title: Съединени дела C-447/08 и C-448/08: Решение на Съда (четвърти състав) от 8 юли 2010 г. (преюдициално запитване от Svea hovrätt, Швеция) — Наказателни производства срещу Otto Sjöberg (C-447/08), Anders Gerdin (C-448/08) (Свободно предоставяне на услуги — Хазартни игри — Организиране на хазартни игри по интернет — Рекламиране на игри, организирани в други държави членки — Дейности, запазени за публични структури с нестопанска цел — Наказателни санкции)

text:
               28.8.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 234/8

         Решение на Съда (четвърти състав) от 8 юли 2010 г. (преюдициално запитване от Svea hovrätt, Швеция) — Наказателни производства срещу Otto Sjöberg (C-447/08), Anders Gerdin (C-448/08)
   (Съединени дела C-447/08 и C-448/08) (1)

   (Свободно предоставяне на услуги - Хазартни игри - Организиране на хазартни игри по интернет - Рекламиране на игри, организирани в други държави членки - Дейности, запазени за публични структури с нестопанска цел - Наказателни санкции)
   2010/C 234/12
   Език на производството: шведски

      Запитваща юрисдикция

   Svea hovrätt

      Страни в главните наказателни производства

   Otto Sjöberg (C-447/08), Anders Gerdin (C-448/08)

      Предмет

   Преюдициално запитване — Svea hovrätt — Тълкуване на членове 12 ЕО, 43 ЕО, 49 ЕО и 54 ЕО — Национално законодателство, което забранява, посредством наказателни санкции, рекламирането на участието в лотария само в случай че същата е организирана в друга държава членка

      Диспозитив

               1.

               Член 49 ЕО трябва да се тълкува в смисъл, че допуска правна уредба на държава членка като разглежданата в главното производство, която забранява насочената към пребиваващите в тази държава лица реклама на хазартни игри, организирани със стопанска цел в други държави членки от частни оператори.

               2.

               Член 49 ЕО трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска правна уредба на държава членка, която предвижда за хазартните игри режим на изключителни права и според която за рекламата на тези игри, организирани в друга държава членка, се предвиждат по-строги наказания от тези за рекламата на такива игри, организирани без разрешение на националната територия. Запитващата юрисдикция трябва да провери дали разглежданата в главното производство национална правна уредба е такава.

      (1)  ОВ C 327, 20.12.2008 г.


title: Дело C-558/08: Решение на Съда (първи състав) от 8 юли 2010 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden, Нидерландия) — Portakabin Limited, Portakabin B.V./Primakabin B.V. (Марки — Реклама по интернет от ключови думи ( „keyword advertising“ ) — Директива 89/104/ЕИО — Членове 5—7 — Визуализиране на съобщения, като се изхожда от идентична с марка ключова дума — Визуализиране на съобщения, като се изхожда от ключови думи, възпроизвеждащи марка с „малки грешки“ — Реклама за стоки втора употреба — Стоки, произведени и пуснати на пазара от притежателя на марката — Изчерпване на правото, предоставено от марката — Поставяне на етикети с наименованието на препродавача и премахване на етикетите с марката — Реклама на стоки втора употреба, която изхожда от чужда марка и включва, освен произведените от притежателя на марката стоки, и стоки с друг произход)

text:
               28.8.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 234/10

         Решение на Съда (първи състав) от 8 юли 2010 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden, Нидерландия) — Portakabin Limited, Portakabin B.V./Primakabin B.V.
   (Дело C-558/08) (1)

   (Марки - Реклама по интернет от ключови думи („keyword advertising“) - Директива 89/104/ЕИО - Членове 5—7 - Визуализиране на съобщения, като се изхожда от идентична с марка ключова дума - Визуализиране на съобщения, като се изхожда от ключови думи, възпроизвеждащи марка с „малки грешки“ - Реклама за стоки втора употреба - Стоки, произведени и пуснати на пазара от притежателя на марката - Изчерпване на правото, предоставено от марката - Поставяне на етикети с наименованието на препродавача и премахване на етикетите с марката - Реклама на стоки втора употреба, която изхожда от чужда марка и включва, освен произведените от притежателя на марката стоки, и стоки с друг произход)
   2010/C 234/15
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hoge Raad der Nederlanden

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Portakabin Limited, Portakabin B.V.

      Ответник: Primakabin B.V.

      Предмет

   Преюдициално запитване — Hoge Raad der Nederlanden Den Haag — Тълкуване на член 5, параграф 1, буква a), на член 5, параграф 5, на член 6, параграф 1, букви б) и в) и на член 7 от Първа директива 89/104/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно марките (ОВ L 40, 1989 г., стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 92) — Право на притежателя на марка да се противопостави на незаконното използване на неговата марка — Използване — Понятие — Използване на марката като ключова дума за търсене в Интернет с помощта на търсачка на стоки, обхванати от посочената марка — Визуализиране на връзка към Интернет страницата на лице, което препродава стоки, обхванати от марката

      Диспозитив

               1.

               Член 5, параграф 1 от Първа директива 89/104/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно марките, изменена със Споразумението за Европейското икономическо пространство от 2 май 1992 година, трябва да се тълкува в смисъл, че притежателят на дадена марка има право да забранява на рекламодател да рекламира — изхождайки от идентична или сходна на посочената марка ключова дума, избрана от този рекламодател без съгласието на посочения притежател в рамките на услуга по каталогизиране в Интернет — стоки или услуги, идентични с тези, за които е регистрирана посочената марка, когато тази реклама не позволява или позволява единствено трудно на средностатистическия интернет потребител да разбере дали посочените в съобщението стоки или услуги са с произход от притежателя на марката или от икономически свързано с него предприятие, или напротив, са с произход от трето лице.

               2.

               Член 6 от Директива 89/104, изменена със Споразумението за Европейското икономическо пространство от 2 май 1992 година, трябва да се тълкува в смисъл, че когато в приложение на член 5 от тази директива може да се забрани използването от страна на рекламодатели на идентични или сходни на марки знаци като ключови думи в рамките на услуга по каталогизиране в интернет, по принцип тези рекламодатели не биха могли да се позовават на изключението, установено с член 6, параграф 1, за да избегнат подобна забрана. Все пак националната юрисдикция трябва да провери с оглед на обстоятелствата по случая дали действително няма никакво използване по смисъла на споменатия член 6, параграф 1, което да е било в съответствие с честната производствена или търговска практика.

               3.

               Член 7 от Директива 89/104, изменена със Споразумението за Европейското икономическо пространство от 2 май 1992 година, трябва да се тълкува в смисъл, че притежателят на марка няма право да забранява на рекламодателя да рекламира — изхождайки от идентичен или сходен на посочената марка знак, избран от този рекламодател без съгласието на посочения притежател като ключова дума в рамките на услуга по каталогизиране в интернет — препродажбата на стоки, произведени от този притежател и пуснати в продажба в Европейското икономическо пространство от него или с негово съгласие, освен ако не е налице основателна причина по смисъла на параграф 2 от същия член, която да обосновава възраженията на притежателя срещу тази реклама, например използване на знака, което да създава впечатление, че между препродавача и притежателя на марката е налице икономическа връзка или пък използване, което сериозно да накърнява реномето на марката.
               Националната юрисдикция, която трябва да прецени дали е налице такава основателна причина по делото, с което е сезирана:

                           —

                           не би могла да установи, единствено въз основа на обстоятелството, че рекламодателят използва чужда марка с добавяне на изрази, указващи, че съответната стока е предмет на препродажба, например „използван“ или „втора употреба“, че съобщението създава впечатлението за съществуването на икономическа връзка между препродавача и притежателя на марката или сериозно засяга реномето ѝ,

                           —

                           е длъжна да установи, че такава основателна причина е налице, когато без съгласието на притежателя на марката препродавачът, който я използва в рамките на реклама за дейността си, свързана с препродажба, премахва надписа с тази марка от произведените и пуснати в продажба от този притежател стоки и замества същия с надпис с името на препродавача, като по този начин скрива марката, и

                           —

                           е длъжна да приеме, че на препродавач, специализиран в продажбата на стоки втора употреба с чужда марка, не би могла да се наложи забраната да използва тази марка, за да съобщи на потребителите за дейността, свързана с препродажба, която освен продажбата на стоки втора употреба със споменатата марка включва и продажбата на други стоки втора употреба, освен ако от препродажбата на тези други стоки не произтича опасност, предвид на нейния обем, представяне или лошо качество, тежко да пострада обликът, който притежателят е успял да създаде на своята марка.

      (1)  ОВ C 55, 7.3.2009 г.


title: Дело T-405/10: Жалба, подадена на 10 септември 2010 г. — Justice & Environment/Комисия

text:
               6.11.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/54

         Жалба, подадена на 10 септември 2010 г. — Justice & Environment/Комисия
   (Дело T-405/10)
   ()
   2010/C 301/86
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Justice & Environment (Амстердам, Нидерландия) (представител: P. Černý, lawyer)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отменят обжалваните актове (Решения 2010/135/ЕС и 2010/136/ЕС на Комисията и отговор на Комисията С(2010) 4632).

      Правни основания и основни доводи

   С настоящата жалба жалбоподателят иска отмяна на Решения 2010/135/ЕС (1) и 2010/136/ЕС (2) на Комисията относно пускането на пазара на генетично модифициран картоф в хранителни и фуражни продукти и Решение C(2010) 4632 на Комисията за отхвърляне на направеното от жалбоподателя искане за вътрешно преразглеждане въз основа на Дял IV от Регламент (ЕО) № 1367/2006 (3).
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква следните правни основания.
   На първо място, той твърди, че при приемането на Решения 2010/135/ЕС и 2010/136/ЕС Комисията е допуснала съществени процесуални нарушения по смисъла на член 263 от ДФЕС и не е изпълнила задълженията си по член 4, параграф 2 от Директива 2001/18/ЕО (4). Според жалбоподателя обжалваните решения нарушават определени общи принципи на правото на ЕС, тъй като извършената от Комисията оценка на риска за околната среда е противоречива, Комисията е тълкувала неправилно член 4, параграф 2 от Директива 2001/18/ЕО и освен това не е взела предвид всички доказателства и измененията в законодателството. Жалбоподателят твърди още, че с Решение 2010/136/ЕС Комисията нарушава и Регламент № 1829/2003 (5), тъй като разрешава пускането на пазара на генетично модифициран картоф.
   На второ място, жалбоподателят счита, че Решение C(2010) 4632 на Комисията е незаконосъобразно, тъй като с него се отхвърля направеното от жалбоподателя искане за вътрешно преразглеждане и по този начин се потвърждават двете посочени по-горе незаконосъобразни решения на Комисията. В допълнение жалбоподателят твърди, че Комисията е нарушила принципа на добро правораздаване и задължението си надлежно да вземе предвид доказателствата при вземането на административни решения, тъй като не е взела надлежно предвид доводите, изложени от жалбоподателя в искането му за вътрешно преразглеждане.

      (1)  Решение на Комисията от 2 март 2010 година за пускането на пазара, в съответствие с Директива 2001/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, на продукта картофи (Solanum tuberosum L. линия EH92-527-1), генетично модифицирани за повишено съдържание на компонента на скорбялата амилопектин (нотифицирано под номер C(2010) 1193), OB L 53, стр. 11.

      (2)  Решение на Комисията от 2 март 2010 година за разрешаване на пускането на пазара на фураж, произведен от генетично модифицирания картоф EH92-527-1 (BPS-25271-9), и случайното или технически неизбежното наличие на картофа в хранителни и фуражни продукти съгласно Регламент (ЕО) № 1829/2003 на Европейския парламент и на Съвета (нотифицирано под номер C(2010) 1196), OB L 53, стр. 15.

      (3)  Регламент (ЕО) № 1367/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 6 септември 2006 година относно прилагането на разпоредбите на Орхуската конвенция за достъп до информация, публично участие в процеса на вземане на решения и достъп до правосъдие по въпроси на околната среда към институциите и органите на Общността (OB L 264, стр. 13; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 17, стр. 126).

      (4)  Директива 2001/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 март 2001 година относно съзнателното освобождаване на генетично модифицирани организми в околната среда и за отмяна на Директива 90/220/ЕИО на Съвета (OB L 106, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 7, стр. 75).

      (5)  Регламент (ЕО) № 1829/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 22 септември 2003 година относно генетично модифицираните храни и фуражи (OB L 268, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 41, стр. 3).


               28.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 96/1

         (2007/C 96/01)
   Последна публикация на Съда в Официален вестник на Европейския съюз

         ОВ C 95, 28.4.2007 г.

   Предишни публикации

      ОВ C 82, 14.4.2007 г.

      ОВ C 69, 24.3.2007 г.

      ОВ C 56, 10.3.2007 г.

      ОВ C 42, 24.2.2007 г.

      ОВ C 20, 27.1.2007 г.

   Може да намерите тези текстове на:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Дело C-273/13 P: Решение на Съда (шести състав) от 16 октомври 2014 г.  — Република Полша/Европейска комисия (Жалба — ФЕОГА, ЕФГЗ и ЕЗФРСР — Разходи, изключени от общностно финансиране — Разходи, направени от Република Полша)

text:
               22.12.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 462/6

         Решение на Съда (шести състав) от 16 октомври 2014 г. — Република Полша/Европейска комисия
   (Дело C-273/13 P) (1)

   ((Жалба - ФЕОГА, ЕФГЗ и ЕЗФРСР - Разходи, изключени от общностно финансиране - Разходи, направени от Република Полша))
   (2014/C 462/10)
   Език на производството: полски

      Страни

      Жалбоподател: Република Полша (представител: B. Majczyna)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: P. Rossi и A. Szmytkowska)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Република Полша да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 215, 27.7.2013 г.


title: Дело T-145/13: Определение на Общия съд от 1 април 2014 г.  — Ningbo Qixin Solar Electrical Appliance/Комисия

text:
               10.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 175/52

         Определение на Общия съд от 1 април 2014 г. — Ningbo Qixin Solar Electrical Appliance/Комисия
   (Дело T-145/13) (1)

   2014/C 175/72
   Език на производството: френски
   Председателят на пети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 123, 27.4.2013 г.


title: Дело C-420/05 P: Определение на Съда от 15 май 2007 г. — Ricosmos BV/Комисия на Европейските общности (Обжалване — Митнически кодекс — Операция на външен общностен транзит — Опрощаване на вносни сборове — Условия — Спазване на сроковете — Право на защита — Принцип за пропорционалност — Понятие за явна небрежност — Жалба, която е отчасти явно недопустима и отчасти явно неоснователна)

text:
               25.8.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 199/13

         Определение на Съда от 15 май 2007 г. — Ricosmos BV/Комисия на Европейските общности
   (Дело C-420/05 P) (1)

   (Обжалване - Митнически кодекс - Операция на външен общностен транзит - Опрощаване на вносни сборове - Условия - Спазване на сроковете - Право на защита - Принцип за пропорционалност - Понятие за явна небрежност - Жалба, която е отчасти явно недопустима и отчасти явно неоснователна)
   (2007/C 199/22)
   Език на производството: нидерландски
   Страни

      Ищец: Ricosmos BV (представител: J.H. Peek, advocaat)

      Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности (представители: B. Stromsky и M. van Beek, agents)
   Предмет
   Жалба, подадена срещу Решение на Първоинстанционния съд (първи състав) от 13 септември 2005 г. по дело Ricosmos/Комисия (T-53/02), с което Първоинстанционният съд е отхвърлил искането за отмяна на Решение на Комисията (REM 09/00) от 16 ноември 2001 г., което посочва на нидерландските власти, че не следва да се опрощават вносни сборове върху товар от цигари, предназначен за Чешката република, по съображение, че измама, извършена от трети лица в рамките на операция на външен общностен транзит, не представлява особено положение, обосноваващо опрощаването на вносни сборове.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Ricosmos BV да заплати разноските.

      (1)  ОВ C 48, 25.2.2006 г.


title: Дело F-121/06: Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 11 септември 2008 г. — Spee/Europol (Публична служба — Служители на Европол — Заплата — Член 28 и член 29 от Правилника на служителите на Европол — Стъпки, предоставени въз основа на оценяване — Обратно действие на приложимите норми — Метод за изчисление)

text:
               6.12.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/55

         Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 11 септември 2008 г. — Spee/Europol
   (Дело F-121/06) (1)

   (Публична служба - Служители на Европол - Заплата - Член 28 и член 29 от Правилника на служителите на Европол - Стъпки, предоставени въз основа на оценяване - Обратно действие на приложимите норми - Метод за изчисление)
   (2008/C 313/98)
   Език на производството: нидерландски
   Страни

      Жалбоподател: David Spee (Rijswijk, Нидерландия) (представител: D. C. Coppens, avocat)

      Ответник: Европейската полицейска служба (Европол) (представители: Urban и D. Neumann, впоследствие — D. Neumann и D. El Khoury, подпомагани от B. Wägenbaur и R. van der Hout, avocats)
   Предмет
   Отмяна на Решение на Европол от 5 юли 2006 г., с което на жалбоподателя се предоставя само една от двете предвидени в член 29 от Правилника за служителите на Европол стъпки.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 326, 30.12.2006 г.


title: Дело T-442/07: Решение на Общия съд от 29 септември 2011 г. — Ryanair/Комисия (Държавни помощи — Сектор на въздухоплаването — Помощи, предоставени от италианските власти на Alitalia, Air One и Meridiana — Иск за установяване на неправомерно бездействие — Непроизнасяне от страна на Комисията — Задължение за действие)

text:
               12.11.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 331/16

         Решение на Общия съд от 29 септември 2011 г. — Ryanair/Комисия
   (Дело T-442/07) (1)

   (Държавни помощи - Сектор на въздухоплаването - Помощи, предоставени от италианските власти на Alitalia, Air One и Meridiana - Иск за установяване на неправомерно бездействие - Непроизнасяне от страна на Комисията - Задължение за действие)
   2011/C 331/29
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищец: Ryanair Ltd (Дъблин, Ирландия) (представители: E. Vahida и I.-G. Metaxas-Maragkidis, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: L. Flynn, S. Noë и E. Righini)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Air One SpA (Chieti, Италия) (представители: M. Merola, C. Satacroce и G. Belotti, avocats)

      Предмет

   Искане да се установи неправомерно бездействие на Комисията, тъй като тя неправомерно не се е произнесла по жалбите на жалбоподателя относно, от една страна, помощ, която се твърди, че Италианската република е предоставила на Alitalia, Air One и Meridiana и, от друга страна, твърдяно нарушение на правото на конкуренция.

      Диспозитив

               1.

               Комисията на Европейските общности не е изпълнила задълженията си по Договора за ЕО, като не е приела решение по прехвърлянето на 100 служители на Alitalia, за което Ryanair Ltd я уведомява в писмо от 16 юни 2006 г., по обезщетението, предоставено вследствие на атентатите от 11 септември, за което Ryanair Ltd я уведомява в писма от 3 ноември и 13 декември 2005 г., и по намалението на таксите на основните летища, от което по-специално се ползвало Alitalia и за което е уведомена с посочените писма от 3 ноември и 13 декември 2005 г.

               2.

               Отхвърля иска в останалата му част.

               3.

               Всяка от страните, включително Air One SpA, понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 37, 9.2.2008 г.


title: Дело C-539/15: Решение на Съда (шести състав) от 21 декември 2016 г. (преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof — Австрия) — Daniel Bowman/Pensionsversicherungsanstalt (Преюдициално запитване — Социална политика — Харта на основните права на Европейския съюз — Директива 2000/78/ЕО — Равно третиране в областта на заетостта и професиите — Член 2, параграфи 1 и 2 — Дискриминация, основана на възраст — Колективен договор — Удължаване на периода за повишаване от първа във втора длъжностна степен — Непряко различно третиране, основано на възраст)

text:
               20.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/16

         Решение на Съда (шести състав) от 21 декември 2016 г. (преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof — Австрия) — Daniel Bowman/Pensionsversicherungsanstalt
   (Дело C-539/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Социална политика - Харта на основните права на Европейския съюз - Директива 2000/78/ЕО - Равно третиране в областта на заетостта и професиите - Член 2, параграфи 1 и 2 - Дискриминация, основана на възраст - Колективен договор - Удължаване на периода за повишаване от първа във втора длъжностна степен - Непряко различно третиране, основано на възраст))
   (2017/C 053/19)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberster Gerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Daniel Bowman

      Ответник: Pensionsversicherungsanstalt

      Диспозитив

   Член 2, параграфи 1 и 2 от Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национален колективен договор като разглеждания в главното производство, съгласно който за служителя, ползващ се от зачитането на учебни периоди за целите на класирането си в длъжностните степени, важи удължен срок за повишаване от първа във втора длъжностна степен, щом като това удължаване се прилага за всички служители, ползващи се от зачитането на тези периоди, включително с обратно действие за служителите, вече достигнали по-високи длъжностни степени.

      (1)  ОВ C 27, 25.1.2016 г.


title: Дело T-315/08: Жалба, подадена на 12 август 2008 г. — Corrado/Комисия

text:
               25.10.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 272/34

         Жалба, подадена на 12 август 2008 г. — Corrado/Комисия
   (Дело T-315/08)
   (2008/C 272/63)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Жалбоподател: г-н Signorellо Corrado (Portopalo di Capo Passero, Италия) (представители: A. Maiorana, avvocato, A. De Matteis, avvocato, A. De Francesco, avvocato)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Регламент (ЕО) № 530/2008 на Комисията от 12 юни 2008 г., публикуван в ОВ L 155 от 13 юни 2008 г.,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски и разходите за защита.

         Правни основания и основни доводи
   Правните основания и основните доводи са тези, посочени по Дело T-313/08 — Veromar di Tudisco Alfio & Salvatore Snc/Комисия.


title: Дело F-76/12: Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 18 септември 2013 г. — Scheidemann/Комисия (Публична служба — Длъжностно лице — Прехвърляне от/в друга институция — Членове 43 и 45 от Правилника — Повишаване — Точки за заслуги — Равно третиране — Самостоятелност на институциите)

text:
               30.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 352/24

         Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 18 септември 2013 г. — Scheidemann/Комисия
   (Дело F-76/12) (1)

   (Публична служба - Длъжностно лице - Прехвърляне от/в друга институция - Членове 43 и 45 от Правилника - Повишаване - Точки за заслуги - Равно третиране - Самостоятелност на институциите)
   2013/C 352/45
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Sabine Scheidemann (Берлин, Германия) (представители: S. Rodrigues и A. Blot, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: C. Berardis-Kayser и G. Berscheid)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението на Комисията за преобразуване на точките за заслуги, натрупани в друга институция, и административното съобщение за публикуване на списъка на повишените длъжностни лица в рамките на процедурата за повишаване за 2011 г.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Г-жа Scheidemann понася направените от нея съдебни разноски и тези на Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 287, 22.9.2012 г., стр. 41.


               18.12.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 346/1

         2010/C 346/01
   Последна публикация на Съдa на Европейския съюз в Официален вестник на Европейския съюз

         ОВ C 328, 4.12.2010 г.

      Предишни публикации

      ОВ C 317, 20.11.2010 г.

      ОВ C 301, 6.11.2010 г.

      ОВ C 288, 23.10.2010 г.

      ОВ C 274, 9.10.2010 г.

      ОВ C 260, 25.9.2010 г.

      ОВ C 246, 11.9.2010 г.

   Може да намерите тези текстове на:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Дело F-145/07: Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 25 ноември 2008 г.  — Bosman/Съвет (Публична служба — Бивш договорно нает служител — Пенсия за осигурителен стаж — Надбавка за жилищни нужди — Член 109, параграф 3 от Условията за работа на другите служители на Европейските общности)

text:
               10.1.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 6/44

         Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 25 ноември 2008 г. — Bosman/Съвет
   (Дело F-145/07) (1)

   (Публична служба - Бивш договорно нает служител - Пенсия за осигурителен стаж - Надбавка за жилищни нужди - Член 109, параграф 3 от Условията за работа на другите служители на Европейските общности)
   (2009/C 6/89)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Pierre Bosman (Lebbeke, Белгия) (представители: T. Bontinck и P. Gennari Curlo, avocats)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bauer и I. Šulce)
   Предмет и описание на спора
   Отмяна на индивидуално решение от 28 февруари 2007 г., с което се отказва надбавката за жилищни нужди за целите на изчисляването на пенсията за осигурителен стаж въз основа на член 109, параграф 3 от Условията за работа на другите служители на Европейските общности.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Г-н Bosman понася всички съдебни разноски, а именно направените от него разноски, както и тези, направени от Съвета на Европейския съюз.

      (1)  ОВ C 79, 29.3.2008 г., стр. 38.


title: Дело F-146/06: Определение на Съда на публичната служба от 10 септември 2007 г. — Speiser/Европейски парламент (Публична службаt — Срочно наети служителиt — Възнаграждение — Надбавката за експатриране — Жалба, подадена след изтичане на срока — Явна недопустимостt)

text:
               10.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/69

         Определение на Съда на публичната служба от 10 септември 2007 г. — Speiser/Европейски парламент
   (Дело F-146/06) (1)

   (Публична службаt - Срочно наети служителиt - Възнаграждение - Надбавката за експатриране - Жалба, подадена след изтичане на срока - Явна недопустимостt)
   (2007/C 269/125)
   Език на производството: немски
   Страни

      Ищец: Michael Alexander Speiser (Neu-Isenburg, Германия) [представител: F. Theumer, Rechtsanwalt]

      Ответник: Европейски парламент [представители: A. Lukosiute и N. Lorenz]
   Предмет
   Отмяна на Решението на Генералния секретариат на Европейския парламент от 11 септември 2006 година, с което се отхвърля молбата на ищеца да му бъде изплатена надбавката за експатриране.
   Диспозитив

               1)

               Искът се отхвърля като явно недопустим.

               2)

               Г-н Speiser понася една трета от направените от него съдебни разноски.

               3)

               Европейският парламент понася освен своите собствени съдебни разноски, две трети от съдебните разноски на г-н Speiser.

      (1)  OВ C 56, 10.3.2001 г., стp. 42.


title: Дело C-576/10: Решение на Съда (втори състав) от 11 юли 2013 г. — Европейска комисия/Кралство Нидерландия (Неизпълнение на задължения от държава членка — Директива 2004/18/ЕО — Приложно поле ratione temporis — Концесия за строителство — Продажба на терен от публичен орган — Строителен проект за благоустрояване на публични пространства, изработен от същия орган)

text:
               31.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/5

         Решение на Съда (втори състав) от 11 юли 2013 г. — Европейска комисия/Кралство Нидерландия
   (Дело C-576/10) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 2004/18/ЕО - Приложно поле ratione temporis - Концесия за строителство - Продажба на терен от публичен орган - Строителен проект за благоустрояване на публични пространства, изработен от същия орган)
   2013/C 252/07
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: M. van Beek, A. Tokár и C. Zadra)

      Ответник: Кралство Нидерландия (представители: C. Wissels и J. Langer)

      Встъпила страна, подпомагаща ответника: Федерална република Германия (представители: T. Henze и J. Möller, както и A. Wiedmann)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 2 и дял III от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки (ОВ L 134, стр. 114; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 116 и поправка — OB L 182, 10.7.2008 г., стр. 282) — Концесия за строителство — Правила — Община Айндховен

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля иска.

               2.

               Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

               3.

               Федерална република Германия понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 55, 19.2.2011 г.


title: Дело C-108/12: Преюдициално запитване, отправено от Tribunalul Vâlcea (Румъния) на 29 февруари 2012 г. — SC Volksbank România SA/Ionuț-Florin Zglimbea, Liana-Ramona Zglimbea

text:
               26.5.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 151/17

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunalul Vâlcea (Румъния) на 29 февруари 2012 г. — SC Volksbank România SA/Ionuț-Florin Zglimbea, Liana-Ramona Zglimbea
   (Дело C-108/12)
   2012/C 151/29
   Език на производството: румънски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunalul Vâlcea

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: SC Volksbank România SA

      Ответници: Ionuț-Florin Zglimbea, Liana-Ramona Zglimbea

      Преюдициален въпрос

   Може ли член 4, параграф 2 от Директива 93/13/ЕИО (1) да се тълкува в смисъл, че понятията „основен предмет на договора“ и „цена на договора“, на които се позовава тази разпоредба, включват елементи, които формират насрещната престация, на която има право кредитна институция по силата на договор за потребителски кредит, съответно годишния процент на разходите по договор за потребителски кредит (така както той е определен в Директива 2008/48/ЕО (2) относно договорите за потребителски кредити), който се формира от фиксираната или променливата лихва, банковите комисиони и други предвидени и определени в договора разходи?

      (1)  Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 г. относно неравноправните клаузи в потребителските договори (ОВ L 95, стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273).

      (2)  Директива 2008/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2008 година относно договорите за потребителски кредити и за отмяна на Директива 87/102/ЕИО на Съвета (ОВ L 133, стр. 66).


title: Дело C-6/08 P: Жалба, подадена на 2 януари 2008 г. от U.S. Steel Košice, s.r.o. срещу определението на Първоинстанционния съд (трети състав), постановено на 1 октомври 2007 г. по дело T-27/07, U.S. Steel Košice, s.r.o./Комисия на Европейските общности

text:
               8.3.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 64/29

         Жалба, подадена на 2 януари 2008 г. от U.S. Steel Košice, s.r.o. срещу определението на Първоинстанционния съд (трети състав), постановено на 1 октомври 2007 г. по дело T-27/07, U.S. Steel Košice, s.r.o./Комисия на Европейските общности
   (Дело C-6/08 P)
   (2008/C 64/42)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: U.S. Steel Košice, s.r.o. (представители: адв. C. Thomas, Solicitor, адв. E. Vermulst, advocaat)

      Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени определението на Първоинстанционния съд от 1 октомври 2007 г. по дело T-27/07, U.S. Steel Košice, s.r.o./Комисия

               —

               да се препрати делото на Първоинстанционния съд за произнасяне на решение по същество;

               —

               да се осъди Комисията да заплати разноските на жалбоподателя

         Правни основания и основни доводи
   Жалбоподателят твърди, че жалбата се основава на грешки при прилагане на правото, допуснати от Първоинстанционният съд във връзка с прилагането на принципите относно допустимостта на исковете и жалбите и с тълкуването на Директива 2003/87 (1), както и на изопачаването (изменянето на смисъла) на оспорваното решение от Първоинстанционния съд.

               1.

               Първоинстанционният съд погрешно не приема, че оспорваното решение отхвърля плана на словашкото правителство за предоставяне на определено количество квоти на жалбоподателя.

               2.

               Първоинстанционният съд погрешно не приема, че оспорваното решение неизбежно довежда до и дори изрично изисква намаление на квотите на жалбоподателя.

               3.

               Първоинстанционният съд погрешно не приема наличието на процедурна прилика на оспорваното решение с решение относно държавни помощи или относно контрол на сливанията;

                           —

                           основните аспекти на процедурата по член 9, параграф 3 от Директива 2003/87 са подобни на тези относно държавните помощи и контрола на сливанията;

                           —

                           оспорваното решение всъщност прави преценка на квотите на жалбоподателя все едно че се отнася за държавна помощ.

               4.

               Първоинстанционният съд погрешно установява „право на преценка“ при „прилагането“ на оспорваното решение.

         Накратко, жалбоподателят поддържа, че е пряко засегнат от оспорваното решение, което отхвърля официален план за предоставяне на квоти за емисии на парникови газове на жалбоподателя, неизбежно намалява квотите, които биха били предоставени на жалбоподателя и дори изрично изисква тези квоти да бъдат намалени.

      (1)  Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 г. за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета (текст от значение за ЕИП) (ОВ L 275, стр. 32, Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 10, стр. 78).


title: Дело C-94/16 P: Жалба, подадена на 16 февруари 2016 г. от LTJ Diffusion срещу решението, постановено от Общия съд (първи състав) на 15 декември 2015 г. по дело T-83/14, LTJ Diffusion/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост — Arthur et Aston (ARTHUR & ASTON)

text:
               5.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 326/8

         Жалба, подадена на 16 февруари 2016 г. от LTJ Diffusion срещу решението, постановено от Общия съд (първи състав) на 15 декември 2015 г. по дело T-83/14, LTJ Diffusion/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост — Arthur et Aston (ARTHUR & ASTON)
   (Дело C-94/16 P)
   (2016/C 326/16)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: LTJ Diffusion (представител: F. Fajgenbaum, avocate)

      Други страни в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост,
   Arthur et Aston SAS
   С определение от 15 юни 2016 г. Съдът (седми състав) отхвърли жалбата.


title: Дело C-540/11: Преюдициално запитване, отправено от Tribunal de première instance de Bruxelles (Белгия) на 24 октомври 2011 г. — Daniel Levy, Carine Sebbag/Еtat belge — SPF Finances

text:
               28.1.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 25/30

      Преюдициално запитване, отправено от Tribunal de première instance de Bruxelles (Белгия) на 24 октомври 2011 г. — Daniel Levy, Carine Sebbag/Еtat belge — SPF Finances
      (Дело C-540/11)
      (2012/C 25/53)
      Език на производството: френски

         Запитваща юрисдикция

      Tribunal de première instance de Bruxelles

         Страни в главното производство

         Жалбоподатели: Daniel Levy, Carine Sebbag

         Ответник: État belge — SPF Finances

         Преюдициален въпрос

      Нарушава ли с действията си общностното право и по-конкретно член 56, във връзка с член 10, член 57, параграф [2] и член 293 от Договора ЕО, държава членка, която чрез спогодба с друга държава членка за избягване на двойното данъчно облагане се задължава да премахне двойното данъчно облагане на дивидентите, като резултат от установеното с тази спогодба разпределяне на правомощията по отношение на данъчното облагане, а след това изменя националния си закон по такъв начин, че това двойно данъчно облагане вече не е облекчено?


title: Дело C-279/13: Преюдициално запитване, отправено от Högsta domstolen (Швеция) на 22 май 2013 г. — C More Entertainment/Linus Sandberg

text:
               20.7.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 207/33

         Преюдициално запитване, отправено от Högsta domstolen (Швеция) на 22 май 2013 г. — C More Entertainment/Linus Sandberg
   (Дело C-279/13)
   2013/C 207/55
   Език на производството: шведски

      Запитваща юрисдикция

   Högsta domstolen

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: C More Entertainment AB

      Ответник: Linus Sandberg

      Преюдициални въпроси

               1.

               Обхваща ли понятието за публично разгласяване по смисъла на член 3, параграф 1 от Директива 2001/29/ЕО (1) Директива 2001/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 година относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество (ОВ L 167, стр. 10; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 230) действие, състоящо се в предоставяне на общодостъпен уебсайт на активна интернет връзка към произведение, излъчвано от притежателя на авторските му права?

               2.

               От значение ли е за разглеждането на първия въпрос начинът, по който е предоставена интернет връзката?

               3.

               Следва ли да бъде взет предвид фактът, че достъпът до произведението, към което води интернет връзката, е ограничен по някакъв начин?

               4.

               Могат ли държавите членки да признаят по-широко изключително право на автора като предвидят, че публичното разгласяване обхваща и други действия, освен посочените в член 3, параграф 1 от Директивата?

               5.

               Могат ли държавите членки да признаят по-широко изключително право на притежателя на правата като предвидят, че публичното разгласяване обхваща и други действия, освен посочените в член 3, параграф 1 от Директивата?

      (1)  Директива 2001/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 година относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество (ОВ L 167, стр. 10; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 230)


title: Дело T-280/10: Жалба, подадена на 25 юни 2010 г. — Milux/СХВП (ANEURYSMCONTROL)

text:
               28.8.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 234/46

         Жалба, подадена на 25 юни 2010 г. — Milux/СХВП (ANEURYSMCONTROL)
   (Дело T-280/10)
   ()
   2010/C 234/82
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Milux Holding S.A. (Люксембург, Люксембург) (представител: J. Bojs, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 29 април 2010 г. по преписка R 1433/2009-4

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „ANEURYSMCONTROL“ за стоки и услуги от класове 9, 10 и 44

      Решение на проверителя: отхвърля заявката за регистрация на марка на Общността

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: нарушение на Регламент № 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав е приложил неправилно принципа на недопускане на дискриминация в настоящия случай; при условията на евентуалност, нарушение на член 7, § 1, буква б) от Регламент № 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав погрешно е приел, че заявената марка няма достатъчен вътрешноприсъщ отличителен характер.


title: Дело T-450/07: Решение на Първоинстанционния съд от 12 юни 2009 г. — Harwin International/СХВП — (Pickwick COLOUR GROUP) (Марка на Общността — Процедура за обявяване на недействителност — Фигуративна марка на Общността Pickwick COLOUR GROUP — По-ранни национални марки PicK OuiC и PICK OUIC Cuadrado, S.A. VALENCIA — Искане за доказване на използването — Член 56, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 40/94, понастоящем член 57, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               1.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 180/46

         Решение на Първоинстанционния съд от 12 юни 2009 г. — Harwin International/СХВП — (Pickwick COLOUR GROUP)
   (Дело T-450/07) (1)

   (Марка на Общността - Процедура за обявяване на недействителност - Фигуративна марка на Общността „Pickwick COLOUR GROUP“ - По-ранни национални марки „PicK OuiC“ и „PICK OUIC Cuadrado, S.A. VALENCIA“ - Искане за доказване на използването - Член 56, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 40/94, понастоящем член 57, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2009/C 180/85
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Harwin International LLC (Albany, Ню Йорк, Съединени американски щати) (представител: адв. D. Przedborski, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: A. Folliard-Monguiral)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Cuadrado, SA (Paterna, Испания)

      Предмет

   Жалба, подадена срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 10 септември 2007 г. (преписка R 1245/2006-2), относно процедура за обявяване на недействителност между Cuadrado, SA и Harwin International LLC

      Диспозитив

               1)

               Отменя Решение на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП) от 10 септември 2007 г. (преписка R 1245/2006-2).

               2)

               СХВП понася направените от нея съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от Harwin International LLC.

      (1)  ОВ C 37, 9.2.2008 г.


title: Дело T-478/15: Жалба, подадена на 21 август 2015 г. — Румъния/Комисия

text:
               19.10.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 346/33

         Жалба, подадена на 21 август 2015 г. — Румъния/Комисия
   (Дело T-478/15)
   (2015/C 346/39)
   Език на производството: румънски

      Страни

      Жалбоподател: Румъния (представители: R. Radu, A. Buzoianu, E. Gane)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на Комисията, прието във формата на писмо № BUDG/B/3/MV D(2015) 2453089 от 11 юни 2015 г., с което налага на Румъния да ѝ предостави сумата от 1 079 513,09 EUR бруто като собствени ресурси;

               —

               да задължи ответника да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата жалбоподателят излага четири основания.

               1.

               Първото основание е изведено от липсата на компетентност на Европейската комисия да приеме обжалваното решение

                           —

                           Законодателството на Европейския съюз не съдържа никаква разпоредба, която дава на Комисията компетентност да налага в тежест на държава членка задължение за плащане на парична сума, която да съответства на загубата на собствени ресурси на Европейския съюз, загуба, възникнала в резултат на прехвърлянето на митнически задължения, за които е взето решение от друга държава членка, която е отговаряла за оценяването, събирането и превода на митническите задължения в бюджета на Европейския съюз като традиционни собствени ресурси.

               2.

               Второто основание е изведено от недостатъчни и неподходящи мотиви на обжалваното решение

                           —

                           Обжалваното решение не е достатъчно и подходящо мотивирано, както предвижда член 296 ДФЕС, тъй като, от една страна, обжалваното решение не съдържа правното основание, въз основа на което е прието, като последното не може дори да бъде изведено дори и от другите елементи на писмото, и от друга страна, Комисията не излага в съдържанието на оспорваното решение, правните мотиви, които са довели до установяването на платежното задължение в тежест на Румъния.

               3.

               Третото основание е изведено от упражняване на компетентността на Комисията по неподходящ начин

                           —

                           Ако при условията на евентуалност Общият съд реши, че институцията на Европейския съюз е действала в рамките на предоставената й от договорите компетентност, Румъния счита, че тя е упражнила своята компетентност по неподходящ начин, в нарушение на принципа на добра администрация и на правото на защита на румънската държава.

                           —

                           Комисията е нарушила задължението си за полагане на дължима грижа и за добра администрация, като не е разгледала внимателно всички релевантни информации, с които е разполагала или не е поискала необходимата информация преди да приеме обжалваното решение. Комисията не доказвала пряка причинно-следствена връзка между действията, в които упреква Румъния, и загубата на собствени ресурси на Европейския съюз. Също така Комисията не обосновала исканата от Румъния сума от гледна точка на размера на митата, съответстващ на стойността на съответните транзитни операции, а се основавала на стойността, която й е предадена от Германия.

                           —

                           Действието на Комисията е лишено от предвидимост и не позволява на Румъния да упражни правото си на защита.

               4.

               Четвъртото основание е изведено от нарушение на изискванията за правна сигурност и на оправданите правни очаквания.

                           —

                           Правните норми, въз основа на които Комисията е определила задължението за плащане, не се установяват и уточняват в него, а тяхното прилагане не е било предвидимо за Румъния. Румънската държава не е могла да предвиди и не е могла също така да знае преди получаването на писмото на Комисията за задължението си да предостави на разположение на бюджета на Съюза исканата парична сума. Също така Румъния счита, че с издаването на обжалваното решение и с определянето на платежното задължение в тежест на Румъния пет години след настъпване на събитията, и въпреки изводите, направени от Комисията в диалога й през този период от време с румънските власти, институцията на Европейския съюз е нарушила оправданите правни очаквания на румънската държава по отношение на отсъствието на нейно задължение за плащане на митата за разглежданите транзитни операции.


title: Дело C-398/10: Определение на председателя на Съда от 3 януари 2011 г. — Европейска комисия/Република Гърция

text:
               19.3.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 89/13

         Определение на председателя на Съда от 3 януари 2011 г. — Европейска комисия/Република Гърция
   (Дело C-398/10) (1)

   2011/C 89/30
   Език на производството: гръцки
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 274, 9.10.2010 г.


title: Дело C-610/11: Жалба, подадена на 29 ноември 2011 г. от Centrotherm Systemtechnik GmbH срещу решението на Общия съд (шести състав), постановено на 15 септември 2011 г. по дело T-434/09 — Centrotherm Systemtechnik GmbH/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

text:
               17.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 80/7

         Жалба, подадена на 29 ноември 2011 г. от Centrotherm Systemtechnik GmbH срещу решението на Общия съд (шести състав), постановено на 15 септември 2011 г. по дело T-434/09 — Centrotherm Systemtechnik GmbH/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
   (Дело C-610/11)
   2012/C 80/09
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Centrotherm Systemtechnik GmbH (представители: A. Schulz und C. Onken, Rechtsanwälte)

      Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решението на Общият съд на Европейския съюз от 15 септември 2011 г. по дело T-434/09,

               —

               да се отхвърли решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 25 август 2009 г. по преписка R 6/2008-4, доколкото с него се уважава искането за отмяна на марката на Общността № 1 301 019 CENTROTHERM,

               —

               да се осъдят Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) и centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG да заплатят съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Настоящата жалба е насочена срещу Решението на Общия съд, с което той отхвърля като неоснователна подадената от жалбоподателя жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 25 август 2009 г. по процедура по отмяна между centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG и Centrotherm Systemtechnik GmbH.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят посочва следните правни основания:

               1.

               Според жалбоподателя с обжалваното съдебно решение се нарушава член 51, параграф 1 от Регламент № 207/2009 (1), дотолкова, доколкото Общият съд преценява неправилно доказателствената стойност на предоставената пред отдела по отмяна клетвената декларация от управителя на жалбоподателя. Жалбоподателят изтъква, че за разлика от приетото от апелативния състав и от Общия съд, тази клетвена декларация представлява, дори ако се следва и практиката на самия Общ съд, допустимо доказателствено средство по смисъла на член 78, параграф 1, буква е) от Регламент № 207/2009.

               2.

               Жалбоподателят твърди, че освен това Общият съд тълкува неправилно член 76, параграф 1 от Регламент № 207/2009. За разлика от застъпваното от предходните инстанции становище, съгласно еднозначната формулировка на член 76, параграф 1 от Регламент № 207/2009, както и с оглед на общата структура на самия Регламент, в процедурата по отмяна по член 51, параграф 1, буква а) от Регламент № 207/2009 се прилага принципът за служебна проверка на фактите.

               3.

               Според жалбоподателя не е трябвало да бъдат връщани като представени извън установения срок представените от него в производството пред апелативния състав документи. Жалбоподателят посочва, че това следва, от една страна, от общата структура на Регламент № 207/2009, и по-специално, след съпоставяне на приложимите в процедурата по отмяна разпоредби относно използването на съответната марка, с разпоредбите относно производството по възражение и производството по обявяване на недействителността на марка на Общността поради наличието на абсолютни основания за отказ на регистрацията ѝ, като, от друга страна, този извод следва и от общите принципи за разпределяне на доказателствената тежест.
               Поради тази причина според жалбоподателя е необходимо посредством телеологично тълкуване да се стесни смисъла на правило 40, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 2868/95 (2).

               4.

               В случай че Съдът откаже посредством телеологичното тълкуване да стесни смисъла на правило 40, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 2868/95, според жалбоподателя последното е неприложимо, тъй като противоречи на разпоредбите и на общата структура на Регламент № 207/2009 и нарушава общия принцип на пропорционалността.

      (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1).

      (2)  Регламент (ЕО) № 2868/95 на Комисията от 13 декември 1995 година за прилагане на Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета относно марката на Общността (ОВ L 303, стр. 1.; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 189.


title: Дело T-371/09: Решение на Общия съд от 22 май 2012 г. — Retractable Technologies/СХВП — Abbott Laboratories (RT) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността „RT“ — По-ранна национална словна марка „RTH“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               7.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 200/11

         Решение на Общия съд от 22 май 2012 г. — Retractable Technologies/СХВП — Abbott Laboratories (RT)
   (Дело T-371/09) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „RT“ - По-ранна национална словна марка „RTH“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2012/C 200/21
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Retractable Technologies, Inc. (Little Elm, Тексас, САЩ) (представител: адв. K. Dröge)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: първоначално C. Jenewein, впоследствие G. Schneider и D. Walicka)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Abbott Laboratories (Abbot Park, Илинойс, САЩ)

      Предмет

   Жалба срещу решението от 24 юли 2009 г. на четвърти апелативен състав на СХВП (преписка № R 1234/2008-4), свързано с производство по възражение между Abbott Laboratories и Retractable Technologies, Inc.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Retractable Technologies, Inc. да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 282, 21.11.2009 г.


title: Дело T-483/13 P: Решение на Общия съд от 20 юли 2016 г. — Oikonomopoulos/Комисия (Извъндоговорна отговорност — Вреди, причинени от OLAF и от Комисията във връзка с разследване на OLAF — Иск за обезщетение — Искане да се обяви, че някои актове на OLAF не съществуват в правния мир и са недопустими като доказателства пред националните органи — Допустимост — Злоупотреба с власт — Обработване на лични данни — Право на защита)

text:
               5.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 326/21

         Решение на Общия съд от 20 юли 2016 г. — Oikonomopoulos/Комисия
   (Дело T-483/13 P) (1)

   ((Извъндоговорна отговорност - Вреди, причинени от OLAF и от Комисията във връзка с разследване на OLAF - Иск за обезщетение - Искане да се обяви, че някои актове на OLAF не съществуват в правния мир и са недопустими като доказателства пред националните органи - Допустимост - Злоупотреба с власт - Обработване на лични данни - Право на защита))
   (2016/C 326/38)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Athanassios Oikonomopoulos (Атина, Гърция) (представители: първоначално N. Korogiannakis и I. Zarzoura, впоследствие G. Georgios, avocats)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: J. Baquero Cruz и A. Sauka)

      Предмет

   От една страна, искане за обезщетение за вредите, причинени от Комисията и от Европейската служба за борба с измамите (OLAF), и от друга, искане да се обяви, че някои актове на OLAF не съществуват в правния мир и са недопустими като доказателства пред националните органи.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля иска.

               2)

               Осъжда г-н Athanassios Oikonomopoulos да заплати съдебните разноски, включително тези по обезпечителното производство.

      (1)  ОВ C 344, 23.11.2013 г.


title: Дело C-109/17: Преюдициално запитване от Juzgado de Primera Instancia de Cartagena (Испания), постъпило на 3 март 2017 г. — Bankia S.A./Juan Carlos Marí Merino, Juan Pérez Gavilán и María Concepción Marí Merino

text:
               22.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 161/13

         Преюдициално запитване от Juzgado de Primera Instancia de Cartagena (Испания), постъпило на 3 март 2017 г. — Bankia S.A./Juan Carlos Marí Merino, Juan Pérez Gavilán и María Concepción Marí Merino
   (Дело C-109/17)
   (2017/C 161/16)
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Juzgado de Primera Instancia de Cartagena

      Страни в главното производство

      Взискател: Bankia S.A.

      Ответник: Juan Carlos Marí Merino, Juan Pérez Gavilán y María Concepción Marí Merino

      Преюдициални въпроси

               1)

               Следва ли член 11 от Директива 2005/29/ЕИО (1) да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба като действащите разпоредби относно испанското производство за принудително изпълнение върху ипотекиран имот — член 695 и следващите, във връзка с член 552, параграф 1 от LEC — която не предвижда контрол, нито служебен, нито по искане на някоя от страните, за нелоялни търговски практики, тъй като същата затруднява или не допуска съдебен контрол върху договорите или действията, при които такива нелоялни търговски практики може да са налице?

               2)

               Следва ли член 11 от Директива 2005/29/ЕИО да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба като испанската, която не гарантира ефективно спазване на кодекса за поведение от страна на взискателя, в случай че същият реши да не прилага този кодекс — членове 5 и 6, във връзка с член 15, всички тези разпоредби от Real Decreto Ley 6/2012 от 9 март?

               3)

               Следва ли член 11 от Директива 2005/29/ЕИО да се тълкува в смисъл, че не допуска правна уредба като испанската, която не дава на потребителя възможност да поиска в рамките на производството за принудително изпълнение върху ипотекиран имот спазване на кодекса за поведение, по-конкретно що се отнася до даването вместо изпълнение и погасяването на дълга — точка 3 от приложението към Real Decreto Ley 6/2012 от 9 март, Кодекс за добрите практики?

      (1)  Директива 2005/29/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 11 май 2005 година относно нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители на вътрешния пазар и изменение на Директива 84/450/ЕИО на Съвета, Директиви 97/7/EО, 98/27/EО и 2002/65/EО на Европейския парламент и на Съвета, и Регламент (EО) № 2006/2004 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 149, 2005 г., стр. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 14, стр. 260).


title: Дело C-10/12 P: Решение на Съда (втори състав) от 19 декември 2013 г. — Transnational Company „Kazchrome“ AO, ENRC Marketing AG/Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия, Euroalliages (Обжалване — Дъмпинг — Регламент (ЕО) № 172/2008 — Внос на феросилиций, произведен в Китай, Египет, Казахстан, Бившата югославска република Македония и Русия — Частично междинно преразглеждане — Регламент (ЕО) № 384/96 — Член 3, параграф 7 — Известни фактори — Вреди за производството на Съюза — Причинно-следствена връзка)

text:
               22.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/7

         Решение на Съда (втори състав) от 19 декември 2013 г. — Transnational Company „Kazchrome“ AO, ENRC Marketing AG/Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия, Euroalliages
   (Дело C-10/12 P) (1)

   (Обжалване - Дъмпинг - Регламент (ЕО) № 172/2008 - Внос на феросилиций, произведен в Китай, Египет, Казахстан, Бившата югославска република Македония и Русия - Частично междинно преразглеждане - Регламент (ЕО) № 384/96 - Член 3, параграф 7 - Известни фактори - Вреди за производството на Съюза - Причинно-следствена връзка)
   2014/C 52/10
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Transnational Company „Kazchrome“ AO, ENRC Marketing AG (представители: A. Willems и S. De Knop, avocats)

      Друга страна в производството: Съвет на Европейския съюз (представители: J.-P. Hix и G. Berrisch, Rechtsanwalt)

      Встъпили страни в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: H. van Vliet и S. Thomas), Euroalliages (представители: J. Bourgeois, Y. van Gerven и N. McNelis, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Общия съд (втори състав) от 25 октомври 2010 г. по дело Transnational Company „Kazchrome“ и ENRC Marketing/Съвет (T-192/08), с което Общият съд е отхвърлил жалбата за частична отмяна на Регламент (ЕО) № 172/2008 на Съвета от 25 февруари 2008 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито върху вноса на феросилиций, произведен в Китайската народна република, Египет, Казахстан, Бившата югославска република Македония и Русия (ОВ L 55, стр. 6)

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Transnational Company „Kazchrome“ AO и ENRC Marketing AG да заплатят направените във връзка с настоящото производство разноски.

               3.

               Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.

               4.

               Euroalliages понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 65, 3.3.2012 г.


title: Дело C-74/09: Решение на Съда (трети състав) от 15 юли 2010 г. (преюдициално запитване от Cour de cassation, Белгия) — Bâtiments et Ponts Construction SA, WISAG Produktionsservice GmbH, по-рано ThyssenKrupp Industrieservice GmbH/Berlaymont 2000 SA (Обществени поръчки за строителство — Директива 93/37/ЕИО — Член 24 — Основания за изключване — Задължения, свързани с плащането на вноски за социалното осигуряване, както и на данъци и такси — Задължение за регистрация на оферентите, под страх от изключване — „Комисия по регистрация“ и нейните правомощия — Преглед на валидността на удостоверенията, издадени от компетентните органи на държавата членка по установяване на чуждестранните оференти)

text:
               11.9.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 246/6

         Решение на Съда (трети състав) от 15 юли 2010 г. (преюдициално запитване от Cour de cassation, Белгия) — Bâtiments et Ponts Construction SA, WISAG Produktionsservice GmbH, по-рано ThyssenKrupp Industrieservice GmbH/Berlaymont 2000 SA
   (Дело C-74/09) (1)

   (Обществени поръчки за строителство - Директива 93/37/ЕИО - Член 24 - Основания за изключване - Задължения, свързани с плащането на вноски за социалното осигуряване, както и на данъци и такси - Задължение за регистрация на оферентите, под страх от изключване - „Комисия по регистрация“ и нейните правомощия - Преглед на валидността на удостоверенията, издадени от компетентните органи на държавата членка по установяване на чуждестранните оференти)
   2010/C 246/09
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour de cassation

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Bâtiments et Ponts Construction SA, WISAG Produktionsservice GmbH, по-рано ThyssenKrupp Industrieservice GmbH

      Ответник: Berlaymont 2000 SA

      Предмет

   Преюдициално запитване — Cour de cassation (Белгия) — Тълкуване на член 24, втора алинея от Директива 93/37/ЕИО на Съвета от 14 юни 1993 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство (ОВ L 199, стр. 54), както и на членове 49 и 50 ЕО — Възлагане на обществени поръчки — Национална правна уредба, допускаща възлагащият орган, от една страна, да изключи един оферент поради това, че не е регистриран в тази държава, дори ако посоченият оферент е представил съответни удостоверения, издадени от органите на друга държава-членка, и от друга страна, да извърши преглед за валидност на тези удостоверения — Съвместимост на тази правна уредба с посочените по-горе разпоредби на общностното право

      Диспозитив

               1.

               Правото на Съюза трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална правна уредба, която налага на установения в друга държава членка изпълнител на строителство, за целите на възлагането на обществена поръчка в държавата членка на възлагащия орган, задължението да притежава в последната държава членка регистрация, свързана с липсата на основанията за изключване, изброени в член 24, първа алинея от Директива 93/37/ЕИО от 14 юни 1993 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, при условие че такова задължение не възпрепятства, нито забавя участието на изпълнителя на строителство в процедурата за възлагане на съответната обществена поръчка, нито поражда прекомерни административни такси, и има за цел единствено проверката на професионалните качества на заинтересованото лице по смисъла на тази разпоредба.

               2.

               Правото на Съюза трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба, по силата на която проверката на удостоверения, издадени на изпълнител на строителство от друга държава членка от данъчните и социалните органи на последната държава членка, е поверена на орган, различен от възлагащия орган, когато:

                           —

                           този орган се състои в по-голямата си част от лица, назначени от организациите на работодателите и работниците в сектора на строителството в провинцията, в която протича съответната обществена поръчка, и когато

                           —

                           това правомощие включва контрол по същество на валидността на посочените удостоверения.

      (1)  ОВ C 102 от 1.5.2009 г.


title: Дело C-317/11: Преюдициално запитване, отправено от Landesarbeitsgerichts Berlin-Brandenburg (Германия) на 27 юни 2011 г. — Rainer Reimann/Philipp Halter GmbH & Co. Sprengunternehmen KG

text:
               10.9.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/28

         Преюдициално запитване, отправено от Landesarbeitsgerichts Berlin-Brandenburg (Германия) на 27 юни 2011 г. — Rainer Reimann/Philipp Halter GmbH & Co. Sprengunternehmen KG
   (Дело C-317/11)
   2011/C 269/53
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Rainer Reimann

      Ответник: Philipp Halter GmbH & Co. Sprengunternehmen KG

      Преюдициални въпроси

               1.

               Допускат ли член 31 от Хартата на основните права и член 7, параграф 1 от Директива 2003/88/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време разпоредба от националното право като тази на член 13, параграф 2 от Федералния закон за отпуските („Федералния закон за отпуските“,по-нататък наричан „BUrlG“), съгласно която в определени браншове продължителността на годишния минимален отпуск от четири седмици може да бъде намалена по силата на колективен трудов договор?

               2.

               Допускат ли член 31 от Хартата на основните права и член 7, параграф 1 от Директива 2003/88/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време разпоредба от колективен трудов договор като тази, предвидена в рамков колективен трудов договор в областта на строителството („Bundesrahmentarifvertrag Bau“, по-нататък наричан „BRTV-Bau“), съгласно която не възниква право на отпуск за годините, през които поради болест работникът не е получавал брутно възнаграждение в определен размер?

               3.

               При утвърдителен отговор на въпроси 1 и 2:
               Неприложима ли е в този случай разпоредба като тази на член 13, параграф 2 BUrlG?

               4.

               При утвърдителен отговор на въпроси 1 — 3:
               Налице ли са оправдани правни очаквания по отношение на ефикасността на разпоредбата на член 13, параграф 2 BUrlG и на разпоредбите на BRTV-Bau, когато става въпрос за периоди, предхождащи 1 декември 2009 г., датата на влизане в сила на Договора от Лисабон и на Хартата на основните права? Следва ли на страните по BRTV-Bau да бъде предоставен срок, който им позволява те самите да се споразумеят във връзка с друга разпоредба?

      (1)  Директива 2003/88/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време (ОВ L 299, стp. 9, Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 3)


title: Дело T-512/10: Решение на Общия съд от 21 септември 2011 г. — Nike International/СХВП (DYNAMIC SUPPORT) (Марка на Общността — Заявка за словна марка на Общността DYNAMIC SUPPORT — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               29.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 319/18

         Решение на Общия съд от 21 септември 2011 г. — Nike International/СХВП (DYNAMIC SUPPORT)
   (Дело T-512/10) (1)

   (Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността DYNAMIC SUPPORT - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2011/C 319/38
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Nike International Ltd (Beaverton, Орегон, Съединени щати) (представител: M. de Justo Bailey, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител:: D. Botis)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 25 август 2010 г. (преписка R 640/2010-4) относно заявка за регистрация на словен знак DYNAMIC SUPPORT като марка на Общността.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Nike International Ltd да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 346, 18.12.2010 г.


title: Дело C-188/12: Преюдициално запитване, отправено от Consiglio di Stato (Италия) на 23 април 2012 г. — Italia Zuccheri SpA и CO.PRO.B/AGEA и Ministero delle Politiche Agricole, Alimentari e Forestali

text:
               30.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 194/13

         Преюдициално запитване, отправено от Consiglio di Stato (Италия) на 23 април 2012 г. — Italia Zuccheri SpA и CO.PRO.B/AGEA и Ministero delle Politiche Agricole, Alimentari e Forestali
   (Дело C-188/12)
   2012/C 194/21
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Consiglio di Stato

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Italia Zuccheri SpA и Cooperativa Produttori Bieticoli rl (CO.PRO.B)

      Ответници: Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Ministero delle Politiche Agricole, Alimentari e Forestali

      Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли членове 3 и 4 от Регламент (ЕО) № 320/2006 на Съвета от 20 февруари 2006 година (1) и член 4 от Регламент (ЕО) № 968/2006 на Комисията от 27 юни 2006 година (2) да се тълкуват в смисъл, че изразът „производствени съоръжения“ не включва съоръженията, използвани от захарните предприятия за съхранение, обработка или опаковане на захарта за целите на нейното предлагане на пазара и че поради това в случая на съоръжения като силозите е необходимо да се извърши анализ на индивидуална основа, за да се провери дали тези съоръжения са свързани с „производствената линия“ или с други дейности, различни от производството?

               2.

               По-специално, трябва ли член 4 от Регламент № 968/2006 на Комисията от 27 юни 2006 година да се тълкува в смисъл, че съоръжения като силозите, използвани от захарните предприятия за съхранение, обработка или опаковане на захарта изключително за целите на нейното предлагане на пазара, доколкото са независими от производствения цикъл, се включват в съоръженията, посочени в буква в) от същия член, а не в букви а) и б) от него, в съответствие с текста и с целите на Регламент № 320/2006 и на Регламент № 968/2006, по-специално съображение 4 от него?

               3.

               При условията на евентуалност по отношение на членове 3 и 4 от Регламент (ЕО) № 320/2006 на Съвета от 20 февруари 2006 година, нормите от по-висш ранг и принципите на първичното европейско право невалиден ли е член 4 от Регламент (ЕО) № 968/2006 на Комисията от 27 юни 2006 година, ако се тълкува в смисъл, че в съоръженията, посочени в параграф 1, букви а) и б), се включват и съоръженията, които се използват от захарните предприятия за съхранение, обработка или опаковане на захарта за целите на нейното предлагане на пазара, като е очевидно, че целта на Регламент № 320/2006 е да ограничи производствения капацитет на захарното предприятие, а не да му попречи да работи в сектора на самото предлагане на пазара на продукта, като използва захар, получена в рамките на квотите за производство, принадлежащи на други съоръжения или предприятия?

               4.

               При условията на евентуалност спрямо предходното, дали все пак членове 3 и 4 от Регламент (ЕО) № 320/2006 на Съвета от 20 февруари 2006 година и член 4 от Регламент (ЕО) [№ 968/2006] на Комисията от 27 юни 2006 година са валидни с оглед нормите от по-висш ранг и принципите на първичното европейско право, ако се тълкуват в смисъл, че в понятието „производствени съоръжения“ или „пряко свързани с производството“ съоръжения се включват съоръженията, използвани от захарните предприятия за съхранение, обработка или опаковане на захарта за целите на нейното предлагане на пазара?

      (1)  ОВ L 58, стр. 42; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 70, стр. 118.

      (2)  ОВ L 176, стр. 32; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 73, стр. 52.


title: Дело T-208/07: Определение на Първоинстанционния съд от 20 октомври 2008 г. — BOT Elektrownia Bełchatów и др./Комисия (Жалба за отмяна — Директива 2003/87/ЕО — Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове — Национален план на Полша за разпределяне на квоти за емисии за периода 2008-2012 г. — Решение на Комисията при определени условия да не повдига възражения — Компетентност на държавите-членки за индивидуално разпределяне на квотите за емисии — Липса на пряко засягане — Недопустимост)

text:
               20.12.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 327/25

         Определение на Първоинстанционния съд от 20 октомври 2008 г. — BOT Elektrownia Bełchatów и др./Комисия
   (Дело T-208/07) (1)

   (Жалба за отмяна - Директива 2003/87/ЕО - Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове - Национален план на Полша за разпределяне на квоти за емисии за периода 2008-2012 г. - Решение на Комисията при определени условия да не повдига възражения - Компетентност на държавите-членки за индивидуално разпределяне на квотите за емисии - Липса на пряко засягане - Недопустимост)
   (2008/C 327/47)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподатели: BOT Elektrownia Bełchatów S.A. (Rogowiec, Полша), BOT Elektrownia Turów S.A. (Bogatynia, Полша), BOT Elektrownia Opole S.A. (Brzezie, Полша), Elektrownia „Kozienice“ S.A (Świerże Górne, Полша), Elektrownia Połaniec S.A. — Grupa Electrabel Polska (Połaniec, Полша), Elektrownia „Rybnik“ S.A. (Rybnik, Полша), Elektrownia Skawina S.A. (Skawina, Полша), Elektrownia „Stalowa Wola“ S.A. (Stalowa Wola, Полша), Południowy Koncern Energetyczny S.A. (Katowice, Полша), Zespół Elektrowni Dolna Odra S.A. (Nowe Czarnowo, Полша), Zespół Elektrowni Ostrołęka S.A. (Ostrołęka, Полша) и Zespół Elektrowni Pątnów-Adamów-Konin S.A. (Konin, Полша) (представители: B. Krużewski, M. Ciemiński, J. Młot-Schönthaler, N. Dodoo и S. Boullart, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: U. Wölker и D. Lawunmi)

      Встъпили страни в подкрепа на жалбоподателите: Elektrociepłownia „Będzin“ S.A. (Będzin, Полша), Zespół Elektrociepłowni Bydgoszcz S.A. (Bydgoszcz, Полша), Zespół Elektrociepłowni Bytom S.A. (Bytom, Полша), Elektrociepłownia Białystok S.A. (Białystok, Полша), Elektrociepłownia „Gorzów S.A.“ (Gorzów, Полша), Elektrociepłownia Kalisz-Piwonice S.A. (Kalisz, Полша), Elektrociepłownia „Kraków“ S.A. (Cracovie, Полша), Dalkia Łódź S.A. (Łódź, Полша), Dalkia Poznań Zespół Elektrociepłowni S.A. (Poznań, Полша), Elektrociepłownia Tychy S.A. (Tychy, Полша), Zespół Elektrociepłowni Wrocławskich Kogeneracja S.A. (Wrocław, Полша), Elektrociepłownie Wybrzeże S.A. (Gdańsk, Полша), Elektrociepłownia Zabrze S.A. (Zabrze, Полша) и Elektrociepłownia „Zielona Góra“ S.A. (Zielona Góra, Полша) (представители: B. Krużewski, M. Ciemiński, J. Młot-Schönthaler, N. Dodoo и S. Boullart, avocats)
   Предмет
   Искане за отмяна на Решение C (2007) 1295 окончателен на Комисията от 26 март 2007 г. относно националния план за разпределяне на квоти за емисии на парникови газове, нотифициран от Република Полша за периода 2008-2012 г. в съответствие с Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета (ОВ L 275, стр. 32; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 10, стр. 78).
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2)

               BOT Elektrownia Bełchatów S.A., BOT Elektrownia Turów S.A., BOT Elektrownia Opole S.A., Elektrownia „Kozienice“ S.A., Elektrownia Połaniec S.A. — Grupa Electrabel Polska, Elektrownia „Rybnik“ S.A., Elektrownia Skawina S.A., Elektrownia „Stalowa Wola“ S.A., Południowy Koncern Energetyczny S.A., Zespół Elektrowni Dolna Odra S.A., Zespół Elektrowni Ostrołęka S.A. и Zespół Elektrowni Pątnów-Adamów-Konin S.A. понасят направените от тях съдебни разноски, както и тези, направени от Комисията.

               3)

               Elektrociepłownia „Będzin“ S.A., Zespół Elektrociepłowni Bydgoszcz S.A., Zespół Elektrociepłowni Bytom S.A., Elektrociepłownia Białystok S.A., Elektrociepłownia „Gorzów S.A.“, Elektrociepłownia Kalisz-Piwonice S.A., Elektrociepłownia „Kraków“ S.A., Dalkia Łódź S.A., Dalkia Poznań Zespół Elektrociepłowni S.A., Elektrociepłownia Tychy S.A., Zespół Elektrociepłowni Wrocławskich Kogeneracja S.A., Elektrociepłownie Wybrzeże S.A., Elektrociepłownia Zabrze S.A. и Elektrociepłownia „Zielona Góra“ S.A. понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 183, 4.8.2007 г.


title: Дело T-74/17: Жалба, подадена на 6 януари 2017 г. — Danjaq/EUIPO — Formosan (Shaken, not stirred)

text:
               18.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 121/36

         Жалба, подадена на 6 януари 2017 г. — Danjaq/EUIPO — Formosan (Shaken, not stirred)
   (Дело T-74/17)
   (2017/C 121/53)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Danjaq, LLC (Лос Анджелис, Калифорния, Съединени американски щати) (представители: S. Baran и G. Messenger, barristers, D. Stone и A. Dykes, solicitors)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Formosan IP (Оксфорд, Обединено кралство)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „Shaken, not stirred“ — заявка за регистрация № 13 406 343

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO по преписка R 255/2016-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO и встъпилата страна да понесат направените от тях съдебни разноски и да заплатят тези на жалбоподателя.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 4 от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-324/07: Иск, предявен на 28 август 2007 г. — Plant и др./Комисия

text:
               20.10.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 247/38

         Иск, предявен на 28 август 2007 г. — Plant и др./Комисия
   (Дело T-324/07)
   (2007/C 247/62)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищци: Gerry Plant (Varteg Pontypool, Обединеното кралство), Mary Kathleen Plant (Varteg Pontypool, Обединеното кралство), Dennis Jones (Neath, Обединеното кралство), William Meyrick (Swansea, Обединеното кралство), J.G. Evans (Ammanford, Обединеното кралство), David Vivian Austin (Neath, Обединеното кралство), D. Powell (Neath, Обединеното кралство), James Rowland McCann (Neath, Обединеното кралство), D. B. Diplock (Neath, Обединеното кралство), John Phillips (Neath, Обединеното кралство) и Richard Thomas Kingston (Swansea, Обединеното кралство) (представител: W. Graham, Solicitor)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищците

               —

               да се отмени решението на Комисията от 18 юни 2007 г. по дело 37037 — SWSMA,

               —

               да се вземат всички други мерки, които Първоинстанционният съд счита за целесъобразни,

               —

               да се осъди Комисията на Европейските общности да понесе съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Правните основания и основните доводи, изтъкнати от ищците, съответстват на тези, изложени по дело T 318/07, National Association of Licensed Opencast Operators/Комисия


title: Дело C-1/15 SA: Молба за разрешение за налагане на запор, подадена на 12 януари 2015 г. — La Chaine hôtelière La Frontière, Shotef SPRL/Европейска комисия

text:
               2.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 73/20

      Молба за разрешение за налагане на запор, подадена на 12 януари 2015 г. — La Chaine hôtelière La Frontière, Shotef SPRL/Европейска комисия
      (Дело C-1/15 SA)
      (2015/C 073/27)
      Език на производството: френски

         Страни

         Молител: La Chaine hôtelière La Frontière, Shotef SPRL (представител: J. Steyt, avocat)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания на молителя

                  —

                  да се обяви настоящата молба за допустима и основателна,

            след което:

                  —

                  като главно искане да се разреши на молителя да се запази и продължи изпълнението на вече наложените запори и да се наложат други запори върху всички, държани от Европейския съюз/Европейската комисия суми, парични средства, ценности и всякакви предмети, които има или ще има, които дължи или ще дължи, които принадлежат или следва да бъдат предадени на някакво основание и поради някаква причина на Демократична република Конго,

                  —

                  при условията на евентуалност да се разреши на молителя да се запази и продължи изпълнението на вече наложените запори и да се наложат други запори върху всички, държани от Европейския съюз/Европейската комисия суми, парични средства, ценности и всякакви предмети, които има или ще има, които дължи или ще дължи, които принадлежат или следва да бъдат предадени по частноправен договор на Демократична република Конго,

            във всички случаи:

                  —

                  да се осъди Европейския съюз да поеме всички разходи и съдебни разноски.


title: Дело T-724/16 P: Жалба, подадена на 12 октомври 2016 г. от Giorgio Cocchi и Nicola Falcione срещу определението, постановено на 2 август 2016 г. от Съда на публичната служба по дело F-134/11, Cocchi и Falcione/Комисия

text:
               28.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 441/34

      Жалба, подадена на 12 октомври 2016 г. от Giorgio Cocchi и Nicola Falcione срещу определението, постановено на 2 август 2016 г. от Съда на публичната служба по дело F-134/11, Cocchi и Falcione/Комисия
      (Дело T-724/16 P)
      (2016/C 441/40)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподатели: Giorgio Cocchi (Wezembeek-Oppem, Белгия) и Nicola Falcione (Брюксел, Белгия) (представител: S. Orlandi, avocat)

         Друга страна в производството: Европейска комисия

         Искания на жалбоподателя

      Жалбоподателят иска от Общия съд
      да се произнесе по следния начин:

                  —

                  отменя определението на Съда на публичната служба по дело F-134/11, Cocchi и Falcione/Комисия;

            да постанови ново решение, с което:

                  —

                  отменя решението от 9 март 2011 г. относно отхвърлянето на исканията за помощ;

                  —

                  осъжда Комисията да заплати сумата от 22 000 EUR на г-н Falcione и сумата от 35 000 EUR на г-н Cocchi поради претърпените от тях вреди;

                  —

                  осъжда Комисията да заплати съдебните разноски в двете инстанции.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателите изтъкват едно-единствено основание, изведено от грешка при прилагане на правото, която Съдът на публичната служба е допуснал при преценката на интереса на жалбоподателите да продължат производството. Всъщност жалбоподателите имат друг интерес, освен чисто административния такъв за уважаване на тяхната жалба.


title: Дело C-470/07: Иск, предявен на 24 октомври 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция

text:
               22.12.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 315/29

         Иск, предявен на 24 октомври 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция
   (Дело C-470/07)
   (2007/C 315/48)
   Език на производството: гръцки
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: G. Zavvos и N. Yerrell)

      Ответник: Република Гърция
   Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е приела и във всеки случай, като не е съобщила на Комисията необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобрази с Директива 2004/54/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно минималните изисквания за безопасност за тунелите на трансевропейската пътна мрежа, Република Гърция не е изпълнила задълженията, които произтичат за нея от тази директива,

               —

               да се осъди Република Гърция да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи
   Срокът за транспониране на директивата във вътрешното право е изтекъл на 30 април 2004 г.

      (1)  ОВ L 167, 30.4.2004 г., стр. 39.


20150731021616732015/C 270/09522014CJC27020150817BG01BGINFO_JUDICIAL201506118921Дело C-52/14: Решение на Съда (четвърти състав) от 11 юни 2015 г. (преюдициално запитване от Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen — Германия) — Pfeifer & Langen GmbH & Co. KG/Bundesanstalt für Landwirtschaft и Ernährung (Преюдициално запитване — Защита на финансовите интереси на Европейския съюз — Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 — Член 3, параграф 1 — Давностен срок — Dies a quo — Повторни нередности — Прекъсване на давността — Условия — Компетентен орган — Проверявано лице — Действие, свързано с разследването или преследването на нередност — Срок, равен на двукратния давностен срок)
 ---documentbreak--- C2702015BG810120150611BG00098192Решение на Съда (четвърти състав) от 11 юни 2015 г. (преюдициално запитване от Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen — Германия) — Pfeifer & Langen GmbH & Co. KG/Bundesanstalt für Landwirtschaft и Ernährung
   (Дело C-52/14) (
         1
      )
   „(Преюдициално запитване — Защита на финансовите интереси на Европейския съюз — Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 — Член 3, параграф 1 — Давностен срок — Dies a quo — Повторни нередности — Прекъсване на давността — Условия — Компетентен орган — Проверявано лице — Действие, свързано с разследването или преследването на нередност — Срок, равен на двукратния давностен срок)“2015/C 270/09Език на производството: немски
      Запитваща юрисдикция

   Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Pfeifer & Langen GmbH & Co. KG

      Ответник: Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung

      Диспозитив

            1)

            Член 3, параграф 1, трета алинея от Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 на Съвета от 18 декември 1995 година относно защитата на финансовите интереси на Европейските общности трябва да се тълкува в смисъл, че понятието „компетентен орган“ съгласно тази разпоредба означава органът, компетентен съгласно националното право да предприема въпросните действия, свързани с разследване или преследване, като същият може да бъде различен от органа, предоставящ или осъществяващ събирането на неправомерно получени във вреда на финансовите интереси на Европейския съюз суми.

            2)

            Член 3, параграф 1, трета алинея от Регламент № 2988/95 трябва да се тълкува в смисъл, че действия, свързани с разследването или преследването на нередност, са били нотифицирани на „проверяваното лице“ по смисъла на тази разпоредба, когато съвкупност от фактически обстоятелства позволяват да се направи извод, че съответните действия, свързани с разследване или преследване, наистина са били нотифицирани на това лице. При юридическите лица посоченото условие е изпълнено, ако съответното действие наистина е било съобщено на лице, чието поведение може в съответствие с националното право да се вмени на юридическото лице, а дали това е така, следва да се провери от запитващата юрисдикция.

            3)

            Член 3, параграф 1, трета алинея от Регламент № 2988/95 трябва да се тълкува в смисъл, че за да се квалифицира като „действие, свързано с разследване или преследване“ по смисъла на тази разпоредба, съответният акт трябва достатъчно точно да определя операциите, по отношение на които съществуват подозрения за нередности. Това изискване за точност обаче не включва необходимостта този акт да упоменава, че е възможно налагането на санкция или на определена административна мярка. Запитващата юрисдикция следва да провери дали разглежданият в главното производство доклад отговаря на това условие.

            4)

            Член 3, параграф 1, втора алинея от Регламент № 2988/95 трябва да се тълкува в смисъл, че по отношение на връзката във времето между нередностите, необходима за да се счита, че те съставляват „повторно извършена нередност“ по смисъла на посочената разпоредба, се изисква единствено времето, отделящо всяка нередност от предходната, да е по-малко от предвидения в първа алинея от същия параграф давностен срок. Нередности като разглежданите в главното производство във връзка с изчисляването на складираните от производителя количества захар, извършени през различни пазарни години, в резултат от които същият производител е декларирал неправилно посочените количества и поради това определени суми за възстановяването на разходи за складиране са били изплатени неправомерно, по принцип съставляват „повторно извършена нередност“ по смисъла на член 3, параграф 1, втора алинея от Регламент № 2988/95, което следва да се провери от запитващата юрисдикция.

            5)

            Член 3, параграф 1, втора алинея от Регламент № 2988/95 трябва да се тълкува в смисъл, че квалифицирането на съвкупност от нередности като „продължаваща или повторно извършена нередност“ по смисъла на тази разпоредба не е изключено в хипотезата, при която компетентните органи не са подлагали проверяваното лице на редовни и задълбочени проверки.

            6)

            Член 3, параграф 1, четвърта алинея от Регламент № 2988/95 трябва да се тълкува в смисъл, че предвиденият в тази алинея срок започва да тече по отношение на продължаваща или повторно извършена нередност от датата на нейното прекратяване, независимо към кой момент националната администрация е узнала за нередността.

            7)

            Член 3, параграф 1 от Регламент № 2988/95 трябва да се тълкува в смисъл, че действията, свързани с разследване или преследване, приети от компетентен орган и нотифицирани на проверяваното лице в съответствие с третата алинея от този параграф, не водят до прекъсване на предвидения в четвърта алинея от същия параграф срок.

      (
         1
      )	ОВ C 142, 12.5.2014 г.