросната явна грешка е опорочила преценката на фактите, поради които се отхвърля невъзможността за плащане на глобата (inability to pay) на жалбоподателите. Всъщност налагането на глобата можело да изложи безвъзвратно на риск икономическата им жизнеспособност, би довело до обезценяване на активите и би игнорирало икономическия и социален контекст.

               2.

               Второто основание е изведено от незачитане на принципа на пропорционалност.

                           —

                           В тава отношение се изтъква фактът, че обжалваното решение не взема предвид ограничения портфейл на стоките на жалбоподателите.


title: Дело C-144/13: Преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия) на 21 март 2013 г. — VDP Dental Laboratory NV/Staatssecretaris van Financiën

text:
               22.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 178/2

         Преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия) на 21 март 2013 г. — VDP Dental Laboratory NV/Staatssecretaris van Financiën
   (Дело C-144/13)
   2013/C 178/03
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hoge Raad der Nederlanden

      Страни в главното производство

      Касационни жалбоподатели: VDP Dental Laboratory NV, Staatssecretaris van Financiën

      Преюдициални въпроси

               1.

               Следва ли член 17, параграфи 1 и 2 от Шеста директива (1) да се тълкува в смисъл, че чрез позоваване на тази разпоредба данъчнозадължените лица могат да се ползват от право на приспадане дори и когато националното законодателство предвижда възможност за освобождаване от ДДС, която не е уредена в Директивата (поради което се изключва правото на приспадане)?

               2.

               Следва ли член 143, буква a) и член 140, букви a) и б) от Директивата за ДДС от 2006 г. (2) да се тълкуват в смисъл, че предвиденото в тези разпоредби освобождаване от ДДС не се прилага при внос и вътреобщностни придобивания на зъбни протези? При отрицателен отговор, зависи ли освобождаването от ДДС от обстоятелството, че зъбните протези са доставени от чужбина чрез зъболекар или зъботехник и/или на зъболекар или зъботехник?

      (1)  Шеста директива на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавитe членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1).

      (2)  Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (OB L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7).


title: Дело T-307/07: Жалба, подадена на 14 август 2007 г. — Hansgrohe/СХВП (AIRSHOWER)

text:
               6.10.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 235/24

         Жалба, подадена на 14 август 2007 г. — Hansgrohe/СХВП (AIRSHOWER)
   (Дело T-307/07)
   (2007/C 235/44)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: Hansgrohe AG (Schiltach, Германия) [представители: Rechtsanwälte S. Weidert и J. Zehnsdorf]

      Ответник по жалбата: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар от 31 май 2007 г. по процедура по обжалване R 1281/2006-1 относно заявка за марка на Общността № 4 869 319;

               —

               да се осъди Службата за хармонизация във вътрешния пазар да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „AIRSHOWER“ за стоки от клас 11, заявка № 4 869 319.

      Решение на проверителя: отхвърля частично заявката

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: Нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент № 40/94 (1), тъй като заявеният знак притежавал отличителни белези и не бил описателен.

      (1)  Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 г. относно марката на Общността (ОВ L 11, стр. 1; Специално издание на български език 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).


title: Дело C-213/09: Решение на Съда (трети състав) от 25 ноември 2010 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Hamburg, Германия) — Barsoum Chabo/Hauptzollamt Hamburg-Hafen (Митнически съюз — Регламент (ЕО) № 1719/2005 — Обща митническа тарифа — Събиране на вносно мито — Внос на преработени хранителни продукти — Консервирани гъби — Подпозиция 2003 10 30 от КН — Начисляване на допълнителна сума — Принцип на пропорционалност)

text:
               29.1.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 30/5

         Решение на Съда (трети състав) от 25 ноември 2010 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Hamburg, Германия) — Barsoum Chabo/Hauptzollamt Hamburg-Hafen
   (Дело C-213/09) (1)

   (Митнически съюз - Регламент (ЕО) № 1719/2005 - Обща митническа тарифа - Събиране на вносно мито - Внос на преработени хранителни продукти - Консервирани гъби - Подпозиция 2003 10 30 от КН - Начисляване на допълнителна сума - Принцип на пропорционалност)
   2011/C 30/07
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Finanzgericht Hamburg

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Barsoum Chabo

      Ответник: Hauptzollamt Hamburg-Hafen

      Предмет

   Преюдициално запитване — Finanzgericht Hamburg — Валидност на Регламент (ЕО) № 1719/2005 на Комисията от 27 октомври 2005 г. за изменение на приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (ОВ L 286, стр. 1) във връзка с размера на допълнителната сума при внос на стоки от подпозиция 20031030000 — Консервирани гъби — Принцип на пропорционалност

      Диспозитив

   Разглеждането на поставения въпрос не разкрива никакво обстоятелство, което може да засегне валидността на размера на специфичното мито, възлизащ на 222 EUR на 100 kg отцедено тегло, приложим съгласно Регламент (ЕО) № 1719/2005 на Комисията от 27 октомври 2005 година за изменение на приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа и налаган при вноса — извън откритите квоти по Регламент (ЕО) № 1864/2004 на Комисията от 26 октомври 2004 година относно откриването и начина на управлението на тарифните квоти за консервирани гъби, внасяни от трети страни, изменен с Регламент (ЕО) № 1995/2005 на Комисията от 7 декември 2005 г. — на консервирани гъби от вида Agaricus, попадащи в подпозиция 2003 10 30 от Комбинираната номенклатура, съдържаща се в горепосоченото приложение.

      (1)  ОВ C 205, 29.8.2009 г.


title: Дело T-40/09: Решение на Общия съд от 1 март 2016 г. — Advance Magazine Publishers/СХВП — Selecciones Americanas (VOGUE CAFÉ) (Марка на Общността — Производство по възражение — Словна марка на Общността „VOGUE CAFÉ“ — По-ранни национални фигуративни марки „Vogue“ и „VOGUE studio“ и заявка за фигуративна марка на Общността „VOGUE“ — Реално използване на по-ранните марки — Член 42, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               18.4.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 136/24

         Решение на Общия съд от 1 март 2016 г. — Advance Magazine Publishers/СХВП — Selecciones Americanas (VOGUE CAFÉ)
   (Дело T-40/09) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Словна марка на Общността „VOGUE CAFÉ“ - По-ранни национални фигуративни марки „Vogue“ и „VOGUE studio“ и заявка за фигуративна марка на Общността „VOGUE“ - Реално използване на по-ранните марки - Член 42, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2016/C 136/33)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Advance Magazine Publishers, Inc. (Ню Йорк, САЩ) (представител: T. Alkin, barrister)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: първоначално R. Pethke и D. Botis, впоследствие I. Harrington)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Selecciones Americanas, SA (Ситхес, Испания)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 19 ноември 2008 г. (преписка R 0280/2008-4), постановено в производство по възражение със страни Selecciones Americanas, SA и Advance Magazine Publishers, Inc.

      Диспозитив

               1)

               Липсва основание за произнасяне по искането за отмяна на решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 19 ноември 2008 г. (преписка R 0280/2008-4), доколкото в него се посочва, че има вероятност от объркване между заявената марка на Общността „VOGUE CAFÉ“ и испанската фигуративна марка „VOGUE studio“, регистрирана под № 2529728.

               2)

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3)

               Осъжда Advance Magazine Publishers, Inc. да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 82, 4.4.2009 г.


title: Дело F-50/11: Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 18 април 2012 г. — Buxton/Парламент (Публична служба — Длъжностни лица — Предоставяне на точки за заслуги — Атестационен доклад — Работа при непълно работно време — Равно третиране)

text:
               23.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 184/21

         Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 18 април 2012 г. — Buxton/Парламент
   (Дело F-50/11) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Предоставяне на точки за заслуги - Атестационен доклад - Работа при непълно работно време - Равно третиране)
   2012/C 184/43
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Dawn Cheryl Buxton (Люксембург, Люксембург), (представители: P. Nelissen Grade и G. Leblanc, avocats)

      Ответник: Европейски парламент (представители: S. Alves и N. B. Rasmussen)

      Предмет

   Публична служба — Жалба за отмяна на решението на органа по назначаване за предоставяне само на една точка за заслуги на жалбоподателя в процедурата по атестиране за 2009 г.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Г-жа Buxton понася направените от нея съдебни разноски, както и тези на Европейския парламент.

      (1)  ОВ C 186, 25.6.2011 г., стр. 36.


title: Дело C-552/12 P: Жалба, подадена на 3 декември 2012 г. от Република Гърция срещу решението, постановено от Общия съд (пети състав) на 4 октомври 2012 г. по дело T-215/10, Република Гърция/Комисия

text:
               2.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 32/9

         Жалба, подадена на 3 декември 2012 г. от Република Гърция срещу решението, постановено от Общия съд (пети състав) на 4 октомври 2012 г. по дело T-215/10, Република Гърция/Комисия
   (Дело C-552/12 P)
   2013/C 32/13
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Жалбоподател: Република Гърция (представители: I. Chalkias и E. Leftheriotou)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               Република Гърция иска от Съда на Европейския съюз да уважи настоящата жалба и да отмени изцяло обжалваното решение на Общия съд, в съответствие с изложените по-конкретни доводи, и да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

               —

               Що се отнася до корекциите в сектора на памука и по-специално относно съответствието на схемата на помощи за производството на памук с интегрираната система за администриране и контрол (ИСАК), Република Гърция изтъква следните основания за отмяна:

                           —

                           нарушение на правото на Съюза: неправилно тълкуване и прилагане на членове 6, 7 и 17 от Регламент (ЕО) № 1051/2001, както и на член 10, параграфи 1 и 2, букви в) и д) от Регламент (ЕО) № 1591/2001; непълни мотиви; нарушение на принципа на пропорционалност.

                           —

                           нарушение на правото на Съюза: неправилно тълкуване и прилагане на разпоредбите на член 17 от Регламент № 1051/2001; непълни и противоречиви мотиви.

               —

               Що се отнася до мерките в областта на околната среда се изтъкват следните основания за отмяна:

                           —

                           нарушение на правото на Съюза: неправилно тълкуване и прилагане на насоките и на принципа на пропорционалност; липса на мотиви.

                           —

                           нарушение на правото на Съюза: неправилно тълкуване и прилагане на член 7, параграф 4 от Регламент № 1051/2001 и на член 1 от Регламенти (ЕО) № 1123/2009, № 903/2005 и № 871/2006; непълни мотиви.

                           —

                           нарушение на правото на защита; непълни мотиви.

               —

               Що се отнася до сектора на развитието на селските райони се изтъква следното:

                           —

                           неправилно тълкуване и прилагане на член 8, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕО) № 1663/1995, заедно с непълни и/или противоречиви мотиви.

               —

               Що се отнася до корекциите в сектора на подпомагането на най-нуждаещите се Република Гърция изтъква следното основание за отмяна:

                           —

                           неправилно тълкуване и прилагане на член 3, параграф 2 от Регламент (ЕИО) № 3149/92; непълни и/или противоречиви мотиви; нарушение на принципа на пропорционалност; неправилно тълкуване и прилагане на нормите в областта на равните процесуални възможности и на справедливото разпределение на тежестта на доказване; нарушения на процесуалните правила в производството пред Общия съд, които засягат интересите на Република Гърция.


title: Дело C-495/15: Определение на председателя на Съда от 10 ноември 2016 г. — Европейска комисия/Португалска република, подпомагана от Кралство Испания, Кралство Нидерландия

text:
               27.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/22

         Определение на председателя на Съда от 10 ноември 2016 г. — Европейска комисия/Португалска република, подпомагана от Кралство Испания, Кралство Нидерландия
   (Дело C-495/15) (1)

   (2017/C 063/30)
   Език на производството: португалски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 371, 9.11.2015 г.


title: Дело T-559/13: Решение на Общия съд от 3 юни 2015 г. — Giovanni Cosmetics/СХВП — Vasconcelos & Gonçalves (GIOVANNI GALLI) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността „GIOVANNI GALLI“ — По-ранна словна марка на Общността „GIOVANNI“ — Относително основание за отказ — Липса на вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Отличителен характер на фамилно име)

text:
               20.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 236/36

         Решение на Общия съд от 3 юни 2015 г. — Giovanni Cosmetics/СХВП — Vasconcelos & Gonçalves (GIOVANNI GALLI)
   (Дело T-559/13) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „GIOVANNI GALLI“ - По-ранна словна марка на Общността „GIOVANNI“ - Относително основание за отказ - Липса на вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Отличителен характер на фамилно име))
   (2015/C 236/48)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Giovanni Cosmetics, Inc. (Ранчо Домингез, Калифорния, Съединени щати) (представители: J. van den Berg и M. Meddens-Bakker, адвокати)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: M. Rajh)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Vasconcelos & Gonçalves, SA (Лисабон, Португалия)

      Предмет

   Жалба срещу решение на втори апелативен състав на СХВП от 13 август 2013 г. (преписка R 1189/2012-2) относно производство по възражение между Giovanni Cosmetics, Inc. и Vasconcelos & Gonçalves, SA.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Giovanni Cosmetics, Inc. да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 24, 25.1.2014 г.


title: Дело T-39/06: Решение на Общия съд от 5 октомври 2011 г. — Transcatab/Комисия (Конкуренция — Картели — Италиански пазар за изкупуване и първична преработка на суров тютюн — Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО — Определяне на цените и разпределяне на пазара — Отговорност за неправомерното поведение — Глоби — Пропорционалност — Тежест и продължителност на нарушението — Смекчаващи обстоятелства — Сътрудничество)

text:
               19.11.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 340/15

         Решение на Общия съд от 5 октомври 2011 г. — Transcatab/Комисия
   (Дело T-39/06) (1)

   (Конкуренция - Картели - Италиански пазар за изкупуване и първична преработка на суров тютюн - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Определяне на цените и разпределяне на пазара - Отговорност за неправомерното поведение - Глоби - Пропорционалност - Тежест и продължителност на нарушението - Смекчаващи обстоятелства - Сътрудничество)
   2011/C 340/29
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Transcatab SpA (Caserte, Италия) (представители: C. Osti и A. Prastaro)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално F. Amato, впоследствие V. Di Bucci, и накрая É. Gippini Fournier и L. Malferrari, подпомагани от F. Ruggeri Laderchi, avocat)

      Предмет

   На първо място, искане за частична отмяна на Решение C(2005) 4012 окончателен на Комисията от 20 октомври 2005 година относно производство по прилагане на член 81, параграф 1 [ЕО] (дело COMP/C.38.281/B.2 — Суров тютюн — Италия), на второ място, искане за намаляване на размера на глобата, наложена на Transcatab с това решение, и на трето място, насрещно искане на Комисията за увеличаване на посочения размер

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Отхвърля направеното от Европейската комисия насрещно искане.

               3.

               Transcatab SpA понася направените от него съдебни разноски и 90 % от съдебните разноски, направени от Комисията.

               4.

               Комисията понася 10 % от направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 86, 8.4.2006 г.


title: Дело C-79/11: Решение на Съда (втори състав) от 12 юли 2012 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Firenze — Италия) — Наказателно производство срещу Maurizio Giovanardi и др. (Полицейско и съдебно сътрудничество по наказателноправни въпроси — Рамково решение 2001/220/ПВР — Правното положение в наказателното производство на пострадалите от престъпления — Директива 2004/80/ЕО — Право на обезщетение на пострадалите от престъпление — Отговорност на юридическите лица — Присъждане на обезщетение в рамките на наказателното производство)

text:
               22.9.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 287/10

         Решение на Съда (втори състав) от 12 юли 2012 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Firenze — Италия) — Наказателно производство срещу Maurizio Giovanardi и др.
   (Дело C-79/11) (1)

   (Полицейско и съдебно сътрудничество по наказателноправни въпроси - Рамково решение 2001/220/ПВР - Правното положение в наказателното производство на пострадалите от престъпления - Директива 2004/80/ЕО - Право на обезщетение на пострадалите от престъпление - Отговорност на юридическите лица - Присъждане на обезщетение в рамките на наказателното производство)
   2012/C 287/15
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale di Firenze

      Страни в главното производство

   Maurizio Giovanardi, Andrea Lastini, Filippo Ricci, Vito Piglionica, Massimiliano Pempori, Gezim Lakja, Elettrifer Srl, Rete Ferroviaria Italiana SpA

      Предмет

   Преюдициално запитване — Tribunale Ordinario di Firenze — Тълкуване на членове 2, 3 и 8 от Рамково решение 2001/220/ПВР на Съвета от 15 март 2001 година относно правното положение в наказателното производство на жертвите от престъпления (ОВ L 82, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 104) — Тълкуване на член 9 от Директива 2004/80/ЕО на Съвета от 29 април 2004 година относно обезщетението на жертвите на престъпления (ОВ L 261, стр. 15; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 7, стр. 31) — Наказателна отговорност на юридическите лица — Право на пострадалия от престъплението да получи обезщетение в рамките на наказателното производство от юридическо лице, което носи косвена отговорност за вредите

      Диспозитив

   Член 9, параграф 1 от Рамково решение 2001/220/ПВР на Съвета от 15 март 2001 година относно правното положение в наказателното производство на жертвите от престъпления трябва да се тълкува в смисъл, че допуска в рамките на режим на отговорност за юридическите лица като разглеждания в главното производство пострадалият от престъпление да няма възможност да поиска поправянето в рамките на наказателното производство на вредите, които са пряка последица от това престъпление, от юридическото лице, извършило административно нарушение.

      (1)  ОВ C 120, 16.4.2011 г.


title: Дело T-145/06: Решение на Първоинстанционния съд от 4 февруари 2009 г.  — Omya/Комисия (Конкуренция — Концентрации — Искания за информация — Член 11, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 139/2004 — Необходим характер на поисканата информация — Пропорционалност — Разумен срок — Злоупотреба с власт — Нарушение на оправданите правни очаквания)

text:
               21.3.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 69/35

         Решение на Първоинстанционния съд от 4 февруари 2009 г. — Omya/Комисия
   (Дело T-145/06) (1)

   (Конкуренция - Концентрации - Искания за информация - Член 11, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 139/2004 - Необходим характер на поисканата информация - Пропорционалност - Разумен срок - Злоупотреба с власт - Нарушение на оправданите правни очаквания)
   (2009/C 69/81)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Omya AG (Oftringen, Suisse) (представители: Ch. Ahlborn, C. Berg, solicitors, C. Pinto Correia, avocat и J. Flynn, QC)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: V. Di Bucci, X. Lewis, R. Sauer, A. Whelan и F. Amato, впоследствие от V. Di Bucci, X. Lewis, R. Sauer и A. Whelan)
   Предмет
   Жалба срещу Решение на Комисията от 8 март 2006 г. по член 11, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 139/2004 на Съвета от 20 януари 2004 година относно контрола върху концентрациите между предприятия (ОВ L 24, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 201), с което се иска поправка на информацията, съобщена в рамките на разглеждането на преписка COMP/M.3796 (Omya/J. M. Huber PCC).
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Omya AG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 165, 15.7.2006 г.


title: Дело T-354/08: Жалба, подадена на 21 август 2008 г.  — Spira/Комисия

text:
               8.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 285/47

         Жалба, подадена на 21 август 2008 г. — Spira/Комисия
   (Дело T-354/08)
   (2008/C 285/86)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Diamanthandel A. Spira BVBA (Антверпен, Белгия) (представители: J. Bourgeois, Y. Van Gerven, F. Louis, A. Vallery, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на Комисията от 5 юни 2008 г., постановено съгласно член 7, параграф 2 от Регламент № 773/2004 на Съвета по преписка COMP/38.826/B-2-Spira/De Beers/DTC Supplier of Choice;

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Жалбоподателят по настоящото дело обжалва Решение (2008) D/203546 на Комисията от 5 юни 2008 г., с което Комисията обявява, че промяната във фактическата обстановка поради отмяната от Първоинстанционния съд на свързаното с ангажименти решение (1) не е определящо обстоятелство, налагащо на Комисията да преразгледа нейното Решение (2007) D/200338 от 26 януари 2007 г., с което поради липсата на общностен интерес тя отхвърля жалбата на жалбоподателя за нарушение на членове 81 и 82 ЕО, свързано с използваната от De Beers Group система Supplier of Choice (наричана по-нататък „SoC“) за разпространение на необработени диаманти („решението за отхвърляне“ (2)) (преписка COMP/38.826/B-2-Spira/De Beers/DTC Supplier of Choice).
   Жалбоподателят излага три правни основания в подкрепа на жалбата си.
   Първо, според жалбоподателя Комисията не е проучила грижливо и безпристрастно антиконкурентните практики, посочени от него в жалбата му пред Комисията.
   Второ, жалбоподателят смята, че при преразглеждане на въпроса за недопускането до пазара Комисията не може да твърди, че липсва общностен интерес, за да разгледа жалбата с оглед на значителните вреди, които произтичат от недопускането до пазара, причинено от системата SoC. Според жалбоподателя трябва да съществува общностен интерес по отношение на недопускането до пазара, тъй като то засяга наличието на необработени диаманти в рамките на ЕС и дори в целия свят. Той смята, че системата за разпространение SoC е антиконкурентна система за избирателно разпространение, която нарушава конкуренцията между марките.
   Трето, при условията на евентуалност жалбоподателят изтъква, че Комисията е допуснала грешка при прилагане на правото и неправилно е мотивирала оценката си по отношение на последиците от недопускането до пазара като:

               —

               първо не е определила структурата на анализирания пазар, пазарната мощ на съответното дружество и пазарното положение на неговите конкуренти,

               —

               не е проучила всички възможни ограничения или монополни дейности на доставчика, чиято система за избирателно разпространение е предмет на разглеждане.

         На следващо място, според жалбоподателя Комисията е допуснала явна грешка в преценката и е основала решението си на факти, неотговарящи на действителността, като приема, че договореността за SoC не възпира в значителна степен достъпа на вторичните пазарни оператори до пазара на необработени диаманти (недопускане до пазара).

      (1)  Решение на Първоинстанционния съд от 11 юли 2007 г. по дело Alrosa/Комисия (T-170/06, Сборник, стр. II-2601), жалба, подадена от Комисията пред Съда, дело C-441/07, Комисия/Alrosa, ОВ 2007 г., C 283/22.

      (2)  Жалбоподателят е подал жалба срещу решението за отхвърляне пред Първоинстанционния съд, дело T-108/07, Spira/Комисия, ОВ C 129, 2007 г., стр. 20.


title: Дело C-497/16: Преюдициално запитване от Nejvyšší soud České republiky (Czech Republic), постъпило на 16 септември 2016 г. — Наказателно производство срещу Juraj Sokáč

text:
               23.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/2

         Преюдициално запитване от Nejvyšší soud České republiky (Czech Republic), постъпило на 16 септември 2016 г. — Наказателно производство срещу Juraj Sokáč
   (Дело C-497/16)
   (2017/C 022/02)
   Език на производството: чешки

      Запитваща юрисдикция

   Nejvyšší soud České republiky

      Страна в главното производство

   Juraj Sokáč

      Преюдициален въпрос

               1)

               Могат ли определените в Директива 2001/83/EО (1) на Европейския парламент и на Съвета лекарствени продукти, съдържащи „включени в списък вещества“ по смисъла на Регламент (ЕС) № 273/2004 (2) на Европейския парламент и на Съвета, на основание член 2, буква a) от този регламент да се считат за изключени от приложното му поле, както e обявил Съдът на Европейския съюз по съединени дела C-627/13 и C-2/14, дори след като текстът на тази разпоредба на регламента е изменен с Регламент № 1258/2013 (3) и предвид факта, че съгласно член 2, буква a) от Регламент № 111/2005 (4), изменен с Регламент № 1259/2013 (5), за лекарствените продукти, съдържащи ефедрин или псевдоефедрин, се прилага установеният от Регламент № 111/2005 режим?

      (1)  ОВ 2001 L 311, стр. 67, Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 33, стр. 3.

      (2)  ОВ 2004 L 47, стр. 1. Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 10, стр. 183.

      (3)  ОВ 2013 L 330, стр. 21.

      (4)  ОВ 2005 L 22, стр. 1., Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 13, стр. 114

      (5)  ОВ 2013 L 330, стр. 30.


title: Дело T-733/15: Решение на Общия съд от 28 март 2017 г. — Португалия/Комисия (Неизпълнение на решение на Съда, с което се установява неизпълнение на задължения — Периодична имуществена санкция — Решение за определяне на размера на периодичната имуществена санкция — Отмяна на спорната национална мярка — Дата на преустановяване на неизпълнението на задължения)

text:
               15.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 151/34

         Решение на Общия съд от 28 март 2017 г. — Португалия/Комисия
   (Дело T-733/15) (1)

   ((Неизпълнение на решение на Съда, с което се установява неизпълнение на задължения - Периодична имуществена санкция - Решение за определяне на размера на периодичната имуществена санкция - Отмяна на спорната национална мярка - Дата на преустановяване на неизпълнението на задължения))
   (2017/C 151/43)
   Език на производството: португалски

      Страни

      Жалбоподател: Португалска република (представители: L. Inez Fernandes и M. Figueiredo, подпомагани от L. Silva Morais, адвокат)

      Ответник: Европейска комисия (представители: L. Nicolae и P. Costa de Oliveira)

      Предмет

   Жалба, подадена на основание на член 263 ДФЕС за отмяна на решение Ares(2015)4178538 на Комисията от 8 октомври 2015 г., с което Португалската република е задължена да заплати сумата от 580 000 EUR, съответстващи на определената периодична имуществена санкция за периода от 25 юни до 21 август 2014 г. в изпълнение на решение от 25 юни 2014 г., Комисия/Португалия (C-76/13, непубликувано, EU:C:2014:2029)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Португалската република да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 68, 22.2.2016 г.


title: Дело C-336/08: Определение на Съда (трети състав) от 14 октомври 2010 г. (преюдициално запитване от Landessozialgericht Berlin — Германия) — Christel Reinke/AOK Berlin (Преюдициално запитване — Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)

text:
               26.2.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/13

         Определение на Съда (трети състав) от 14 октомври 2010 г. (преюдициално запитване от Landessozialgericht Berlin — Германия) — Christel Reinke/AOK Berlin
   (Дело C-336/08) (1)

   (Преюдициално запитване - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)
   2011/C 63/24
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Landessozialgericht Berlin

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Christel Reinke

      Ответник: AOK Berlin

      Предмет

   Преюдициално запитване — Landessozialgericht Berlin — Тълкуване на членове 18, 49 и 50 ЕО, както и на член 34, параграфи 4 и 5 от Регламент (ЕИО) № 574/72 на Съвета от 21 март 1972 година относно определяне на реда за прилагане на Регламент (ЕИО) № 1408/71 за прилагането на схеми за социално осигуряване на заети лица и техните семейства, които се движат в рамките на Общността (ОВ L 74, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 74) — Възстановяване на медицински разноски, свързани с лечение по спешност на гражданин на държава членка в частно болнично заведение в друга държава членка, които произтичат от отказа на компетентната обществена болница да предостави посочената услуга поради недостатъчен капацитет — Национална правна уредба на компетентната държава членка, която изключва възстановяване на медицински разноски, направени за лечение по спешност в частно болнично заведение в друга държава членка, но която позволява възстановяване на тези разноски, фактурирани от частно болнично заведение, което се намира на националната територия

      Диспозитив

   Няма основание да се дава отговор на преюдициалното запитване, отправено от Landessozialgericht Berlin-Brandenburg (Германия) с акт от 27 юни 2008 г.

      (1)  ОВ C 260, 11.10.2008 г.


title: Дело F-49/13: Определение на Съда на публичната служба от 23 октомври 2013 г. — Moragrega Arroyo/Съвет

text:
               8.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 71/37

      Определение на Съда на публичната служба от 23 октомври 2013 г. — Moragrega Arroyo/Съвет
      (Дело F-49/13) (1)

      (2014/C 71/75)
      Език на производството: френски
      Председателят на втори състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 215, 27.07.2013 г., стр.20


title: Дело T-695/13: Жалба, подадена на 31 декември 2013 г. — ENAC/Комисия и TEN-T EA

text:
               22.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/44

         Жалба, подадена на 31 декември 2013 г. — ENAC/Комисия и TEN-T EA
   (Дело T-695/13)
   2014/C 52/83
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Ente nazionale per l'aviazione civile (ENAC) (Рим, Италия) (представители: P. Garofoli, avvocato, и G. Palmieri)

      Ответници: Изпълнителна агенция за трансевропейската транспортна мрежа (TEN-T EA), Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени съобщението на Европейската комисия от 23 октомври 2013 г. номер Ares (203) 3321778 относно: „проучване за интермодалното развитие на летище Orio al Serio“, с което е обявено началото на процедура по събиране на част от предоставеното финансиране за осъществяване на посоченото проучване и издаването на „дебитно известие“ за сумата от 158 517,54 EUR;

               —

               решението от 18 март 2013 г., прието от Изпълнителната агенция за трансевропейската транспортна мрежа (TEN-T EA), посочено в предходното съобщение от 23 октомври 2013 г., с предмет „Прекратяване на действие 2009-IT-91407-S — „Проучване на интермодалното развитие на летището в Бергамо — Orio al Serio“ — Решение на Комисията C(2010)4456“, в частта, в която разходите във връзка с дейности 1, 2.1, 4, 5, 6 e 7, отдавна изпълнени, се приемат за недопустими и следователно за неотговарящи на условията за финансиране, като се иска възстановяване на сумата от 158 517,54 EUR.

      Правни основания и основни доводи

   Решенията, предмет на настоящото дело, са обжалвани съответно по дело T-270/13 и дело T-692/13, SACBO/Комисия и TEN-T EA.
   Правните основания и основните доводи са сходни с изтъкнатите по посочените дела.


title: Дело T-386/08: Жалба, подадена на 15 септември 2008 г. — Nadine Trautwein Rolf Trautwein/СХВП (Изображение на кон)

text:
               6.12.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/37

         Жалба, подадена на 15 септември 2008 г. — Nadine Trautwein Rolf Trautwein/СХВП (Изображение на кон)
   (Дело T-386/08)
   (2008/C 313/67)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: Nadine Trautwein Rolf Trautwein GbR, Research Development (Leopoldshöhe, Deutschland) (представители: C. Czychowski, A. Nordemann и A. Dustmann, Rechtsanwälte)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
   Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени Решение на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 7 юли 2008 година по преписка R 1730/2007-1 както и решението на проверителя от 25 септември 2007 година,

               —

               да се допусне да бъде публикувана заявката за марка на Общността 4829354,

               —

               да се осъди отвеника да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: Изображение на кон, за стоки и услуги от класове 18, 25 и 31 — заявка № 4 829 354

      Решение на проверителя: Отхвърля заявката

      Решение на апелативния състав: Отхвърля регистрацията

      Изложени правни основания: Нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент № 40/94 на Съвета, тъй като заявената марка не била нито пряко описателна нито изключително описателна и притежавала необходимия отличителен характер.


title: Дело T-422/11 R: Определение на председателя на Общия съд от 5 октомври 2011 г. — Computer Resources International (Luxembourg)/Комисия (Обезпечително производство — Обществени поръчки — Процедура за възлагане на обществени поръчки — Отхвърляне на оферта — Молба за спиране на изпълнението — Загуба на възможност — Липса на значителна и непоправима вреда — Липса на неотложност)

text:
               26.11.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 347/35

         Определение на председателя на Общия съд от 5 октомври 2011 г. — Computer Resources International (Luxembourg)/Комисия
   (Дело T-422/11 R)
   (Обезпечително производство - Обществени поръчки - Процедура за възлагане на обществени поръчки - Отхвърляне на оферта - Молба за спиране на изпълнението - Загуба на възможност - Липса на значителна и непоправима вреда - Липса на неотложност)
   2011/C 347/64
   Език на производството: английски

      Страни

      Молител: Computer Resources International (Luxembourg) SA (Dommeldange, Люксембург) (представител: S. Pappas, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: S. Delaude и D. Calciu, подпомагани от E. Petritsi, avocat)

      Предмет

   Молба за спиране на изпълнението на Решение от 22 юли 2011 г. на Службата за публикации на Европейския съюз, с което от една страна се отхвърлят подадените от молителя оферти в рамките на процедурата за възлагане на обществени поръчки AO 10340 за доставката на компютърни услуги за разработване на софтуер, поддръжка, консултация и помощ за различни видове ИТ приложения (ОВ 2011/S 66-106099), и от друга страна молителят се уведомява, че рамковото споразумение относно разглежданата обществена поръчка е възложено на други оференти

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.

               2.

               Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело T-466/07: Жалба, подадена на 25 декември 2007 г. — Osram/Съвет

text:
               23.2.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 51/52

         Жалба, подадена на 25 декември 2007 г. — Osram/Съвет
   (Дело T-466/07)
   (2008/C 51/95)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Osram GmbH (Мюнхен, Германия) (представител: R. Bierwagen, lawyer)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз
   Искания на жалбоподателя

               —

               да бъде отменен Регламент на Съвета № 1205/2007 (EО), като бъде запазено действието на оспорвания регламент до влизането в сила на нов преработен текст на регламент,

               —

               да бъде осъден ответникът да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Жалбоподателят, който е германски производител на широка гама различни видове електрически крушки, включително интегрирани електронни компактни флуоресцентни лампи (КФЛ-и), иска отмяна на Регламент на Съвета (ЕО) № 1205/2007 от 15 октомври 2007 г. за налагане на антидъмпингови мита върху вноса на интегрирани електронни компактни флуоресцентни лампи (КФЛ-и) с произход от Китайската народна република, след приключване на преразглеждане с оглед изтичане на срока на действие в съответствие с член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 384/96 и за разпростиране на действието им върху вноса на същия продукт, изпращан от Социалистическа република Виетнам, Ислямска република Пакистан и Република Филипини (1), тъй като този регламент предвижда запазването на антидъмпинговите мита само за една година вместо за пет години, както предвижда основният регламент (2).
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага преди всичко, че Съветът допуска явна грешка в преценката, като приема, че две предприятия от групата Philips са „производители от Общността“ по смисъла на член 4, параграф 1, буква а) от основния регламент.
   На второ място, ищецът излага, че Съветът допуска явна грешка при прилагане на правото, като се ръководи от критерия интерес на Общността, независимо че такъв критерий не е предвиден за преразглеждането с оглед изтичане на срока на действие на мерките.
   На трето място, жалбоподателят поддържа, че Съветът нарушава член 11, параграф 2 от основния регламент и злоупотребява с власт, като ограничава срока на действие на антидъмпинговите мита до една година.
   И накрая, жалбоподателят твърди, че Съветът основава преценката си на интереса на Общността на очевидно неправилни фактически констатации, прави им неправилна преценка и не излага мотиви.

      (1)  OВ 2007 г., L 272, стp. 1.

      (2)  Регламент на Съвета (EО) № 384/96 от 22 Декември 1995 г. за защита срещу дъмпингов внос на стоки от страни, които не са членки на Европейската общност (OВ 1996 г., L 56, стp. 1. Специално издание на български език 2007 г., глава 11, том 12, стр. 223).


title: Дело F-62/08: Жалба, подадена на 24 юли 2008 г. — Sevenier/Комисия

text:
               27.9.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 247/25

         Жалба, подадена на 24 юли 2008 г. — Sevenier/Комисия
   (Дело F-62/08)
   (2008/C 247/50)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Roberto Sevenier (Париж, Франция) (представител: E. Boigelot, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Предмет и описание на спора
   Отмяна на решението на Комисията, с което се отхвърля искането на жалбоподателя, от една страна, за оттегляне на подадената от него оставка и, от друга страна, за сезиране на лекарската комисия, и вследствие на това — искането за възстановяване на жалбоподателя на работа в Европейската комисия с възстановяване на кариерата, считано от датата на неговата оставка.
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на Комисията от 24 септември 2007 г. в частта му, с която се отхвърля искането на жалбоподателя, от една страна, за оттегляне на оставката, подадена от него на 19 октомври 1983 г. и, от друга страна, за сезиране на лекарската комисия,

               —

               вследствие на това да се възстанови жалбоподателят на работа в Европейската комисия с възстановяване на кариерата, считано от 19 октомври 1983 г.,

               —

               да се осъди Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-830/16: Жалба, подадена на 23 ноември 2016 г. — Monolith Frost/EUIPO — Dovgan (PLOMBIR)

text:
               23.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/56

         Жалба, подадена на 23 ноември 2016 г. — Monolith Frost/EUIPO — Dovgan (PLOMBIR)
   (Дело T-830/16)
   (2017/C 022/75)
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Monolith Frost GmbH (Леополдсхьое, Германия) (представители: E. Liebich и S. Labesius, Rechtsanwälte)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Dovgan GmbH (Хамбург, Германия)

      Данни за производството пред EUIPO

      Притежател на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорна марка: марка на Европейския съюз „PLOMBIR“

      Производство пред EUIPO: производство по обявяване на недействителност

      Обжалвано решение: Entscheidung der Vierten Beschwerdekammer des EUIPO vom 22. September 2016 in der Sache R 1812/2015-4 решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 22 септември 2016 г. по преписка R 1812/2015-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               на основание на член 65, параграф 3 от Регламент (EО) 207/2009 да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски, включително разноските, направени в производството пред апелативния състав.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 207/2009;

               —

               Нарушение на член 76, параграф 1от Регламент № 207/2009;

               —

               Нарушение на задължението за мотивиране по член 75, първо изречение от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-408/06: Иск, предявен на 21 декември 2006 г. — Wenzhou Taima Shoes с/у Съвет

text:
               24.2.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 42/39

         Иск, предявен на 21 декември 2006 г. — Wenzhou Taima Shoes с/у Съвет
   (Дело T-408/06)
   (2007/C 42/68)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищец: Wenzhou Taima Shoes Co., Ltd (Yang Yi, Китай) [представители: I.MacVay, solicitor, R. Thompson, QC, и K.Beal, barrister]

      Ответник: Съвет на Европейския съюз
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени оспорвания регламент в частта, която се отнася до ищеца;

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски на ищеца по това производство.

         Правни основания и основни доводи
   Правните основания и основни доводи, на които ищецът се позовава, са идентични с посочените по дело Т-407/06 Zhejiang Aokang Shoes с/у Съвет.


title: Дело F-34/11: Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 13 септември 2012 г. — Markland/Европол (Публична служба — Персонал на Европол — Договор на срочно нает служител — Прилагане на УРДС — Класиране в степен — Явно неоснователна жалба)

text:
               8.12.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 379/34

         Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 13 септември 2012 г. — Markland/Европол
   (Дело F-34/11) (1)

   (Публична служба - Персонал на Европол - Договор на срочно нает служител - Прилагане на УРДС - Класиране в степен - Явно неоснователна жалба)
   2012/C 379/55
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподател: Saskia Jane Markland (Хага, Нидерландия) (представител: N. D. Dane, avocat)

      Ответник: Европейска полицейска служба (Европол) (представители: D. Neumann, D. El Khoury и J. Arnould)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението за класиране на жалбоподателя в степен AST 5

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата като явно неоснователна.

               2.

               Осъжда г-жа Markland да заплати освен направените от нея съдебни разноски и разноските на Европейската полицейска служба.

      (1)  ОВ C 204, 9.7.2011 г., стр. 30.