title: Дело F-104/10: Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 16 май 2013 г. — de Pretis Cagnodo и Trampuz de Pretis Cagnodo/Комисия (Публична служба — Социална сигурност — Тежко заболяване — Понятие — Хоспитализация — Поемане на разходите — Директно плащане от бюрото за изплащания — Липса на определен в ОРИ максимален размер за квартирните разноски — Задължение за предварително уведомяване на осигуреното лице в случай на прекалено високи разходи)

text:
               29.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 189/30

         Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 16 май 2013 г. — de Pretis Cagnodo и Trampuz de Pretis Cagnodo/Комисия
   (Дело F-104/10) (1)

   (Публична служба - Социална сигурност - Тежко заболяване - Понятие - Хоспитализация - Поемане на разходите - Директно плащане от бюрото за изплащания - Липса на определен в ОРИ максимален размер за квартирните разноски - Задължение за предварително уведомяване на осигуреното лице в случай на прекалено високи разходи)
   2013/C 189/62
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподатели: Mario Alberto de Pretis Cagnodo и Serena Trampuz de Pretis Cagnodo (Триест, Италия) (представител: C. Falagiani, адвокат)

      Ответник: Европейска комисия (представители: J. Currall и D. Martin, A. Dal Ferro, адвокат)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението, с което се отказва възстановяване на 100 % от разходите, свързани с хоспитализацията на съпругата на жалбоподателя

      Диспозитив

               1.

               Отменя решението на бюрото за изплащания в Испра (Италия), съдържащо се в документ за плащане № 10 от 1 октомври 2009 г., според което г-н de Pretis Cagnodo следва да заплати сумата от 28 800 EUR за квартирни разноски, приета за прекалено висока.

               2.

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3.

               Осъжда Европейската Комисия да понесе наред с всички направени от нея съдебни разноски и всички съдебни разноски на г-н de Pretis Cagnodo и г-жа Trampuz de Pretis Cagnodo.

      (1)  ОВ C 13, 15.1.2011 г., стр.42


title: Дело C-253/16: Решение на Съда (трети състав) от 15 март 2017 г. (преюдициално запитване от Cour d'appel de Bruxelles — Белгия) — FlibTravel International SA, Leonard Travel International SA/AAL Renting SA и др. (Преюдициално запитване — Член 96 ДФЕС — Приложимост — Национална правна уредба, която забранява предлагането на отделни места на клиенти при предоставянето на таксиметрови услуги — Национална правна уредба, която забранява предварително определяне на дестинацията при предоставянето на таксиметрови услуги — Национална правна уредба, която забранява примамването на клиенти при предоставянето на таксиметрови услуги)

text:
               15.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 151/13

         Решение на Съда (трети състав) от 15 март 2017 г. (преюдициално запитване от Cour d'appel de Bruxelles — Белгия) — FlibTravel International SA, Leonard Travel International SA/AAL Renting SA и др.
   (Дело C-253/16) (1)

   ((Преюдициално запитване - Член 96 ДФЕС - Приложимост - Национална правна уредба, която забранява предлагането на отделни места на клиенти при предоставянето на таксиметрови услуги - Национална правна уредба, която забранява предварително определяне на дестинацията при предоставянето на таксиметрови услуги - Национална правна уредба, която забранява примамването на клиенти при предоставянето на таксиметрови услуги))
   (2017/C 151/18)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour d'appel de Bruxelles

      Страни в главното производство

      Ищец: FlibTravel International SA, Leonard Travel International SA

      Ответници: AAL Renting SA, Haroune Tax SPRL, Saratax SCS, Ryad SCRI, Taxis Bachir & Cie SCS, Abdelhamid El Barjraji, Abdelouahab Ben Bachir, Sotax SCRI, Mostapha El Hammouchi, Boughaz SPRL, Sahbaz SPRL, Jamal El Jelali, Mohamed Chakir Ben Kadour, Taxis Chalkis SCRL, Mohammed Gheris, Les délices de Fes SPRL, Abderrahmane Belyazid, E.A.R. SCS, Sotrans SPRL, B.M.A. SCS, Taxis Amri et Cie SCS, Aramak SCS, Rachid El Amrani, Mourad Bakkour, Mohamed Agharbiou, Omar Amri, Jmili Zouhair, Mustapha Ben Abderrahman, Mohamed Zahyani, Miltotax SPRL, Lextra SA, Ismael El Amrani, Farid Benazzouz, Imad Zoufri, Abdel-Ilah Bokhamy, Ismail Al Bouhali, Bahri Messaoud & Cie SCS, Mostafa Bouzid, BKN Star SPRL, M.V.S. SPRL, A.B.M.B. SCS, Imatrans SPRL, Reda Bouyaknouden, Ayoub Tahri, Moulay Adil El Khatir, Redouan El Abboudi, Mohamed El Abboudi, Bilal El Abboudi, Sofian El Abboudi, Karim Bensbih, Hadel Bensbih, Mimoun Mallouk, Abdellah El Ghaffouli, Said El Aazzoui

      Диспозитив

   Член 96, параграф 1 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че не се прилага спрямо ограничения като разглежданите в главното производство, наложени на таксиметровите оператори.

      (1)  ОВ C 260, 18.7.2016 г.


title: Дело T-572/14: Решение на Общия съд от 10 септември 2015 г. — Laverana/СХВП (BIO CON ESTRATTI VEGETALI DI PRODUZIONE PROPRIA) (Марка на Общността — Заявка за фигуративна марка на Общността „BIO CON ESTRATTI VEGETALI DI PRODUZIONE PROPRIA“ — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               26.10.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 354/36

         Решение на Общия съд от 10 септември 2015 г. — Laverana/СХВП (BIO CON ESTRATTI VEGETALI DI PRODUZIONE PROPRIA)
   (Дело T-572/14) (1)

   ((Марка на Общността - Заявка за фигуративна марка на Общността „BIO CON ESTRATTI VEGETALI DI PRODUZIONE PROPRIA“ - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2015/C 354/43)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Laverana GmbH & Co.KG (Венигзен, Германия) (представители: J. Wachinger, M. Zöbisch и D. Chatterjee, адвокати)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Schifko)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 27 май 2014 г. (преписка R 527/2014-4), постановено по заявка за регистрация на фигуративния знак „BIO CON ESTRATTI VEGETALI DI PRODUZIONE PROPRIA“ като марка на Общността

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Laverana GmbH & Co. KG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 361, 13.10.2014 г.


title: Дело T-497/11: Решение на Общия съд от 5 септември 2012 г. — Euro-Information/СХВП (EURO AUTOMATIC PAIEMENT) (Марка на Общността — Заявка за словна марка на Общността „EURO AUTOMATIC PAIEMENT“ — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               20.10.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 319/9

         Решение на Общия съд от 5 септември 2012 г. — Euro-Information/СХВП (EURO AUTOMATIC PAIEMENT)
   (Дело T-497/11) (1)

   (Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността „EURO AUTOMATIC PAIEMENT“ - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2012/C 319/15
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Euro-Information — Européenne de traitement de l’information (Страсбург, Франция) (представител: адв. A. Grolée)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: V. Melgar)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 7 юли 2011 г. (преписка R 370/2011-2) относно заявка за регистрация на словния знак „EURO AUTOMATIC PAIEMENT“ като марка на Общността

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Euro-Information — Européenne de traitement de l’information да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 370, 17.12.2011 г.


               28.10.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 292/27

         Дело, заведено на 10 август 2010 г. от Надзорният орган на ЕАСТ срещу Лихтенщайн
   (Дело E-11/10)
   2010/C 292/09
   На 10 август 2010 г. Надзорният органа на ЕАСТ, представляван от Xavier Lewis и Markus Schneider, в качеството си на представители на Надзорния орган, с адрес: rue Belliard/Belliardstraat 35, 1040 Bruxelles/Brussel, BELGIQUE/BELGIË, заведе пред Съда на ЕАСТ дело срещу Княжество Лихтенщайн.
   Надзорният съвет на ЕАСТ изисква от Съда на ЕАСТ да постанови, че:

               1.

               с неприемането или неуведомяването на Органа в посочения срок за мерките, необходими за пълното прилагане на акта, посочен в точка 21а от приложение XVIII към Споразумението за Европейското пространство (Директива 2006/54/ЕО на Европейския парламент и Съвета от 5 юли 2006 г. за прилагането на принципа на равните възможности и равното третиране на мъжете и жените в областта на заетостта и професиите (преработена)), адаптиран към Споразумението за ЕИП с Протокол 1 към него, Княжество Лихтенщайн не е изпълнила задълженията си по член 33 от директивата и по член 7 от Споразумението за ЕИП.

               2.

               Княжество Лихтенщайн да изплати разходите по това производство.

      Правен и фактически контекст и правни аргументи, приведени в подкрепа:

               —

               Заявлението се отнася до неспособността на Лихтенщайн в пълна степен да спази Директива 2006/54/ЕО на Европейския парламент и Съвета от 5 юли 2006 г. за прилагането на принципа на равните възможности и равното третиране на мъжете и жените в областта на заетостта и професиите (преработена).

               —

               В заявлението се твърди, че съгласно член 33 от Директивата, в съчетание с Решение № 33/2008 на Съвместния комитет на ЕИП, Лихтенщайн беше длъжен да предприеме необходимите мерки, за да гарантира пълно спазване на директивата не по-късно от 1 февруари 2009 г. и да съобщи на Надзорния орган на ЕАСТ текста на тези мерки.

               —

               Надзорният орган на ЕАСТ твърди, че не е получил информация от правителството на Лихтенщайн, показваща, че актът е изцяло транспониран в националното право, нито че притежава каквато и да е друга информация, позволяваща му да вземе подобно заключение.

               —

               Правителството на Лихтенщайн не оспори закъснението си напълно да транспонира акта.


title: Дело C-476/14: Преюдициално запитване от Bundesgerichtshof (Германия), постъпило на 27 октомври 2014 г.  — Citroën Commerce GmbH/Zentralvereinigung des Kraffahrzeuggewerbes zur Aufrechterhaltung lauteren Wettbewerbs e.V. (ZLW)

text:
               22.12.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 462/18

         Преюдициално запитване от Bundesgerichtshof (Германия), постъпило на 27 октомври 2014 г. — Citroën Commerce GmbH/Zentralvereinigung des Kraffahrzeuggewerbes zur Aufrechterhaltung lauteren Wettbewerbs e.V. (ZLW)
   (Дело C-476/14)
   (2014/C 462/28)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesgerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Citroën Commerce GmbH

      Ответник: Zentralvereinigung des Kraffahrzeuggewerbes zur Aufrechterhaltung lauteren Wettbewerbs e.V. (ZLW)

      Преюдициални въпроси

               1)

               Рекламата на стока с обозначаване на цената на стоката съставлява ли предлагане на тази стока по смисъла на член 1 от Директива 98/6/ЕО (1)?
               Ако отговорът на първия въпрос е утвърдителен:

               2)

               При предлагане на стока по смисъла на член 1 от Директива 98/6/ЕО трябва ли продажната цена, която следва да бъде посочена съгласно член 1 и член 3, параграф 1, първо изречение от тази директива, да включва и дължимите във всички случаи разходи за докарване на моторното превозно средство от производителя до продавача?
               Ако отговорът на първия или втория въпрос е отрицателен:

               3)

               При оферта за продажба по смисъла на член 2, буква и) от Директива 2005/29/ЕО (2) трябва ли „цената с включени данъци“, която следва да бъде посочена съгласно член 7, параграф 4, буква в), първо предложение от тази директива, да включва — когато става дума за моторно превозно средство — и дължимите във всички случаи разходи за докарване на превозното средство от производителя до продавача?

      (1)  Директива 98/6/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 1998 година относно защитата на потребителите при обозначаването на цените на стоките, предлагани на потребителите (ОВ L 80, стр. 27; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 4, стр. 206).

      (2)  Директива 2005/29/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 11 май 2005 година относно нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители на вътрешния пазар и изменение на Директива 84/450/ЕИО на Съвета, Директиви 97/7/EО, 98/27/EО и 2002/65/EО на Европейския парламент и на Съвета, и Регламент (EО) № 2006/2004 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 149, стр. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 14, стр. 260).


title: Дело F-105/10: Определение на Съда на публичната служба от 10 февруари 2012 г. — Bömcke/ЕИБ

text:
               12.5.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/40

         Определение на Съда на публичната служба от 10 февруари 2012 г. — Bömcke/ЕИБ
   (Дело F-105/10) (1)

   2012/C 138/99
   Език на производството: френски
   Председателят на втори състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 30, 29.1.2011 г., стр. 65.


title: Дело C-304/13: Преюдициално запитване, отправено от Curtea de Apel Timișoara (Румъния) на 3 юни 2013 г. — Agenția de Plăți și Intervenție pentru Agricultură (APIA) — Centrul Județean Timiș/Curtea de Conturi a României, Camera de Conturi a Județului Timiș

text:
               22.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/24

         Преюдициално запитване, отправено от Curtea de Apel Timișoara (Румъния) на 3 юни 2013 г. — Agenția de Plăți și Intervenție pentru Agricultură (APIA) — Centrul Județean Timiș/Curtea de Conturi a României, Camera de Conturi a Județului Timiș
   (Дело C-304/13)
   2014/C 52/43
   Език на производството: румънски

      Запитваща юрисдикция

   Curtea de Apel Timișoara

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Agenția de Plăți și Intervenție pentru Agricultură (APIA) — Centrul Județean Timiș

      Ответник: Curtea de Conturi a României, Camera de Conturi a Județului Timiș

      Встъпила страна: Agenția de Plăți și Intervenție pentru Agricultură (APIA)

      Преюдициален въпрос

   Допускат ли разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1782/2003 (1) на Съвета от 29 септември 2003 година, и по-конкретно членове 115 и 135, държавите членки да въвеждат допълнителни условия, които не са предвидени в регламента, за отпускане на премия за производителя, съответно условието „той да няма непогасени задължения към държавния и/или общинския бюджет към деня на подаване на заявлението за отпускане на премията“?

      (1)  Регламент (ЕО) № 1782/2003 на Съвета от 29 септември 2003 година относно установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски производители и за изменение на Регламенти (ЕИО) № 2019/93, (ЕО) № 1452/2001, (ЕО) № 1453/2001, (ЕО) № 1454/2001, (ЕО) 1868/94, (ЕО) № 1251/1999, (ЕО) № 1254/1999, (ЕО) № 1673/2000, (ЕИО) № 2358/71 и (ЕО) № 2529/2001 (ОВ L 270, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 49, стр. 177).


title: Дело C-316/09: Решение на Съда (трети състав) от 5 май 2011 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof — Германия) — MSD Sharp & Dohme GmbH/Merckle GmbH (Лекарствени продукти за хуманна употреба — Директива 2001/83/ЕО — Забрана за рекламиране сред широката общественост на лекарствени продукти, които са достъпни единствено по медицинско предписание — Понятие за реклама — Данни, предоставени на компетентния орган — Данни, достъпни в интернет)

text:
               25.6.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 186/3

         Решение на Съда (трети състав) от 5 май 2011 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof — Германия) — MSD Sharp & Dohme GmbH/Merckle GmbH
   (Дело C-316/09) (1)

   (Лекарствени продукти за хуманна употреба - Директива 2001/83/ЕО - Забрана за рекламиране сред широката общественост на лекарствени продукти, които са достъпни единствено по медицинско предписание - Понятие за реклама - Данни, предоставени на компетентния орган - Данни, достъпни в интернет)
   2011/C 186/05
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesgerichtshof

      Страни в главното производство

      Ищец: MSD Sharp & Dohme GmbH

      Ответник: Merckle GmbH

      Предмет

   Преюдициално запитване — Bundesgerichtshof — Тълкуване на член 88, параграф 1, буква а) от Директива 2001/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 година за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба (ОВ L 311, стр. 67; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 33, стр. 3) — Забрана на рекламирането на лекарствени продукти сред населението, ако те се отпускат само с лекарско предписание — Понятие за реклама — Реклама на лекарствен продукт, при която достъп до информация имат единствено лицата, които сами я потърсят в Интернет и която включва само данните, предоставени на компетентния орган в рамките на процедурата по издаване на разрешение за търговия с посочения лекарствен продукт и достъпни за пациентите при покупка на продукта

      Диспозитив

   Член 88, параграф 1, буква а) от Директива 2001/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 година за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба, изменена с Директива 2004/27/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 г., трябва да се тълкува в смисъл, че не забранява разпространението в уебсайт от страна на фармацевтично предприятие на информация относно лекарствени продукти, предмет на лекарско предписание, когато информацията е достъпна на сайта само за търсещите я целенасочено и когато разпространението се състои единствено в точно възпроизвеждане на опаковката на лекарствения продукт съгласно член 62 от Директива 2001/83, изменена с Директива 2004/27, както и в буквално и пълно възпроизвеждане на листовката с упътването или на обобщението на характеристиките на продукта, които са одобрени от компетентните органи в областта на лекарствените продукти. Обратно, забранено е разпространението в подобен сайт на информация относно лекарствен продукт, която е била предмет на подбор или преаранжиране от страна на производителя, които могат да се обяснят единствено с рекламна цел. Запитващата юрисдикция следва да установи дали и в каква степен разглежданите в главното производство дейности съставляват реклама по смисъла на Директива 2001/83, изменена с Директива 2004/27.

      (1)  ОВ C 267, 7.11.2009 г.


title: Съединени дела C-103/12 и C-165/12: Решение на Съда (голям състав) от 26 ноември 2014 г.  — Европейски парламент (C-103/12), Европейска комисия (C-165/12)/Съвет на Европейския съюз (Жалба за отмяна — Решение 2012/19/ЕС — Правно основание — Член 43, параграфи 2 и 3 ДФЕС — Двустранно споразумение за разрешаване на използването на остатъка от допустимия улов — Избор на третата държава, заинтересована от това Съюзът да разреши използването на живите ресурси — Изключителна икономическа зона — Политическо решение — Определяне на възможностите за риболов)

text:
               26.1.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 26/2

         Решение на Съда (голям състав) от 26 ноември 2014 г. — Европейски парламент (C-103/12), Европейска комисия (C-165/12)/Съвет на Европейския съюз
   (Съединени дела C-103/12 и C-165/12) (1)

   ((Жалба за отмяна - Решение 2012/19/ЕС - Правно основание - Член 43, параграфи 2 и 3 ДФЕС - Двустранно споразумение за разрешаване на използването на остатъка от допустимия улов - Избор на третата държава, заинтересована от това Съюзът да разреши използването на живите ресурси - Изключителна икономическа зона - Политическо решение - Определяне на възможностите за риболов))
   (2015/C 026/02)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: Европейски парламент (представители: L.G. Knudsen, I. Liukkonen и I. Díez Parra) (C-103/12), Европейска комисия (представители: A. Bouquet и E. Paasivirta) (C-165/12)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: A. Westerhof Löfflerová и A. de Gregorio Merino)

      Страни, встъпили в подкрепа на ответника: Чешка република (представители: M. Smolek, E. Ruffer и D. Hadroušek), Кралство Испания (представител: N. Díaz Abad), Френска република (представители: G. de Bergues, D. Colas и N. Rouam), Република Полша (представители: B. Majczyna и M. Szpunar)

      Диспозитив

               1)

               Отменя Решение 2012/19/ЕС на Съвета от 16 декември 2011 година за одобряване от името на Европейския съюз на декларация относно предоставянето на възможности за риболов във водите на ЕС на риболовни кораби, плаващи под знамето на Боливарска република Венецуела в изключителната икономическа зона към брега на Френска Гвиана.

               2)

               Правните последици на Решение 2012/19/ЕС се запазват до влизането в сила в разумен срок, считано датата на постановяване на настоящото съдебно решение, на ново решение, взето на правилното правно основание, а именно член 43, параграф 2 ДФЕС във връзка с член 218, параграф 6, буква а), подточка v) ДФЕС.

               3)

               Осъжда Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.

               4)

               Чешката република, Кралство Испания, Френската република и Република Полша понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 157, 2.6.2012 г.


title: Дело T-501/12: Решение на Общия съд от 9 април 2014 г.  — Farmaceutisk Laboratorium Ferring/СХВП — Tillotts Pharma (OCTASA) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „OCTASA“  — По-ранни национални словни марки „PENTASA“  — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               10.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 175/39

         Решение на Общия съд от 9 април 2014 г. — Farmaceutisk Laboratorium Ferring/СХВП — Tillotts Pharma (OCTASA)
   (Дело T-501/12) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „OCTASA“ - По-ранни национални словни марки „PENTASA“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   2014/C 175/52
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Farmaceutisk Laboratorium Ferring A/S (Копенхаген, Дания) (представители: първоначално I. Fowler, solicitor, A. Renck и J. Fuhrmann, адвокати, впоследствие I. Fowler, A. Renck и D. Slopek, адвокати)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) (представител: P. Bullock)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Tillotts Pharma AG (Ziefen, Швейцария) (представител: T. Alkin, barrister)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 6 септември 2012 г. (преписка R 1214/2011-4) относно производство по възражение между Farmaceutisk Laboratorium Ferring A/S и Tillotts Pharma AG

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 6 септември 2012 г. (преписка R 1214/2011-4).

               2)

               СХВП понася направените от нея съдебни разноски и половината от тези на Farmaceutisk Laboratorium Ferring A/S.

               3)

               Tillotts Pharma AG понася направените от него съдебни разноски и половината от тези на Farmaceutisk Laboratorium Ferring.

      (1)  ОВ C 26, 26.1.2013 г.


title: Дело C-328/11 P: Жалба, подадена на 28 юни 2011 г. от Alder Capital Ltd срещу решението на Общия съд (осми състав), постановено на 13 април 2011 г. по дело T-209/09 — Alder Capital Ltd/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Gimv Nederland BV

text:
               10.9.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/30

         Жалба, подадена на 28 юни 2011 г. от Alder Capital Ltd срещу решението на Общия съд (осми състав), постановено на 13 април 2011 г. по дело T-209/09 — Alder Capital Ltd/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Gimv Nederland BV
   (Дело C-328/11 P)
   2011/C 269/58
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Alder Capital Ltd (представители: A. von Mühlendahl и H. Hartwig, Rechtsanwälte)

      Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Gimv Nederland BV

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Съда:

               —

               да отмени Решението на Общия съд от 13 април 2011 г. по дело T-209/09 и решението на втори апелативен състав на СХВП от 20 февруари 2009 г. по преписка R 486/2008-2;

               —

               да осъди СХВП и встъпилата страна да заплатят разноските, направени в производството пред апелативния състав на СХВП, пред Общия съд и пред Съда.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят привежда три правни основания.
   В рамките на основното правно основание той твърди, че Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, като приел, че от правна гледна точка апелативният състав е длъжен да разгледа искането за обявяване на недействителност, както то е представено на отдела по заличаването. Според жалбоподателя обхватът на контрола се свежда до предмета на подадената от него жалба.
   В рамките на допълнителните правни основания жалбоподателят твърди, че:

               —

               Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото като приел, че са „ирелевантни“ доводите на жалбоподателя, според които встъпилата страна нарушила законите и регламентите, приложими в областта на разрешаването и регулирането на финансовите услуги и в областта на борбата с прането на пари, като предложила услуги, за които неговата марка „Halder“ била използвана в Германия (нарушение на член 56, параграфи 2 и 3 във връзка с член 15 от Регламент (ЕО) № 207/2009), и

               —

               Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото като приел, че е налице вероятност от объркване, въпреки че степента на внимание на потребителите била „много висока“ (нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009).


title: Становище 1/15: Искане за становище, направено от Европейския парламент на основание член 218, параграф 11 ДФЕС

text:
               27.4.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/24

         Искане за становище, направено от Европейския парламент на основание член 218, параграф 11 ДФЕС
   (Становище 1/15)
   (2015/C 138/32)
   Език на производството: всички официални езици

      Страна, направила искането

   Европейски парламент (представители: F. Drexler, A. Caiola, D. Moore)

      Въпроси, отправени до Съда

               —

               Съвместимо ли е предвиденото споразумение (1) с разпоредбите на Договорите (член 16 от ДФЕС) и Хартата на основните права на Европейския съюз (членове 7, 8 и 52, параграф 1) по отношение на правото на физическите лица на защита на личните данни?

               —

               Съставлява ли член 82, параграф 1, буква г) и член 87, параграф 2, буква а) от ДФЕС подходящо правно основание на акта на Съвета относно сключването на предвиденото споразумение или правно основание за посочения акт следва да бъде член 16 от ДФЕС?

      (1)  Споразумение между Канада и Европейския съюз относно предаването и обработката на резервационни данни на пътниците.


title: Дело T-368/05: Решение на Първоинстанционния съд от 4 септември 2009 г. — Австрия/Комисия (ФЕОГА — Секция Гарантиране — Разходи, изключени от финансиране от Общността — Премия за едър рогат добитък — Премия за крава с бозаещо теле — Схема за плащане за екстензификация — Ключов контрол — Задължение за използване на компютъризирана географска информационна система — Контрол на алпийските фуражни площи — Задължение за сътрудничество — Задължение за мотивиране — Вид приложима финансова корекция — Екстраполиране на констатираните слабости)

text:
               24.10.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 256/22

         Решение на Първоинстанционния съд от 4 септември 2009 г. — Австрия/Комисия
   (Дело T-368/05) (1)

   (ФЕОГА - Секция „Гарантиране“ - Разходи, изключени от финансиране от Общността - Премия за едър рогат добитък - Премия за крава с бозаещо теле - Схема за плащане за екстензификация - Ключов контрол - Задължение за използване на компютъризирана географска информационна система - Контрол на алпийските фуражни площи - Задължение за сътрудничество - Задължение за мотивиране - Вид приложима финансова корекция - Екстраполиране на констатираните слабости)
   2009/C 256/38
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Република Австрия (представители: първоначално H. Dossi, впоследствие H. Dossi и C. Pesendorfer и накрая C. Pesendorfer и A. Hable)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представител: F. Erlbacher)

      Предмет

   Отмяна на Решение 2005/555/ЕО на Комисията от 15 юли 2005 г. за изключване от финансиране от страна на Общността на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА), секция „Гарантиране“ (ОВ L 188, стр. 36) в частта, в която то изключва някои разходи, направени от Република Австрия.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Република Австрия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 296, 26.11.2005 г.


title: Дело T-794/14: Жалба, подадена на 5 декември 2014 г.  — AATC Trading/СХВП — El Corte Inglés (ALAΪA PARIS)

text:
               23.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 65/38

         Жалба, подадена на 5 декември 2014 г. — AATC Trading/СХВП — El Corte Inglés (ALAΪA PARIS)
   (Дело T-794/14)
   (2015/C 065/53)
   Език на жалбата: френски

      Страни

      Жалбоподател: AATC Trading AG (Steinhausen, Швейцария) (представител: P. Lê Dai, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: El Corte Inglés, SA (Мадрид, Испания)

      Данни за производството пред СХВП

      Притежател на спорната марка: Жалбоподателят

      Спорна марка: Фигуративната марка на Общността, съдържаща словния елемент „ALAÏA PARIS“, регистрирана под № 3 4 85  166

      Производство пред СХВП: Производство по обявяване на недействителност

      Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на СХВП от 11 септември 2014 г. по преписка R 1411/2013-2

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение;

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на член 57, параграф 2 от Регламент № 207/2009

               —

               Нарушение на правило 22 от Регламент № 2868/95.


title: Дело T-292/08: Жалба, подадена на 23 юли 2008 г. — Inditex/СХВП — Marín Díaz de Cerio (Словна марка OFTEN)

text:
               13.9.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 236/16

         Жалба, подадена на 23 юли 2008 г. — Inditex/СХВП — Marín Díaz de Cerio (Словна марка OFTEN)
   (Дело T-292/08)
   (2008/C 236/28)
   Език на жалбата: испански
   Страни

      Жалбоподател: Industria de Diseño Textil, SA (Inditex) (Arteixo, Испания) (представители: г-н E. Armijo Chávarri и г-н A. Castán Pérez-Gómez, abogados)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: D. Roberto Fernando Marín Díaz de Cerio (Logroño, Испания)
   Искания на жалбоподателя

               —

               Да се приеме за подадена в срок и в надлежната форма жалбата срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 24 април 2008 г. и чрез съответната процедура да се постанови отмяната на посоченото решение по отношение на всички или на част от стоките, за които е отказана регистрация.

         Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят.

      Марка на Общността, предмет на спора: Словна марка „OFTEN“(заявка № 2.798.270) за стоки и услуги от класове 3, 9, 14, 16, 18, 25 и 35.

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в процедурата по възражението: D. Roberto Fernando Marín Díaz de Cerio.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Испански словни и фигуративни марки „OLTEN“ и испанска фигуративна марка „OLTENWATCH“ за стоки от клас 14.

      Решение на отдела по споровете: Уважава частично възражението.

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: Основно нарушение на член 61, параграф 1 и член 62, параграф 1от Регламент (ЕО) № 40/94 относно марката на Общността и при условията на евентуалност — нарушение на член 43, параграф 2 и член 8, параграф 1, буква б) от същия регламент.


title: Дело C-182/13: Преюдициално запитване, отправено от Industrial Tribunals (Северна Ирландия) (Обединеното кралство) на 12 април 2013 г. — Valerie Lyttle, Sarah Louise Halliday, Clara Lyttle, Tanya McGerty/Bluebird UK Bidco 2 Limited

text:
               29.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 189/4

         Преюдициално запитване, отправено от Industrial Tribunals (Северна Ирландия) (Обединеното кралство) на 12 април 2013 г. — Valerie Lyttle, Sarah Louise Halliday, Clara Lyttle, Tanya McGerty/Bluebird UK Bidco 2 Limited
   (Дело C-182/13)
   2013/C 189/06
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   Industrial Tribunals (Северна Ирлания)

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Valerie Lyttle, Sarah Louise Halliday, Clara Lyttle, Tanya McGerty

      Ответник: Bluebird UK Bidco 2 Limited

      Преюдициални въпроси

               1.

               Дали понятието „организация“ по смисъла на член 1, параграф 1, буква а), подточка ii) от Директива 98/59/ЕО (1) на Съвета има същото значение като това в контекста на член 1, параграф 1, буква а), подточка i) от тази директива?

               2.

               При отрицателен отговор на първия въпрос, може ли понятието „организация“ по смисъла на член 1, параграф 1, буква а), подточка ii) да се състои от организационна структура на предприятие, която е изградена или обхваща повече от една местна работна единица?

               3.

               Дали в член 1, параграф 1, буква а), подточка ii) от Директивата изразът „най-малко 20 души“ се позовава на броя на уволненията във всички организации на работодателя, или напротив той се позовава на броя уволнения във всяка отделна организация? (С други думи, дали при позоваването на цифрата „20“ се има предвид 20 души във всяка отделна организация или 20 общо?)

      (1)  Директива 98/59/ЕО на Съвета от 20 юли 1998 година за сближаване на законодателствата на държавите членки в областта на колективните уволнения (ОВ L 225, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 95).


title: Дело T-706/13: Определение на Общия съд от 1 октомври 2014 г. — Tui Deutschland/СХВП — Infinity Real Estate & Project Development (Sensimar)

text:
               1.12.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 431/46

         Определение на Общия съд от 1 октомври 2014 г. — Tui Deutschland/СХВП — Infinity Real Estate & Project Development (Sensimar)
   (Дело T-706/13) (1)

   (2014/C 431/72)
   Език на производството: немски
   Председателят на четвърти състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 61, 1.3.2014 г.


title: Дело T-50/14: Жалба, подадена на 20 януари 2014 г. — Demp/СХВП (TURBO DRILL)

text:
               15.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 78/15

         Жалба, подадена на 20 януари 2014 г. — Demp/СХВП (TURBO DRILL)
   (Дело T-50/14)
   2014/C 78/31
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Demp BV (Вианен, Нидерландия) (представител: C. Gehweiler, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на четвърти апелативен състав по преписка R 1254/2013-4 от 22 ноември 2013 г. по отношение на стоките от клас 6 (строителни материали от метал, железарски изделия, малки железарски предмети, монтажна апаратура, материали за монтаж, болтове, части и принадлежности за всички горепосочени стоки, всичките горепосочени стоки от метал), клас 19 (строителен материал, скрепителни материали, материали за монтаж, болтове, части и принадлежности за всички посочени по-горе стоки, всичките посочени по-горе стоки, които не са от метал) и стоките от клас 20 (скрепителни материали, материали за монтаж, болтове),

               —

               да осъди ответника да заплати разноските в производството.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „TURBO DRILL“ за стоки от класове 6, 7, 8, 19 и 20 ‒ заявка за регистрация на марка на Общността № 11 695 145

      Решение на проверителя: отхвърля заявката.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 207/2009.


title: Дело C-542/08: Решение на Съда (четвърти състав) от 15 април 2010 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof, Австрия) — Friedrich G. Barth/Bundesministerium für Wissenschaft und Forschung (Свободно движение на хора — Работници — Равно третиране — Специална надбавка за прослужено време за професорите в университети, предвидена в национална правна уредба, чиято несъвместимост с общностното право е установена с решение на Съда — Погасителен срок — Принципи на равностойност и на ефективност)

text:
               5.6.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 148/8

         Решение на Съда (четвърти състав) от 15 април 2010 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof, Австрия) — Friedrich G. Barth/Bundesministerium für Wissenschaft und Forschung
   (Дело C-542/08) (1)

   (Свободно движение на хора - Работници - Равно третиране - Специална надбавка за прослужено време за професорите в университети, предвидена в национална правна уредба, чиято несъвместимост с общностното право е установена с решение на Съда - Погасителен срок - Принципи на равностойност и на ефективност)
   2010/C 148/12
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Verwaltungsgerichtshof

      Страни в главното производство

      Ищец: Friedrich G. Barth

      Ответник: Bundesministerium für Wissenschaft und Forschung

      Предмет

   Преюдициално запитване — Verwaltungsgerichtshof — Тълкуване на член 39 ЕО и на член 7, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 1612/68 на Съвета от 15 октомври 1968 година относно свободното движение на работници в Общността (ОВ L 257, стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 11) — Национална правна уредба, която предвижда специална надбавка за прослужено време за университетските преподаватели и за чиято предишна редакция с Решение на Съда от 30 септември 2003 г. по дело Köbler (C-224/01) е установено, че е несъвместима с общностното право — Изменена правна уредба, която като предвижда спиране на погасителния срок за предявяване на правото на разглежданата надбавка едва считано от датата на посоченото по-горе решение на Съда, поставя в неблагоприятно положение преподавателите, които са били лишени от тази надбавка на основание на предишната правна уредба, обявена за несъвместима с общностното право

      Диспозитив

   Правото на Съюза допуска правна уредба като разглежданата по главното производство, която обвързва с тригодишен погасителен срок исканията за изплащане на специални надбавки за прослужено време, които не са били предоставени на работник, упражнил правото си на свободно движение, на основание на несъвместимо с общностното право национално законодателство преди постановяването на Решение от 30 септември 2003 г. по дело Köbler (C-224/01).

      (1)  ОВ C 90, 18.4.2009 г.


title: Дело T-775/16: Жалба, подадена на 8 ноември 2016 г. — Dochirnie pidpryiemstvo „Kondyterska korporatsiia „Roshen“/EUIPO — „Krasnyj Octyabr“ (Изображение на речен рак)

text:
               19.12.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 475/24

         Жалба, подадена на 8 ноември 2016 г. — Dochirnie pidpryiemstvo „Kondyterska korporatsiia „Roshen“/EUIPO — „Krasnyj Octyabr“ (Изображение на речен рак)
   (Дело T-775/16)
   (2016/C 475/36)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Dochirnie pidpryiemstvo „Kondyterska korporatsiia „Roshen“ (Киев, Украйна) (представители: R. Žabolienė и I. Lukauskienė, адвокати)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Акционерно дружество „Krasnyj Octyabr“ (Москва, Русия)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител: жалбоподателят

      Спорна марка: посочваща Европейския съюз международна регистрация № 1 191 921

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 11 август 2016 г. по преписка R 2419/2015-1

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009


title: Дело C-200/14: Решение на Съда (втори състав) от 30 юни 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunalul Sibiu — Румъния) — Silvia Georgiana Câmpean/Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Mediaș, впоследствие Serviciul Fiscal Municipal Mediaș, Administrația Fondului pentru Mediu (Преюдициално запитване — Принцип на лоялно сътрудничество — Принципи на равностойност и ефективност — Национална правна уредба на връщането с лихви на недължимо събрани такси — Изпълнение на съдебни решения, признаващи такова право на връщане, изведено от правовия ред на Съюза — Разсрочване на връщането в продължение на пет години — Обуславяне на връщането от наличието на средства от събрана такса — Липса на възможност за принудително изпълнение)

text:
               12.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 335/3

         Решение на Съда (втори състав) от 30 юни 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunalul Sibiu — Румъния) — Silvia Georgiana Câmpean/Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Mediaș, впоследствие Serviciul Fiscal Municipal Mediaș, Administrația Fondului pentru Mediu
   (Дело C-200/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Принцип на лоялно сътрудничество - Принципи на равностойност и ефективност - Национална правна уредба на връщането с лихви на недължимо събрани такси - Изпълнение на съдебни решения, признаващи такова право на връщане, изведено от правовия ред на Съюза - Разсрочване на връщането в продължение на пет години - Обуславяне на връщането от наличието на средства от събрана такса - Липса на възможност за принудително изпълнение))
   (2016/C 335/03)
   Език на производството: румънски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunalul Sibiu

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Silvia Georgiana Câmpean

      Ответници: Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Mediaș, впоследствие Serviciul Fiscal Municipal Mediaș, Administrația Fondului pentru Mediu

      Диспозитив

   Принципът на лоялно сътрудничество трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска държава членка да приема разпоредби, обвързващи връщането на платени данък или такса, които са били обявени за несъвместими с правото на Съюза или чиято несъвместимост с това право следва от такова решение, с условия, отнасящи се конкретно до това облагане, които са по-неблагоприятни от тези, които биха били приложими, при липсата им, спрямо такова връщане, като спазването на този принцип в конкретния случай трябва да бъде проверено от запитващата юрисдикция.
   Принципът на равностойност трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска държава членка да приема процесуални правила относно молбите за връщане на такса, основани на нарушение на правото на Съюза, които са по-неблагоприятни от тези, приложими спрямо подобни искания, основани на нарушение на вътрешното право. Запитващата юрисдикция е тази, която следва да извърши необходимата проверка, за да гарантира спазването на този принцип що се отнася до приложимата към висящия пред нея спор правна уредба.
   Принципът на ефективност трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска система на връщане с лихви на такси, събрани в нарушение на правото на Съюза, чийто размер е бил установен с подлежащи на изпълнение съдебни решения, каквато е системата в главното производство, която предвижда разсрочване за пет години на връщането на тези такси и която обуславя изпълнението на тези решения от наличието на средства, събрани на основание на друга такса, без правният субект да разполага с възможност да принуди публичните власти да изпълнят задълженията си, ако те не го правят доброволно. Запитващата юрисдикция следва да провери дали правна уредба като тази, която би била приложима към спора в главното производство при липсата на такава система за връщане, отговаря на изискванията на принципа на ефективност.

      (1)  ОВ C 235, 21.7.2014 г.


title: Дело C-58/16: Решение на Съда (осми състав) от 6 април 2017 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия (Неизпълнение на задължения от държава членка — Повишаване на сигурността на пристанищата — Директива 2005/65/ЕО — Член 2, параграф 3 и членове 6, 7 и 9 — Неизпълнение — Липса на оценка на сигурността на пристанищата — Граници на пристанищата, план за сигурност на пристанищата и офицер по сигурността на пристанището — Липса на определение)

text:
               29.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 168/15

         Решение на Съда (осми състав) от 6 април 2017 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия
   (Дело C-58/16) (1)

   ((Неизпълнение на задължения от държава членка - Повишаване на сигурността на пристанищата - Директива 2005/65/ЕО - Член 2, параграф 3 и членове 6, 7 и 9 - Неизпълнение - Липса на оценка на сигурността на пристанищата - Граници на пристанищата, план за сигурност на пристанищата и офицер по сигурността на пристанището - Липса на определение))
   (2017/C 168/18)
   Език на производството: немски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: W. Mölls и L. Nicolae)

      Ответник: Федерална република Германия (представители: T. Henze и R. Kanitz)

      Диспозитив

               1)

               Като не е гарантирала, че по отношение на германските пристанища в Дюселдорф, Кьолн-Ниел I, Годорф, Дуисбург-Рейнхаузен, Нойс, Дуисбург Аусен-/Паралелхафен, Крефелд Лин, Щромхафен Крефелд, Дуисбург Рурорт-Майдерих, Гелзенкирхен и Мюлхайм, провинция Северен Рейн-Вестфалия (Германия), са дефинирани границите на пристанищата, одобрени са оценки на сигурността и планове за сигурност на пристанищата, и е определен офицер по сигурността на пристанището, Федерална република Германия не е изпълнила задълженията си по член 2, параграф 3, член 6, член 7 и член 9 от Директива 2005/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 октомври 2005 година за повишаване на сигурността на пристанищата.

               2)

               Осъжда Федерална република Германия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 118, 4.4.2016 г.


title: Дело C-301/15: Решение на Съда (трети състав) от 16 ноември 2016 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État — Франция) — Marc Soulier, Sara Doke/Premier ministre, Ministre de la Culture et de la Communication (Преюдициално запитване — Интелектуална и индустриална собственост — Директива 2001/29/ЕО — Авторско право и сродни права — Членове 2 и 3 — Права на възпроизвеждане и на публично съобщаване — Обхват — „Изчерпани“ книги, които не се или вече не се публикуват — Национална правна уредба, която възлага на дружество за колективно управление да упражнява права за цифрово използване с търговска цел на изчерпани книги — Законова презумпция за съгласие на авторите — Липса на механизъм, гарантиращ действително и персонално уведомяване на авторите)

text:
               16.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 14/10

         Решение на Съда (трети състав) от 16 ноември 2016 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État — Франция) — Marc Soulier, Sara Doke/Premier ministre, Ministre de la Culture et de la Communication
   (Дело C-301/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Интелектуална и индустриална собственост - Директива 2001/29/ЕО - Авторско право и сродни права - Членове 2 и 3 - Права на възпроизвеждане и на публично съобщаване - Обхват - „Изчерпани“ книги, които не се или вече не се публикуват - Национална правна уредба, която възлага на дружество за колективно управление да упражнява права за цифрово използване с търговска цел на изчерпани книги - Законова презумпция за съгласие на авторите - Липса на механизъм, гарантиращ действително и персонално уведомяване на авторите))
   (2017/C 014/13)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Conseil d'État

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Marc Soulier, Sara Doke

      Ответници: Premier ministre, Ministre de la Culture et de la Communication,

      в присъствието на: Société française des intérêts des auteurs de l’écrit (SOFIA), Joëlle Wintrebert и др.

      Диспозитив

   Член 2, буква а) и член 3, параграф 1 от Директива 2001/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 година относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба като разглежданата в главното производство да възлага на лицензирано дружество за събиране и разпределяне на възнаграждения за авторски права да упражнява правото за разрешаване на възпроизвеждане и за представяне в цифров формат на т. нар. „изчерпани“ книги — тоест книги, публикувани във Франция преди 1 януари 2001 г., които вече нито се разпространяват в търговската мрежа, нито се публикуват в печатен или цифров формат — като същевременно позволява при определени условия на авторите на такива книги да възразяват срещу упражняването на това право или да го прекратяват.

      (1)  ОВ C 294, 7.9.2015 г.


title: Дело T-118/12: Решение на Общия съд от 12 декември 2013 г. — ANKO/Комисия (Арбитражна клауза — Шеста рамкова програма за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности (2002—2006 г.) — Договор относно проекта „Persona“ — Спиране на плащанията — Нередности, установени в рамките на одити по други проекти — Лихви за забава)

text:
               8.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 39/18

         Решение на Общия съд от 12 декември 2013 г. — ANKO/Комисия
   (Дело T-118/12) (1)

   (Арбитражна клауза - Шеста рамкова програма за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности (2002—2006 г.) - Договор относно проекта „Persona“ - Спиране на плащанията - Нередности, установени в рамките на одити по други проекти - Лихви за забава)
   2014/C 39/29
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Ищец: ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias (Атина, Гърция) (представител: V. Christianos, адвокат)

      Ответник: Европейска комисия (представители: R. Lyal, B. Conte, подпомагани от S. Drakakakis, адвокат)

      Предмет

   Иск, основан на арбитражна клауза съгласно член 272 ДФЕС, който цели Общият съд да установи, от една страна, че спирането на възстановяването на авансово платените от ищеца суми в изпълнение на договор № 045459 относно проекта „Persona“, сключен в рамките на Шестата рамкова програма за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности, допринасящи за изграждането на европейското научноизследователско пространство и за иновациите (2002—2006 г.), представлява нарушение на договорните задължения на Комисията, и от друга страна, да разпореди на последната да плати на жалбоподателя сумата от 6 752,74 EUR по посочения проект заедно с лихвите за забава

      Диспозитив

               1.

               Осъжда Европейската комисия да заплати на ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias сумите, чието плащане е било спряно на основание на точка II.28, параграф 8, трета алинея от общите условия, приложени към договора относно проекта „Persona“, сключен в рамките на Шестата рамкова програма за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности, допринасящи за изграждането на европейското научноизследователско пространство и за иновациите (2002—2006 г.), без това плащане да предрешава съответствието на разходите, декларирани от ANKO Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias, с установените условия и прилагането на заключенията от окончателния доклад от одит 11 BA134 011 на Комисията. Размерът на сумите, които следва да се платят, трябва да е в рамките на остатъка от финансовото подпомагане, наличен към момента на спирането на плащанията, като към посочените суми трябва да се добавят лихвите за забава, които започват да текат относно всеки период след изтичане на 45-дневния срок за плащане, следващ одобрението на съответните доклади от Комисията, и най-късно 90 дни считано от получаването им от последната. Приложимият към лихвите процент на увеличение е процентът в сила на първия ден от месеца, в който е падежът на плащането, както е публикуван в Официалния вестник на Европейския съюз, серия С.

               2.

               Осъжда Комисията да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 138, 12.5.2012 г.


title: Дело T-453/11: Решение на Общия съд от 21 октомври 2014 г. — Szajner/СХВП — Forge de Laguiole (LAGUIOLE) (Марка на Общността — Производство за обявяване на недействителност — Словна марка на Общността „LAGUIOLE“ — По-ранно френско фирмено наименование „Forge de Laguiole“ — Член 53, параграф 1, буква в) и член 8, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               1.12.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 431/18

         Решение на Общия съд от 21 октомври 2014 г. — Szajner/СХВП — Forge de Laguiole (LAGUIOLE)
   (Дело T-453/11) (1)

   ((Марка на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Словна марка на Общността „LAGUIOLE“ - По-ранно френско фирмено наименование „Forge de Laguiole“ - Член 53, параграф 1, буква в) и член 8, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2014/C 431/31)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Gilbert Szajner (Ниор, Франция) (представител: A. Lakits-Josse, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Folliard-Monguiral)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Forge de Laguiole SARL (Лагиол, Франция) (представител: F. Fajgenbaum, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 1 юни 2011 г. (преписка R 181/2007-1) относно производство за обявяване на недействителност между Forge de Laguiole SARL и г-н Gilbert Szajner

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 1 юни 2011 г. (преписка R 181/2007-1), доколкото с него се обявява недействителността на словната марка на Общността „LAGUIOLE“ за стоките, различни от „ръчните, ръчно задвижвани инструменти и сечива; лъжиците; трионите, бръсначите, ножчетата за самобръсначки; кутиите за бръснарски принадлежности; пиличките и малките клещи за нокти, нокторезачките; комплектите за маникюр“ от клас 8, „резачките за хартия“ от клас 16, „тирбушоните; отварачките за бутилки“ и „четките за бръснене, тоалетните чанти“ от клас 21 и „ножчетата за пури“ и „кюретите за почистване на лули“ от клас 34.

               2)

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3)

               Осъжда Forge de Laguiole SARL да заплати една четвърт от съдебните разноски на жалбоподателя и да понесе три четвърти от собствените си съдебни разноски.

               4)

               Осъжда г-н Gilbert Szajner да заплати една четвърт от съдебните разноски на Forge de Laguiole и една четвърт от тези на СХВП, както и да понесе три четвърти от собствените си съдебни разноски.

               5)

               Осъжда СХВП да понесе три четвърти от собствените си съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 298, 8.10.2011 г.


title: Дело C-332/09 P: Определение на Съда от 23 април 2010 г. — Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)/Frosch Touristik GmbH, DSR touristik GmbH (Обжалване — Марка на Общността — Регламент (ЕО) № 40/94 — Словна марка на Общността „FLUGBÖRSE“ — Процедура за обявяване на недействителност — Релевантна дата за разглеждането на абсолютно основание за недействителност)

text:
               28.8.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 234/19

         Определение на Съда от 23 април 2010 г. — Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)/Frosch Touristik GmbH, DSR touristik GmbH
   (Дело C-332/09 P) (1)

   (Обжалване - Марка на Общността - Регламент (ЕО) № 40/94 - Словна марка на Общността „FLUGBÖRSE“ - Процедура за обявяване на недействителност - Релевантна дата за разглеждането на абсолютно основание за недействителност)
   2010/C 234/28
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: B. Schmidt)

      Други страни в производството: Frosch Touristik GmbH (представител: H. Lauf, Rechtsanwalt), DSR touristik GmbH

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Първоинстанционния съд (пети състав) от 3 юни 2009 г. по дело Frosch Touristik/СХВП — DSR touristik („FLUGBÖRSE“) (T-189/07), с което Първоинстанционният съд е отменил решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 22 март 2007 г. за отхвърляне на жалбата, подадена от притежателя на словната марка на Общността „FLUGBÖRSE“ срещу решението на отдела по заличаване, с което въпросната марка се обявява за частично недействителна — Определяне на релевантната дата за разглеждането на абсолютно основание за недействителност в рамките на процедура за обявяване на недействителност

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 256, 24.10.2009 г.


title: Дело C-365/16: Преюдициално запитване от Conseil d'État (Франция), постъпило на 4 юли 2016 г. — Association française des entreprises privées (AFEP) и др./Ministre des finances et des comptes publics

text:
               12.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 335/39

         Преюдициално запитване от Conseil d'État (Франция), постъпило на 4 юли 2016 г. — Association française des entreprises privées (AFEP) и др./Ministre des finances et des comptes publics
   (Дело C-365/16)
   (2016/C 335/53)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Conseil d'État

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Association française des entreprises privées (AFEP), Axa, Compagnie générale des établissements Michelin, Danone, ENGIE, anciennement GDF Suez, Eutelsat Communications, LVMH Moët Hennessy-Louis Vuitton SA, Orange SA, Sanofi SA, Suez Environnement Company, Technip, Total SA, Vivendi, Eurazeo, Safran, Scor SE, Unibail-Rodamco SE, Zodiac Aerospace

      Ответник: Ministre des finances et des comptes publics

      Преюдициални въпроси

               1)

               Допуска ли член 4 от Директива 2011/96/ЕС на Съвета от 30 ноември 2011 година (1), и по-специално параграф 1, буква а) от него, облагане като предвиденото в член 235 ter ZCA от Сode général des impôts, което се прилага при разпределяне на печалби от дружество, данъчнозадължено за корпоративен данък във Франция, и данъчна основа за което са разпределените суми?

               2)

               При отрицателен отговор на първия въпрос, трябва ли облагане като предвиденото в член 235 ter ZCA от Сode général des impôts да се счита за „удържан при източника данък“, от какъвто разпределените от дъщерно дружество печалби са освободени по силата на член 5 от Директивата?

      (1)  Директива 2011/96/ЕС на Съвета от 30 ноември 2011 година относно общата система за данъчно облагане на дружества майки и дъщерни дружества от различни държави членки (ОВ L 345, 2011 г., стр. 8).


title: Дело C-111/07: Искане за преюдициално заключение, направено от Tribunal Superior de Justicia de Asturias (Испания) на 28 февруари 2007 г. — José Manuel Blanco Pérez и María del Pilar Chao Gómez/Княжество Астурия

text:
               28.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 95/28

         Искане за преюдициално заключение, направено от Tribunal Superior de Justicia de Asturias (Испания) на 28 февруари 2007 г. — José Manuel Blanco Pérez и María del Pilar Chao Gómez/Княжество Астурия
   (Дело C-111/07)
   (2007/C 95/52)
   Език на производството: испански
   Препращаща юрисдикция
   Tribunal Superior de Justicia de Asturias
   Страни в главното производство

      Ищци: José Manuel Blanco Pérez и María del Pilar Chao Gómez

      Ответник: Principado de Asturias
   Преюдициален въпрос
   Може ли да се смята, че членове 2, 3, 4 и 5 от Декрет 72/2001 от 19 юли, с който се уреждат аптеките и аптечните пунктове, и раздел първи от глава II на посочения декрет, приет съгласно разпоредбите на член 103 от Закон 14/1986, Общ за здравеопазването, и на член 88 от Закон 25/1990 от 20 декември за лекарствените средства, противоречат на член 43 от Договора за създаване на Европейската общност?


title: Дело C-120/08: Решение на Съда (трети състав) от 22 декември 2010 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof — Германия) — Bavaria NV/Bayerischer Brauerbund eV (Преюдициално запитване — Регламенти (ЕИО) № 2081/92 и (ЕО) № 510/2006 — Прилагане във времето — Член 14 — Регистрация по опростената процедура — Съотношение между марки и защитени географски указания)

text:
               26.2.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/2

         Решение на Съда (трети състав) от 22 декември 2010 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof — Германия) — Bavaria NV/Bayerischer Brauerbund eV
   (Дело C-120/08) (1)

   (Преюдициално запитване - Регламенти (ЕИО) № 2081/92 и (ЕО) № 510/2006 - Прилагане във времето - Член 14 - Регистрация по опростената процедура - Съотношение между марки и защитени географски указания)
   2011/C 63/02
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesgerichtshof

      Страни в главното производство

      Ищец: Bavaria NV

      Ответник: Bayerischer Brauerbund eV

      Предмет

   Преюдициално запитване — Bundesgerichtshof — Тълкуване на член 13, параграф 1, буква б) и на член 14, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕО) № 510/2006 на Съвета от 20 март 2006 година относно закрилата на географски указания и наименования за произход на земеделски продукти и храни (ОВ L 93, стр. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 71, стр. 114), както и на член 17 от Регламент (ЕИО) № 2081/92 на Съвета от 14 юли 1992 година относно закрилата на географски указания и наименования за произход на земеделски продукти и храни (ОВ L 208, стр. 1) — Валидност на Регламент (ЕО) № 1347/2001 на Съвета от 28 юни 2001 година за допълнение на приложението към Регламент (ЕО) № 1107/96 на Комисията относно регистрацията на географските указания и наименованията за произход на основание процедурата, предвидена в член 17 от Регламент (ЕИО) № 2081/92 на Съвета (ОВ L 182, стр. 3; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 38, стр. 128) — Конфликт между защитено географско указание, регистрирано според опростената процедура на член 17 от Регламент (ЕО) № 2081/92 (тук: „Bayerisches Bier“) и международна марка (тук: марка, съдържаща думата „Bavaria“)

      Диспозитив

   Член 14, параграф 1 от Регламент (ЕИО) на Съвета № 2081/92 от 14 юли 1992 година относно закрилата на географски указания и наименования за произход на земеделски продукти и храни се прилага за разрешаването на конфликти между наименование, валидно регистрирано като защитено географско указание по опростената процедура, предвидена в член 17 от този регламент, и марка, съответстваща на една от ситуациите, посочени в член 13 от същия и която се отнася до същия вид продукт, за която заявката за регистрация е подадена както преди регистрацията на това наименование, така и преди влизането в сила на Регламент (ЕО) № 692/2003 на Съвета от 8 април 2003 година за изменение на Регламент № 2081/92. Датата на влизане в сила на регистрацията на това наименование е референтната дата от гледна точка на посочения член 14, параграф 1 в първоначалната му редакция.

      (1)  ОВ C 197, 2.8.2008 г.


title: Дело C-183/06: Решение на Съда (пети състав) от 15 февруари 2007 г. (искане за преюдициално заключение от Finanzgericht München — Германия) — Ruma GmbH/Oberfinanzdirektion Nürnberg (Обща митническа тарифа — Комбинирана номенклатура — Тарифно класиране — Позиция 8529 — Подпозиция 8529 90 40 — Клавиатурна мембрана за мобилен телефон)

text:
               14.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 82/7

         Решение на Съда (пети състав) от 15 февруари 2007 г. (искане за преюдициално заключение от Finanzgericht München — Германия) — Ruma GmbH/Oberfinanzdirektion Nürnberg
   (Дело C-183/06) (1)

   (Обща митническа тарифа - Комбинирана номенклатура - Тарифно класиране - Позиция 8529 - Подпозиция 8529 90 40 - Клавиатурна мембрана за мобилен телефон)
   (2007/C 82/13)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Finanzgericht München
   Страни в главното производство

      Ищец: Ruma GmbH

      Ответник: Oberfinanzdirektion Nürnberg
   Предмет
   Искане за преюдициално заключение — Finanzgericht München — Тълкуване на Регламент (ЕО) № 1789/2003 на Комисията от 11 септември 2003 година, с който се изменя Приложение I на Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (ОВ L 281, стр. 1) — Подпозиция 8538 — Панел за клавиатура на мобилен телефон (keypad), снабден с непроводими контактни върхове от вътрешната част
   Диспозитив
   Комбинираната номенклатура, съдържаща се в Приложение I на Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа, както е изменена с Регламент (ЕО) № 1789/2003 на Комисията от 11 септември 2003 година, следва да бъде тълкувана в смисъл, че клавиатурните мембрани, направени от поликарбонат и имащи релефни клавиши от външната страна и непроводими контактни пинове от вътрешната страна, предназначени за вграждане в мобилни телефони, попадат в обхвата на подпозиция 8529 90 40.

      (1)  ОВ C 143, 17.6.2006 г.


title: Дело F-63/12: Жалба, подадена на 20 юни 2012 г. — ZZ/ЕИБ

text:
               13.10.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 311/16

         Жалба, подадена на 20 юни 2012 г. — ZZ/ЕИБ
   (Дело F-63/12)
   2012/C 311/21
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: L. Isola, адвокат)

      Ответник: Европейска инвестиционна банка

      Предмет на производството

   Отмяна на писмата, с които ответникът отказва да възстанови, вследствие на решението на Общия съд на Европейския съюз, отменящо частично решението на Съда на публичната служба, сумата от 6 000 EUR платени от жалбоподателя на ответника като подлежащи на възстановяване съдебни разноски след решението на Съда на публичната служба, с което този съд се произнася по съдебните разноски.

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отменят писмата от 4 и 25 май 2012 г., доколкото ЕИБ отказва да възстанови на жалбоподателя сумата от 6 000 EUR, която била поискала като съдебни разноски в рамките на предходно производство пред Съда на публичната служба;

               —

               да се осъди ЕИБ да възстанови незабавно посочената сума заедно с лихви и с компенсация за промените на валутните курсове считано от датата, на която жалбоподателят е извършил плащането, до окончателното възстановяване;

               —

               да се осъди ответника да поправи вредите, които е причинил на жалбоподателя;

               —

               да се осъди ЕИБ да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-662/14: Жалба, подадена на 15 септември 2014 г.  — Унгария/Комисия

text:
               15.12.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 448/26

         Жалба, подадена на 15 септември 2014 г. — Унгария/Комисия
   (Дело T-662/14)
   (2014/C 448/35)
   Език на производството: унгарски

      Страни

      Жалбоподател: Унгария (представители: M.Z. Fehér y G. Koós)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени член 45, параграф 8 от Делегиран регламент (ЕС) № 639/2014 на Комисията от 11 март 2014 година за допълнение на Регламент (ЕС) № 1307/2013 на Европейския парламент и на Съвета и за изменение на приложение X към същия регламент, в частта, която съдържа следния израз: „като избират от списъка, съставен съгласно член 4, параграф 2, буква в) от Регламент (ЕС) № 1307/2013, видовете, които са най-подходящи от екологична гледна точка, и изключват видовете, за които е известно, че не са местни“.

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят твърди, че член 45, параграф 8 от обжалвания регламент надхвърля границите, предвидени в Регламент (ЕС) № 1307/2013 (1), които оправомощаването предоставя, и в действителност лишава от съдържание възможностите, предоставени на държавите членки, като въвежда ограничително изискване, което предполага тълкуване на правомощията, възложени на посочените държави с основния законодателен акт.
   Жалбоподателят смята също така, че изложението на мотивите на обжалвания регламент не съдържа достатъчно подробни мотиви, каквито следва да се изискват. Според него изменение на разпоредба за оправомощаване от такъв мащаб и обхват не позволява на практика ясно да се изведе разпоредбата за оправомощаване, на която се е основала Комисията и точната степен, в която го прави, а това прави почти невъзможно задължителното разглеждане от гледна точка на правната сигурност.
   Жалбоподателят твърди също така, че приетата от Комисията правна уредба установява дискриминация по отношение на дървесните видове, наречени дървесни култури с кратък цикъл на ротация или по-конкретно, по отношение на земеделските стопани, които желаят да ги отглеждат. Насажденията или земеделските стопани от двата вида се намират в идентично положение, тъй като не е обосновано да се установява разлика между тях в зависимост от дървесните видове, които те желаят да изберат, за да съставят своите насаждения.
   Освен това жалбоподателят твърди, че в хода на целия процес на договаряне на регламента за оправомощаване Комисията се противопоставя включително на това държавите членки да имат възможност да квалифицират площите от екологичен интерес като площи, засадени с дървесни култури с кратък цикъл на ротация. Според жалбоподателя всичко сочи, че Комисията е искала да избегне на практика тази възможност чрез обжалваната правна уредба, като по този начин допуска злоупотреба с власт.
   Накрая, жалбоподателят счита по-конкретно, че обжалваният регламент нарушава общия принцип на правна сигурност поради това, че, от една страна, член 45, параграф 8 от посочения регламент в много аспекти е неясен и, от друга страна, че регламентът не гарантира достатъчен период на адаптиране преди неговото влизане в сила, за да се подготвят преди една толкова важна промяна. Жалбоподателят поддържа, че е нарушен и принципът на защита на оправданите правни очаквания, тъй като при формулирането на разпоредбите относно влизането в сила Комисията не е взела предвид, че в селскостопанската област трябва да е налице съответно период на подготовка, който по необходимост е по-дълъг. Жалбоподателят намира също така, че обжалваният акт съставлява нарушение и на правото на собственост, признато в член 17 от Хартата на основните права на Европейския съюз.

      (1)  Регламент (ЕС) № 1307/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 година за установяване на правила за директни плащания за земеделски стопани по схеми за подпомагане в рамките на общата селскостопанска политика и за отмяна на Регламент (ЕО) № 637/2008 и Регламент (ЕО) № 73/2009 на Съвета (OВ L 347, стp. 608).


title: Дело T-382/11: Определение на Общия съд от 9 юли 2012 г. — Pigui/Комисия (Иск за установяване на неправомерно бездействие — Изразяване на становище — Искане за разпореждане — Явна недопустимост)

text:
               8.9.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 273/9

         Определение на Общия съд от 9 юли 2012 г. — Pigui/Комисия
   (Дело T-382/11) (1)

   (Иск за установяване на неправомерно бездействие - Изразяване на становище - Искане за разпореждане - Явна недопустимост)
   2012/C 273/14
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищец: Cristina Pigui (Strejnic, Румъния) (представител: адв. M. Alexe)

      Ответник: Европейска комисия (представители: J. Enegren и Д. Русанов)

      Предмет

   Иск за установяване на неправомерно бездействие, целящ да се установи, че Европейската комисия е допуснала нарушение като не е изразила становище по искането на жалбоподателя, целящо най-напред, от една страна, провеждане в съответствие с членове 4 и 15 от Решение № 1720/2006/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 ноември 2006 година за създаване на Програма за действие за обучение през целия живот (ОВ L 327, 2006 г., стр. 45; Специално издание на български език, 2007 г., глава 16, том 3 стр. 25) на разследване във връзка с дистанционното обучение в магистърски програми, организирано от European Online Academy (EOA), създадена към Международния център за европейско обучение (CIFE), в сътрудничеството с катедрата Жан Моне на университета в Кьолн (Германия), и от друга страна, приемане на всички мерки, предвидени в член 6 от горепосоченото решение, за предотвратяване на повторното извършване на нередностите, по-нататък, възстановяване на първоначалното положение на ощетените от тези нередности лица или най-малко, на положението на жалбоподателката, и накрая, спиране на финансирането на тази магистърска програма при неспазване на основните принципи на правата на човека, на които е направено позоваване в член 1, параграф 3, буква и) от посоченото решение, както и на релевантните принципи от правото на Европейския съюз.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля иска като явно недопустим.

               2.

               Осъжда г-жа Cristina Pigui да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 282, 24.9.2011 г.


title: Дело F-53/11: Жалба, подадена на 2 май 2011 г. — ZZ/Комисия

text:
               25.6.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 186/37

         Жалба, подадена на 2 май 2011 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-53/11)
   2011/C 186/71
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представители: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal и D. Abreu Caldas, avocats)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет и описание на спора

   Отмяна на решението да не се включи името на жалбоподателя в списъка на издържалите конкурс EPSO/AD/168/09-PL

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на конкурсната комисия по конкурс EPSO/AD/168/09-PL да не включи името на жалбоподателя в списъка на издържалите този конкурс,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-633/11: Решение на Общия съд от 22 май 2014 г.  — Guangdong Kito Ceramics и др./Съвет (Дъмпинг — Внос на керамични плочки с произход от Китай — Окончателно антидъмпингово мито — Неоказване на съдействие — Необходима информация — Предвиден срок — Налични факти — Член 18, параграфи 1 и 3 от Регламент (EО) № 1225/2009)

text:
               7.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 212/25

         Решение на Общия съд от 22 май 2014 г. — Guangdong Kito Ceramics и др./Съвет
   (Дело T-633/11) (1)

   ((Дъмпинг - Внос на керамични плочки с произход от Китай - Окончателно антидъмпингово мито - Неоказване на съдействие - Необходима информация - Предвиден срок - Налични факти - Член 18, параграфи 1 и 3 от Регламент (EО) № 1225/2009))
   2014/C 212/30
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Guangdong Kito Ceramics Co. Ltd (Foshan, Китай); Jingdezhen Kito Ceramic Co. Ltd (Jingdezhen, Китай); Jingdezhen Lehua Ceramic Sanitary Ware Co. Ltd (Jingdezhen); Zhaoqing Lehua Ceramic Sanitary Ware Co. Ltd (Sihui, Китай) (представител: M. Sánchez Rydelski, avocat)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: J.-P. Hix, подпомаган първоначално от G. Berrisch, avocat и от N. Chesaites, barrister, впоследствие от D. Geradin, avocat)

      Встъпили страни в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: J.-F. Brakeland, M. França и A. Stobiecka-Kuik); Cerame-Unie AISBL (Брюксел, Белгия); Asociación Española de Fabricantes de Azulejos y Pavimentos Cerámicos (ASCER) (Castellón de la Plana, Испания); Confindustria Ceramica (Sassuolo, Италия); Casalgrande Padana SpA (Casalgrande, Италия) и Etruria Design Srl (Модена, Италия) (представители: V. Akritidis и Y. Melin, avocats)

      Предмет

   Искане за отмяна на Регламент за изпълнение (ЕС) № 917/2011 на Съвета от 12 септември 2011 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито и за окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на керамични плочки с произход от Китайската народна република (OВ L 238, стp. 1).

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Ответниците понасят собствените си съдебни разноски, както и разноските, направени от Съвета на Европейския съюз.

               3)

               Европейската комисия понася собствените си съдебни разноски.

               4)

               Cerame-Unie AISBL, Associación Española de Fabricantes de Azulejos y Pavimentos Cerámicos (ASCER), Confindustria Ceramica, Casalgrande Padana SpA и Etruria Design Srl понасят собствените си съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 32, 4.2.2012 г.


title: Дело T-233/10: Решение на Общия съд от 25 май 2012 г. — Nike International/СХВП — Intermar Simanto Nahmias (JUMPMAN) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „JUMPMAN“ — По-ранна национална словна марка „JUMP“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               7.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 200/12

         Решение на Общия съд от 25 май 2012 г. — Nike International/СХВП — Intermar Simanto Nahmias (JUMPMAN)
   (Дело T-233/10) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „JUMPMAN“ - По-ранна национална словна марка „JUMP“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2012/C 200/23
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Nike International Ltd (Бивъртън, Орегон, Съединени щати) (представител: адв. M. de Justo Bailey)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: P. Geroulakos)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Intermar Simanto Nahmias (Чаталджа-Истанбул, Турция) (представители: адв. J. Güell Serra и адв. M. Curell Aguilà)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 11 март 2010 г. (преписка R 738/2009-1) относно производство по възражение между Intermar Simanto Nahmias и Nike International Ltd

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Nike International Ltd. да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 195, 17.7.2010 г.


title: Дело T-433/09: Решение на Общия съд от 14 април 2011 г. — TTNB/СХВП — March Juan (Tila March) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „Tila March“ — По-ранна национална фигуративна марка „CARMEN MARCH“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               28.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 160/21

         Решение на Общия съд от 14 април 2011 г. — TTNB/СХВП — March Juan (Tila March)
   (Дело T-433/09) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „Tila March“ - По-ранна национална фигуративна марка „CARMEN MARCH“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2011/C 160/31
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: TTNB (Париж, Франция) (представители: първоначално J.-M. Moiroux, впоследствие J.-M. Moiroux и C. Beudard, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Folliard-Monguiral)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Carmen March Juan (Мадрид, Испания)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 20 август 2009 г. (преписка R 1538/2008-2) относно производство по възражение между г-жa Carmen March Juan и TTNB

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда TTNB да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 312, 19.12.2009 г.


title: Дело T-213/16: Жалба, подадена на 9 май 2016 г. — El Corte Inglés/EUIPO — Elho Business & Sport (FREE STYLE)

text:
               4.7.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 243/41

         Жалба, подадена на 9 май 2016 г. — El Corte Inglés/EUIPO — Elho Business & Sport (FREE STYLE)
   (Дело T-213/16)
   (2016/C 243/45)
   Език на жалбата: испански

      Страни

      Жалбоподател: El Corte Inglés, SA (Мадрид, Испания) (представител: J. Rivas Zurdo, abogado)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Elho Business & Sport Vertriebs GmbH (Мюнхен, Германия)

      Данни за производството пред EUIPO

      Притежател на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „FREE STYLE“ — марка на Европейския съюз № 4 761 731

      Производство пред EUIPO: производство по обявяване на недействителност

      Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 12 февруари 2016 г. по преписка R 387/2015-1

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение, и

               —

               да осъди насрещната страна или насрещните страни в производството по настоящата жалба, да заплатят съдебните разноски.

      Изложени основания

   Основанията и основните доводи са същите като изложените по дело T-212/16, El Corte Inglés/EUIPO – Elho Business & Sport (FRee STyLe).


title: Дело C-119/08: Определение на Съда (трети състав) от 5 февруари 2009 г. (преюдициално запитване от Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas — Република Литва) — Mechel Nemunas UAB/Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos respublikos finansų ministerijos (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник на Съда — Първа директива ДДС — Шеста директива ДДС — Член 33, параграф 1 — Понятие за данъци върху оборота — Данък, изчисляван в зависимост от оборота на дружествата, предназначен да финансира програма за развитие и поддържане на националната пътна мрежа)

text:
               16.5.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/16

         Определение на Съда (трети състав) от 5 февруари 2009 г. (преюдициално запитване от Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas — Република Литва) — Mechel Nemunas UAB/Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos respublikos finansų ministerijos
   (Дело C-119/08) (1)

   (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник на Съда - Първа директива ДДС - Шеста директива ДДС - Член 33, параграф 1 - Понятие за „данъци върху оборота“ - Данък, изчисляван в зависимост от оборота на дружествата, предназначен да финансира програма за развитие и поддържане на националната пътна мрежа)
   2009/C 113/32
   Език на производството: литовски

      Запитваща юрисдикция

   Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

      Страни в главното производство

      Ищец: Mechel Nemunas UAB

      Ответник: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos respublikos finansų ministerijos

      Предмет

   Преюдициално запитване — Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas — Тълкуване на Първа директива 67/227/ЕИО на Съвета от 11 април 1967 година за хармонизиране на законодателството на държавите-членки относно данъка върху оборота (ОВ 71, стр. 1301) и на член 33 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1) — Литовски пътен данък, изчисляван в зависимост от оборота на дружеството, с цел финансиране на програмата за развитие и поддържане на националните пътища.

      Диспозитив

   Член 33 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, изменена с Директива 91/680/ЕИО на Съвета от 16 декември 1991 година трябва да се тълкува в смисъл, че не пречи на събирането на данък като данъка върху дохода, предвиден от Закона на Република Литва относно финансирането на програмата за развитие и поддържане на пътната мрежа (Lietuvos Respublikos kelių priežiūros ir plėtros programos finansavimo įstatymas).

      (1)  ОВ C 128, 24.05.2008 г.


title: Дело C-651/15 P: Решение на Съда (шести състав) от 13 юли 2017 г. — Verein zur Wahrung von Einsatz und Nutzung von Chromtrioxid und anderen Chrom-VI-verbindungen in der Oberflächentechnik eV (VECCO) и др./Европейска комисия, Европейска агенция по химикали, Assogalvanica и др. (Обжалване — Регламент (ЕО) № 1907/2006 (REACH) — Член 58, параграф 2 — Разрешение — Вещества, пораждащи сериозно безпокойство — Освобождаване — Регламент за изменение на приложение XIV към Регламент (ЕО) № 1907/2006 — Включване на хромовия триоксид в списъка на подлежащите на разрешителен режим вещества)

text:
               4.9.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 293/3

         Решение на Съда (шести състав) от 13 юли 2017 г. — Verein zur Wahrung von Einsatz und Nutzung von Chromtrioxid und anderen Chrom-VI-verbindungen in der Oberflächentechnik eV (VECCO) и др./Европейска комисия, Европейска агенция по химикали, Assogalvanica и др.
   (Дело C-651/15 P) (1)

   ((Обжалване - Регламент (ЕО) № 1907/2006 (REACH) - Член 58, параграф 2 - Разрешение - Вещества, пораждащи сериозно безпокойство - Освобождаване - Регламент за изменение на приложение XIV към Регламент (ЕО) № 1907/2006 - Включване на хромовия триоксид в списъка на подлежащите на разрешителен режим вещества))
   (2017/C 293/04)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Verein zur Wahrung von Einsatz und Nutzung von Chromtrioxid und anderen Chrom-VI-verbindungen in der Oberflächentechnik eV (VECCO), Adolf Krämer GmbH & Co. KG, AgO Argentum GmbH, и други страни (пълен списък в жалбата) (представители: C. Mereu, адвокат, J. Beck, Solicitor)

      Други страни в производството: Европейска комисия (представители: K. Mifsud-Bonnici и K. Talabér-Ritz), Европейска агенция по химикали (ECHA) (представители: W. Broere и M. Heikkilä), Assogalvanica, Ecometal, Comité européen des traitements de surfaces (CETS), и други страни (пълен списък в жалбата) (представители: C. Mereu, адвокат, J. Beck, Solicitor)

      Встъпила страна в подкрепа на Европейската комисия: Френска република (представители: D. Colas и J. Traband)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Verein zur Wahrung von Einsatz und Nutzung von Chromtrioxid und anderen Chrom-VI Verbindungen in der Oberflächentechnik eV (VECCO) и другите жалбоподатели, чиито наименования са посочени в приложение I към настоящото решение, да понесат, освен направените от тях съдебни разноски, и тези на Европейската комисия.

               3)

               Френската република и Европейската агенция по химикали (ECHA) понасят направените от тях съдебни разноски

      (1)  ОВ C 78, 29.2.2016 г.


title: Дело C-313/10: Преюдициално запитване, отправено от Landesarbeitsgericht Köln (Германия) на 29 юни 2010 г. — Land Nordrhein-Westfalen/Sylvia Jansen

text:
               9.10.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 274/4

         Преюдициално запитване, отправено от Landesarbeitsgericht Köln (Германия) на 29 юни 2010 г. — Land Nordrhein-Westfalen/Sylvia Jansen
   (Дело C-313/10)
   ()
   2010/C 274/05
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Landesarbeitsgericht Köln

      Страни в главното производство

      Ищец: Land Nordrhein-Westfalen

      Ответник: Sylvia Jansen

      Преюдициални въпроси

      Въпрос 1

               а)

               Когато се прави правна преценка дали подновяването на срочен трудов договор в конкретния случай е оправдано от обективни причини по смисъла на клауза 5, точка 1, буква а) от Рамковото споразумение относно срочната работа, приложено към Директива 1999/70/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 година (1), съвместимо ли е със смисъла и целта на клауза 5, точка 1 от Рамковото споразумение да се взима предвид единствено положението към момента на сключване на договора за подновяване, без да се отчита колко срочни договори са предхождали този договор, или

               б)

               смисълът и целта на клауза 5, точка 1, буква а) от Рамковото споразумение, да се предотвратят злоупотребите с използването на последователни срочни трудови договори, налагат ли предвиждането на по-строги изисквания във връзка с „обективните причини“ при по-голям брой последователни срочни трудови договори, които вече са предхождали договора, предмет на преценка, или при по-дълъг период, през който съответният работник вече е бил нает въз основа на последователни срочни трудови договори?

      Въпрос 2

   Клауза 5, точка 1 от Рамковото споразумение относно срочната работа допуска ли прилагането на норма от националното право като член 14, параграф 1, второ изречение, точка 7 от Закона за работата на непълно работно време и за срочните трудови договори (Gesetz über Teilzeitarbeit und befristete Arbeitsverträge, наричан по-нататък „TzBfG“), съгласно която сключването на последователни срочни трудови договори е оправдано само в обществения сектор поради „обективната причина“, че възнаграждението на работника се изплаща с бюджетни средства, предвидени за срочна заетост, докато при работодателите в частния сектор такива икономически причини не се признават за „обективни причини“?

      Въпрос 3

               а)

               Цитираната във въпрос 2 норма относно срочните трудови договори (член 14, параграф 1, второ изречение, точка 7 от TzBfG) съвместима ли е с Рамковото споразумение, ако посоченото в член 14, параграф 1, второ изречение, точка 7 от TzBfG бюджетно правило има достатъчно конкретна цел, която обосновава използването на срочни трудови договори и е свързана преди всичко с разглежданата дейност и условията за нейното упражняване (вж. точка 2 от резюмето на Решение от 4 юли 2006 г. по дело C-212/04, Adeneler)?

         При утвърдителен отговор на въпрос 3, буква а):

               б)

               Налице ли е такава достатъчно конкретна цел, ако бюджетното правило, както в случая член 7, параграф 3 от Gesetz über die Feststellung der Haushaltspläne des Landes Nordrhein-Westfalen (Закон за бюджета на провинция Северен Рейн-Вестфалия, „HG NRW 2004/05“), предвижда само, че бюджетните средства са предвидени за срочна заетост като „временно нает персонал“?

         При утвърдителен отговор на въпрос 3, буква б):

               в)

               Това важи ли и в случаите, когато дейност на „временно нает персонал“ в този смисъл означава не само дейност, с която трябва да се отговори на временно нарастване на обема на работа или на необходимостта от заместване на временно отсъстващ ключов служител, но и когато понятието „временно нает персонал“ се прилага също ако възнаграждението на работника се изплаща с бюджетни средства, предоставени на разположение поради временното отсъствие на ключов служител, работещ в същия отдел, въпреки че на „временно наетия персонал“ са възложени задачи, които са част от обичайната и постоянна за работодателя дейност и по същество не са свързани с дейността на отсъстващия ключов служител, или

               г)

               Описаното във въпрос 3, буква в) тълкуване на понятието „временно нает персонал“ противоречи ли на смисъла и целта на Рамковото споразумение относно срочната работа, да се предотвратят злоупотребите с използването на последователни срочни трудови договори, и на установения в Решение по дело Angelidaki (точка 2 от резюмето на Решение от 23 април 2009 г. по съединени дела C-378/07 — C-380/07) принцип, че клауза 5, точка 1, буква а) от Рамковото споразумение относно срочната работа не допуска прилагането на национална правна уредба „така, че подновяването на последователни срочни трудови договори в обществения сектор да се разглежда като оправдано от „обективни причини“ по смисъла на посочената клауза само поради това че тези договори се основават на законови разпоредби, които допускат подновяването им за задоволяване на някои временни нужди, макар че в действителност посочените нужди са устойчиви и дълготрайни“?

      Въпрос 4

   Нарушава ли държавата членка клауза 8, точка 3 от Рамковото споразумение относно срочната работа, ако в закона за транспониране на Директива 1999/70/ЕО в националното право въведе основание за използването на срочни трудови договори, каквото представлява описаното във въпрос 2 бюджетно правило, общо приложимо за целия обществен сектор, при положение че преди да бъде приета Директива 1999/70/ЕО това правило се е прилагало по подобен начин само за малка част от обществения сектор (висше образование)? Води ли такова нарушение до невъзможност националната разпоредба да се прилага занапред?

      (1)  ОВ L 175, 10.7.1999 г., стp. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 129.