title: Дело C-480/17: Решение на Съда (десети състав) от 6 декември 2018 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Köln — Германия) — Frank Montag/Finanzamt Köln-Mitte (Преюдициално запитване — Свобода на установяване — Пряко данъчно облагане — Данък върху доходите — Приспадане на вноските към професионален пенсионен фонд и за частно пенсионно осигуряване — Изключване на чуждестранните лица)

text:
               4.2.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/3

      Решение на Съда (десети състав) от 6 декември 2018 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Köln — Германия) — Frank Montag/Finanzamt Köln-Mitte
      (Дело C-480/17) (1)

      ((Преюдициално запитване - Свобода на установяване - Пряко данъчно облагане - Данък върху доходите - Приспадане на вноските към професионален пенсионен фонд и за частно пенсионно осигуряване - Изключване на чуждестранните лица))
      (2019/C 44/04)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Finanzgericht Köln

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Frank Montag

         Ответник: Finanzamt Köln-Mitte

         Диспозитив

      Член 49 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска правна уредба на държава членка като разглежданата в главното производство, съгласно която чуждестранно данъчнозадължено лице, което в тази държава членка е ограничено данъчно задължено за данъка върху доходите, не може да приспада от облагаемата основа на данъка върху доходите размера на задължителните вноски, платени към професионален пенсионен фонд, до пропорционалната част от облагаемите с данък в тази държава членка доходи, когато те имат пряка връзка с дейността, генерирала тези доходи, докато местно данъчнозадължено лице, което е неограничено данъчно задължено за данъка върху доходите, може да приспада такива вноски от облагаемата основа на данъка върху доходите в предвидените в националното право граници.
      Член 49 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че допуска правна уредба на държава членка като разглежданата в главното производство, съгласно която чуждестранно данъчнозадължено лице, което в тази държава членка е ограничено данъчно задължено за данъка върху доходите, не може да приспада от облагаемата основа на данъка върху доходите размера на допълнителните вноски, платени към професионален пенсионен фонд, и на вноските, платени за частно пенсионно осигуряване, докато местно данъчнозадължено лице, което е неограничено данъчно задължено за данъка върху доходите, може да приспада такива вноски от облагаемата основа на данъка върху доходите в предвидени в националното право граници.

         (1)  ОВ C 382, 13.11.2017 г.


title: Дело C-629/17: Решение на Съда (четвърти състав) от 6 декември 2018 г. (преюдициално запитване от Supremo Tribunal de Justiça — Португалия) — J. Portugal Ramos Vinhos SA/Adega Cooperativa de Borba CRL (Преюдициално запитване — Интелектуална собственост — Правна уредба в областта на марките — Директива 2008/95/ЕО — Член 3, параграф 1, буква в) — Основания за недействителност — Словна марка, състояща се изключително от знаци или от означения, които могат да послужат за указване на характеристиките на стока или услуга — Други характеристики на стока или услуга — Съоръжение за производство на стоката — Словна марка, която се състои от знак, обозначаващ лозаро-винарски продукти, и от географско наименование, представляващо словен елемент от наименованието на дружеството — притежател на марката)

text:
               4.2.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/4

      Решение на Съда (четвърти състав) от 6 декември 2018 г. (преюдициално запитване от Supremo Tribunal de Justiça — Португалия) — J. Portugal Ramos Vinhos SA/Adega Cooperativa de Borba CRL
      (Дело C-629/17) (1)

      ((Преюдициално запитване - Интелектуална собственост - Правна уредба в областта на марките - Директива 2008/95/ЕО - Член 3, параграф 1, буква в) - Основания за недействителност - Словна марка, състояща се изключително от знаци или от означения, които могат да послужат за указване на характеристиките на стока или услуга - Други характеристики на стока или услуга - Съоръжение за производство на стоката - Словна марка, която се състои от знак, обозначаващ лозаро-винарски продукти, и от географско наименование, представляващо словен елемент от наименованието на дружеството — притежател на марката))
      (2019/C 44/05)
      Език на производството: португалски

         Запитваща юрисдикция

      Supremo Tribunal de Justiça

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: J. Portugal Ramos Vinhos SA

         Ответник: Adega Cooperativa de Borba CRL

         Диспозитив

      Член 3, параграф 1, буква в) от Директива 2008/95/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 октомври 2008 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно марките следва да се тълкува в смисъл, че трябва да се откаже регистрация на марка, съставена от словен знак като разглеждания в главното производство, обозначаващ лозаро-винарски продукти и включващ географско наименование, когато този знак съдържа понятие, което, от една страна, обикновено се използва за обозначаване на съоръженията или помещенията, в които се произвеждат такива продукти, и от друга страна, е един от словните елементи, от които се състои наименованието на юридическото лице, което иска регистрацията на тази марка.

         (1)  ОВ C 32, 29.1.2018 г.


title: Дело C-672/17: Решение на Съда (шести състав) от 6 декември 2018 г. (преюдициално запитване от Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD) — Португалия) — Tratave — Tratamento de Águas Residuais do Ave SA/Autoridade Tributária e Aduaneira (Преюдициално запитване — Данък върху добавената стойност (ДДС) — Данъчна основа — Намаляване — Принцип на данъчен неутралитет)

text:
               4.2.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/5

      Решение на Съда (шести състав) от 6 декември 2018 г. (преюдициално запитване от Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD) — Португалия) — Tratave — Tratamento de Águas Residuais do Ave SA/Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Дело C-672/17) (1)

      ((Преюдициално запитване - Данък върху добавената стойност (ДДС) - Данъчна основа - Намаляване - Принцип на данъчен неутралитет))
      (2019/C 44/06)
      Език на производството: португалски

         Запитваща юрисдикция

      Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD)

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Tratave — Tratamento de Águas Residuais do Ave SA

         Ответник: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Диспозитив

      Принципът на неутралитет, както и членове 90 и и 273 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат национална правна уредба като разглежданата в главното производство, която предвижда, че в случай на неплащане намаляването на данъчната основа за начисляване на данъка върху добавената стойност не може да се извърши от данъчнозадълженото лице, докато то не съобщи предварително намерението си да анулира част или целия ДДС на получателя на стоката или услугата, ако той е данъчнозадължено лице, с цел корекция на приспадането на ДДС, което последният може да е направил.

         (1)  ОВ C 52, 12.2.2018 г.


title: Дело C-675/17: Решение на Съда (трети състав) от 6 декември 2018 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Stato — Италия) — Ministero della Salute/Hannes Preindl (Преюдициално запитване — Признаване на професионалните квалификации — Директива 2005/36/ЕО — Признаване на удостоверения за професионална квалификация, получени след частично съвпадащи периоди на обучение — Правомощия на приемащата държава членка да извърши проверка)

text:
               4.2.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/5

      Решение на Съда (трети състав) от 6 декември 2018 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Stato — Италия) — Ministero della Salute/Hannes Preindl
      (Дело C-675/17) (1)

      ((Преюдициално запитване - Признаване на професионалните квалификации - Директива 2005/36/ЕО - Признаване на удостоверения за професионална квалификация, получени след частично съвпадащи периоди на обучение - Правомощия на приемащата държава членка да извърши проверка))
      (2019/C 44/07)
      Език на производството: италиански

         Запитваща юрисдикция

      Consiglio di Stato

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Ministero della Salute

         Ответник: Hannes Preindl

         Диспозитив

                  1)

                  Членове 21, 22 и 24 от Директива 2005/36/EО на Европейския парламент и на Съвета от 7 септември 2005 година относно признаването на професионалните квалификации трябва да се тълкуват в смисъл, че изискват от държава членка, чието законодателство предвижда задължително редовно обучение и забрана за едновременно записване в два курса на обучение, да признава автоматично посочените в тази директива удостоверения за професионална квалификация, издадени в друга държава членка след обучения, които са проведени отчасти едновременно

                  2)

                  Член 21 и член 22, буква а) от Директива 2005/36 трябва да се тълкуват в смисъл, че не разрешават на приемащата държава членка да проверява дали е спазено условието продължителността, нивото и качеството на задочното обучение да не е по-ниско от това на редовното обучение.

         (1)  ОВ C 52, 12.2.2018 г.


title: Дело C-92/18: Жалба, подадена на 7 февруари 2018 г. — Френска република/Европейски парламент

text:
               4.2.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/6

      Жалба, подадена на 7 февруари 2018 г. — Френска република/Европейски парламент
      (Дело C-92/18)
      (2019/C 44/08)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Френска република (представители: F. Alabrune, D. Colas, E. de Moustier, B. Fodda)

         Ответник: Европейски парламент

         Искания на жалбоподателя

                  —

                  Да се отмени: дневният ред на пленарното заседание на Европейския парламент от сряда 29 ноември 2017 г. (документ P8_OJ (2017)11-29), доколкото в него са предвидени разисквания по общия проект на общия бюджет на Съюза за финансовата 2018 г., дневният ред на заседанието от четвъртък 30 ноември 2017 г. (документ P8_OJ (2017)11-30), доколкото в него е предвидено гласуване, последвано от обяснения на вот по общия проект на общия бюджет, законодателната резолюция на Европейския парламент от 30 ноември 2017 г. по общия проект на общия бюджет (документ P8_TA(2017)0458, P8_TA-PROV(2017)0458 във временната ѝ редакция), както и актът, с който съгласно предвидената в член 314, параграф 9 ДФЕС процедура председателят на Европейския парламент обявява, че общият бюджет на Съюза за финансовата 2018 г. е окончателно приет,

                  —

                  да се запази правното действие на акта, с който председателят на Европейска парламент обявява, че общият бюджет на Съюза за финансовата 2018 г. е окончателно приет, докато бюджетът бъде окончателно приет с акт, съответстващ на Договорите, в разумен срок след обявяването на съдебното решение,

                  —

                  да се осъди Европейския парламент да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      С жалбата си френското правителство иска да се отменят четири акта, приети от Европейския парламент при упражняване на бюджетните му правомощия по време на допълнителните пленарни заседания, които са се провели на 29 и 30 ноември в Брюксел.
      Първият и вторият акт, чиято отмяна иска френското правителство, са дневният ред на заседанията на Европейския парламент от сряда 29 и четвъртък 30 ноември 2017 г., доколкото предвиждат съответно разисквания по общия проект на общия бюджет за финансовата 2018 г. и гласуване, последвано от обяснения на вот по общия проект на общия бюджет.
      Третият обжалван акт е законодателната резолюция на Европейския парламент от 30 ноември 2017 г. по общия проект на общия бюджет.
      Накрая френското правителство иска да се отмени актът, с който съгласно член 314, параграф 9 ДФЕС председателят на Европейския парламент обявява, че общият бюджет на Съюза за финансовата 2018 г. е окончателно приет. Както става ясно, по-специално от протокола от заседанието на Европейския парламент от четвъртък 30 ноември 2017 г., става въпрос за декларацията на председателя на Европейския парламент, а после и за подписания от него общ бюджет след гласуването на законодателната резолюция по общия проект на общия бюджет.
      С единственото си основание френското правителство поддържа, че четирите обжалвани актове трябва да бъдат отменени, тъй като нарушават Протокол № 6, приложен към ДЕС и ДФЕС, и Протокол № 3, приложен към Договора за ЕОАЕ, които се отнасят до местоположението на седалищата на институциите и някои органи, служби и агенции на Европейския съюз.
      Всъщност, както от протоколите за местоположението на седалищата на институциите, така и от практиката на Съда става ясно, че Европейският парламент не може да упражнява бюджетните си правомощия, които член 314 ДФЕС му предоставя, по време на допълнителните пленарни заседания, които се провеждат в Брюксел, а трябва да ги упражни по време на редовните пленарни заседания, които се провеждат в Страсбург.
      Въпреки това, доколкото законосъобразността на обжалвания акт на председателя на Европейския съюз е оспорена, не заради целта или съдържанието му, а единствено защото актът е трябвало да бъде приет по време на редовните пленарни заседания в Страсбург, необходимостта да се осигури непрекъснатостта на европейската публична служба, както и важни причини, свързани с правната сигурност, обосновават според френското правителство да се запази правното действие на този акт до приемането на нов такъв, който съответства на Договорите.


title: Дело C-412/18 P: Жалба, подадена на 22 юни 2018 г. от Anthony Andrew King срещу определението, постановено от Общия съд (трети състав) на 10 април 2018 г. по дело T-810/17, King/Комисия

text:
               4.2.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/7

      Жалба, подадена на 22 юни 2018 г. от Anthony Andrew King срещу определението, постановено от Общия съд (трети състав) на 10 април 2018 г. по дело T-810/17, King/Комисия
      (Дело C-412/18 P)
      (2019/C 44/09)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Anthony Andrew King (представител: P. McKenna, Solicitor)

         Друга страна в производството: Европейска комисия
      С определение от 22 ноември 2018 г. Съдът (седми състав) постанови, че жалбата е недопустима.


title: Дело C-558/18: Преюдициално запитване от Sąd Okręgowy w Łodzi (Полша), постъпило на 3 септември 2018 г. — Miasto Łowicz/Skarb Państwa — Wojewoda Łódzki

text:
               4.2.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/8

      Преюдициално запитване от Sąd Okręgowy w Łodzi (Полша), постъпило на 3 септември 2018 г. — Miasto Łowicz/Skarb Państwa — Wojewoda Łódzki
      (Дело C-558/18)
      (2019/C 44/11)
      Език на производството: полски

         Запитваща юрисдикция

      Sąd Okręgowy w Łodzi

         Страни в главното производство

         Ищец: Miasto Łowicz

         Ответник: Skarb Państwa — Wojewoda Łódzki

         Преюдициален въпрос

      Трябва ли член 19, параграф 1, втора алинея от Договора за Европейския съюз да се тълкува в смисъл, че произтичащото от тази разпоредба задължение — а именно, държавите членки да установят правните средства, необходими за осигуряването на ефективна правна защита в областите, обхванати от правото на Съюза — не допуска наличие на разпоредби, с които опасността от подкопаване на гаранциите за провеждане на независими дисциплинарни производства срещу съдии в Полша значително се увеличава поради:

                  1)

                  оказването на политически натиск върху протичането на дисциплинарните производства,

                  2)

                  възникването на опасност от използване на системата от дисциплинарни мерки за осъществяване на политически контрол върху съдържанието на съдебните решения, и

                  3)

                  възможността в дисциплинарните производства срещу съдии да се използват доказателства, събрани по престъпен начин?


title: Дело C-563/18: Преюдициално запитване от Sąd Okręgowy w Warszawie (Полша), постъпило на 5 септември 2018 г. — Наказателно производство срещу VX, WW и XV

text:
               4.2.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/9

      Преюдициално запитване от Sąd Okręgowy w Warszawie (Полша), постъпило на 5 септември 2018 г. — Наказателно производство срещу VX, WW и XV
      (Дело C-563/18)
      (2019/C 44/12)
      Език на производството: полски

         Запитваща юрисдикция

      Sąd Okręgowy w Warszawie

         Страни в главното производство

      VX, WW и XV

         Преюдициален въпрос

      Трябва ли член 19, параграф 1, втора алинея от Договора за Европейския съюз да се тълкува в смисъл, че произтичащото от тази разпоредба задължение — а именно, държавите членки да установят правните средства, необходими за осигуряването на ефективна правна защита в областите, обхванати от правото на Съюза — не допуска наличие на разпоредби, с които гаранциите за провеждане на независими дисциплинарни производства срещу съдии в Полша се премахват предвид оказването на политически натиск върху протичането на дисциплинарните производства и възникването на опасност от използване на системата от дисциплинарни мерки за осъществяване на политически контрол върху съдържанието на съдебните решения?


title: Дело C-585/18: Преюдициално запитване от Sąd Najwyższy (Полша), постъпило на 20 септември 2018 г. — A. K./Krajowa Rada Sądownictwa

text:
               4.2.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/9

      Преюдициално запитване от Sąd Najwyższy (Полша), постъпило на 20 септември 2018 г. — A. K./Krajowa Rada Sądownictwa
      (Дело C-585/18)
      (2019/C 44/13)
      Език на производството: полски

         Запитваща юрисдикция

      Sąd Najwyższy

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: A. K.

         Ответник: Krajowa Rada Sądownictwa

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Трябва ли член 267, трета алинея ДФЕС във връзка с член 19, параграф 1 и член 2 ДЕС, както и с член 47 от Хартата, да се тълкува в смисъл, че създадената от нищото колегия на съд от последна инстанция на държава членка, която колегия е компетентна да разглежда делата по искове и жалби на съдии от националните съдилища и в която следва да заседават единствено съдии, избрани от националния орган, който би следвало да защитава независимостта на съдилищата (Националният съдебен съвет), но предвид устройствения модел на съставянето му и начина му на работа не предоставя гаранции за независимост от законодателната и изпълнителната власт, представлява независим съд или независима юрисдикция по смисъла на правото на Европейския съюз?

                  2)

                  При отрицателен отговор на първия въпрос, трябва ли член 267, трета алинея ДФЕС във връзка с член 19, параграф 1 и член 2 ДЕС, както и с член 47 от Хартата, да се тълкува в смисъл, че колегията на съд от последна инстанция на държава членка, която отговаря на установените в правото на Европейския съюз изисквания към съда и до която е подадена жалба по свързано с правото на Съюза дело, по което обаче тя няма компетентност, е длъжна да остави без приложение разпоредбите на националния закон, които изключват нейната компетентност по това дело?


title: Дело C-624/18: Преюдициално запитване от Sąd Najwyższy (Полша), постъпило на 3 октомври 2018 г. — CP/Sąd Najwyższy

text:
               4.2.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/10

      Преюдициално запитване от Sąd Najwyższy (Полша), постъпило на 3 октомври 2018 г. — CP/Sąd Najwyższy
      (Дело C-624/18)
      (2019/C 44/14)
      Език на производството: полски

         Запитваща юрисдикция

      Sąd Najwyższy

         Страни в главното производство

         Ищец: CP

         Ответник: Sąd Najwyższy

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Трябва ли член 47 от Хартата на основните права във връзка с член 9, параграф 1 от Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (1) […] да се тълкува в смисъл, че когато пред действащ като последна инстанция съд на държава членка се търси правна защита (с иск) на основание наличието на нарушение на забраната за дискриминация поради възраст спрямо съдия от въпросния съд, като е подадена и молба за допускане на обезпечение на иска, посоченият съд е длъжен — с цел да осигури защитата на правата, произтичащи от правото на Съюза, като разпореди предвидените в националното право временни мерки — да остави без приложение националните разпоредби, които предоставят компетентността по образуваното дело на организационно подразделение на този съд, което не функционира, тъй като не са назначени съдии на съответните длъжности в него?

                  2)

                  В случай на назначаване на съдиите в организационното подразделение, което съгласно националното право е компетентно да осигури търсената правна защита, трябва ли член 267, трета алинея ДФЕС във връзка с член 19, параграф 1 и член 2 ДЕС, както и с член 47 от Хартата на основните права, да се тълкува в смисъл, че създадената от нищото колегия на съд от последна инстанция на държава членка, която колегия е компетентна да разглежда делата по искове и жалби на съдии от националните съдилища и в която следва да заседават единствено съдии, избрани от националния орган, който би следвало да защитава независимостта на съдилищата (Националният съдебен съвет), но предвид устройствения модел на съставянето му и начина му на работа не предоставя гаранции за независимост от законодателната и изпълнителната власт, представлява независим съд или независима юрисдикция по смисъла на правото на Европейския съюз?

                  3)

                  При отрицателен отговор на втория въпрос трябва ли член 267, трета алинея ДФЕС във връзка с член 19, параграф 1 и член 2 ДЕС, както и с член 47 от Хартата на основните права, да се тълкува в смисъл, че колегията на съд от последна инстанция на държава членка, която отговаря на установените в правото на Европейския съюз изисквания към съда и до която е подадена жалба по свързано с правото на Съюза дело, по което обаче тя няма компетентност, е длъжна да остави без приложение разпоредбите на националния закон, които изключват нейната компетентност по това дело?

         (1)  ОВ L 303, 2000 г., стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 7.


title: Дело C-625/18: Преюдициално запитване от Sąd Najwyższy (Полша), постъпило на 3 октомври 2018 г. — DO/Sąd Najwyższy

text:
               4.2.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/10

      Преюдициално запитване от Sąd Najwyższy (Полша), постъпило на 3 октомври 2018 г. — DO/Sąd Najwyższy
      (Дело C-625/18)
      (2019/C 44/15)
      Език на производството: полски

         Запитваща юрисдикция

      Sąd Najwyższy

         Страни в главното производство

         Ищец: DO

         Ответник: Sąd Najwyższy

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Трябва ли член 47 от Хартата на основните права във връзка с член 9, параграф 1 от Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (1) […] да се тълкува в смисъл, че когато пред действащ като последна инстанция съд на държава членка се търси правна защита (с иск) на основание наличието на нарушение на забраната за дискриминация поради възраст спрямо съдия от въпросния съд, като е подадена и молба за допускане на обезпечение на иска, посоченият съд е длъжен — с цел да осигури защитата на правата, произтичащи от правото на Съюза, като разпореди предвидените в националното право временни мерки — да остави без приложение националните разпоредби, които предоставят компетентността по образуваното дело на организационно подразделение на този съд, което не функционира, тъй като не са назначени съдии на съответните длъжности в него?

                  2)

                  В случай на назначаване на съдиите в организационното подразделение, което съгласно националното право е компетентно да осигури търсената правна защита, трябва ли член 267, трета алинея ДФЕС във връзка с член 19, параграф 1 и член 2 ДЕС, както и с член 47 от Хартата на основните права, да се тълкува в смисъл, че създадената от нищото колегия на съд от последна инстанция на държава членка, която колегия е компетентна да разглежда делата по искове и жалби на съдии от националните съдилища и в която следва да заседават единствено съдии, избрани от националния орган, който би следвало да защитава независимостта на съдилищата (Националният съдебен съвет), но предвид устройствения модел на съставянето му и начина му на работа не предоставя гаранции за независимост от законодателната и изпълнителната власт, представлява независим съд или независима юрисдикция по смисъла на правото на Европейския съюз?

                  3)

                  При отрицателен отговор на втория въпрос трябва ли член 267, трета алинея ДФЕС във връзка с член 19, параграф 1 и член 2 ДЕС, както и с член 47 от Хартата на основните права, да се тълкува в смисъл, че колегията на съд от последна инстанция на държава членка, която отговаря на установените в правото на Европейския съюз изисквания към съда и до която е подадена жалба по свързано с правото на Съюза дело, по което обаче тя няма компетентност, е длъжна да остави без приложение разпоредбите на националния закон, които изключват нейната компетентност по това дело?

         (1)  ОВ L 303, 2000 г., стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 7.


title: Дело C-653/18: Преюдициално запитване от Naczelny Sąd Administracyjny (Полша), постъпило на 17 октомври 2018 г. — Unitel Sp. z o.o. w Warszawie/Dyrektor Izby Skarbowej w Warszawie

text:
               4.2.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/11

      Преюдициално запитване от Naczelny Sąd Administracyjny (Полша), постъпило на 17 октомври 2018 г. — Unitel Sp. z o.o. w Warszawie/Dyrektor Izby Skarbowej w Warszawie
      (Дело C-653/18)
      (2019/C 44/16)
      Език на производството: полски

         Запитваща юрисдикция

      Naczelny Sąd Administracyjny

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Unitel Sp. z o.o. w Warszawie

         Ответник: Dyrektor Izby Skarbowej w Warszawie

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  В светлината на член 146, параграф 1, букви а) и б) и член 131 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (1) и принципите на облагане на потреблението, данъчен неутралитет и пропорционалност трябва ли правилната национална практика да предполага прилагане на освобождаването от данъка с право на приспадане (облагане с нулева ставка в Полша) винаги когато са изпълнени кумулативно следните две условия:

                              a)

                              стоките са изнесени за неизвестен получател извън Европейския съюз, и

                              б)

                              налице са еднозначни доказателства, че стоките са напуснали територията на Европейския съюз, и това обстоятелство е безспорно?

                  2)

                  Допускат ли член 146, параграф 1, букви а) и б) и член 131 от Директива 2006/112 и принципите на облагане на потреблението, данъчен неутралитет и пропорционалност национална практика, която предполага да се приеме, че не е налице доставка на стоките, които безспорно са изнесени извън Европейския съюз, но в проведеното производство след изнасянето на стоките данъчните органи констатират, че действителният купувач на стоките не е лицето, на което данъчнозадълженото лице е издало документиращата доставката фактура, а друго, неизвестно за органите лице, поради което те отказват да приложат за тази сделка освобождаването от данъка с право на приспадане (облагане с нулева ставка в Полша)?

                  3)

                  В светлината на член 146, параграф 1, букви а) и б) и член 131 от Директива 2006/112 и принципите на облагане на потреблението, данъчен неутралитет и пропорционалност трябва ли правилната национална практика да предполага прилагане на националната ставка на данъка към доставката на стоките, ако са налице еднозначни доказателства, че стоките са напуснали територията на Европейския съюз, но поради липсата на известен получател данъчните органи заключават, че не е налице доставка на стоки, или всъщност би трябвало да се приеме, че в такъв случай изобщо не е налице облагаема сделка за целите на ДДС, поради което данъчнозадълженото лице няма право да приспадне начисления му данък във връзка с придобиването на изнесените стоки съгласно член 168 от Директива 2006/112?

         (1)  ОВ L 347, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7.


title: Дело C-668/18: Преюдициално запитване от Sąd Najwyższy (Полша), постъпило на 26 октомври 2018 г. — BP/UNIPARTS sarl със седалище Нион

text:
               4.2.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/12

      Преюдициално запитване от Sąd Najwyższy (Полша), постъпило на 26 октомври 2018 г. — BP/UNIPARTS sarl със седалище Нион
      (Дело C-668/18)
      (2019/C 44/17)
      Език на производството: полски

         Запитваща юрисдикция

      Sąd Najwyższy

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: BP

         Ответник: UNIPARTS sarl със седалище Нион

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Трябва ли разпоредбите на член 19, параграф 1, второ изречение ДЕС във връзка с член 4, параграф 3, трето изречение ДЕС, член 2 ДЕС, член 267, трета алинея ДФЕС и член 47 от Хартата да се тълкуват в смисъл, че е налице нарушение на принципа на несменяемост на съдиите, който е част от принципите на ефективна съдебна защита и на правова държава, когато националният законодател понижи възрастта за пенсиониране (пенсионната възраст) на съдиите в действащия като последна инстанция съд на държава членка (например от 70 на 65 години) и новата, по-ниска пенсионна възраст, се прилага спрямо действащи съдии, без да се дава възможност на съответния съдия сам да реши дали да се възползва от по-ниската пенсионна възраст?

                  2)

                  Трябва ли разпоредбите на член 19, параграф 1, второ изречение ДЕС във връзка с член 4, параграф 3, трето изречение ДЕС, член 2 ДЕС, член 267, трета алинея ДФЕС и член 47 от Хартата да се тълкуват в смисъл, че се нарушават принципът на правовата държава и необходимата степен на независимост, гарантираща ефективна съдебна защита по делата, свързани с правото на Съюза, когато в нарушение на принципа на несменяемост на съдиите националният законодател понижи от 70 на 65 години обичайната възраст, до която съдия в действащия като последна инстанция съд на държава членка може да заема съдийска длъжност, а възможността му да продължи да изпълнява тази длъжност зависи от дискреционното съгласие на орган на изпълнителната власт?

                  3)

                  Трябва ли член 2 във връзка с член 6, параграф 1 от Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (1) да се тълкуват в смисъл, че представляват дискриминация, основана на възраст, понижаването на възрастта за пенсиониране (пенсионната възраст) на съдиите в действащия като последна инстанция съд на държава членка и поставянето на възможността действащ съдия от този съд, достигнал новата, по-ниска възраст за пенсиониране, да продължи да изпълнява длъжността си в зависимост от съгласието на орган на изпълнителната власт?

                  4)

                  Трябва ли разпоредбите на член 2, както и на членове 9 и 11 от Директива 2000/78 във връзка с членове 21 и 47 от Хартата да се тълкуват в смисъл, че при наличие на дискриминация, основана на възраст, по отношение на съдиите в действащия като последна инстанция съд на държава членка, дължаща се на понижаването на възрастта за пенсиониране (пенсионната възраст) от предвидените дотогава 70 на 65 години, този съд, когато разглежда дело в състав, включващ съдия, за когото тези национални дискриминационни норми пораждат последици и който не е изразил желание да се възползва от новата пенсионна възраст, е длъжен, за да се произнесе по предварителния въпрос относно съдебния състав, да откаже да приложи националните разпоредби, които са в противоречие с Директива 2000/78 и с член 21 от Хартата, и да продължи да заседава с участието на този съдия, когато този подход е единственият резултатен начин да се осигури ефективна съдебна защита на правата, които съдията черпи от правния ред на Съюза?

         (1)  ОВ L 303, 2000 г., стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 7.


title: Дело C-684/18: Преюдициално запитване от Curtea de Apel Bucureşti (Румъния), постъпило на 6 ноември 2018 г. — World Comm Trading Gfz SRL/Agenţia Naţională de Administrare Fiscală (ANAF), Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Ploieşti

text:
               4.2.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/13

      Преюдициално запитване от Curtea de Apel Bucureşti (Румъния), постъпило на 6 ноември 2018 г. — World Comm Trading Gfz SRL/Agenţia Naţională de Administrare Fiscală (ANAF), Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Ploieşti
      (Дело C-684/18)
      (2019/C 44/18)
      Език на производството: румънски

         Запитваща юрисдикция

      Curtea de Apel Bucureşti

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: World Comm Trading Gfz SRL

         Ответник: Agenţia Naţională de Administrare Fiscală (ANAF), Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Ploieşti

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Допускат ли член 90 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (1) и принципът на неутралитет на ДДС национално законодателство (или административна практика, основаваща се на неясно законодателство), които отказват на дружество право на приспадане на ДДС пропорционално на стойността на отстъпката, направена при доставката на стоки на вътрешния пазар, с мотива, че в данъчната фактура, издадена от вътреобщностния доставчик (в качеството му на представител на икономическа група), отстъпката е отразена общо за вътреобщностните стоки и за стоките на вътрешния пазар, доставени въз основа на един и същ рамков договор, но осчетоводени като покупка в референтната държава членка (от член на групата с идентификационен номер по ДДС, различен от посочения във фактурата за отстъпката)?

                  2)

                  Ако отговорът на първия въпрос е отрицателен, допуска ли принципът на пропорционалност да се откаже на получателя право на приспадане на ДДС пропорционално на общата стойност на отстъпката, предоставена от вътреобщностния доставчик, когато местният доставчик (член на същата група) е прекратил стопанската си дейност и вече не може да намали данъчната основа на доставката чрез издаването на фактура със собствен идентификационен номер по ДДС с цел възстановяване на разликата от допълнително събрания ДДС?

         (1)  ОВ L 347, 2006 г., стр. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7.


title: Дело C-709/18: Преюдициално запитване от Špecializovaný trestný súd (Словакия), постъпило на 14 ноември 2018 г. — Наказателно производство срещу UL и VM

text:
               4.2.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/14

      Преюдициално запитване от Špecializovaný trestný súd (Словакия), постъпило на 14 ноември 2018 г. — Наказателно производство срещу UL и VM
      (Дело C-709/18)
      (2019/C 44/19)
      Език на производството: словашки

         Запитваща юрисдикция

      Špecializovaný trestný súd

         Страна в главното производство

      UL и VM

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Спазена ли е в наказателно производство презумпцията за невиновност, установена в членове 3 и 4 във връзка със съображение 16 от преамбюла на Директива (ЕС) 2016/343 (1) на Европейския парламент и на Съвета от 9 март 2016 година относно укрепването на някои аспекти на презумпцията за невиновност и на правото на лицата да присъстват на съдебния процес в наказателното производство, когато съподсъдим в общо производство въз основа на предявения обвинителен акт и след откриване на основното съдебно заседание по делото отрече пред съда участието си в деянието или деянията, в които е обвинен, заявявайки, че е невинен, а впоследствие съдът с определение, в което не се съдържа описание на деянието, правната му квалификация, нито правната преценка на съда, реши да приеме изявлението на друг съподсъдим, че е виновен за извършване на деянието или на някои от деянията, посочени в обвинителния акт, отказвайки се по този начин от събирането на доказателства относно вината му, a по-късно, след събирането на доказателства в основното съдебно заседание по делото, съдът постанови общо съдебно решение по предявения обвинителен акт?

                              1.1

                              Решението на съда да приеме изявленията за вина на един от подсъдимите признава ли вината, преди тя да бъде доказана чрез събирането на доказателства, на другия подсъдим, който отрича да е виновен? Съвместим ли е подобен начин на действие на съда с член 48 от Хартата на основните права на Европейския съюз?

                  2)

                  Съвместим ли е с член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз — който установява правото на справедлив съдебен процес и правото на всеки неговото дело да бъде гледано справедливо от независим и безпристрастен съд — начинът на действие на съда в общо производство по обвинителен акт срещу повече от един обвиняем, ако отначало определеният в съответствие със закона компетентен съд реши — с определение, в което не се съдържа описание на деянието, правната му квалификация, нито правната преценка на съда — да приеме изявлението за вина на тези обвиняеми, които с това изявление са се отказали от правото да се събират доказателства в състезателна процедура, а по-късно същият съд, след събирането на доказателства в основното съдебно заседание по делото, въз основа на предявения обвинителен акт, постанови съдебно решение по делото за всички подсъдими?

                              2.1

                              Поражда ли решението за приемане на изявлението за вина основателни съмнения в безпристрастността на съдията, който е приел и изявлението на съподсъдимия, и представлява ли евентуалното изключване на този съдия от наказателното производство целесъобразна мярка за зачитане на презумпцията за невиновност, по смисъла на член 4, параграф 2 от Директива (ЕС) 2016/343 на Европейския парламент и на Съвета от 9 март 2016 година относно укрепването на някои аспекти на презумпцията за невиновност и на правото на лицата да присъстват на съдебния процес в наказателното производство?

                  3)

                  Спазени ли са ценностите на равенството и правовата държава по член 2, принципът на равенство между гражданите пред съда по член 9 и общият принцип на правото на Съюза, който установява правото на всеки неговото дело да бъде гледано справедливо по член 6, параграф 3 от Договора за Европейския съюз, подписан в Маастрихт на 7 февруари 1992 г., в редакцията му след Договора от Лисабон, подписан в Лисабон на 13 декември 2007 г., когато национален съдебен орган, чието решение не подлежи на обжалване, приеме решение, противоречащо на становище за уеднаквяване, което същият национален съдебен орган е приел въз основа на мандат, който му е възложен от националната правна уредба за уеднаквяване на тълкуването на законите и на другите нормативни актове с общо приложение, защото това е необходимо за преодоляване на непоследователността в съдебната практика и поради обстоятелството, че състав на Върховния съд се е отклонил от правното становище, което се съдържа в решението на друг състав на Върховния съд?

         (1)  ОВ 2016, L 65, стр. 1.


title: Дело C-725/18: Преюдициално запитване от Grondwettelijk Hof (Белгия), постъпило на 22 ноември 2018 г. — Anton van Zantbeek VOF/Ministerraad

text:
               4.2.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/15

      Преюдициално запитване от Grondwettelijk Hof (Белгия), постъпило на 22 ноември 2018 г. — Anton van Zantbeek VOF/Ministerraad
      (Дело C-725/18)
      (2019/C 44/20)
      Език на производството: нидерландски

         Запитваща юрисдикция

      Grondwettelijk Hof

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Anton van Zantbeek VOF

         Ответник: Ministerraad

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Трябва ли член 56 от Договора за функционирането на Европейския съюз и член 36 от Споразумението за Европейско икономическо пространство от 2 май 1992 г. да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба, която въвежда данък върху борсовите сделки по смисъла на член 120 и 1262 от белгийския кодекс на различните такси и данъци и в резултат на която, когато професионалният борсов посредник е установен в чужбина, данъкът се дължи от белгийския възложител?

                  2)

                  Трябва ли член 63 от Договора за функционирането на Европейския съюз и член 40 от Споразумението за Европейско икономическо пространство от 2 май 1992 г. да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба, която въвежда данък върху борсовите сделки по смисъла на член 120 и 1262 от белгийския кодекс на различните такси и данъци и в резултат на която, когато професионалният борсов посредник е установен в чужбина, данъкът се дължи от белгийския възложител?

                  3)

                  Ако въз основа на отговорите на първия и на втория преюдициален въпрос следва да се направи изводът, че спорните членове нарушават едно или няколко от задълженията, произтичащи от посочените в тези въпроси разпоредби, би ли могъл Конституционният съд да запази временно правното действие на членове 120 и 1262 от белгийския кодекс на различните данъци и такси, за да се избегне правната несигурност, и да позволи на законодателя да ги съобрази с тези задължения?


title: Дело C-735/18: Преюдициално запитване от Justice de paix du troisième canton de Charleroi (Белгия), постъпило на 26 ноември 2018 г. — IZ/Ryanair DAC

text:
               4.2.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/16

      Преюдициално запитване от Justice de paix du troisième canton de Charleroi (Белгия), постъпило на 26 ноември 2018 г. — IZ/Ryanair DAC
      (Дело C-735/18)
      (2019/C 44/21)
      Език на производството: френски

         Запитваща юрисдикция

      Justice de paix du troisième canton de Charleroi

         Страни в главното производство

         Ищец: IZ

         Ответник: Ryanair DAC

         Преюдициални въпроси

      [П]реюдициалното запитване е относно тълкуване на член 5, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91 (1) [и] гласи следното:

                  —

                  трябва ли член 5, параграф 3 Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91 да се тълкува в смисъл, че събитие като разглежданото в настоящия спор, а именно стачка на ръководителите на полети на територията, над която ще премине въздухоплавателно средство, излитащо от летище, установено извън засегнатата от стачката територия, за да стигне до летище, разположено извън засегнатата от стачката територия, следва да се счита за събитие, присъщо на нормалното упражняване на дейността на въздушния превозвач и следователно не би могло да бъде квалифицирано като „извънредно обстоятелство“, което освобождава въздушния превозвач от задължението му да обезщети пътниците в случай на отмяна на полет, изпълняван със съответния самолет;

                  —

                  ако събитие като разглежданото в настоящия спор, а именно стачка на ръководителите на полети на територията, над която ще премине въздухоплавателно средство, излитащо от летище, установено извън засегнатата от стачката територия, за да стигне до летище, разположено извън засегнатата от стачката територия, следва да се счита за „извънредно обстоятелство“, трябва ли от това да се заключи, че за въздушния превозвач то представлява „извънредно обстоятелство“, което не е могло да бъде избегнато, дори да са били взети всички необходими мерки?

                  —

                  следва ли поради факта, че стачката е била обявена, да се счита, че събитие като разглежданото в настоящия спор, а именно стачка на ръководителите на полети на територията, над която ще премине въздухоплавателно средство, излитащо от летище, установено извън засегнатата от стачката територия, за да стигне до летище, разположено извън засегнатата от стачката територия, не попада в обхвата на понятието „извънредни обстоятелства“ по смисъла на член 5, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91?

                  —

                  предвид съображение 15 от Регламент (ЕО) № 261/2004 трябва ли да се счита, че събитие като разглежданото в настоящия спор, а именно стачка на ръководителите на полети на територията, над която ще премине въздухоплавателно средство, излитащо от летище, установено извън засегнатата от стачката територия, за да стигне до летище, разположено извън засегнатата от стачката територия, представлява за въздушния превозвач извънредно обстоятелство, което не е могло да бъде избегнато и което му дава право да вземе решение за отмяна на въпросния полет като необходима мярка, благодарение на която може да избегне друга отмяна на полети, за да не се стигне до положение, при което екипажите му вече няма да могат да извършват други полети в деня на стачката, като по този начин превозвачът сведе до минимум, като цяло, неудобствата и смущенията, причинени от стачката на всички негови пътници?

         (1)  ОВ L 46, стр. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218.


title: Дело C-742/18 P: Жалба, подадена на 27 ноември 2018 г. от Чешката република срещу решението, постановено от Общия съд (пети състав) на 13 септември 2018 г. по дело T-627/16, Чешка република/Комисия

text:
               4.2.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/17

      Жалба, подадена на 27 ноември 2018 г. от Чешката република срещу решението, постановено от Общия съд (пети състав) на 13 септември 2018 г. по дело T-627/16, Чешка република/Комисия
      (Дело C-742/18 P)
      (2019/C 44/22)
      Език на производството: чешки

         Страни

         Жалбоподател: Чешка република (представители: M. Smolek, O. Serdula, J. Vláčil, J. Pavliš)

         Други страни в производството: Европейска комисия, Кралство Швеция

         Предмет

      Жалба срещу решение на Общия съд на Европейския съюз от 13 септември 2018 г. по дело T-627/16, Чешка република/Комисия, с което Общият съд отменя частично жалбата на Чешката република за отмяна на Решение за изпълнение (ЕС) 2016/1059 (1) на Комисията от 20 юни 2016 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (нотифицирано под номер C(2016) 3753), в частта относно разходите на Чешката република

         Искания на жалбоподателя

      Жалбоподателят иска от Съда:

                  —

                  да отмени точка 2 от диспозитива на решението на Общия съд по дело T-627/16 и съответната част от решението,

                  —

                  да отмени Решение (ЕС) 2016/1059 на Комисията в частта, в която са изключени от финансиране разходите в размер на 462 517,83 EUR във връзка с единно плащане на площ,

                  —

                  да отмени Решение (ЕС) 2016/1059 на Комисията в частта, в която са изключени от финансиране разходите в размер на 636 516,20 EUR във връзка с инвестиции в лозаро-винарския сектор, и

                  —

                  да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си пред Съда жалбоподателят излага четири основания.
      Първото основание е нарушение на член 52, параграф 1 от Регламент № 1306/2013 (2) във връзка с членове 26 и 31 от Регламент № 1122/2009 (3). Жалбоподателят твърди, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е заключил, че при проверките на място под формата на дистанционно наблюдение и традиционните проверки на място трябва да има един и същ или сходен процент на грешките. Такова изискване не следвало от нито една разпоредба от правото на Съюза или от естеството на съответните методи за проверка. Напротив, методът за подбор на извадки за проверка бил толкова различен при двата метода, по присъщи за последните причини, че изводът за ефективността им не можело да зависи от наличието на един и същ или сходен процент на грешките.
      Второто основание е нарушение на член 52, параграф 1 от Регламент № 1306/2013 във връзка с член 33 от Регламент № 1122/2009. Жалбоподателят твърди, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е заключил, че ако се установи свръхдеклариране от 3 % на определената площ, подложената на проверка извадка трябва във всички случаи да бъде увеличена докато спре да е налице свръхдеклариране, дори когато националните органи могат въз основа на конкретните обстоятелства по съответния случай да бъдат уверени, че по отношение на другите парцели на въпросния земеделски производител не може да се очакват допълнителни грешки при декларирането на земеделската площ.
      Третото основание е нарушение на член 52, параграф 1 от Регламент № 1306/2013 във връзка с член 112 от Регламент № 1605/2002 (4) или член 130 от Регламент № 966/2012 (5). Общият съд грубо изопачил съществото на спора между Чешката република и Комисията и допуснал грешка при прилагане на правото, като заключил, че наложеното коригиране било свързано единствено с финансирането със задна дата на инвестициите, направени преди изпълнението на националната програма за подпомагане. Във връзка със съответната проверка Комисията упреквала Чешката република за всяко финансиране със задна дата на инвестиции в лозаро-винарския сектор. Поради това Общият съд допуснал грешка, като ни най-малко не разгледал довода на Чешката република, че финансирането със задна дата на инвестициите, направени след одобряването на националната програма за подпомагане, е в съответствие с правото на Съюза.
      Четвъртото основание е нарушение на член 52, параграф 1 от Регламент № 1306/2013 във връзка с членове 19 и 77 от Регламент № 555/2008 (6) и член 27 от Регламент № 1975/2006 (7) или член 25 от Регламент № 65/2011 (8). Жалбоподателят твърди, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е заключил, че към момента на настъпване на фактите 100 % от инвестициите, направени в лозаро-винарския сектор, е трябвало да бъдат предмет на проверки на място въпреки факта, че посредством изрична препратка към член 27 от Регламент № 1975/2006 член 77, параграф 5 от Регламент № 55/2008 позволява извършването на проверка само на извадка от направените инвестиции.

         (1)  ОВ L 173, 2016 г., стр. 59.

         (2)  Регламент (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 година относно финансирането, управлението и мониторинга на общата селскостопанска политика и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 352/78, (ЕО) № 165/94, (ЕО) № 2799/98, (ЕО) № 814/2000, (ЕО) № 1290/2005 и (ЕО) № 485/2008 на Съвета (ОВ L 347, 2013 г., стр. 549).

         (3)  Регламент (ЕО) № 1122/2009 на Комисията от 30 ноември 2009 година за определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 73/2009 на Съвета относно кръстосано спазване, модулация и интегрираната система за администриране и контрол по схемите за директно подпомагане на земеделски производители, предвидени за посочения регламент, както и за прилагане на Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета относно кръстосано спазване по предвидената схема за подпомагане на лозаро-винарския сектор (ОВ L 316, 2009 г., стр. 65).

         (4)  Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 година относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (OB L 248, 2002 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 198).

         (5)  Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 година относно финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза и за отмяна на Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета (ОВ L 298, 2012 г., стр. 1).

         (6)  Регламент (ЕО) № 555/2008 на Комисията от 27 юни 2008 година относно определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 479/2008 на Съвета относно общата организация на пазара на вино по отношение на програмите за подпомагане, търговията с трети страни, производствения потенциал и проверките в лозаро-винарския сектор (ОВ L 170, 2008 г., стр. 1)

         (7)  Регламент (ЕО) № 1975/2006 на Комисията от 7 декември 2006 година за определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 1698/2005 на Съвета по отношение на прилагането на процедури за контрол, както и кръстосано спазване по отношение на мерките за подпомагане на развитието на селските райони (ОВ L 368, 2006 г., стр. 74; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 80, стр. 192).

         (8)  Регламент (ЕС) № 65/2011 на Комисията от 27 януари 2011 година за определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 1698/2005 на Съвета по отношение на прилагането на процедури за контрол, както и кръстосано спазване по отношение на мерките за подпомагане на развитието на селските райони (ОВ L 25, 2011 г., стр. 8).


title: Дела T-274/16 и Т-275/16: Решение на Общия съд от 22 ноември 2018 г. — Saleh Thabet и др./Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки, наложени с оглед на положението в Египет — Замразяване на средства — Цели — Критерии за включване на посочените лица — Продължаване на срока на посочване на жалбоподателите в списъка на посочените лица — Фактическо основание — Възражение за незаконосъобразност — Правно основание — Пропорционалност — Право на справедлив процес — Презумпция за невиновност — Принцип на добра администрация — Грешка при прилагане на правото — Явна грешка в преценката — Право на собственост — Право на защита — Право на ефективна съдебна защита)

text:
               4.2.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/19

      Решение на Общия съд от 22 ноември 2018 г. — Saleh Thabet и др./Съвет
      (Дела T-274/16 и Т-275/16) (1)

      ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки, наложени с оглед на положението в Египет - Замразяване на средства - Цели - Критерии за включване на посочените лица - Продължаване на срока на посочване на жалбоподателите в списъка на посочените лица - Фактическо основание - Възражение за незаконосъобразност - Правно основание - Пропорционалност - Право на справедлив процес - Презумпция за невиновност - Принцип на добра администрация - Грешка при прилагане на правото - Явна грешка в преценката - Право на собственост - Право на защита - Право на ефективна съдебна защита))
      (2019/C 44/23)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател по дело T-274/16: Suzanne Saleh Thabet (Кайро, Египет) (представители: B. Kennelly, QC, J. Pobjoy, barrister, G. Martin, M. Rushton и C. Enderby Smith, solicitors)

         Жалбоподатели по дело T-275/16: Gamal Mohamed Hosni Elsayed Mubarak (Кайро), Alaa Mohamed Hosni Elsayed Mubarak (Кайро), Heidy Mahmoud Magdy Hussein Rasekh (Кайро), Khadiga Mahmoud El Gammal (Кайро) (представители: B. Kennelly, J. Pobjoy, G. Martin, M. Rushton и C. Enderby Smith)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: първоначално S. Kyriakopoulou и M. Veiga, впоследствие S. Kyriakopoulou и J. Kneale)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на: първо, Решение (ОВППС) 2016/411 на Съвета от 18 март 2016 година за изменение на Решение 2011/172/ОВППС относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Египет (ОВ L 74, 2016 г., стр. 40), второ, Решение (ОВППС) 2017/496 на Съвета от 21 март 2017 година за изменение на Решение 2011/172/ОВППС относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Египет (ОВ L 76, 2017 г., стр. 22), и, трето, Регламент за изпълнение (ЕС) 2017/491 на Съвета от 21 март 2017 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 270/2011 относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Египет (ОВ L 76, 2017 г., стр. 10), в частта, в която посочените актове се отнасят до жалбоподателите.

         Диспозитив

                  1)

                  Съединява дела T-274/16 и T-275/16 за целите на настоящото решение.

                  2)

                  Отхвърля жалбите.

                  3)

                  Осъжда г-жа Suzanne Saleh Thabet, г-н Gamal Mohamed Hosni Elsayed Mubarak, г-н Alaa Mohamed Hosni Elsayed Mubarak, г-жа Heidy Mahmoud Magdy Hussein Rasekh и г-жа Khadiga Mahmoud El Gammal да заплатят съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 270, 25.7.2016 г.


title: Съединени дела T-314/16 и T-435/16: Решение на Общия съд от 27 ноември 2018 г. — VG/Комисия (Достъп до документи — Регламент (ЕО) № 1049/2001 — Документи и информация, отнасящи се до решение на Комисията да сложи край на „писмо за съгласие и членство в Team Europe“ — Отказ за предоставяне на достъп — Изключение, свързано със защитата на частния живот и на физическите лица — Защита на личните данни — Регламент (ЕО) № 45/2001 — Отказ за предаване — Членове 7, 47 и 48 от Хартата на основните права — Извъндоговорна отговорност)

text:
               4.2.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/20

      Решение на Общия съд от 27 ноември 2018 г. — VG/Комисия
      (Съединени дела T-314/16 и T-435/16) (1)

      ((Достъп до документи - Регламент (ЕО) № 1049/2001 - Документи и информация, отнасящи се до решение на Комисията да сложи край на „писмо за съгласие и членство в Team Europe“ - Отказ за предоставяне на достъп - Изключение, свързано със защитата на частния живот и на физическите лица - Защита на личните данни - Регламент (ЕО) № 45/2001 - Отказ за предаване - Членове 7, 47 и 48 от Хартата на основните права - Извъндоговорна отговорност))
      (2019/C 44/24)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподателка: VG, в качеството на универсален правоприемник на MS (представители: първоначално L. Levi и M. Vandenbussche, а впоследствие L. Levi, адвокати)

         Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално F. Clotuche-Duvieusart и A. Simon, а впоследствие F. Clotuche-Duvieusart и B. Mongin)

         Предмет

      От една страна, искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на решенията на Комисията от 2 февруари и 19 април 2016 г., с които се отхвърля заявлението за достъп на MS до отнасящи се до него документи, и от 16 юни 2016 г., с което се отхвърля искането да му бъдат предадени отнасящите се до него лични данни в документите, посочени в това заявление за достъп, и от друга страна, искане на основание член 268 ДФЕС за присъждане на обезщетение за вредите, които се твърди, че е претърпял MS вследствие на този отказ за предоставяне на достъп и за предаване

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя решението на Европейската комисия от 16 юни 2016 г., с което се отхвърля искането на MS да му бъдат предадени определени лични данни.

                  2)

                  Осъжда Комисията да заплати на VG, в качеството и на универсален правоприемник на MS, сумата от 5 000 EUR.

                  3)

                  Отхвърля жалбата в останалата и част.

                  4)

                  VG и Комисията понасят направените от тях съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 63, 27.2.2017 г.


title: Дело T-329/16: Решение на Общия съд от 5 декември 2018 г. — Bristol-Myers Squibb Pharma/Комисия и ЕМА (Лекарствени продукти за хуманна употреба — Лекарствени продукти сираци — Решение, по силата на което „Elotuzumab“ не може вече да носи обозначението на лекарствен продукт сирак — Решение, в което се приема, че лекарственият продукт вече не отговаря на критериите, за да носи въпросното обозначение — Разрешително за пускане на пазара на лекарствения продукт за хуманна употреба „Empliciti“ („Elotuzumab“) — Член 5, параграф 12, буква б) от Регламент (ЕО) № 141/2000 — Член 5, параграф 8 от Регламент № 141/2000 — Задължение за мотивиране)

text:
               4.2.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/21

      Решение на Общия съд от 5 декември 2018 г. — Bristol-Myers Squibb Pharma/Комисия и ЕМА
      (Дело T-329/16) (1)

      ((Лекарствени продукти за хуманна употреба - Лекарствени продукти сираци - Решение, по силата на което „Elotuzumab“ не може вече да носи обозначението на лекарствен продукт сирак - Решение, в което се приема, че лекарственият продукт вече не отговаря на критериите, за да носи въпросното обозначение - Разрешително за пускане на пазара на лекарствения продукт за хуманна употреба „Empliciti“ („Elotuzumab“) - Член 5, параграф 12, буква б) от Регламент (ЕО) № 141/2000 - Член 5, параграф 8 от Регламент № 141/2000 - Задължение за мотивиране))
      (2019/C 44/25)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Bristol-Myers Squibb Pharma EEIG (Ъксбридж, Обединено кралство) (представители: P. Bogaert и B. Van Vooren, адвокати, и B. Kelly, solicitor)

         Ответник: Европейска комисия (представители: A. Sipos и K. Petersen) и Европейска агенция по лекарствата (представители: N. Rampal Olmedo, M. Tovar Gomis, T. Jabłoński и S. Drosos)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на акт на Комисията, с който „Elotuzumab“ е заличен от общностния регистър на лекарствените продукти сираци за хуманна употреба, или на евентуалния акт на Комисията или EMA, в който се приема, че „Elotuzumab“ вече не отговаря на критериите, за да носи обозначението на лекарствен продукт сирак, към момента на издаването на разрешителното за пускане на пазара на лекарствения продукт „Empliciti“ („Elotuzumab“), съгласно Регламент (ЕО) № 141/2000 на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 1999 година за лекарствата сираци (ОВ L 18, 2000 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 5, стр. 233)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Европейската комисия да заплати всички съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 314, 29.8.2016 г.


title: Дело T-459/16: Решение на Общия съд от 29 ноември 2018 г. — Испания/Комисия (ЕФГЗ и ЕЗФРСР — Изключени от финансиране разходи — Член 31 от Регламент (ЕО) № 1290/2005 — Регламент (ЕО) № 73/2009 — Нередности на ИСАК — Постоянни пасища — Риск за фонда — Документ VI/5330/97 — Член 73 а, параграф 2 а от Регламент (ЕО) № 796/2004 — Член 81, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1122/2009 — Член 137 от Регламент № 73/2009 — Фиксирани корекции от 25 и от 10 %)

text:
               4.2.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/21

      Решение на Общия съд от 29 ноември 2018 г. — Испания/Комисия
      (Дело T-459/16) (1)

      ((ЕФГЗ и ЕЗФРСР - Изключени от финансиране разходи - Член 31 от Регламент (ЕО) № 1290/2005 - Регламент (ЕО) № 73/2009 - Нередности на ИСАК - Постоянни пасища - Риск за фонда - Документ VI/5330/97 - Член 73 а, параграф 2 а от Регламент (ЕО) № 796/2004 - Член 81, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1122/2009 - Член 137 от Регламент № 73/2009 - Фиксирани корекции от 25 и от 10 %))
      (2019/C 44/26)
      Език на производството: испански

         Страни

         Жалбоподател: Кралство Испания (представител: M. Sampol Pucurull)

         Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално D. Triantafyllou, впоследствие I. Galindo Martín, N. Ruiz García и A. Sauka)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за частична отмяна на Решение за изпълнение (ЕС) 2016/1059 на Комисията от 20 юни 2016 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (ОВ L 173, 2016 г., стp. 59)

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя Решение за изпълнение (ЕС) 2016/1059 на Комисията от 20 юни 2016 г. за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) в частта му относно финансовата корекция, наложена на Кралство Испания, доколкото то налага

                              —

                              фиксирана корекция от 25 % по отношение на пасищата в гористите екосистеми dehesa за периода 2010 — 2013 г. и

                              —

                              фиксирана корекция от 10 % по отношение на пасищата в гористи местности, декларирани от „фермерите“ за периода 2010 — 2013 г.

                  2)

                  Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

                  3)

                  Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 392, 24.10.2016 г.


title: Дело T-517/16: Решение на Общия съд от 4 декември 2018 г. — Janoha и др./Комисия (Публична служба — Договорно наети служители — Реформа на Правилника от 1 януари 2004 г. — Член 6 от приложение X към Правилника — Свързани с предоставянето на дни отпуск нови разпоредби, приложими по отношение на длъжностните лица на служба в трета страна — Възражение за незаконосъобразност — Член 10, десета алинея от Правилника — Членове 7 и 33 от Хартата на основните права — Равно третиране — Придобити права — Оправдани правни очаквания — Правна сигурност — Злоупотреба с власт)

text:
               4.2.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/22

      Решение на Общия съд от 4 декември 2018 г. — Janoha и др./Комисия
      (Дело T-517/16) (1)

      ((Публична служба - Договорно наети служители - Реформа на Правилника от 1 януари 2004 г. - Член 6 от приложение X към Правилника - Свързани с предоставянето на дни отпуск нови разпоредби, приложими по отношение на длъжностните лица на служба в трета страна - Възражение за незаконосъобразност - Член 10, десета алинея от Правилника - Членове 7 и 33 от Хартата на основните права - Равно третиране - Придобити права - Оправдани правни очаквания - Правна сигурност - Злоупотреба с власт))
      (2019/C 44/27)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподатели: Andrea Janoha (Christ Church, Барбадос) и 5 други жалбоподатели, чиито имена са посочени в приложението към решението (представител: O. Mader, avocat)

         Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално J. Currall и G. Gattinara, впоследствие G. Gattinara и A.-C. Simon)

         Встъпила страна в подкрепа на ответника: Съвет на Европейския съюз (представители: първоначално M. Bauer и M. Veiga, впоследствие M. Bauer и R. Meyer)

         Предмет

      Искане на основание член 270 ДФЕС за отмяна на решенията, с които се намалява броя на дните годишен отпуск на жалбоподателите, считано от 2014 г.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда г-н Andrea Janoha и другите договорно наети служители от Европейската комисия, чиито имена са посочени в приложението, да понесат, наред с направените от тях съдебни разноски, и тези на Комисията.

                  3)

                  Съветът на Европейския съюз понася направените от него съдебни разноски.

         (1)  OВ C 388 от 3.11.2014 (дело, първоначално регистрирано пред Съда на публичната служба на Европейския съюз под номер F-86/14 и прехвърлено на Общия съд на Европейския съюз на 1.9.2016).


title: Дело T-560/16: Решение на Общия съд от 4 декември 2018 г. — Schneider/EUIPO (Публична служба — Срочно наети служители — Вътрешна реорганизация на службите на EUIPO — Преразпределение — Правно основание — Член 7 от Статута — Интерес на службата — Съществено изменение на задачите — Еквивалентност на длъжностите — Прикрита санкция — Злоупотреба с власт — Право на изслушване — Задължение за мотивиране)

text:
               4.2.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/24

      Решение на Общия съд от 4 декември 2018 г. — Schneider/EUIPO
      (Дело T-560/16) (1)

      ((Публична служба - Срочно наети служители - Вътрешна реорганизация на службите на EUIPO - Преразпределение - Правно основание - Член 7 от Статута - Интерес на службата - Съществено изменение на задачите - Еквивалентност на длъжностите - Прикрита санкция - Злоупотреба с власт - Право на изслушване - Задължение за мотивиране))
      (2019/C 44/29)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Gregor Schneider (Аликанте, Испания) (представител: H. Tettenborn, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: A. Lukošiūtė, подпомаган от B. Wägenbaur, адвокат)

         Предмет

      Искане на основание член 270 ДФЕС за отмяната на решението на изпълнителния директор на EUIPO от 2 октомври 2014 г. да премести жалбоподателя от отдел „Международно сътрудничество и правни въпроси“ в отдел „Операции“ на службата

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда г-н Gregor Schneider да понесе, освен направените от него съдебни разноски и тези на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO).

         (1)  ОВ C 328, 5.10.2015 г. (дело, първоначално регистрирано пред Съда на публичната служба на Европейския съюз под номер F-116/15 и прехвърлено на Общия съд на Европейския съюз на 1.9.2016 г.).


title: Дело T-688/16: Решение на Общия съд от 22 ноември 2018 г. — Janssen-Cases/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Наемане на работа — Обявление за свободна длъжност — Медиатор на Комисията — Компетентен орган по назначаването — Делегиране на правомощия — Процедура — Консултации с Комитета по персонала — Отговорност)

text:
               4.2.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/24

      Решение на Общия съд от 22 ноември 2018 г. — Janssen-Cases/Комисия
      (Дело T-688/16) (1)

      ((Публична служба - Длъжностни лица - Наемане на работа - Обявление за свободна длъжност - Медиатор на Комисията - Компетентен орган по назначаването - Делегиране на правомощия - Процедура - Консултации с Комитета по персонала - Отговорност))
      (2019/C 44/30)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Mercedes Janssen-Cases (Брюксел, Белгия) (представители: първоначално J.-N. Louis и N. de Montigny, впоследствие J.-N. Louis, адвокати)

         Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално C. Berardis-Kayser и G. Berscheid, впоследствие G. Berscheid и L. Radu Bouyon)

         Предмет

      Искане на основание член 270 ДФЕС, от една страна, за отмяна на решението на Комисията от 15 юни 2016 г. за назначаване на W като медиатор на Комисията и докладна записка от 16 юни 2016 г., с която Комисията уведомява жалбоподателката за резултата от процедурата за подбор, и от друга страна, за обезщетение на вредите, които жалбоподателката твърди, че е претърпяла

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя решението на Европейската комисия от 15 юни 2016 г. за назначаване на W като медиатор на Комисията и докладна записка от 16 юни 2016 г., с която Комисията уведомява г-жа Mercedes Janssen-Cases за резултата от процедурата за подбор за тази длъжност.

                  2)

                  Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

                  3)

                  Осъжда Комисията да заплати съдебните разноски, включително тези за обезпечителното производство.

         (1)  ОВ C 410, 7.11.2016 г.


title: Дело T-811/16: Решение на Общия съд от 29 ноември 2018 г. — Di Bernardo/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Назначаване — Обявление за конкурс — Конкурс на общо основание — Невключване в списъка с резерви — Задължение за мотивиране — Професионален опит — Отговорност)

text:
               4.2.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/26

      Решение на Общия съд от 29 ноември 2018 г. — Di Bernardo/Комисия
      (Дело T-811/16) (1)

      ((Публична служба - Длъжностни лица - Назначаване - Обявление за конкурс - Конкурс на общо основание - Невключване в списъка с резерви - Задължение за мотивиране - Професионален опит - Отговорност))
      (2019/C 44/32)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Danilo Di Bernardo (Брюксел, Белгия) (представители: S. Orlandi и T. Martin, avocats)

         Ответник: Европейска комисия (представители: G. Gattinara и L. Radu Bouyon)

         Предмет

      Жалба на основание член 270 ДФЕС, с която се иска, от една страна, отмяна на решението на конкурсната комисия на конкурс на общо основание EPSO/AST-SC/03/15 от 10 август 2016 г. да не включи жалбоподателя в списъка с резерви за назначаване на секретари/деловодители от степен SC 1 в областта на финансовата подкрепа, и от друга страна, обезщетение за вредите, които жалбоподателят твърди, че е претърпял

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя решението на конкурсната комисия на конкурс на общо основание EPSO/AST-SC/03/15 от 10 август 2016 г. да не включи г-н Danilo Di Bernardo в списъка с резерви за назначаване на секретари/деловодители от степен SC 1 в областта на финансовата подкрепа.

                  2)

                  Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

                  3)

                  Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 30, 30.1.2017 г.


title: Дело T-829/16: Решение на Общия съд от 27 ноември 2018 г. — Mouvement pour une Europe des nations et des libertés/Парламент (Институционална правна уредба — Европейски парламент — Решение, с което се обявява, че определени разходи на политическа партия не отговарят на условията за получаване на безвъзмездни средства за финансовата 2015 г. — Право на добра администрация — Правна сигурност — Регламент (ЕО) № 2004/2003 — Забрана за непряко финансиране на национална политическа партия)

text:
               4.2.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/26

      Решение на Общия съд от 27 ноември 2018 г. — Mouvement pour une Europe des nations et des libertés/Парламент
      (Дело T-829/16) (1)

      ((Институционална правна уредба - Европейски парламент - Решение, с което се обявява, че определени разходи на политическа партия не отговарят на условията за получаване на безвъзмездни средства за финансовата 2015 г. - Право на добра администрация - Правна сигурност - Регламент (ЕО) № 2004/2003 - Забрана за непряко финансиране на национална политическа партия))
      (2019/C 44/33)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Mouvement pour une Europe des nations et des libertés (Париж, Франция) (представител: A. Varaut, avocat)

         Ответник: Европейски парламент (представители: C. Burgos и S. Alves)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на решението на Европейския парламент от 12 септември 2016 г., с което се обявява, че определени разходи не отговарят на условията за получаване на безвъзмездни средства за финансовата 2015 г.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Mouvement pour une Europe des nations et des libertés понася направените от него съдебни разноски и тези на Европейския парламент.

         (1)  ОВ C 22, 23.1.2017 г.


title: Дело T-875/16: Решение на Общия съд от 5 декември 2018 г. — Falcon Technologies International/Комисия (Достъп до документи — Регламент (ЕО) № 1049/2001 — Доклад за оценка на нотифициран орган по смисъла на законодателството в областта на ЕО декларация за съответствие на медицински изделия — Отказ за предоставяне на достъп — Изключение, свързано със защитата на търговски интереси — Задължение за конкретно и индивидуално разглеждане — По-висш обществен интерес — Отказ за предоставяне на частичен достъп)

text:
               4.2.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/27

      Решение на Общия съд от 5 декември 2018 г. — Falcon Technologies International/Комисия
      (Дело T-875/16) (1)

      ((Достъп до документи - Регламент (ЕО) № 1049/2001 - Доклад за оценка на нотифициран орган по смисъла на законодателството в областта на ЕО декларация за съответствие на медицински изделия - Отказ за предоставяне на достъп - Изключение, свързано със защитата на търговски интереси - Задължение за конкретно и индивидуално разглеждане - По-висш обществен интерес - Отказ за предоставяне на частичен достъп))
      (2019/C 44/34)
      Език на производството: италиански

         Страни

         Жалбоподател: Falcon Technologies International (Рас ал-Хайма, Обединени арабски емирства) (представители: R. Sciaudone и G. Arpea, адвокати)

         Ответник: Европейска комисия (представители: J. Baquero Cruz и D. Nardi)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение C(2016) 6722 окончателен на Комисията от 14 октомври 2016 г., с което се отказва достъп на жалбоподателя до документ ГД (Здравеопазване) 2015-7552

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя Решение C(2016) 6722 окончателен на Комисията от 14 октомври 2016 г. в частта, в която се отказва частичен достъп до документ ГД (Здравеопазване) 2015-7552.

                  2)

                  Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

                  3)

                  Falcon Technologies International LLC и Европейската комисия понасят направените от тях съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 46, 13.2.2017 г.


title: Дело T-31/17: Решение на Общия съд от 22 ноември 2018 г. — Португалия/Комисия (ЕФГЗ — Разходи, които са изключени от финансиране — Специфични мерки в най-отдалечените райони — Член 12, буква в) от Регламент (ЕО) № 247/2006 — Техническа помощ — Контролни дейности — Процесуални гаранции — Оправдани правни очаквания)

text:
               4.2.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/28

      Решение на Общия съд от 22 ноември 2018 г. — Португалия/Комисия
      (Дело T-31/17) (1)

      ((ЕФГЗ - Разходи, които са изключени от финансиране - Специфични мерки в най-отдалечените райони - Член 12, буква в) от Регламент (ЕО) № 247/2006 - Техническа помощ - Контролни дейности - Процесуални гаранции - Оправдани правни очаквания))
      (2019/C 44/35)
      Език на производството: португалски

         Страни

         Жалбоподател: Португалска република (представители: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo, J. Saraiva de Almeida и A. Tavares de Almeida)

         Ответник: Европейска комисия (представители: B. Rechena и A. Sauka)

         Предмет

      Жалба на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение за изпълнение (ЕС) 2016/2018 на Комисията от 15 ноември 2016 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (ОВ L 312, 2016 г., стр. 26), доколкото с него се изключва финансирането по отношение на Португалската република на сумите в размер на 460 202,73 EUR и на 200 000 EUR (бюджетна позиция: 6701)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Португалската република да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 104, 3.4.2017 г.


title: Дело T-152/17: Решение на Общия съд от 5 декември 2018 г. — Sumner/Комисия (Достъп до документи — Регламент (ЕО) № 1049/2001 — Документи, отнасящи се до производство за установяване на неизпълнение на задължения, образувано от Комисията срещу Ирландия — Отказ да се предостави достъп — Изключение, свързано със защитата на дейностите по инспектиране, разследване и одит — Обща презумпция — По-висш обществен интерес)

text:
               4.2.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/28

      Решение на Общия съд от 5 декември 2018 г. — Sumner/Комисия
      (Дело T-152/17) (1)

      ((Достъп до документи - Регламент (ЕО) № 1049/2001 - Документи, отнасящи се до производство за установяване на неизпълнение на задължения, образувано от Комисията срещу Ирландия - Отказ да се предостави достъп - Изключение, свързано със защитата на дейностите по инспектиране, разследване и одит - Обща презумпция - По-висш обществен интерес))
      (2019/C 44/36)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Loreto Sumner (Лейкслип, Ирландия) (представители: J. MacGuill и E. Martin-Vignerte, solicitors)

         Ответник: Европейска комисия (представители: C. Ehrbar и M. Konstantinidis)

         Встъпила страна в подкрепа на ответника: Ирландия (представители: първоначално A. Joyce и L. Williams, впоследствие A. Joyce, M. Browne и G. Hodge, подпомагани от A. Carroll, barrister)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение C (2017) 247 окончателен на Комисията от 13 януари 2017 г., с което се отказва достъп до документите по производството за установяване неизпълнение на задължения 2014/4131 срещу Ирландия във връзка с прилагането на Директива 2003/88/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време (ОВ L 299, 2003 г., стр. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 3)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда г-жа Loreto Sumner да заплати съдебните разноски.

                  3)

                  Ирландия понася направените от нея съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 144, 8.5.2017 г.


title: Дело T-161/17: Решение на Общия съд от 28 ноември 2018 г. — Le Pen/Парламент (Правна уредба, свързана с разноските и надбавките на членовете на Европейския парламент — Надбавки за парламентарни сътрудници — Възстановяване на недължимо платените суми — Компетентност на генералния секретар — Право на защита — Оправдани правни очаквания — Задължение за мотивиране — Равно третиране — Злоупотреба с власт — Фактическа грешка — Пропорционалност)

text:
               4.2.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/29

      Решение на Общия съд от 28 ноември 2018 г. — Le Pen/Парламент
      (Дело T-161/17) (1)

      ((Правна уредба, свързана с разноските и надбавките на членовете на Европейския парламент - Надбавки за парламентарни сътрудници - Възстановяване на недължимо платените суми - Компетентност на генералния секретар - Право на защита - Оправдани правни очаквания - Задължение за мотивиране - Равно третиране - Злоупотреба с власт - Фактическа грешка - Пропорционалност))
      (2019/C 44/37)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Marion Le Pen (Сен-Клу, Франция) (представители: първоначално M. Ceccaldi и J.-P. Le Moigne, впоследствие M. Ceccaldi и накрая R. Bosselut, avocats)

         Ответник: Европейски парламент (представители: G. Corstens и S. Seyr)

         Предмет

      Искане по член 263 ДФЕС за отмяна на решението на генералния секретар на Парламента от 6 януари 2017 г. относно събирането от жалбоподателя на сума в размер на 41 554 EUR, недължимо изплатена за парламентарни сътрудници, и на съответното дебитно известие от 11 януари 2017 г.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Г-жа Marion Le Pen поема направените от нея съдебни разноски и тези на Европейския парламент.

         (1)  ОВ C 151, 15.5.2017 г.


title: Дело T-214/17: Решение на Общия съд от 29 ноември 2018 г. — Out of the blue/EUIPO — Dubois и MFunds USA (FUNNY BANDS) (Марка на Европейския съюз — Производство по обявяване на недействителност — Словна марка на Европейския съюз „FUNNY BANDS“ — Абсолютни основания за отказ — Член 7, параграф 1, букви б) и в) и член 52, параграф 1, буква a) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 7, параграф 1, букви б) и в) и член 59, параграф 1, буква a) от Регламент (EС) 2017/1001)

text:
               4.2.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/30

      Решение на Общия съд от 29 ноември 2018 г. — Out of the blue/EUIPO — Dubois и MFunds USA (FUNNY BANDS)
      (Дело T-214/17) (1)

      ((Марка на Европейския съюз - Производство по обявяване на недействителност - Словна марка на Европейския съюз „FUNNY BANDS“ - Абсолютни основания за отказ - Член 7, параграф 1, букви б) и в) и член 52, параграф 1, буква a) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 7, параграф 1, букви б) и в) и член 59, параграф 1, буква a) от Регламент (EС) 2017/1001))
      (2019/C 44/38)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Out of the blue KG (Лилиентал, Германия) (представители: G. Hasselblatt, V. Töbelmann и A. Zarm, avocats)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: T. Frydendahl, J. Ivanauskas и D. Walicka)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Frédéric Dubois (Лан, Белгия) и MFunds USA LLC (Маями Бийч, Флорида, Съединени щати)

         Предмет

      Жалба срещу решение на втори апелативен състав на EUIPO от 20 януари 2017 г. (преписка R 1081/2016-2) в производство по обявяване на недействителност между, от една страна, Out of the blue, и от друга страна, Frédéric Dubois и MFunds USA

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя решението на втори апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 20 януари 2017 г. (преписка R 1081/2016-2) в частта му, с която се отхвърля жалбата срещу решението на отдела по отмяна за отхвърляне на искането за обявяване на недействителност на словната марка на Европейския съюз „FUNNY BANDS“ за „благородни метали и техните сплави, както и изделия от тях или покрити с тях, невключени в други класове; бижутерия, бижута; пръстени [бижутерия]; пръстени (халки) [бижутерия]; гривни [бижутерия]; огърлици [бижутерия]; халки за ключове [халки за ключове с дребни украшения или декоративни накрайници]“ от клас 14, „латекс (каучуков), гутаперча, гума и изделия от тези материали, невключени в други класове; гъвкави тръби, неметални; каучукови пръстени; гума, необработена или полуобработена; шнурове, въжета от каучук“ от клас 17 и „услуги по продажба на едро и дребно на благородни метали и техните сплави, както и изделия от тях или покрити с тях, бижутерия, бижута; пръстени [бижутерия]; пръстени (халки) [бижутерия]; гривни [бижутерия]; огърлици [бижутерия], латекс (каучуков), гутаперча, гума и изделия от тези материали, гъвкави тръби, неметални“ от клас 35.

                  2)

                  Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

                  3)

                  Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 178, 6.6.2017 г.


title: Дело T-315/17: Решение на Общия съд от 27 ноември 2018 г. — Hebberecht/ЕСВД (Публична служба — Длъжностни лица — ЕСВД — Назначаване — Длъжност ръководител на делегация на Европейския съюз в Етиопия — Решение, с което се отказва да се удължи срокът на назначението — Интерес на службата — Задължение за мотивиране — Равно третиране)

text:
               4.2.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/31

      Решение на Общия съд от 27 ноември 2018 г. — Hebberecht/ЕСВД
      (Дело T-315/17) (1)

      ((Публична служба - Длъжностни лица - ЕСВД - Назначаване - Длъжност ръководител на делегация на Европейския съюз в Етиопия - Решение, с което се отказва да се удължи срокът на назначението - Интерес на службата - Задължение за мотивиране - Равно третиране))
      (2019/C 44/40)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Chantal Hebberecht (Фурми, Франция) (представител: B. Maréchal, avocat)

         Ответник: Европейска служба за външна дейност (представители: S. Marquardt и R. Spac)

         Предмет

      Искане на основание член 270 ДФЕС, за отмяна, от една страна, на решението на ЕСВД, съобщено на жалбоподателката на 3 февруари 2017 г., с което се отхвърля подадената по административен ред жалба срещу решението на ЕСВД да не удължи срока на назначението ѝ като ръководител на делегацията на Европейския съюз в Етиопия, и от друга страна, за обезщетение за неимуществените вреди, които жалбоподателката твърди, че е претърпяла

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя решението на Европейската служба за външна дейност (ЕСВД) от 30 юни 2016 г., с което се отхвърля искането на г-жа Chantal Hebberecht за удължаване с една година на срока на нейното назначение като ръководител на делегацията на Европейския съюз в Етиопия.

                  2)

                  Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

                  3)

                  Осъжда ЕСВД да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 249, 31.7.2017 г.


title: Дело T-372/17: Решение на Общия съд от 29 ноември 2018 г. — Louis Vuitton Malletier/EUIPO — Bee-Fee Group (LV POWER ENERGY DRINK) (Марка на Европейския съюз — Производство по обявяване на недействителност — Фигуративна марка на Европейския съюз „LV POWER ENERGY DRINK“ — По — ранна фигуративна марка на Европейския съюз „LV“ — Относително основание за отказ — Член 8, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 8, параграф 5 от Регламент (ЕС) 2017/1001] — Член 53, параграф 1, буква a) от Регламент № 207/2009 [понастоящем член 60, параграф 1, буква a) от Регламент 2017/1001] — Член 75 от Регламент № 207/2009 (понастоящем член 94 от Регламент 2017/1001) — Предходни решения на EUIPO, с които се признава репутацията на по-ранната марка)

text:
               4.2.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/32

      Решение на Общия съд от 29 ноември 2018 г. — Louis Vuitton Malletier/EUIPO — Bee-Fee Group (LV POWER ENERGY DRINK)
      (Дело T-372/17) (1)

      ((Марка на Европейския съюз - Производство по обявяване на недействителност - Фигуративна марка на Европейския съюз „LV POWER ENERGY DRINK“ - По — ранна фигуративна марка на Европейския съюз „LV“ - Относително основание за отказ - Член 8, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 8, параграф 5 от Регламент (ЕС) 2017/1001] - Член 53, параграф 1, буква a) от Регламент № 207/2009 [понастоящем член 60, параграф 1, буква a) от Регламент 2017/1001] - Член 75 от Регламент № 207/2009 (понастоящем член 94 от Регламент 2017/1001) - Предходни решения на EUIPO, с които се признава репутацията на по-ранната марка))
      (2019/C 44/41)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Louis Vuitton Malletier (Париж, Франция) (представители: P. Roncaglia, G. Lazzeretti, F. Rossi и N. Parrotta, avocats)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: D. Gája)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Bee-Fee Group Ltd (Никозия, Кипър) (представител: L. Karpierz, avocat)

         Предмет

      Жалба срещу решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 29 март 2017 г. (преписка R 906/2016-4) относно производство по обявяване на недействителност между Louis Vuitton Malletier и Bee-Fee Group

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя решението на четвърти апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 29 март 2017 г. (преписка R 906/2016-4).

                  2)

                  EUIPO понася направените от нея съдебни разноски, както и половината от разноските, направени от Louis Vuitton Malletier.

                  3)

                  Bee-Fee Group Ltd понася направените от него съдебни разноски, както и половината от разноските, направени от Louis Vuitton Malletier.

         (1)  ОВ C 256, 7.8.2017 г.


title: Дело T-373/17: Решение на Общия съд от 29 ноември 2018 г. — Louis Vuitton Malletier/EUIPO — Fulia Trading (LV BET ZAKŁADY BUKMACHERSKIE) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за регистрация на фигуративна марка на Европейския съюз „LV BET ZAKŁADY BUKMACHERSKIE“ — По — ранна фигуративна марка на Европейския съюз „LV“ — Относително основание за отказ — Член 8, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 8, параграф 5 от Регламент (ЕС) 2017/1001] — Член 75 от Регламент № 207/2009 (понастоящем член 94 от Регламент 2017/1001) — Предходни решения на EUIPO, с които се признава репутацията на по-ранната марка)

text:
               4.2.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/33

      Решение на Общия съд от 29 ноември 2018 г. — Louis Vuitton Malletier/EUIPO — Fulia Trading (LV BET ZAKŁADY BUKMACHERSKIE)
      (Дело T-373/17) (1)

      ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за регистрация на фигуративна марка на Европейския съюз „LV BET ZAKŁADY BUKMACHERSKIE“ - По — ранна фигуративна марка на Европейския съюз „LV“ - Относително основание за отказ - Член 8, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 8, параграф 5 от Регламент (ЕС) 2017/1001] - Член 75 от Регламент № 207/2009 (понастоящем член 94 от Регламент 2017/1001) - Предходни решения на EUIPO, с които се признава репутацията на по-ранната марка))
      (2019/C 44/42)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Louis Vuitton Malletier (Париж, Франция) (представители: P. Roncaglia, G. Lazzeretti, F. Rossi и N. Parrotta, avocats)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: D. Gája)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Fulia Trading Ltd (Лондон, Обединено кралство) (представител: L. Karpierz, avocat)

         Предмет

      Жалба срещу решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 29 март 2017 г. (преписка R 1567/2016-4) относно производство по възражение между Louis Vuitton Malletier и Fulia Trading

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя решението на четвърти апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 29 март 2017 г. (преписка R 1567/2016-4).

                  2)

                  EUIPO понася направените от нея съдебни разноски, както и половината от разноските, направени от Louis Vuitton Malletier.

                  3)

                  Fulia Trading Ltd понася направените от него съдебни разноски, както и половината от разноските, направени от Louis Vuitton Malletier.

         (1)  ОВ C 256, 7.8.2017 г.