title: Дело C-494/17: Решение на Съда (първи състав) от 8 май 2019 г. (преюдициално запитване от Corte di Appello di Trento — Италия) — Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca — MIUR/Fabio Rossato, Conservatorio di Musica F.A. Bonporti (Преюдициално запитване — Социална политика — Срочна заетост — Договори, сключени с работодател от публичния сектор — Мерки за санкциониране на злоупотребите със срочни трудови договори — Преобразуване на трудовото правоотношение в трудово правоотношение за неопределено време — Ограничаване на обратното действие на преобразуването — Липса на финансово обезщетение)

text:
               8.7.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 230/5

      Решение на Съда (първи състав) от 8 май 2019 г. (преюдициално запитване от Corte di Appello di Trento — Италия) — Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca — MIUR/Fabio Rossato, Conservatorio di Musica F.A. Bonporti
      (Дело C-494/17) (1)

      (Преюдициално запитване - Социална политика - Срочна заетост - Договори, сключени с работодател от публичния сектор - Мерки за санкциониране на злоупотребите със срочни трудови договори - Преобразуване на трудовото правоотношение в трудово правоотношение за неопределено време - Ограничаване на обратното действие на преобразуването - Липса на финансово обезщетение)
      (2019/C 230/06)
      Език на производството: италиански

         Запитваща юрисдикция

      Corte di Appello di Trento

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca — MIUR

         Ответници: Fabio Rossato, Conservatorio di Musica F.A. Bonporti

         Диспозитив

      Клауза 5, точка 1 от Рамковото споразумение за срочната работа, сключено на 18 март 1999 г., което се съдържа в приложение към Директива 1999/70/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 година относно Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална правна уредба, която, както се прилага от националните върховни юрисдикции, изключва всякакво право на финансово обезщетение поради злоупотреба с използването на последователни срочни трудови договори за преподавателите от публичния сектор, чието срочно трудово правоотношение е било преобразувано в трудово правоотношение за неограничено време с ограничено обратно действие, когато такова преобразуване не е нито несигурно, нито непредвидимо, нито случайно и когато ограничението в отчитането на прослуженото време въз основа на тези последователни срочни трудови договори представлява пропорционална мярка за санкциониране на тази злоупотреба, което обстоятелство следва да се провери от запитващата юрисдикция.

         (1)  ОВ C 374, 6.11.2017 г.


title: Дело C-568/17: Решение на Съда (първи състав) от 8 май 2019 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — Staatssecretaris van Financiën/L. W. Geelen (Преюдициално запитване — Данък върху добавената стойност (ДДС) — Шеста директива 77/388/ЕИО — Член 9, параграф 2, букви в) и д) — Директива 2006/112/ЕО — Член 52, буква a) — Член 56, параграф 1, буква к) — Предоставяне на услуги — Място на облагаемите сделки — Данъчна привръзка — Интерактивни сесии с еротичен характер пред камера, предавани на живо по интернет — Развлекателна дейност — Понятие — Място на фактическо извършване на услугите)

text:
               8.7.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 230/7

      Решение на Съда (първи състав) от 8 май 2019 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — Staatssecretaris van Financiën/L. W. Geelen
      (Дело C-568/17) (1)

      (Преюдициално запитване - Данък върху добавената стойност (ДДС) - Шеста директива 77/388/ЕИО - Член 9, параграф 2, букви в) и д) - Директива 2006/112/ЕО - Член 52, буква a) - Член 56, параграф 1, буква к) - Предоставяне на услуги - Място на облагаемите сделки - Данъчна привръзка - Интерактивни сесии с еротичен характер пред камера, предавани на живо по интернет - Развлекателна дейност - Понятие - Място на фактическо извършване на услугите)
      (2019/C 230/08)
      Език на производството: нидерландски

         Запитваща юрисдикция

      Hoge Raad der Nederlanden

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Staatssecretaris van Financiën

         Ответник: L. W. Geelen

         Диспозитив

                  1)

                  Член 9, параграф 2, буква в), първо тире от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, изменена с Директива 2002/38/ЕО на Съвета от 7 май 2002 г., и член 52, буква а) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност трябва да се тълкуват в смисъл, че комплексна доставка на услуги като разглежданата в главното производство, състояща се в предлагането на интерактивни сесии с еротичен характер пред камера, предавани на живо по интернет, представлява „развлекателна дейност“ по смисъла на тези разпоредби, която трябва да се счита за „фактически извършвана“ по смисъла на същите на мястото, на което доставчикът е установил стопанската си дейност или има постоянен обект, от който се доставят услугите, или при липса на такива — мястото, където се намира постоянният му адрес или обичайното му местоживеене.

                  2)

                  Член 9, параграф 2, буква д), дванадесето тире от Шеста директива 77/388, изменена с Директива 2002/38, и член 56, параграф 1, буква к) от Директивата 2006/112, разгледани във връзка с член 11 от Регламент (ЕО) № 1777/2005 на Съвета от 17 октомври 2005 година за установяване на мерки за прилагане на Директива 77/388, трябва да се тълкуват в смисъл, че доставка на услуги като разглежданата в главното производство, състояща се в предлагането на интерактивни сесии с еротичен характер пред камера, предавани на живо по интернет, не попада в приложното поле на тези разпоредби, когато всички получатели на доставката се намират в държавата членка на доставчика на тези услуги.

         (1)  ОВ C 424, 11.2.2017 г.


title: Дело C-631/17: Решение на Съда (трети състав) от 8 май 2019 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — SF/Inspecteur van de Belastingdienst (Преюдициално запитване — Социална сигурност на работниците мигранти — Регламент (ЕО) № 883/2004 — Член 11, параграф 3, буква д) — Гражданин на държава членка, нает като моряк на борда на кораб, плаващ под знамето на трета държава — Работодател, установен в държава членка, различна от тази, в която пребивава работникът — Определяне на приложимото законодателство)

text:
               8.7.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 230/9

      Решение на Съда (трети състав) от 8 май 2019 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — SF/Inspecteur van de Belastingdienst
      (Дело C-631/17) (1)

      (Преюдициално запитване - Социална сигурност на работниците мигранти - Регламент (ЕО) № 883/2004 - Член 11, параграф 3, буква д) - Гражданин на държава членка, нает като моряк на борда на кораб, плаващ под знамето на трета държава - Работодател, установен в държава членка, различна от тази, в която пребивава работникът - Определяне на приложимото законодателство)
      (2019/C 230/10)
      Език на производството: нидерландски

         Запитваща юрисдикция

      Hoge Raad der Nederlanden

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: SF

         Ответник: Inspecteur van de Belastingdienst

         Диспозитив

      Член 11, параграф 3, буква д) от Регламент (ЕО) № 883/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година за координация на системите за социална сигурност, изменен с Регламент (ЕС) № 465/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2012 година, трябва да се тълкува в смисъл, че положение като разглежданото в главното производство, когато лице, което работи като моряк за сметка на установен в държава членка работодател на плавателно средство под флага на трета държава, което плава извън територията на Европейския съюз, и същевременно е запазило местопребиваването си в своята държава членка по произход, попада в приложното поле на тази разпоредба, така че приложимото национално законодателство е това на държавата членка по пребиваване на лицето.

         (1)  ОВ C 63, 19.2.2018 г.


title: Дело C-712/17: Решение на Съда (първи състав) от 8 май 2019 г. (преюдициално запитване от Commissione Tributaria Regionale di Lombardia — Италия) — EN.SA. Srl/Agenzia delle Entrate — Direzione Regionale Lombardia Ufficio Contenzioso (Преюдициално запитване — Данък върху добавената стойност (ДДС) — Фиктивни сделки — Невъзможност за приспадане на данъка — Задължение за издателя на фактура да плати посочения в нея ДДС — Глоба в размер на сумата на неправомерно приспаднатия ДДС — Съвместимост с принципите на неутралитет на ДДС и на пропорционалност)

text:
               8.7.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 230/10

      Решение на Съда (първи състав) от 8 май 2019 г. (преюдициално запитване от Commissione Tributaria Regionale di Lombardia — Италия) — EN.SA. Srl/Agenzia delle Entrate — Direzione Regionale Lombardia Ufficio Contenzioso
      (Дело C-712/17) (1)

      (Преюдициално запитване - Данък върху добавената стойност (ДДС) - Фиктивни сделки - Невъзможност за приспадане на данъка - Задължение за издателя на фактура да плати посочения в нея ДДС - Глоба в размер на сумата на неправомерно приспаднатия ДДС - Съвместимост с принципите на неутралитет на ДДС и на пропорционалност)
      (2019/C 230/11)
      Език на производството: италиански

         Запитваща юрисдикция

      Commissione Tributaria Regionale di Lombardia

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: EN.SA. Srl

         Ответник: Agenzia delle Entrate — Direzione Regionale Lombardia Ufficio Contenzioso

         Диспозитив

                  1)

                  В положение като разглежданото по главното производство, при което фиктивни продажби на електроенергия, които са извършени циркулярно между едни и същи търговци и са за едни и същи суми, не са довели до загуба на данъчни приходи, Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност, разглеждана в светлината на принципите на неутралитет и на пропорционалност, трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална правна уредба, която изключва приспадане на данъка върху добавената стойност (ДДС) във връзка с фиктивни сделки, като едновременно с това задължава лицата, които начисляват ДДС във фактурата, да платят този данък, включително и при фиктивна сделка, при условие че националното право позволява да се коригира данъчното задължение, произтичащо от това задължение, когато издателят на посочената фактура, който не е бил добросъвестен, своевременно е отстранил напълно риска от загуба на данъчни приходи, което запитващата юрисдикция трябва да провери.

                  2)

                  Принципите на пропорционалност и на неутралитет на данъка върху добавената стойност (ДДС) трябва да се тълкуват в смисъл, че в положение като разглежданото по главното производство не допускат разпоредба от националното право, съгласно която незаконосъобразното приспадане на ДДС се наказва с глоба в размер на сумата на извършеното приспадане.

         (1)  ОВ C 112, 26.3.2018 г.


title: Дело C-170/18 P: Решение на Съда (първи състав) от 15 май 2019 г. — CJ/Европейски център за профилактика и контрол върху заболяванията (ECDC) (Обжалване — Публична служба — Договорно нает служител — Европейски център за профилактика и контрол върху заболяванията — Договор, сключен за определен срок — Прекратяване на договора — Изпълнение на решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз — Сила на пресъдено нещо на отменително решение — Граници)

text:
               29.7.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 255/11

      Решение на Съда (първи състав) от 15 май 2019 г. — CJ/Европейски център за профилактика и контрол върху заболяванията (ECDC)
      (Дело C-170/18 P) (1)

      (Обжалване - Публична служба - Договорно нает служител - Европейски център за профилактика и контрол върху заболяванията - Договор, сключен за определен срок - Прекратяване на договора - Изпълнение на решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз - Сила на пресъдено нещо на отменително решение - Граници)
      (2019/C 255/14)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: CJ (представител: V. Kolias, dikogoros)

         Друга страна в производството: Европейски център за профилактика и контрол върху заболяванията (ECDC) (представители: J. Mannheim и A. Daume, подпомагани от D. Waelbroeck и A. Duron, avocats)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда CJ да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 301, 27.8.2018 г.


title: Дело C-226/18: Решение на Съда (четвърти състав) от 22 май 2019 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Hamburg — Германия) — Krohn & Schröder GmbH/Hauptzollamt Hamburg-Hafen (Преюдициално запитване — Митнически съюз — Регламент (ЕИО) № 2913/92 — Член 212а — Процедури за внос — Митническо задължение — Освобождаване — Дъмпинг — Субсидии — Внос на кристални силициеви фотоволтаични модули и на техните ключови компоненти (т.е. елементи) с произход или изпратени от Китайската народна република — Регламенти за изпълнение (ЕС) № 1238/2013 и (ЕС) № 1239/2013 за налагане на антидъмпингово мито и на изравнително мито — Случаи на освобождаване)

text:
               29.7.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 255/13

      Решение на Съда (четвърти състав) от 22 май 2019 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Hamburg — Германия) — Krohn & Schröder GmbH/Hauptzollamt Hamburg-Hafen
      (Дело C-226/18) (1)

      (Преюдициално запитване - Митнически съюз - Регламент (ЕИО) № 2913/92 - Член 212а - Процедури за внос - Митническо задължение - Освобождаване - Дъмпинг - Субсидии - Внос на кристални силициеви фотоволтаични модули и на техните ключови компоненти (т.е. елементи) с произход или изпратени от Китайската народна република - Регламенти за изпълнение (ЕС) № 1238/2013 и (ЕС) № 1239/2013 за налагане на антидъмпингово мито и на изравнително мито - Случаи на освобождаване)
      (2019/C 255/16)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Finanzgericht Hamburg

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Krohn & Schröder GmbH

         Ответник: Hauptzollamt Hamburg-Hafen

         Диспозитив

                  1)

                  Член 212а от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността, изменен с Регламент (ЕО) № 648/2005 на Европейския парламент и на Съвета от 13 април 2005 г., трябва да се тълкува в смисъл, че се прилага по отношение на случаите на освобождаване от антидъмпингови и изравнителни мита, предвидени съответно в член 3, параграф 1 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 1238/2013 на Съвета от 2 декември 2013 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи) с произход или изпратени от Китайската народна република, и в член 2, параграф 1 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 1239/2013 на Съвета от 2 декември 2013 година за налагане на окончателно изравнително мито върху вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи) с произход или изпратени от Китайската народна република.

                  2)

                  Член 212а от Регламент № 2913/92, изменен с Регламент № 648/2005, трябва да се тълкува в смисъл, че когато се прилага по отношение на митническо задължение, възникнало съгласно член 204, параграф 1 от изменения Регламент № 2913/92 поради изтичане на срока по член 49, параграф 1 от този регламент, условието, предвидено в член 3, параграф 1, буква а) от Регламент за изпълнение № 1238/2013 и в член 2, параграф 1, буква а) от Регламент за изпълнение № 1239/2013, не е изпълнено, когато дружеството, свързано с предприятие, посочено в приложението към Решение за изпълнение 2013/707/ЕС на Комисията от 4 декември 2013 година за потвърждаване приемането на ангажимент, предложен във връзка с антидъмпинговата и антисубсидийната процедура относно вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи) с произход или изпратени от Китайската народна република, за периода на прилагане на окончателни мерки, което е произвело, изпратило и фактурирало съответните стоки, не е действало като вносител на тези стоки и не ги е оформило за допускане за свободно обращение, въпреки че е имало намерението да го направи и че на практика то е получило доставката на въпросните стоки.

         (1)  ОВ C 268, 30.7.2018 г.


title: Дело C-235/18: Решение на Съда (осми състав) от 15 май 2019 г. (преюдициално запитване от Naczelny Sąd Administracyjny — Полша) — Vega International Car Transport and Logistic — Trading GmbH/Dyrektor Izby Skarbowej w Warszawie (Преюдициално запитване — Данъчни въпроси — Данък върху добавената стойност (ДДС) — Директива 2006/112/ЕО — Член 135, параграф 1, буква б) — Доставка на стоки — Освобождавания в полза на други дейности — Отпускане и договаряне на кредит — Карти за гориво)

text:
               29.7.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 255/14

      Решение на Съда (осми състав) от 15 май 2019 г. (преюдициално запитване от Naczelny Sąd Administracyjny — Полша) — Vega International Car Transport and Logistic — Trading GmbH/Dyrektor Izby Skarbowej w Warszawie
      (Дело C-235/18) (1)

      (Преюдициално запитване - Данъчни въпроси - Данък върху добавената стойност (ДДС) - Директива 2006/112/ЕО - Член 135, параграф 1, буква б) - Доставка на стоки - Освобождавания в полза на други дейности - Отпускане и договаряне на кредит - Карти за гориво)
      (2019/C 255/17)
      Език на производството: полски

         Запитваща юрисдикция

      Naczelny Sąd Administracyjny

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Vega International Car Transport and Logistic — Trading GmbH

         Ответник: Dyrektor Izby Skarbowej w Warszawie

         Диспозитив

      Член 135, параграф 1, буква б) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност трябва да се тълкува в смисъл, че при обстоятелства като разглежданите в главното производство предоставянето от дружеството майка на дъщерните му дружества на карти за гориво, които позволяват на последните да зареждат с гориво превозните средства, чийто превоз осигуряват, може да се квалифицира като освободена от данък върху добавената стойност услуга за отпускане на кредит по смисъла на тази разпоредба.

         (1)  ОВ C 231, 2.7.2018 г.


title: Дело C-306/18: Решение на Съда (осми състав) от 15 май 2019 г. (преюдициално запитване от Krajský soud v Ostravě — pobočka v Olomouci — Чешка република) — KORADO, a.s./Generální ředitelství cel (Преюдициално запитване — Обща митническа тарифа — Тарифно класиране — Комбинирана номенклатура — Заварени части от стомана — Радиатори за централно отопление с неелектрическо загряване — Позиции 7307 и 7322 — Понятията „части“ на радиатори и „принадлежности за тръбопроводи“ — Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/23 — Валидност)

text:
               29.7.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 255/14

      Решение на Съда (осми състав) от 15 май 2019 г. (преюдициално запитване от Krajský soud v Ostravě — pobočka v Olomouci — Чешка република) — KORADO, a.s./Generální ředitelství cel
      (Дело C-306/18) (1)

      (Преюдициално запитване - Обща митническа тарифа - Тарифно класиране - Комбинирана номенклатура - Заварени части от стомана - Радиатори за централно отопление с неелектрическо загряване - Позиции 7307 и 7322 - Понятията „части“ на радиатори и „принадлежности за тръбопроводи“ - Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/23 - Валидност)
      (2019/C 255/18)
      Език на производството: чешки

         Запитваща юрисдикция

      Krajský soud v Ostravě — pobočka v Olomouci

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: KORADO, a.s.

         Ответник: Generální ředitelství cel

         Диспозитив

      Комбинираната номенклатура в приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа, изменен с Регламент за изпълнение (ЕС) № 1101/2014 на Комисията от 16 октомври 2014 г., трябва да се тълкува в смисъл, че заварените части от стомана като разглежданите в главното производство трябва да се класират в позиция 7307 от КН като „принадлежности за тръбопроводи“, при спазване на условието за преценка от запитващата юрисдикция на всички изложени пред нея факти.

         (1)  ОВ C 240, 9.7.2018 г.


title: Дело C-805/18 P: Жалба, подадена на 18 декември 2018 г. от Saga Furs Oyj срещу определението на Общия съд (трети състав), постановено на 12 октомври 2018 г. по дело T-313/18 — Saga Furs/EUIPO — Support Design

text:
               29.7.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 255/15

      Жалба, подадена на 18 декември 2018 г. от Saga Furs Oyj срещу определението на Общия съд (трети състав), постановено на 12 октомври 2018 г. по дело T-313/18 — Saga Furs/EUIPO — Support Design
      (Дело C-805/18 P)
      (2019/C 255/20)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Saga Furs Oyj (представител: J. Kaulo, luvan saanut oikeudenkäyntiavustaja)

         Други страни в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост, Support Design AB
      С определение от 12 юни 2019 г. Съдът (осми състав) прие, че жалбата е недопустима.


title: Дело C-816/18 P: Жалба, подадена на 21 декември 2018 г. от OY срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 16 октомври 2018 г. по дело T-605/16, OY/Комисия

text:
               29.7.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 255/16

      Жалба, подадена на 21 декември 2018 г. от OY срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 16 октомври 2018 г. по дело T-605/16, OY/Комисия
      (Дело C-816/18 P)
      (2019/C 255/21)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: OY (представители: S. Rodrigues и N. Flandin, адвокати)

         Друга страна в производството: Европейска комисия
      С определение от 12 юни 2019 г. Съдът (осми състав) постанови, че жалбата е недопустима.


title: Дело C-820/18 P: Жалба, подадена на 27 декември 2018 г. от Linak A/S срещу решението на Общия съд (пети състав), постановено на 18 октомври 2018 г. по дело T-368/17 — Linak/EUIPO — ChangZhou Kaidi Electrical

text:
               29.7.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 255/16

      Жалба, подадена на 27 декември 2018 г. от Linak A/S срещу решението на Общия съд (пети състав), постановено на 18 октомври 2018 г. по дело T-368/17 — Linak/EUIPO — ChangZhou Kaidi Electrical
      (Дело C-820/18 P)
      (2019/C 255/22)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Linak A/S (представители: V. von Bomhard, Rechtsanwältin, и J. Fuhrmann, Rechtsanwalt)

         Друга страна в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
      С определение от 19 юни 2019 г. Съдът (десети състав) прие, че жалбата е недопустима.


title: Дело C-822/18 P: Жалба, подадена на 27 декември 2018 г. от Aldo Supermarkets срещу решението на Общия съд (осми състав), постановено на 25 октомври 2018 г. по дело T-359/17 — Aldo Supermarkets/EUIPO — Aldi Einkauf

text:
               29.7.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 255/17

      Жалба, подадена на 27 декември 2018 г. от Aldo Supermarkets срещу решението на Общия съд (осми състав), постановено на 25 октомври 2018 г. по дело T-359/17 — Aldo Supermarkets/EUIPO — Aldi Einkauf
      (Дело C-822/18 P)
      (2019/C 255/24)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Aldo Supermarkets (представител: M. Thewes, avocat)

         Други страни в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO), Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG
      С определение от 4 юни 2019 г. Съдът (шести състав) обяви жалбата за недопустима.


title: Дело C-310/19 P: Жалба, подадена на 15 април 2019 г. от Boudewijn Schokker срещу определението, постановено от Общия съд (осми състав) на 8 февруари 2019 г. по дело T-817/17, Schokker/ЕААБ

text:
               29.7.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 255/17

      Жалба, подадена на 15 април 2019 г. от Boudewijn Schokker срещу определението, постановено от Общия съд (осми състав) на 8 февруари 2019 г. по дело T-817/17, Schokker/ЕААБ
      (Дело C-310/19 P)
      (2019/C 255/25)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Boudewijn Schokker (представители: T. Martin, S. Orlandi, avocats)

         Друга страна в производството: Европейска агенция за авиационна безопасност (ЕААБ)

         Жалбоподателят иска Съдът

                  —

                  да отмени определение от 8 февруари 2019 г., постановено по дело T-817/17, Schokker/AESA;

                  —

                  да върне делото на Общия съд;

                  —

                  да не се произнася по съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Според жалбоподателя на първо място Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е отхвърлил жалбата на основание, изтъкнато служебно, което е квалифицирал като „явно“. Така Общият съд е нарушил член 126 от Процедурния си правилник и правото на жалбоподателя на защита.
      На второ място жалбоподателят поддържа, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е направил извод, че е контролът относно мотивите за оттегляне на спорното предложение за работа е неотносим, тъй като и без това всяко предложение за работа може да бъде оттеглено във всеки момент, без да е необходимо да са изпълнени някакви условия за това.


title: Дело C-331/19: Преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия), постъпило на 23 април 2019 г. — Staatssecretaris van Financiën/X

text:
               29.7.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 255/19

      Преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия), постъпило на 23 април 2019 г. — Staatssecretaris van Financiën/X
      (Дело C-331/19)
      (2019/C 255/27)
      Език на производството: нидерландски

         Запитваща юрисдикция

      Hoge Raad der Nederlanden

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Staatssecretaris van Financiën

         Ответник: X

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Трябва ли понятието „храни за консумация от човека“, използвано в точка 1 от приложение III към Директивата за ДДС от 2006 г. (1), да се тълкува в смисъл, че съгласно член 2 от Регламент (ЕО) № 178/2002 (2) на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2002 година за установяване на общите принципи и изисквания на законодателството в областта на храните включва всяко вещество или продукт, независимо дали е преработен или не, частично преработен или непреработен, който е предназначен за или основателно се очаква да бъде приеман от хора?
                  При отрицателен отговор: как следва да бъде конкретизирано понятието в този случай?

                  2)

                  В случай че храни или напитки не следва да бъдат разглеждани като храни за консумация от човека: въз основа на какви критерии в този случай следва да се прецени дали такива продукти могат да бъдат разглеждани като продукти, нормално използвани като добавки на хранителни продукти или като заместители на хранителни продукти?

         (1)  Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7).

         (2)  Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2002 година за установяване на общите принципи и изисквания на законодателството в областта на храните, за създаване на Европейски орган за безопасност на храните и за определяне на процедури относно безопасността на храните (ОВ L 31, 2002 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 8, стр. 68).


title: Дело C-339/19: Преюдициално запитване от Înalta Curte de Casație și Justiție (Румъния), постъпило на 25 април 2019 г. — SC Romenergo SA, Aris Capital SA/Autoritatea de Supraveghere Financiară

text:
               29.7.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 255/19

      Преюдициално запитване от Înalta Curte de Casație și Justiție (Румъния), постъпило на 25 април 2019 г. — SC Romenergo SA, Aris Capital SA/Autoritatea de Supraveghere Financiară
      (Дело C-339/19)
      (2019/C 255/28)
      Език на производството: румънски

         Запитваща юрисдикция

      Înalta Curte de Casație și Justiție

         Страни в главното производство

         Жалбоподатели: SC Romenergo SA, Aris Capital SA

         Ответник: Autoritatea de Supraveghere Financiară

         Преюдициални въпроси

      Трябва ли член 63 и сл. ДФЕС във връзка с член 2, параграф 2 от Директива 2004/25/ЕО (1) и с член 87 от Директива 2001/34/ЕО (2) да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална законодателна уредба (в случая член 2, алинея 3, буква j) от Наредба № 1/2006 на CNVM), която въвежда законова презумпция за съгласувани действия относно дяловите участия в дружества, чиито акции са допуснати за търгуване на регулиран пазар и които се приравняват на алтернативни инвестиционни фондове (наричани „финансови инвестиционни дружества“ — S.I.F.), по отношение на:

                  1.

                  лицата, които са извършили или извършват заедно икономически операции във или без връзка с капиталовия пазар, и

                  2.

                  лицата, които при икономически операции използват финансови средства, които имат един и същ източник или произтичат от различни субекти, които са свързани лица?

         (1)  Директива 2004/25/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 година относно предложенията за поглъщане (ОВ L 142, 2004 г., стр. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 2, стр. 44).

         (2)  Директива 2001/34/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 28 май 2001 година относно допускането на ценни книжа до официална регистрация на фондова борса и относно информацията, която подлежи на публикуване (ОВ L 184, 2001 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 4, стр. 43).


title: Дело C-341/19: Преюдициално запитване от Bundesarbeitsgericht (Германия), постъпило на 30 април 2019 г. — MH Müller Handels GmbH/MJ

text:
               29.7.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 255/20

      Преюдициално запитване от Bundesarbeitsgericht (Германия), постъпило на 30 април 2019 г. — MH Müller Handels GmbH/MJ
      (Дело C-341/19)
      (2019/C 255/29)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Bundesarbeitsgericht

         Страни в главното производство

         Жалбоподател в производството по ревизионно обжалване: MH Müller Handels GmbH

         Ответник в производството по ревизионно обжалване: MJ

         Преюдициални въпроси

                  1.

                  Може ли констатирана непряка дискриминация, основана на религия, по смисъла на член 2, параграф 2, буква б) от Директива 2000/78/ЕО (1), произтичаща от вътрешно правило на частно предприятие, да е пропорционална само ако съгласно това правило се забранява носенето на каквито и да било видими, а не само на очевидни и големи по размер символи на религиозни, политически и други философски убеждения?

                  2.

                  При отрицателен отговор на първия въпрос:

                              a)

                              Трябва ли член 2, параграф 2, буква б) от Директива 2000/78/ЕО да се тълкува в смисъл, че правата по член 10 от Хартата на основните права на Европейския съюз и член 9 от Европейската конвенция за защита правата на човека и основните свободи (ЕКПЧ) могат да се вземат предвид при проверката дали е пропорционална констатирана непряка дискриминация, основана на религия, произтичаща от вътрешно правило на частно предприятие, което забранява носенето на очевидни и големи по размер символи на религиозни, политически и други философски убеждения?

                              б)

                              Трябва ли член 2, параграф 2, буква б) от Директива 2000/78/ЕО да се тълкува в смисъл, че национални разпоредби с конституционен ранг, които защитават свободата на религията, могат да се вземат предвид като по-благоприятни разпоредби по смисъла на член 8, параграф 1 от Директива 2000/78/ЕО при проверката дали е пропорционална констатирана непряка дискриминация, основана на религията, произтичаща от вътрешно правило на частно предприятие, което забранява носенето на очевидни и големи по размер символи на религиозни, политически и други философски убеждения?

                  3.

                  При отрицателен отговор на въпроси 2а) и 2б):

                              Трябва ли национални разпоредби с конституционен ранг, които защитават свободата на религията, да бъдат оставени без прилагане при разглеждането на разпореждане, основано на вътрешно правило на частно предприятие, което забранява носенето на очевидни и големи по размер символи на религиозни, политически и други философски убеждения, на основание на първичното право на Съюза, дори ако първичното право на Съюза, като например член 16 от Хартата на основните права на Европейския съюз, признава законодателствата и практиките на отделните държави?

         (1)  Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (OB L 303, 2000 г., стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 7).


title: Дело C-345/19: Преюдициално запитване от Amtsgericht Düsseldorf (Германия), постъпило на 16 април 2019 г. — EUflight.de GmbH/Eurowings GmbH

text:
               29.7.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 255/21

      Преюдициално запитване от Amtsgericht Düsseldorf (Германия), постъпило на 16 април 2019 г. — EUflight.de GmbH/Eurowings GmbH
      (Дело C-345/19)
      (2019/C 255/30)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Amtsgericht Düsseldorf

         Страни в главното производство

         Ищец: EUflight.de GmbH

         Ответник: Eurowings GmbH

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Трябва ли разпоредбите на членове 4, 5, 6 и 7 от Регламент (ЕО) № 261/2004 (1) да се тълкуват в смисъл, че пътниците, които се превозват с резервирания полет към крайния пункт на пристигане повече от един час преди планираното начало на полета, получават обезщетение вследствие от съответно прилагане на член 7 от Регламента?

                  2)

                  Може ли обезщетението да се намалява съгласно член 7, параграф 2 в зависимост от разстоянието на полета, когато времето на пристигане не превишава посочените в тази разпоредба закъснения при пристигането, нито дори превишава времето на пристигане по разписание?

                  3)

                  Изключена ли е възможността за намаляване на обезщетението, когато началото на полета предхожда началото му по разписание с толкова, колкото е предвидено с границата за закъсненията по член 7, параграф 2 (тоест с повече от два, три или четири часа)?

         (1)  Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91 (ОВ L 46, 2004 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218).


title: Дело C-353/19: Преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Köln (Германия), постъпило на 6 май 2019 г. — Interseroh Dienstleistungs GmbH/Land Nordrhein-Westfalen

text:
               29.7.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 255/22

      Преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Köln (Германия), постъпило на 6 май 2019 г. — Interseroh Dienstleistungs GmbH/Land Nordrhein-Westfalen
      (Дело C-353/19)
      (2019/C 255/31)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Verwaltungsgericht Köln

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Interseroh Dienstleistungs GmbH

         Ответник: Land Nordrhein-Westfalen

         Преюдициални въпроси

                  1.

                              a)

                              Трябва ли Регламент (ЕО) № 1013/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2006 година относно превози на отпадъци (1), по-специално Приложение III във връзка с позиция B 30 20 от приложение IX към Базелската конвенция (2), да се тълкува в смисъл, че при съдържащите се в този текст тирета става въпрос за различни отделни позиции по смисъла на Регламент № 1013/2006?

                              б)

                              При отрицателен отговор на първи въпрос, буква а):

                                          Обхваща ли позиция B 3020 смесени отпадъци от хартия и картон, в които, както е при разглежданите в главното производство отпадъци, наред с леките опаковки от хартия, картон и картонаж се съдържат и кутии за течности от залепен/ламиниран картон?

                  2.

                  При утвърдителен отговор на първи въпрос, буква б):

                              a)

                              Трябва ли позиция B 30 20, съответно четвърто тире от нея, да се тълкува в смисъл, че съответните отпадъци не трябва да съдържат никакви чужди вещества, тоест, че класифицирането на отпадък в тази позиция е изключено, ако отпадъкът, съдържа вещества, независимо от количеството и потенциалната им опасност, различни от отпадъци и остатъци от хартия и картон (чужди вещества)?

                              б)

                              При отрицателен отговор на втори въпрос, буква а):

                                          Може ли наличието на чуждо вещество в отпадък, да не допуска, по-специално с оглед на количеството му, класифицирането му в позиция B 3020, съответно четвърто тире от нея, и когато не са изпълнени условията на уводния текст от Приложение III към Регламент № 1013/2006, тоест отпадъкът е замърсен с други материали, но рисковете във връзка с отпадъка не са толкова високи, за да водят до прилагане на процедура за предварителна писмена нотификация и съгласие, като се вземат предвид критериите за опасност, посочени в приложение III към Директива 2008/98/ЕО, и няма пречка за екологосъобразното му оползотворяване?

                  3.

                  При отрицателен отговор на първи въпрос, буква б):

                              a)

                              Трябва ли точка 3, буква ж) от Приложение IIIA към Регламент № 1013/2006 да се тълкува в смисъл, че съответните смеси от отпадъци не трябва да съдържат никакви чужди вещества, тоест, че смес от отпадъци не може да се класифицира в тази точка ако съдържа отпадъци, независимо от количеството и потенциалната им опасност, различни от посочените в първите три тирета от позиция B 3020 отпадъци (чужди вещества)?

                              б)

                              При отрицателен отговор на трети въпрос, буква а):

                                          Могат ли чужди вещества, чието наличие не изключва класифициране в точка 3, буква ж) от Приложение IIIA към Регламент № 1013/2006, да съдържат и отпадъци, които разглеждани отделно, попадат в обхвата на четвърто тире от позиция B 3020?

         (1)  ОВ L 190, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 16, стр. 172.

         (2)  Базелска конвенция за контрол на трансграничното движение на опасни отпадъци и тяхното обезвреждане от 22 март 1989 г.


title: Дело C-366/19: Преюдициално запитване, отправено от Софийски районен съд (България) на 8 май 2019 година — „БОСОЛАР“ ЕООД/„ЧЕЗ ЕЛЕКТРО БЪЛГАРИЯ“ АД

text:
               29.7.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 255/23

      Преюдициално запитване, отправено от Софийски районен съд (България) на 8 май 2019 година — „БОСОЛАР“ ЕООД/„ЧЕЗ ЕЛЕКТРО БЪЛГАРИЯ“ АД
      (Дело C-366/19)
      (2019/C 255/32)
      Език на производството: български

         Запитваща юрисдикция

      Софийски районен съд

         Страни в главното производство

         Ищец: „БОСОЛАР“ ЕООД

         Ответник: „ЧЕЗ ЕЛЕКТРО БЪЛГАРИЯ“ АД

         Преюдициални въпроси

      Първи въпрос:

                  Следва ли чл. 16 от Хартата на основните права на Европейския съюз, уреждащ правото на свобода на стопанската инициатива в правния ред на Съюза, да бъде тълкуван в смисъл, че не допуска съществуването на национална правна разпоредба като тази на пар. 18 ПЗР ЗИДЗЕ, по смисъла на която, при наличието на сключен договор и съществуващи договорни отношения, уредени от специални норми на действащото законодателство, се осъществява изменение на един от основните елементи на договора/цена/чрез законодателен акт в полза на един от субектите по договора?

            Втори въпрос:

                  Следва ли принципът на правна сигурност да се тълкува в смисъл, че не позволява преуреждането на вече възникнали въз основа на специални норми отношения между частни лица или между държавата и частни лица, ако с това преуреждане се засягат по неблагоприятен начин оправданите правни очаквания на частноправните субекти и вече придобити от тях права?

            Трети въпрос:

                  Като се има предвид решението на Съда по делото Plantanol, Решение от 10 септември 2009, дело С-201/08, ECLI:EU:С:2009:539, следва ли принципът на защита на оправданите правни очаквания като основен принцип на правото на ЕС да се тълкува в смисъл, че не позволява държава членка да измени, без достатъчно гаранции за предвидимост, приложимата правна уредба към производството на електроенергия от възобновяеми енергийни източници, като премахне предсрочно съществуващи в законодателството мерки на стимулиране производството на електроенергия от възобновяеми източници, които са свързани със сключени дългосрочни договори за изкупуване на електроенергия, в разрез с условията при които частните субекти са осъществили инвестиции в производство на електроенергия от възобновяеми източници и са сключили дългосрочни договори за изкупуването й от държавнорегулирани доставчици на електроенергия?

            Четвърти въпрос:

                  Следва ли член 3 и член 4 от Директива 2009/28/ЕО (1) за насърчаване на използването на енергия от възобновяеми източници, предвид на съображения 8 и 14 от нейния преамбюл, да бъдат тълкувани в смисъл, че налагат на държавите членки задължение, чрез националните мерки по прилагане на Директивата, да гарантират правна сигурност на инвеститорите в производството на електроенергия от възобновяеми източници, в това число от слънчева енергия?

                  При положителен отговор на този въпрос, допускат ли чл. 3 и чл. 4 от Директива 2009/28/ЕО, тълкувани във вр. със съображения 8 и 14 от Директивата национална уредба като пар. 18 ПЗР ЗИДЗЕ, която изменя съществено преференциалните условия на изкупуване на електроенергия от възобновяеми източници, при условията на вече сключени дългосрочни договори за изкупуване на електроенергия от такива източници, в съответствие с първоначално приетите национални мерки по прилагане на Директивата?

            Пети въпрос:

                  Как следва да се тълкува понятието „държава членка“ за целите на прилагането на правото на ЕС на национално ниво? В частност, като се имат предвид решението на Съда по делото Foster е.а./British Gas, дело С-188/89, ЕСLI:EU:С:1990:313, и следващите в тази линия на съдебна практика решения на Съда на ЕС, включва ли това понятие хипотезата на доставчик на услуга от общ икономически интерес — доставка на електроенергия, каквото е ответното дружество по висящото пред съда производство, на което е възложено при определени в нормативната уредба условия, по силата на акт на орган на публичната власт и под надзора на този орган, да доставя съответната услуга?

         (1)  Директива 2009/28/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 година за насърчаване използването на енергия от възобновяеми източници и за изменение и впоследствие за отмяна на директиви 2001/77/ЕО и 2003/30/ЕО (Текст от значение за ЕИП) OB 2009, L 140, стр. 16


title: Дело C-385/19: Преюдициално запитване от International Protection Appeals Tribunal (Ирландия), постъпило на 16 май 2019 г. — R.A.T., D.S./Minister for Justice and Equality

text:
               29.7.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 255/25

      Преюдициално запитване от International Protection Appeals Tribunal (Ирландия), постъпило на 16 май 2019 г. — R.A.T., D.S./Minister for Justice and Equality
      (Дело C-385/19)
      (2019/C 255/33)
      Език на производството: английски

         Запитваща юрисдикция

      International Protection Appeals Tribunal

         Страни в главното производство

         Жалбоподатели: г-жа R.A.T. и г-н D.S.

         Ответник: Minister for Justice and Equality

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Предвиждат ли се отделни категории „кандидати“ в член 15 от Директива 2013/33/ЕС (1)?

                  2)

                  Какъв вид поведение ще представлява забавяне, което може да бъде вменено в отговорност на кандидата, по смисъла на член 15, параграф 1 от Директива 2013/33/ЕС?

         (1)  Директивата относно условията на приемане (преработена) на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година за определяне на стандарти относно приемането на кандидати за международна закрила (ОВ L 180, 2013 г., стр. 96).


title: Дело C-400/19: Иск, предявен на 23 май 2019 г. — Европейска комисия/Унгария

text:
               29.7.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 255/25

      Иск, предявен на 23 май 2019 г. — Европейска комисия/Унгария
      (Дело C-400/19)
      (2019/C 255/34)
      Език на производството: унгарски

         Страни

         Ищец: Европейска комисия (представители: A. Sipos, A. Lewis и E. Manhaeve)

         Ответник: Унгария

         Искания на ищеца

      Комисията иска от Общия съд:

                  —

                  да обяви, че Унгария не е изпълнила задълженията си съгласно член 34 от Договора за функционирането на Европейския съюз и Регламент (ЕС) № 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 година за установяване на обща организация на пазарите на селскостопански продукти (1), като е ограничила определянето на продажните цени на селскостопанските и хранителни продукти, по-специално като се има предвид член 3, параграф 2, буква u) от mezőgazdasági és élelmiszeripari termékek vonatkozásában a beszállítókkal szemben alkalmazott tisztességtelen forgalmazói magatartás tilalmáról szóló, 2009. évi XCV. törvény (Закон XCV от 2009 г., с който на доставчиците се забраняват нелоялни търговски практики във връзка със селскостопанските и хранителните продукти).

                  —

                  да осъди Унгария да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Закон XCV от 2009 г., с който на доставчиците се забраняват нелоялни търговски практики във връзка със селскостопанските и хранителните продукти (наричан по-нататък, „Tfmtv“), въвежда специални разпоредби за сектора във връзка с определянето на цените на дребно на въпросните продукти.
      Комисията приема, че член 3, параграф 2, буква u) от Tfmtv не се отнася до характеристиките на селскостопанските и хранителните продукти, а само до начините на продажбата им, поради което трябва да се разглежда като разпоредба относно начините на продажба по смисъла на решение Keck и Mithouard (вж. решение от 24 ноември 1993 г., Keck и Mithouard, съединени дела C-267/91 и C268/91, EU:C:1993:905). След анализа на посочената мярка следва да се установи, че тя е равностойна на количествено ограничение на търговията между държавите членки по смисъла на член 34 ДФЕС.
      Според Комисията в действителност член 3, параграф 2, буква u) от Tfmtv не засяга в еднаква степен продажбата на местни и вносни продукти и не е подходяща или пропорционална мярка по отношение на която и да било законна цел, свързана с нея.

         (1)  Регламент (ЕС) № 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 година за установяване на обща организация на пазарите на селскостопански продукти и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 922/72, (ЕИО) № 234/79, (ЕО) № 1037/2001 и (ЕО) № 1234/2007 (ОВ L 347, 2013 г., стр. 671).


title: Дело C-402/19: Преюдициално запитване от Cour du travail de Liège (Белгия), постъпило на 24 май 2019 г. — LM/Centre public d'action sociale de Seraing

text:
               29.7.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 255/26

      Преюдициално запитване от Cour du travail de Liège (Белгия), постъпило на 24 май 2019 г. — LM/Centre public d'action sociale de Seraing
      (Дело C-402/19)
      (2019/C 255/35)
      Език на производството: френски

         Запитваща юрисдикция

      Cour du travail de Liège

         Страни в главното производство

         Въззивник: LM

         Въззиваем: Centre public d'action sociale de Seraing [Обществен център за социални грижи в Серен]

         Преюдициални въпроси

      Противоречи ли член 57, параграф 2, алинея 1, 1o от белгийския Устройствен закон от 8 юли 1976 г. за обществените центрове за социални грижи на членове 5 и 13 от Директива 2008/115/ЕО (1), във връзка с член 19, параграф 2 и член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз, както и с член 14, параграф 1, буква б) от тази директива и членове 7 и [21] от Хартата на основните права на Европейския съюз, така както са тълкувани в решение Abdida от 18 декември 2014 г., постановено от Съда (С-562/13):

                  —

                  първо, доколкото води до лишаване на чужденец, гражданин на трета държава, който пребивава незаконно на територията на държава членка, от поемането, доколкото е възможно, на основните му потребности по време на разглеждане на подадената от него от свое име и [в качеството му на] представител на своето все още непълнолетно към този момент дете жалба за отмяна и за спиране на изпълнението на решение, с което им се нарежда да напуснат територията на държава членка,

                  —

                  въпреки че, второ, от една страна, посоченото дете, което понастоящем е пълнолетно, страда от тежко заболяване и изпълнението на това решение може да го изложи на сериозен риск от тежко и необратимо влошаване на здравословното му състояние, и от друга страна, присъствието на този родител до неговото пълнолетно дете се счита от лекарите за необходимо поради неговата уязвимост, произтичаща от здравословното му състояние (рецидивиращи кризи на сърповидно-клетъчна анемия и необходимост от хирургично лечение за избягване на парализа)?

         (1)  Директива 2008/115/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 година относно общите стандарти и процедури, приложими в държавите членки за връщане на незаконно пребиваващи граждани на трети страни (ОВ L 348, 2008 г., стр. 98).


title: Дело C-410/19: Преюдициално запитване от Supreme Court of the United Kingdom (Обединеното кралство), постъпило на 27 май 2019 г. — The Software Incubator Ltd/Computer Associates (UK) Ltd

text:
               29.7.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 255/27

      Преюдициално запитване от Supreme Court of the United Kingdom (Обединеното кралство), постъпило на 27 май 2019 г. — The Software Incubator Ltd/Computer Associates (UK) Ltd
      (Дело C-410/19)
      (2019/C 255/36)
      Език на производството: английски

         Запитваща юрисдикция

      Supreme Court of the United Kingdom

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: The Software Incubator Ltd

         Ответник: Computer Associates (UK) Ltd

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Когато копие от компютърен софтуер се доставя на клиентите на даден принципал по електронен път, а не на материален носител, представлява ли то „стоки“ по смисъла на този термин, който фигурира в дефиницията за търговски представител в член 1, параграф 2 от Директива 86/653/ЕИО на Съвета относно координирането на правото на държавите членки, свързано с дейността на самостоятелно заетите търговски представители (1) (наричана по-нататък „Директивата“)?

                  2)

                  Когато компютърен софтуер се доставя на клиентите на даден принципал, като на клиента се издава неограничена във времето лицензия да използва копие от компютърния софтуер, представлява ли това „продажба на стоки“ по смисъла на този термин, който фигурира в дефиницията за търговски представител в член 1, параграф 2 от Директивата?

         (1)  ОВ L 382, 1986 г., стр. 17; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 176.


title: Дело C-440/19 P: Жалба, подадена на 6 юни 2019 г. от Pometon SpA срещу решението, постановено от Общия съд (трети разширен състав) на 28 март 2019 г. по дело T-433/16, Pometon/Комисия

text:
               29.7.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 255/28

      Жалба, подадена на 6 юни 2019 г. от Pometon SpA срещу решението, постановено от Общия съд (трети разширен състав) на 28 март 2019 г. по дело T-433/16, Pometon/Комисия
      (Дело C-440/19 P)
      (2019/C 255/37)
      Език на производството: италиански

         Страни

         Жалбоподател: Pometon SpA (представители: E. Fabrizi, V. Veneziano, A. Molinaro, avvocati)

         Друга страна в производството: Европейска комисия

         Искания на жалбоподателя

      Жалбоподателят моли Съда:
      като главно искане, да отмени обжалваното съдебно решение в частта, в която се отхвърлят основанията за отмяна на спорното решение в неговата цялост, и в резултат на това да отмени спорното решение,
      при условията на евентуалност:

                  —

                  да отмени обжалваното съдебно решение в частта, в която Общият съд неправилно е изключил прекъсването на твърдяното участие на Pometon в спорния картел в периода от 18 ноември 2005 г. до 20 март 2007 г. и следователно, като упражни правомощията си за пълен съдебен контрол, да намали наложената на Pometon имуществена санкция,

                  —

                  във всички случаи, като упражни правомощията си за пълен съдебен контрол, да намали наложената на Pometon имуществена санкция, тъй като Общият съд е нарушил принципа на равно третиране,

            при всички положения, да осъди Комисията да заплати съдебните разноски и всички останали разноски и разходи на жалбоподателя, направени в рамките на настоящото производство и в производството пред Общия съд.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква четири основания:

                  1.

                     Първо основание: Общият съд неправилно е приложил основните принципи, на които се основава правният ред на Европейския съюз, а именно принципът на презумпцията за невиновност и принципът на безпристрастност в производството, тъй като не е констатирал нарушаването на тези основни принципи от страна на Комисията.

                  2.

                     Второ основание: Общият съд е нарушил принципите в областта на тежестта на доказване и не е приложил принципа на презумпцията за невиновност, когато е потвърдил извода на Комисията, че Pometon е участвало в твърдения картел; освен това той е изложил противоречиви и/или недостатъчни мотиви в това отношение.
                  Общият съд е стигнал до извода за вината на жалбоподателя въз основа на предположения и „вероятности“, като освен това е посочил само най-общо документите, на които се е основават тези предположения.

                  3.

                     Трето основание: Общият съд е нарушил принципите в областта на тежестта на доказване и не е приложил принципа на презумпцията за невиновност, когато е констатирал, че Комисията е доказала надлежно, че Pometon не е прекъсвало участието си в нарушението за периода, около седемнадесет месеца, от 18 ноември 2005 г. до 20 март 2007 г., въпреки че не е разполагала с доказателства за осъществяване на тайни контакти в този период; освен това той е изложил противоречиви и/или недостатъчни мотиви в това отношение.

                  4.

                     Четвърто основание: Общият съд е нарушил принципа на равно третиране при определянето на размера на глобата, наложена на Pometon, и е изложил противоречиви и/или недостатъчни мотиви в това отношение. По-конкретно Общият съд е преизчислил размера на наложената на жалбоподателя санкция като е определил процент на намаляване на основния размер на санкцията, който не съответства на процентите на намаляване, които Комисията е предоставила на договарящите се страни, и не е предоставил обективна обосновка за такова третиране.


title: Дело T-433/15: Решение на Общия съд от 5 юни 2019 г. — Bank Saderat/Съвет (Извъндоговорна отговорност — Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки, взети срещу Иран — Замразяване на средства — Ограничение във връзка с влизането на територията на държавите членки — Поправяне на вредата, която ишецът твърди, че е понесъл вследствие на включването и оставянето на името му в списъка на лицата и образуванията, за които се прилагат въпросните ограничителни мерки — Достатъчно съществено нарушение на правна норма, с която се предоставят права на частноправните субекти)

text:
               29.7.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 255/30

      Решение на Общия съд от 5 юни 2019 г. — Bank Saderat/Съвет
      (Дело T-433/15) (1)

      (Извъндоговорна отговорност - Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки, взети срещу Иран - Замразяване на средства - Ограничение във връзка с влизането на територията на държавите членки - Поправяне на вредата, която ишецът твърди, че е понесъл вследствие на включването и оставянето на името му в списъка на лицата и образуванията, за които се прилагат въпросните ограничителни мерки - Достатъчно съществено нарушение на правна норма, с която се предоставят права на частноправните субекти)
      (2019/C 255/38)
      Език на производството: английски

         Страни

         Ищец: Bank Saderat plc (Лондон, Обединено кралство) (представители: S. Jeffrey, S. Ashley, A. Irvine, solicitors, M. Demetriou, QC, и R. Blakeley, barrister)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: първоначално M. Bishop и N. Rouam, впоследствие M. Bishop и H. Marcos Fraile)

         Встъпила страна в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: първоначално M. Konstantinidis и D. Gauci, впоследствие M. Konstantinidis, A. Tizzano и C. Zadra)

         Предмет

      Искане на основание член 268 ДФЕС за присъждане на обезщетение за вредите, които ищецът твърди, че е претърпял поради включването му в списъка с лица и образувания, съдържащ се в Регламент (ЕО) № 423/2007 на Съвета от 19 април 2007 година относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 103, 2007 г., стр. 1), Регламент (ЕС) № 961/2010 на Съвета от 25 октомври 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕО) № 423/2007 (ОВ L 281, 2010 г., стр. 1) и Регламент (ЕС) № 267/2012 на Съвета от 23 март 2012 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕС) № 961/2010 (ОВ L 88, 2012 г., стр. 1)

         Диспозитив

                  1)

                     Отхвърля иска.

                  2)

                     Bank Saderat plc понася освен направените от него съдебни разноски и тези на Съвета на Европейския съюз.

                  3)

                     Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 320, 28.9.2015 г.


title: Дело T-399/17: Решение на Общия съд от 6 юни 2019 г. — Dalli/Комисия (Извъндоговорна отговорност — Разследване на OLAF — Достатъчно съществено нарушение на правна норма, с която се предоставят права на частноправните субекти — Неимуществена вреда — Причинно-следствена връзка)

text:
               29.7.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 255/31

      Решение на Общия съд от 6 юни 2019 г. — Dalli/Комисия
      (Дело T-399/17) (1)

      (Извъндоговорна отговорност - Разследване на OLAF - Достатъчно съществено нарушение на правна норма, с която се предоставят права на частноправните субекти - Неимуществена вреда - Причинно-следствена връзка)
      (2019/C 255/39)
      Език на производството: английски

         Страни

         Ищец: John Dalli (Сейнт Джулианс, Малта) (представители: L. Levi и S. Rodrigues, адвокати)

         Ответник: Европейска комисия (представители: J.-P. Keppenne и J. Baquero Cruz)

         Предмет

      Искане на основание член 268 ДФЕС за присъждане на обезщетение за вредите, които ищецът твърди, че е претърпял поради противоправно поведение на Комисията и на Европейската служба за борба с измамите (OLAF), свързано с прекратяването на функциите му като член на Комисията на 16 октомври 2012 г.

         Диспозитив

                  1)

                     Отхвърля иска.

                  2)

                     Г-н John Dalli понася освен направените от него съдебни разноски и тези на Европейската комисия.

         (1)  ОВ C 277, 21.8.2017 г.


title: Дело T-539/17: Решение на Общия съд от 6 юни 2019 г. — ЕИБ/Сирия (Арбитражна клауза — Споразумение за заем „Al Thawra“ № 16405 — Неизпълнение на споразумението — Връщане на авансово платени суми — Лихви за забава — Неприсъствено производство)

text:
               29.7.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 255/31

      Решение на Общия съд от 6 юни 2019 г. — ЕИБ/Сирия
      (Дело T-539/17) (1)

      (Арбитражна клауза - Споразумение за заем „Al Thawra“ № 16405 - Неизпълнение на споразумението - Връщане на авансово платени суми - Лихви за забава - Неприсъствено производство)
      (2019/C 255/40)
      Език на производството: английски

         Страни

         Ищец: Европейска инвестиционна банка (представители: първоначално P. Chamberlain, T. Gilliams, F. Oxangoiti Briones и J. Shirran, впоследствие F. Oxangoiti Briones, J. Klein и J. Shirran, подпомагани от D. Arts, адвокат, и T. Cusworth, solicitor)

         Ответник: Сирийска арабска република

         Предмет

      Искане на основание член 272 ДФЕС за осъждане на Сирийската арабска република да върне сумите, дължими по Споразумение за заем „Al Thawra“ № 16405, заедно с лихви за забава

         Диспозитив

                  1)

                     Осъжда Сирийската арабска република да върне на Европейския съюз, представляван от Европейската инвестиционна банка (ЕИБ), сумите от 404 792,06 EUR, 954 331,07 GBP, 29 130 433,00 JPY и 1 498 184,58 USD.

                  2)

                     Върху посочените суми се начисляват лихви за забава с годишен лихвен процент от 4,52 % върху главниците и договорените лихви, считано от 9 август 2017 г. до датата на изплащането.

                  3)

                     Отхвърля иска в останалата му част.

                  4)

                     Осъжда Сирийската арабска република да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 369, 30.10.2017 г.


title: Дело T-540/17: Решение на Общия съд от 6 юни 2019 г. — ЕИБ/Сирия (Арбитражна клауза — Споразумение за заем „Electricity Distribution Project“ № 20948 — Неизпълнение на споразумението — Връщане на авансово платени суми — Лихви за забава — Неприсъствено производство)

text:
               29.7.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 255/32

      Решение на Общия съд от 6 юни 2019 г. — ЕИБ/Сирия
      (Дело T-540/17) (1)

      (Арбитражна клауза - Споразумение за заем „Electricity Distribution Project“ № 20948 - Неизпълнение на споразумението - Връщане на авансово платени суми - Лихви за забава - Неприсъствено производство)
      (2019/C 255/41)
      Език на производството: английски

         Страни

         Ищец: Европейска инвестиционна банка (представители: първоначално P. Chamberlain, T. Gilliams, F. Oxangoiti Briones и J. Shirran, впоследствие F. Oxangoiti Briones, J. Klein и J. Shirran, подпомагани от D. Arts, адвокат, и T. Cusworth, solicitor)

         Ответник: Сирийска арабска република

         Предмет

      Искане на основание член 272 ДФЕС за осъждане на Сирийската арабска република да върне сумите, дължими по Споразумение за заем „Electricity Distribution Project“ № 20948, заедно с лихви за забава

         Диспозитив

                  1)

                     Осъжда Сирийската арабска република да върне на Европейския съюз, представляван от Европейската инвестиционна банка (ЕИБ), сумата от 52 657 141,77 EUR.

                  2)

                     Върху посочената сума се начисляват лихви за забава върху главниците и договорените лихви, изчислени по метода, предвиден в член 3, параграф 2 от Споразумението за заем „Electricity Distribution Project“ № 20948, сключено между ЕИБ и Сирийската арабска република на 5 февруари 2001 г. и изменено с писма от 3 октомври 2003 г., 28 февруари 2006 г., 9 май и 8 октомври 2007 г., считано от 9 август 2017 г. до датата на изплащането.

                  3)

                     Отхвърля иска в останалата му част.

                  4)

                     Осъжда Сирийската арабска република да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 369, 30.10.2017 г.


title: Дело T-541/17: Решение на Общия съд от 6 юни 2019 г. — ЕИБ/Сирия (Арбитражна клауза — Споразумение за заем „Electricity Transmission Project“ № 20868 — Неизпълнение на споразумението — Връщане на авансово платени суми — Лихви за забава — Неприсъствено производство)

text:
               29.7.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 255/33

      Решение на Общия съд от 6 юни 2019 г. — ЕИБ/Сирия
      (Дело T-541/17) (1)

      (Арбитражна клауза - Споразумение за заем „Electricity Transmission Project“ № 20868 - Неизпълнение на споразумението - Връщане на авансово платени суми - Лихви за забава - Неприсъствено производство)
      (2019/C 255/42)
      Език на производството: английски

         Страни

         Ищец: Европейска инвестиционна банка (представители: първоначално P. Chamberlain, T. Gilliams, F. Oxangoiti Briones и J. Shirran, впоследствие F. Oxangoiti Briones, J. Klein и J. Shirran, подпомагани от D. Arts, адвокат, и T. Cusworth, solicitor)

         Ответник: Сирийска арабска република

         Предмет

      Искане на основание член 272 ДФЕС за осъждане на Сирийската арабска република да върне сумите, дължими по Споразумение за заем „Electricity Transmission Project“ № 20868, заедно с лихви за забава.

         Диспозитив

                  1)

                     Осъжда Сирийската арабска република да върне на Европейския съюз, представляван от Европейската инвестиционна банка (ЕИБ), сумите от 38 934 400,51 EUR и 3 383 971,66 CHF.

                  2)

                     Върху посочените суми се начисляват лихви за забава, изчислени по метода, предвиден в член 3, параграф 2 от Споразумението за заем „Electricity Transmission Project“ № 20868, сключено между ЕИБ и Сирийската арабска република на 14 декември 2000 г. и изменено на 20 декември 2004 г., върху главниците и договорените лихви, считано от 9 август 2017 г. до датата на изплащането.

                  3)

                     Отхвърля иска в останалата му част.

                  4)

                     Осъжда Сирийската арабска република да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 369, 30.10.2017 г.


title: Дело T-614/17: Решение на Общия съд от 6 юни 2019 г. — Bonnafous/EACEA (Публична служба — Договорно наети служители — Уволнение след края на срока за изпитване — Нормални условия в срока за изпитване — Психически тормоз — Принцип на добра администрация — Задължение за полагане на грижа — Право на защита — Право на изслушване — Явна грешка при преценката — Злоупотреба с власт — Отговорност)

text:
               29.7.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 255/34

      Решение на Общия съд от 6 юни 2019 г. — Bonnafous/EACEA
      (Дело T-614/17) (1)

      (Публична служба - Договорно наети служители - Уволнение след края на срока за изпитване - Нормални условия в срока за изпитване - Психически тормоз - Принцип на добра администрация - Задължение за полагане на грижа - Право на защита - Право на изслушване - Явна грешка при преценката - Злоупотреба с власт - Отговорност)
      (2019/C 255/43)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Laurence Bonnafous (Брюксел, Белгия) (представители: S. Rodrigues и A. Blot, адвокати)

         Ответник: Изпълнителна агенция за образование, аудиовизия и култура (представители: H. Monet и V. Kasparian, подпомагани от D. Waelbroeck и A. Duron, адвокати)

         Предмет

      Искане на основание член 270 ДФЕС, от една страна, за отмяна на решението за уволнение от 14 ноември 2016 г., както и на решението, с което се отхвърля жалбата по административен ред от 2 юни 2017 г., приети от EACEA и от друга страна, за изплащане на обезщетение за вредите, които жалбоподателката твърди, че е претърпяла вследствие на тези решения

         Диспозитив

                  1)

                     Отхвърля жалбата.

                  2)

                     Осъжда г-жа Laurence Bonnafous да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 374, 6.11.2017 г.


title: Дело T-616/17 RENV: Решение на Общия съд от 5 юни 2019 г. — Siragusa/Съвет (Публична служба — Длъжностни лица — Прекратяване на служебното правоотношение — Молба за пенсиониране — Изменение на разпоредбите на Правилника след подаване на молбата — Оттегляне на предходно решение — Отговорност)

text:
               29.7.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 255/34

      Решение на Общия съд от 5 юни 2019 г. — Siragusa/Съвет
      (Дело T-616/17 RENV) (1)

      (Публична служба - Длъжностни лица - Прекратяване на служебното правоотношение - Молба за пенсиониране - Изменение на разпоредбите на Правилника след подаване на молбата - Оттегляне на предходно решение - Отговорност)
      (2019/C 255/44)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Sergio Siragusa (Брюксел, Белгия) (представители: T. Bontinck и A. Guillerme, адвокати)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: първоначално M. Bauer и M. Veiga, впоследствие M. Bauer и R. Meyer)

         Встъпила страна в подкрепа на ответника: Европейски парламент (представители: първоначално M. Rantala и Í. Ní Riagáin Düro, впоследствие I. Lázaro Betancor и C. González Argüelles)

         Предмет

      Жалба на основание член 270 ДФЕС, с която се иска, от една страна, отмяна на решението на Съвета от 12 ноември 2014 г., с което се оттегля предходното решение на Съвета за одобряване на молбата за ранно пенсиониране, подадена на 11 юли 2013 г. от жалбоподателя, и от друга страна, обезщетение за имуществените и неимуществените вреди, които жалбоподателят твърди, че е претърпял от това решение

         Диспозитив

                  1)

                     Отменя решението на Съвета на Европейския съюз от 12 ноември 2014 г., с което се оттегля предходното решение на Съвета за одобряване на молбата за ранно пенсиониране, подадена на 11 юли 2013 г. от г-н Sergio Siragusa.

                  2)

                     Осъжда Съвета да заплати на г-н Siragusa сумата от 5 000 EUR, увеличена с мораторни лихви, считано от обявяването на настоящото решение до окончателното ѝ изплащане, в размер на лихвения процент, определен от Европейската централна банка (ЕЦБ) за нейните основни операции по рефинансиране, увеличен с два процентни пункта.

                  3)

                     Отхвърля искането за обезщетение в останалата част.

                  4)

                     Осъжда Съвета да понесе направените от него съдебни разноски, както и тези на г-н Siragusa, включително съдебните разноски по дело F-124/15 и по дело T-678/16 P.

                  5)

                     Европейският парламент понася направените от него съдебни разноски, включително тези по дело F-124/15 и по дело T-678/16 P.

         (1)  ОВ C 414, 14.12.2015 г. (дело, първоначално регистрирано пред Съда на публичната служба на Европейския съюз под номер F-124/15 и прехвърлено на Общия съд на Европейския съюз на 1.9.2016 г.).


title: Дело T-43/18: Решение на Общия съд от 6 юни 2019 г. — Rietze/EUIPO — Volkswagen (моторно превозно средство „VW Bus T 5“) (Промишлен дизайн на Общността — Производство за обявяване на недействителност — Регистриран промишлен дизайн на Общността, изобразяващ моторното превозно средство „VW Bus T 5“ — По-ранен промишлен дизайн на Общността — Основание за обявяване на недействителност — Оригиналност — Информиран потребител — Различно общо впечатление — Член 6 и член 25, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 6/2002)

text:
               29.7.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 255/35

      Решение на Общия съд от 6 юни 2019 г. — Rietze/EUIPO — Volkswagen (моторно превозно средство „VW Bus T 5“)
      (Дело T-43/18) (1)

      (Промишлен дизайн на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Регистриран промишлен дизайн на Общността, изобразяващ моторното превозно средство „VW Bus T 5“ - По-ранен промишлен дизайн на Общността - Основание за обявяване на недействителност - Оригиналност - Информиран потребител - Различно общо впечатление - Член 6 и член 25, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 6/2002)
      (2019/C 255/45)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Rietze GmbH & Co. KG (Алтдорф, Германия) (представител: M. Krogmann, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: S. Hanne)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Volkswagen AG (Волфсбург, Германия) (представител: C. Klawitter, адвокат)

         Предмет

      Жалба срещу решението на трети апелативен състав на EUIPO от 21 ноември 2017 г. (преписка R 1204/2016-3), постановено в производство за обявяване на недействителност със страни Rietze и Volkswagen

         Диспозитив

                  1)

                     Отхвърля жалбата.

                  2)

                     Осъжда Rietze GmbH & Co. KG да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 104, 19.3.2018 г.


title: Дело T-191/18: Решение на Общия съд от 6 юни 2019 г. — Rietze/EUIPO — Volkswagen (моторно превозно средство „VW Caddy Maxi“) (Промишлен дизайн на Общността — Производство за обявяване на недействителност — Регистриран промишлен дизайн на Общността, изобразяващ моторното превозно средство „VW Caddy Maxi“ — По-ранен промишлен дизайн на Общността — Основание за обявяване на недействителност — Оригиналност — Информиран потребител — Различно общо впечатление — Член 6 и член 25, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 6/2002 — Тежест на доказване за лицето, което иска обявяване на недействителност — Изисквания, свързани с възпроизвеждането на по-ранния промишлен дизайн)

text:
               29.7.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 255/36

      Решение на Общия съд от 6 юни 2019 г. — Rietze/EUIPO — Volkswagen (моторно превозно средство „VW Caddy Maxi“)
      (Дело T-191/18) (1)

      (Промишлен дизайн на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Регистриран промишлен дизайн на Общността, изобразяващ моторното превозно средство „VW Caddy Maxi“ - По-ранен промишлен дизайн на Общността - Основание за обявяване на недействителност - Оригиналност - Информиран потребител - Различно общо впечатление - Член 6 и член 25, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 6/2002 - Тежест на доказване за лицето, което иска обявяване на недействителност - Изисквания, свързани с възпроизвеждането на по-ранния промишлен дизайн)
      (2019/C 255/46)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Rietze GmbH & Co. KG (Алтдорф, Германия) (представител: M. Krogmann, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: S. Hanne)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Volkswagen AG (Волфсбург, Германия) (представител: C. Klawitter, адвокат)

         Предмет

      Жалба срещу решението на трети апелативен състав на EUIPO от 11 януари 2018 г. (преписка R 1203/2016-3), постановено в производство за обявяване на недействителност със страни Rietze и Volkswagen

         Диспозитив

                  1)

                     Отхвърля жалбата.

                  2)

                     Осъжда Rietze GmbH & Co. KG да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 161, 7.5.2018 г.


title: Дело T-192/18: Решение на Общия съд от 6 юни 2019 г. — Rietze/EUIPO — Volkswagen (Моторно превозно средство „VW Caddy“) (Промишлен дизайн на Общността — Производство за обявяване на недействителност — Международна регистрация, посочваща Европейския съюз — Регистриран промишлен дизайн на Общността, изобразяващ превозното средство „VW Caddy“ — По-ранен промишлен дизайн на Общността — Основание за обявяване на недействителност — Оригиналност — Информиран потребител — Различно общо впечатление — Член 6 и член 25, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 6/2002 — Тежест на доказване за искащия обявяване на недействителност — Изисквания, свързани с възпроизвеждането на по-ранния промишлен дизайн)

text:
               29.7.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 255/37

      Решение на Общия съд от 6 юни 2019 г. — Rietze/EUIPO — Volkswagen (Моторно превозно средство „VW Caddy“)
      (Дело T-192/18) (1)

      (Промишлен дизайн на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Международна регистрация, посочваща Европейския съюз - Регистриран промишлен дизайн на Общността, изобразяващ превозното средство „VW Caddy“ - По-ранен промишлен дизайн на Общността - Основание за обявяване на недействителност - Оригиналност - Информиран потребител - Различно общо впечатление - Член 6 и член 25, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 6/2002 - Тежест на доказване за искащия обявяване на недействителност - Изисквания, свързани с възпроизвеждането на по-ранния промишлен дизайн)
      (2019/C 255/47)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Rietze GmbH & Co. KG (Алтдорф, Германия) (представител: M. Krogmann, avocat)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: S. Hanne)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Volkswagen AG (Волфсбург, Германия) (представител: C. Klawitter, avocat)

         Предмет

      Жалба срещу решението на трети апелативен състав на EUIPO от 11 януари 2018 г. (преписка R 1244/2016-3), постановено в производство за обявяване на недействителност със страни Rietze и Volkswagen

         Диспозитив

                  1)

                     Отхвърля жалбата.

                  2)

                     Осъжда Rietze GmbH & Co. KG да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 161, 7.5.2018 г.


title: Дело T-209/18: Решение на Общия съд от 6 юни 2019 г. — Porsche/EUIPO — Autec (моторни превозни средства) (Промишлен дизайн на Общността — Производство за обявяване на недействителност — Регистриран промишлен дизайн на Общността, представляващ моторно превозно средство — Предходен промишлен дизайн на Общността — Основание за недействителност — Липса на оригиналност — Член 6 и член 25, параграф, 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 6/2002)

text:
               29.7.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 255/37

      Решение на Общия съд от 6 юни 2019 г. — Porsche/EUIPO — Autec (моторни превозни средства)
      (Дело T-209/18) (1)

      (Промишлен дизайн на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Регистриран промишлен дизайн на Общността, представляващ моторно превозно средство - Предходен промишлен дизайн на Общността - Основание за недействителност - Липса на оригиналност - Член 6 и член 25, параграф, 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 6/2002)
      (2019/C 255/48)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG (Щутгарт, Германия) (представител: C. Klawitter, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: S. Hanne)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Autec AG (Нюрнберг, Германия) (представител: M. Krogmann, адвокат)

         Предмет

      Жалба срещу решението на трети апелативен състав на EUIPO от 19 януари 2018 г. (преписка R 945/2016-3), постановено в производство за обявяване на недействителност със страни Autec AG и Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG

         Диспозитив

                  1)

                     Отхвърля жалбата.

                  2)

                     Осъжда Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 166, 14.5.2018 г.


title: Дело T-210/18: Решение на Общия съд от 6 юни 2019 г. — Porsche/EUIPO — Autec (леки автомобили) (Промишлен дизайн на Общността — Производство за обявяване на недействителност — Регистриран промишлен дизайн на Общността, представляващ лек автомобил — Предходен промишлен дизайн на Общността — Основание за недействителност — Липса на оригиналност — Член 6 и член 25, параграф, 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 6/2002)

text:
               29.7.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 255/38

      Решение на Общия съд от 6 юни 2019 г. — Porsche/EUIPO — Autec (леки автомобили)
      (Дело T-210/18) (1)

      (Промишлен дизайн на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Регистриран промишлен дизайн на Общността, представляващ лек автомобил - Предходен промишлен дизайн на Общността - Основание за недействителност - Липса на оригиналност - Член 6 и член 25, параграф, 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 6/2002)
      (2019/C 255/49)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG (Щутгарт, Германия) (представител: C. Klawitter, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: S. Hanne)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Autec AG (Нюрнберг, Германия) (представител: M. Krogmann, адвокат)

         Предмет

      Жалба срещу решението на трети апелативен състав на EUIPO от 19 януари 2018 г. (преписка R 941/2016-3), постановено в производство за обявяване на недействителност със страни Autec AG и Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG

         Диспозитив

                  1)

                     Отхвърля жалбата.

                  2)

                     Осъжда Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 166, 14.5.2018 г.


title: Дело T-220/18: Решение на Общия съд от 6 юни 2019 г. — Torrefazione Caffè Michele Battista/EUIPO — Battista Nino Caffè (Battistino) (Марка на Европейския съюз — Производство за обявяване на недействителност — Международна регистрация, посочваща Европейския съюз — Фигуративна марка „Battistino“ — По-ранна словна марка на Европейския съюз „BATTISTA“ — Обявяване на частична недействителност — Доказване на реалното използване на по-ранната марка — Член 57, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 64, параграф 2 от Регламент (ЕС) 2017/1001)

text:
               29.7.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 255/39

      Решение на Общия съд от 6 юни 2019 г. — Torrefazione Caffè Michele Battista/EUIPO — Battista Nino Caffè (Battistino)
      (Дело T-220/18) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство за обявяване на недействителност - Международна регистрация, посочваща Европейския съюз - Фигуративна марка „Battistino“ - По-ранна словна марка на Европейския съюз „BATTISTA“ - Обявяване на частична недействителност - Доказване на реалното използване на по-ранната марка - Член 57, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 64, параграф 2 от Регламент (ЕС) 2017/1001)
      (2019/C 255/50)
      Език на производството: италиански

         Страни

         Жалбоподател: Torrefazione Caffè Michele Battista Srl (Триджано, Италия) (представители: V. Franchini, F. Paesan и R. Bia, адвокати)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: L. Rampini)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Battista Nino Caffè Srl (Триджано, Италия) (представител: D. Russo, адвокат)

         Предмет

      Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 22 януари 2018 г. (преписка R 400/2017-5), постановено в производство по обявяване на недействителност между Battista Nino Caffè и Torrefazione Caffè Michele Battista.

         Диспозитив

                  1)

                     Отменя решението на пети апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 22 януари 2018 г. (преписка R 400/2017-5).

                  2)

                     Отхвърля жалбата в останалата част.

                  3)

                     Осъжда EUIPO и Battista Nino Caffè Srl да заплатят разноските, направени в производството пред Общия съд.

         (1)  ОВ C 190, 4.6.2018 г.


title: Дело T-221/18: Решение на Общия съд от 6 юни 2019 г. — Torrefazione Caffè Michele Battista/EUIPO — Battista Nino Caffè (BATTISTINO) (Марка на Европейския съюз — Производство за обявяване на недействителност — Международна регистрация, посочваща Европейския съюз — Словна марка „BATTISTINO“ — По-ранна словна марка на Европейския съюз „BATTISTA“ — Обявяване на недействителност — Доказване на реалното използване на по-ранната марка — Член 57, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 64, параграф 2 от Регламент (ЕС) 2017/1001)

text:
               29.7.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 255/40

      Решение на Общия съд от 6 юни 2019 г. — Torrefazione Caffè Michele Battista/EUIPO — Battista Nino Caffè (BATTISTINO)
      (Дело T-221/18) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство за обявяване на недействителност - Международна регистрация, посочваща Европейския съюз - Словна марка „BATTISTINO“ - По-ранна словна марка на Европейския съюз „BATTISTA“ - Обявяване на недействителност - Доказване на реалното използване на по-ранната марка - Член 57, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 64, параграф 2 от Регламент (ЕС) 2017/1001)
      (2019/C 255/51)
      Език на производството: италиански

         Страни

         Жалбоподател: Torrefazione Caffè Michele Battista Srl (Триджано, Италия) (представители: V. Franchini, F. Paesan et R. Bia, адвокати)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: L. Rampini)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Battista Nino Caffè Srl (Триджано, Италия) (представител: D. Russo, адвокат)

         Предмет

      Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 22 януари 2018 г. (преписка R 402/2017-5), постановено в производство по обявяване на недействителност между Battista Nino Caffè и Torrefazione Caffè Michele Battista.

         Диспозитив

                  1)

                     Отменя решението на пети апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 22 януари 2018 г. (преписка R 402/2017-5).

                  2)

                     Отхвърля жалбата в останалата част.

                  3)

                     Осъжда EUIPO и Battista Nino Caffè Srl да заплатят разноските, направени в производството пред Общия съд.

         (1)  ОВ C 190, 4.6.2018 г.


title: Дело T-229/18: Решение на Общия съд от 5 юни 2019 г. — Biolatte/EUIPO (Biolatte) (Марка на Европейския съюз — Заявка за словна марка на Европейския съюз „Biolatte“ — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)

text:
               29.7.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 255/41

      Решение на Общия съд от 5 юни 2019 г. — Biolatte/EUIPO (Biolatte)
      (Дело T-229/18) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Заявка за словна марка на Европейския съюз „Biolatte“ - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)
      (2019/C 255/52)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Biolatte Oy (Turku, Финландия) (представител: J. Ikonen, avocat)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: J. Crespo Carrillo и H. O’Neill)

         Предмет

      Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 6 февруари 2018 г. (преписка R 351/2017-1) относно заявка за регистрация на словния знак „Biolatte“ като марка на Европейския съюз.

         Диспозитив

                  1)

                     Отхвърля жалбата.

                  2)

                     Осъжда Biolatte Oy да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 190, 4.6.2018 г.


title: Дело T-338/19: Жалба, подадена на 6 юни 2019 г. — UE/Комисия

text:
               5.8.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 263/50

      Жалба, подадена на 6 юни 2019 г. — UE/Комисия
      (Дело T-338/19)
      (2019/C 263/58)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: UE (представители: S. Rodrigues и A. Champetier, avocats)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решението на Комисията от 1 август 2018 г., с което се отхвърля искането на жалбоподателя заболяването му да бъде признато за професионално,

                  —

                  да отмени при необходимост решението на Комисията от 5 март 2019 г., с което се отхвърля жалбата на жалбоподателя от 5 ноември 2018 г.,

                  —

                  да разпореди възстановяване на съдебните разноски, направени от жалбоподателя.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква три основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: явна грешка в преценката дали срокът, в който е подадено искането за признаване на заболяването за професионално, е разумен.

                  2.

                  Второ основание: злоупотреба с власт.

                  3.

                  Трето основание: нарушение на правото на защита и на задължението за мотивиране.