title: Дело T-568/15: Решение на Общия съд от 15 февруари 2017 г. — Morgese и др./EUIPO — All Star (2 STAR) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за регистрация на фигуративна марка на Европейския съюз „2 STAR“ — По-ранна фигуративна марка на Европейския съюз „ONE STAR“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               27.3.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 95/9

         Решение на Общия съд от 15 февруари 2017 г. — Morgese и др./EUIPO — All Star (2 STAR)
   (Дело T-568/15) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за регистрация на фигуративна марка на Европейския съюз „2 STAR“ - По-ранна фигуративна марка на Европейския съюз „ONE STAR“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2017/C 095/16)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Giuseppe Morgese (Барлета, Италия), Pasquale Morgese (Барлета), Felice D’Onofrio (Барлета) (представител: D. Russo, адвокат)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: J. Crespo Carrillo и G. Sakalaite-Orlovskiene)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: All Star CV (Хилверзум, Нидерландия) (представител: C. Sleep, solicitor)

      Предмет

   Жалба срещу решение на пети апелативен състав на EUIPO от 1 юли 2015 г. (преписка R 1906/2014-5) относно производство по възражение между All Star, от една страна, и MM. G. Morgese, P. Morgese и F. D’Onofrio, от друга страна

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Giuseppe Morgese, Pasquale Morgese и Felice D’Onofrio да заплатят съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 398, 30.11.2015 г.


title: Дело C-147/11: Преюдициално запитване, отправено от Upper Tribunal (Обединеното кралство) на 25 март 2011 г. — Secretary of State for Work and Pensions/Lucja Czop

text:
               21.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 152/17

         Преюдициално запитване, отправено от Upper Tribunal (Обединеното кралство) на 25 март 2011 г. — Secretary of State for Work and Pensions/Lucja Czop
   (Дело C-147/11)
   2011/C 152/31
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   Upper Tribunal

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Secretary of State for Work and Pensions

      Ответник: Lucja Czop

      Преюдициални въпроси

   В случаите, в които молителят:

               а)

               е гражданин на Република Полша;

               б)

               пристига в Обединеното кралство преди страната му да се присъедини към ЕС;

               в)

               започва да упражнява дейност като самостоятелно заето лице по смисъла на член 49 ДФЕС (предишен член 43 ЕО);

               г)

               остава в [Обединеното кралство] и продължава да упражнява дейност като самостоятелно заето лице след присъединяването;

               д)

               вече не упражнява дейност като самостоятелно заето лице, и

               е)

               в действителност упражнява родителските права върху дете, което пристига в Обединеното кралство и е включено в общата образователна система след присъединяването и след като той престава да упражнява дейност като самостоятелно заето лице,

         има ли той право да пребивава в Обединеното кралство, на основание (алтернативно или кумулативно) че:

               а)

               Регламент № 1612/68 (1) се прилага във връзка с приетото от Съда на Европейския съюз в Решение от 17 септември 2002 г. по дело Baumbast и R (C-413/99, Recueil, стр. I-1-7091), Решение от 23 февруари 2010 г. по дело Ibrahim (C-310/08, все още непубликувано в Сборника) и Решение от 23 февруари 2010 г. по дело Teixeira (C-480/08, все още непубликувано в Сборника);

               б)

               съществува общ принцип на правото на ЕС, който приравнява положението на работниците и на самостоятелно заетите лица;

               в)

               ако молителят няма такова право, би била налице пречка или възпрепятстване на свободата на установяване?

      (1)  ОВ L 257, стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 11.


title: Дело T-527/10: Жалба, подадена на 12 ноември 2010 г. — Google/СХВП — Giersch Ventures (GMail)

text:
               29.1.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 30/41

         Жалба, подадена на 12 ноември 2010 г. — Google/СХВП — Giersch Ventures (GMail)
   (Дело T-527/10)
   ()
   2011/C 30/75
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Google, Inc. (Wilmington, Съединени щати) (представители: M. Kinkeldey и A. Bognár, lawyers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Giersch Ventures LLC (Лос Анджелис, Съединените щати)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), прието на 8 септември 2010 г. по преписка R 342/2010-4, и

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка „GMail“ за стоки и услуги от класове 9, 38 и 42 — марка на Общността, регистрирана под № 5685136

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: германска словна марка „G-mail“, регистрирана под № 30666860 по-специално за стоки и услуги в класове 9, 38 и 42; германска фигуративна марка „G-mail … und die Post geht richtig ab“, регистрирана под № 30025697 за услуги от класове 38, 39 и 42

      Решение на отдела по споровете: уважава възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: жалбоподателят смята, че с обжалваното решение се нарушава член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав е допуснал грешка: (i) при визуалното сравнение между оспорваната марка и по-ранната марка, (ii) като не е взел предвид възприятието на съответните потребители, (iii) като е приел, че словните елементи от комбинираните марки създават по-голямо впечатление от визуалните елементи, отклонявайки се от съдебдната практика в тази област, (iv) като е приел, че по-ранната словна марка като цяло няма изначално слаб отличителен характер, и (v) като е приел за неотносими доводите на жалбоподателя относно по-голямото значение на визуалното сравнение спрямо фонетичното сравнение на марките.


title: Дело T-12/13: Решение на Общия съд от 11 декември 2014 г.  — Sherwin-Williams Sweden/СХВП — Akzo Nobel Coatings International (ARTI) (Марка на Общността — Производство по възражениe — Заявка за марка на Общността „ARTI“  — По-ранна марка на Бенелюкс „ARTITUDE“ и международна регистрация на по-ранната марка на Бенелюкс „ARTITUDE“  — Отказ да се регистрира марката — Вероятност от объркване — Сходство на знаците — Идентични или много сходни стоки — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               2.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 34/34

         Решение на Общия съд от 11 декември 2014 г. — Sherwin-Williams Sweden/СХВП — Akzo Nobel Coatings International (ARTI)
   (Дело T-12/13) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражениe - Заявка за марка на Общността „ARTI“ - По-ранна марка на Бенелюкс „ARTITUDE“ и международна регистрация на по-ранната марка на Бенелюкс „ARTITUDE“ - Отказ да се регистрира марката - Вероятност от объркване - Сходство на знаците - Идентични или много сходни стоки - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2015/C 034/38)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Sherwin-Williams Sweden AB (Мерща, Швеция) (представител: L.-E. Ström, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: J. Crespo Carrillo)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Akzo Nobel Coatings International BV (Арнхем, Нидерландия)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 18 октомври 2012 г. (преписка R 2085/2011-1), постановено в производство по възражение между Akzo Nobel Coatings International BV и Sherwin-Williams Sweden Group AB

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Sherwin-Williams Sweden AB да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 86, 23.3.2013 г.


title: Дело T-697/14: Определение на Общия съд от 9 март 2017 г. — MIP Metro/EUIPO — Associated Newspapers (METRO)

text:
               8.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 144/61

         Определение на Общия съд от 9 март 2017 г. — MIP Metro/EUIPO — Associated Newspapers (METRO)
   (Дело T-697/14) (1)

   (2017/C 144/87)
   Език на производството: немски
   Председателят на шести състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 409, 17.11.2014 г.


title: Дело T-461/07: Жалба, подадена на 19 декември 2007 г. — Visa Europe and Visa International Service Association/Комисия

text:
               23.2.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 51/49

         Жалба, подадена на 19 декември 2007 г. — Visa Europe and Visa International Service Association/Комисия
   (Дело T-461/07)
   (2008/C 51/91)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподатели: Visa Europe Ltd (Лондон, Обединеното Кралство) и Visa International Service Association (Wilmington, Съединени американски щати) (представители: S. Morris, QC, H. Davies, Barrister, A. Howard, Barrister, V. Davies, Solicitor и H. Masters, Solicitor)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателите

               —

               Да се отмени Решението в неговата цялост или, при условията на евентуалност,

               —

               да се отмени член 2 от Решението в неговата цялост или, при условията на евентуалност, определената в него глоба да се намали съответно, и

               —

               да се осъди Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   С жалбата си по член 230 ЕО Visa Europe и Visa International Service Association (наричани по-нататък „Visa“) искат отмяна на Решение C(2007)4471 окончателен на Комисията от 3 октомври 2007 г. във връзка с процедура по член 81 ЕО (Преписка COMP/D1/37860 — Morgan Stanley/Visa International и Visa Europe) доколкото, от една страна, с него е установено, че Visa е нарушило член 81 ЕО и член 53 от Споразумението за ЕИП като е отказало да приеме Morgan Stanley Bank International Limited (наричано по-нататък „Morgan Stanley“) за член на Visa Europe преди 22 септември 2006 г., тъй като то е притежавало и управлявало конкурентна система за банкови карти и, от друга страна, доколкото с него на жалбоподателите е наложена глоба от 10,2 милиона EUR.
   Visa повдига три правни основания във връзка със заключението на Комисията, че е налице нарушение. То твърди по-специално, че изводът на Комисията, че неприемането на Morgan Stanley за член на Visa представлява значително ограничаване на конкуренцията съгласно член 81, параграф 1 ЕО, е опорочен от явни грешки при прилагане на правото и твърди, че Комисията не е представила достатъчно доказателства в негова подкрепа.

               а)

               Първо, твърди се, че Комисията е използвала погрешен правен и икономически критерий за прилагането на горепосочената разпоредба, а именно, че е имало „възможност за по-нататъшна конкуренция“, като по този начин е достигнала до погрешна преценка на фактите и погрешна икономическа оценка относно предполагаемите последици от неприемането на Morgan Stanley. Според Visa, в действителност Morgan Stanley не е било възпрепятствано да навлезе на съответния пазар („пазарът на приемане на плащания в Обединеното кралство“).

               б)

               Второ, твърди се, че Комисията е допуснала съществено процесуално нарушение като променила позицията си относно ограничаващите последици на етапа на приемане на решението, без да даде възможност на Visa да даде становище по внесените промени.

               в)

               Трето, поддържа се, че дори Morgan Stanley да е било възпрепятствано да навлезе на пазара на приемане на плащания в Обединеното кралство, не са били налице достатъчно антиконкурентни последици.

         Във връзка с наложената глоба Visa повдига следните правни основания по член 229 ЕО:

               а)

               В съответствие с прилагането на основни принципи на общностното право спрямо конкретните обстоятелства по делото и съществуващата несигурност относно незаконосъобразността на неприемането на Morgan Stanley, Комисията не трябвало въобще да налага глоба на Visa. Всъщност Visa смята, че е нямало основание за налагането на глобата, като се има предвид, че Комисията е била уведомена за разглежданото споразумение съгласно Регламент (ЕИО) № 17/62 (1) и че правомощието за налагане на глоба съгласно Регламент (ЕО) № 1/2003 (2) било породено единствено поради голямото закъснение на Комисията при административната процедура.

               б)

               При условията на евентуалност, според Visa Комисията допуснала редица грешки при прилагане на правото и грешки в преценката по отношение на равнището на глобата, която е можела да наложи законосъобразно на жалбоподателите. Въз основа на това Visa поддържа, че глоба в размер на 10,2 милиона EUR била явно прекомерна и несъразмерна, като не отчитала наличието на основателно съмнение по отношение на незаконосъобразността на поведението на Visa.

         Накрая, Visa претендира, че Комисията е имала право да й наложи глоба единствено за периода, за който е било доказано, че Morgan Stanley е било възпрепятствано да навлезе на пазара на приемане на плащания в Обединеното кралство. Дори по-ранният отказ на Visa да приеме Morgan Stanley за член на Visa да можел да промени условията на конкуренцията на съответния пазар, това нямало да е така след този период, поради което в съответствие с Насоките относно определянето на размера на глобите от 1998 г. Комисията не трябвало да прилага коефициент за продължителност.

      (1)  Съвет на ЕИО: Регламент № 17: Първи регламент за прилагане на членове 85 и 86 от Договора (ОВ 13, стр. 204; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 3.

      (2)  Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).


title: Дело T-453/12: Решение на Общия съд от 16 октомври 2013 г. — Zoo Sport/СХВП — K-2 (ZOOSPORT) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „ZOOSPORT“ — По-ранна словна марка на Общността „ZOOT“ и по-ранна фигуративна марка на Общността „SPORTS ZOOT SPORTS“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               30.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 352/15

         Решение на Общия съд от 16 октомври 2013 г. — Zoo Sport/СХВП — K-2 (ZOOSPORT)
   (Дело T-453/12) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „ZOOSPORT“ - По-ранна словна марка на Общността „ZOOT“ и по-ранна фигуративна марка на Общността „SPORTS ZOOT SPORTS“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2013/C 352/28
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Zoo Sport Ltd (Лийдс, Обединено кралство) (представител: I. Rungg, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Folliard-Monguiral)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: K-2 Corp. (Сиатъл, Съединени щати) (представител: M. Graf, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 9 август 2012 г. (преписка R 1119/2011-4), постановено в производство по възражение със страни K-2 Corp. и Zoo Sport Ltd.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Zoo Sport Ltd да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 26, 26.1.2013 г.


title: Дело F-88/07: Определение на Съда на публичната служба (трети състав) 12 ноември 2008 г. — Domínguez González/Комисия (Публична служба — Технически сътрудник — Възражение за неподсъдност — Възражение за недопустимост — Липса на компетентност на Съда на публичната служба)

text:
               1.5.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 102/40

         Определение на Съда на публичната служба (трети състав) 12 ноември 2008 г. — Domínguez González/Комисия
   (Дело F-88/07) (1)

   (Публична служба - Технически сътрудник - Възражение за неподсъдност - Възражение за недопустимост - Липса на компетентност на Съда на публичната служба)
   2009/C 102/59
   Език на производството: испански

      Страни

      Ишец: Juan Luís Domínguez González (Херона, Испания) (представители: първоначално R. Nicolazzi Angelats, а впоследствие R. Nicolazzi Angelats и M.-C. Oller Gil, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: J. Currall и L. Lozano Palacios)

      Предмет

   Искане за обезщетение за вредите, които ищецът твърди, че е претърпял от прекратяването на неговия трудов договор с ECHO вследствие на медицинския преглед.

      Диспозитив

               1)

               Съдът на публичната служба не е компетентен да разгледа иска.

               2)

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 37, 9.2.2008, стр. 34


title: Дело C-187/09: Решение на Съда (пети състав) от 10 декември 2009г. — Европейска комисия/Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (Неизпълнение на задължения от държава членка — Директива 2006/40/ЕО — Климатизация на моторни превозни средства — Непълно транспониране)

text:
               30.1.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/15

         Решение на Съда (пети състав) от 10 декември 2009г. — Европейска комисия/Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия
   (Дело C-187/09) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 2006/40/ЕО - Климатизация на моторни превозни средства - Непълно транспониране)
   2010/C 24/25
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: O. Beynet и S. Walker)

      Ответник: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представител: S. Ossowski)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Неприемане в предвидения срок на необходимите разпоредби за съобразяване с Директива 2006/40/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 май 2006 година относно емисиите на климатични системи в моторни превозни средства и за изменение на Директива 70/156/ЕИО на Съвета (ОВ L 161, стp.12, Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 16, стр.84)

      Диспозитив

               1.

               Като не е приело в предвидения срок всички законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2006/40/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 май 2006 година относно емисиите на климатични системи в моторни превозни средства и за изменение на Директива 70/156/ЕИО на Съвета, Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия не е изпълнило задълженията си по си по тази директива.

               2.

               Осъжда Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 167 от 18.7.2009 г.


title: Дело C-401/11: Преюдициално запитване, отправено от Nejvyšším správním soudem (Чешка република) на 28 юли 2011 г. — Blanka Soukupová/Ministerstvo zemědělství

text:
               22.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 311/19

         Преюдициално запитване, отправено от Nejvyšším správním soudem (Чешка република) на 28 юли 2011 г. — Blanka Soukupová/Ministerstvo zemědělství
   (Дело C-401/11)
   2011/C 311/31
   Език на производството: чешки

      Запитваща юрисдикция

   Nejvyšší správní soud

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Blanka Soukupová

      Ответник: Ministerstvo zemědělství

      Преюдициални въпроси

               1.

               Понятието „нормална пенсионна възраст“ към момента на прехвърляне на земеделско стопанство съгласно член 11 от Регламент (ЕО) № 1257/1999 на Съвета от 17 май 1999 година относно подпомагане на развитието на селските райони от Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА) и за изменение и отмяна на някои регламенти (1) може ли да се тълкува като „изискуемата за получаване на пенсия възраст“ на дадения заявител по националното право?

               2.

               При положителен отговор на първия въпрос, в съответствие с правото на Европейския съюз и с общите принципи на правото на Европейския съюз ли е възможността „нормалната пенсионна възраст“ към момента на прехвърляне на земеделско стопанство да се определя по различен начин за конкретните заявители в зависимост от техния пол и броя на отгледаните от тях деца?

               3.

               При отрицателен отговор на първия въпрос, какъв критерий следва да вземе предвид национален съд при тълкуването на понятието „нормална пенсионна възраст“ към момента на прехвърляне на земеделско стопанство съгласно член 11 от Регламент (ЕО) № 1257/1999 на Съвета от 17 май 1999 година относно подпомагане на развитието на селските райони от Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА) и за изменение и отмяна на някои регламенти?

      (1)  ОВ L 160, стр. 80; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 28, стр. 134.


title: Дело C-58/07: Иск, предявен на 7 февруари 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания

text:
               24.3.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 69/11

         Иск, предявен на 7 февруари 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания
   (Дело C-58/07)
   (2007/C 69/26)
   Език на производството: испански
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: M. Condou Durande и A. Alcover San Pedro)

      Ответник: Кралство Испания
   Искания

               —

               да се установи, че като не е приело необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобрази с Директива 2003/110/ЕО (1) на Съвета от 25 ноември 2003 г. за помощ в случаите на транзит за целите на извеждане извън територията по въздух, и във всеки случай, като не е уведомило Комисията за приемането им, Кралство Испания не е изпълнило задълженията си, произтичащи от тази Директива.

               —

               да се осъди Кралство Испания да заплати разноските.

         Правни основания и главни доводи
   Срокът, определен за привеждане на вътрешното право в съответствие с Директива 2003/110/ЕО, е изтекъл на 5 декември 2005 г.

      (1)  ОВ L 321, стр. 26.


title: Дело T-165/17: Жалба, подадена на 10 март 2017 г. — Emcur/EUIPO — Emcure Pharmaceuticals (EMCURE)

text:
               24.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/39

         Жалба, подадена на 10 март 2017 г. — Emcur/EUIPO — Emcure Pharmaceuticals (EMCURE)
   (Дело T-165/17)
   (2017/C 129/59)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Emcur Gesundheitsmittel aus Bad Ems GmbH (Бад Емс, Германия) (представител: K. Bröcker, адвокат)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Emcure Pharmaceuticals Ltd (Босари, Индия)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорна марка: словна марка на ЕС „EMCURE“ — заявка за регистрация № 12 269 049

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 13 декември 2016 г. по преписка R 790/2016-2

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009


title: Дело C-79/12: Решение на Съда (осми състав) от 21 февруари 2013 г. (преюдициално запитване от Curtea de Apel Alba Iulia — Румъния) — SC Mora IPR SRL/Direcția Generală a Finanțelor Publice Sibiu, Direcția Județeană pentru Accize și Operațiuni Vamale Sibiu (Данъчни въпроси — ДДС — Директива 2006/112/ЕО — Член 211 — Отложено плащане на ДДС при внос)

text:
               20.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 114/20

         Решение на Съда (осми състав) от 21 февруари 2013 г. (преюдициално запитване от Curtea de Apel Alba Iulia — Румъния) — SC Mora IPR SRL/Direcția Generală a Finanțelor Publice Sibiu, Direcția Județeană pentru Accize și Operațiuni Vamale Sibiu
   (Дело C-79/12) (1)

   (Данъчни въпроси - ДДС - Директива 2006/112/ЕО - Член 211 - Отложено плащане на ДДС при внос)
   2013/C 114/28
   Език на производството: румънски

      Запитваща юрисдикция

   Curtea de Apel Alba Iulia

      Страни в главното производство

      Ищец: SC Mora IPR SRL

      Ответници: Direcția Generală a Finanțelor Publice Sibiu, Direcția Județeană pentru Accize și Operațiuni Vamale Sibiu

      Предмет

   Преюдициално запитване — Curtea de Apel Alba Iulia — Тълкуване на член 211 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7) — Тълкуване на член 26, параграф 2, членове 28, 30 и член 107 ДФЕС — Право на държавите членки да разрешават отложено плащане на ДДС при внос — Допустимост на национална правна уредба, която налага непредвидено в директивата условие за издаването на сертификат за отложено плащане — Нееднократни законодателни промени, освобождаващи от плащане на ДДС само определени данъчнозадължени лица — Дискриминация — Нарушаване на забраната на митата върху вноса

      Диспозитив

   Член 211 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност трябва да се тълкува в смисъл, че допуска прилагането на правна уредба на държава членка, като разглежданата в делото по главното производство, която поставя отложеното плащане на дължимия за внесени стоки данък върху добавената стойност в зависимост от получаването на сертификат, какъвто не се изисква по силата на тази директива, стига условията за получаването на подобен сертификат да зачитат принципа на данъчен неутралитет, което запитващата юрисдикция има задачата да провери.

      (1)  ОВ C 126, 28.4.2012 г.


title: Дело T-576/14: Определение на Общия съд от 15 март 2016 г. — Larymnis Larko/Комисия (Жалба за отмяна — Държавни помощи — Приватизация — Мерки в подкрепа на длъжник на жалбоподателя — Решение, с което помощта се обявява за несъвместима с вътрешния пазар — Липса на правен интерес — Недопустимост)

text:
               2.5.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 156/43

         Определение на Общия съд от 15 март 2016 г. — Larymnis Larko/Комисия
   (Дело T-576/14) (1)

   ((Жалба за отмяна - Държавни помощи - Приватизация - Мерки в подкрепа на длъжник на жалбоподателя - Решение, с което помощта се обявява за несъвместима с вътрешния пазар - Липса на правен интерес - Недопустимост))
   (2016/C 156/57)
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Жалбоподател: Elliniki Metalleftiki kai Metallourgiki Larymnis Larko AE (Kallithea, Гърция) (представител: V. Koulouris, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: A. Bouchagiar, подпомаган от V. Chatzopoulos, avocat)

      Предмет

   Искане за отмяна на решение C (2014) 1805 на Комисията от 27 март 2014 г., в което се приема, че продажбата на някои активи, използвани от Larko General Mining & Metallurgical Company SA, не представлява държавна помощ [SA.37954 (2013/N)]

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2)

               Elliniki Metalleftiki kai Metallourgiki Larymnis Larko AE понася собствените си разноски, както и направените от Европейската комисия разноски.

      (1)  ОВ C 395, 10.11.2014 г.


title: Дело T-45/15: Решение на Общия съд от 16 март 2016 г. — Hydrex/Комисия (Договор за финансиране на проект по финансов инструмент за околната среда — Нареждане за събиране на вземане — Решение, което се ползва с изпълнителна сила по смисъла на член 299 ДФЕС — Задължение за мотивиране — Грешки в преценката — Непреодолима сила)

text:
               2.5.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 156/39

         Решение на Общия съд от 16 март 2016 г. — Hydrex/Комисия
   (Дело T-45/15) (1)

   ((Договор за финансиране на проект по финансов инструмент за околната среда - Нареждане за събиране на вземане - Решение, което се ползва с изпълнителна сила по смисъла на член 299 ДФЕС - Задължение за мотивиране - Грешки в преценката - Непреодолима сила))
   (2016/C 156/51)
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподател: Hydrex NV (Антверпен, Белгия) (представител: P. Van Eysendeyk, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: S. Lejeune и G. Wils)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение C (2015) 103 окончателен на Комисията от 12 януари 2015 г. относно нареждане № 3241405101 за събиране на вземане, издадено срещу жалбоподателя в размер на 540 721,10 EUR.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Hydrex NV понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия, включително разноските по обезпечителното производство.

      (1)  ОВ C 96, 23.3.2015 г.


title: Дело T-432/15: Определение на Общия съд от 7 март 2017 г. — Inditex/EUIPO — Ffauf (ZARA)

text:
               8.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 144/62

         Определение на Общия съд от 7 март 2017 г. — Inditex/EUIPO — Ffauf (ZARA)
   (Дело T-432/15) (1)

   (2017/C 144/91)
   Език на производството: английски
   Председателят на втори състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 320, 28.9.2015 г.


title: Дело T-445/07: Жалба, подадена на 7 декември 2007 г. — Berning & Söhne/Комисия

text:
               9.2.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 37/30

         Жалба, подадена на 7 декември 2007 г. — Berning & Söhne/Комисия
   (Дело T-445/07)
   (2008/C 37/46)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: Berning & Söhne GmbH & Co. KG (Wuppertal, Германия) (представители: P. Niggemann и K. Gaßner, Rechtsanwälte)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението на Комисията C(2007) 4257 окончателен от 19 септември 2007 г. (преписка COMP/E-1/39.168 — Галантерийни стоки: закопчалки);

               —

               при условията на евентуалност, наложената с обжалваното решение глоба на жалбоподателя да се намали до символичен размер, или при всички случаи размерът й да бъде подходящо намален;

               —

               ответникът да се осъди да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Жалбоподателят оспорва Решение C(2007) 4257 окончателен на Комисията от 19 септември 2007 г. (преписка COMP/E-1/39.168 — Галантерийни стоки: закопчалки). В обжалваното решение на жалбоподателя и на други предприятия е наложена глоба за нарушение на член 81 ЕО. Според Комисията жалбоподателят е участвал в координиране на ценови увеличения, в обмен на поверителна информация относно цени, както и в извършване на ценови увеличения на пазарите на „други закопчалки“ и машини за поставяне.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква четири правни основания.
   На първо място, според жалбоподателя обжалваното решение накърнява правото му да бъде изслушан, тъй като не е имал възможност да вземе отношение във връзка с редица срещи, проведени в рамките на т.нар. „Базелски кръг“ и „кръг Wuppertal“, на които Комисията основава твърдението си за нарушение за координиране на ценови увеличения, в обмен на поверителна информация относно цени, както и в извършване на ценови увеличения.
   На второ място, жалбоподателят изтъква, че възможността той да бъде обвинен за участие във въпросния картел е погасена по давност, тъй като е прекратил участието си в „Базелски кръг“ и „кръг Wuppertal“ още от пролетта на 1997 г.
   Освен това, жалбоподателят твърди, че не е налице нарушение на член 81, параграф 1 ЕО, тъй като Комисията не е привела необходимото доказателство за участието му в евентуални споразумения.
   На последно място, жалбоподателят изтъква, че глобата е фактически неправилно изчислена. В това отношение по-конкретно се изтъква неправилността на констатациите на ответника във връзка с продължителността на твърдяното нарушение, което обвързва отговорността на жалбоподателя, и във връзка с тежестта на това нарушение, както и несъразмерният размер на глобата.


title: Дело C-613/11: Иск, предявен на 30 ноември 2011 г. — Европейска комисия/Италианска република

text:
               4.2.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 32/16

         Иск, предявен на 30 ноември 2011 г. — Европейска комисия/Италианска република
   (Дело C-613/11)
   2012/C 32/29
   Език на производството: италиански

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: B. Stromsky и D. Grespan)

      Ответник: Италианска република

      Искания на ищеца

   Комисията иска от Съда

               —

               да установи, че като не е предприела в установените срокове всички необходими мерки за възстановяване на държавните помощи, които са обявени за незаконни и несъвместими с вътрешния пазар с Решение [2008/92/ЕО] на Комисията от 10 юли 2007 година относно режима на държавни помощи в Италия за сектора на корабоплаването в Сардиния (нотифицирано на 11 юли 2007 г. и публикувано в ОВ L 29, 2 февруари 2008 г., стр. 24), Италианската република не е изпълнила задълженията си по членове 2 и 5 от същото решение и по Договора за ФЕС, както и

               —

               да се осъди Италианската република да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Срокът за изпълнение на Решение 2008/92 е изтекъл на 11 септември 2007 г.
   Италианската република до днешна дата все още не е предприела пълното възстановяване на помощите, обявени за незаконни с въпросното решение, и не е информирала Комисията за извършено възстановяване. Правните и практическите затруднения, изтъкнати от Италия, за да оправдае закъснението при изпълнението на това решение впрочем не могат да обосноват абсолютна невъзможност на възстановяването в съответствие с практиката на Съда, нито пък Италия някога се е позовавала на такава абсолютна невъзможност.
   Комисията освен това упреква Италия в това, че я е уведомила със закъснение за напредването на националната процедура за изпълнение на решението, нарушавайки задължението за информиране, наложено от въпросното решение, както и от принципа на лоялно сътрудничество.


title: Дело C-20/05: Решение на Съда (трети състав) от 8 ноември 2007 г. (преюдициално запитване, отправено от Tribunale di Forlì — Италия) — Наказателно производство срещу Karl Josef Wilhelm Schwibbert (Директива 98/34/ЕО — Процедура за предоставяне на информация в областта на техническите стандарти и регламенти — Задължение за предоставяне на проектите за технически регламенти — Национален закон, налагащ задължение за поставяне на отличителния знак на националния орган, отговорен за събирането на авторски възнаграждения, върху пуснатите на пазара компакт дискове — Понятие за технически регламент)

text:
               22.12.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 315/4

         Решение на Съда (трети състав) от 8 ноември 2007 г. (преюдициално запитване, отправено от Tribunale di Forlì — Италия) — Наказателно производство срещу Karl Josef Wilhelm Schwibbert
   (Дело C-20/05) (1)

   (Директива 98/34/ЕО - Процедура за предоставяне на информация в областта на техническите стандарти и регламенти - Задължение за предоставяне на проектите за технически регламенти - Национален закон, налагащ задължение за поставяне на отличителния знак на националния орган, отговорен за събирането на авторски възнаграждения, върху пуснатите на пазара компакт дискове - Понятие за технически регламент)
   (2007/C 315/06)
   Език на производството: италиански
   Препращаща юрисдикция
   Tribunale di Forlì
   Страна в главното наказателно производство
   Karl Josef Wilhelm Schwibbert
   Предмет
   Преюдициално запитване — Tribunale di Forlì — Тълкуване на членове 3 ЕО, 23-27 ЕО и на Директива 92/100/EИО на Съвета от 19 ноември 1992 година относно правото на отдаване под наем и в заем и относно някои права, сродни на авторското право в областта на интелектуалната собственост (ОВ L 346, стр. 61; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 120) — Съвместимост на национален закон, който налага поставяне на съкращението на националния орган, отговорен за събирането на авторски възнаграждения, върху всички носители на кинематографски или аудиовизуални произведения, които са пуснати на пазара.
   Диспозитив
   Директива 98/34/EО на Европейския парламент и на Съвета от 22 юни 1998 година, установяваща процедура за предоставянето на информация в сферата на техническите стандарти и регламенти и правила относно услугите на информационното общество, изменена с Директива 98/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 юли 1998 година, трябва да се тълкува в смисъл, че национални разпоредби като въпросните в главното производство, доколкото след въвеждането на Директива 83/189/ЕИО на Съвета от 28 март 1983 г., установяваща процедура за предоставянето на информация в сферата на техническите стандарти и регламенти, установяват задължението за поставяне на отличителния знак „SIAE“ върху компакт дискове с произведения на изобразителното изкуство с цел търговия в съответната държава-членка, съставляват технически регламент, който поради това че не е съобщен на Комисията, не може да се изтъкне срещу частноправен субект.

      (1)  ОВ C 93, 16.4.2007 г.


title: Дело C-365/09 Р: Жалба, подадена на 14 септември 2009 г. от Mineralbrunnen Rhön-Sprudel Egon Schindel GmbH срещу решението на Първоинстанционния съд (осми състав), постановено на 8 юли 2009 г. по дело T-225/08 — Mineralbrunnen Rhön-Sprudel Egon Schindel GmbH/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), друга страна в производството: Schwarzbräu GmbH

text:
               7.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 267/49

         Жалба, подадена на 14 септември 2009 г. от Mineralbrunnen Rhön-Sprudel Egon Schindel GmbH срещу решението на Първоинстанционния съд (осми състав), постановено на 8 юли 2009 г. по дело T-225/08 — Mineralbrunnen Rhön-Sprudel Egon Schindel GmbH/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), друга страна в производството: Schwarzbräu GmbH
   (Дело C-365/09 Р)
   2009/C 267/82
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Mineralbrunnen Rhön-Sprudel Egon Schindel GmbH (представител: P. Wadenbach, Rechtsanwalt)
   Други страни в производството:

               —

               Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

               —

               Schwarzbräu GmbH

      Искания на жалбоподателя

               1.

               Да се отмени решението на Първоинстанционния съд на Европейските общности от 8 юли 2009 г. по дело Т-225/08;

               2.

               Да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 8 април 2008 г. (преписка R877/2004-4);

               3.

               Да се заличи изцяло марката на Общността „ALASKA“(№ 505552) поради наличието на абсолютни основания за отказ;

               4.

               Да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Настоящата жалба е насочена срещу решението на Първоинстанционния съд, с което се отхвърля жалбата, подадена от жалбоподателя в настоящото производство срещу решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация от 8 април 2008 г. С последното решение апелативният състав потвърждава решението на отдела по заличаването, с което се отхвърля направеното от жалбоподателя в настоящото производство искане за обявяване на недействителността на фигуративната марка на Общността „ALASKA“. Искането на жалбоподателя в настоящото производство е направено по отношение на всички обхванати от регистрацията стоки от клас 32 (минерална и газирана вода и други безалкохолни напитки; плодови напитки и сокове; сиропи и други препарати за приготвяне на напитки).
   Страните спорят по същество относно това дали съществува абсолютно основание за отказ поради необходимост от запазване на възможността за свободно ползване на указание за географски произход.
   В жалбата си жалбоподателят в настоящото производство твърди, че Първоинстанционният съд е направил неправилно тълкуване на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 40/94 (наричан по-нататък РМО), най-вече с оглед на принципите, развити в съдебната практика.
   Съгласно текста на посочената разпоредба от Регламента за марката на Общността, за да се откаже регистрацията на марка на Общността е достатъчно тя да се състои предимно от знаци или от означения, които могат да служат в търговията, за да се означи географският произход на посочените в заявката стоки. Оттук следвало, че дори географски означения, които могат да се използват от предприятията, би трябвало да се оставят за свободно ползване от тях като указания за географски произход за съответната група стоки. Прилагането на посочената разпоредба от РМО не изисквало наличието на конкретна, действителна или сериозна необходимост от запазване на възможността за свободно ползване.
   Ако Първоинстанционният съд беше приложил правилно от правна гледна точка член 7, параграф 1, буква в) от РМО и развитите в съдебната практика принципи към настоящия случай, той трябвало да установи, че Аляска бил най-големият резервоар на питейна вода в Съединените щати, че съответните потребители свързвали Аляска с естествено изобилие от чиста вода в нейните различни форми, че добивът на минерална вода в Аляска се осъществявал в значим от икономическа гледна точка обем, че вече имало предлагане на пазара в Общността, поради което сериозно се разглеждало разширяването му. Така било ясно, че означението „ALASKA“ можело в бъдеще да се използва от конкурентите като указание за произход.
   Вместо това Първоинстанционният съд приложил неправилно от правна гледна точка член 7, параграф 1, буква в) от РМО и принципите на съдебната практика, като чрез проверка за уместност, т.е. проверка дали доставката на минерална вода в Общността от Аляска била целесъобразна от микроикономическа гледна точка (конкуренция, транспортни разходи), поставил допълнителни изисквания, излизащи извън посочените принципи. Тези допълнителни изисквания трябвало да се разглеждат като прекалено големи с оглед на член 7, параграф 1, буква в), неговото съдържание и по-специално с оглед на развитите в съдебната практика принципи, и водели до прекалено широко тълкуване, което не е съобразено с целта на общностната уредба.


title: Дело F-133/15: Жалба, подадена на 12 октомври 2015 г. — ZZ/Комисия

text:
               14.12.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 414/45

         Жалба, подадена на 12 октомври 2015 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-133/15)
   (2015/C 414/58)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: M. Velardo, адвокат)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на решението на Комисията, с което на жалбоподателя се налага дисциплинарно наказание трайно понижаване с две степени след извършено разследване за конфликт на интереси, и обезщетяване на жалбоподателя за неимуществените вреди, които твърди, че е претърпял

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението от 10 декември 2014 г., с което на жалбоподателя се налага дисциплинарно наказание трайно понижаване от степен AD11 в степен AD9, в същата функционална група,

               —

               да се присъди на жалбоподателя сума в размер на 1 00  000 EUR като обезщетение за вреди предвид дългата продължителност на производството,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-77/07: Иск, предявен на 12 февруари 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция

text:
               24.3.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 69/15

         Иск, предявен на 12 февруари 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция
   (Дело C-77/07)
   (2007/C 69/35)
   Език на производството: гръцки
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: G. Zavvos и W. Wils)

      Ответник: Република Гърция
   Искания

               —

               да се установи, че като не е приела всички законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2001/84/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 27 септември 2001 г. относно правото на препродажба в полза на автора на оригинално произведение на изкуството, и като във всеки случай не е съобщила тези разпоредби на Комисията, Република Гърция не е изпълнила задълженията, произтичащи от тази директива;

               —

               да се осъди Република Гърция да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Срокът за транспониране на Директива 2001/84/ЕО в националното право е изтекъл на 31 декември 2005 г.

      (1)  ОВ L 272, 13.10.2001 г., стр. 32.


title: Дело T-9/17: Жалба, подадена на 5 януари 2017 г. — RI/Съвет

text:
               6.3.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 70/24

         Жалба, подадена на 5 януари 2017 г. — RI/Съвет
   (Дело T-9/17)
   (2017/C 070/33)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: RI (Париж, Франция) (представители: T. Bontinck и A. Guillerme, avocats)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на Съвета от 8 февруари 2016 г., с което е отказано да се признае инвалидността на жалбоподателя в резултат на професионално заболяване по смисъла на член 78, параграф 5 от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз,

               —

               да осъди Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания.

               1.

               Първото основание е изведено от явна грешка в преценката и от несъобразяване с понятието за професионално заболяване от комисията по инвалидност и от органа по назначаването (ОН) на Съвета. Жалбоподателят оспорва по-конкретно изводите на тази комисия, че:

                           —

                           не би могло синдромът на карпалния тунел да бъде признат за професионално заболяване,

                           —

                           синдромът на карпалния тунел на жалбоподателя не бил причина за неспособността му да заработи отново, а единствено синдромът на алгонерводистрофия, който се развил след хирургическата операция на лявата му ръка.

               2.

               Второто основание е изведено от нарушение на задължението за мотивиране, тъй като комисията по инвалидност не дала достатъчно от правна страна обяснения относно причините, поради които не е взела предвид предходните медицински заключения, удостоверяващи ясно професионалния характер на заболяването на жалбоподателя, описано като „синдром на карпалния тунел, усложнен от алгонерводистрофия“.


title: Дело F-72/11: Жалба, подадена на 22 юли 2011 г. — ZZ и др./Комисия

text:
               1.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 290/20

         Жалба, подадена на 22 юли 2011 г. — ZZ и др./Комисия
   (Дело F-72/11)
   2011/C 290/28
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: ZZ и др. (представители: L. Levi и A. Blot, avocats)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет и описание на производството

   От една страна, отмяна на решенията за определяне на праговете за повишаване в степени AD13 и AD14 в процедурите за повишаване за 2010 и 2011 г. и, от друга страна, отмяна на списъка на длъжностните лица, повишени в степени AD13 и AD14 в процедурата за повишаване за 2010 г. и отмяна на мълчаливия отказ на Комисията да повиши по-голям брой други длъжностни лица в степени AD12 или AD13.

      Искания на жалбоподателите

               —

               да се отменят решенията за определяне на праговете за повишаване в степени AD13 и AD14 в процедурите за повишаване за 2010 и 2011 г., решения, публикувани в административни сведения № 3-2010, 65-2010 и 76-2010;

               —

               да се отмени списъкът на длъжностните лица, повишени в степени AD13 и AD14 в процедурата за повишаване за 2010 г., публикуван в административни сведения № 65-2010, тъй като този списък е определен въз основа на незаконосъобразни прагове за повишаване, и да се отмени мълчаливият отказ на Комисията да повиши по-голям брой други длъжностни лица в степени AD12 или AD13;

               —

               доколкото е необходимо, да се отменят решенията, с които се отхвърля жалбата на жалбоподателите;

               —

               да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-552/13: Решение на Съда (пети състав) от 22 октомври 2015 г. (преюдициално запитване от Juzgado Contencioso-Administrativo n° 6 de Bilbao — Испания) — Grupo Hospitalario Quirón SA/Departamento de Sanidad del Gobierno Vasco, Instituto de Religiosas Siervas de Jesús de la Caridad (Преюдициално запитване — Поръчки за услуги — Директива 2004/18/ЕО — Член 23, параграф 2 — Управление на обществени здравни услуги — Доставка на здравни услуги към обществени болници в рамките на частни предприятия — Изискване, предвиждащо предоставянето на услугите на територията на конкретна община)

text:
               14.12.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 414/2

         Решение на Съда (пети състав) от 22 октомври 2015 г. (преюдициално запитване от Juzgado Contencioso-Administrativo no 6 de Bilbao — Испания) — Grupo Hospitalario Quirón SA/Departamento de Sanidad del Gobierno Vasco, Instituto de Religiosas Siervas de Jesús de la Caridad
   (Дело C-552/13) (1)

   ((Преюдициално запитване - Поръчки за услуги - Директива 2004/18/ЕО - Член 23, параграф 2 - Управление на обществени здравни услуги - Доставка на здравни услуги към обществени болници в рамките на частни предприятия - Изискване, предвиждащо предоставянето на услугите на територията на конкретна община))
   (2015/C 414/02)
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Juzgado Contencioso-Administrativo no 6 de Bilbao

      Страни в главното производство

      Ищец: Grupo Hospitalario Quirón SA

      Ответници: Departamento de Sanidad del Gobierno Vasco, Instituto de Religiosas Siervas de Jesús de la Caridad

      Диспозитив

   Член 23, параграф 2 от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки не допуска изискване като разглежданото в главното производство, формулирано като техническа спецификация в обявления за възлагане на обществена поръчка относно доставката на здравни услуги, съгласно което медицинските услуги, предмет на обществена поръчка, трябва да се предоставят единствено от частни болнични заведения, намиращи се в определена община, която може да не е общината по постоянния адрес на пациентите, за които са предназначени тези услуги, тъй като това изискване води до автоматично изключване на оферентите, които не могат да предоставят посочените услуги в такова заведение, намиращо се в посочената община, но отговарят на всички други условия, предвидени в тези обявления.

      (1)  ОВ C 24, 25.1.2014 г.


title: Дело F-118/14: Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 16 декември 2015 г. — Bärwinkel/Съвет (Публична служба — Длъжностни лица — Реформа на Правилника — Преходни правила относно класирането в типови длъжности — Член 30, параграф 3 от приложение XIII към Правилника — Понятие за увреждащ акт — Решение, с което се признава упражняването от определени длъжностни лица на специални отговорности — Невключване на името на жалбоподателя в първия списък от 34 длъжностни лица, признати като упражняващи специални отговорности — Изисквания, отнасящи се за досъдебното производство — Липса на жалба по административен ред по смисъла на член 90, параграф 2 от Правилника — Член 81 от Процедурния правилник)

text:
               8.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 48/99

         Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 16 декември 2015 г. — Bärwinkel/Съвет
   (Дело F-118/14) (1)

   ((Публична служба - Длъжностни лица - Реформа на Правилника - Преходни правила относно класирането в типови длъжности - Член 30, параграф 3 от приложение XIII към Правилника - Понятие за увреждащ акт - Решение, с което се признава упражняването от определени длъжностни лица на специални отговорности - Невключване на името на жалбоподателя в първия списък от 34 длъжностни лица, признати като упражняващи специални отговорности - Изисквания, отнасящи се за досъдебното производство - Липса на жалба по административен ред по смисъла на член 90, параграф 2 от Правилника - Член 81 от Процедурния правилник))
   (2016/C 048/114)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Wolfgang Bärwinkel (Брюксел, Белгия) (представител: M. Casado García-Hirschfeld, avocat)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: първоначално M. Bauer и E. Rebasti, впоследствие M. Bauer и M. Veiga)

      Предмет

   Искане за отмяна на решенията на Съвета относно класирането на длъжностни лица от степени AD 9 — AD 14, заемащи длъжности, посочени като имащи специални отговорности, в длъжност от вида „началник на отдел или равностойна длъжност“ или „съветник или равностойна длъжност“ преди 31 декември 2015 г., като жалбоподателят не е сред ползващите се от това класиране длъжностни лица

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като явно недопустима.

               2)

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 26, 26.1.2015 г., стр. 48.


title: Дело C-580/08 P: Жалба, подадена на 24 декември 2008 г. от Devrajan Srinivasan срещу решението, постановено от Първоинстанционния съд (шести състав) на 3 ноември 2008 г. по дело T-196/08, Srinivasan/Омбудсман

text:
               7.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 267/24

         Жалба, подадена на 24 декември 2008 г. от Devrajan Srinivasan срещу решението, постановено от Първоинстанционния съд (шести състав) на 3 ноември 2008 г. по дело T-196/08, Srinivasan/Омбудсман
   (Дело C-580/08 P)
   2009/C 267/43
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Devrajan Srinivasan (представител: J. Morton, Solicitor)

      Друга страна в производството: Европейски омбудсман
   С Определение от 25 юни 2009 г. Съдът (Шести състав) се произнася, че жалбата е недопустима.


title: Дело T-346/07: Решение на Първоинстанционния съд от 13 ноември 2008 г.  — Duro Sweden/СХВП (EASYCOVER) (Марка на Общността — Заявка за словна марка на Общността EASYCOVER — Абсолютни основания за отказ — Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 40/94 — Член 73 от Регламент № 40/94)

text:
               10.1.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 6/28

         Решение на Първоинстанционния съд от 13 ноември 2008 г. — Duro Sweden/СХВП (EASYCOVER)
   (Дело T-346/07) (1)

   (Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността EASYCOVER - Абсолютни основания за отказ - Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 40/94 - Член 73 от Регламент № 40/94)
   (2009/C 6/57)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Duro Sweden AB (Gävle, Швеция) (представител: R. Bird, solicitor)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представители: P. Bullock и D. Botis)
   Предмет
   Жалба срещу решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 3 юли 2007 г. (№ R 1065/2005-4) относно заявка за регистрация на словния знак EASYCOVER като марка на Общността
   Диспозитив

               1)

               Отменя решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП) от 3 юли 2007 г. (№ R 1065/2005-4) по отношение на стоките, попадащи в клас„паметници, неметални“.

               2)

               Отхвърля жалбата в останалата и част.

               3)

               Duro Sweden AB понася направените от него съдебни разноски и три четвърти от разноските, направени от СХВП. Последната понася една четвърт от направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 269, 10.11.2007 г.


title: Дело C-39/13: Преюдициално запитване, отправено от Gerechtshof Amsterdam (Нидерландия) на 25 януари 2013 г. — Inspecteur van de Belastingdienst Noord/kantoor Groningen/SCA Group Holding BV

text:
               27.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 123/8

         Преюдициално запитване, отправено от Gerechtshof Amsterdam (Нидерландия) на 25 януари 2013 г. — Inspecteur van de Belastingdienst Noord/kantoor Groningen/SCA Group Holding BV
   (Дело C-39/13)
   2013/C 123/11
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Gerechtshof Amsterdam

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Inspecteur van de Belastingdienst Noord/kantoor Groningen

      Ответник: SCA Group Holding BV

      Преюдициални въпроси

               1.

               Ограничава ли се свободата на установяване по смисъла на член 43 ЕО във връзка с член 48 ЕО, ако на данъчнозадълженото лице не е позволено да приложи нидерландския режим за облагане в група за данъчна консолидация по отношение на дейностите и имуществото на установените в Нидерландия непреки дъщерни дружества Alphabet Holding, HP Holding и Alpha Holding (които дружеството майка контролира чрез други свои дъщерни дружества или техни дъщерни дружества)?
               В този контекст, в светлината на преследваните цели с нидерландския режим за облагане в група за данъчна консолидация обективно съпоставимо ли е (…) положението на непреките дъщерни дружества Alphabet Holding, HP Holding и Alpha Holding с: (…) положението на установените в Нидерландия дружества, които са преки, съответно непреки дъщерни дружества на контролирано от дружеството майка холдингово дружество с място на установяване в Нидерландия, които непреки дъщерни дружества не са предпочели да бъдат включени в група за данъчна консолидация съвместно с тяхното дружество майка с място на установяване в Нидерландия и следователно, тъй като са непреки дъщерни дружества, подобно на Alphabet Holding, HP Holding и на Alpha Holding, също нямат достъп до режима за облагане в група за данъчна консолидация, освен (изключително) заедно с главното дружество майка в корпоративната група, (…) или с положението на установените в Нидерландия непреки дъщерни дружества, които заедно с установеното в Нидерландия тяхно пряко дружество майка/контролирано от главното дружество майка холдингово дружество са предпочели да формират група за данъчна консолидация съвместно с установеното в Нидерландия (главно) дружество майка, като в резултат на това тяхната дейност и тяхното имущество се консолидират за данъчни цели, за разлика от дейността и имуществото на Alphabet Holding, на HP Holding и на Alpha Holding?

               2.

               При отговора на въпрос 1, първо изречение (…) от значение ли е обстоятелството дали съответните местни за Нидерландия дружества са притежавани: в друга държава членка от едно-единствено контролирано от главното дружество майка холдингово дружество (което е разположено на следващото непосредствено по-високото ниво в корпоративната структура на групата); или (какъвто е случаят на Alphabet Holding, на HP Holding и на Alpha Holding) — са притежавани в тази друга държава членка от две (или повече) холдингови дружества, контролирани от главното дружество майка (разположени на следващите две или повече по-високи нива в корпоративната структура на групата)?

               3.

               При утвърдителен отговор на въпрос 1, първо изречение, може ли това ограничение да бъде обосновано в конкретния случай с императивни съображения от общ интерес, и по специално, с необходимостта от запазване на данъчната последователност, включително необходимостта от избягване на едностранното или двустранното двукратно признаване на загубите за данъчни цели (…)?
               Продължава ли във връзка с това да е от значение обстоятелството, че в конкретния случай е установено, че не е извършвано двукратно признаване на загубите за данъчни цели (…)?

               4.

               При утвърдителен отговор на въпрос 1, следва ли в този случай ограничението да се смята за пропорционално (…)?


title: Дело T-251/13: Жалба, подадена на 6 май 2013 г. — Gemeente Nijmegen/Комисия

text:
               29.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 189/27

         Жалба, подадена на 6 май 2013 г. — Gemeente Nijmegen/Комисия
   (Дело T-251/13)
   2013/C 189/57
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподател: Gemeente Nijmegen (Ниймеген, Нидерландия) (представители: H. Janssen и S. van der Heul, Rechtsanwälte)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение C(2013) 1152 окончателен на Комисията от 6 март 2013 г., доколкото то се отнася до претендираното предоставяне на помощ от страна на общината в полза на NEC;

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски по настоящото производство.

      Правни основания и основни доводи

   През 2003 г. община Ниймеген построява в Гофертпарк мултифункционален спортен комплекс „De Eendracht“ близо до футболния стадион „Goffert Stadion“. Както Goffert Stadion, така и De Eendracht са отдадени под наем от община Ниймеген на клуб за професионален футбол NEC. В договора за наем се уговаря наред с всичко останало, че NEC има право впоследствие да придобие De Eendracht.
   В средата на 2009 г. общината съставя проект за преобразуване на голяма част от Гофертпарк в парк за елитни спортове и иновации (Topsport- en Innovatiepark, наричан по-нататък „TIP“). Изрично се предвижда като цел на проекта по-специално, че съществуващият Goffert Stadion (който обаче ще бъде разширен) и De Eendracht ще бъдат интегрирани в TIP.
   През 2008 г. и 2009 г. NEC информира общината, че иска да упражни правото си на последващо изкупуване на De Eendracht от общината. Тези намерения са в противоречие с плановете на общината относно TIP. Изглежда, че NEC е готов срещу заплащане на определена сума да се откаже от правото си на последващо придобиване на De Eendracht. Въз основата на независима оценка е определена дължимата сума в размер на 2,22 милиона евро. Общината заплаща тази сума на NEC.
   С решение от 6 март 2013 г. Комисията образува процедура по член 108, параграф 2 ДФЕС, тъй като приема, че осребряването от общината на правото на последващо придобиване на De Eendracht следва да се разглежда като държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС. Общината оспорва това решение.
   В подкрепа на жалбата си изтъква три основания:

               1.

               Първото основание се извежда от нарушение на принципа на равно третиране и на принципа на правна сигурност вследствие на обстоятелството, че необосновано не е отчетено, че за целите на установяването на стойността на правото на последващо придобиване на De Eendracht общината е приложила известие на Комисията относно продажбата на земя и сгради (1).

               2.

               Второто основание се извежда от превишаване на правомощията на Комисията и от неправилно прилагане на правото, от очевидна грешка в преценката и/или от нарушение на задължението за мотивиране вследствие на констатацията, че осребряването на правото на последващо придобиване на De Eendracht съставлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС, или най-малкото че представлява достатъчно основание да се обоснове образуване на официалната процедура по член 108, параграф 2 ДФЕС.

               3.

               Третото основание се извежда от превишаване на разумния срок за образуване на официална процедура и нарушение на принципа за правна сигурност, на процесуалните разпоредби и/или от неправилно прилагане на правото.

      (1)  Известие на Комисията относно елементите на държавна помощ при продажба на земя и сгради от публични органи (ОВ C 209, 1997 г., стр. 3; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 3, стр. 56).


title: Дело C-312/07: Преюдициално запитване, направено от Tribunal d'instance de Paris (Франция) на 6 юли 2007 г. — JVC France SAS/Administration des douanes (Direction Nationale du Renseignement et des Enquêtes douanières)

text:
               8.9.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/25

         Преюдициално запитване, направено от Tribunal d'instance de Paris (Франция) на 6 юли 2007 г. — JVC France SAS/Administration des douanes (Direction Nationale du Renseignement et des Enquêtes douanières)
   (Дело C-312/07)
   (2007/C 211/46)
   Език на производството: френски
   Препращаща юрисдикция
   Tribunal d'instance de Paris
   Страни в главното производство

      Ищец: JVC France SAS

      Ответник: Administration des douanes (Direction Nationale du Renseignement et des Enquêtes douanières)
   Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли видеокамера, която при вноса й не може да записва външни видеофонични сигнали, да бъде класирана в подпозиция 8525 40 99, след като е възможно видео интерфейсът й да бъде настроен впоследствие като видео вход посредством софтуер или разблокиращо устройство (widget), при положение че устройството е оборудвано с електронни вериги, които позволяват записването на външен видеофоничен сигнал, дори производителят и продавачът да не са посочили тази възможност и да не я гарантират?

               2)

               В случай на положителен отговор на първия въпрос, доколкото последователните изменения на обяснителните бележки водят до промяна на общностната практика на класиране на видеокамерите и до изключение от принципа, според който класирането на стоките трябва да се извършва в зависимост от действителните им характеристики в момента на митническото оформяне, можела ли е Европейската комисия законосъобразно да пристъпи към тази промяна чрез изменение на обяснителните бележки, и следователно с ретроактивно приложение, вместо чрез приемане на регламент за класиране, приложим само за в бъдеще?


title: Дело T-554/12: Жалба, подадена на 21 декември 2012 г. — Oracle America/СХВП — Aava Mobile (AAVA MOBILE)

text:
               2.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/22

         Жалба, подадена на 21 декември 2012 г. — Oracle America/СХВП — Aava Mobile (AAVA MOBILE)
   (Дело T-554/12)
   2013/C 63/43
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Oracle America, Inc. (Уилмингтън, Съединени щати) (представител: M. Graf, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Aava Mobile Oy (Оулу, Финландия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар по преписка R 1205/2011-2 от 9 октомври 2012 г.,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „AAVA MOBILE“ за стоки и услуги от класове 9, 38 и 42 — заявка за регистрация на марка на Общността № 8 715 385

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: марка на Общността, регистрирана под № 6 551 626 за стоки и услуги от класове 9, 16, 35, 37, 38, 41, 42 и 45

      Решение на отдела по споровете: отхвърля изцяло възражението.

      Решение на апелативния състав:отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) и на член 5 от Регламент № 207/2009 на Съвета.


title: Дело C-213/06 P: Решение на Съда (първи състав) от 18 юли 2007 г. — Европейска агенция за възстановяване (ЕАВ)/Georgios Karatzoglu ( Обжалване — Срочно нает служител — Прекратяване на договор )

text:
               8.9.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/8

         Решение на Съда (първи състав) от 18 юли 2007 г. — Европейска агенция за възстановяване (ЕАВ)/Georgios Karatzoglu
   (Дело C-213/06 P) (1)

   („Обжалване - Срочно нает служител - Прекратяване на договор“)
   (2007/C 211/13)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Европейска агенция за възстановяване (ЕАВ) (представители: S. Orlandi и J.-N. Louis, avocats)

      Друга страна в производството: Georgios Karatzoglu (представител: S. A. Pappas, Δικηγόρος)
   Предмет
   Жалба, подадена срещу Решението на Първоинстанционния съд (четвърти състав) от 23 февруари 2006 година по дело Karatzoglou/ЕАВ (T-471/04), с което Първоинстанционният съд е отменил решението на Европейската агенция за възстановяване (ЕАВ) за прекратяване на договора за срочно нает служител на жалбооподателя
   Диспозитив

               1)

               Отменя се Решение на Първоинстанционния съд на Европейските общности от 23 февруари 2006 г. по дело Karatzoglou/ЕАВ (T-471/04).

               2)

               Делото се връща на Първоинстанционния съд на Европейските общности, за да се произнесе той по исканията на г-н Karatzoglou, насочени към отмяна на решението на Европейската агенция за възстановяване (ЕАВ) от 26 февруари 2004 г. за прекратяване на неговия договор за назначаване.

               3)

               Съдът не се произнася по съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 178, 29.7.2006 г.


title: Дело T-289/07: Определение на Общия съд от 23 март 2010 г. — Caisse Nationale des Caisses d'Epargne et de Prévoyance/Комисия

text:
               5.6.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 148/50

         Определение на Общия съд от 23 март 2010 г. — Caisse Nationale des Caisses d'Epargne et de Prévoyance/Комисия
   (Дело T-289/07) (1)

   2010/C 148/82

      Език на производството: френски

   Председателят на четвърти състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 235, 6.10.2007 г.


title: Дело C-243/13: Решение на Съда (пети състав) от 4 декември 2014 г.  — Европейска комисия/Кралство Швеция (Неизпълнение на задължения — Околна среда — Директива 2008/1/ЕО — Комплексно предотвратяване и контрол на замърсяването — Съществуваща инсталация — Процедура за издаване на разрешение — Висящи производства — Решение на Съда, установяващо неизпълнение на задължения — Неизпълнение — Член 260, параграф 2 ДФЕС — Имуществени санкции — Еднократно платима сума — Периодична имуществена санкция)

text:
               9.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/7

         Решение на Съда (пети състав) от 4 декември 2014 г. — Европейска комисия/Кралство Швеция
   (Дело C-243/13) (1)

   ((Неизпълнение на задължения - Околна среда - Директива 2008/1/ЕО - Комплексно предотвратяване и контрол на замърсяването - Съществуваща инсталация - Процедура за издаване на разрешение - Висящи производства - Решение на Съда, установяващо неизпълнение на задължения - Неизпълнение - Член 260, параграф 2 ДФЕС - Имуществени санкции - Еднократно платима сума - Периодична имуществена санкция))
   (2015/C 046/08)
   Език на производството: шведски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: С. Петрова и J. Enegren)

      Ответник: Кралство Швеция (представители: E. Karlsson, A. Falk и S. Johannesson)

      Диспозитив

               1)

               Като не е взело необходимите мерки за изпълнение на решение Комисия/Швеция (C-607/10, EU:C:2012:192), Кралство Швеция не е изпълнило задълженията си по член 260, параграф 1 ДФЕС.

               2)

               В случай, че установеното в точка 1 нарушение продължава в деня на постановяване на настоящото решение, Кралство Швеция ще бъде осъдено да заплати на Европейската комисия, по сметка „Собствени ресурси на Европейския съюз“, периодична имуществена санкция в размер на 4  000 EUR за всеки ден забава за прилагането на необходимите мерки за съобразяване с решение Комисия/Швеция (EU:C:2012:192), считано от датата на постановяване на настоящото решение и до датата на изпълнение на посоченото решение.

               3)

               Осъжда Кралство Швеция да заплати на Европейската комисия, по сметка „Собствени ресурси на Европейския съюз“, еднократно платима сума в размер на 2 0 00  000 EUR.

               4)

               Осъжда Кралство Швеция да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 189, 29.6.2013 г.


title: Дело C-321/09 P: Решение на Съда (пети състав) от 7 април 2011 г. — Република Гърция/Европейска комисия (Обжалване — ФЕОГА — Разходи, изключени от общностно финансиране поради неспазване на общностните правила — Разходи, направени от Република Гърция)

text:
               11.6.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 173/2

         Решение на Съда (пети състав) от 7 април 2011 г. — Република Гърция/Европейска комисия
   (Дело C-321/09 P) (1)

   (Обжалване - ФЕОГА - Разходи, изключени от общностно финансиране поради неспазване на общностните правила - Разходи, направени от Република Гърция)
   2011/C 173/03
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Жалбоподател: Република Гърция (представител: I. Chalkias)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: H. Tserepa-Lacombe и F. Jimeno Fernández)

      Предмет

   Жалба срещу решението на Първоинстанционния съд (осми състав) от 11 юни 2009 г. по дело Гърция/Комисия (T-33/07), с което Първоинстанционният съд отхвърля искането за частична отмяна на Решение 2006/932/ЕО на Комисията от 14 декември 2006 г. за изключване от финансиране от страна на Общността на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА), секция „Гарантиране“ [нотифицирано с номер C(2006) 5993] — Сектори на зехтина, памука, стафидите и цитрусовите плодове

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Република Гърция да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 244, 10.10.2009 г.


title: Дело C-451/05: Решение на Съда (четвърти състав) от 11 октомври 2007 г. (преюдициално запитване от Cour de cassation — Франция) — Européenne et Luxembourgeoise d'investissements SA (Elisa)/Directeur général des impôts, Ministère public (Пряко данъчно облагане — Данък върху пазарната стойност на недвижими имоти, притежавани във Франция от юридически лица — Холдингови дружества, учредени по люксембургското право — Отказ да се предостави освобождаване — Директива 77/799/ЕИО — Неизчерпателно изброяване на посочените такси и данъци — Подобен данък — Ограничения на обмена на информация — Двустранна спогодба — Член 73 Б от Договора за ЕО (нов член 56 ЕО) — Свободно движение на капитали — Борба срещу избягване на плащането на данъци)

text:
               8.12.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 297/8

         Решение на Съда (четвърти състав) от 11 октомври 2007 г. (преюдициално запитване от Cour de cassation — Франция) — Européenne et Luxembourgeoise d'investissements SA (Elisa)/Directeur général des impôts, Ministère public
   (Дело C-451/05) (1)

   (Пряко данъчно облагане - Данък върху пазарната стойност на недвижими имоти, притежавани във Франция от юридически лица - Холдингови дружества, учредени по люксембургското право - Отказ да се предостави освобождаване - Директива 77/799/ЕИО - Неизчерпателно изброяване на посочените такси и данъци - Подобен данък - Ограничения на обмена на информация - Двустранна спогодба - Член 73 Б от Договора за ЕО (нов член 56 ЕО) - Свободно движение на капитали - Борба срещу избягване на плащането на данъци)
   (2007/C 297/11)
   Език на производството: френски
   Препращаща юрисдикция
   Cour de cassation
   Страни в главното производство

      Жалбоподател: Européenne et Luxembourgeoise d'investissements SA (Elisa)

      Ответник: Directeur général des impôts, Ministère public
   Предмет
   Преюдициално запитване — Cour de cassation — Тълкуване на член 43 и следващите, на член 56 и следващите от договора за ЕО, и на член 1 от Директива 77/799/ЕИО на Съвета от 19 декември 1977 г. относно взаимопомощта на компетентните органи на държавите-членки в областта на прякото и непрякото данъчно облагане (ОВ L 336, стр. 15) — Данък върху пазарната стойност на недвижими имоти, разположени във Франция — Освобождаване от данък на юридическите лица, които имат място на действително управление във Франция и на юридическите лица, които по силата на договор не трябва да понасят по-обременително данъчно облагане, както и на юридическите лица, които имат седалище в държава или територия, с която Франция е сключила спогодба за административна помощ в борбата срещу избягване на плащането на данъци и отклоняване от данъчно облагане — Отказ за освобождаване от данък, противопоставен на холдингово дружество, учредено по люксембургското право
   Диспозитив

               1.

               Данъкът върху пазарната стойност на недвижимите имоти, притежавани във Франция от юридически лица, представлява данък, подобен на посочените в член 1, параграф 3 от Директива 77/799/ЕИО на Съвета от 19 декември 1977 г. относно взаимопомощта на компетентните органи на държавите-членки в областта на прякото и непрякото данъчно облагане, изменена с Директива 92/12/ЕИО на Съвета от 25 февруари 1992 г., с който се облага част от имуществото по смисъла на член 1, параграф 2 от тази директива.

               2.

               Директива 77/799, изменена с Директива 92/12, и в частност член 8, параграф 1 от нея, не се противопоставят на възможността две държави-членки да се обвържат с международна спогодба за избягване на двойното данъчно облагане и за установяване на правила за взаимна административна помощ в областта на данъците върху доходите и имуществото, която изключва от приложното си поле по отношение на държава-членка определена категория данъчнозадължени лица, облагани с данък, предвиден в посочената директива, доколкото по силата на законодателството или на административната практика на държавата-членка, която трябва да предостави информацията, нейният компетентен орган не е оправомощен да събира или да използва тази информация за вътрешните цели на тази държава-членка, проверката на което е от компетентност на препращащата юрисдикция.

               3.

               Член 73 Б от Договора за ЕО (нов член 56 ЕО) трябва да бъде тълкуван в смисъл, че той се противопоставя на национално законодателство, каквото е разглежданото по главното производство, което освобождава дружествата, установени във Франция, от данъка върху пазарната стойност на недвижими имоти, притежавани във Франция от юридически лица, като същевременно обуславя това освобождаване от данък спрямо дружествата, установени в друга държава-членка, от съществуването на спогодба, сключена между Френската република и тази държава, за административна помощ в борбата срещу избягване на плащането на данъци и отклоняване от данъчно облагане, или от обстоятелството, че по силата на договор, предвиждащ клауза за недискриминация въз основа на националността, тези дружества не трябва да понасят по-обременително данъчно облагане от това, което се прилага спрямо дружествата, установени във Франция, и което не позволява на дружеството, установено в друга държава-членка, да представя доказателства, позволяващи да се установи самоличността на неговите акционери, физически лица.

      (1)  ОВ C 60, 11.3.2006 г.


title: Дело C-279/09: Решение на Съда (втори състав) от 22 декември 2010 г. (преюдициално запитване от Kammergericht Berlin — Германия) — DEB Deutsche Energiehandels-und Beratungsgesellschaft mbH/Bundesrepublik Deutschland (Ефективна съдебна защита на правата, изведени от правото на Съюза — Право на съд — Правна помощ — Национална правна уредба, по силата на която се отказва предоставяне на правна помощ на юридически лица поради липсата на „общ интерес“ )

text:
               19.2.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 55/9

         Решение на Съда (втори състав) от 22 декември 2010 г. (преюдициално запитване от Kammergericht Berlin — Германия) — DEB Deutsche Energiehandels-und Beratungsgesellschaft mbH/Bundesrepublik Deutschland
   (Дело C-279/09) (1)

   (Ефективна съдебна защита на правата, изведени от правото на Съюза - Право на съд - Правна помощ - Национална правна уредба, по силата на която се отказва предоставяне на правна помощ на юридически лица поради липсата на „общ интерес“)
   2011/C 55/15
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Kammergericht Berlin

      Страни в главното производство

      Ищец: DEB Deutsche Energiehandels-und Beratungsgesellschaft mbH

      Ответник: Bundesrepublik Deutschland

      Предмет

   Преюдициално запитване — Kammergericht Berlin — Тълкуване на принципа на ефективност — Съвместимост с този принцип на национална правна уредба, по силата на която се отказва предоставяне на правна помощ на юридически лица поради липсата на „общ интерес“ — Иск, чиято цел е да се ангажира отговорността на държава членка за късното транспониране на общностни директиви.

      Диспозитив

   Принципът на ефективна съдебна защита, закрепен в член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз, трябва да се тълкува в смисъл, че не се изключва възможността юридически лица да се позовават на него и че предоставената в приложение на този принцип помощ може да обхваща по-специално освобождаването от авансово плащане на разноски във връзка с производството и/или съдействие от адвокат.
   В това отношение националният съд трябва да провери дали условията за предоставяне на правна помощ представляват ограничение на правото на достъп до съдилищата, което накърнява самата му същност, дали са насочени към постигането на легитимна цел и дали съществува разумно съотношение на пропорционалност между използваните средства и поставената цел.
   В рамките на тази преценка националният съд може да вземе предвид предмета на спора, доколко има основания да се очаква, че молителят ще спечели делото, значимостта на неговия интерес, сложността на приложимото право и производство и възможността му ефективно да защитава позицията си по делото. За да прецени пропорционалността, националният съд може също да вземе под внимание размера на разноските във връзка с производството, които трябва да се платят предварително, и дали те представляват непреодолимо препятствие пред достъпа до правосъдие.
   Националният съд може по-специално да вземе под внимание положението на юридическите лица. В този смисъл той може да вземе под внимание най-вече правно-организационната форма и дали съответното юридическо лице преследва стопанска цел, както и финансовите възможности на неговите съдружници или акционери и възможността им да си набавят необходимите средства за предявяването на иска или подаването на жалбата.

      (1)  ОВ C 267, 7.11.2009 г.


title: Дело T-336/06: Иск, предявен на 27 ноември 2006 г. — 2K-Teint и други/ЕИБ и Комисия

text:
               27.1.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 20/14

         Иск, предявен на 27 ноември 2006 г. — 2K-Teint и други/ЕИБ и Комисия
   (Дело T-336/06)
   (2007/C 20/21)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищци: 2K-Teint SARL, Mohamed Kermoudi, Khalid Kermoudi, Laila Kermoudi, Mounia Kermoudi, Salma Kermoudi и Rabia Kermoudi (Казабланка, Мароко) [представител: P.Thomas, адвокат]

      Ответници: Европейска инвестиционна банка (Люксембург, Великото херцогство Люксембург) и Комисия на Европейските общности (Брюксел, Белгия)
   Искания на ищците

               —

               да допусне разглеждането на иска и да го уважи като основателен,

               —

               да задължи ЕИБ да изпрати цялата документация относно кредита с право на участие в капитала на 2K-Teint SARL, включително всички разменени в тази връзка документи с BNDE, като при неизпълнение на това задължение да наложи глоба в размер на 10 000 еуро за всеки ден забава;

               —

               да постанови, че ЕИБ носи квазиделиктна отговорност по отношение на ищците за допуснати спрямо тях нарушения, неизпълнение на задължения, небрежност и бездействие;

               —

               да установи наличие на претърпени от ищците вреди в определен размер (съобразно посоченото в исковата молба);

               —

               да назначи експертиза относно обхвата и наличието на описаните вреди;

               —

               да осъди солидарно, in solidum, или субсидиарно ЕИБ и/или Европейската общност да заплатят на ищците, поради изложените по-горе основания, конвертирана в еуро сума (съобразно посочените по-долу указания), заедно със законната лихва за забава върху нея, считано от първото призоваване на ищците пред съда, а именно призоваването пред Tribunal d'arrondissement de Luxembourg (Районен съд, Люксембург) на 17 юни 2003 г., до окончателното ѝ заплащане;

               —

               да допусне предварително изпълнение на постановеното съдебно решение, независимо от правото на обжалване и без предоставяне на гаранция;

               —

               да осъди ЕИБ и/или Европейската общност солидарно, in solidum, или субсидиарно да заплатят, извън съдебните разноски, временно определена сума от 12 500 еуро, която ищците е трябвало да заплатят с оглед на процесуалната им защита и представителство и която не би било справедливо да поемат;

               —

               да осъди ЕИБ и/или Европейската общност да заплатят всички съдебни разноски;

               —

               да запази възможността на ищците да предявяват права и вземания и да предприемат действия.

         Правни основания и основни доводи
   С договор за финансиране, подписан в Люксембург на 28 април 1994 г., ЕИБ, действаща от името и за сметка на Европейската общност въз основа на упълномощаване от Европейската комисия, е предоставила на Кралство Мароко, под формата на участие в рискови капитали, условен кредит, чието предназначение е да финансира проекти за производствена дейност главно в промишления отрасъл и в съдружие с предприятия (физически и юридически лица) на Европейския съюз (проект Prêt Global Secteur Financier II (Общ кредит за финансовия сектор II)). Съгласно разпоредбите на договора получената в Мароко чрез кредита печалба е трябвало да бъде преотстъпена за финансиране на проекти съобразно споразумения под формата на кредити от марокански банкови институции, действащи впоследствие като финансови посредници. Посочените кредити за преотстъпване са били предназначени да осигурят финансиране от финансовите посредници на кредити или придобиване на участие в капитала на стопански субекти в Мароко, явяващи се крайните ползватели. Отпускането на такъв кредит на стопанските субекти е следвало да бъде предмет на договор, сключен между банковата институция и стопанския субект, заинтересован от придобиването на въпросното дялово участие. Посредникът е бил длъжен да представи всяко искане за финансиране на придобиване на дялово участие или кредит на ЕИБ за одобрение, след съгласуване с мароканската държава. ЕИБ е била длъжна да уведоми мароканската държава за съгласието си, изпращайки едновременно копие от уведомлението до финансовия посредник.
   На 12 октомври 1994 г. е било подписано споразумение за преотстъпване между Кралство Мароко и Banque Nationale pour le Développement Economique (Националната банка за икономическо развитие) (BNDE), придобила качество на финансов посредник по смисъла на сключения между Кралство Мароко и ЕИБ договор. На 29 ноември 1995 г., в рамките на втората кредитна линия на ЕИБ, между BNDE и ищците е бил сключен договор за кредит при условие, че ЕИБ одобри кредита и BNDE получи средствата. Договорът имал за предмет частичното финансиране на придобиване на дялово участие в дружеството 2K-Teint SARL. С писмо от 14 октомври 1994 г. ЕИБ дала съгласие за финансиране на проекта 2K-Teint.
   С настоящия иск на основание извъндоговорна отговорност на Общността, ищците искат обезщетение за вредите, претърпени от тях поради твърдяното неправомерно поведение на ЕИБ във връзка с изпълнението на задълженията ѝ на пълномощник на Общността при управлението на въпросния кредит. Те се позовават най-вече на прекомерната бавност при предоставянето на кредита, отпуснат едва през юли 1997 г., което ги е принудило да сключат договор за краткосрочен кредит с BNDE. Поради неизпълнението от страна на ищците на финансовите им задължения BNDE е поискала образуване на производство за събиране на вземания пред националните юрисдикции. С решение на национален марокански съд дружеството 2K-Teint SARL е осъдено да продаде търговското си предприятие.
   На първо място, ищците изтъкват редица нередности, които BNDE е допуснала при управлението на общностните средства и които са съобщени на ЕИБ от ищците с искане за съдействие. Ищците обвиняват ЕИБ, че не е предприела никакви действия във връзка с предоставената ѝ информация. Те поддържат, че ЕИБ била длъжна да действа, тъй като BNDE действала или съгласно нейните указания в качеството й на пълномощник, или най-малко като привиден пълномощник, а ЕИБ си била запазила важна роля при вземането на решения относно въпросните кредити.
   Освен това, ищците твърдят, че ЕИБ следва да носи отговорност не само за извършените от BNDE нарушения, свързани със съществуващото между тях правоотношение, но и за последиците от неизпълнението на собствените си задължения. Те обвиняват ЕИБ, че не е осъществила ефективен надзор и контрол върху използването на средствата от момента на получаването им от мароканските институции, което е улеснило и дори подпомогнало определените като измамливи действия на BNDE. Ищците твърдят наличие на небрежност, бездействие и тежки нарушения от страна на ЕИБ на задълженията ѝ за предвидливост, старание и предпазливост при управлението на общностните средства.
   Ищците поддържат, че претърпените от тях вреди се намират в пряка причинно-следствена връзка с бездействието на ЕИБ и с неизпълнението на задълженията ѝ. Поради това искат последната да бъде осъдена да поправи посочените вреди.


title: Дело T-605/13: Решение на Общия съд от 25 септември 2014. г. — Alma-The Soul of Italian Wine/СХВП — Miguel Torres (SOTTO IL SOLE ITALIANO SOTTO il SOLE) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността SOTTO IL SOLE ITALIANO SOTTO il SOLE — По-ранна словна марка на Общността VIÑA SOL — Относително основание за отказ — Член 75 от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Задължение за мотивиране)

text:
               10.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 395/46

      Решение на Общия съд от 25 септември 2014. г. — Alma-The Soul of Italian Wine/СХВП — Miguel Torres (SOTTO IL SOLE ITALIANO SOTTO il SOLE)
      (Дело T-605/13) (1)

      ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността SOTTO IL SOLE ITALIANO SOTTO il SOLE - По-ранна словна марка на Общността VIÑA SOL - Относително основание за отказ - Член 75 от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Задължение за мотивиране))
      (2014/C 395/57)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Alma-The Soul of Italian Wine LLLP (Bal Harbor, Флорида, Съединени американски щати) (представител: F. Terrano, avocat)

         Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: J. Crespo Carrillo)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Miguel Torres, SA (Vilafranca del Penedès, Испания) (представител: J. Güell Serra, avocat)

         Предмет

      Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 10 септември 2013 г. (преписка R 18/2013-2) във връзка с процедура по възражение между Miguel Torres, SA и Alma-The Soul of Italian Wine LLLP.

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 10 септември 2013 г. (преписка R 18/2013-2).

                  2)

                  СХВП понася собствените си съдебни разноски, както и тези, направени от Alma-The Soul of Italian Wine LLLP.

                  3)

                  Miguel Torres, SA понася собствените си съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 24, 25.1.2014 г.


title: Дело C-431/12: Преюдициално запитване, отправено от Înalta Curte de Casație și Justiție (Румъния) на 24 септември 2012 г. — Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor, Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili/SC Rafinăria Steaua Română SA

text:
               22.12.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/10

         Преюдициално запитване, отправено от Înalta Curte de Casație și Justiție (Румъния) на 24 септември 2012 г. — Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor, Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili/SC Rafinăria Steaua Română SA
   (Дело C-431/12)
   2012/C 399/17
   Език на производството: румънски

      Запитваща юрисдикция

   Înalta Curte de Casație și Justiție

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели в касационното производство: Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor, Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

      Ответник в касационното производство: SC Rafinăria Steaua Română SA

      Преюдициален въпрос

   В противоречие ли е с разпоредбите на член 183 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (1) тълкуването на разпоредбите на член 124 от Данъчно-процесуалния кодекс в смисъл, че държавата не дължи лихви върху поисканите с декларациите за ДДС суми в периода между датата на прихващането им и датата на отмяна на актовете за прихващане със съдебно решение?

      (1)  ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7; поправка, ОВ L 74, 2011 г., стр. 3.