title: Дело C-440/17: Преюдициално запитване от Finanzgericht Köln (Германия), постъпило на 20 юли 2017 г. — GS/Bundeszentralamt für Steuern

text:
               6.11.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 374/13

         Преюдициално запитване от Finanzgericht Köln (Германия), постъпило на 20 юли 2017 г. — GS/Bundeszentralamt für Steuern
   (Дело C-440/17)
   (2017/C 374/18)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Finanzgericht Köln

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: GS

      Ответник: Bundeszentralamt für Steuern

      Преюдициални въпроси

               I)

               Допуска ли член 49 във връзка с член 54 ДФЕС национална данъчноправна уредба като разглежданата в главното производство, съгласно която чуждестранно дружество майка, чийто едноличен собственик е капиталово дружество със седалище на територията на страната, няма право на освобождаване от данък върху капиталовите доходи за доходите си от дивиденти,
               когато в него притежават дялово участие лица, които не биха имали право на възстановяване или освобождаване, ако получаваха пряко тези доходи, и реализираните от чуждестранното дружество брутни приходи през съответната стопанска година не произтичат от собствена стопанска дейност, и освен това:

                           1.

                           що се отнася до тези приходи, за включването на чуждестранното дружество в съответната структура липсват икономически или други съществени причини, или

                           2.

                           чуждестранното дружество не участва в общия икономически обмен чрез предприятие, организирано в съответствие с неговия предмет на дейност,

                     докато местните дружества майки имат право на освобождаване от данъка върху капиталовите доходи, независимо дали отговарят на посочените условия?

               II)

               Следва ли член 1, параграф 2 от Директивата за дружествата майки и дъщерните дружества (1) да се тълкува в смисъл, че не допуска държава членка да въведе правна уредба, съгласно която чуждестранно дружество майка, чийто едноличен собственик е капиталово дружество със седалище на територията на страната, няма право на освобождаване от данък върху капиталовите доходи за доходите си от дивиденти,
               когато в него притежават дялово участие лица, които не биха имали право на възстановяване или освобождаване, ако получаваха пряко тези доходи, и реализираните от чуждестранното дружество брутни приходи през съответната стопанска година не произтичат от собствена стопанска дейност, и освен това:

                           1.

                           що се отнася до тези приходи, за включването на чуждестранното дружество в съответната структура липсват икономически или други съществени причини, или

                           2.

                           чуждестранното дружество не участва в общия икономически обмен чрез предприятие, организирано в съответствие с неговия предмет на дейност?

      (1)  Директива 2011/96/ЕС на Съвета от 30 ноември 2011 година относно общата система за данъчно облагане на дружества майки и дъщерни дружества от различни държави членки (ОВ L 345, 2011 г., стр. 8); по-рано Директива 90/435/ЕИО на Съвета от 23 юли 1990 година относно общата система за данъчно облагане на дружества майки и дъщерни дружества от различни държави членки (ОВ L 225, 1990 г., стр. 6; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 97).


title: Дело T-584/17: Жалба, подадена на 24 август 2017 г. — Primart/EUIPO — Bolton Cile España (PRIMART Marek Łukasiewicz)

text:
               6.11.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 374/42

         Жалба, подадена на 24 август 2017 г. — Primart/EUIPO — Bolton Cile España (PRIMART Marek Łukasiewicz)
   (Дело T-584/17)
   (2017/C 374/63)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Przedsiębiorstwo Produkcyjno-Handlowe „Primart“ Marek Łukasiewicz (Wołomin, Полша) (представител: J. Skołuda, lawyer)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Bolton Cile España, SA (Мадрид, Испания)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз в червен, бял и тъмносин цвят със словния елемент „Primart Marek Łukasiewicz“ — заявка за регистрация № 13 682 299

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 22 юни 2017 г. по преписка R 1933/2016-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски, включително направените пред апелативния състав.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-350/16 P: Решение на Съда (пети състав) от 13 септември 2017 г. — Salvatore Aniello Pappalardo и др./Европейска комисия (Обжалване — Обща политика в областта на рибарството — Извъндоговорна отговорност на Европейския съюз — Искане за обезщетение — Регламент (ЕО) № 530/2008 — Спешни мерки, приемани от Европейската комисия — Достатъчно съществено нарушение на правна норма — Възможност да се изтъкне това нарушение — Принцип на недопускане на дискриминация — Сила на пресъдено нещо)

text:
               13.11.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 382/24

         Решение на Съда (пети състав) от 13 септември 2017 г. — Salvatore Aniello Pappalardo и др./Европейска комисия
   (Дело C-350/16 P) (1)

   ((Обжалване - Обща политика в областта на рибарството - Извъндоговорна отговорност на Европейския съюз - Искане за обезщетение - Регламент (ЕО) № 530/2008 - Спешни мерки, приемани от Европейската комисия - Достатъчно съществено нарушение на правна норма - Възможност да се изтъкне това нарушение - Принцип на недопускане на дискриминация - Сила на пресъдено нещо))
   (2017/C 382/28)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподатели: Salvatore Aniello Pappalardo, Pescatori La Tonnara Soc. coop., Fedemar Srl, Testa Giuseppe & C. Snc, Pescatori San Pietro Apostolo Srl, Camplone Arnaldo & C. Snc di Camplone Arnaldo & C., Valentino Pesca Sas di Camplone Arnaldo & C. (представители: V. Cannizzaro и L. Caroli, адвокати)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: A. Bouquet и D. Nardi)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда г-н Salvatore Aniello Pappalardo, Pescatori La Tonnara Soc. coop., Fedemar Srl, Testa Giuseppe & C. Snc, Pescatori San Pietro Apostolo Srl, Camplone Arnaldo & C. Snc di Camplone Arnaldo EC и Valentino Pesca Sas di Camplone Arnaldo & C. да заплатят съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 343, 19.9.2016 г.


title: Дело T-650/17: Жалба, подадена на 25 септември 2017 г. — Jinan Meide Casting/Комисия

text:
               6.11.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 374/49

         Жалба, подадена на 25 септември 2017 г. — Jinan Meide Casting/Комисия
   (Дело T-650/17)
   (2017/C 374/74)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Jinan Meide Casting Co. Ltd (Jinan, Китай) (представители: R. Antonini, E. Monard и B. Maniatis, lawyers)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2017/1146 на Комисията от 28 юни 2017 година за повторно налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на резбовани принадлежности за тръбопроводи от ковък чугун с произход от Китайската народна република, произведени от Jinan Meide Castings Co., Ltd. и

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от нарушение на член 2, параграф 7, буква a) от основния регламент (1), като се твърди (i) малък обем продажби извън обичайните търговски условия и (ii) ненадеждни данни за разходите, за да се изключат продажби произволно.
               Жалбоподателят твърди, че определянето на нормалната стойност от Комисията е в нарушение на член 2, параграф 7, буква a) от основния регламент поради две причини.

                           —

                           Първо, според жалбоподателя определянето на нормалната стойност е изопачено от включването на продажбите на продуктови контролни номера („ПКН“), продавани само в много малки количества от производителя от държавата аналог. Жалбоподателят твърди, че е доказал, че цените на такива малки обеми продажби са били ненадеждни, което е довело до неразумно определяне на нормалната стойност. Освен това според него малките обеми продажби не отразяват нормалното поведение на купувачите, произтичат от нормални практики на ценообразуване, вследствие на което не са при обичайни търговски условия и не позволяват коректно сравняване. Според жалбоподателя Комисията е подчертала, че е проучвала дали продажбите са били осъществени при обичайни търговски условия, но не е отговорила на гореспоменатото.

                           —

                           Второ, според жалбоподателя Комисията не е получила надеждни данни за разходите от ПКН от производителя от държавата аналог. Жалбоподателят твърди, че следователно тя е разработила методика за изчисляване на такива данни за разходи, характерни за ПКН, но че в действителност тази методика била обикновена презумпция, че всички сделки на цена под 92,14 % от средната цена на ПКН са били неизгодни, а не проверка на възвращаемостта ПКН от ПКН. Жалбоподателят изтъква, че такова общо предположение е напълно неоснователно и води до произволно изключване на сделки за продажба и неоправдано нарастване на нормалната стойност. Жалбоподателят прави извода, че прилагането на такава методика и ненадеждни данни, за да се изключат произволно продажбите на по-ниска цена от определянето на нормалната стойност, в негов ущърб, нарушава член 2, параграф 7, буква a).

               2.

               Второто правно основание е изведено от нарушение на член 2, параграф 10 от основния регламент и член 2, параграф 4 от Антидъмпинговото споразумение на СТО, както и на принципа на добра администрация, посредством отхвърлянето на корекцията за равнището на търговия, условията за кредитиране, разходите за опаковане и разликите в суровините и производителността, и възлагането на неразумна доказателствена тежест върху жалбоподателя.

                           —

                           Според жалбоподателя всички негови продажби са извършени на крайни потребители, докато производителят от държавата аналог е продавал както на крайни потребители, така и на търговци. Жалбоподателят изтъква, че е представил множество доказателства, установяващи че е имало значителна и постоянна разлика в ценообразуването и че въпреки това Комисията е отхвърлила поисканата корекция за разликите в равнището на търговия.

                           —

                           Жалбоподателят твърди, че Комисията по-нататък и отказала да ревизира изчислението на корекцията за разходите за опаковане, макар че той е представил доказателства, че стойността на корекцията е била погрешна вследствие на употребата на неправилен код за разпределение. Следователно според жалбоподателя Комисията е нарушила задълженията си, като е разпределила общия разход за опаковане към общия оборот, вместо към относителния оборот от продуктите, произведени от самия производител от държавата аналог.

                           —

                           Жалбоподателят твърди по-нататък, че Комисията също така е отказала да направи корекция за кредитни разходи за по-голямата част от продажбите от производителя от държавата аналог. Според жалбоподателя той е доказал, че представените доказателства противоречат на първоначалната позиция на Комисията, състояща се в това да не извърши такава корекция, и вместо да направи правилните изводи относно нуждата да се извършват корекции в условията на кредитиране, Комисията в нарушение на своите задължения е направила корекция за единствен конкретен клиент.

                           —

                           Накрая, според жалбоподателя Комисията е признала, че е имало разлики между използваните суровини и производителността на производителя от държавата аналог и тази на жалбоподателя, но е отказала да приложи каквито и да било корекции, които да отчитат тези разлики. Жалбоподателят твърди, че в това отношение Комисията по-конкретно не е взела предвид изявленията на самия производител от държавата аналог, които доказвали наличието на тези разлики и имали въздействие върху сравнимостта на цените.

                           —

                           Според жалбоподателя Комисията освен това е възложила неразумна доказателствена тежест върху Jinan в нарушение на задълженията ѝ по член 2, параграф 10 от основния регламент, член 2, параграф 4 от Антидъмпинговото споразумение и на принципа на добра администрация, във връзка с всяка от поисканите корекции, споменати по-горе.

               3.

               Третото правно основание е изведено от нарушение на член 2, параграф 7, буква a), на член 2, параграф 10, на член 2, параграф 10, буква a) и на член 2, параграф 11 от основния регламент, чрез изчисление на дъмпинговия марж за видове продукти, които нямат съответствие.

                           —

                           Жалбоподателят изтъква, че като е определила нормалната стойност за видове продукти, които нямат съответствие, въз основа на средната нормална стойност, коригирана със стойността на продуктовите разлики, които са определени на база разликата между износните цени, прилагани от жалбоподателя, Комисията е възприела неразумна методика за определяне на нормалната стойност, в нарушение на член 2, параграф 7, буква a) от основния регламент. Според жалбоподателя това се основава на предположението, че пазарната стойност на разликите във физическите характеристики е отразена в износните цени, докато в действителност износните цени на видовете продукти, които имат съответствие, използвани като заместител, отразяват, въз основа на констатациите на Комисията, дъмпинга поне отчасти. Според жалбоподателя методиката включва предположение, че износът на въпросните видове продукти, които нямат съответствие, е на цени на равнище, съответстващо точно на същия марж както този, който е установен за видовете продукти, които имат съответствие. Жалбоподателят счита това предположение за неразумно и непроверимо.

                           —

                           Жалбоподателят по-нататък твърди, че като е възприета методика, която води до предположение за дъмпинг за видовете продукти, които нямат съответствие, на същото равнище като за видовете продукти, които имат съответствие, полученият накрая дъмпингов марж не отразява в пълна степен дъмпинга, упражняван в противоречие с член 2, параграф 11 от основния регламент.

               4.

               Четвъртото правно основание е изведено от нарушение на член 3, параграфи 1, 2 и 3 от основния регламент поради това, че Комисията е използвала неточни данни за вноса или от нарушение на член 3 и член 9, параграфи 4 и 5 от основния регламент поради това, че е наложила мита на жалбоподателя, без да е установила наличието на вреда или причинно-следствена връзка.

                           —

                           Освен ако Общият съд приеме, че обжалваният регламент включва посредством препратка констатациите за вредата и причинно-следствената връзка, съдържащи се в отменения регламент (2), жалбоподателят твърди, че с оглед на факта че отмененият регламент е бил отменен като цяло по отношение на него, обжалваният регламент налага антидъмпингови мита върху вноса от жалбоподателя, без да се вземат предвид изискванията, предвидени за елементите, различни от дъмпинга. Според жалбоподателя това води, наред с останалото, до нарушение на член 9, параграф 4 от основния регламент, тъй като окончателно антидъмпингово мито е наложено, без да е установена вреда или причинно-следствена връзка, и на член 9, параграф 5 от основния регламент, тъй като окончателно антидъмпингово мито е наложено на източник, за който не е установено да е причинил вреда. Жалбоподателят изтъква, че при липсата на каквато и да било констатация за вреда в регламент, който съществува по отношение на жалбоподателя, Комисията е нарушила и член 3 от основния регламент, който урежда определянето на наличието на вреда. Жалбоподателят твърди освен това, че липсват и мотиви.

                           —

                           При условията на евентуалност жалбоподателят твърди, че Комисията е нарушила член 3, параграфи 1, 2 и 3 от основния регламент, като е използвала неточни данни за вноса. Наистина, според жалбоподателя, за установяването на наличието на вреда Комисията се е основала на данни за вноса, които въз основа на достъпната за Комисията информация несъмнено включват вноса на продукти, които не могат да се считат за съответния продукт. Жалбоподателят твърди, че Комисията въпреки това не е предприела необходимите стъпки, за да провери точността на данните за вноса и да ги поправи, като изключи вноса на продукти, които не могат да се считат за съответния продукт. Жалбоподателят стига до извода, че в резултат на това Комисията е нарушила член 3, параграфи 1, 2 и 3 от основния регламент.

               5.

               Петото правно основание е изведено от нарушение на член 266 ДФЕС и на член 9, параграф 4 от основния регламент от 2009 г., тъй като Съветът, а не Комисията е трябвало да изпълни съдебното решение.

                           —

                           Според жалбоподателя процедурата, предвидена в основния регламент от 2009 г., който според признанието на самата Комисия е бил приложимият закон за новото разследване, изисква налагането на антидъмпингово мито от Съвета, който действа по предложение на Комисията след консултация с консултативния комитет. Жалбоподателят заявява, че тази процедура не е била спазена и следователно обжалваният регламент е приет в нарушение на член 9, параграф 4 от основния регламент от 2009 г. и на член 266 ДФЕС, който изисква институцията, чийто акт е бил отменен, да предприеме необходимите мерки за изпълнение на съдебното решение.

      (1)  Споменаванията на основния регламент се отнасят на първо място до основния регламент от 2009 г. (Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност, OВ L 343, 2009 г., стp. 51 и поправки в OB L 7, 2010 г., стр. 22, OB L 36, 2011 г., стр. 20 и OB L 44, 2016 г., стр. 20) и на второ място — до съответната разпоредба на основния регламент от 2016 г. (Регламент (ЕС) 2016/1036 на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2016 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейския съюз, OВ L 176, 2016 г., стp. 21).

      (2)  Регламент за изпълнение (ЕС) № 430/2013 на Съвета от 13 май 2013 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на резбовани принадлежности за тръбопроводи от ковък чугун с произход от Китайската народна република и Тайланд, и за прекратяване на процедурата по отношение на Индонезия (ОВ L 129, 2013 г., стр. 1).


title: Дело T-510/17: Жалба, подадена на 4 август 2017 г. — Del Valle Ruiz и др./Комисия и ЕСП

text:
               6.11.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 374/35

         Жалба, подадена на 4 август 2017 г. — Del Valle Ruiz и др./Комисия и ЕСП
   (Дело T-510/17)
   (2017/C 374/53)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Antonio Del Valle Ruiz (Мексико Сити, Мексико) и 41 други лица (представители: P. Saini, QC, J. Pobjoy, Barrister и R. Boynton, Solicitor)

      Ответници: Европейска комисия и Единен съвет за преструктуриране (ЕСП)

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               първо, да отмени, решението на Единния съвет за преструктуриране, прието на изпълнителната му сесия от 7 юни 2017 г., с което е одобрена схемата за преструктуриране на Banco Popular Español, S.A., и второ, да отмени решение (ЕС) 2017/1246 (1) на Комисията и да обяви за незаконосъобразни член 18 и член 22 от Регламент (ЕС) № 806/2014 (2);

               —

               да осъди ответниците да платят съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага девет основания.

               1.

               Първото основание е изведено от обстоятелството, че член 18 от Регламент № 806/2014 е незаконосъобразен, тъй като предвидената в него процедура не позволява на акционерите да бъдат изслушани и не позволява осъществяването на съдебен контрол, в нарушение (a) на членове 41, 47 и 48 от Хартата на основните права на Европейския съюз и (б) на принципа на пропорционалност.

               2.

               В рамките на второто основание се твърди, че независимо дали член 18 от Регламент № 806/2014 е незаконосъобразен, съответните обжалвани решения нарушават членове 41, 47 и 48 от Хартата на основните права на Европейския съюз.

               3.

               В рамките на третото основание се твърди, че ЕСП и Комисията нарушават необосновано и несъразмерно правата на собственост на жалбоподателите.

               4.

               В рамките на четвъртото основание се твърди, че ЕСП и Комисията нарушават член 20 от Регламент № 806/2014, тъй като не са осъществили адекватна и независима преценка преди да приемат съответните обжалвани решения.

               5.

               В рамките на петото основание се твърди, че ЕСП и Комисията са нарушили член 18, параграф 1 от Регламент № 806/2014, като са приели за изпълнени предварителните условия, установени в член 18, параграф 1, точки а) и б).

               6.

               В рамките на шестото основание се твърди, че ЕСП и Комисията са нарушили член 21, параграф 1 от Регламент № 806/2014, като са приели за изпълнени условията за упражняване на правомощието за обезценяване или преобразуване на съответните капиталови инструменти.

               7.

               В рамките на седмото основание се твърди, че ЕСП и Комисията са нарушили едно основно процесуално изискване, тъй като не са изложили адекватни мотиви за приемането на съответните обжалвани решения.

               8.

               В рамките на осмото основание се твърди, че когато са взели решение за продажба на стопанската дейност, ЕСП и Комисията не са се съобразили (a) с принципа на пропорционалност и (б) с оправданите правни очаквания на жалбоподателите, като неоснователно са се отклонили от плана за преструктуриране.

               9.

               В рамките на деветото основание се твърди, че членове 18 и 22 от Регламент № 806/2014 нарушават принципите, свързани с делегирането на правомощия.

      (1)  Решение (ЕС) 2017/1246 на Комисията от 7 юни 2017 година за одобряване на схемата за преструктуриране на Banco Popular Español S.A. (нотифицирано под номер С(2017) 4038) (ОВ L 178, 2017 г., стр. 15).

      (2)  Регламент (ЕС) № 806/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 15 юли 2014 година за установяването на еднообразни правила и еднообразна процедура за преструктурирането на кредитни институции и някои инвестиционни посредници в рамките на Единния механизъм за преструктуриране и Единния фонд за преструктуриране и за изменение на Регламент (ЕС) № 1093/2010 (ОВ L 225, 2014 г., стр. 1).


title: Дело C-475/16: Определение на председателя на Съда от 17 август 2017 г. — (преюдициално запитване от Protodikeio Rethymnis — Гърция) — Наказателно производство срещу К.

text:
               6.11.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 374/24

         Определение на председателя на Съда от 17 август 2017 г. — (преюдициално запитване от Protodikeio Rethymnis — Гърция) — Наказателно производство срещу К.
   (Дело C-475/16) (1)

   (2017/C 374/35)
   Език на производството: гръцки
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 428, 22.11.2016 г.


title: Дело C-570/15: Решение на Съда (трети състав) от 13 септември 2017 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — Х/Staatssecretaris van Financiën (Преюдициално запитване — Прилагане на схеми за социална сигурност — Работници мигранти — Определяне на приложимото законодателство — Регламент (ЕИО) № 1408/71 — Член 14, параграф 2, буква б), подточка i) — Лице, което е обичайно наето на работа на територията на две или повече държави членки — Лице, което е наето в една държава членка и упражнява част от дейността си в държавата членка на неговото пребиваване)

text:
               13.11.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 382/8

         Решение на Съда (трети състав) от 13 септември 2017 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — Х/Staatssecretaris van Financiën
   (Дело C-570/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Прилагане на схеми за социална сигурност - Работници мигранти - Определяне на приложимото законодателство - Регламент (ЕИО) № 1408/71 - Член 14, параграф 2, буква б), подточка i) - Лице, което е обичайно наето на работа на територията на две или повече държави членки - Лице, което е наето в една държава членка и упражнява част от дейността си в държавата членка на неговото пребиваване))
   (2017/C 382/08)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hoge Raad der Nederlanden

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Х

      Ответник: Staatssecretaris van Financiën

      Диспозитив

   Член 14, параграф 2, буква б), подточка i) от Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социална сигурност на заети лица, самостоятелно заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността, изменен и актуализиран с Регламент (ЕО) № 118/97 на Съвета от 2 декември 1996 г., изменен с Регламент (ЕО) № 592/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 17 юни 2008 г., трябва да се тълкува в смисъл, че лице като разглежданото по главното производство, което е наето на работа от установен на територията на една държава членка работодател и пребивава в друга държава членка, на територията на която през изминалата година е отработило 6,5 % от работните си часове по същото трудово правоотношение, без това да е било предварително съгласувано с работодателя му, не трябва да се счита за обичайно наето на работа на територията на две държави членки по смисъла на тази разпоредба.

      (1)  ОВ C 38, 1.2.2016 г.


title: Дело T-641/17: Иск, предявен на 20 септември 2017 г. — Ferri/ЕЦБ

text:
               13.11.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 382/57

         Иск, предявен на 20 септември 2017 г. — Ferri/ЕЦБ
   (Дело T-641/17)
   (2017/C 382/70)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Ищец: Claudio Ferri (Рим, Италия) (представител: A. Campagnola, avvocato)

      Ответник: Европейска централна банка

      Искания на ищеца

   Ищецът моли Общия съд да установи, че не са били изпълнени надзорните функции, активирани със съобщението от 24 март 2017 г. и след разменената кореспонденция, във връзка с която компетентната служба на ЕЦБ е счела, че не трябва да взема мерки, като е приела че въпросът касае механизмите за самозащита и задължението за надзор по отношение на приемането на критерии за контрол върху дейността на италианските банки.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на иска си ищецът изтъква, че Европейската централна банка не е изпълнила надзорните си функции по отношение на следните аспекти:

               —

               липса на своевременно приемане на разпоредби за прилагане на Законодателен декрет № 72 от 2015 г. и прилагане на Законодателен декрет № 385 от 1993 г., за който е счетено, че продължава да се прилага по силата на друга дейност поради посочената липса на приемане от Banca d’Italia на разпоредби за прилагане.

               —

               неиздаване на разпореждане Banca d’Italia да предприеме действия за адаптиране в рамките на държавната система на правната уредба, която урежда споровете във връзка с налагането на санкции.

               —

               неупражняване на надзор за адекватността на критериите за оценка на ефикасността на банковата система, които понастоящем очевидно са определени във връзка с много сложни и силно структурирани банкови институции, като не са налице гъвкави и адекватни указания.

               —

               неправилни критерии за оценка на адекватността на дейността на Banca di Credito Cooperativo di Frascati, предвид това, че самите тези критерии очевидно са били замислени и оформени за извършване на оценка за адекватност на сложна и силно структурирана банкова система.


title: Съединени дела C-673/15 P—C-676/15 P: Решение на Съда (втори състав) от 20 септември 2017 г. — The Tea Board/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO), Delta Lingerie (Обжалване — Марка на Европейския съюз — Регламент (ЕО) № 207/2009 — Член 8, параграф 1, буква б) — Словни и фигуративни марки, съдържащи словния елемент „darjeeling“ или „darjeeling collection de lingerie“ — Възражение от притежателя на колективни марки на Европейския съюз — Колективни марки, съставени от географското указание „Darjeeling“ — Член 66, параграф 2 — Основна функция — Конфликт със заявки за индивидуални марки — Вероятност от объркване — Понятие — Сходство между стоките или услугите — Критерии за преценка — Член 8, параграф 5)

text:
               13.11.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 382/13

         Решение на Съда (втори състав) от 20 септември 2017 г. — The Tea Board/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO), Delta Lingerie
   (Съединени дела C-673/15 P—C-676/15 P) (1)

   ((Обжалване - Марка на Европейския съюз - Регламент (ЕО) № 207/2009 - Член 8, параграф 1, буква б) - Словни и фигуративни марки, съдържащи словния елемент „darjeeling“ или „darjeeling collection de lingerie“ - Възражение от притежателя на колективни марки на Европейския съюз - Колективни марки, съставени от географското указание „Darjeeling“ - Член 66, параграф 2 - Основна функция - Конфликт със заявки за индивидуални марки - Вероятност от объркване - Понятие - Сходство между стоките или услугите - Критерии за преценка - Член 8, параграф 5))
   (2017/C 382/14)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: The Tea Board (представители: M. Maier и A. Nordemann, Rechtsanwälte)

      Други страни в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) (представител: J. Crespo Carrillo), Delta Lingerie (представители: G. Marchais и P. Martini-Berthon, avocats)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбите.

               2)

               Осъжда The Tea Board да заплати съдебните разноски по главните жалби.

               3)

               Осъжда Delta Lingerie да заплати съдебните разноски по насрещната жалба.

      (1)  ОВ C 106, 21.3.2016 г.


title: Дело C-183/16 P: Решение на Съда (първи състав) от 20 септември 2017 г. — Tilly-Sabco SAS/Европейска комисия, Doux SA (Обжалване — Селско стопанство — Птиче месо — Замразени пилета — Възстановявания при износ — Регламент за изпълнение (ЕС) № 689/2013 за определяне на възстановяването на нула евро — Законосъобразност — Регламент (ЕО) № 1234/2007 — Членове 162 и 164 — Предмет и характер на възстановяванията — Критерии за определяне на размерите им — Компетентност на генералния директор на генерална дирекция (ГД) „Земеделие и развитие на селските райони“ да подпише обжалвания регламент — Злоупотреба с власт — „Комитология“ — Регламент (ЕС) № 182/2011 — Член 3, параграф 3 — Консултация с Управителния комитет за общата организация на селскостопанските пазари — Предоставяне на проекта на регламент за изпълнение по време на срещата на този комитет — Спазване на сроковете — Съществено процесуално нарушение — Отмяна със запазване на правните последици)

text:
               13.11.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 382/19

         Решение на Съда (първи състав) от 20 септември 2017 г. — Tilly-Sabco SAS/Европейска комисия, Doux SA
   (Дело C-183/16 P) (1)

   ((Обжалване - Селско стопанство - Птиче месо - Замразени пилета - Възстановявания при износ - Регламент за изпълнение (ЕС) № 689/2013 за определяне на възстановяването на нула евро - Законосъобразност - Регламент (ЕО) № 1234/2007 - Членове 162 и 164 - Предмет и характер на възстановяванията - Критерии за определяне на размерите им - Компетентност на генералния директор на генерална дирекция (ГД) „Земеделие и развитие на селските райони“ да подпише обжалвания регламент - Злоупотреба с власт - „Комитология“ - Регламент (ЕС) № 182/2011 - Член 3, параграф 3 - Консултация с Управителния комитет за общата организация на селскостопанските пазари - Предоставяне на проекта на регламент за изпълнение по време на срещата на този комитет - Спазване на сроковете - Съществено процесуално нарушение - Отмяна със запазване на правните последици))
   (2017/C 382/22)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Tilly-Sabco SAS (представители: R. Milchior, F. Le Roquais и S. Charbonnel, адвокати)

      Други страни в производството: Европейска комисия (представители: A. Lewis и K. Skelly) и Doux SA

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на Общия съд на Европейския съюз от 14 януари 2016 г., Tilly-Sabco/Комисия (T-397/13, EU:T:2016:8).

               2)

               Отменя Регламент за изпълнение (ЕС) № 689/2013 на Комисията от 18 юли 2013 година за определяне на възстановяванията при износ на птиче месо.

               3)

               Запазва правните последици на Регламент за изпълнение № 689/2013 до влизането в сила на нов акт, предназначен да го замени.

               4)

               Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 211, 13.6.2016 г.


title: Дело C-58/17: Решение на Съда (шести състав) от 18 януари 2018 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Berlin — Германия) — INEOS Köln GmbH/Bundesrepublik Deutschland (Преюдициално запитване — Околна среда — Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Европейския съюз — Директива 2003/87/ЕО — Член 10а — Преходни правила за хармонизираното безплатно разпределяне на квоти за емисии — Период 2013—2020 г. — Решение 2011/278/ЕС — Член 3, буква з) — Понятие „подинсталация с технологични емисии“ — Емисии, дължащи се на изгарянето на недоокислен въглерод — Течни отпадъчни вещества — Изключване)

text:
               5.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 83/6

         Решение на Съда (шести състав) от 18 януари 2018 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Berlin — Германия) — INEOS Köln GmbH/Bundesrepublik Deutschland
   (Дело C-58/17) (1)

   ((Преюдициално запитване - Околна среда - Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Европейския съюз - Директива 2003/87/ЕО - Член 10а - Преходни правила за хармонизираното безплатно разпределяне на квоти за емисии - Период 2013—2020 г. - Решение 2011/278/ЕС - Член 3, буква з) - Понятие „подинсталация с технологични емисии“ - Емисии, дължащи се на изгарянето на недоокислен въглерод - Течни отпадъчни вещества - Изключване))
   (2018/C 083/08)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Verwaltungsgericht Berlin

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: INEOS Köln GmbH

      Ответник: Bundesrepublik Deutschland

      Диспозитив

   Член 3, буква з) от Решение 2011/278/ЕС на Комисията от 27 април 2011 година за определяне на валидни за целия Европейски съюз преходни правила за хармонизираното безплатно разпределяне на квоти за емисии съгласно член 10а от Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална правна уредба като разглежданата в главното производство, която изключва от понятието „подинсталация с технологични емисии“ по смисъла на разпоредбата емисиите на парникови газове, дължащи се на изгарянето на недоокислен въглерод в течно състояние.

      (1)  ОВ C 144, 8.5.2017 г.


title: Дело C-27/18: Иск, предявен на 16 януари 2018 година — Европейска комисия / Република България

text:
               5.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 83/17

         Иск, предявен на 16 януари 2018 година — Европейска комисия / Република България
   (Дело C-27/18)
   (2018/C 083/24)
   Език на производството: български

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: J. Samnadda, Й. Маринова, G. von Rintelen, представители)

      Ответник: Република България

      Искания

   Комисията моли Съда:

               —

               да постанови, че тъй като не е приела, не по-късно от 10 април 2016 г., законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобрази с Директива 2014/26/ЕС
                   (1)
                  на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2014 г. относно колективното управление на авторското право и сродните му права и многотериториалното лицензиране на правата върху музикални произведения за използване онлайн на вътрешния пазар (ОВ L 84, от 20.3.2014, стр. 72), или във всеки случай, с неуведомяването на Комисията за такива разпоредби, Република България не е изпълнила задълженията си по член 43, параграф 1 от посочената Директива;

               —

               да наложи на Република България в съответствие c член 260, параграф 3 от ДФЕС, плащане на имуществена санкция c оглед на неизпълнението от нейна страна на задължението си да уведоми Комисията относно мерките за транспониране на Директива 2014/26/ЕС, в размер на 19 121,60 евро на ден, считано от датата на произнасяне на съдебното решение по исковата молба;

               —

               да се осъди Република България да заплати разходите по производството.

      Правни основания и главни доводи

               1.

               Съгласно член 43, параграф 1 от Директива 2014/26/ЕС, държавите-членки са длъжни да въведат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за постигане на съответствие с Директивата, не по-късно от 10 април 2016 г. и незабавно да съобщят за това на Комисията. С оглед на липсата на уведомяване за националните мерки за транспониране на Директивата, Комисията реши да сезира Съда.

               2.

               В своята искова молба Комисията предлага налагане на Република България плащанетo на периодична имуществена санкция в размер на 19 121,60 евро на ден. Размерът на периодичната имуществена санкция е изчислен вземайки в предвид тежестта и продължителността на нарушението, както и възпиращия ефект, с оглед възможността за плащане на тази държава-членка.

      (1)  OB 2014, L 84, стр. 72


title: Дело C-704/17: Преюдициално запитване от Nejvyšší správní soud (Чешка република), постъпило на 15 декември 2017 г. — D. H./Ministerstvo vnitra

text:
               5.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 83/12

         Преюдициално запитване от Nejvyšší správní soud (Чешка република), постъпило на 15 декември 2017 г. — D. H./Ministerstvo vnitra
   (Дело C-704/17)
   (2018/C 083/18)
   Език на производството: чешки

      Запитваща юрисдикция

   Nejvyšší správní soud

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: D. H.

      Ответник: Ministerstvo vnitra

      Преюдициални въпроси

   Допуска ли тълкуването на член 9 от Директива 2013/33/ЕС (1) на Европейския парламент и на Съвета във връзка с членове 6 и 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз национално законодателство, което не позволява на Nejvyšší správní soud (Върховен административен съд) да упражни контрол върху съдебно решение във връзка със задържането на чужденец, след като той е бил освободен?

      (1)  ОВ L 180, 2013 г., стр. 96.


title: Дело C-415/16: Определение на председателя на Съда от 8 декември 2017 г. (преюдициално запитване, отправено от Tribunal Judicial da Comarca do Porto — Португалия) — David Fernando Leal da Fonseca/Varzim Sol — Turismo, Jogo e Animação, SA

text:
               5.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 83/18

         Определение на председателя на Съда от 8 декември 2017 г. (преюдициално запитване, отправено от Tribunal Judicial da Comarca do Porto — Португалия) — David Fernando Leal da Fonseca/Varzim Sol — Turismo, Jogo e Animação, SA
   (Дело C-415/16) (1)

   (2018/C 083/25)
   Език на производството: португалски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 392, 24.10.2016 г.


title: Дело C-277/17: Определение на председателя на Съда от 15 ноември 2017 г. (преюдициално запитване, отправено от Amtsgericht Hannover — Германия) — Heinz-Gerhard Albrecht/TUIfly GmbH

text:
               5.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 83/18

         Определение на председателя на Съда от 15 ноември 2017 г. (преюдициално запитване, отправено от Amtsgericht Hannover — Германия) — Heinz-Gerhard Albrecht/TUIfly GmbH
   (Дело C-277/17) (1)

   (2018/C 083/27)
   Език на производството: немски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 239, 24.7.2017 г.


title: Дело T-869/16: Решение на Общия съд от 23 януари 2018 г. — Wenger/EUIPO — Swissgear (SWISSGEAR) (Марка на Европейския съюз — Производство за обявяване на недействителност — Словна марка на Европейския съюз „SWISSGEAR“ — Абсолютни основания за отказ — Липса на отличителен характер — Описателен характер — Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕС) 2017/1001] — Член 52, параграф 1, буква а) и член 76 от Регламент № 207/2009 [понастоящем член 59, параграф 1, буква а) и член 95 от Регламент 2017/1001])

text:
               5.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 83/20

         Решение на Общия съд от 23 януари 2018 г. — Wenger/EUIPO — Swissgear (SWISSGEAR)
   (Дело T-869/16) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство за обявяване на недействителност - Словна марка на Европейския съюз „SWISSGEAR“ - Абсолютни основания за отказ - Липса на отличителен характер - Описателен характер - Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕС) 2017/1001] - Член 52, параграф 1, буква а) и член 76 от Регламент № 207/2009 [понастоящем член 59, параграф 1, буква а) и член 95 от Регламент 2017/1001]))
   (2018/C 083/31)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Wenger SA (Дьолемон, Швейцария) (представители: K. Ikas и A. Sulovsky, адвокати)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: J. Ivanauskas)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Swissgear Sàrl (Баар, Швейцария) (представител: J. Hacke, адвокат)

      Предмет

   Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 20 септември 2016 г. (преписка R 2098/2015-5), постановено в производство за обявяване на недействителност със страни Swissgear и Wenger

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Wenger SA да понесе, наред с направените от него съдебни разноски, и тези на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) и на Swissgear Sàrl.

      (1)  ОВ C 38, 6.2.2017 г.


title: Дело C-716/17: Преюдициално запитване от Østre Landsret (Дания), постъпило на 22 декември 2017 г. — A

text:
               5.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 83/13

         Преюдициално запитване от Østre Landsret (Дания), постъпило на 22 декември 2017 г. — A
   (Дело C-716/17)
   (2018/C 083/20)
   Език на производството: датски

      Запитваща юрисдикция

   Østre Landsret

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: A

      Преюдициални въпроси

               1)

               Допуска ли член 45 ДФЕС — като се има предвид тълкуването му в решение по дело С-461/11 (1) — правило за съдебна компетентност като това, което е предвидено по датското право и което има за цел да гарантира, че разглеждащият молбата за опрощаване на задължения съд познава и при преценката си може да вземе предвид конкретното социално-икономическо положение, в което длъжникът и семейството му живеят и биха могли да живеят в бъдеще, както и че тази преценка би могла да се извърши по предварително установени критерии, които определят какво може да се счита за приемливо скромен стандарт на живот при опрощаване на задължения?

         Ако отговорът на Съда на въпрос 1 е, че ограничението не може да се счита за обосновано, поставя следния въпрос:

               2)

               Трябва ли член 45 ДФЕС да се тълкува в смисъл, че в случай като разглеждания той има директен ефект в отношенията между частноправните субекти, така че частните кредитори трябва да търпят намаляване или пълна загуба на суми, които им се дължат от установил се в друга държава длъжник?

      (1)  Решение на Съда на Европейския съюз от 8 ноември 2012 г., ECLI:EU:C:2012:704.


title: Дело T-862/16: Определение на Общия съд от 16 януари 2018 г. — fritz-kulturgüter/EUIPO — Sumol + Compal Marcas (fritz-wasser)

text:
               5.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 83/23

         Определение на Общия съд от 16 януари 2018 г. — fritz-kulturgüter/EUIPO — Sumol + Compal Marcas (fritz-wasser)
   (Дело T-862/16) (1)

   (2018/C 083/35)
   Език на производството: немски
   Председателят на осми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 38, 6.2.2017 г.


title: Дело C-463/16: Решение на Съда (девети състав) от 18 януари 2018 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — Stadion Amsterdam CV/Staatssecretaris van Financiën (Преюдициално запитване — Данъчни въпроси — Данък върху добавената стойност (ДДС) — Директива 77/388/ЕИО — Член 12, параграф 3, буква а), трета алинея — Намалена ставка на ДДС — Приложение З, категория 7 — Единна доставка, състояща се от два отделни елемента — Избирателно прилагане на намалена ставка на ДДС по отношение на единия от елементите — Туристическо посещение, наречено „World of Ajax“ — Посещение на музея на AFC Ajax)

text:
               5.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 83/4

         Решение на Съда (девети състав) от 18 януари 2018 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — Stadion Amsterdam CV/Staatssecretaris van Financiën
   (Дело C-463/16) (1)

   ((Преюдициално запитване - Данъчни въпроси - Данък върху добавената стойност (ДДС) - Директива 77/388/ЕИО - Член 12, параграф 3, буква а), трета алинея - Намалена ставка на ДДС - Приложение З, категория 7 - Единна доставка, състояща се от два отделни елемента - Избирателно прилагане на намалена ставка на ДДС по отношение на единия от елементите - Туристическо посещение, наречено „World of Ajax“ - Посещение на музея на AFC Ajax))
   (2018/C 083/05)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hoge Raad der Nederlanden

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Stadion Amsterdam CV

      Ответник: Staatssecretaris van Financiën

      Диспозитив

   Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, изменена с Директива 2001/4/ЕО на Съвета от 19 януари 2001 г., трябва да се тълкува в смисъл, че по отношение на единна доставка като разглежданата в главното производство, съставена от два отделни елемента, единият от които е основен, а другият съпътстващ, за които, ако те бяха предмет на отделни доставки, биха се прилагали различни ставки на ДДС, трябва да се прилага единствено ставката на ДДС, приложима към тази единна доставка, определена в зависимост от основния елемент, дори да е възможно да се идентифицира цената на всеки от елементите, съставляващи общата цена, която потребителят е платил, за да се ползва от тази доставка.

      (1)  ОВ C 410, 7.11.2016 г.


title: Дело C-570/17 P: Жалба, подадена на 25 септември 2017 г. от Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik GmbH срещу решението на Общия съд (втори състав), постановено на 19 юли 2017 г. по дело T-432/16 — Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik/EUIPO

text:
               12.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 94/2

         Жалба, подадена на 25 септември 2017 г. от Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik GmbH срещу решението на Общия съд (втори състав), постановено на 19 юли 2017 г. по дело T-432/16 — Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik/EUIPO
   (Дело C-570/17 P)
   (2018/C 094/03)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik GmbH (представител: A. Lingenfelser, Rechtsanwalt)

      Друга страна в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост
   С определение от 16 януари 2018 г. Съдът на Европейския съюз (десети състав) отхвърля жалбата и постановява жалбоподателят да понесе направените от него съдебни разноски.


title: Дело T-24/18: Жалба, подадена на 20 януари 2018 г. — adidas International Trading и др./Комисия

text:
               12.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 94/32

         Жалба, подадена на 20 януари 2018 г. — adidas International Trading и др./Комисия
   (Дело T-24/18)
   (2018/C 094/43)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: adidas International Trading BV (Амстердам, Нидерландия), Gabor Footwear GmbH (Розенхайм, Германия), Gabor Shoes AG (Розенхайм), HR Online GmbH (Ознабрюк, Германия), Nike European Operations Netherlands BV (Хилверзум, Нидерландия), Timberland Europe BV (Алмело, Нидерландия), Wolverine Europe BV (Амстердам,), Wolverine Europe Ltd (Лондон, Обединеното кралство) (представители: E. Vermulst и J. Cornelis, lawyers)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени Регламент за изпълнение (ЕО) 2017/1982 на Комисията от 31 октомври 2017 година за повторно налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои обувки с горна част от кожа с произход от Китайската народна република и Виетнам и произведени от Dongguan Luzhou Shoes Co. Ltd, Dongguan Shingtak Shoes Co. Ltd, Guangzhou Dragon Shoes Co. Ltd, Guangzhou Evervan Footwear Co. Ltd, Guangzhou Guangda Shoes Co. Ltd, Long Son Joint Stock Company и Zhaoqing Li Da Shoes Co. Ltd, и за изпълнение на решението на Съда на Европейския съюз по съединени дела C-659/13 и C-34/14; и

               —

               да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски на жалбоподателите.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат пет основания.

               1.

               Според първото основание Европейската комисия не е имала правомощия да приеме обжалвания регламент.

               2.

               Според второто основание възобновяването на процедурата относно обувките и наложеното с обратна сила антидъмпингово мито, чийто срок на валидност е изтекъл, в съответствие с обжалвания регламент:

                           i)

                           е извършено без правно основание, дължи се на явна грешка при прилагането на член 266 ДФЕС и на Основния регламент (1) и по този начин се нарушава член 9, параграф 4 от Основния регламент;

                           ii)

                           е в противоречие с принципите на защита на оправданите правни очаквания, на правна сигурност и на забрана на обратното действие, доколкото жалбоподателите са засегнати от него;

                           iii)

                           се основава на неправилно прилагане на член 266 ДФЕС и на злоупотреба с власт от страна на Европейската комисия, като се нарушава и член 5, параграф 4 ДЕС.

               3.

               С третото основание се твърди, че когато доставчиците на жалбоподателите се облагат с обратна сила с антидъмпинговото мито, като по този начин се предотвратява възстановяването му на жалбоподателите, се нарушава принципът на недопускане на дискриминация.

               4.

               Според четвъртото основание Европейската комисия злоупотребила с власт при преценката на исканията за предоставяне на статут на предприятие, функциониращо в условията на пазарна икономика, или за индивидуално третиране на доставчиците на жалбоподателите, налагайки антидъмпингово мито, и нарушила принципа за недопускане на дискриминация.

               5.

               Според петото основание Европейската комисия не изпълнила задължението си по член 20, параграф 5 от Основния регламент, както и предвиденото в член 296 ДФЕС задължение да изложи мотиви.

      (1)  Регламент (ЕС) 2016/1036 на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2016 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейския съюз (OВ L 176, 2016 г., стp. 21).


title: Дело C-713/17: Преюдициално запитване от Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (Австрия), постъпило на 21 декември 2017 г. — Ahmad Shah Ayubi

text:
               9.4.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 123/8

         Преюдициално запитване от Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (Австрия), постъпило на 21 декември 2017 г. — Ahmad Shah Ayubi
   (Дело C-713/17)
   (2018/C 123/11)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Landesverwaltungsgericht Oberösterreich

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Ahmad Shah Ayubi

      Ответник: Bezirkshauptmannschaft Linz-Land

      Преюдициални въпроси

               1)

               Следва ли член 29 от Директива 2011/95/ЕС (1), с който се установява задължението за държавите членки да предоставят на лицата с признато право международна закрила необходимото социално подпомагане (в държавата членка, където е предоставяна тази закрила), каквото получават собствените им граждани, да се тълкува в смисъл, че тази разпоредба изпълнява развитите в практиката на Съда на Европейския съюз критерии за пряка приложимост?

               2)

               Следва ли член 29 от Директива 2011/95/ЕС да се тълкува в смисъл, че не допуска национална разпоредба, с която социалното подпомагане под формата на помощи за гарантиране на необходимия социален минимум, се предоставят в пълен размер, тоест в същата степен, както и на гражданите на съответната държава членка, единствено на лицата с право на убежище, на които е издадено разрешение за постоянно пребиваване, но се намалява размерът на социалните помощи за гарантиране на необходимия социален минимум на лицата с право на убежище, на които е признато право на временно пребиваване, като с оглед на обхвата на социалното подпомагане по този начин тези лица се приравняват на лица с право на субсидиарна закрила?

      (1)  Директива 2011/95/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 13 декември 2011 година относно стандарти за определянето на граждани на трети държави или лица без гражданство като лица, на които е предоставена международна закрила, за единния статут на бежанците или на лицата, които отговарят на условията за субсидиарна закрила, както и за съдържанието на предоставената закрила (ОВ L 337, 2011 г., стр. 9).


201805250641897342018/C 200/355542015TC20020180611BG01BGINFO_JUDICIAL20180425292911Съединени дела T-554/15 и T-555/15: Решение на Общия съд от 25 април 2018 г. — Унгария/Комисия (Държавни помощи — Помощи, предоставени по силата на унгарски Закон № XCIV от 2014 г. относно приноса на предприятията от тютюневата промишленост към здравеопазването — Помощи в резултат на изменение от 2014 г. на унгарския закон от 2008 г. относно хранителната верига и официалния надзор над нея — Данъци с прогресивни данъчни ставки върху годишния оборот — Решение за започване на процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 ДФЕС — Едновременно приемане на разпореждане за преустановяване — Жалба за отмяна — Възможност за отделяне на разпореждането за преустановяване — Правен интерес — Допустимост — Задължение за мотивиране — Пропорционалност — Равно третиране — Право на защита — Принцип на лоялно сътрудничество — Член 11, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 659/1999)
 ---documentbreak--- C2002018BG2910120180425BG0035291291Решение на Общия съд от 25 април 2018 г. — Унгария/Комисия
   (Съединени дела T-554/15 и T-555/15) (
         1
      )
   „(Държавни помощи — Помощи, предоставени по силата на унгарски Закон № XCIV от 2014 г. относно приноса на предприятията от тютюневата промишленост към здравеопазването — Помощи в резултат на изменение от 2014 г. на унгарския закон от 2008 г. относно хранителната верига и официалния надзор над нея — Данъци с прогресивни данъчни ставки върху годишния оборот — Решение за започване на процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 ДФЕС — Едновременно приемане на разпореждане за преустановяване — Жалба за отмяна — Възможност за отделяне на разпореждането за преустановяване — Правен интерес — Допустимост — Задължение за мотивиране — Пропорционалност — Равно третиране — Право на защита — Принцип на лоялно сътрудничество — Член 11, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 659/1999)“2018/C 200/35Език на производството: унгарски
      Страни

      Жалбоподател: Унгария (представители: M. Fehér и G. Koós)

      Ответник: Европейска комисия (представители: L. Flynn, P.-J. Loewenthal и K. Talabér-Ritz)

      Предмет

   Искане на основание член 263 ДФЕС за частична отмяна, от една страна, на Решение C(2015) 4805 окончателен на Комисията от 15 юли 2015 година относно държавна помощ SA.41187 (2015/NN) — Унгария — Принос на предприятията от тютюневата промишленост към здравеопазването (OВ C 277, 2015 г., стр. 24), и от друга страна, на Решение C(2015) 4808 окончателен на Комисията от 15 юли 2015 година относно държавна помощ SA.40018 (2015/C) (ex 2014/NN) — Изменение от 2014 г. на унгарската такса за инспекция на хранителната верига (OВ C 277, 2015 г., стр. 12)

      Диспозитив

            1)

            Отхвърля жалбите.

            2)

            Осъжда Унгария да заплати съдебните разноски.

      (
         1
      )	ОВ C 398, 30.11.2015 г.


201805250481897162018/C 200/602452018TC20020180611BG01BGINFO_JUDICIAL20180416474821Дело T-245/18: Жалба, подадена на 16 април 2018 г. — Benavides Torres/Съвет
 ---documentbreak--- C2002018BG4710120180416BG0060471482Жалба, подадена на 16 април 2018 г. — Benavides Torres/Съвет
   (Дело T-245/18)2018/C 200/60Език на производството: английски
      Страни

      Жалбоподател: Antonio José Benavides Torres (Венесуела) (представители: L. Giuliano и F. Di Gianni, адвокати)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

            —

            да отмени Решение (ОВППС) 2018/90 на Съвета от 22 януари 2018 година за изменение на Решение (ОВППС) 2017/2074 относно ограничителни мерки с оглед на положението във Венесуела и Регламент за изпълнение (ЕС) 2018/88 на Съвета от 22 януари 2018 година за прилагане на Регламент (ЕС) 2017/2063 относно ограничителни мерки с оглед на положението във Венесуела, в частта, която се отнася до жалбоподателя, и

            —

            да осъди Съвета да понесе съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания.

            1.

            Първото основание е изведено от това, че Съветът е нарушил принципа на добра администрация и правото на защита и на ефективна съдебна защита, като не е предоставил в разумен срок достъп до твърдените доказателства в подкрепа на изготвения от него списък.

            2.

            Второто основание е изведено от това, че Съветът е допуснал явна грешка в преценката, като не е доказал, че жалбоподателят, в ролята му на главнокомандващ на Боливарската национална гвардия, е отговорен за твърдените допуснати от същата тежки нарушения на човешките права и за подкопаване на принципите на правовата държава във Венесуела.


201805250701897182018/C 200/367522015TC20020180611BG01BGINFO_JUDICIAL20180426293022Дело T-752/15: Решение на Общия съд от 26 април 2018 г. — European Dynamics Luxembourg et Evropaïki Dynamiki/Комисия (Обществени поръчки за услуги — Процедура за представяне на оферти — Услуги по подкрепа и консултиране за техническия персонал в областта на информатиката IV (STIS IV) — Отхвърляне на офертата на оферент — Задължение за мотивиране — Оферта с необичайно ниска стойност — Критерии за възлагане — Явни грешки в преценката — Извъндоговорна отговорност)
 ---documentbreak--- C2002018BG2920120180426BG0036292302Решение на Общия съд от 26 април 2018 г. — European Dynamics Luxembourg et Evropaïki Dynamiki/Комисия
   (Дело T-752/15) (
         1
      )
   „(Обществени поръчки за услуги — Процедура за представяне на оферти — Услуги по подкрепа и консултиране за техническия персонал в областта на информатиката IV (STIS IV) — Отхвърляне на офертата на оферент — Задължение за мотивиране — Оферта с необичайно ниска стойност — Критерии за възлагане — Явни грешки в преценката — Извъндоговорна отговорност)“2018/C 200/36Език на производството: гръцки
      Страни

      Жалбоподател: European Dynamics Luxembourg SA (Люксембург, Люксембург) и Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Атина, Гърция) (представители: M. Sfyri, C.-N. Dede и D. Papadopoulou, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално S. Delaude, A. Kyratsou и S. Lejeune, впоследствие S. Delaude, A. Kyratsou и A. Katsimerou)

      Предмет

   От една страна, искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на решение на Комисията от 29 октомври 2015 г., с което е отхвърлена представената от жалбоподателите оферта в рамките на откритата процедура за представяне на оферти № DIGIT/R3/PO/2015/0008, наречена „Услуги по подкрепа и консултиране за техническия персонал в областта на информатиката“ IV (STIS IV) , Партида 3: „Разработване, поддръжка, проектиране и тестване на решения за уеб инфраструктура и информационна система“ и от друга страна, искане на основание член 286 ДФЕС за обезщетение за вредите, които жалбоподателите твърдят, че са претърпели в резултат на това решение

      Диспозитив

            1)

            Отхвърля жалбата.

            2)

            Осъжда European Dynamics Luxembourg SA и Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE да заплатят съдебните разноски.

      (
         1
      )	ОВ C 68, 22.2.2016 г.


201805250541897082018/C 200/612462018TC20020180611BG01BGINFO_JUDICIAL20180416484811Дело T-246/18: Жалба, подадена на 16 април 2018 г. — Moreno Pérez/Съвет
 ---documentbreak--- C2002018BG4810120180416BG0061481481Жалба, подадена на 16 април 2018 г. — Moreno Pérez/Съвет
   (Дело T-246/18)2018/C 200/61Език на производството: английски
      Страни

      Жалбоподател: Maikel José Moreno Pérez (Венесуела) (представители: L. Giuliano и F. Di Gianni, адвокати)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

            —

            да отмени Решение (ОВППС) 2018/90 на Съвета от 22 януари 2018 година за изменение на Решение (ОВППС) 2017/2074 относно ограничителни мерки с оглед на положението във Венесуела и Регламент за изпълнение (ЕС) 2018/88 на Съвета от 22 януари 2018 година за прилагане на Регламент (ЕС) 2017/2063 относно ограничителни мерки с оглед на положението във Венесуела, в частта, която се отнася до жалбоподателя, и

            —

            да осъди Съвета да понесе съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания.

            1.

            Първото основание е изведено от това, че Съветът е нарушил принципа на добра администрация и правото на защита и на ефективна съдебна защита, като не е предоставил в разумен срок достъп до твърдените доказателства в подкрепа на изготвения от него списък.

            2.

            Второто основание е изведено от това, че Съветът е допуснал явна грешка в преценката, като не е доказал, че жалбоподателят, в ролите му на председател и на бивш заместник председател на Върховния съд на Венесуела, е подкрепил и улеснил действията и политиката на правителството, които са подкопали демокрацията и принципите на правовата държава във Венесуела, и е отговорен за действията и декларациите, направени в злоупотреба на правомощията на парламента.


201805250411896982018/C 200/371332016TC20020180611BG01BGINFO_JUDICIAL20180424303121Съединени дела T-133/16 —T-136/16: Решение на Общия съд от 24 април 2018 г. — Caisse régionale de crédit agricole mutuel Alpes Provence и др./ЕЦБ (Икономическа и парична политика — Пруденциален надзор над кредитните институции — Член 4, параграф 1, буква д) и параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1024/2013 — Лице, което действително управлява дейността на кредитна институция — Член 13, параграф 1 от Директива 2013/36/ЕС и член L. 511-13, втора алинея от френския паричен и финансов кодекс — Принцип на несъвместяване на председателството на ръководния орган на кредитна институция в рамките на надзорната му функция с функцията на главен изпълнителен директор в същата институция — Член 88, параграф 1, буква д) от Директива 2013/36 и член L. 511-58 от френския паричен и финансов кодекс)
 ---documentbreak--- C2002018BG3010120180424BG0037301312Решение на Общия съд от 24 април 2018 г. — Caisse régionale de crédit agricole mutuel Alpes Provence и др./ЕЦБ
   (Съединени дела T-133/16 —T-136/16) (
         1
      )
   „(Икономическа и парична политика — Пруденциален надзор над кредитните институции — Член 4, параграф 1, буква д) и параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1024/2013 — Лице, което действително управлява дейността на кредитна институция — Член 13, параграф 1 от Директива 2013/36/ЕС и член L. 511-13, втора алинея от френския паричен и финансов кодекс — Принцип на несъвместяване на председателството на ръководния орган на кредитна институция в рамките на надзорната му функция с функцията на главен изпълнителен директор в същата институция — Член 88, параграф 1, буква д) от Директива 2013/36 и член L. 511-58 от френския паричен и финансов кодекс)“2018/C 200/37Език на производството: френски
      Страни

      Жалбоподател по дело T-133/16: Caisse régionale de crédit agricole mutuel Alpes Provence (Екс-ан-Прованс, Франция) (представители: P. Mele и H. Savoie, avocats)

      Жалбоподател по дело T-134/16: Caisse régionale de crédit agricole mutuel Nord Midi-Pyrénées (Алби, Франция) (представители: P. Mele и H. Savoie, avocats)

      Жалбоподател по дело T-135/16: Caisse régionale de crédit agricole mutuel Charente-Maritime Deux-Sèvres (Сент, Франция) (представители: P. Mele и H. Savoie, avocats)

      Жалбоподател по дело T-136/16: Caisse régionale de crédit agricole mutuel Brie Picardie (Амиен, Франция) (представители: P. Mele и H. Savoie, avocats)

      Ответник: Европейска централна банка (представители: A. Karpf и C. Hernández Saseta, подпомагани от A. Heinzmann, avocat)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: V. Di Bucci, K.-P. Wojcik и A. Steiblytė)

      Предмет

   Жалби с правно основание член 263ДФЕС и с предмет отмяна на решенията на ЕЦБ, съответно,
   ECB/SSM/2016 969500TJ5KRTCJQWXH05/98,
   ECB/SSM/2016 969500TJ5KRTCJQWXH05/100,
   ECB/SSM/2016 969500TJ5KRTCJQWXH05/101 и
   ECB/SSM/2016 969500TJ5KRTCJQWXH05/99 от 29 януари 2016 г., приети на основание член 4, параграф 1, буква д) от Регламент (ЕС) № 1024/2013 на Съвета от 15 октомври 2013 година за възлагане на Европейската централна банка на конкретни задачи относно политиките, свързани с пруденциалния надзор над кредитните институции (ОВ L 287, 2013 г., стр. 63), член 93 от Регламент (ЕС) № 468/2014 на ЕЦБ от 16 април 2014 година за създаване на рамката за сътрудничество в единния надзорен механизъм между ЕЦБ и националните компетентни органи и с определените на национално равнище органи (Рамков регламент за ЕНМ) (ОВ L 141, 2014 г., стр. 1) и членове L. 511 13, L. 511 52, L. 511 58, L. 612 23 1 и R. 612 29 3 от френския паричен и финансов кодекс

      Диспозитив

            1)

            Отхвърля жалбите.

            2)

            Caisse régionale de crédit agricole mutuel Alpes Provence, Caisse régionale de crédit agricole mutuel Nord Midi-Pyrénées, Caisse régionale de crédit agricole mutuel Charente-Maritime Deux-Sèvres и Caisse régionale de crédit agricole mutuel Brie Picardie понасят собствените си съдебни разноски, както и тези на Европейската централна банка (ЕЦБ).

            3)

            Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.

      (
         1
      )	ОВ C 175, 17.5.2016 г.


201805250451897242018/C 200/381902016TC20020180611BG01BGINFO_JUDICIAL20180426313221Дело T-190/16: Решение на Общия съд от 26 април 2018 г. — Azarov/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки, приети с оглед на положението в Украйна — Замразяване на средства — Списък на лицата, образуванията и органите, спрямо които се прилага замразяването на финансови средства и икономически ресурси — Включване на името на жалбоподателя — Право на защита — Принцип на добра администрация — Злоупотреба с власт — Право на собственост — Право на свободна стопанска инициатива — Явна грешка в преценката)
 ---documentbreak--- C2002018BG3110120180426BG0038311322Решение на Общия съд от 26 април 2018 г. — Azarov/Съвет
   (Дело T-190/16) (
         1
      )
   „(Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки, приети с оглед на положението в Украйна — Замразяване на средства — Списък на лицата, образуванията и органите, спрямо които се прилага замразяването на финансови средства и икономически ресурси — Включване на името на жалбоподателя — Право на защита — Принцип на добра администрация — Злоупотреба с власт — Право на собственост — Право на свободна стопанска инициатива — Явна грешка в преценката)“2018/C 200/38Език на производството: немски
      Страни

      Жалбоподател: Mykola Yanovych Azarov (Киев, Украйна) (представители: G. Lansky и A. Egger, avocats)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: J.-P. Hix и F. Naert,)

      Предмет

   Жалба на основание на член 263 ДФЕС, с която се иска отмяната на Решение (ОВППС) 2016/318 на Съвета от 4 март 2016 година за изменение на Решение 2014/119/ОВППС относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на ситуацията в Украйна (ОВ L 60, 2016 г., стр. 76) и на Регламент за изпълнение (ЕС) 2016/311 на Съвета от 4 март 2016 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 208/2014 относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Украйна (OВ L 60, 2016 г., стр. 1), доколкото името на жалбоподателя е включено в списъка на лицата, образуванията и органите, спрямо които се прилагат тези ограничителни мерки

      Диспозитив

            1)

            Отхвърля жалбата.

            2)

            Осъжда Mykola Yanovych Azarov да заплати съдебните разноски.

      (
         1
      )	ОВ C 222, 20.6.2016 г.


201805250731897212018/C 200/467632016TC20020180611BG01BGINFO_JUDICIAL20180412363722Дело T-763/16: Решение на Общия съд от 12 април 2018 г. — PY/EUCAP Sahel Niger (Арбитражна клауза — Персонал на международните мисии на Европейския съюз — Спорове относно трудови договори — Производства по вътрешно разследване — Закрила на пострадалите лица при съобщаване за случаи на тормоз — Договорна отговорност)
 ---documentbreak--- C2002018BG3620120180412BG0046362372Решение на Общия съд от 12 април 2018 г. — PY/EUCAP Sahel Niger
   (Дело T-763/16) (
         1
      )
   „(Арбитражна клауза — Персонал на международните мисии на Европейския съюз — Спорове относно трудови договори — Производства по вътрешно разследване — Закрила на пострадалите лица при съобщаване за случаи на тормоз — Договорна отговорност)“2018/C 200/46Език на производството: френски
      Страни

      Ищец: PY (представители: S. Rodrigues и A. Tymen, avocats)

      Ответник: EUCAP Sahel Niger (Ниамей, Нигер) (представители: E. Raoult и M. Vicente Hernandez, avocats)

      Предмет

   Искане на основание член 272 ДФЕС да бъде осъдена EUCAP Sahel Niger да заплати на ищеца обезщетение за вредите, които е претърпял поради нарушение на договорни задължения от страна на EUCAP Sahel Niger

      Диспозитив

            1)

            Осъжда EUCAP Sahel Niger да заплати на PY сумата от 10000 EUR.

            2)

            Отхвърля иска в останалата му част.

            3)

            Осъжда EUCAP Sahel Niger да понесе, освен направените от нея съдебни разноски, три четвърти от разноските, направени от PY.

      (
         1
      )	ОВ C 6, 9.1.2017 г.


201805250671897122018/C 200/392482016TC20020180611BG01BGINFO_JUDICIAL20180425323211Дело T-248/16: Решение на Общия съд от 25 април 2018 г. — Walfood/EUIPO — Romanov Holding (CHATKA) (Марка на Европейския съюз — Производство за обявяване на недействителност — Фигуративна марка на Европейския съюз „CHATKA“ — По-ранна международна фигуративна марка „CHATKA“ — Относително основание за отказ — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (EО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (EС) 2017/1001) — Реално използване на по-ранната марка — Член 57, параграфи 2 и 3) от Регламент № 207/2009 (понастоящем член 64, параграфи 2 и 3 от Регламент 2017/1001)
 ---documentbreak--- C2002018BG3210120180425BG0039321321Решение на Общия съд от 25 април 2018 г. — Walfood/EUIPO — Romanov Holding (CHATKA)
   (Дело T-248/16) (
         1
      )
   „(Марка на Европейския съюз — Производство за обявяване на недействителност — Фигуративна марка на Европейския съюз „CHATKA“ — По-ранна международна фигуративна марка „CHATKA“ — Относително основание за отказ — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (EО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (EС) 2017/1001) — Реално използване на по-ранната марка — Член 57, параграфи 2 и 3) от Регламент № 207/2009 (понастоящем член 64, параграфи 2 и 3 от Регламент 2017/1001)“2018/C 200/39Език на производството: френски
      Страни

      Жалбоподател: Walfood SA (Люксембург, Люксембург) (представител: E. Cornu, avocat)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: J. Crespo Carrillo)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Romanov Holding, SL (Ла Моралея, Испания) (представители: S. García Cabezas и R. Fernández Iglesias, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу решение на пети апелативен състав на EUIPO от 21 март 2016 г. (преписка R 150/2015-5), постановено в производство за обявяване на недействителност със страни Romanov Holding и Walfood

      Диспозитив

            1)

            Отхвърля жалбата.

            2)

            Осъжда Walfood SA да заплати съдебните разноски.

      (
         1
      )	ОВ C 270, 25.7.2016 г.


201805250231897602018/C 200/243022017CJC20020180611BG01BGINFO_JUDICIAL20180412191911Дело C-302/17: Решение на Съда (шести състав) от 12 април 2018 г. (преюдициално запитване от Krajský súd v Bratislave — Словакия) — PPC Power a.s./Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky, Daňový úrad pre vybrané daňové subjekty (Преюдициално запитване — Околна среда — Директива 2003/87/ЕО — Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове — Цели — Безплатно разпределяне на квоти — Национална правна уредба, предвиждаща облагане за прехвърлени и неизползвани квоти)
 ---documentbreak--- C2002018BG1910120180412BG0024191191Решение на Съда (шести състав) от 12 април 2018 г. (преюдициално запитване от Krajský súd v Bratislave — Словакия) — PPC Power a.s./Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky, Daňový úrad pre vybrané daňové subjekty
   (Дело C-302/17) (
         1
      )
   „(Преюдициално запитване — Околна среда — Директива 2003/87/ЕО — Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове — Цели — Безплатно разпределяне на квоти — Национална правна уредба, предвиждаща облагане за прехвърлени и неизползвани квоти)“2018/C 200/24Език на производството: словашки
      Запитваща юрисдикция

   Krajský súd v Bratislave

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: PPC Power a.s.

      Ответници: Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky, Daňový úrad pre vybrané daňové subjekty

      Диспозитив

   Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба като разглежданата в главното производство, която облага със ставка от 80 % от стойността им разпределените безплатно квоти за емисии на парникови газове, които са били продадени или не са били използвани от предприятията, обхванати от схемата за търговия с квоти за емисии на парникови газове.
   (
         1
      )	ОВ C 269, 14.8.2017 г.


201805250741897222018/C 200/478312016TC20020180611BG01BGINFO_JUDICIAL20180424373711Дело T-831/16: Решение на Общия съд от 24 април 2018 г. — Kabushiki Kaisha Zoom/EUIPO — Leedsworld („ZOOM“) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Европейския съюз „ZOOM“ — По-ранни фигуративна и словна марки на Европейския съюз „ZOOM“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Сходство на стоките — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)
 ---documentbreak--- C2002018BG3710120180424BG0047371371Решение на Общия съд от 24 април 2018 г. — Kabushiki Kaisha Zoom/EUIPO — Leedsworld („ZOOM“)
   (Дело T-831/16) (
         1
      )
   „(Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Европейския съюз „ZOOM“ — По-ранни фигуративна и словна марки на Европейския съюз „ZOOM“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Сходство на стоките — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)“2018/C 200/47Език на производството: английски
      Страни

      Жалбоподател: Kabushiki Kaisha Zoom (Токио, Япония) (представител: M. de Arpe Tejero, avocat)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: A. Folliard-Monguiral, K. Sidat Humphreys и D. Walicka)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO: Leedsworld, Inc. (Ню Кенсингтън, Пенсилвания, Съединените щати)

      Предмет

   Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 7 септември 2016 г. (преписка R 1235/2015-5), постановено в производство по възражение между Kabushiki Kaisha Zoom и Leedsworld

      Диспозитив

            1)

            Отменя решението на пети апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 7 септември 2016 г. (преписка R 1235/2015-5), постановено в производство по възражение между Kabushiki Kaisha Zoom и Leedsworld, Inc.

            2)

            Отхвърля жалбата в останалата част.

            3)

            Осъжда EUIPO да заплати съдебните разноски.

      (
         1
      )	ОВ C 22, 23.1.2017 г.


201805250321897502018/C 200/253232017CJC20020180611BG01BGINFO_JUDICIAL20180412192022Дело C-323/17: Решение на Съда (седми състав) от 12 април 2018 г. (преюдициално запитване от High Court (Irlande) — Ирландия) — People Over Wind, Peter Sweetman/Coillte Teoranta (Преюдициално запитване — Околна среда — Директива 92/43/ЕИО — Опазване на естествените местообитания — Специални защитени зони — Член 6, параграф 3 — Предварителна проверка, за да се определи дали е необходимо да се извърши оценка на въздействието на план или на проект върху специална защитена зона — Мерки, които могат да бъдат взети предвид за тази цел)
 ---documentbreak--- C2002018BG1920120180412BG0025192202Решение на Съда (седми състав) от 12 април 2018 г. (преюдициално запитване от High Court (Irlande) — Ирландия) — People Over Wind, Peter Sweetman/Coillte Teoranta
   (Дело C-323/17) (
         1
      )
   „(Преюдициално запитване — Околна среда — Директива 92/43/ЕИО — Опазване на естествените местообитания — Специални защитени зони — Член 6, параграф 3 — Предварителна проверка, за да се определи дали е необходимо да се извърши оценка на въздействието на план или на проект върху специална защитена зона — Мерки, които могат да бъдат взети предвид за тази цел)“2018/C 200/25Език на производството: английски
      Запитваща юрисдикция

   High Court (Irlande)

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: People Over Wind, Peter Sweetman

      Ответник: Coillte Teoranta

      Диспозитив

   Член 6, параграф 3 от Директива 92/43/ЕИО на Съвета от 21 май 1992 година за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна трябва да се тълкува в смисъл, че за да се определи дали е необходимо впоследствие да се извършва подходяща оценка на въздействието на даден план или проект върху съответната територия, не следва във фазата на предварителната проверка да се вземат предвид мерките за избягване или намаляване на вредните последици от плана или проекта върху тази територия.
   (
         1
      )	ОВ C 277, 21.8.2017 г.


title: Дело C-441/17: Решение на Съда (голям състав) от 17 април 2018 г. — Европейска комисия/Република Полша (Неизпълнение на задължения от държава членка — Околна среда — Директива 92/43/ЕИО — Опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна — Член 6, параграфи 1 и 3 — Член 12, параграф 1 — Директива 2009/147/ЕО — Опазване на дивите птици — Членове 4 и 5 — Територия от „Натура 2000“ „Puszcza Białowieska“ (Беловежка гора) — Изменение на плана за управление на горите — Увеличаване на обема на дърводобива — План или проект, който не е непосредствено необходим за управлението на територията и може да окаже значително влияние върху нея — Подходяща оценка на въздействието върху територията — Отрицателно влияние върху територията — Ефективно прилагане на мерките за опазване — Последици за местата за размножаване и почивка на защитените видове)

text:
201805250121897542018/C 200/264412017CJC20020180611BG01BGINFO_JUDICIAL20180417202121Дело C-441/17: Решение на Съда (голям състав) от 17 април 2018 г. — Европейска комисия/Република Полша (Неизпълнение на задължения от държава членка — Околна среда — Директива 92/43/ЕИО — Опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна — Член 6, параграфи 1 и 3 — Член 12, параграф 1 — Директива 2009/147/ЕО — Опазване на дивите птици — Членове 4 и 5 — Територия от „Натура 2000“„Puszcza Białowieska“ (Беловежка гора) — Изменение на плана за управление на горите — Увеличаване на обема на дърводобива — План или проект, който не е непосредствено необходим за управлението на територията и може да окаже значително влияние върху нея — Подходяща оценка на въздействието върху територията — Отрицателно влияние върху територията — Ефективно прилагане на мерките за опазване — Последици за местата за размножаване и почивка на защитените видове)
 ---documentbreak--- C2002018BG2010120180417BG0026201212Решение на Съда (голям състав) от 17 април 2018 г. — Европейска комисия/Република Полша
   (Дело C-441/17) (
         1
      )
   „(Неизпълнение на задължения от държава членка — Околна среда — Директива 92/43/ЕИО — Опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна — Член 6, параграфи 1 и 3 — Член 12, параграф 1 — Директива 2009/147/ЕО — Опазване на дивите птици — Членове 4 и 5 — Територия от „Натура 2000“„Puszcza Białowieska“ (Беловежка гора) — Изменение на плана за управление на горите — Увеличаване на обема на дърводобива — План или проект, който не е непосредствено необходим за управлението на територията и може да окаже значително влияние върху нея — Подходяща оценка на въздействието върху територията — Отрицателно влияние върху територията — Ефективно прилагане на мерките за опазване — Последици за местата за размножаване и почивка на защитените видове)“2018/C 200/26Език на производството: полски
      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: C. Hermes, H. Krämer, K. Herrmann и E. Kružíková)

      Ответник: Република Полша (представители: J. Szyszko, министър на околната среда, както и B. Majczyna и D. Krawczyk, подпомагани от K. Tomaszewski, ekspert)

      Диспозитив

            1)

            Република Полша не е изпълнила задълженията си:

                     —

                     по член 6, параграф 3 от Директива 92/43/ЕИО на Съвета от 21 май 1992 година за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна, изменена с Директива 2013/17/ЕС на Съвета от 13 май 2013 г., тъй като е одобрила приложение към плана за управление на горите в Горско стопанство Бяловежа, без да се увери, че това приложение няма да има отрицателно влияние върху целостта на територия от значение за Общността и специална защитена зона PLC200004 Puszcza Białowieska,

                     —

                     по член 6, параграф 1 от Директива 92/43, изменена с Директива 2013/17, и по член 4, параграфи 1 и 2 от Директива 2009/147/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 30 ноември 2009 година относно опазването на дивите птици, изменена с Директива 2013/17, тъй като не е определила необходимите мерки за опазване, които отговарят на екологичните изисквания за типовете естествени местообитания, посочени в приложение I към Директива 92/43, изменена с Директива 2013/17, видовете, посочени в приложение II към същата директива, видовете птици, посочени в приложение I към Директива 2009/147, изменена с Директива 2013/17, и редовно срещащите се мигриращи видове, непосочени в последното приложение, за които са предназначени територия от значение за Общността и специална защитена зона PLC200004 Puszcza Białowieska,

                     —

                     по член 12, параграф 1, букви а) и г) от Директива 92/43, изменена с Директива 2013/17, тъй като не е осигурила строга защита на сапроксилните бръмбари — Buprestis splendens, Cucujus cinnaberinus, Phryganophilus ruficollis и Pytho kolwensis, посочени в приложение IV към същата директива, а именно не е забранила умишленото им убиване, обезпокояването им, нито пък повреждането или унищожаването на местата им за размножаване на територията на Горско стопанство Бяловежа, и

                     —

                     по член 5, букви б) и г) от Директива 2009/147, изменена с Директива 2013/17, тъй като не е осигурила защита на видовете птици, посочени в член 1 от същата директива, а именно на врабчовата кукумявка (Glaucidium passerinum), пернатоногата кукумявка (Aegolius funereus), белогръбия кълвач (Dendrocopos leucotos) и трипръстия кълвач (Picoides tridactylus), като по-специално не се е уверила, че тези видове няма да бъдат убивани или обезпокоявани през периода на размножаване и отглеждане на малките, а гнездата и яйцата им няма да бъдат умишлено унищожавани, увреждани или премествани на територията на Горско стопанство Бяловежа.

            2)

            Осъжда Република Полша да заплати съдебните разноски.

      (
         1
      )	ОВ C 338, 9.10.2017 г.


201805250621897412018/C 200/632482018TC20020180611BG01BGINFO_JUDICIAL20180416494911Дело T-248/18: Жалба, подадена на 16 април 2018 г. — Cabello Rondón/Съвет
 ---documentbreak--- C2002018BG4910120180416BG0063491491Жалба, подадена на 16 април 2018 г. — Cabello Rondón/Съвет
   (Дело T-248/18)2018/C 200/63Език на производството: английски
      Страни

      Жалбоподател: Diosdado Cabello Rondón (Венесуела) (представители: L. Giuliano и F. Di Gianni, адвокати)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

            —

            да отмени Решение (ОВППС) 2018/90 на Съвета от 22 януари 2018 година за изменение на Решение (ОВППС) 2017/2074 относно ограничителни мерки с оглед на положението във Венесуела и Регламент за изпълнение (ЕС) 2018/88 на Съвета от 22 януари 2018 година за прилагане на Регламент (ЕС) 2017/2063 относно ограничителни мерки с оглед на положението във Венесуела, в частта, която се отнася до жалбоподателя, и

            —

            да осъди Съвета да понесе съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания.

            1.

            Първото основание е изведено от това, че Съветът е нарушил принципа на добра администрация и правото на защита и на ефективна съдебна защита, като не е предоставил в разумен срок достъп до твърдените доказателства в подкрепа на изготвения от него списък.

            2.

            Второто основание е изведено от това, че Съветът е допуснал явна грешка в преценката като не е доказал, че жалбоподателят е участвал в подкопаването на демокрацията и на принципите на правовата държава във Венесуела.


201805250551897092018/C 200/492072017TC20020180611BG01BGINFO_JUDICIAL20180424383922Дело T-207/17: Решение на Общия съд от 24 април 2018 г. — Senetic/EUIPO — HP Hewlett Packard Group (hp) (Марка на Европейския съюз — Производство за обявяване на недействителност — Фигуративна марка на Европейския съюз „hp“ — Абсолютни основания за отказ — Член 52, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 59, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) 2017/1001) — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 207/2009 (понастоящем член 7, параграф 1, буква в) от Регламент 2017/1001) — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 (понастоящем член 7, параграф 1, буква б) от Регламент 2017/1001) — Недобросъвестност — Член 52, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 (понастоящем член 59, параграф 1, буква б) от Регламент 2017/1001)
 ---documentbreak--- C2002018BG3820120180424BG0049382392Решение на Общия съд от 24 април 2018 г. — Senetic/EUIPO — HP Hewlett Packard Group (hp)
   (Дело T-207/17) (
         1
      )
   „(Марка на Европейския съюз — Производство за обявяване на недействителност — Фигуративна марка на Европейския съюз „hp“ — Абсолютни основания за отказ — Член 52, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 59, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) 2017/1001) — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 207/2009 (понастоящем член 7, параграф 1, буква в) от Регламент 2017/1001) — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 (понастоящем член 7, параграф 1, буква б) от Регламент 2017/1001) — Недобросъвестност — Член 52, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 (понастоящем член 59, параграф 1, буква б) от Регламент 2017/1001)“2018/C 200/49Език на производството: английски
      Страни

      Жалбоподател: Senetic S.A. (Катовице, Полша) (представител: M. Krekora, avocat)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: L. Rampini)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: HP Hewlett Packard Group LLC (Хюстън, Тексас, Съединените щати) (представители: T. Raab и C. Tenkhoff, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 1 февруари 2017 г. (преписка R 1001/2016-5), постановено в производство за обявяване на недействителност със страни Senetic и HP Hewlett Packard Group

      Диспозитив

            1)

            Отхвърля жалбата.

            2)

            Осъжда Senetic S.A. да заплати съдебните разноски.

      (
         1
      )	ОВ C 168, 29.5.2017 г.


201805250561897102018/C 200/502082017TC20020180611BG01BGINFO_JUDICIAL20180424393911Дело T-208/17: Решение на Общия съд от 24 април 2018 г. — Senetic/EUIPO — HP Hewlett Packard Group (HP) (Марка на Европейския съюз — Производство за обявяване на недействителност — Фигуративна марка на Европейския съюз „HP“ — Абсолютни основания за отказ — Член 52, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 59, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) 2017/1001) — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 207/2009 (понастоящем член 7, параграф 1, буква в) от Регламент 2017/1001) — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 (понастоящем член 7, параграф 1, буква б) от Регламент 2017/1001) — Недобросъвестност — Член 52, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 (понастоящем член 59, параграф 1, буква б) от Регламент 2017/1001)
 ---documentbreak--- C2002018BG3910120180424BG0050391391Решение на Общия съд от 24 април 2018 г. — Senetic/EUIPO — HP Hewlett Packard Group (HP)
   (Дело T-208/17) (
         1
      )
   „(Марка на Европейския съюз — Производство за обявяване на недействителност — Фигуративна марка на Европейския съюз „HP“ — Абсолютни основания за отказ — Член 52, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 59, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) 2017/1001) — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 207/2009 (понастоящем член 7, параграф 1, буква в) от Регламент 2017/1001) — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 (понастоящем член 7, параграф 1, буква б) от Регламент 2017/1001) — Недобросъвестност — Член 52, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 (понастоящем член 59, параграф 1, буква б) от Регламент 2017/1001)“2018/C 200/50Език на производството: английски
      Страни

      Жалбоподател: Senetic S.A. (Катовице, Полша) (представител: M. Krekora, avocat)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: L. Rampini)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: HP Hewlett Packard Group LLC (Хюстън, Тексас, Съединените щати) (представители: T. Raab и C. Tenkhoff, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 1 февруари 2017 г. (преписка R 1001/2016-5), постановено в производство за обявяване на недействителност със страни Senetic и HP Hewlett Packard Group

      Диспозитив

            1)

            Отхвърля жалбата.

            2)

            Осъжда S.A. да заплати съдебните разноски.

      (
         1
      )	ОВ C 168, 29.5.2017 г.


201805250461897142018/C 200/512132017TC20020180611BG01BGINFO_JUDICIAL20180425404011Дело T-213/17: Решение на Общия съд от 25 април 2018 г. — Romantik Hotels & Restaurants/EUIPO — Hotel Preidlhof (ROMANTIK) (Марка на Европейския съюз — Производство за обявяване на недействителност — Словна марка на Европейския съюз „ROMANTIK“ — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Липса на отличителен характер, придобит чрез използване — Член 7, параграф 1, буква б) и параграф 3 от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 7, параграф 1, буква б) и параграф 3 от Регламент (ЕС) 2017/1001)
 ---documentbreak--- C2002018BG4010120180425BG0051401401Решение на Общия съд от 25 април 2018 г. — Romantik Hotels & Restaurants/EUIPO — Hotel Preidlhof (ROMANTIK)
   (Дело T-213/17) (
         1
      )
   „(Марка на Европейския съюз — Производство за обявяване на недействителност — Словна марка на Европейския съюз „ROMANTIK“ — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Липса на отличителен характер, придобит чрез използване — Член 7, параграф 1, буква б) и параграф 3 от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 7, параграф 1, буква б) и параграф 3 от Регламент (ЕС) 2017/1001)“2018/C 200/51Език на производството: немски
      Страни

      Жалбоподател: Romantik Hotels & Restaurants AG (Франкфурт на Майн, Германия) (представители: S. Hofmann и W. Göpfert, адвокат)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: M. Lenz и D. Hanf)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Hotel Preidlhof GmbH (Натурно, Италия) (представител: A. Wittwer, адвокат)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 3 февруари 2017 г. (преписка R 1257/2016-4) относно производство за обявяване на недействителност между Hotel Preidlhof и Romantik Hotels & Restaurants

      Диспозитив

            1)

            Отхвърля жалбата.

            2)

            Осъжда Romantik Hotels & Restaurants AG да заплати съдебните разноски.

      (
         1
      )	ОВ C 168, 29.5.2017 г.