title: Дело T-738/15: Жалба, подадена на 18 декември 2015 г. — Aurubis и др./Комисия

text:
               15.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 59/43

         Жалба, подадена на 18 декември 2015 г. — Aurubis и др./Комисия
   (Дело T-738/15)
   (2016/C 059/50)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподатели: Aurubis AG (Хамбург, Германия), Aurubis Stolberg GmbH & Co. KG (Щолберг, Германия), Covestro Deutschland AG (Леверкузен, Германия), Dow Olefinverbund GmbH (Шкопау, Германия), Rheinkalk GmbH (Вюлфрат, Германия), Siltronic AG (Мюнхен, Германия), Vestolit GmbH (Марл, Германия) и Wacker Chemie AG (Мюнхен) (представители: C. Arhold и N. Wimmer, Rechtsanwälte)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени член 3, параграф 1 от спорното решение,

                           —

                           доколкото в тази разпоредба се констатира, че свързана с намаленията на допълнителната такса за финансирането на подкрепата за електроенергия от възобновяеми източници (допълнителна такса по EEG) за 2013 и 2014 г. за енергоемки потребители (специалното правило за компенсация, Besondere Ausgleichsregelung, BesAR) представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС, съответно

                           —

                           при условията на евентуалност, доколкото в тази разпоредба се констатира, че BesAR представлява неправомерна, приведена в действие в нарушение на член 108, параграф 3 ДФЕС държавна помощ,

               —

               да отмени членове 6, 7 и 8 от спорното решение, доколкото в тях се разпорежда помощта да бъде възстановена, и

               —

               да осъди Комисията да понесе съдебните разноски на жалбоподателите.

      Основания и основни доводи

   С настоящата жалба жалбоподателите искат да се отмени частично Решение (ЕС) 2015/1585 на Комисията от 25 ноември 2014 година относно схема за помощ SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) приведена в действие от Германия за подкрепа на електроенергия от възобновяеми източници и на енергоемки потребители (нотифицирано под номер C(2014) 8786 окончателен) (1).
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат четири основания.

               1.

               Първо основание: нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС
               Жалбоподателите посочват, че поради липсата на прехвърляне на държавни средства BesAR не представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС. Освен това то не предоставя селективно икономическо предимство на енргоемките потребители.

               2.

               Второ основание: нарушение на член 108 ДФЕС
               Комисията нарушава член 108 ДФЕС с (частичното) възстановяване, тъй като Закон EEG от 2012 г., ако изобщо може да се квалифицира като неправомерно приведена в действие помощ, може да се квалифицира само като съществуваща, а не като нова помощ.

               3.

               Трето основание: нарушение на принципа на защита на оправданите правни очаквания
               Тук се посочва, че възстановяването на твърдените неправомерно предоставени помощи нарушава оправданите правни очаквания на жалбоподателите за законосъобразност на националната правна уредба, които са създадени по-специално с решение на Комисията относно Закона EEG от 2000 г.

               4.

               Четвърто основание: нарушение на член 108, параграф 1 ДФЕС във връзка с член 18 от Процедурния регламент
               В рамките на четвъртото основание жалбоподателите твърдят, че преди да открие официалната процедура по разследване Комисията не е предложила на Федерална република Германия подходящи мерки.

      (1)  ОВ L 250, стр. 122.


title: Дело C-97/17: Иск, предявен на 24 февруари 2017 година — Европейска комисия/Република България

text:
               18.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 121/17

         Иск, предявен на 24 февруари 2017 година — Европейска комисия/Република България
   (Дело C-97/17)
   (2017/C 121/25)
   Език на производството: български

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: П. Михайлова, C. Hermes)

      Ответник: Република България

      Искания

               1.

               Да постанови, че, тъй като не е класифицирала като Специална защитена зона Орнитологично важното място „Рила“ в неговата цялост, Република България не е класифицирала най-подходящите по брой и площ територии като Специални защитени зони за опазването на видове птици посочени в приложение I към Директива 2009/147/ЕО (1) относно опазването на дивите птици, и по този начин не е изпълнила задълженията си съгласно член 4, параграф 1 от посочената Директива.

               2.

               Да осъди Република България да заплати разходите по производството.

      Правни основания и главни доводи

   Делото се отнася до опазването на много видове застрашени птици по Приложение I от Директивата за птиците и техните местообитания на територията на планината Рила, разположена в югозападната част на България. Орнитологично важното място (ОВМ) „Рила“ е едно от най-значимите места както в страната, така и в Европейския съюз за опазването на над 130 вида гнездящи птици. От европейско природозащитно значение са 41 вида, като един от тях е застрашен в световен мащаб.
   Съгласно член 4, параграф 1 от Директивата за птиците, видовете, посочени в приложение I, подлежат на специални мерки по опазване на техните местообитания, за да се осигури тяхното оцеляване и размножаване в района на разпространението им. Също така, член 4, параграф 1 от Директивата за птиците гласи, че държавите-членки класифицират като специални защитени зони именно най-подходящите по брой и площ територии за опазването на тези видове.
   Според Комисията, Република България е следвало да класифицира като СЗЗ ОВМ „Рила“ в неговата цялост, но до този момент не го е направила. Комисията представя доказателства за орнитологичната важност на некласифицираните територии в ОВМ „Рила“.

      (1)  Директива 2009/147/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 30 ноември 2009 година относно опазването на дивите птици OB 2010, L 20, стр. 7


title: Дело C-132/12 P: Решение на Съда (първи състав) от 27 февруари 2014 г.  — Stichting Woonpunt, Stichting Havensteder, по-рано Stichting Com.wonen, Woningstichting Haag Wonen, Stichting Woonbedrijf SWS.Hhvl/Европейска комисия (Обжалване — Държавни помощи — Схеми за помощи в полза на дружествата за социално жилищно настаняване — Решение за съвместимост — Поети от националните власти ангажименти за съобразяване с правото на Съюза — Член 263, четвърта алинея ДФЕС — Жалба за отмяна — Условия за допустимост — Правен интерес — Процесуална легитимация — Пряко и лично засегнати получатели — Понятие за затворен кръг)

text:
               14.4.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 112/3

         Решение на Съда (първи състав) от 27 февруари 2014 г. — Stichting Woonpunt, Stichting Havensteder, по-рано Stichting Com.wonen, Woningstichting Haag Wonen, Stichting Woonbedrijf SWS.Hhvl/Европейска комисия
   (Дело C-132/12 P) (1)

   ((Обжалване - Държавни помощи - Схеми за помощи в полза на дружествата за социално жилищно настаняване - Решение за съвместимост - Поети от националните власти ангажименти за съобразяване с правото на Съюза - Член 263, четвърта алинея ДФЕС - Жалба за отмяна - Условия за допустимост - Правен интерес - Процесуална легитимация - Пряко и лично засегнати получатели - Понятие за затворен кръг))
   2014/C 112/04
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподатели: Stichting Woonpunt, Stichting Havensteder, по-рано Stichting Com.wonen, Woningstichting Haag Wonen, Stichting Woonbedrijf SWS.Hhvl (представители: P. Glazener и E. Henny, advocaten)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: H. van Vliet, S. Noë и S. Thomas)

      Предмет

   Жалба срещу Определение на Общия съд (седми състав) от 16 декември 2011 г. по дело Stichting Woonpunt и др./Комисия (T–203/10), с което Общият съд отхвърля като недопустима жалбата за отмяна на Решение C(2009) 9963 окончателен на Комисията от 15 декември 2009 година относно държавни помощи E 2/2005 и N 642/2009 — Нидерландия — съществуваща помощ и специална помощ по проекти в полза на дружествата за жилищно настаняване

      Диспозитив

               1)

               Отменя Определение на Общия съд на Европейския съюз от 16 декември 2011 г. по дело Stichting Woonpunt и др./Комисия (T-203/10) в частта, в която се обявява за недопустима жалбата на Stichting Woonpunt, Stichting Havensteder, Woningstichting Haag Wonen и Stichting Woonbedrijf SWS.Hhvl за отмяна на Решение C(2009) 9963 окончателен на Комисията от 15 декември 2009 година относно държавни помощи E 2/2005 и N 642/2009 — Нидерландия — съществуваща помощ и специална помощ по проекти в полза на дружествата за жилищно настаняване в частта му относно схемата за помощи E 2/2005.

               2)

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3)

               Обявява за допустима жалбата за отмяна, посочена в точка 1 от настоящия диспозитив.

               4)

               Връща делото на Общия съд на Европейския съюз, за да се произнесе по съществото на жалбата за отмяна, посочена в точка 1 от настоящия диспозитив.

               5)

               Не се произнася по съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 138, 12.5.2012 г.


title: Дело F-58/10: Жалба, подадена на 16 юли 2010 г. — Allgeier/FRA (Агенция на ЕС за основните права)

text:
               25.9.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 260/27

         Жалба, подадена на 16 юли 2010 г. — Allgeier/FRA (Агенция на ЕС за основните права)
   (Дело F-58/10)
   ()
   2010/C 260/37
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Timo Allgeier (Виена, Австрия) (представители: L. Levi и M. Vandenbussche, lawyers.)

      Ответник:Агенция на Европейския съюз за основните права

      Предмет на производството

   Първо, отмяна на решението на ответника да остави без последствие жалбата за упражняване на тормоз, подадена от жалбоподателя по административен ред. Второ, да се приеме за установено, че жалбоподателят е бил жертва на тормоз, упражняван от неговите началници и да се присъди обезщетение за имуществени и неимуществени вреди.

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението на Агенцията на Европейския съюз за основните права от 16 октомври 2009 г., с което се отхвърля искането на жалбоподателя, доколкото в него не се приема за установено, че той е бил жертва на тормоз, упражнен от г-н М. и г-н А и, ако е необходимо, да се отмени решението от 6 април 2010 г., с което се отхвърля жалбата по административен ред,

               —

               да се приеме за установено, че той е бил жертва на осъществен от г-н М. и г-н А. тормоз с всички произтичащи от това дисциплинарни последствия или, при условията на евентуалност, (i) започване на ново административно разследване, честно, независимо и безпристрастно, като бъде формирана група от експерти за осъществяването на административното разследване и (ii) приемане на всички необходими мерки, за да бъде дадена възможност за честно разследване без никаква възможност за оказване на натиск и за намеса,

               —

               обезщетяване на жалбоподателя за неговите имуществени вреди, временно оценени на 71 823,23 EUR,

               —

               присъждане на 85 000 EUR като обезщетение за моралните вреди, претърпени поради начина, по който е било водено цялото разследване и поради приетото решение,

               —

               да се осъди Агенцията на ЕС за основните права да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-143/15: Преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия), постъпило на 26 март 2015 г. — G.E. Security BV/Staatssecretaris van Financiën

text:
               15.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/21

         Преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия), постъпило на 26 март 2015 г. — G.E. Security BV/Staatssecretaris van Financiën
   (Дело C-143/15)
   (2015/C 198/27)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hoge Raad der Nederlanden

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: G.E. Security BVG.E. Security BV

      Ответник: Staatssecretaris van Financiën

      Преюдициални въпроси

   Следва ли позиции 8517, 8521, 8531 и 8543 от КН да се тълкуват в смисъл, че в една от тези позиции следва да се класира артикул като „videomultiplexer“ (видеомултиплексор), проектиран да бъде част от система, която може да анализира образи и звуци, предавани от свързани с нея камери и алармени сензори и, по желание, може също да заснема образи и звуци, да ги запаметява, обработва и възпроизвежда на свързан с нея монитор и/или — ако въз основа на тези образи или звуци е налице основание за това — да излъчва сигнал за предупреждение под формата на имейл до един или няколко включени към системата потребители и/или да задейства апарати, излъчващи звукови или светлинни сигнали?


title: Дело F-36/11: Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 28 март 2012 г. — BD/Комисия (Публична служба — Договорно наети служители — Договор, чийто срок не е продължен — Член11 а от Правилника — Конфликт на интереси — Отношение на доверие — Член12 б от Правилника — Външна дейност — Презумпция за невиновност)

text:
               12.5.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/27

         Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 28 март 2012 г. — BD/Комисия
   (Дело F-36/11) (1)

   (Публична служба - Договорно наети служители - Договор, чийто срок не е продължен - Член11 а от Правилника - Конфликт на интереси - Отношение на доверие - Член12 б от Правилника - Външна дейност - Презумпция за невиновност)
   2012/C 138/57
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: BD (Etterbeek, Белгия) (представители: T. Bontinck и S. Woog, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: G. Berscheid и J. Baquero Cruz)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението договорът на жалбоподателя да не бъде продължен след изтичане на срока, за който е сключен, и в съответствие с това жалбоподателят да бъде възстановен на същата длъжност, считано от 1 ноември 2010 г.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда BD да понесе собствените си разноски и да заплати разноските на Комисията.

      (1)  ОВ C 179, 18.6.2011 г., стр. 22.


title: Дело F-99/12: Жалба, подадена на 18 септември 2012 г. — ZZ/Комитет на регионите

text:
               10.11.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 343/24

         Жалба, подадена на 18 септември 2012 г. — ZZ/Комитет на регионите
   (Дело F-99/12)
   2012/C 343/42
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представители: L. Levi и A. Blot, avocats)

      Ответник: Комитет на регионите

      Предмет на производството

   Отмяна на решението на Комитета на регионите за отхвърляне на искането на жалбоподателя за изчисляването на неговите пенсионни права да не се прилагат новите Общи разпоредби за изпълнение

      Искания на жалбоподателя

               —

               главно искане за отмяна на решението на Комитета на регионите от 1 декември 2011 г., с което се отхвърля искането на жалбоподателя от 13 юли 2011 г., допълнено на 16 август 2011 г.,

               —

               доколкото е необходимо, да се отмени решението от 8 юни 2012 г., с което изрично се отхвърля административната жалба на жалбоподателя от 10 февруари 2012 г.,

               —

               при условията на евентуалност да се признае, че са понесени неимуществени вреди и да се осъди ответникът да заплати сума, оценена на 20 000 EUR,

               —

               да се осъди Комитетът на регионите да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-295/15 P: Жалба, подадена на 12 юни 2015 г. от Matratzen Concord GmbH срещу решението на Общия съд (шести състав), постановено на 16 април 2015 г. по дело T-258/13 — Matratzen Concord/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

text:
               14.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 302/17

         Жалба, подадена на 12 юни 2015 г. от Matratzen Concord GmbH срещу решението на Общия съд (шести състав), постановено на 16 април 2015 г. по дело T-258/13 — Matratzen Concord/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
   (Дело C-295/15 P)
   (2015/C 302/22)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Matratzen Concord GmbH (представител: I. Selting, адвокат)

      Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), KBT & Co. Ernst Kruchen agenzia commerciale sociétá in accomandita

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Съда:

               —

               да отмени решението на шести състав на Общия съд, постановено на 16 април 2015 г. по дело T-258/13 във връзка с отмяната на марка на Общността „Arktis“ (№ 281 86 80) поради липсата на реално използване,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски, включително направените в хода на производството разходи.

      Основания и основни доводи

   Жалбоподателят изтъква, че в решението на Общия съд са допуснати следните грешки при прилагане на правото:
   Общият съд неправилно отчел оборота от продажбите на дружеството „Breiding“ в полза на спорната марка. Артикулите, продадени от дружеството „Breiding“ през спорния период от 2006 г. до 2009 г., не трябвало да се вземат предвид.
   При проверка на реалното използване Общият съд неправилно взел предвид не стоките, обозначени с марката „Arktis“, а обозначените с марката „Arktis Line“ и приел, че добавката „Line“ била само описателна.
   Освен това Общият съд неправилно упражнил правото си на преценка, като приел, че било налице реално използване на спорната марка, макар обемът на продажбите на титуляря на марката да бил извънредно малък.
   На последно място, Общият съд не отчел факта, че реалното използване се отнася до „легла“ и „одеяла за легла“. Титулярят на марката е доказал обаче използването на марката само за „одеяла за легла“, но не и за други стоки от категорията „легла“, като например възглавници и дюшеци. Поради това марката следвало да бъде отменена поне за стоките от категорията „легла“.


title: Дело C-149/07: Определение на председателя на Съда от 28 септември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Полша

text:
               8.12.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 297/35

         Определение на председателя на Съда от 28 септември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Полша
   (Дело C-149/07) (1)

   (2007/C 297/69)

      Език на производството: полски

   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 129, 9.6.2007 г.


title: Дело C-255/16: Преюдициално запитване от Københavns Byret (Дания), постъпило на 2 май 2016 г. — Anklagemyndigheden/Bent Falbert, Poul Madsen, JP/Politikens Hus A/S

text:
               11.7.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 251/17

         Преюдициално запитване от Københavns Byret (Дания), постъпило на 2 май 2016 г. — Anklagemyndigheden/Bent Falbert, Poul Madsen, JP/Politikens Hus A/S
   (Дело C-255/16)
   (2016/C 251/18)
   Език на производството: датски

      Запитваща юрисдикция

   Københavns Byret

      Страни в главното производство

      Обвинител: Anklagemyndigheden

      Подсъдими: Bent Falbert, Poul Madsen, JP/Politikens Hus A/S

      Преюдициален въпрос

   В случая има ли правило, подлежащо на нотифициране съгласно член 8, параграф 1 във връзка с член 1, параграф 1, точки 2, 5 и 11 от Директива 98/34/EО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 22 юни 1998 година за определяне на процедура за предоставяне на информация в областта на техническите стандарти и регламенти, изменена с Директива 98/48/EО на Европейския парламент и на Съвета от 20 юли 1998 година за изменение на Директива 98/34/EО относно определяне на процедура за предоставяне на информация в областта на техническите стандарти и правила, като се има предвид следното:

               а)

               приет е Закон за изменение на lov om visse spil, lotterier og væddemål (Закон за някои игри, лотарии и залагания), с който следва да се въведе разпоредба, предвиждаща наказателна отговорност в частност за всеки, който умишлено или поради груба небрежност „предлага хазартни игри, лотарии или залагания в Дания, без да притежава разрешение по член 1“, както и за всеки, който умишлено или поради груба небрежност „рекламира хазартни игри, лотарии или залагания, които не са обхванати от разрешението по член 1“, и

               б)

               мотивите към проекта на Закона за изменение показват, че целта на горепосочените криминализиращи разпоредби е да се уточни или въведе забрана за предлагането на пряко насочени към датския пазар онлайн игри от дружества за хазартни игри извън Дания, като, наред с другото, се забрани рекламирането по-конкретно на игри, предлагани онлайн от дружества извън Дания, доколкото видно от същите мотиви, няма съмнение, че съгласно разпоредбите преди измененията съответната дейност на дружество за хазартни игри извън Дания е незаконна, ако същото използва канали за продажба, при които свързаните с игрите устройства физически се продават на територията на Дания; повече спорове обаче повдига въпросът дали хазартните игри, които не са с произход от Дания, но са предназначени за участници в Дания, макар физически да се намират извън нейната територия, също са обхванати от тези разпоредби; следователно е необходимо да се изясни дали този начин на провеждане на хазартни игри попада в обхвата на посочените разпоредби. От мотивите личи още, че се предлага въвеждането на забрана за рекламиране на хазартни игри, лотарии и залагания, за които не е налице разрешение по този закон, и че изменението е в съответствие с действащата понастоящем забрана по член 12, параграф 3 от hestevæddeløbsloven (Закон за залаганията на конни надбягвания), но представлява уточнение на член 10, параграф 4 от (понастоящем отменения) Tips- og lottoloven (Закон за залаганията и лотариите). Освен това съгласно мотивите целта на забраната е да се защитят доставчиците на хазартни игри, притежаващи разрешение от датските власти, от конкуренцията на дружества, които нямат такова разрешение и следователно не могат правомерно да предлагат хазартни игри в Дания или да осъществяват посредничество във връзка с тях.

      (1)  ОВ L 204, 1998 г., стр. 37; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 23, стр. 207.


title: Дело T-272/14: Определение на Общия съд от 9 юни 2015 г. — P-D Glasseiden и др./Комисия (Държавни помощи — Мерки, взети от Германия в подкрепа на електроенергията от възобновяеми източници и на енергоемките предприятия — Решение за откриване на предвидената в член 108, параграф 2 ДФЕС процедура — Приемане на окончателното решение след подаването на жалбата — Липса на основание за произнасяне)

text:
               7.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 294/62

         Определение на Общия съд от 9 юни 2015 г. — P-D Glasseiden и др./Комисия
   (Дело T-272/14) (1)

   ((Държавни помощи - Мерки, взети от Германия в подкрепа на електроенергията от възобновяеми източници и на енергоемките предприятия - Решение за откриване на предвидената в член 108, параграф 2 ДФЕС процедура - Приемане на окончателното решение след подаването на жалбата - Липса на основание за произнасяне))
   (2015/C 294/75)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподатели: P-D Glasseiden GmbH Oschatz (Ошац, Германия); P-D Interglas Technologies GmbH (Ербах, Германия); P-D Industriegesellschaft mbH (Вилсдруф, Германия) и Glashütte Freital GmbH (Фрайтал, Германия) (представители: H. Janssen и G.-R. Engel, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: Maxian Rusche и R. Sauer, подпомагани от A. Luke и C. Maurer, адвокати)

      Предмет

   Жалба за частична отмяна на Решение C (2013) 4424 окончателен на Комисията от 18 декември 2013 година за откриване на процедурата по член 108, параграф 2 ДФЕС във връзка с мерките, прилагани от Федерална република Германия в подкрепа на електроенергията от възобновяеми източници и на енергоемките потребители (Държавна помощ SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN).

      Диспозитив

               1)

               Липсва основание за произнасяне по настоящата жалба.

               2)

               Липсва основание за произнасяне по молбата за встъпване на Надзорния орган на ЕАСТ.

               3)

               P-D Glasseiden GmbH Oschatz, P-D Interglas Technologies GmbH, P-D Industriegesellschaft mbH и Glashütte Freital GmbH понасят направените от тях съдебни разноски, както и съдебните разноски на Европейската комисия.

               4)

               Надзорният орган на ЕАСТ понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 223, 14.7.2014 г.


title: Дело C-330/15 P: Решение на Съда (първи състав) от 28 юли 2016 г. — Johannes Tomana и др./Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (Обжалване — Ограничителни мерки, насочени срещу определени лица и образувания, които са част от правителството на Зимбабве или са свързани с него — Списък на физическите лица, групите и образуванията, спрямо които се прилага замразяването на средства и икономически ресурси — Включване на имената на жалбоподателите)

text:
               26.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 350/10

         Решение на Съда (първи състав) от 28 юли 2016 г. — Johannes Tomana и др./Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия
   (Дело C-330/15 P) (1)

   ((Обжалване - Ограничителни мерки, насочени срещу определени лица и образувания, които са част от правителството на Зимбабве или са свързани с него - Списък на физическите лица, групите и образуванията, спрямо които се прилага замразяването на средства и икономически ресурси - Включване на имената на жалбоподателите))
   (2016/C 350/12)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Johannes Tomana и др. (представители: M. O'Kane, Solicitor, M. Lester и Z. Al-Rikabi, Barristers)

      Други страни в производството: Съвет на Европейския съюз (представители: B. Driessen и A. Vitro), Европейска комисия (представители: E. Георгиева, M. Konstantinidis и T. Scharf), Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: M. Holt, подпомаган от S. Lee, barrister)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда г-н Johannes Tomana и 120 други жалбоподатели, чиито имена са посочени в приложението към настоящото решение, да понесат направените от тях съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от Съвета на Европейския съюз и от Европейската комисия.

               3)

               Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 302, 14.9.2015 г.


title: Дело T-179/15: Определение на Общия съд от 3 май 2016 г. — Lions Gate Entertainment/EUIPO (DIRTY DANCING)

text:
               20.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 222/35

         Определение на Общия съд от 3 май 2016 г. — Lions Gate Entertainment/EUIPO (DIRTY DANCING)
   (Дело T-179/15) (1)

   (2016/C 222/45)
   Език на производството: английски
   Председателят на четвърти състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 190, 8.6.2015 г.


title: Дело C-345/04: Решение на Съда (трети състав) от 15 февруари 2007 г. (искане за преюдициално заключение, направено от Bundesfinanzhof — Германия) — Centro Equestre da Lezíria Grande Lda/Bundesamt für Finanzen (Свободно предоставяне на услуги — Данъчно законодателство — Корпоративен данък — Изпълнения и уроци по конен спорт, организирани в една държава-членка от дружество, установено в друга държава-членка — Признаване на професионалните разходи — Условия — Пряка икономическа връзка с доходите, получени в държавата, в която се упражнява дейността)

text:
               14.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 82/3

         Решение на Съда (трети състав) от 15 февруари 2007 г. (искане за преюдициално заключение, направено от Bundesfinanzhof — Германия) — Centro Equestre da Lezíria Grande Lda/Bundesamt für Finanzen
   (Дело C-345/04) (1)

   (Свободно предоставяне на услуги - Данъчно законодателство - Корпоративен данък - Изпълнения и уроци по конен спорт, организирани в една държава-членка от дружество, установено в друга държава-членка - Признаване на професионалните разходи - Условия - Пряка икономическа връзка с доходите, получени в държавата, в която се упражнява дейността)
   (2007/C 82/05)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Bundesfinanzhof
   Страни в главното производство

      Жалбоподател: Centro Equestre da Lezíria Grande Lda

      Ответник по жалбата: Bundesamt für Finanzen
   Предмет
   Искане за преюдициално заключение — Bundesfinanzhof — Съответствие с член 59 от Договора за ЕО (след изменение, член 49 ЕО) на национално законодателство в областта на данъка върху доходите на чуждестранни лица, което предвижда възстановяване на данъка, когато професионалните разходи, намиращи се в пряка икономическа връзка с доходите, превишават половината от доходите
   Диспозитив
   Член 59 от Договора за ЕО (след изменение, член 49 ЕО) не е в противоречие с национално законодателство като въпросното по главното производство, доколкото то поставя възстановяването на корпоративния данък, удържан при източника върху реализираните от ограничено данъчно задължено лице доходи, в зависимост от условието, професионалните разходи, които това данъчно задължено лице иска да бъдат признати за тази цел, да имат пряка икономическа връзка с доходите, получени от дейност, упражнявана на територията на съответната държава-членка, доколкото за такива се смятат всички неразделно свързани с тази дейност разходи, независимо от времето и мястото, в които са направени. В замяна на това, посочената разпоредба е в противоречие с такова национално законодателство, доколкото то поставя възстановяването на споменатия данък в зависимост от условието, тези професионални разходи да превишават половината от посочените доходи.

      (1)  ОВ C 273, 6.11.2004 г.


title: Дело C-104/09: Преюдициално запитване, отправено от Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Испания) на 19 март 2009 г. — Pedro Manuel Roca Álvarez/Sesa Start España ETT SA

text:
               20.6.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 141/22

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Испания) на 19 март 2009 г. — Pedro Manuel Roca Álvarez/Sesa Start España ETT SA
   (Дело C-104/09)
   2009/C 141/40
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Superior de Justicia de Galicia

      Страни в главното производство

      Ищец: Pedro Manuel Roca Álvarez

      Ответник: Sesa Start España ETT SA

      Преюдициален въпрос

   Нарушава ли принципа на равно третиране, който забранява всякаква дискриминация, основана на пола, признат от член 13 от Договора за ЕО и от Директива 76/207/ЕИО (1) на Съвета от 9 февруари 1976 година относно прилагането на принципа на равното третиране на мъжете и жените по отношение на достъпа до заетост, професионалната квалификация и развитие, и на условията на труд и в Директива 2002/73 (2), която я изменя, национален закон (по-конкретно член 37 4o от Устава на работниците и служителите), който признава само на майките, работещи като заети лица по трудово правоотношение, право на платен отпуск за кърмене под формата на намаляване на работното време с половин час или на отсъствие от работа за един час, делим на две части, който се ползва по искане на лицето и се заплаща от работодателя до навършване на деветмесечна възраст на детето, и напротив не признава такова право на бащите, работещи като заети лица по трудово правоотношение?

      (1)  ОВ L 39, стр. 40; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 164

      (2)  ОВ L 269, стр. 25; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 143


title: Дело F-102/15: Жалба, подадена на 9 юли 2015 г. — ZZ/ЕИСК

text:
               14.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 302/70

         Жалба, подадена на 9 юли 2015 г. — ZZ/ЕИСК
   (Дело F-102/15)
   (2015/C 302/87)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представители: L. Levi и A. Tymen, avocats)

      Ответник: Европейския икономически и социален комитет (ЕИСК)

      Предмет на производството

   Отмяна на решенията на ЕИСК, с които се отхвърля заявлението на жалбоподателя за достъп до документи, както и заплащане на обезщетение за моралните вреди, които жалбоподателят твърди,че е претърпял.

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отменят решенията от 10 септември 2014 г. и 19 ноември 2014 г., с които се отхвърля заявлението на жалбоподателя от 12 юни 2014 г. за достъп до документи, допълнено с молби от 23 септември, 20 и 30 октомври 2014 г.;

               —

               да се отмени решението от 27 март 2015 г., връчено на 31 март 2015 г., с което се отхвърля административната жалба на жалбоподателя от 1 декември 2014 г.;

               —

               да се присъди обезщетение в размер на 10  000 EUR за претърпените от жалбоподателя морални вреди;

               —

               да се осъди ЕИСК да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-26/12: Преюдициално запитване, отправено от Gerechtshof te Leeuwarden (Нидерландия) на 18 януари 2012 г. — fiscale eenheid PPG Holdings BV cs/Inspecteur van de Belastingdienst/Noord/kantoor Groningen

text:
               31.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 98/16

         Преюдициално запитване, отправено от Gerechtshof te Leeuwarden (Нидерландия) на 18 януари 2012 г. — fiscale eenheid PPG Holdings BV cs/Inspecteur van de Belastingdienst/Noord/kantoor Groningen
   (Дело C-26/12)
   2012/C 98/24
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Gerechtshof te Leeuwarden

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: fiscale eenheid PPG Holdings BV cs

      Ответник: Inspecteur van de Belastingdienst/Noord/kantoor Groningen

      Преюдициални въпроси

               1.

               Данъчнозадължено лице, което съгласно разпоредбите на националното пенсионно законодателство е учредило специален пенсионен фонд, за да осигури индивидуалните пенсионни права на присъединените към този фонд работници и служители, работещи или работили при това данъчнозадължено лице, може ли да приспадне ДДС, [който е начислило] върху услугите, получило във връзка с въвеждането на тази пенсионна схема и управлението на пенсионния фонд в съответствие с член 17 от Директива 77/388 (1) (членове 168 и 169 от Директива 2006/112 (2))?

               2.

               Пенсионен фонд, учреден с цел да се осигури за присъединените към него лица изплащането на определена пенсия за осигурителен стаж и възраст при възможно най-ниски разходи и в който пенсионен фонд се влагат средства от тези присъединени лица или от тяхно име, а приходите от дейността се разпределят, може ли да се разглежда като специален инвестиционен фонд по смисъла на член 13, Б, буква [г)], точка 6 от Директива 77/388 (член 135, параграф 1, буква ж) от Директива 2006/112/ЕО)?

      (1)  Шеста директива на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОB L 145, стр. 1).

      (2)  Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОB L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7).


title: Дело C-349/15: Преюдициално запитване от Audiencia Provincial de Castellón (Испания), постъпило на 10 юли 2015 г. — Banco Popular Español S.A./Elena Lucaciu и Cristian Laurentiu Lucaciu

text:
               14.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 302/23

         Преюдициално запитване от Audiencia Provincial de Castellón (Испания), постъпило на 10 юли 2015 г. — Banco Popular Español S.A./Elena Lucaciu и Cristian Laurentiu Lucaciu
   (Дело C-349/15)
   (2015/C 302/29)
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Audiencia Provincial de Castellón

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Banco Popular Español S.A.

      Ответник: Elena Lucaciu и Cristian Laurentiu Lucaciu

      Преюдициални въпроси

               1)

               Съвместимо ли е ограничаването във времето на последиците от обявената недействителност на дадена клауза като неравноправна с член 6, параграф 1 и член 7, параграф 1 от Директива 93/13/ЕИО (1)?

               2)

               Ако бъде прието, че посоченото ограничаване на последиците е съвместимо с правото на Европейския съюз и по конкретно с член 6, параграф 1 и член 7, параграф 1 от Директива 93/13/ЕИО относно неравноправните клаузи в потребителските договори с оглед на добросъвестността на заинтересованите лица и риска от сериозни смущения:

                           а)

                           Какво следва да се разбира под сериозни смущения, оправдаващи ограничаването на последиците?

                           б)

                           Следва ли рискът от сериозни смущения, на който се прави позоваване в съдебното производство, да бъде надлежно установен или напротив — достатъчна може да бъде общата преценка на съда за този риск, без конкретни данни, на които същата да се основава?

      (1)  ОВ L 95, стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273.


title: Дело T-397/15: Решение на Общия съд от 14 декември 2016 г. — PAL-Bullermann/EUIPO — Symaga (PAL) (Марка на Европейския съюз — Производство по отмяна — Фигуративна марка на Европейския съюз „PAL“ — Частична отмяна — Реално използване на марката — Член 15, параграф 1, буква а) и член 51, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Форма, която се различава от регистрираната марка — Правило 22, параграфи 3 и 4 от Регламент (EО) № 2868/95)

text:
               30.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 30/44

         Решение на Общия съд от 14 декември 2016 г. — PAL-Bullermann/EUIPO — Symaga (PAL)
   (Дело T-397/15) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство по отмяна - Фигуративна марка на Европейския съюз „PAL“ - Частична отмяна - Реално използване на марката - Член 15, параграф 1, буква а) и член 51, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Форма, която се различава от регистрираната марка - Правило 22, параграфи 3 и 4 от Регламент (EО) № 2868/95))
   (2017/C 030/48)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: PAL-Bullermann GmbH (Фризойте-Маркхаузен, Германия) (представител: J. Eberhardt, адвокат)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: D. Walicka)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Symaga, SA (Вилярата де Сан Хуан, Испания) (представител: A. Tarí Lázaro, адвокат)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 7 май 2015 г. (преписка R 1626/2014-1), постановено в производство по отмяна със страни PAL-Bullermann и Symaga.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда PAL-Bullermann GmbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 302, 14.9.2015 г.


title: Дело T-810/14: Определение на Общия съд от 27 юни 2016 г. — Португалия/Комисия (Неизпълнение на решение на Съда, установяващо неизпълнение на задължения от държава членка — Периодична имуществена санкция — Решение за определяне на размера на периодичната имуществена санкция — Отмяна на несъвместимата с правото на Съюза национална правна уредба — Дата на преустановяване на нарушението — Отмяна на по-ранно решение, с което се определя наложена в изпълнение на същото решение на Съда периодична имуществена санкция — Сила на пресъдено нещо — Жалба, явно лишена от всякакво правно основание)

text:
               5.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 326/26

         Определение на Общия съд от 27 юни 2016 г. — Португалия/Комисия
   (Дело T-810/14) (1)

   ((Неизпълнение на решение на Съда, установяващо неизпълнение на задължения от държава членка - Периодична имуществена санкция - Решение за определяне на размера на периодичната имуществена санкция - Отмяна на несъвместимата с правото на Съюза национална правна уредба - Дата на преустановяване на нарушението - Отмяна на по-ранно решение, с което се определя наложена в изпълнение на същото решение на Съда периодична имуществена санкция - Сила на пресъдено нещо - Жалба, явно лишена от всякакво правно основание))
   (2016/C 326/47)
   Език на производството: португалски

      Страни

      Жалбоподател: Португалска република (представители: L. Inez Fernandes, J. de Oliveira и S. Nunes de Almeida)

      Ответник: Европейска комисия (представители: G. Braga da Cruz и M. Heller)

      Предмет

   Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на решение MARKT/A2/3523710 на Комисията от 3 октомври 2014 г., за определяне на размера на дължимата от Португалската република периодична имуществена санкция за периода 10—29 януари 2008 г., в изпълнение на решение от 10 януари 2008 г., Комисия/Португалия (C-70/06, EU:C:2008:3).

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като явно лишена от всякакво правно основание.

               2)

               Осъжда Португалската република да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 65, 23.2.2015 г.


title: Дело F-7/09: Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 23 февруари 2010 г. — Faria/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) (Публична служба — Длъжностни лица — Атестиране — Атестационен доклад — Период на атестиране 2006/2007 — Искане за отмяна на атестационния доклад — Явна грешка в преценката — Поправяне на неимуществени вреди)

text:
               22.5.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 134/51

         Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 23 февруари 2010 г. — Faria/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
   (Дело F-7/09) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Атестиране - Атестационен доклад - Период на атестиране 2006/2007 - Искане за отмяна на атестационния доклад - Явна грешка в преценката - Поправяне на неимуществени вреди)
   2010/C 134/84
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Marie-Hélène Faria (Muchamiel, Испания) (представител: L. Levi, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) (представители: I. de Medrano Caballero, подпомаган от D. Waelbroeck, avocat)

      Предмет

   Искане за отмяна на атестационния доклад за периода от 1 октомври 2006 г. до 30 септември 2007 г., както и осъждане на ответника да заплати обезщетение за претърпените от жалбоподателя вреди

      Диспозитив

               1.

               Отменя атестационния доклад на г-жа Faria, изготвен от Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) за периода от 1 октомври 2006 г. до 30 септември 2007 г.

               2.

               Отхвърля иска в останалата му част.

               3.

               СХВП понася, наред с направените от нея съдебни разноски, и три четвърти от разноските на г-жа Faria.

               4.

               Г-жа Faria понася една четвърт от направените от нея разноски.

      (1)  ОВ C 69, 21.03.2009 г., стр. 55.


title: Дело T-39/11: Решение на Общия съд от 16 декември 2015 г. — Cargolux Airlines/Комисия (Конкуренция — Картели — Европейски пазар на въздушен превоз на товари — Споразумения и съгласувани практики относно редица компоненти на цените на услугите по въздушен превоз на товари (въвеждане на допълнителни такси за гориво и допълнителни такси за безопасност, неплащане на комисиони върху допълнителните такси) — Член 101 ДФЕС, член 53 от Споразумението за ЕИП и член 8 от Споразумението между Общността и Швейцария по въпроси на въздушния транспорт — Задължение за мотивиране)

text:
               8.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 48/33

         Решение на Общия съд от 16 декември 2015 г. — Cargolux Airlines/Комисия
   (Дело T-39/11) (1)

   ((Конкуренция - Картели - Европейски пазар на въздушен превоз на товари - Споразумения и съгласувани практики относно редица компоненти на цените на услугите по въздушен превоз на товари (въвеждане на допълнителни такси за гориво и допълнителни такси за безопасност, неплащане на комисиони върху допълнителните такси) - Член 101 ДФЕС, член 53 от Споразумението за ЕИП и член 8 от Споразумението между Общността и Швейцария по въпроси на въздушния транспорт - Задължение за мотивиране))
   (2016/C 048/37)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Cargolux Airlines International SA (Сандвайлер, Люксембург) (представители: първоначално J. Joshua, barrister, и G. Goeteyn, solicitor, впоследствие G. Goeteyn, T. Soames, solicitor, C. Rawnsley, barrister, и E. Aliende Rodríguez, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално N. Khan, S. Noë и N. von Lingen, първоначално подпомагани от O. Jones, впоследствие от S. Love, barristers, впоследствие N. Khan и A. Dawes)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение C(2010) 7694 окончателен на Комисията от 9 ноември 2010 година относно производство по прилагане на член 101 ДФЕС, член 53 от Споразумението за ЕИП и член 8 от Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария по въпроси на въздушния транспорт (дело COMP/39258 — Въздушен превоз на товари) в частта му относно жалбоподателя и при условията на евентуалност искане за намаляване на размера на наложената на последния глоба

      Диспозитив

               1)

               Отменя членове 1 — 5 от Решение C(2010) 7694 окончателен на Комисията от 9 ноември 2010 година относно производство по прилагане на член 101 ДФЕС, член 53 от Споразумението за ЕИП и член 8 от Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария по въпроси на въздушния транспорт (дело COMP/39258 — Въздушен превоз на товари) в частта относно Cargolux Airlines International SA.

               2)

               Осъжда Европейската комисия да заплати направените от нея съдебни разноски и тези на Cargolux Airlines International.

      (1)  ОВ C 80, 12.3.2011 г.


title: Дело T-83/09: Жалба, подадена на 20 февруари 2009 г. — Chalk/СХВП — Reformed Spirits Company Holdings (CRAIC)

text:
               18.4.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 90/35

         Жалба, подадена на 20 февруари 2009 г. — Chalk/СХВП — Reformed Spirits Company Holdings (CRAIC)
   (Дело T-83/09)
   2009/C 90/54
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: David Chalk (Canterbury, Обединено кралство) (представители: C. Balme, W. James и M. Gilbert, Solicitors, и S. Malynicz, Barrister)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Reformed Spirits Company Holdings Ltd (St Helier, Jersey)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 13 ноември 2008 г. по преписка № R 1888/2007-2;

               —

               да се заличи другата страна в производството пред апелативния състав от регистрите на СХВП и да се допусне регистрирането на жалбоподатля като притежател на марка на Общността № 2 245 306 вследствие на прехвърлянето на последната на жалбоподателя от Arthur Crack Limited, извършено на 21 януари 2006 г.;

               —

               при условията на евентуалност, да се върне преписката на апелативния състав за ново гледане в светлината на заключенията на Първоинстанционния съд;

               —

               да се осъдят СХВП и другата страна в производството пред апелативния състав — доколкото последната участва като встъпила страна в настоящото производство — да заплатят разноските по настоящото производство и по производството пред апелативния състав.

      Правни основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за отмяна на регистрацията на прехвърлянето: словна марка „CRAIC“ за стоки от класове 25, 32 и 33

      Притежател на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав

      Страна, която иска отмяна на регистрацията на прехвърлянето: жалбоподателят

      Решение на проверителя: отказва да отмени решението за регистриране на прехвърлянето

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата

      Изложени правни основания:

   Първо, нарушение на член 16, параграф 1 от Регламент № 40/94 на Съвета, тъй като апелативният състав не е взел предвид и не е приложил националното право на държавите-членки (в настоящия случай — на Обединеното кралство) при приемането на решение, което се основава на прехвърляне на марка на Общността;
   Второ, нарушение на правило 31 от Регламент № 2868/95 (1) на Комисията, поради това, че апелативният състав не е разгледал действителността и действието на представени пред него документи, макар правното действие на посочените документи да е било оспорено впоследствие;
   Трето, нарушение на член 77а от Регламент № 40/94 на Съвета, поради това че апелативният състав не е разгледал предходните решения на СХВП в светлината на представените му нови факти и доказателства;
   Четвърто, нарушение на член 23 от Регламент № 40/94 на Съвета, тъй като апелативният състав неправилно е отхвърлил искането на жалбоподателя за регистриране на прехвърлянето на марка на Общността № 2 245 306;
   На последно място, апелативният състав неправилно отказал да отмени решението, с което СХВП регистрира другата страна в производството пред апелативния състав като притежател на марка на Общността № 2 245 306, и е приел, че Регламент № 40/94 на Съвета и Регламент № 2868/95 на Комисията не допускат СХВП да впише жалбоподателя като регистриран притежател на марка на Общността № 2 245 306.

      (1)  Регламент (ЕО) № 2868/95 на Комисията от 13 декември 1995 година за прилагане на Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета относно марката на Общността (OJ L 303, 1995 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 189).


title: Дело C-388/11: Решение на Съда (първи състав) от 12 септември 2013 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État — Франция) — Le Crédit Lyonnais/Ministre du budget, des comptes publics et de la réforme de l'Etat (Данък върху добавената стойност — Шеста директива 77/388/ЕИО — Членове 17 и 19 — Приспадане на данъка, платен за получена доставка — Стоки и услуги, които се използват както за облагаеми, така и за освободени доставки — Пропорционално приспадане — Изчисляване на подлежащата на приспадане част — Клонове, установени в други държави членки и в трети страни — Невземане предвид на техния оборот)

text:
               9.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 325/2

         Решение на Съда (първи състав) от 12 септември 2013 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État — Франция) — Le Crédit Lyonnais/Ministre du budget, des comptes publics et de la réforme de l'Etat
   (Дело C-388/11) (1)

   (Данък върху добавената стойност - Шеста директива 77/388/ЕИО - Членове 17 и 19 - Приспадане на данъка, платен за получена доставка - Стоки и услуги, които се използват както за облагаеми, така и за освободени доставки - Пропорционално приспадане - Изчисляване на подлежащата на приспадане част - Клонове, установени в други държави членки и в трети страни - Невземане предвид на техния оборот)
   2013/C 325/03
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Conseil d'État

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Le Crédit Lyonnais

      Ответник: Ministre du budget, des comptes publics et de la réforme de l'Etat

      Предмет

   Преюдициално запитване — Conseil d'État — Тълкуване на член 13 (Б, буква г), точки 1 — 5), член 17 (параграф 2, параграф 3, букви a) и в), параграф 5 и член 19 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр.1) — Приспадане на данъка, платен за получена доставка — Стоки и услуги, използвани както за сделки, по отношение на които ДДС подлежи на приспадане, така и за сделки, по отношение на които ДДС не подлежи на приспадане — Изчисляване на частта, подлежаща на приспадане — Задължение на седалището на дружество, установено в дадена държава членка, да вземе предвид приходите, реализирани от клоновете му, установени в друга държава членка

      Диспозитив

               1.

               Член 17, параграфи 2 и 5, както и член 19, параграф 1 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизирането на законодателствата на държавите членки по отношение на данъка върху оборота — обща система за данък добавена стойност: единна данъчна основа трябва да се тълкуват в смисъл, че при определяне на приложимата към него подлежаща на приспадане част от ДДС дружество със седалище в държава членка не може да взема предвид оборота, реализиран от неговите клонове, установени в други държави членки.

               2.

               Член 17, параграф 3, букви a) и в), както и член 19, параграф 1 от Шеста директива 77/388 трябва да се тълкуват в смисъл, че при определяне на приложимата към него подлежаща на приспадане част от ДДС дружество със седалище в държава членка не може да взема предвид оборота, реализиран от неговите клонове, установени в трети страни.

               3.

               Член 17, параграф 5, трета алинея от Шеста директива 77/388 трябва да се тълкува в смисъл, че не позволява на държава членка да предвиди правило за изчисляване на подлежащата на приспадане част за всяко направление на дейност на данъчнозадължено дружество, което му позволява да взема предвид оборота, реализиран от клон, установен в друга държава членка или в трета страна.

      (1)  ОВ C 298, 8.10.2011 г.


title: Дело T-193/11: Определение на Общия съд от 23 септември 2011 г. — Ahoua-N’Guetta и др./Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки, приети с оглед ситуацията в Кот д’Ивоар — Жалба за отмяна — Бездействие на жалбоподателя — Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)

text:
               19.11.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 340/23

         Определение на Общия съд от 23 септември 2011 г. — Ahoua-N’Guetta и др./Съвет
   (Дело T-193/11) (1)

   (Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки, приети с оглед ситуацията в Кот д’Ивоар - Жалба за отмяна - Бездействие на жалбоподателя - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)
   2011/C 340/49
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: Timothée Ahoua-N’Guetta (Абиджан, Кот д’Ивоар); Jacques André Monoko Daligou (Абиджан); Bruno Walé Ekpo (Абиджан); Félix Tano Kouakou (Абиджан); Hortense Sess (Абиджан); и Joséphine Suzanne Ebah (Абиджан) (представител: J.-C. Tchikaya, avocat)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: B. Driessen и M. Chavrier)

      Предмет

   Искане за отмяна, от една страна, на Решение 2011/18/ОВППС на Съвета от 14 януари 2011 година за изменение на Решение 2010/656/ОВППС на Съвета за подновяване на ограничителните мерки срещу Кот д’Ивоар (ОВ L 11, стр. 36), и от друга страна, на Регламент (ЕC) № 25/2011 на Съвета от 14 януари 2011 година за изменение на Регламент (ЕО) № 560/2005 на Съвета за налагане на някои специфични ограничителни мерки, насочени към определени лица и стопански субекти, с оглед ситуацията в Кот д’Ивоар (ОВ L 11, стр. 1), доколкото тези актове се отнасят до жалбоподателите.

      Диспозитив

               1.

               Няма основание за постановяване на решение по съществото на жалбата.

               2.

               Осъжда г-н Timothée Ahoua-N’Guetta, г-н Jacques André Monoko Daligou, г-н Bruno Walé Ekpo, г-н Félix Tano Kouakou, г-жа Hortense Sess и г-жа Joséphine Suzanne Ebah да заплатят съдебните разноски.

               3.

               Няма основание за произнасяне по молбите за встъпване на Европейската комисия и Република Кот’Ивоар.

      (1)  ОВ C 152, 21.5.2011 г.


title: Дело T-85/10: Решение на Общия съд от 9 декември 2014 г.  — Alfa Acciai/Комисия (Конкуренция — Картели — Пазар на арматурна стомана на пръти или на кангали — Решение, констатиращо нарушение на член 65 ВС, на основание Регламент (ЕО) № 1/2003 след изтичане на срока на Договора за ЕОВС — Фиксиране на цените и сроковете за плащане — Ограничаване или контрол върху производството или продажбите — Превишаване на власт — Право на защита — Едно-единствено продължено нарушение — Глоби — Определяне на началния размер — Смекчаващи обстоятелства — Продължителност на административното производство)

text:
               2.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 34/24

         Решение на Общия съд от 9 декември 2014 г. — Alfa Acciai/Комисия
   (Дело T-85/10) (1)

   ((Конкуренция - Картели - Пазар на арматурна стомана на пръти или на кангали - Решение, констатиращо нарушение на член 65 ВС, на основание Регламент (ЕО) № 1/2003 след изтичане на срока на Договора за ЕОВС - Фиксиране на цените и сроковете за плащане - Ограничаване или контрол върху производството или продажбите - Превишаване на власт - Право на защита - Едно-единствено продължено нарушение - Глоби - Определяне на началния размер - Смекчаващи обстоятелства - Продължителност на административното производство))
   (2015/C 034/26)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Alfa Acciai SpA (Бреша, Италия) (представители: D. Fosselard, S. Amoruso и L. Vitolo, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: R. Sauer и B. Gencarelli, впоследствие R. Sauer и R. Striani, подпомагани от P. Manzini, avocat)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение C (2009) 7492 окончателен на Комисията от 30 септември 2009 година относно производство по член 65 ВС (дело COMP/37.956 — Арматурна стомана, повторно приемане), изменено с Решение C (2009) 9912 окончателен на Комисията от 8 декември 2009 г., доколкото с него се констатира, че жалбоподателят е нарушил член 65 ВС и същият се осъжда да заплати глоба от 7,175 милиона евро, или, при условията на евентуалност, искане за намаляване на размера на тази глоба.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Alfa Acciai SpA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 100, 17.4.2010 г.


title: Дело C-383/14: Решение на Съда (шести състав) от 3 септември 2015 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État — Франция) — Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)/Société Sodiaal International (Преюдициално запитване — Защита на финансовите интереси на Съюза — Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 — Член 3 — Възстановяване на общностни помощи — Административна санкция — Административна мярка — Давностен срок)

text:
               26.10.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 354/9

         Решение на Съда (шести състав) от 3 септември 2015 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État — Франция) — Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)/Société Sodiaal International
   (Дело C-383/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Защита на финансовите интереси на Съюза - Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 - Член 3 - Възстановяване на общностни помощи - Административна санкция - Административна мярка - Давностен срок))
   (2015/C 354/11)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Conseil d'État

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)

      Ответник: Société Sodiaal International

      Диспозитив

   Член 3, параграф 1, четвърта алинея от Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 на Съвета от 18 декември 1995 година относно защитата на финансовите интереси на Европейските общности трябва да се тълкува в смисъл, че предвиденият в него давностен срок се прилага не само към процедурите за установяване на нередности, в които се налагат административни санкции по смисъла на член 5 от Регламента, но и към процедурите за установяване на нередности, в които се налагат административни мерки по смисъла на член 4 от Регламента.

      (1)  ОВ C 361, 13.10.2014 г.


title: Дело T-461/15: Решение на Общия съд от 11 октомври 2016 г. — Guccio Gucci/EUIPO — Guess? IP Holder (Изображение на четири преплетени букви G) (Марка на Европейския съюз — Производство за обявяване на недействителност — Фигуративна марка на Европейския съюз, представляваща четири преплетени букви G — По-ранни фигуративни марки„G“ на Европейския съюз, национална и международна — Относително основание за отказ — Липса на сходство между знаците — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               21.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 428/15

         Решение на Общия съд от 11 октомври 2016 г. — Guccio Gucci/EUIPO — Guess? IP Holder (Изображение на четири преплетени букви G)
   (Дело T-461/15) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство за обявяване на недействителност - Фигуративна марка на Европейския съюз, представляваща четири преплетени букви G - По-ранни фигуративни марки„G“ на Европейския съюз, национална и международна - Относително основание за отказ - Липса на сходство между знаците - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2016/C 428/16)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Guccio Gucci SpA (Флоренция, Италия) (представители: P. L. Roncaglia, F. Rossi и N. Parrotta, адвокати)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: S. Bonne)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Guess? IP Holder LP (Лос Анджелис, Калифорния, САЩ) (представител: D. McFarland, barrister)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 27 май 2015 г. (преписка R 2049/2014-4) относно производство за обявяване на недействителност между Guccio Gucci и Guess? IP Holder.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Guccio Gucci SpA да заплати съдебните разноски, включително разноските, направени от Guess? IP Holder LP в производството пред апелативния състав на Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO).

      (1)  ОВ C 328, 5.10.2015 г.


title: Дело F-37/10: Жалба, подадена на 27 май 2010 г. — Stratakis/Комисия

text:
               11.9.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 246/41

         Жалба, подадена на 27 май 2010 г. — Stratakis/Комисия
   (Дело F-37/10)
   ()
   2010/C 246/71
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Sofoklis Stratakis (Атина, Гърция) (представител: F. Sigalas, lawyer)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството и описание на спора

   Отмяната на решението на конкурсната комисия на конкурс EPSO/AD/129/08 да не включи името на жалбоподателя в списъка с резерви, публикуван в Официален вестник на Европейския съюз.

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението от 30 юли 2009 г. на конкурсната комисия на конкурс EPSO/AD/129/08 да не включи неговото име в списъка с резерви, публикуван в Официален вестник на Европейския съюз.

               —

               Да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-35/05: Решение на Съда (втори състав) от 15 март 2007 г. (искане за преюдициално заключение от Corte suprema di cassazione — Италия) — Reemtsma Cigarettenfabriken GmbH/Ministero delle Finanze (Осма директива ДДС — Членове 2 и 5 — Данъчно задължени лица, които не са установени на територията на страната — Недължимо платен данък — Режим на възстановяване)

text:
               28.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 95/7

         Решение на Съда (втори състав) от 15 март 2007 г. (искане за преюдициално заключение от Corte suprema di cassazione — Италия) — Reemtsma Cigarettenfabriken GmbH/Ministero delle Finanze
   (Дело C-35/05) (1)

   (Осма директива ДДС - Членове 2 и 5 - Данъчно задължени лица, които не са установени на територията на страната - Недължимо платен данък - Режим на възстановяване)
   (2007/C 95/10)
   Език на производството: италиански
   Препращаща юрисдикция
   Corte suprema di cassazione
   Страни в главното производство

      Ищец: Reemtsma Cigarettenfabriken GmbH

      Ответник: Ministero delle Finanze
   Предмет
   Искане за преюдициално заключение — Corte suprema di cassazione –Тълкуване на членове 2 и 5 от Директива 79/1072/ЕИО: Осма директива на Съвета от 6 декември 1979 г. за хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху търговския оборот — Режим на възстановяване на данък върху добавената стойност на данъчно задължени лица, които не са установени на територията на страната (ОВ L 331, стр. 11) — Недължимо платен данък поради грешка във фактурирането
   Диспозитив

               1)

               Членове 2 и 5 от осма директива 79/1072/ЕИО на Съвета от 6 декември 1979 г. за хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху търговския оборот — Режим на възстановяване на данък върху добавената стойност на данъчно задължени лица, които не са установени на територията на страната, трябва да се тълкуват в смисъл, че недължимият и фактуриран по грешка на получателя на услуги данък върху добавената стойност, впоследствие внесен в държавния бюджет на държавата-членка по мястото на доставка на услугите, не подлежи на възстановяване по силата на тези разпоредби.

               2)

               С изключение на случаите, изрично предвидени в член 21, параграф 1 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данък върху добавената стойност: единна данъчна основа, изменена с Директива 92/111/ЕИО на Съвета от 14 декември 1992 г., единствено доставчикът може да се разглежда като лице-платец на данъка върху добавената стойност спрямо данъчните органи на държавата-членка по мястото на доставка на услугите.

               3)

                           —

                           Принципите на неутралност, на ефективност и на недискриминация не се противопоставят на национално законодателство като това — предмет на главното производство, съгласно което единствено доставчикът може да иска от данъчните органи възстановяването на недължимо платените суми данък върху добавената стойност, а получателят на услуги може да предяви срещу този доставчик граждански иск за връщане на недължимо платеното. Същевременно, за случаите, когато възстановяването на ДДС би станало невъзможно или изключително трудно, държавите-членки трябва да предвидят необходимите средства, позволяващи на споменатия получател да си върне недължимо фактурирания данък, за да се спази принципът на ефективност.

                           —

                           Този отговор не се засяга от националното законодателство в областта на прякото данъчно облагане.

      (1)  ОВ C 93, 16.4.2005 г.


title: Дело T-161/15: Иск, предявен на 1 април 2015 г. — Brinkmann (Steel Trading) и др./Комисия и ЕЦБ

text:
               7.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 294/68

         Иск, предявен на 1 април 2015 г. — Brinkmann (Steel Trading) и др./Комисия и ЕЦБ
   (Дело T-161/15)
   (2015/C 294/83)
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищци: Brinkmann (Steel Trading) Ltd (Лондон, Обединеното кралство); Dalmar investments Ltd (Тортола, Британски Вирджински острови); Darlows Consultants Ltd (Насау, Бахамски острови); Forestborne Ltd (Тортола); International Corporate Management Company SA (Люксембург, Люксембург); Kraxis Investments Ltd (Никозия, Кипър); Magnamox Management Ltd (Никозия); Megamatic Technologies Ltd (Никозия); Windward Yachting Ltd (Слиема, Малта); Chupit Ltd (Никозия); Coburg Investments (Overseas) Ltd (Никозия); First Trade International Ltd (Тортола); Fitinvest Ltd (Лимасол, Кипър); Halman Consultants (Overseas) Ltd (Тортола); Limtan Investments Ltd (Ларнака, Кипър); Minnesota Trading Ltd (Никозия); Protoconsult Ltd (Никозия); Transcoal Trading Ltd (Никозия) и Veft Management Ltd (Никозия) (представител: R. Nowinski, Barrister)

      Ответници: Европейска комисия и Европейска централна банка

      Искания на ищците

   Ищците искат от Общия съд:

               —

               да осъди Европейския съюз да поправи всички претърпени от ищците вреди, резултат от приемането и прилагането на Меморандума за разбирателство относно специфичните условия на икономическата политика, в размерите, посочени в исковата молба или в размери, каквито Общият съд прецени, че се дължат на ищците,

               —

               да осъди Европейския съюз да заплати съдебните разноски, направени във връзка с предявяването на този иск.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на иска си ищците излагат три правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от нарушение на член 18 от Договора за функционирането на Европейския съюз и член 21, втора алинея от Хартата на основните права, тъй като Комисията и ЕЦБ постъпили незаконосъобразно, дискриминирайки Кипър и по този начин дискриминирали вложителите в кипърските банки.

               2.

               Второто правно основание се основава на твърдението, че Комисията и ЕЦБ постъпили незаконосъобразно като нарушили правото на вложителите на защита на собствеността, гарантирано от Хартата на основните права, и

               3.

               Третото правно основание е изведено от нарушението на член 5, параграф 4 от Договора за Европейския съюз, тъй като Комисията и ЕЦБ постъпили незаконосъобразно, нарушавайки принципа на пропорционалност при приемането на Меморандума за разбирателство относно специфичните условия на икономическата политика, договорен от Комисията и ЕЦБ под ръководството на Европейския механизъм за стабилност.


title: Дело T-230/04: Решение на Първоинстанционния съд от 12 септември 2007 г. — Финландия/Комисия ( ФЕОГА — секция Гарантиране — Система за контрол на помощите за площи в някои региони — Разходи, изключени от финансиране на Общността )

text:
               20.10.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 247/25

         Решение на Първоинстанционния съд от 12 септември 2007 г. — Финландия/Комисия
   (Дело T-230/04) (1)

   („ФЕОГА - секция „Гарантиране“ - Система за контрол на помощите за площи в някои региони - Разходи, изключени от финансиране на Общността“)
   (2007/C 247/38)
   Език на производството: финландски
   Страни

      Ищец: Република Финландия (представители: първоначално A. Guimaraes-Purokoski и T. Pynnä, впоследствие A. Guimaraes-Purokoski и E. Bygglin)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: M. Huttunen и L. Visaggio)
   Предмет
   Искане за отмяна на Решение 2004/136/ЕО на Комисията от 4 февруари 2004 г., относно изключването от финансиране на Общността на някои разходи, направени от държавите-членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА), секция„Гарантиране“ (ОВ L 40, стр. 31), тъй като то изключва някои разходи, направени от Република Финландия в рамките на помощите за площи в някои региони поради непригодност на приложимата система за контрол.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля иска.

               2)

               Осъжда Република Финландия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 146, 29.5.2004 г. (преди това дело C-162/04).


title: Дело C-151/12: Решение на Съда (пети състав) от 24 октомври 2013 г. — Европейска комисия/Кралство Испания (Неизпълнение на задължения от държава членка — Околна среда — Директива 2000/60/ЕО — Общностна рамка за действията на Общността в областта на политиката за водите — Транспониране на член 4, параграф 8, член 7, параграф 2, член 10, параграфи 1 и 2, както и на приложение V, раздели 1.3 и 1.4 от Директива 2000/60 — Вътрешнообластни и междуобластни речни басейни — Член 149, параграф 3, in fine от испанската конституция — Правило за субсидиарност)

text:
               14.12.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 367/9

         Решение на Съда (пети състав) от 24 октомври 2013 г. — Европейска комисия/Кралство Испания
   (Дело C-151/12) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Околна среда - Директива 2000/60/ЕО - Общностна рамка за действията на Общността в областта на политиката за водите - Транспониране на член 4, параграф 8, член 7, параграф 2, член 10, параграфи 1 и 2, както и на приложение V, раздели 1.3 и 1.4 от Директива 2000/60 - Вътрешнообластни и междуобластни речни басейни - Член 149, параграф 3, in fine от испанската конституция - Правило за субсидиарност)
   2013/C 367/14
   Език на производството: испански

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: G. Valero Jordana, E. Manhaeve и B. Simon)

      Ответник: Кралство Испания (представител: A. Rubio González)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 4, параграф 8, член 7, параграф 2, член 10, параграфи 1 и 2 и на раздели 1.3 и 1.4 от приложение V към Директива 2000/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2000 година за установяване на рамка за действията на Общността в областта на политиката за водите (ОВ L 327, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 6, стр. 193) — Екологични цели — Води, използвани за черпене на питейни води — Повърхностни води — Вътрешнообластни речни басейни

      Диспозитив

               1.

               Като не е взело всички необходими мерки за транспониране на член 4, параграф 8, член 7, параграф 2, член 10, параграфи 1 и 2 от Директива 2000/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2000 година за установяване на рамка за действията на Общността в областта на политиката за водите, както и на приложение V, раздел 1.3 и подраздел 1.4.1, подточки i)—iii) от тази директива, към което препраща член 8, параграф 2 от последната, по отношение на вътрешнообластните речни басейни, които не се намират в Каталония, както и на член 7, параграф 2 и член 10, параграфи 1 и 2 от Директива 2000/60 по отношение на вътрешнообластните речни басейни, които се намират в Каталония, Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по тази директива.

               2.

               Отхвърля иска в останалата му част.

               3.

               Осъжда Кралство Испания да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 174, 16.6.2012 г.


title: Дело C-414/13 P: Жалба, подадена на 22 юли 2013 г. от Reber Holding GmbH & Co. KG срещу решението на Общия съд (пети състав), постановено на 16 май 2013 г. по дело T-530/10 — Reber Holding GmbH & Co. KG/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

text:
               12.10.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 298/3

         Жалба, подадена на 22 юли 2013 г. от Reber Holding GmbH & Co. KG срещу решението на Общия съд (пети състав), постановено на 16 май 2013 г. по дело T-530/10 — Reber Holding GmbH & Co. KG/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
   (Дело C-414/13 P)
   2013/C 298/05
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Reber Holding GmbH & Co. KG (представители: O. Spuhler, M. Geitz, Rechtsanwälte)

      Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Anna Klusmeier

      Искания на жалбоподателя

               I.

               Да се отмени решението на Общия съд от 16 май 2013 г. по дело T-530/10, както и решението на четвърти апелативен състав на ответника от 14 септември 2010 г. по преписка R 363/2008-4;

               II.

               При условията на евентуалност:
               посоченото в точка I. съдебно решение да бъде отменено и делото да бъде върнато на Общия съд за ново разглеждане;

               III.

               ответникът да се осъди да заплати съдебните разноски.

      Основания и главни доводи

   В жалбата си жалбоподателят твърди, че е налице нарушение на материалното право на Общността, свързано с непълна проверка и преценка на фактите. Общият съд не преценил всички изложени пред него факти. Така той допуснал грешка при прилагането на правото (Решение на Съда от 24 юни 2010 г. по дело Becker/Harman International Industries, C-51/09 P (1)). Тази грешка можела да бъде изтъкната в рамките на жалба пред Съда (вж. Решение на Съда от 16 юни 2010 г. по дело Union Investment Privatfonds/UniCredito Italiano, C-317/10 P (2)).
   В обжалваното решение Общият съд приел, че в представената клетвена декларация не са посочени останалите представени доказателства. Тази констатация била неправилна. От клетвената декларация несъмнено било видно, че в нея са посочени останалите приложени доказателства. Следователно Общият съд извършил непълна проверка и преценка на представената клетвена декларация. Поради това в обжалваното решение била допусната грешка при прилагането на правото, която можела да бъде изтъкната в производството по обжалване.
   Според жалбоподателя ако Общият съд беше проверил и преценил всички представени му доказателства, той трябваше да потвърди реалното използване на двете конфликтни марки съгласно член 42 параграф 2, изречение първо във връзка с параграф 3 от Регламент (ЕО) № 207/2009 (3). Следователно с обжалваното решение бил нарушен и член 42, параграф 2, изречение първо във връзка с параграф 3 от Регламент (ЕО) № 207/2009.
   В допълнение, обжалваното решение нарушавало и член 15, параграф 1 и параграф 2, буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009. Общият съд неправилно приел, че марка № 1 151 678„W. Amadeus Mozart“, на която е направено позоваване в подкрепа на възражението, не е използвана от жалбоподателя като марка.

      (1)  Сборник, стр. I-5805.

      (2)  Сборник, стр. I-5471.

      (3)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността, ОВ L 78, стр. I


title: Дело T-145/14: Решение на Общия съд от 21 май 2015 г. — adidas/СХВП — Shoe Branding Europe (Две паралелни ивици върху обувка) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за позиционна марка на Общността, състояща се от две паралелни ивици върху обувка — Фигуративни марки на Общността, фигуративни национални марки и по-ранна международна регистрация, представляващи три паралелни ивици, разположени върху обувки и дрехи — Относителни основания за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) и параграф 5 от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               6.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 221/12

         Решение на Общия съд от 21 май 2015 г. — adidas/СХВП — Shoe Branding Europe (Две паралелни ивици върху обувка)
   (Дело T-145/14) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за позиционна марка на Общността, състояща се от две паралелни ивици върху обувка - Фигуративни марки на Общността, фигуративни национални марки и по-ранна международна регистрация, представляващи три паралелни ивици, разположени върху обувки и дрехи - Относителни основания за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) и параграф 5 от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2015/C 221/16)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: adidas AG (Херцогенаурах, Германия) (представители: първоначално V. von Bomhard и J. Fuhrmann, адвокати, след това I. Fowler, solicitor)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: P. Bullock и N. Bambara)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Shoe Branding Europe BVBA (Оденард, Белгия) (представител: J. Løje, адвокат)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 28 ноември 2013 г. (преписка R 1208/2012-2), свързано с производство по възражение със страни adidas AG и Shoe Branding Europe BVBA.

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 28 ноември 2013 г. (преписка R 1208/2012 2).

               2)

               СХВП понася собствените си съдебни разноски, както и разноските, направени от adidas AG.

               3)

               Shoe Branding Europe BVBA понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 129, 28.4.2014 г.


title: Дело T-337/14: Жалба, подадена на 8 май 2014 г.  — „Резон“ ООД/СХВП — mobile.international GmbH (mobile.de proMotor)

text:
               28.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 245/24

         Жалба, подадена на 8 май 2014 г. — „Резон“ ООД/СХВП — mobile.international GmbH (mobile.de proMotor)
   (Дело T-337/14)
   2014/C 245/32
   Език на жалбата: български

      Страни

      Жалбоподател:„Резон“ ООД (София, България) (представители: П. Кънчев и Т. Игнатова, адвокати)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: mobile.international GmbH (Dreilinden, Германия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 19 февруари 2014 г. по преписка R 950/2013-1,

               —

               да уважи исканията му, направени пред отделите и съставите на СХВП,

               —

               да уважи изцяло искането му за обявяване за недействителна на търговската марка на Общността на mobile.international GmbH,

               —

               да му присъди възстановяване на разноските,

               —

               да допусне назначаването на вещи лица за представяне на писмено заключение по свързаните с доказването въпроси в жалбата.

      Правни основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: словна марка „mobile.de proMotor“ за услуги от класове 35, 38, 41 и 42 — регистрация на марка на Общността № 4 896 643.

      Притежател на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав.

      Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: жалбоподателят.

      Основание на искането за обявяване на недействителност: относително основание за недействителност по член 53, параграф 1 във връзка с член 8, параграф 1, букви б) и в) от Регламент № 207/2009.

      Решение на отдела по отмяна: отхвърля искането.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 78, параграф 1, буква е) от Регламент № 207/2009 във връзка с член 76 от същия и с правило 22, параграф 3 от Регламент № 2868/95; нарушение на член 53, параграф 1, буква а) от Регламент № 207/2009; колизия с оглед на разширяването на ЕС на регистрираната по-късно марка на Общността с регистрирана по-ранно национална марка.


title: Дело F-59/09: Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 8 март 2011 г. — De Nicola/Европейска инвестиционна банка (Публична служба — Персонал на Европейската инвестиционна банка — Оценяване — Повишаване — Компетентност на Първоинстанционния съд — Допустимост — Мълчалив отказ — Вътрешни указания — Представител на персонала — Принцип на зачитане на правото на защита)

text:
               30.4.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 130/27

         Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 8 март 2011 г. — De Nicola/Европейска инвестиционна банка
   (Дело F-59/09) (1)

   (Публична служба - Персонал на Европейската инвестиционна банка - Оценяване - Повишаване - Компетентност на Първоинстанционния съд - Допустимост - Мълчалив отказ - Вътрешни указания - Представител на персонала - Принцип на зачитане на правото на защита)
   2011/C 130/54
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Carlo De Nicola (Strassen, Люксембург) (представител: адв. L. Isola)

      Ответник: Европейска инвестиционна банка (представители: G. Nuvoli и F. Martin, подпомагани от адв. A. Dal Ferro)

      Предмет

   От една страна, отмяна на решенията за повишаване от 29 април 2008 г., в които не е включено името на жалбоподателя, както и на оценката за жалбоподателя за 2007 година. От друга страна, отмяна на решението на Комисията по жалбите да продължи да разглежда жалбата, въпреки искането за отвод. И накрая, установяване на обстоятелството, че жалбоподателят е жертва на психически тормоз, както и осъждане на ответника да преустанови упражняването на този тормоз и да поправи причинените имуществени и неимуществени вреди.

      Диспозитив

               1.

               Отменя атестационния доклад за 2007 г. и решението, с което се отказва повишаването на г-н De Nicola.

               2.

               Отхвърля исканията, направени в жалбата, в останалата им част.

               3.

               Г-н De Nicola и Европейската инвестиционна банка понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 205, 29.8.2009 г., стр. 49.


title: Дело C-298/14: Преюдициално запитване от Conseil d'État (Белгия), постъпило на 16 юни 2014 г.  — Alain Laurent Brouillard/Конкурсна комисия за назначаване на съдебни помощници в Cour de cassation, État belge

text:
               8.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 303/23

         Преюдициално запитване от Conseil d'État (Белгия), постъпило на 16 юни 2014 г. — Alain Laurent Brouillard/Конкурсна комисия за назначаване на съдебни помощници в Cour de cassation, État belge
   (Дело C-298/14)
   2014/C 303/30
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Conseil d'État

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Alain Laurent Brouillard

      Ответници: Конкурсна комисия за назначаване на съдебни помощници в Cour de cassation, État belge

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли членове 45 ДФЕС и 49 ДФЕС, както и Директива 2005/36 от 7 септември 2005 година относно признаването на професионалните квалификации (1) да се тълкуват в смисъл, че са приложими в случай, че белгийски гражданин, който пребивава в Белгия и не е упражнявал професионална дейност в друга държава членка, се позовава в подкрепа на молбата си за участие в конкурс за назначаване на съдебни помощници в белгийския Cour de cassation на диплом, издаден от френски университет, а именно диплом за магистър по право, икономика, управление, с професионална насоченост, профил частно право и специалност юрист-лингвист, издаден на 22 ноември 2010 г. от френския университет в Поатие?

               2)

               Представлява ли регламентирана длъжност по смисъла на член 3 от посочената Директива 2005/36 от 7 септември 2005 година длъжността съдебен помощник в белгийския Cour de cassation belge, за която член 259duodecies от Code judiciaire предвижда, че за назначаването се изисква кандидатът да е доктор или бакалавър по право?

               3)

               Представлява ли длъжността съдебен помощник в Cour de cassation, чиято характеристика е уредена в член 135bis от Code judiciaire, заетост в публичната администрация по смисъла на член 45, параграф 4 ДФЕС и при това положение изключено ли е прилагането на членове 45 ДФЕС и 49 ДФЕС, както и на Директива 2005/36 от 7 септември 2005 година относно признаването на професионалните квалификации по силата на посочения член 45, параграф 4?

               4)

               Ако в случая са приложими членове 45 ДФЕС и 49 ДФЕС, както и Директива 2005/36 от 7 септември 2005 година, трябва ли тези правни норми да се тълкуват в смисъл, че не допускат конкурсната комисия за назначаване на съдебни помощници в Cour de cassation да постави като условие за участие в конкурс притежаването на диплом за доктор или бакалавър по право, издаден от белгийски университет или от признаване от Френската общност, компетентна в областта на образованието, на образователната степен магистър, получена от жалбоподателя от френския университет в Поатие, за равностойна на получена от белгийски университет образователна степен доктор, бакалавър или магистър?

               5)

               Ако в случая са приложими членове 45 ДФЕС и 49 ДФЕС, както и Директива 2005/36 от 7 септември 2005 година, трябва ли тези правни норми да се тълкуват в смисъл, че налагат задължение на конкурсната комисия за назначаване на съдебни помощници в Cour de cassation да сравни произтичащата от дипломите и от професионалния опит на жалбоподателя квалификация с тази, която произтича от получена от белгийски университет образователна степен доктор или бакалавър по право и при необходимост да му наложи компенсационна мярка по член 14 от Директива 2005/36?

      (1)  Директива 2005/36/EО на Европейския парламент и на Съвета от 7 септември 2005 година относно признаването на професионалните квалификации (ОВ L 255, стр. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 8, стр. 3).


title: Дело C-257/16: Определение на председателя на Съда от 18 юли 2016 г. (преюдициално запитване, отправено от Amtsgericht Köln — Германия) — Elke Roch, Jürgen Roch/Germanwings GmbH

text:
               5.12.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 454/21

      Определение на председателя на Съда от 18 юли 2016 г. (преюдициално запитване, отправено от Amtsgericht Köln — Германия) — Elke Roch, Jürgen Roch/Germanwings GmbH
      (Дело C-257/16) (1)

      (2016/C 454/39)
      Език на производството: немски
      Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 279, 1.8.2016 г.


title: Дело T-126/17: Жалба, подадена на 27 февруари 2017 г. — Consorzio IB Innovation/Комисия

text:
               18.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 121/47

         Жалба, подадена на 27 февруари 2017 г. — Consorzio IB Innovation/Комисия
   (Дело T-126/17)
   (2017/C 121/68)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Consorzio IB Innovation (Bentivoglio, Италия) (представители: A. Masutti и P. Manzini, avvocati)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да потвърди неправилността на тълкуването и прилагането на GA CONTAIN и GA ICARGO, направено от Комисията посредством приемането на доклада на одитора във връзка с всички изложени в жалбата аспекти,

               —

               като последица, да потвърди правилността на тълкуването и прилагането на GA CONTAIN и GA ICARGO, направена от жалбоподателя,

               —

               да осъди Комисията да заплати всички съдебни разноски.

      Основания и основни доводи

   Настоящата жалба се вписва в проблематиката, свързана с дело T-84/17, Consorzio IBI Innovation/Комисия. С жалбата по посоченото дело се оспорва решение от 30 ноември 2016 г. на генерална дирекция „Научни изследвания и иновации“ на Европейската комисия (реф. № Ares 2016 — 6711369), с което тя приема, че IBI е длъжно да върне сумата 294 925,43 EUR по договор № 261679-CONTAIN и 155 482,91 EUR по договор № 288383-ICARGO, както и да провери наличието на системни недостатъци във връзка с редица по-късни договори.
   Жалбоподателят поставя под въпрос направеното от ответника тълкуване на посочените договори.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири основания.

               1.

               Първото основание се отнася до неправилното и противоречиво тълкуване на понятията „бенефициер“ и „трети страни“ в нарушение на Споразумението за финансова помощ (Grant Agreement (GA) и на Общите условия (General Conditions), съдържащи се в приложение II към Общото споразумение (General Agreement).

                           —

                           В това отношение се посочва, консорциумът не е единен субект, а група от предприятия или „колективен субект“, както и че нито в GA, нито в GC, които се съдържат в приложения II към тях, е установено, че предприятие, което е част от консорциума, е трета страна спрямо бенефициера по GA, след като двата субекта са различни юридически лица.

               2.

               Второто основание се отнася до нарушението на член 9 от GA CONTAIN и на член 9 от GA ICARGO, извършено от одитора и от Комисията във връзка с приложимото право спрямо посочените договори, както и прилагането на извъндоговорни разпоредби без задължителна правна сила.

                           —

                           В това отношение се посочва, че докладът на одитора, който е възприет от Комисията, се основава на тълкуване на GA, което не намира подкрепа в техния текст и в приложимите към тях правни разпоредби. Напротив, то се основава само на „наръчник с указания“, изготвен от службите на Комисията. Посоченият документ е изготвен едностранно и не може да има предимство пред уговорените между страните разпоредби.

               3.

               Третото основание се отнася до неправилното тълкуване и прилагане на член II.15.2.c от приложение II към GA CONTAIN и ICARGO.

                           —

                           В това отношение се посочва, че системата за отчитане на косвените разходи за определени вътрешни консултанти на IBI, които са били на надомна работа, не може да се счита за правилна.

               4.

               Четвърто основание, свързано с искането за проверка на договорите, които не подлежат на одит, като това искане не се основава на нито една договорна разпоредба.

                           —

                           В това отношение се посочва, че всъщност не е ясно по силата на коя договорна разпоредба от GA ICARGO и CONTAIN, в това число всичките им приложения, Комисията има право да иска от IBI изчерпателна и подробна проверка на всички споразумения, в които IBI е участвало в контекста на седмата рамкова програма. Всъщност въз основа на предположението, че установените в одита недостатъци са системни, Комисията иска от IBI да посочи дали списъкът е подробен и, според случая, да го допълни с липсващите проекти, както и да провери дали системните недостатъци са отразени във финасовите отчети във връзка с тях.


title: Дело F-56/10: Жалба, подадена на 9 юли 2010 г. — Hecq/Комисия

text:
               11.9.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 246/43

         Жалба, подадена на 9 юли 2010 г. — Hecq/Комисия
   (Дело F-56/10)
   ()
   2010/C 246/77
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: André Hecq (Chaumont-Gistoux, Белгия) (представител: L. Vogel, avocat)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет и описание на спора

   Отмяната на решението на Комисията, с което се отказва пълното възстановяване на някои медицински разноски и възнаграждения.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението, прието на 20 октомври 2009 г. от бюрото за разплащания към здравната каса в Брюксел под формата на справка № 171, с което на жалбоподателя се отказва пълно възстановяване на разходите за четири консултации с лекар, практикуващ обща медицина, на 17 февруари, 2 април, 23 април и 11 май 2009 г., две консултации с лекар специалист от 6 април и 15 юни 2009 г., както и за две покупки на лекарствени продукти, предписани от психиатъра г-н Vandenborre на 22 юни и 22 септември 2009 г.;

               —

               да се отмени, доколкото е необходимо, решението на ОН от 13 април 2010 г., доколкото с него се отхвърля жалбата на жалбоподателя, подадена на 20 януари 2010 г. срещу посоченото решение от 20 октомври 2009 г.;

               —

               да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.