title: Дело T-670/19: Решение на Общия съд от 14 юли 2021 г. — Carbajo Ferrero/Парламент (Публична служба — Длъжностни лица — Процедура по назначаване на длъжност директор — Обявление за свободна длъжност — Отхвърляне на кандидатурата на жалбоподателя и назначаване на друг кандидат — Задължение за мотивиране — Възражение за незаконосъобразност на актовете, определящи вътрешните процедурни правила — Нередовност на процедурата по наемане на работа — Явна грешка в преценката — Неточност на данните, представени на ОН — Прозрачност — Равно третиране — Отговорност — Имуществени и неимуществени вреди)

text:
               6.9.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 357/20

      Решение на Общия съд от 14 юли 2021 г. — Carbajo Ferrero/Парламент
      (Дело T-670/19) (1)

      (Публична служба - Длъжностни лица - Процедура по назначаване на длъжност директор - Обявление за свободна длъжност - Отхвърляне на кандидатурата на жалбоподателя и назначаване на друг кандидат - Задължение за мотивиране - Възражение за незаконосъобразност на актовете, определящи вътрешните процедурни правила - Нередовност на процедурата по наемане на работа - Явна грешка в преценката - Неточност на данните, представени на ОН - Прозрачност - Равно третиране - Отговорност - Имуществени и неимуществени вреди)
      (2021/C 357/31)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Fernando Carbajo Ferrero (Брюксел, Белгия) (представители: L. Levi и M. Vandenbussche, avocates)

         Ответник: Европейски парламент (представители: I. Terwinghe и C. González Argüelles)

         Предмет

      Искане на основание член 270 ДФЕС, от една страна, за отмяна на решението на Парламента от 10 декември 2018 г. за отхвърляне на кандидатурата на жалбоподателя и за назначаване на друг кандидат на длъжността директор за медиите в Генерална дирекция „Комуникации“, и от друга страна, за присъждане на обезщетение за вредите, които жалбоподателят твърди, че е претърпял вследствие на това решение

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя решението на Европейския парламент от 10 декември 2018 г. за отхвърляне на кандидатурата на жалбоподателя и за назначаване на друг кандидат на длъжността директор за медиите в Генерална дирекция „Комуникации“.

                  2)

                  Осъжда Парламента да плати на жалбоподателя обезщетение за имуществени вреди в размер на 40 000 EUR.

                  3)

                  Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

                  4)

                  Осъжда Парламента да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 399, 25.11.2019 г.


title: Дело T-716/19: Решение на Общия съд от 14 юли 2021 г. — Interpipe Niko Tube и Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant/Комисия (Дъмпинг — Внос на някои видове безшевни тръби от желязо или стомана с произход от Русия и Украйна — Междинен преглед — Изчисляване на нормалната стойност — Разходи за продажби, общи и други административни разходи — Продажби между свързани дружества — Обичайни търговски условия — Единен стопански субект — Член 2, параграфи 3, 4 и 6 от Регламент (ЕС) 2016/1036 — Експортна цена — Корекция — Функции, подобни на тези на агент, работещ на базата на комисиона — Член 2, параграф 10, буква и) от Регламент 2016/1036 — Явна грешка в преценката — Методология, различна от използваната при предишно разследване — Член 11, параграф 9 от Регламент 2016/1036 — Оправдани правни очаквания — Право на защита)

text:
               6.9.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 357/21

      Решение на Общия съд от 14 юли 2021 г. — Interpipe Niko Tube и Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant/Комисия
      (Дело T-716/19) (1)

      (Дъмпинг - Внос на някои видове безшевни тръби от желязо или стомана с произход от Русия и Украйна - Междинен преглед - Изчисляване на нормалната стойност - Разходи за продажби, общи и други административни разходи - Продажби между свързани дружества - Обичайни търговски условия - Единен стопански субект - Член 2, параграфи 3, 4 и 6 от Регламент (ЕС) 2016/1036 - Експортна цена - Корекция - Функции, подобни на тези на агент, работещ на базата на комисиона - Член 2, параграф 10, буква и) от Регламент 2016/1036 - Явна грешка в преценката - Методология, различна от използваната при предишно разследване - Член 11, параграф 9 от Регламент 2016/1036 - Оправдани правни очаквания - Право на защита)
      (2021/C 357/32)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподатели: Interpipe Niko Tube LLC (Никопол, Украйна), Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant OJSC (Днипро, Украйна) (представител: B. Servais, адвокат)

         Ответник: Европейска комисия (представители: P. Němečková и G. Luengо)

         Предмет

      Жалба по член 263 ДФЕС за отмяна на Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/1295 на Комисията от 1 август 2019 година за изменение на Регламент за изпълнение (ЕС) 2018/1469 за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на някои видове безшевни тръби от желязо или стомана с произход от Русия и Украйна, след частичен междинен преглед в съответствие с член 11, параграф 3 от Регламент (ЕС) 2016/1036 (ОВ L 204, 2019 г., стр. 22)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Interpipe Niko Tube LLC и Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant OJSC да заплатят съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 10, 13.1.2020 г.


title: Дело T-810/19: Решение на Общия съд от 14 юли 2021 г. — Victoria’s Secret Stores Brand Management/EUIPO — Yiwu Dearbody Cosmetics (BODYSECRETS) (Марка на Европейския съюз — Производство за обявяване на недействителност — Фигуративна марка на Европейския съюз „BODYSECRETS“ — Абсолютни основания за отказ — Липса на отличителен характер — Описателeн характер — Установеност в търговската практика — Член 7, параграф 1, букви б), в) и г), и член 52, параграф 1, буква a) от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 7, параграф 1, букви б), в) и г) и член 59, параграф 1, буква a) от Регламент 2017/1001])

text:
               6.9.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 357/21

      Решение на Общия съд от 14 юли 2021 г. — Victoria’s Secret Stores Brand Management/EUIPO — Yiwu Dearbody Cosmetics (BODYSECRETS)
      (Дело T-810/19) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство за обявяване на недействителност - Фигуративна марка на Европейския съюз „BODYSECRETS“ - Абсолютни основания за отказ - Липса на отличителен характер - Описателeн характер - Установеност в търговската практика - Член 7, параграф 1, букви б), в) и г), и член 52, параграф 1, буква a) от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 7, параграф 1, букви б), в) и г) и член 59, параграф 1, буква a) от Регламент 2017/1001])
      (2021/C 357/33)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Victoria’s Secret Stores Brand Management, Inc. (Рейнолдсбърг, Охайо, Съединени щати) (представител: J. Dickerson, solicitor)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: M. Fischer и V. Ruzek)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Yiwu Dearbody Cosmetics Co. Ltd (Yiwu City, Китай)

         Предмет

      Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 5 септември 2019 г. (преписка R 2422/2018-5), постановено в производство за обявяване на недействителност между Victoria’s Secret Stores Brand Management и Yiwu Dearbody Cosmetics

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Victoria’s Secret Stores Brand Management, Inc. да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 45, 10.2.2020 г.


title: Дело T-65/20: Решение на Общия съд от 14 юли 2021 г. — Kneissl Holding/EUIPO — LS 9 (KNEISSL) (Марка на Европейския съюз — Производство по отмяна — Словна марка на Европейския съюз „KNEISSL“ — Частична отмяна — Липса на реално използване на марката — Значение на използването — Член 51, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 58, параграф 1, буква a) от Регламент (ЕС) 2017/1001) — Правило 22, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 2868/95 (понастоящем член 10, параграф 3 от Делегиран регламент (ЕС) 2018/625) — Злоупотреба с право)

text:
               6.9.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 357/22

      Решение на Общия съд от 14 юли 2021 г. — Kneissl Holding/EUIPO — LS 9 (KNEISSL)
      (Дело T-65/20) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по отмяна - Словна марка на Европейския съюз „KNEISSL“ - Частична отмяна - Липса на реално използване на марката - Значение на използването - Член 51, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 58, параграф 1, буква a) от Регламент (ЕС) 2017/1001) - Правило 22, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 2868/95 (понастоящем член 10, параграф 3 от Делегиран регламент (ЕС) 2018/625) - Злоупотреба с право)
      (2021/C 357/34)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Kneissl Holding GmbH (Ебс, Австрия) (представители: O. Nilgen и A. Kockläuner, адвокати)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: M. Fischer, D. Hanf и D. Walicka)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO: LS 9 GmbH (Мюнхен, Германия)

         Предмет

      Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 8 ноември 2019 г. (преписка R 2265/2018-2), постановено в производство по отмяна със страни LS 9 и Kneissl Holding

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Kneissl Holding GmbH да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 103, 30.3.2020 г.


title: Дело T-119/20: Решение на Общия съд от 14 юли 2021 г. — IN/Eismea (Публична служба — Срочно наети служители — Срочен трудов договор — Решение за неподновяване — Атестационен доклад — Право на изслушване — Задължение за полагане на грижа — Явна грешка в преценката — Разумен срок — Отговорност — Неимуществена вреда)

text:
               6.9.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 357/23

      Решение на Общия съд от 14 юли 2021 г. — IN/Eismea
      (Дело T-119/20) (1)

      (Публична служба - Срочно наети служители - Срочен трудов договор - Решение за неподновяване - Атестационен доклад - Право на изслушване - Задължение за полагане на грижа - Явна грешка в преценката - Разумен срок - Отговорност - Неимуществена вреда)
      (2021/C 357/35)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: IN (представител: L. Levi, avocate)

         Ответник: Изпълнителна агенция за Европейския съвет по иновациите и за МСП (представители: A. Galea, подпомагана от A. Duron и D. Waelbroeck, avocats)

         Предмет

      Искане на основание член 270 ДФЕС за отмяна, от една страна, на решението на Изпълнителната агенция за малките и средните предприятия (EASME) от 15 април 2019 г. да не поднови договора на жалбоподателя, както и на атестационния доклад на това лице за 2018 г., приключен на 3 юни 2019 г., и от друга страна, за обезщетение за вредата, която жалбоподателят твърди, че е понесъл

         Диспозитив

                  1)

                  Осъжда Изпълнителната агенция за Европейския съвет по иновациите и за МСП (Eismea) да заплати на IN сума в размер на 3 000 EUR.

                  1)

                  Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

                  2)

                  Всяка от страните понася направените от нея съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 191, 8.6.2020 г.


title: Дело T-170/20: Решение на Общия съд от 14 юли 2021 г. — Rochefort/Парламент (Институционално право — Правна уредба, свързана с разноските и надбавките на членовете на Европейския парламент — Надбавки за парламентарни сътрудници — Връщане на недължимо платени суми — Тежест на доказване — Задължение за мотивиране — Право на защита — Грешка при прилагане на правото — Грешка в преценката — Пропорционалност)

text:
               6.9.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 357/23

      Решение на Общия съд от 14 юли 2021 г. — Rochefort/Парламент
      (Дело T-170/20) (1)

      (Институционално право - Правна уредба, свързана с разноските и надбавките на членовете на Европейския парламент - Надбавки за парламентарни сътрудници - Връщане на недължимо платени суми - Тежест на доказване - Задължение за мотивиране - Право на защита - Грешка при прилагане на правото - Грешка в преценката - Пропорционалност)
      (2021/C 357/36)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Robert Rochefort (Париж, Франция) (представители: M. Stasi, J.-L. Teheux и J.-M. Rikkers, avocats)

         Ответник: Европейски парламент (представители: N. Görlitz, T. Lazian и M. Ecker)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на решението на генералния секретар на Парламента от 17 декември 2019 г., с което се разпорежда жалбоподателят да върне недължимо платената му сума от 61 423,40 EUR за надбавки за парламентарни сътрудници, и на съответното дебитно известие от 22 януари 2020 г.

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя решението на генералния секретар на Европейския парламент от 17 декември 2019 г., с което се разпорежда на г-н Robert Rochefort да върне недължимо платената му сума от 61 423,40 EUR за надбавки за парламентарни сътрудници, както и съответното дебитно известие от 22 януари 2020 г., доколкото се отнасят до суми, платени през периода от април до юни 2010 г., през месеците февруари, юни и юли 2011 г. и през периода 21 май—27 юли 2012 г.

                  2)

                  Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

                  3)

                  Г-н Rochefort и Европейският парламент понасят направените от тях съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 191, 8.6.2020 г.


title: Дело T-171/20: Решение на Общия съд от 14 юли 2021 г. — Rochefort/Парламент (Институционално право — Правна уредба, свързана с разноските и надбавките на членовете на Европейския парламент — Надбавки за парламентарни сътрудници — Връщане на недължимо платени суми — Тежест на доказване — Задължение за мотивиране — Право на защита — Грешка при прилагане на правото — Грешка в преценката — Пропорционалност)

text:
               6.9.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 357/24

      Решение на Общия съд от 14 юли 2021 г. — Rochefort/Парламент
      (Дело T-171/20) (1)

      (Институционално право - Правна уредба, свързана с разноските и надбавките на членовете на Европейския парламент - Надбавки за парламентарни сътрудници - Връщане на недължимо платени суми - Тежест на доказване - Задължение за мотивиране - Право на защита - Грешка при прилагане на правото - Грешка в преценката - Пропорционалност)
      (2021/C 357/37)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Robert Rochefort (Париж, Франция) (представители: M. Stasi, J.-L. Teheux и J.-M. Rikkers, avocats)

         Ответник: Европейски парламент (представители: N. Görlitz, T. Lazian и M. Ecker)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на решението на генералния секретар на Парламента от 17 декември 2019 г., с което се разпорежда жалбоподателят да върне недължимо платената му сума от 27 241 EUR за надбавки за парламентарни сътрудници, и на съответното дебитно известие от 22 януари 2020 г.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда г-н Robert Rochefort да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 191, 8.6.2020 г.


title: Дело T-172/20: Решение на Общия съд от 14 юли 2021 г. — Rochefort/Парламент (Институционално право — Правна уредба, свързана с разноските и надбавките на членовете на Европейския парламент — Надбавки за парламентарни сътрудници — Връщане на недължимо платени суми — Тежест на доказване — Задължение за мотивиране — Право на защита — Грешка при прилагане на правото — Грешка в преценката — Пропорционалност)

text:
               6.9.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 357/24

      Решение на Общия съд от 14 юли 2021 г. — Rochefort/Парламент
      (Дело T-172/20) (1)

      (Институционално право - Правна уредба, свързана с разноските и надбавките на членовете на Европейския парламент - Надбавки за парламентарни сътрудници - Връщане на недължимо платени суми - Тежест на доказване - Задължение за мотивиране - Право на защита - Грешка при прилагане на правото - Грешка в преценката - Пропорционалност)
      (2021/C 357/38)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Robert Rochefort (Париж, Франция) (представители: M. Stasi, J.-L. Teheux и J.-M. Rikkers, avocats)

         Ответник: Европейски парламент (представители: N. Görlitz, T. Lazian и M. Ecker)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на решението на генералния секретар на Парламента от 17 декември 2019 г., с което се разпорежда жалбоподателят да върне недължимо платената му сума от 60 499,38 EUR за надбавки за парламентарни сътрудници, и на съответното дебитно известие от 22 януари 2020 г.

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя решението на генералния секретар на Европейския парламент от 17 декември 2019 г., с което се разпорежда на г-н Robert Rochefort да върне недължимо платената му сума от 60 499,38 EUR за надбавки за парламентарни сътрудници, както и съответното дебитно известие от 22 януари 2020 г., доколкото се отнасят до суми, платени за месец април 2010 г., за дните, които не съответстват на приетите от генералния секретар на Парламента командировки, и за периода от 29 до 31 март 2011 г.

                  2)

                  Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

                  3)

                  Г-н Rochefort и Европейският парламент понасят направените от тях съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 191, 8.6.2020 г.


title: Дело T-357/20: Определение на Общия съд от 9 юли 2021 г. — Kozhuvchanka uvoz-izvoz Kavadarci/EUIPO (NASHE MAKEDONSKO PILSNER BEER MACEDONIAN PREMIUM BEER) (Марка на Европейския съюз — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „NASHE MAKEDONSKO PILSNER BEER MACEDONIAN PREMIUM BEER“ — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Географски произход — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) 2017/1001 — Жалба, явно лишена от всякакво правно основание)

text:
               6.9.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 357/25

      Определение на Общия съд от 9 юли 2021 г. — Kozhuvchanka uvoz-izvoz Kavadarci/EUIPO (NASHE MAKEDONSKO PILSNER BEER MACEDONIAN PREMIUM BEER)
      (Дело T-357/20) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „NASHE MAKEDONSKO PILSNER BEER MACEDONIAN PREMIUM BEER“ - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Географски произход - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) 2017/1001 - Жалба, явно лишена от всякакво правно основание)
      (2021/C 357/39)
      Език на производството: български

         Страни

         Жалбоподател: Drushtvo za proizvodvsto, trgovija I uslugi Kozhuvchanka d.o.o. uvoz-izvoz Kavadarci (Кавадарци, Северна Македония) (представител: А. Иванова, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: D. Hanf и П. Ангелова Георгиева)

         Предмет

      Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 2 април 2020 г. (преписка R 1729/2019-1) относно заявка за регистрация на фигуративния знак „NASHE MAKEDONSKO PILSNER BEER MACEDONIAN PREMIUM BEER“ като марка на Европейския съюз

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Drushtvo za proizvodvsto, trgovija I uslugi Kozhuvchanka d.o.o. uvoz-izvoz Kavadarci да понесе направените от него съдебни разноски, както и тези на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO).

         (1)  ОВ C 271, 17.8.2020 г.


title: Дело T-352/21: Жалба, подадена на 13 юни 2021 г. — Oi dromoi tis Elias/Комисия

text:
               6.9.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 357/26

      Жалба, подадена на 13 юни 2021 г. — Oi dromoi tis Elias/Комисия
      (Дело T-352/21)
      (2021/C 357/40)
      Език на производството: гръцки

         Страни

         Жалбоподател: Oi dromoi tis Elias (Каламата, Гърция) (представител: S. Vardalas, адвокат)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени недатираното решение за отхвърляне, получено от жалбоподателя на 23 април 2021 г., с което ответникът отхвърля искането за участие (наричано по-нататък „предложението“) на жалбоподателя като партньор, натоварен с извършването на дейност по програмата EUROPE DIRECT в Гърция, в съответствие с поканата на ответника за представяне на предложения ED-GREECE-2020/SELECTION OF PARTNERS TO CARRY OUT EUROPE DIRECT ACTIVITIES (2021-2025) IN GREECE,

                  —

                  да приеме предложението за участие на жалбоподателя като партньор, натоварен с извършването на дейност по програмата EUROPE DIRECT в Гърция, в съответствие с поканата на ответника за представяне на предложения.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква четири основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: ответникът е преценил неправилно „предложението“ на жалбоподателя във връзка с критерий 1 от поканата за представяне на предложения, като е посочил, че жалбоподателят не е описал адекватно физическата среда на зоната на дейност на информационтия център „Europe Direct“ (CIED) на Каламата и че не е взел предвид цифровата трансформация.

                  2.

                  Второ основание: ответникът е преценил неправилно „предложението“ на жалбоподателя във връзка с критерий 2 от поканата за представяне на предложения, като е посочил, че информационният център „Europe Direct“ (CIED) на Каламата има ограничени контакти с организациите на микропредприятията и на малките и следните предприятия, с неправителствените организации и т.н.

                  3.

                  Трето основание: ответникът е преценил неправилно „предложението“ на жалбоподателя във връзка с критерий 3 от поканата за представяне на предложения.

                  4.

                  Четвърто основание: ответникът е преценил неправилно „предложението“ на жалбоподателя във връзка с критерий 4 от поканата за представяне на предложения.


title: Дело T-361/21: Жалба, подадена на 22 юни 2021 г. — Syndesmos Tyrokomon Kyprou и др./Комисия

text:
               6.9.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 357/26

      Жалба, подадена на 22 юни 2021 г. — Syndesmos Tyrokomon Kyprou и др./Комисия
      (Дело T-361/21)
      (2021/C 357/41)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподатели: Syndesmos Tyrokomon Kyprou (Никозия, Кипър) и 11 други жалбоподатели (представител: N. Korogiannakis, адвокат)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателите молят Общия съд:

                  —

                  да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2021/591 на Комисията от 12 април 2021 година за вписване на наименование в регистъра на защитените наименования за произход и защитените географски указания „Χαλλούμι“ (Halloumi)/„Hellim“ (ЗНП) (1) и

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателите изтъкват пет основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: ответникът е допуснал явна грешка в преценката относно съответствието на заявление за регистрация № CY/PDO/0005/01243 с Регламент № 1151/2012 (2). Жалбоподателите твърдят, че ответникът е нарушил членове 10, 49 и 50 от Регламент № 1151/2012 и не е разгледал надлежно заявлението за регистрация на „Halloumi“ като ЗНП (3).

                  2.

                  Второ основание: ответникът е нарушил членове 10, 49 и 50 от Регламент № 1151/2012, като не е проверил за спазването на процедурата, предвидена в този регламент.

                  3.

                  Трето основание: ответникът е нарушил принципа на добра администрация поради прекомерната продължителност на процедурата за регистрация.

                  4.

                  Четвърто основание: обжалваният регламент не е достатъчно мотивиран. Жалбоподателите твърдят, че ответникът не е изпълнил задължението си за мотивиране по член 296 ДФЕС и е накърнил правото им на ефективни правни средства за защита.

                  5.

                  Пето основание: ответникът е нарушил принципа на добра администрация, защото кипърските съдилища са отменили вътрешните национални актове, на които се основава обжалваният регламент.

         (1)  ОВ L 125, 2021 г., стр. 42—51.

         (2)  Регламент (ЕС) № 1151/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 21 ноември 2012 година относно схемите за качество на селскостопанските продукти и храни (ОВ L 343, 2012 г., стр. 1—29).

         (3)  Защитено наименование за произход.


title: Дело T-416/21: Жалба, подадена на 11 юли 2021 г. — Itinerant Show Room/EUIPO — Save the Duck (ITINERANT)

text:
               6.9.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 357/27

      Жалба, подадена на 11 юли 2021 г. — Itinerant Show Room/EUIPO — Save the Duck (ITINERANT)
      (Дело T-416/21)
      (2021/C 357/42)
      Език на жалбата: италиански

         Страни

         Жалбоподател: Itinerant Show Room Srl (San Giorgio in Bosco, Италия) (представител: E. Montelione, avvocato)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Save the Duck SpA (Милано, Италия)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител: жалбоподателят

         Спорна марка: заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „ITINERANT“ — заявка за регистрация № 17 946 859

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 6 май 2021 г. по преписка R 997/2020-5

         Искания

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение;

                  —

                  да задължи EUIPO да регистрира марката на Европейския съюз № 17 946 859 за класове 18 и 25;

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

         Изложени основания

                  —

                  неправилно изключване на доказателствата, представени пред апелативния състав;

                  —

                  неправилно прилагане на член 8, параграф 5 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета;

                  —

                  неправилно тълкуване на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-417/21: Жалба, подадена на 11 юли 2021 г. — Itinerant Show Room/EUIPO — Save the Duck (ITINERANT)

text:
               6.9.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 357/28

      Жалба, подадена на 11 юли 2021 г. — Itinerant Show Room/EUIPO — Save the Duck (ITINERANT)
      (Дело T-417/21)
      (2021/C 357/43)
      Език на жалбата: италиански

         Страни

         Жалбоподател: Itinerant Show Room Srl (San Giorgio in Bosco, Италия) (представител: E. Montelione, avvocato)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Save the Duck SpA (Милано, Италия)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител: жалбоподателят

         Спорна марка: заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „ITINERANT“ — заявка за регистрация № 17 946 853

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 12 май 2021 г. по преписка R 1017/2020-5

         Искания

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение;

                  —

                  да задължи EUIPO да регистрира марката на Европейския съюз № 17 946 853 за класове 18 и 25;

                  —

                  да осъди [ответника] да заплати съдебните разноски.

         Изложени основания

                  —

                  неправилно изключване на доказателствата, представени пред апелативния състав;

                  —

                  неправилно прилагане на член 8, параграф 5 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета;

                  —

                  неправилно тълкуване на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-423/21: Жалба, подадена на 13 юли 2021 г. — Gioioso/EUIPO — Maxi Di (MARE GIOIOSO di Sebastiano IMPORT EXPORT)

text:
               6.9.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 357/29

      Жалба, подадена на 13 юли 2021 г. — Gioioso/EUIPO — Maxi Di (MARE GIOIOSO di Sebastiano IMPORT EXPORT)
      (Дело T-423/21)
      (2021/C 357/44)
      Език на жалбата: италиански

         Страни

         Жалбоподател: Sebastiano Gioioso (Fasano, Италия) (представител: F. Amati, avvocato)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Maxi Di Srl (Belfiore, Италия)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител на спорната марка: жалбоподателят

         Спорна марка: заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „MARE GIOIOSO di Sebastiano IMPORT EXPORT“ — заявка за регистрация № 18 024 185

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 10 май 2021 г. по преписка R 1650/2020-1

         Искания

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение;

                  —

                  да осъди EUIPO и другата страна в производството пред апелативния състав да заплатят разноските, свързани с производството по възражение и със съдебното обжалване.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-429/21: Жалба, подадена на 14 юли 2021 г. — Aldi Einkauf/EUIPO — Cantina sociale Tollo (ALDIANO)

text:
               6.9.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 357/29

      Жалба, подадена на 14 юли 2021 г. — Aldi Einkauf/EUIPO — Cantina sociale Tollo (ALDIANO)
      (Дело T-429/21)
      (2021/C 357/45)
      Език на жалбата: немски

         Страни

         Жалбоподател: Aldi Einkauf SE & Co. OHG (Есен, Германия) (представители: C. Fürsen, M. Minkner и A. Starcke, Rechtsanwälte)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Cantina sociale Tollo SCA (Толо, Италия)

         Данни за производството пред EUIPO

         Притежател на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

         Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „ALDIANO“ — марка на Европейския съюз № 10 942 274

         Производство пред EUIPO: производство по отмяна

         Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 18 май 2021 г. по преписка R 1074/2020-4

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 64, параграф 2 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-430/21: Жалба, подадена на 15 юли 2021 г. — Apex Brands/EUIPO — Sartorius Werkzeuge (SATA)

text:
               6.9.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 357/30

      Жалба, подадена на 15 юли 2021 г. — Apex Brands/EUIPO — Sartorius Werkzeuge (SATA)
      (Дело T-430/21)
      (2021/C 357/46)
      Език на жалбата: немски

         Страни

         Жалбоподател: Apex Brands, Inc. (Уилмингтън, Дeлауеър, Съединени щати) (представители: S. Fröhlich, H. Lerchl и M. Hartmann, Rechtsanwälte)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Sartorius Werkzeuge GmbH & Co. KG (Ратинген, Германия)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител на спорната марка: жалбоподателят

         Спорна марка: заявка за словна марка на Европейския съюз „SATA“ — заявка за регистрация № 18 051 525

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 4 май 2021 г. по преписка R 2322/2020-4

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати собствените си съдебни разноски и тези на жалбоподателя.

         Изложени основания

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета,

                  —

                  Нарушение на общия принцип на равно третиране.


title: Дело T-432/21: Жалба, подадена на 16 юли 2021 г. — Sushi&Food Factor/EUIPO (READY 4YOU)

text:
               6.9.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 357/31

      Жалба, подадена на 16 юли 2021 г. — Sushi&Food Factor/EUIPO (READY 4YOU)
      (Дело T-432/21)
      (2021/C 357/47)
      Език на производството: полски

         Страни

         Жалбоподател: Sushi&Food Factor sp. z o.o. (Робаково, Полша) (представител: J. Gwiazdowska, radca prawny)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Данни за производството пред EUIPO

         Спорна марка: заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „READY 4YOU“ — заявка № 18 209 237

         Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 13 май 2021 г. по преписка R 2321/2020-5

         Искания

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение и да постанови окончателно решение по спора като разреши регистрацията по заявка за марка на Европейския съюз № 18 209 237,

                  —

                  при условията на евентуалност, да отмени обжалваното решение и да върне преписката за ново разглеждане,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати разноските в производството, включително направените от жалбоподателя разноски в производството пред апелативния състав и оперативния отдел на EUIPO.

         Изложени основания

                  —

                  Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) във връзка с член 7, параграф 2 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета;

                  —

                  Нарушение на член 94, параграф 1 и член 95, параграф 1 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета;

                  —

                  Нарушение на член 20 и член 41, параграф 1 и параграф 2, букви а) и в) от Хартата на основните права на Европейския съюз, включително нарушение на правото на изслушване, неизпълнение на задължението на администрацията да мотивира своите решения, нарушение на принципите на добра администрация, на правна сигурност и на равно третиране.


title: Дело T-433/21: Жалба, подадена на 16 юли 2021 г. — Vitronic/EUIPO (Enforcement Trailer)

text:
               6.9.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 357/31

      Жалба, подадена на 16 юли 2021 г. — Vitronic/EUIPO (Enforcement Trailer)
      (Дело T-433/21)
      (2021/C 357/48)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Vitronic Dr.-Ing. Stein Bildverarbeitungssysteme GmbH (Висбаден, Германия) (представител: D. Tsoumanis, Rechtsanwältin)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Данни за производството пред EUIPO

         Спорна марка: заявка за словна марка на Европейския съюз „Trailer“ — заявка за регистрация № 18 281 599

         Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 18 май 2021 г. по преписка R 236/2021-4

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да установи, че основанията за отказ по член 7, параграф 1, буква б) и член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) 2017/1001 могат да изключат единствено регистрацията в държавите членки, в които английският език е официален, а именно Ирландия и Малта,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски, включително направените от жалбоподателя в производствата пред Общия съд и пред апелативния състав на EUIPO съдебни разноски.

         Изложени основания

                  —

                  Нарушение на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета,

                  —

                  Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-438/21: Жалба, подадена на 15 юли 2021 г. — TL/Комисия

text:
               6.9.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 357/32

      Жалба, подадена на 15 юли 2021 г. — TL/Комисия
      (Дело T-438/21)
      (2021/C 357/49)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: TL (представители: L. Levi и N. Flandin, адвокати)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решението на ответника от 29 октомври 2020 г. да не продължава договора за наемане на работа на жалбоподателя (наричано по-нататък „решението за неподновяване“),

                  —

                  освен това, доколкото е необходимо, да отмени решението на ответника от 5 май 2021 г., с което се отхвърля подадената от жалбоподателя административна жалба срещу решението от 29 октомври 2020 г. (наричано по-нататък „обжалваното решение“),

                  —

                  да отмени обявлението за свободна длъжност на ответника от 2 октомври 2020 г., доколкото това обявление се отнася до длъжност, обхващаща идентични функции на тези, които жалбоподателят вече е изпълнявал,

                  —

                  да присъди обезщетение в размер на 90 % от брутните възнаграждения на жалбоподателя, включително вноските за пенсионно осигуряване, поради загубата на възможност действащият договор за наемане на работа да бъде подновен, както и обезщетение за претърпените от жалбоподателя неимуществени вреди, и

                  —

                  да осъди ответника да плати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква две основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: ответникът е допуснал явна грешка в преценката, тъй като мотивите в „обжалваното решение“ и в „решението за неподновяване“ на договора за наемане на работа на жалбоподателя са необосновани. Освен това жалбоподателят твърди, че задачите, по които основно е работил, не са станали по-малко значими и че нуждите на отдела от персонал не са намалели, противно на твърденията на ответника.

                  2.

                  Второ основание: ответникът е нарушил задължението си за полагане на грижа, тъй като не е бил постигнат баланс между интереса на службата и интереса на служителя. Освен това ответникът не взел предвид други обстоятелства, съдържащи се в досието на жалбоподателя (например тормоз).


title: Дело T-439/21: Жалба, подадена на 20 юли 2021 г. — Anglofranchise/EUIPO — Bugrey (BOY LONDON)

text:
               6.9.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 357/33

      Жалба, подадена на 20 юли 2021 г. — Anglofranchise/EUIPO — Bugrey (BOY LONDON)
      (Дело T-439/21)
      (2021/C 357/50)
      Език на жалбата: италиански

         Страни

         Жалбоподател: Anglofranchise Ltd (Лондон, Обединено кралство) (представители: P. Roncaglia, F. Rossi, N. Parrotta, R. Perotti, avvocati)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Yuliya Bugrey (Милано, Италия)

         Данни за производството пред EUIPO

         Притежател на спорната марка: жалбоподателят

         Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз „BOY LONDON“ — марка на Европейския съюз № 11 708 773

         Производство пред EUIPO: производство по отмяна

         Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 23 април 2021 г. по преписка R 459/2020-5

         Искания

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски, както и разноските, направени пред апелативния състав.

                  —

                  да осъди Yuliya Bugrey да заплати разноските на жалбоподателя в настоящото производство, както и разноските, направени пред апелативния състав.

         Изложени основания

                  —

                  нарушение на член 7, параграф 1, буква е) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета;

                  —

                  нарушение на член 94, параграф 1, буква a) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-444/21: Жалба, подадена на 23 юли 2021 г. — Ryanair/Комисия

text:
               6.9.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 357/34

      Жалба, подадена на 23 юли 2021 г. — Ryanair/Комисия
      (Дело T-444/21)
      (2021/C 357/51)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Ryanair DAC (Сордс, Ирландия) (представители: E. Vahida, F.-C. Laprévote, V. Blanc, S. Rating и I.-G. Metaxas-Maranghidis, адвокати)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решението на ответника от 12 март 2021 г. относно държавна помощ SA.60113 —Finnair — COVID-19 — хибриден заем 107.2.b (1) и

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят излага четири твърдения в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо твърдение е, че ответникът е приложил неправилно член 107, параграф 2, буква б) ДФЕС и е допуснал явни грешки в преценката при проверката на пропорционалността на помощта спрямо щетите, причинени от кризата с COVID-19.

                  2.

                  Второ твърдение е, че ответникът е допуснал нарушение на конкретни разпоредби от ДФЕС и на общите принципи на правото на Съюза, които са в основата на либерализацията на въздушния транспорт в Съюза след края на 1980-те години (а именно недопускане на дискриминация, свободно предоставяне на услуги — прилагани във въздушния транспорт с Регламент 1008/2008 (2) — и свобода на установяване).

                  3.

                  Третото твърдение е, че ответникът не е започнал официална процедура по разследване въпреки сериозните трудности и че е нарушил процесуалните права на жалбоподателя.

                  4.

                  Четвъртото твърдение е, че ответникът е нарушил задължението си за мотивиране съгласно член 296, втора алинея ДФЕС.

         (1)  ОВ C 240, 2021 г., стр. 14.

         (2)  Регламент (ЕО) № 1008/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 24 септември 2008 година относно общите правила за извършване на въздухоплавателни услуги в Общността (преработен) (ОВ L 293, 2008 г., стр. 3).


title: Дело T-552/20: Определение на Общия съд от 2 юли 2021 г. — MD/Комисия

text:
               6.9.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 357/34

      Определение на Общия съд от 2 юли 2021 г. — MD/Комисия
      (Дело T-552/20) (1)

      (2021/C 357/52)
      Език на производството: италиански
      Председателят на четвърти състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 371, 3.11.2020 г.


title: Дело C-623/17: Решение на Съда (голям състав) от 6 октомври 2020 г. (преюдициално запитване от Investigatory Powers Tribunal — Лондон — Обединено кралство) — Privacy International/Secretary of State for Foreign and Commonwealth Affairs, Secretary of State for the Home Department, Government Communications Headquarters, Security Service, Secret Intelligence Service (Преюдициално запитване — Обработване на лични данни в областта на електронните съобщения — Доставчици на електронни съобщителни услуги — Общо и неизбирателно предаване на данни за трафик и на данни за местонахождение — Директива 2002/58/ЕО — Приложно поле — Член 1, параграф 3 и член 3 — Поверителност на електронните съобщения — Защита — Член 5 и член 15, параграф 1 — Харта на основните права на Европейския съюз — Членове 7, 8 и 11 и член 52, параграф 1 — Член 4, параграф 2 ДЕС)

text:
               14.12.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 433/2

      Решение на Съда (голям състав) от 6 октомври 2020 г. (преюдициално запитване от Investigatory Powers Tribunal — Лондон — Обединено кралство) — Privacy International/Secretary of State for Foreign and Commonwealth Affairs, Secretary of State for the Home Department, Government Communications Headquarters, Security Service, Secret Intelligence Service
      (Дело C-623/17) (1)

      (Преюдициално запитване - Обработване на лични данни в областта на електронните съобщения - Доставчици на електронни съобщителни услуги - Общо и неизбирателно предаване на данни за трафик и на данни за местонахождение - Директива 2002/58/ЕО - Приложно поле - Член 1, параграф 3 и член 3 - Поверителност на електронните съобщения - Защита - Член 5 и член 15, параграф 1 - Харта на основните права на Европейския съюз - Членове 7, 8 и 11 и член 52, параграф 1 - Член 4, параграф 2 ДЕС)
      (2020/C 433/02)
      Език на производството: английски

         Запитваща юрисдикция

      Investigatory Powers Tribunal — Лондон

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Privacy International

         Ответници: Secretary of State for Foreign and Commonwealth Affairs, Secretary of State for the Home Department, Government Communications Headquarters, Security Service, Secret Intelligence Service

         Диспозитив

                  1)

                  Член 1, параграф 3, член 3 и член 15, параграф 1 от Директива 2002/58/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 юли 2002 година относно обработката на лични данни и защита на правото на неприкосновеност на личния живот в сектора на електронните комуникации (Директива за правото на неприкосновеност на личния живот и електронни комуникации), изменена с Директива 2009/136/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 25 ноември 2009 година, във връзка с член 4, параграф 2 ДЕС трябва да се тълкуват в смисъл, че национална правна уредба, която позволява на държавен орган да задължи доставчиците на електронни съобщителни услуги да предават на службите за сигурност и разузнавателните служби данни за трафик и данни за местонахождение с цел опазването на националната сигурност, попада в приложното поле на тази директива.

                  2)

                  Член 15, параграф 1 от Директива 2002/58, изменена с Директива 2009/136, във връзка с член 4, параграф 2 ДЕС, членове 7, 8 и 11 и член 52, параграф 1 от Хартата за основните права на Европейския съюз, трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба, която позволява на държавен орган с цел опазването на националната сигурност да наложи на доставчиците на електронни съобщителни услуги задължение за общо и неизбирателно предаване на службите за сигурност и разузнавателните служби на данни за трафик и данни за местонахождение.

         (1)  ОВ C 22, 22.1.2018 г.


title: Съединени дела C-511/18, C-512/18 и C-520/18: Решение на Съда (голям състав) от 6 октомври 2020 г. (преюдициално запитване Conseil d'État, Cour constitutionnelle — Белгия, Франция) — La Quadrature du Net (C-511/18 и C-512/18), French Data Network (C-511/18 и C-512/18), Fédération des fournisseurs d’accès à Internet associatifs (C-511/18 и C-512/18), Igwan.net (C-511/18)/Premier ministre (C-511/18 и C-512/18), Garde des Sceaux, ministre de la Justice (C-511/18 и C-512/18), Ministre de l’Intérieur (C-511/18), Ministre des Armées (C-511/18), Ordre des barreaux francophones et germanophone, Académie Fiscale ASBL, UA, Liga voor Mensenrechten ASBL, Ligue des Droits de l’Homme ASBL, VZ, WY, XX/Conseil des ministres (Преюдициално запитване — Обработване на лични данни в областта на електронните съобщения — Доставчици на електронни съобщителни услуги — Доставчици на услуги за съхраняване на данни и доставчици на достъп до интернет — Общо и неизбирателно запазване на данни за трафик и на данни за местонахождение — Автоматизиран анализ на данните — Достъп в реално време до данните — Защита на националната сигурност и борба с тероризма — Борба с престъпността — Директива 2002/58/ЕО — Приложно поле — Член 1, параграф 3 и член 3 — Поверителност на електронните съобщения — Защита — Член 5 и член 15, параграф 1 — Директива 2000/31/ЕО — Приложно поле — Харта на основните права на Европейския съюз — Членове 4, 6 — 8 и 11 и член 52, параграф 1 — Член 4, параграф 2 ДЕС)

text:
               14.12.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 433/3

      Решение на Съда (голям състав) от 6 октомври 2020 г. (преюдициално запитване Conseil d'État, Cour constitutionnelle — Белгия, Франция) — La Quadrature du Net (C-511/18 и C-512/18), French Data Network (C-511/18 и C-512/18), Fédération des fournisseurs d’accès à Internet associatifs (C-511/18 и C-512/18), Igwan.net (C-511/18)/Premier ministre (C-511/18 и C-512/18), Garde des Sceaux, ministre de la Justice (C-511/18 и C-512/18), Ministre de l’Intérieur (C-511/18), Ministre des Armées (C-511/18), Ordre des barreaux francophones et germanophone, Académie Fiscale ASBL, UA, Liga voor Mensenrechten ASBL, Ligue des Droits de l’Homme ASBL, VZ, WY, XX/Conseil des ministres
      (Съединени дела C-511/18, C-512/18 и C-520/18) (1)

      (Преюдициално запитване - Обработване на лични данни в областта на електронните съобщения - Доставчици на електронни съобщителни услуги - Доставчици на услуги за съхраняване на данни и доставчици на достъп до интернет - Общо и неизбирателно запазване на данни за трафик и на данни за местонахождение - Автоматизиран анализ на данните - Достъп в реално време до данните - Защита на националната сигурност и борба с тероризма - Борба с престъпността - Директива 2002/58/ЕО - Приложно поле - Член 1, параграф 3 и член 3 - Поверителност на електронните съобщения - Защита - Член 5 и член 15, параграф 1 - Директива 2000/31/ЕО - Приложно поле - Харта на основните права на Европейския съюз - Членове 4, 6 — 8 и 11 и член 52, параграф 1 - Член 4, параграф 2 ДЕС)
      (2020/C 433/03)
      Език на производството: френски

         Запитваща юрисдикция

      Conseil d'État, Cour constitutionnelle

         Страни в главното производство

         (Дела C-511/18 и C-512/18)

         Жалбоподатели: La Quadrature du Net (C-511/18 и C-512/18), French Data Network (C-511/18 и C-512/18), Fédération des fournisseurs d’accès à Internet associatifs (C-511/18 и C-512/18), Igwan.net (C-511/18),

         Ответници: Premier ministre (C-511/18 и C-512/18), Garde des Sceaux, ministre de la Justice (C-511/18 и C-512/18), Ministre de l’Intérieur (C-511/18), Ministre des Armées (C-511/18)

         в присъствието на: Privacy International (C-512/18), Center for Democracy and Technology (C-512/18),

         (Дело C-520/18)

         Жалбоподатели: Ordre des barreaux francophones et germanophone, Académie Fiscale ASBL, UA, Liga voor Mensenrechten ASBL, Ligue des Droits de l’Homme ASBL, VZ, WY, XX

         Ответник: Conseil des ministres

         в присъствието на: Child Focus (C-520/18)

         Диспозитив

                  1)

                  Член 15, параграф 1 от Директива 2002/58/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 юли 2002 година относно обработката на лични данни и защита на правото на неприкосновеност на личния живот в сектора на електронните комуникации (Директива за правото на неприкосновеност на личния живот и електронни комуникации) във връзка с членове 7, 8 и 11 и член 52, параграф 1 от Хартата на основните права на Европейския съюз трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска законодателни мерки, които предвиждат превантивно общо и неизбирателно запазване на данни за трафик и на данни за местонахождение за целите, предвидени в посочения член 15, параграф 1. За сметка на това член 15, параграф 1 от Директива 2002/58, изменена с Директива 2009/136, във връзка с членове 7, 8 и 11 и член 52, параграф 1 от Хартата на основните права допуска законодателни мерки:

                              —

                              позволяващи с оглед опазването на националната сигурност да се прибегне до разпореждане до доставчиците на електронни съобщителни услуги да извършват общо и неизбирателно запазване на данни за трафик и на данни за местонахождение при положения, при които съответната държава членка е изправена пред сериозна заплаха за националната сигурност, която е действителна и настояща или предвидима, като решението, предвиждащо това разпореждане, трябва да подлежи на ефективен контрол или от юрисдикция, или от независима административна структура, чието решение има обвързващо действие, за да се провери за наличието на едно от тези положения, които обосновават въпросната мярка, както и за спазването на условията и гаранциите, които трябва да бъдат предвидени, като посоченото разпореждане може да бъде издадено само за период от време, ограничен до строго необходимото, но който може да бъде удължен, ако заплахата продължи да съществува;

                              —

                              предвиждащи за целите на опазването на националната сигурност, борбата с тежката престъпност и предотвратяването на сериозни заплахи срещу обществената сигурност целево запазване на данни за трафик и на данни за местонахождение, което е ограничено въз основа на обективни и недискриминационни критерии в зависимост от категориите засегнати лица или посредством географски критерий, за период от време, ограничен до строго необходимото, но който може да бъде удължен;

                              —

                              предвиждащи за целите на опазването на националната сигурност, борбата с тежката престъпност и предотвратяването на сериозни заплахи срещу обществената сигурност общо и неизбирателно запазване на IP адреси, дадени на източника на връзка за период, ограничен до строго необходимото;

                              —

                              предвиждащи общо и неизбирателно запазване на данни относно самоличността на ползвателите на електронни съобщителни средства за целите на опазването на националната сигурност, на борбата с престъпността и на опазването на обществената сигурност, и

                              —

                              позволяващи, за целите на борбата с тежката престъпност и, a fortiori, за опазване на националната сигурност, да се прибегне до разпореждане до доставчиците на електронни съобщителни услуги чрез решение на компетентния орган, подлежащо на ефективен съдебен контрол, да извършват за определен период бързо запазване на данни за трафик и на данни за местонахождение, с които разполагат тези доставчици на услуги,

                        при положение че тези мерки гарантират с ясни и точни правила, че запазването на разглежданите данни е подчинено на спазването на съответните материални и процесуални условия и че засегнатите лица разполагат с ефективни гаранции срещу рисковете от злоупотреби.

                  2)

                  Член 15, параграф 1 от Директива 2002/58, изменена с Директива 2009/136, във връзка с членове 7, 8 и 11 и член 52, параграф 1 от Хартата на основните права трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална правна уредба, която задължава доставчиците на електронни съобщителни услуги, от една страна, да използват автоматизиран анализ, както и да събират в реално време по-специално данни за трафик и данни за местонахождение, и от друга страна, да събират в реално време технически данни за местонахождението на използваните крайни устройства, ако:

                              —

                              използването на автоматизирания анализ се ограничава до положения, при които държава членка е изправена пред сериозна заплаха за националната сигурност, която е действителна и настояща или предвидима, като прибягването до този анализ трябва да подлежи на ефективен контрол или от юрисдикция, или от независима административна структура, чието решение има обвързващо действие, за да се провери за наличието на едно от тези положения, които обосновават въпросната мярка, както и за спазването на условията и гаранциите, които трябва да бъдат предвидени, и

                              —

                              прибягването до събиране в реално време на данни за трафик и на данни за местонахождение се ограничава до лицата, за които съществува основателна причина да се подозира, че участват по един или друг начин в терористични дейности и подлежи на предварителен контрол, осъществяван или от юрисдикция, или от независима административна структура, чието решение има обвързващо действие, за да се увери, че такова събиране в реално време е разрешено само в границите на строго необходимото. В надлежно обосновани спешни случаи контролът трябва да бъде осъществен в кратък срок.

                  3)

                  Директива 2000/31 на Европейския парламент и на Съвета от 12 юли 2002 година относно обработката на лични данни и защита на правото на неприкосновеност на личния живот в сектора на електронните комуникации (Директива за правото на неприкосновеност на личния живот и електронни комуникации) трябва да се тълкува в смисъл, че не е приложима в областта на защитата на поверителността на съобщенията и на физическите лица при обработването на лични данни в рамките на услугите на информационното общество, като тази защита според случая се урежда от Директива 2002/58, изменена с Директива 2009/136, или от Регламент 2016/679 на Европейския парламент и на Съвета относно защитата на физическите лица във връзка с обработването на лични данни и относно свободното движение на такива данни и за отмяна на Директива 95/46/EО. Член 23, параграф 1 от Регламент 2016/679 във връзка с членове 7, 8 и 11 и член 52, параграф 1 от Хартата на основните права трябва да се тълкува в смисъл, не допуска национална правна уредба, която налага на доставчиците на достъп до обществени съобщителни услуги в интернет и на доставчици на услуги за съхраняване на информация задължение за общо и неизбирателно запазване по-специално на лични данни, свързани с тези услуги.

                  4)

                  Национална юрисдикция не може да прилага разпоредба от националното си право, която я оправомощава да ограничи във времето действието на обявяването на незаконосъобразността, което ѝ е възложено по силата на това право по отношение на национално законодателство, което налага на доставчиците на електронни съобщителни услуги с оглед по-специално на опазването на националната сигурност и борбата с престъпността, общо и неизбирателно запазване на данни за трафик и на данни за местонахождение, което противоречи на член 15, параграф 1 от Директива 2002/58, изменена с Директива 2009/136, във връзка с членове 7, 8 и 11 и член 52, параграф 1 от Хартата на основните права. Този член 15, параграф 1, тълкуван в светлината на принципа на ефективност, изисква националният наказателен съд да не взема предвид данни и доказателства, получени чрез несъвместимо с правото на Съюза общо и неизбирателно запазване на данни за трафик и на данни за местонахождение в рамките на наказателно производство, образувано срещу заподозрени в престъпни деяния лица, ако тези лица не са в състояние да обсъдят ефективно тези данни и доказателства от област, в която са необходими специални познания, които съдът няма, които могат да окажат съществено влияние върху преценката на фактите и обстоятелствата.

         (1)  ОВ C 392, 29.10.2018 г.

         ОВ C 408, 12.11.2018 г.


title: Дело C-611/18 P: Решение на Съда (седми състав) от 28 октомври 2020 г. — Pirelli & C. SpA/Европейска комисия, Prysmian Cavi e Sistemi Srl (Обжалване — Конкуренция — Картели — Европейски пазар на електрически кабели — Подялба на пазара в рамките на проекти — Регламент (ЕО) № 1/2003 — Член 23, параграф 2 — Правомощия на Европейската комисия по отношение на глобите — Отговорност за нарушението — Презумпция за действително упражняване на решаващо влияние — Задължение за мотивиране — Основни права — Възражение за поредност — Правомощие за пълен съдебен контрол)

text:
               14.12.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 433/6

      Решение на Съда (седми състав) от 28 октомври 2020 г. — Pirelli & C. SpA/Европейска комисия, Prysmian Cavi e Sistemi Srl
      (Дело C-611/18 P) (1)

      (Обжалване - Конкуренция - Картели - Европейски пазар на електрически кабели - Подялба на пазара в рамките на проекти - Регламент (ЕО) № 1/2003 - Член 23, параграф 2 - Правомощия на Европейската комисия по отношение на глобите - Отговорност за нарушението - Презумпция за действително упражняване на решаващо влияние - Задължение за мотивиране - Основни права - Възражение за поредност - Правомощие за пълен съдебен контрол)
      (2020/C 433/05)
      Език на производството: италиански

         Страни

         Жалбоподател: Pirelli & C. SpA (представители: M. Siragusa и G. Rizza, avvocati)

         Други страни в производството: Европейска комисия (представители: L. Malferrari, P. Rossi, C. Sjödin и T. Vecchi), Prysmian Cavi e Sistemi Srl (представители: първоначално C. Tesauro и L. Armati, avvocati, впоследствие V. Roppo и P. Canepa, avvocati)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Pirelli & C. SpA да понесе, наред с направените от него съдебни разноски, и тези на Европейската комисия.

                  3)

                  Prysmian Cavi e Sistemi Srl понася направените от него съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 408, 12.11.2018 г.


title: Съединени дела C-720/18 и 721/18: Решение на Съда (четвърти състав) от 22 октомври 2020 г. (преюдициално запитване от Oberlandesgericht Düsseldorf — Германия) — Ferrari S.p.A./DU („Преюдициално запитване — Сближаване на законодателствата — Марки — Директива 2008/95/ЕО — Член 12, параграф 1 — Реално използване на марка — Доказателствена тежест — Член 13 — Доказване на използването „за част от стоките или от услугите“ — Марка, изобразяваща модел на автомобил, производството на който е спряно — Използване на марката за резервни части и за услуги във връзка с този модел — Използване на марката за употребявани автомобили — Член 351 ДФЕС — Конвенция между Федерална република Германия и Конфедерация Швейцария — Взаимна защита на патентите, дизайните, марките и моделите)

text:
               14.12.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 433/7

      Решение на Съда (четвърти състав) от 22 октомври 2020 г. (преюдициално запитване от Oberlandesgericht Düsseldorf — Германия) — Ferrari S.p.A./DU
      (Съединени дела C-720/18 и 721/18) (1)

      („Преюдициално запитване - Сближаване на законодателствата - Марки - Директива 2008/95/ЕО - Член 12, параграф 1 - Реално използване на марка - Доказателствена тежест - Член 13 - Доказване на използването „за част от стоките или от услугите“ - Марка, изобразяваща модел на автомобил, производството на който е спряно - Използване на марката за резервни части и за услуги във връзка с този модел - Използване на марката за употребявани автомобили - Член 351 ДФЕС - Конвенция между Федерална република Германия и Конфедерация Швейцария - Взаимна защита на патентите, дизайните, марките и моделите)
      (2020/C 433/06)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Oberlandesgericht Düsseldorf

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Ferrari S.p.A.

         Ответник: DU

         Диспозитив

                  1)

                  Член 12, параграф 1 и член 13 от Директива 2008/95/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 октомври 2008 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно марките трябва да се тълкуват в смисъл, че марка, регистрирана за категория стоки и съставните им резервни части, трябва да се счита за „реално използвана“ по смисъла на посочения член 12, параграф 1 за всички стоки, спадащи към тази категория, и съставните им резервни части, ако е използвана по този начин само за някои от тези стоки, като скъпи луксозни спортни автомобили или само за резервните части или аксесоарите на някои от тези стоки, освен ако от относимите фактически обстоятелства и доказателства не следва, че потребителят, който желае да придобие същите стоки, ги възприема като представляващи самостоятелна подкатегория от категорията стоки, за които съответната марка е регистрирана.

                  2)

                  Член 12, параграф 1 от Директива 2008/95 трябва да се тълкува в смисъл, че дадена марка може да бъде реално използвана от нейния притежател, когато той препродава употребявани стоки, пуснати на пазара с тази марка.

                  3)

                  Член 12, параграф 1 от Директива 2008/95 трябва да се тълкува в смисъл, че дадена марка е реално използвана от нейния притежател, когато той предоставя определени услуги във връзка със стоките, предлагани преди на пазара с тази марка, при условие че тези услуги се предоставят с посочената марка.

                  4)

                  Член 351, първа алинея ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че допуска юрисдикция на държава членка да прилага конвенция, сключена между държава — членка на Съюза, и трета държава преди 1 януари 1958 г., или за присъединилите се към Съюза държави — преди датата на тяхното присъединяване, като подписаната в Берлин на 13 април 1892 г. Конвенция между Швейцария и Германия относно взаимната защита на патентите, дизайните, марките и моделите, със съответните изменения — която предвижда, че трябва да се вземе предвид използването на регистрирана в тази държава членка марка на територията на третата държава, за да се установи дали посочената марка е била „реално използвана“ по смисъла на член 12, параграф 1 от Директива 2008/95, докато посредством един от способите, посочени във втората алинея от тази разпоредба, могат да бъдат премахнати евентуалните несъответствия между Договора за функционирането на ЕС и посочената конвенция.

                  5)

                  Член 12, параграф 1 от Директива 2008/95 трябва да се тълкува в смисъл, че притежателят на марка носи тежестта да докаже, че тази марка е била „реално използвана“ по смисъла на посочената разпоредба.

         (1)  ОВ C 54, 11.2.2019 г.


title: Дело C-112/19: Решение на Съда (десети състав) от 28 октомври 2020 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Aachen — Германия) — Marvin M./Kreis Heinsberg (Преюдициално запитване — Директива 2006/126/ЕО — Член 2, параграф 1 и член 11, параграф 4 — Свидетелство за управление на моторно превозно средство — Взаимно признаване — Обхват на задължението за признаване — Свидетелство за управление на моторно превозно средство при замяна — Замяна, извършена към момент, когато правото на управление на моторно превозно средство е било отнето от държавата членка на издаване — Измама — Отказ за признаване на издадено при замяна свидетелство за управление на моторно превозно средство)

text:
               14.12.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 433/8

      Решение на Съда (десети състав) от 28 октомври 2020 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Aachen — Германия) — Marvin M./Kreis Heinsberg
      (Дело C-112/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Директива 2006/126/ЕО - Член 2, параграф 1 и член 11, параграф 4 - Свидетелство за управление на моторно превозно средство - Взаимно признаване - Обхват на задължението за признаване - Свидетелство за управление на моторно превозно средство при замяна - Замяна, извършена към момент, когато правото на управление на моторно превозно средство е било отнето от държавата членка на издаване - Измама - Отказ за признаване на издадено при замяна свидетелство за управление на моторно превозно средство)
      (2020/C 433/07)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Verwaltungsgericht Aachen

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Marvin M.

         Ответник: Kreis Heinsberg

         Диспозитив

                  1)

                  Член 2, параграф 1 от Директива 2006/126/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 година относно свидетелства за управление на превозни средства трябва да се тълкува в смисъл, че предвиденото в него взаимно признаване, без друго формално изискване, се прилага към свидетелство за управление, издадено след замяна на основание член 11, параграф 1 от тази директива, при спазване на предвидените в посочената директива изключения.

                  2)

                  Член 11, параграф 4, втора алинея от Директива 2006/126 трябва да се тълкува в смисъл, че позволява на държава членка да откаже признаването на свидетелство за управление на превозно средство, което е било заменено на основание член 11, параграф 1 от тази директива, с мотива че преди замяната тази държава членка е отнела правото за управление на превозно средство на притежателя на това свидетелство.

         (1)  ОВ C 172, 20.5.2019 г.


title: Дело C-243/19: Решение на Съда (втори състав) от 29 октомври 2020 г. (преюдициално запитване от Augstākā tiesa (Senāts) — Латвия) — A/Veselības ministrija (Преюдициално запитване — Социална сигурност — Регламент (ЕО) № 883/2004 — Член 20, параграф 2 — Директива 2011/24/ЕС — Член 8, параграфи 1 и 5, както и параграф 6, буква г) — Здравно осигуряване — Болнични услуги, предоставени в държава членка, различна от държавата членка по осигуряване — Отказ на предварително разрешение — Болнично лечение, което може да се осигури ефективно в държавата членка по осигуряване — Член 21 от Хартата на основните права на Европейския съюз — Разлика в третирането, основана на религията)

text:
               14.12.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 433/9

      Решение на Съда (втори състав) от 29 октомври 2020 г. (преюдициално запитване от Augstākā tiesa (Senāts) — Латвия) — A/Veselības ministrija
      (Дело C-243/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Социална сигурност - Регламент (ЕО) № 883/2004 - Член 20, параграф 2 - Директива 2011/24/ЕС - Член 8, параграфи 1 и 5, както и параграф 6, буква г) - Здравно осигуряване - Болнични услуги, предоставени в държава членка, различна от държавата членка по осигуряване - Отказ на предварително разрешение - Болнично лечение, което може да се осигури ефективно в държавата членка по осигуряване - Член 21 от Хартата на основните права на Европейския съюз - Разлика в третирането, основана на религията)
      (2020/C 433/08)
      Език на производството: латвийски

         Запитваща юрисдикция

      Augstākā tiesa (Senāts)

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: A

         Ответник: Veselības ministrija

         Диспозитив

                  1)

                  Член 20, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 883/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година за координация на системите за социална сигурност, при прочита му в светлината на член 21, параграф 1 от Хартата на основните права на Европейския съюз, трябва да се тълкува в смисъл, че допуска държавата членка по пребиваване на осигуреното лице да откаже да му предостави разрешението, предвидено в член 20, параграф 1 от този регламент, когато в тази държава членка е налично болнично лечение, чиято медицинска ефикасност не се поставя под съмнение, но използваният метод на лечение е в разрез с религиозните вярвания на това осигурено лице.

                  2)

                  Член 8, параграф 5 и параграф 6, буква г) от Директива № 2011/24/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 9 март 2011 година за упражняване на правата на пациентите при трансгранично здравно обслужване, в светлината на член 21, параграф 1 от Хартата на основните права на Европейския съюз, трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска държавата членка по осигуряване на пациент да откаже да предостави на последния разрешението, предвидено в член 8, параграф 1 от тази директива, когато в тази държава членка е налично болнично лечение, чиято медицинска ефикасност не се поставя под съмнение, но използваният метод на лечение е в разрез с религиозните вярвания на този пациент, освен ако този отказ не е обективно обоснован от легитимна цел, свързана с поддържането на капацитет за здравно обслужване или медицинска компетентност, и не съставлява подходящ и необходим начин за постигане на тази цел, което запитващата юрисдикция трябва да провери.

         (1)  ОВ C 182, 27.5.2019 г.


title: Дело C-273/19 P: Решение на Съда (десети състав) от 22 октомври 2020 г. — Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA)/Европейска комисия (Обжалване — Клауза за подсъдност — Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 — Член 52 — Регламент (ЕО) № 2321/2002 — Решение № 1513/2002/ЕО — Споразумение за отпускане на безвъзмездни финансови средства — Проект „Sensation“ — Шеста рамкова програма — Допустими разходи — Конфликт на интереси — Тежест на доказване — Отчети за отработено време — Одитен доклад — Доказателствена стойност — Принцип на добро финансово управление — Принцип на пропорционалност)

text:
               14.12.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 433/10

      Решение на Съда (десети състав) от 22 октомври 2020 г. — Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA)/Европейска комисия
      (Дело C-273/19 P) (1)

      (Обжалване - Клауза за подсъдност - Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 - Член 52 - Регламент (ЕО) № 2321/2002 - Решение № 1513/2002/ЕО - Споразумение за отпускане на безвъзмездни финансови средства - Проект „Sensation“ - Шеста рамкова програма - Допустими разходи - Конфликт на интереси - Тежест на доказване - Отчети за отработено време - Одитен доклад - Доказателствена стойност - Принцип на добро финансово управление - Принцип на пропорционалност)
      (2020/C 433/09)
      Език на производството: гръцки

         Страни

         Жалбоподател: Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) (представители: V. Christianos и D. Karagkounis, dikigoroi)

         Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: O. Verheecke и A Katsimerou)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 182, 27.5.2019 г.


title: Дело C-274/19 P: Решение на Съда (десети състав) от 22 октомври 2020 г. — Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA)/Европейска комисия (Обжалване — Клауза за подсъдност — Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 — Регламент (ЕО, Евратом) № 2342/2002 — Регламент (ЕО) № 1906/2006 — Споразумение за отпускане на безвъзмездни финансови средства „Actibio“ — Проект „Actibio“ — Седма рамкова програма — Допустими разходи — Конфликт на интереси — Тежест на доказване — Отчети за отработено време — Одитен доклад — Доказателствена стойност — Принцип на пропорционалност)

text:
               14.12.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 433/10

      Решение на Съда (десети състав) от 22 октомври 2020 г. — Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA)/Европейска комисия
      (Дело C-274/19 P) (1)

      (Обжалване - Клауза за подсъдност - Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 - Регламент (ЕО, Евратом) № 2342/2002 - Регламент (ЕО) № 1906/2006 - Споразумение за отпускане на безвъзмездни финансови средства „Actibio“ - Проект „Actibio“ - Седма рамкова програма - Допустими разходи - Конфликт на интереси - Тежест на доказване - Отчети за отработено време - Одитен доклад - Доказателствена стойност - Принцип на пропорционалност)
      (2020/C 433/10)
      Език на производството: гръцки

         Страни

         Жалбоподател: Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) (представител: V. Christianos, dikigoros)

         Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: O. Verheecke и A Katsimerou)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 182, 27.5.2019 г.


title: Дело C-275/19: Решение на Съда (девети състав) от 22 октомври 2020 г. (преюдициално запитване от Supremo Tribunal de Justiça — Португалия) — Sportingbet PLC, Internet Opportunity Entertainment Ltd/Santa Casa da Misericórdia de Lisboa (Преюдициално запитване — Процедура за предоставяне на информация в областта на техническите стандарти и регламенти и на правилата относно услугите на информационното общество — Понятие „технически регламент“ — Задължение на държавите членки да уведомяват Европейската комисия за всеки проект на технически регламент — Непротивопоставимост спрямо частноправни субекти на техническия регламент, за който не е направено уведомление — Неприложимост спрямо доставчици на услуги)

text:
               14.12.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 433/11

      Решение на Съда (девети състав) от 22 октомври 2020 г. (преюдициално запитване от Supremo Tribunal de Justiça — Португалия) — Sportingbet PLC, Internet Opportunity Entertainment Ltd/Santa Casa da Misericórdia de Lisboa
      (Дело C-275/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Процедура за предоставяне на информация в областта на техническите стандарти и регламенти и на правилата относно услугите на информационното общество - Понятие „технически регламент“ - Задължение на държавите членки да уведомяват Европейската комисия за всеки проект на технически регламент - Непротивопоставимост спрямо частноправни субекти на техническия регламент, за който не е направено уведомление - Неприложимост спрямо доставчици на услуги)
      (2020/C 433/11)
      Език на производството: португалски

         Запитваща юрисдикция

      Supremo Tribunal de Justiça

         Страни в главното производство

         Жалбоподатели: Sportingbet PLC, Internet Opportunity Entertainment Ltd

         Ответници: Santa Casa da Misericórdia de Lisboa

         в присъствието на: Sporting Clube de Braga, Sporting Clube de Braga — Futebol, SAD

         Диспозитив

                  1)

                  Член 1, точка 5 от Директива 83/189/ЕИО на Съвета от 28 март 1983 година, установяваща процедура за предоставянето на информация в сферата на техническите стандарти и регламенти, изменена с Директива 88/182/ЕИО на Съвета от 22 март 1988 г., трябва да се тълкува в смисъл, че национално законодателство, което предвижда, че правото да се провеждат хазартни игри, е запазено за държавата и може да бъде упражнявано само от предприятия, учредени под формата на акционерни дружества, на които въпросната държава членка предоставя съответната концесия, и което предвижда условията и зоните на упражняване на тази дейност, не представлява „технически регламент“ по смисъла на тази разпоредба.

                  2)

                  Член 1, точка 11 от Директива 98/34/EО на Европейския парламент и на Съвета от 22 юни 1998 година, установяваща процедура за предоставянето на информация в сферата на техническите стандарти и регламенти и правила относно услугите на информационното общество, изменена с Директива 98/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 юли 1998 г., във връзка с член 1, точка 5 от изменената директива трябва да се тълкува в смисъл, че национално законодателство, което предвижда, че изключителното право за организиране на някои хазартни игри, предоставено на публичноправно образувание за цялата национална територия, включва осъществяваната в интернет дейност, представлява „технически регламент“ по смисъла на първата от тези разпоредби, като несъобщаването му на Европейската комисия в съответствие с член 8, параграф 1 от посочената директива, изменена, води до непротивопоставимост на това законодателство на частноправните субекти.

         (1)  ОВ C 206, 17.6.2019 г.


title: Дело C-321/19: Решение на Съда (първи състав) от 28 октомври 2020 г. (преюдициално запитване от Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen — Германия) — BY, CZ/Bundesrepublik Deutschland (Преюдициално запитване — Директива 1999/62/ЕО — Директива 2006/38/ЕО — Заплащане на такси от тежкотоварни автомобили за използване на определени инфраструктури — Член 7, параграф 9 — Член 7а, параграфи 1 и 2 — Тол такси — Принцип на възстановяване на инфраструктурните разходи — Инфраструктурни разходи — Разходи за експлоатация — Разходи за пътна полиция — Превишаване на разходите — Директен ефект — Последващо обосноваване на прекомерно висока тол такса — Ограничаване на действието на съдебното решение във времето)

text:
               14.12.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 433/12

      Решение на Съда (първи състав) от 28 октомври 2020 г. (преюдициално запитване от Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen — Германия) — BY, CZ/Bundesrepublik Deutschland
      (Дело C-321/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Директива 1999/62/ЕО - Директива 2006/38/ЕО - Заплащане на такси от тежкотоварни автомобили за използване на определени инфраструктури - Член 7, параграф 9 - Член 7а, параграфи 1 и 2 - Тол такси - Принцип на възстановяване на инфраструктурните разходи - Инфраструктурни разходи - Разходи за експлоатация - Разходи за пътна полиция - Превишаване на разходите - Директен ефект - Последващо обосноваване на прекомерно висока тол такса - Ограничаване на действието на съдебното решение във времето)
      (2020/C 433/13)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen

         Страни в главното производство

         Жалбоподатели: BY, CZ

         Ответник: Bundesrepublik Deutschland

         Диспозитив

                  1)

                  Член 7, параграф 9 от Директива 1999/62/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 юни 1999 година относно заплащането на такси от тежкотоварни автомобили за използване на определени инфраструктури, изменена с Директива 2006/38/ЕО на Парламента и на Съвета от 17 май 2006 г., трябва да се тълкува в смисъл, че разходите за пътна полиция не попадат в обхвата на понятието „разходи за експлоатация“ по смисъла на тази разпоредба.

                  2)

                  Член 7, параграф 9 от Директива 1999/62, изменена с Директива 2006/38, трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска претеглените осреднени тол такси да превишават инфраструктурните разходи за съответната инфраструктурна мрежа с 3,8 % или с 6 % поради грешки в изчислението, които не са незначителни, или поради отчитането на разходи, които не попадат в обхвата на понятието „инфраструктурни разходи“ по смисъла на тази разпоредба.

                  3)

                  Частноправен субект може в спор с държава членка да се позовава пряко пред националните съдилища на задължението да се вземат предвид единствено инфраструктурните разходи по член 7, параграф 9 от Директива 1999/62, изменена с Директива 2006/38, предвидено в тази разпоредба и в член 7а, параграфи 1 и 2 от посочената директива, когато държавата членка не е изпълнила това задължение или го е транспонирала неправилно.

                  4)

                  Директива 1999/62, изменена с Директива 2006/38, във връзка с точка 138 от решение от 26 септември 2000 г., Комисия/Австрия (C-205/98, EU:C:2000:493) трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска прекомерно висока тол такса да бъде обоснована впоследствие, като в съдебно производство бъде представено ново изчисление на инфраструктурните разходи.

         (1)  ОВ C 220, 1.7.2019 г.


title: Дело C-576/19 P: Решение на Съда (девети състав) от 29 октомври 2020 г. — Intercept Pharma Ltd, Intercept Pharmaceuticals, Inc./Европейска агенция по лекарствата (Обжалване — Достъп до документи на институциите, органите, службите или агенциите на Съюза — Регламент (ЕО) № 1049/2001 — Член 4, параграф 2, второ тире — Изключение, свързано със защитата на съдебните производства — Член 4, параграф 2, първо тире — Изключение, свързано със защитата на търговските интереси — Документи, представени в рамките на заявление за разрешение за търговия с лекарствен продукт за хуманна употреба — Решение за предоставяне на достъп до документите на трето лице)

text:
               14.12.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 433/13

      Решение на Съда (девети състав) от 29 октомври 2020 г. — Intercept Pharma Ltd, Intercept Pharmaceuticals, Inc./Европейска агенция по лекарствата
      (Дело C-576/19 P) (1)

      (Обжалване - Достъп до документи на институциите, органите, службите или агенциите на Съюза - Регламент (ЕО) № 1049/2001 - Член 4, параграф 2, второ тире - Изключение, свързано със защитата на съдебните производства - Член 4, параграф 2, първо тире - Изключение, свързано със защитата на търговските интереси - Документи, представени в рамките на заявление за разрешение за търговия с лекарствен продукт за хуманна употреба - Решение за предоставяне на достъп до документите на трето лице)
      (2020/C 433/14)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподатели: Intercept Pharma Ltd, Intercept Pharmaceuticals, Inc. (представители: L. Tsang, solicitor и F. Campbell, barrister, J. Mulryne и E. Amos, solicitors)

         Друга страна в производството: Европейска агенция по лекарствата (представители: T. Jabłoński, S. Drosos, R. Pita, S. Marino и H. Kerr)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Intercept Pharma Ltd и Intercept Pharmaceuticals Inc. да понесат направените от тях съдебни разноски и да заплатят тези на Европейската агенция по лекарствата (ЕМА).

         (1)  ОВ C 432, 23.12.2019 г.


title: Дело C-608/19: Решение на Съда (осми състав) от 28 октомври 2020 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Stato — Италия) — Istituto nazionale per l'assicurazione contro gli infortuni sul lavoro (INAIL)/Zennaro Giuseppe Legnami Sas di Zennaro Mauro & C. (Преюдициално запитване — Държавни помощи — Регламент (ЕС) № 1407/2013 — Член 3 — Помощ de minimis — Член 6 — Контрол — Предприятия, които надхвърлят тавана de minimis поради кумулирането с получени по-рано помощи — Възможност да се избира между намаляването на предходна помощ или отказа от нея, за да се спази таванът de minimis)

text:
               14.12.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 433/14

      Решение на Съда (осми състав) от 28 октомври 2020 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Stato — Италия) — Istituto nazionale per l'assicurazione contro gli infortuni sul lavoro (INAIL)/Zennaro Giuseppe Legnami Sas di Zennaro Mauro & C.
      (Дело C-608/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Държавни помощи - Регламент (ЕС) № 1407/2013 - Член 3 - Помощ de minimis - Член 6 - Контрол - Предприятия, които надхвърлят тавана de minimis поради кумулирането с получени по-рано помощи - Възможност да се избира между намаляването на предходна помощ или отказа от нея, за да се спази таванът de minimis)
      (2020/C 433/15)
      Език на производството: италиански

         Запитваща юрисдикция

      Consiglio di Stato

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Istituto nazionale per l'assicurazione contro gli infortuni sul lavoro (INAIL)

         Ответник: Zennaro Giuseppe Legnami Sas di Zennaro Mauro & C.

         Диспозитив

                  1)

                  Членове 3 и 6 от Регламент (ЕС) № 1407/2013 на Комисията от 18 декември 2013 година относно прилагането на членове 107 и 108 от Договора за функционирането на Европейския съюз към помощта de minimis трябва да се тълкуват в смисъл, че предприятието, държавата членка на установяване на което възнамерява да му отпусне помощ de minimis, с която поради наличието на предходни помощи общият размер на предоставените на това предприятие помощи би надхвърлил тавана от 200 000 EUR за период от три бюджетни години, предвиден в член 3, параграф 2 от Регламент № 1407/2013, може да избере — до момента на предоставяне на тази помощ — или да намали заявеното финансиране, или да се откаже, изцяло или отчасти, от вече получени предходни безвъзмездни помощи, за да не се надхвърли този таван.

                  2)

                  Членове 3 и 6 от Регламент № 1407/2013 трябва да се тълкуват в смисъл, че държавите членки не са длъжни да позволят на предприятията заявители да изменят заявлението си за помощ, преди да бъде предоставена тази помощ, за да не се надхвърли таванът от 200 000 EUR за период от три бюджетни години, предвиден в член 3, параграф 2 от Регламент № 1407/2013. Запитващата юрисдикция следва да прецени правните последици от липсата на възможност за предприятията да направят такива изменения, като се уточнява, че тези изменения могат да бъдат извършени само на дата, преди да бъде предоставена помощта de minimis.

         (1)  ОВ C 357, 21.10.2019 г.


title: Дело C-637/19: Решение на Съда (пети състав) от 28 октомври 2020 г. (преюдициално запитване от Svea hovrätt — Patent- och marknadsöverdomstolen — Швеция) — BY/CX (Преюдициално запитване — Авторско право и сродни права — Директива 2001/29/ЕО — Информационно общество — Хармонизиране на някои аспекти на авторското право и сродните му права — Член 3, параграф 1 — Публично разгласяване — Понятието „публично“ — Изпращане по електронен път до съд на защитено произведение като доказателство в съдебно производство)

text:
               14.12.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 433/14

      Решение на Съда (пети състав) от 28 октомври 2020 г. (преюдициално запитване от Svea hovrätt — Patent- och marknadsöverdomstolen — Швеция) — BY/CX
      (Дело C-637/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Авторско право и сродни права - Директива 2001/29/ЕО - Информационно общество - Хармонизиране на някои аспекти на авторското право и сродните му права - Член 3, параграф 1 - Публично разгласяване - Понятието „публично“ - Изпращане по електронен път до съд на защитено произведение като доказателство в съдебно производство)
      (2020/C 433/16)
      Език на производството: шведски

         Запитваща юрисдикция

      Svea hovrätt — Patent- och marknadsöverdomstolen

         Страни в главното производство

         Въззивник: BY

         Въззиваем: CX

         Диспозитив

      Член 3, параграф 1 от Директива 2001/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 година относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество трябва да се тълкува в смисъл, че понятието „публично разгласяване“ в тази разпоредба не обхваща изпращането по електронен път до съд на защитено произведение като доказателство в съдебно производство между частноправни субекти.

         (1)  ОВ C 372, 4.11.2019 г.


title: Дело C-702/19 P: Решение на Съда (девети състав) от 22 октомври 2020 г. — Silver Plastics GmbH & Co. KG, Johannes Reifenhäuser Holding GmbH & Co. KG/Европейска комисия (Обжалване — Конкуренция — Картели — Пазар на опаковките за продажба на хранителни стоки на дребно — Решение, с което се установява нарушение на член 101 ДФЕС — Регламент (ЕС) № 1/2003 — Член 23 — Член 6 от Европейската конвенция за защита на правата на човека — Основно право на справедлив съдебен процес — Принцип на равни процесуални възможности — Право на разпит на свидетелите на другата страна — Изслушване на свидетели — Мотивиране — Единно продължено нарушение — Таван на глобата)

text:
               14.12.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 433/15

      Решение на Съда (девети състав) от 22 октомври 2020 г. — Silver Plastics GmbH & Co. KG, Johannes Reifenhäuser Holding GmbH & Co. KG/Европейска комисия
      (Дело C-702/19 P) (1)

      (Обжалване - Конкуренция - Картели - Пазар на опаковките за продажба на хранителни стоки на дребно - Решение, с което се установява нарушение на член 101 ДФЕС - Регламент (ЕС) № 1/2003 — Член 23 - Член 6 от Европейската конвенция за защита на правата на човека - Основно право на справедлив съдебен процес - Принцип на равни процесуални възможности - Право на разпит на свидетелите на другата страна - Изслушване на свидетели - Мотивиране - Единно продължено нарушение - Таван на глобата)
      (2020/C 433/17)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподатели: Silver Plastics GmbH & Co. KG (представители: M. Wirtz, и S. Möller, Rechtsanwälte), Johannes Reifenhäuser Holding GmbH & Co. KG (представител: C. Karbaum, Rechtsanwalt)

         Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: G. Meessen, I. Zaloguin и L. Wildpanner)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Silver Plastics GmbH & Co. KG и Johannes Reifenhäuser Holding GmbH & Co. KG понасят, освен направените от тях съдебни разноски, и съдебните разноски на Европейската комисия.

         (1)  ОВ C 383, 11.11.2019 г.


title: Дело C-623/18: Преюдициално запитване от Sąd Okręgowy w Gorzowie Wielkopolskim (Полша), постъпило на 3 октомври 2018 г. — Prokuratura Rejonowa w Słubicach/BQ

text:
               14.12.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 433/15

      Преюдициално запитване от Sąd Okręgowy w Gorzowie Wielkopolskim (Полша), постъпило на 3 октомври 2018 г. — Prokuratura Rejonowa w Słubicach/BQ
      (Дело C-623/18)
      (2020/C 433/18)
      Език на производството: полски

         Запитваща юрисдикция

      Sąd Okręgowy w Gorzowie Wielkopolskim

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Prokuratura Rejonowa w Słubicach

         Ответник: BQ
      С определение от 6 октомври 2020 г. Съдът (осми състав) постанови, че преюдициалното запитване е явно недопустимо.


title: Дело C-361/20 P: Жалба, подадена на 4 август 2020 г. от YG срещу решението, постановено от Общия съд (трети състав) на 28 май 2020 г. по дело T-518/18, YG/Комисия

text:
               14.12.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 433/16

      Жалба, подадена на 4 август 2020 г. от YG срещу решението, постановено от Общия съд (трети състав) на 28 май 2020 г. по дело T-518/18, YG/Комисия
      (Дело C-361/20 P)
      (2020/C 433/19)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: YG (представители: A. Champetier, avocate, S. Rodrigues, avocat)

         Друга страна в производството: Европейска комисия

         Искания на жалбоподателя

                  —

                  да отмени частично обжалваното решение и да обяви исканията на жалбоподателя по дело T-518/18 за допустими и основателни, като потвърди осъждането на ответника да заплати съдебните разноски, и съответно

                  —

                  да отмени оспорените решения, постановени на първа инстанция,
                  или, ако това не е възможно,

                  —

                  да върне делото на Общия съд за постановяване на решение.

         Основания и основни доводи

                  1.

                  Изопачаване на доказателствата и нарушение на правото на защита.

                  2.

                  Непълнота или противоречивост на мотивите.