title: Дело T-643/11: Жалба, подадена на 15 декември 2011 г. — Crown Equipment (Suzhou) и Crown Gabelstapler/Съвет

text:
               18.2.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 49/31

         Жалба, подадена на 15 декември 2011 г. — Crown Equipment (Suzhou) и Crown Gabelstapler/Съвет
   (Дело T-643/11)
   2012/C 49/56
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Crown Equipment (Suzhou) Co. Ltd (Suzhou, Китай) и Crown Gabelstapler GmbH & Co. KG (Roding, Германия) (представители: K. Neuhaus, H. Freund и B. Ecker, avocats)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат Общия съд:

               —

               да обяви жалбата за допустима;

               —

               да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) № 1008/2011 (1) на Съвета, доколкото той се отнася до жалбоподателите;

               —

               да осъди ответника да заплати направените от него съдебни разноски и съдебните разноски, направени от жалбоподателите.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат три правни основания.

               1.

               Първо правно основание, изведено от твърдението за нарушаване на правото на защита на жалбоподателите, доколкото ответникът определено не е взел предвид части от становищата на жалбоподателите.

               2.

               Второ правно основание, изведено от твърдение за нарушение на член 11, параграф 2 и член 3, параграфи 2, 6 и 7 от Регламент (ЕО) № 1225/2009 (2) на Съвета, доколкото ответникът е основал своите изводи относно вредата и причинната връзка върху няколко фактически грешки. Ответникът е основал изводите си върху факти, противоположни на посочените в обжалвания регламент:

                           —

                           на първо място, що се отнася до относителното развитие на показателите за вреда „производство“ и „обем на продажбите“ спрямо потреблението на Съюза;

                           —

                           на второ място, що се отнася до развитието на рентабилността на промишлеността на Съюза;

                           —

                           на трето място, що се отнася до развитието на продажните цени на промишлеността на Съюза.

               3.

               Трето правно основание, изведено от твърдение за нарушение на член 11, параграф 2 и член 3, параграфи 2, 6 и 7 от Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета, доколкото ответникът е основал своите изводи относно вредата и причинната връзка върху явни грешки в преценката или не е успял да предостави достатъчни мотиви. Ответникът е допуснал явни грешки в преценката:

                           —

                           на първо място, като извършил оценка на показателите за вреда абстрактно, вместо във връзка с развитието на търсенето;

                           —

                           на второ място, като негласно се основал на пазарните дялове в качеството на главен показател за причинна връзка, въпреки факта, че пазарните дялове не са разкривали ясна тенденция и са се развивали в разрез с другите фактори за вреда, които Съветът приел за важни.

         При всяко положение, ответникът е допуснал процедурна грешка, тъй като обжалваният регламент не съдържа обяснения относно очевидното въздействие на свиването на търсенето върху вредата, за която се твърди, че е била претърпяна от промишлеността на Съюза.

      (1)  Регламент за изпълнение (ЕС) № 1008/2011 на Съвета от 10 октомври 2011 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на ръчни колички за палети и основните им части с произход от Китайската народна република, приложимо и към вноса на ръчни колички за палети и основните им части, доставяни от Тайланд, независимо от това дали са декларирани с произход от Тайланд, след преразглеждане с оглед изтичане на срока на действие съгласно член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1225/2009 (ОВ L 268, стр. 1).

      (2)  Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (ОВ L 343, стр. 51).


title: Дело C-17/08 P: Жалба, подадена на 17 януари 2008 г. от Firma MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor срещу решението на Първоинстанционния съд (първи състав), постановено на 8 ноември 2007 г. по дело T-459/05, MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

text:
               29.3.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 79/18

         Жалба, подадена на 17 януари 2008 г. от Firma MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor срещу решението на Първоинстанционния съд (първи състав), постановено на 8 ноември 2007 г. по дело T-459/05, MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
   (Дело C-17/08 P)
   (2008/C 79/31)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor (представител: W. Göpfert, Rechtsanwalt)
   Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени обжалваното съдебно решение, доколкото с него с него се отхвърлят исканията, направени в рамките на обжалването пред Първоинстанционния съд,

               —

               да се отмени решението на втори апелативен състав от 19 октомври 2005 г. по преписка № R 1059/2004-2 и

               —

               да се осъди ответникът да заплати разноските по обжалването.

         Правни основания и основни доводи
   Жалбоподателят се основава на погрешното тълкуване на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламента относно марката на Общността, направено от Първоинстанционният съд в обжалваното съдебно решение.
   Това погрешно тълкуване води до неправилен резултат — отхвърляне на заявката за регистрация на словна марка на Общността „manufacturing score card“. По-специално Първоинстанционният съд не само направил погрешна преценка по отношение на съдържанието, но и много погрешно тълкуване на изискванията, свързани с отличителните белези и с необходимостта от запазване на знака за свободно ползване, определени от Съда по отношение на заявката за марка на Общността и съответните потребители.
   Първоинстанционният съд недопустимо бил разчленил посочената в заявката комбинация от думи на съставните й части и въз основа на това отхвърлил годността й да бъде обект на защита. Подобно разделяне не отговаряло обаче на преценката и тълкуването, които се правели от съответния „нормален“ потребител при възприемането на марката в нейната цялост. Освен това Първоинстанционният съд неправилно обосновал липсата на отличителни белези и наличието на необходимост от запазване на знака за свободна употреба на това, че съчетанието от думи се състояло от части, които в търговския оборот се използвали обичайно за поясняване на целта и функцията на обозначените услуги. В заявка за марка на Общността „manufacturing score card“, представляваща съчетание от три английски думи, съответните потребители обаче нямало да открият значение, което да става ясно веднага. Следователно необходимото минимално ниво на отличителни белези съгласно член 7, параграф 1 б) РМО било налице и със заявената марка не се описвали характерни особености на стоки или услуги съгласно член 7, параграф 1, буква в) РМО.


title: Дело C-497/07 P: Жалба, подадена на 16 ноември 2007 г. от Philip Morris Products SA срещу решението на Първоинстанционния съд (втори състав), постановено на 12 септември 2007 г. по дело T-140/06, Philip Morris Products/СХВП

text:
               26.1.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/27

         Жалба, подадена на 16 ноември 2007 г. от Philip Morris Products SA срещу решението на Първоинстанционния съд (втори състав), постановено на 12 септември 2007 г. по дело T-140/06, Philip Morris Products/СХВП
   (Дело C-497/07 P)
   (2008/C 22/52)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Philip Morris Products SA (представители: T. van Innis и C. S. Moreau, avocats)

      Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП)
   Искания

               —

               да се отмени обжалваното решение;

               —

               да се осъди Службата да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   В жалбата си жалбоподателят твърди нарушение от Първоинстанционния съд на член 4 и на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (1). В това отношение на първо място той твърди, че Първоинстанционният съд основал съображенията си върху свое предположение, неблагоприятно за категорията марки, към която спадала исканата марка. Всъщност като приел, че потребителите нямали навик да предполагат произхода на стоките въз основа на тяхната форма или на формата на опаковката им, Първоинстанционният съд направил констатация от фактическо естество, която била лишена от каквото и да е научно основание и представяла в невярна светлина човешкото възприемане на знаците изобщо и по-специално на формите.
   На второ място жалбоподателят твърди, че правният анализ на Първоинстанционния съд за възприемането на марката от съответните потребители бил погрешен. От една страна, грешката се дължала на факта, че Първоинстанционният съд разглеждал използването на марката само посредством инкорпорирането й в кутия цигари, докато формата на опаковката за определена стока можело да бъде представена за възприемане от потребителите по много други различни начини, каквито са графичното или триизмерно представяне на марката в рекламни материали. От друга страна, допуснатата грешка в преценката се дължала на обстоятелството, че Първоинстанционният съд свел понятието за марка до частта от нея, която можело да се възприеме от един кандидат купувач в момента непосредствено преди покупката, докато съответните потребители на дадена марка са всички, които могат да имат досег с нея при обикновеното й използване, което намирало израз както по време на промоцията на стоката преди нейното придобиване, така и при използването или консумирането на стоката след придобиването й.
   На трето и последно място, жалбоподателят се позовава на противоречие в мотивите на обжалваното решение.

      (1)  ОВ L 11, 1994 г., стр. 1.


title: Дело F-56/12: Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 26 юни 2013 г. — Buschak/Комисия (Публична служба — Срочно нает служител — Обезщетение за безработица — Вноски в пенсионноосигурителна схема — Просрочена административна жалба)

text:
               31.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/47

         Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 26 юни 2013 г. — Buschak/Комисия
   (Дело F-56/12) (1)

   (Публична служба - Срочно нает служител - Обезщетение за безработица - Вноски в пенсионноосигурителна схема - Просрочена административна жалба)
   2013/C 252/81
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Willy Buschak (Дрезден, Германия) (представител: T. Menssen, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: г-жа B. Eggers и г-н D. Martin)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението на Комисията да не внася вноски за жалбоподателя в национална пенсионноосигурителна схема или в такава на Европейския съюз след прекратяване на договора му като срочно нает служител, докато е бил безработен, и искане за включването му в пенсионноосигурителната схема на Европейския съюз или за прехвърляне на пенсионните му права в националната пенсионноосигурителна схема

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Г-н Buschak понася направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 243, 11.8.2012 г., стр. 34.


title: Дело T-443/13: Жалба, подадена на 20 август 2013 г. — Makhlouf/Съвет

text:
               9.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 325/39

         Жалба, подадена на 20 август 2013 г. — Makhlouf/Съвет
   (Дело T-443/13)
   2013/C 325/66
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Mohammad Makhlouf (Дамаск, Сирия) (представители: C. Rygaert и G. Karouni, avocats)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение 2013/255/ОВППС от 31 май 2013 година относно ограничителни мерки срещу Сирия;

               —

               да осъди Съвета на Европейския съюз да понесе съдебните разноски в изпълнение на член 87 и член 91 от Процедурния правилник на Общия съд.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят излага седем правни основания в подкрепа на своята жалба, които по същество са идентични или подобни на тези, които са изложени в рамките на дело Makhlouf/Съвет, T-383/11 (1).

      (1)  ОВ C 282, 2011 г., стр. 30.


title: Дело T-274/08: Жалба, подадена на 11 юли 2008 г. — Италия/Комисия

text:
               30.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 223/57

         Жалба, подадена на 11 юли 2008 г. — Италия/Комисия
   (Дело T-274/08)
   (2008/C 223/100)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Жалбоподател: Италианска република (представител: S. Fiorentino, avvocato dello Stato)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени Решение на Комисията 2008/396/ЕО (нотифицирано под номер С(2008) 1711) от 30 април 2008 г. за уравняване на счетоводните сметки на разплащателните агенции в държавите-членки относно разходите, финансирани по Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) за финансовата 2007 година.

         Правни основания и основни доводи
   Италианската република оспорва решението, представляващо предмет на настоящото дело, в частта му, в която се начисляват лихвите върху средствата, които се поемат от бюджета на италианската държава по силата на член 32, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1290/05, и по-специално в частта, в която се осчетоводяват лихвите, считано от датата на недължимото плащане, върху сумите, които не са били възстановени в продължение на осем години от произнасянето на първоначалното административно или съдебно заключение, в хипотезата, когато пред националните юрисдикции има висящо съдебно производство, като 50 % от тези суми следва да се поемат от държавата-членка, а останалите 50 % — от бюджета на Общността.
   В подкрепа на жалбата италианското правителство се позовава на нарушение на член 32, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1290/05. Тази разпоредба не трябвало да се тълкува в смисъл, че лихви следва да се начисляват в случай, когато възстановяването се оспорва по съдебен ред, както защото текстът на параграф 5 не предвижда това (за разлика от предвиденото в параграф 1), така и защото датата, от която текат лихвите, може да се определи едва след края на съдебното производство.


title: Дело C-219/14: Преюдициално запитване от Employment Tribunals, Birmingham (Обединено кралство), постъпило на 6 май 2014 г.  — Kathleen Greenfield/The Care Bureau Ltd

text:
               14.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 223/8

         Преюдициално запитване от Employment Tribunals, Birmingham (Обединено кралство), постъпило на 6 май 2014 г. — Kathleen Greenfield/The Care Bureau Ltd
   (Дело C-219/14)
   2014/C 223/11
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   Employment Tribunals, Birmingham

      Страни в главното производство

      Ищец: Kathleen Greenfield

      Ответник: Care Bureau Ltd

      Преюдициални въпроси

               i.

               Следва ли предвиденият в клауза 4, параграф 2 от Рамковото споразумение „принцип pro rata temporis“ да се тълкува в смисъл, че изисква разпоредба от националното право (като правила 13, 13A и 14 от Правилника за работното време) да предвижда, че в случай на увеличение на работното време на наето лице размерът на вече натрупания годишен отпуск трябва да бъде адаптиран пропорционално на новото работно време, в резултат на което работникът, чието работно време е увеличено, би имал право на преизчисляване на придобитото право на отпуск в съответствие с увеличеното работно време?

               ii.

               Следва ли клауза 4, параграф 2 от Рамковото споразумение или член 7 от Директивата (1) за работното време да се тълкуват в смисъл, че не допускат разпоредба от националното право (като правила 13, 13A и 14 от Правилника за работното време), която предвижда, че в случай на увеличение на работното време на наето лице размерът на вече натрупания годишен отпуск се адаптира пропорционално на новото работно време, в резултат на което работникът, чието работно време е увеличено, би имал право на преизчисляване на придобитото право на отпуск в съответствие с увеличеното работно време?

               iii.

               Ако отговорът на въпрос (i) и/или (ii) е утвърдителен, прилага ли се преизчисляването само към онази част от годината, за която му се полага отпускът и през която наетото лице е работило при увеличено работно време, или се прилага за друг период?

               iv.

               Когато се изчислява периодът на ползвания от работника отпуск, следва ли клауза 4, параграф 2 от Рамковото споразумение или член 7 от Директивата за работното време да се тълкуват в смисъл, че изискват разпоредба от националното право (като правила 13, 13A и 14 от Правилника за работното време) да предвижда различен подход в зависимост от това дали се изчислява финансовото обезщетение за неизползван платен годишен отпуск при прекратяване на договора или се изчислява остатъкът от неизползвания отпуск, когато договорът продължава да е в сила?

               v.

               Ако отговорът на въпрос (iv) е утвърдителен, каква е разликата в подхода, който следва да се възприеме?

      (1)  Директива 2003/88/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време (ОВ, L 299, стр. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 3).


title: Дело T-346/16: Жалба, подадена на 28 юни 2016 г. — CSL Behring/EUIPO — Vivatrex (Vivatrex)

text:
               22.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 305/47

         Жалба, подадена на 28 юни 2016 г. — CSL Behring/EUIPO — Vivatrex (Vivatrex)
   (Дело T-346/16)
   (2016/C 305/64)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: CSL Behring AG (Берн, Швейцария) (представители: M. Best, U. Pfleghar и S. Schäffner, адвокати)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Vivatrex GmbH (Ахен, Германия)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словния елемент „VIVATREX“ — заявка за регистрация № 11 677 788

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 27 април 2016 г. по съединени преписки R 1263/2015-4 и R 1221/2015-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение в неговата цялост, както и решение на отдела по споровете от 30 април 2015 г., постановено в производство по възражение № B 2 241 613, в частта, в която отхвърля възражението,

               —

               да потвърди възражение № B 2 241 613 в неговата цялост,

               —

               да осъди EUIPO и другата страна в производството да заплатят съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение член 8, параграф 2 от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-300/08: Жалба, подадена на 1 август 2008 г. — Hoo Hing/СХВП — Tresplain Investments (Golden Elephant Brand)

text:
               27.9.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 247/21

         Жалба, подадена на 1 август 2008 г. — Hoo Hing/СХВП — Tresplain Investments (Golden Elephant Brand)
   (Дело T-300/08)
   (2008/C 247/41)
   Език на жалбата: английски
   Страни

      Жалбоподател: Hoo Hing Holdings Ltd (Romford, Обединено кралство) (представител: M. Edenborough, Barrister)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в процедурата пред апелативния състав: Tresplain Investments Ltd (Хонг Конг, Китай)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 7 май 2008 година по преписка № R 889/2007-1 доколкото с него се обявява, че основанието за оспорване във връзка с член 51, параграф 1, буква а) от Регламент № 40/94 на Съвета е недопустимо,

               —

               при условията на евентуалност, да се измени Решение на първи апелативен състав на СХВП от 7 май 2008 година по преписка № R 889/2007-1 така, че основанието за оспорване във връзка с член 51, параграф 1, буква а) от Регламент № 40/94 на Съвета да бъде прието за допустимо и основателно,

               —

               да се измени Решение на първи апелативен състав на СХВП от 7 май 2008 година по преписка № R 889/2007-1 така, че основанието за оспорване във връзка с член 51, параграф 1, буква б) от Регламент № 40/94 на Съвета да бъде прието за допустимо и основателно,

               —

               ако решението на първи апелативен състав на СХВП от 7 май 2008 година по преписка R 889/2007-1 бъде изменено в съответствие с поисканото, същото решение да се измени допълнително така, че марка на Общността № 241 810 да бъде обявена за недействителна на едното или евентуално и на двете допълнителни основания, или

               —

               да се разпореди на другата страна в процедурата пред апелативния състав да заплати съдебните разноски. При условията на евентуалност — да се разпореди СХВП и другата страна в процедурата пред апелативния състав да заплатят солидарно съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: Фигуративна марка „Golden Elephant Brand“ за стоки и услуги по клас 30 — регистрация на марка на Общността № 241 810

      Притежател на марката на Общността: Другата страна в процедурата пред апелативния състав

      Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: Жалбоподателят

      Право върху марката на страната, която иска обявяване на недействителността: Нерегистрираната фигуративна марка „GOLDEN ELEPHANT“, която се използва в Обединеното кралство.

      Решение на отдела по заличаването: Отхвърляне на искането за обявяване на недействителност

      Решение на апелативния състав: Отмяна на решението на отдела по заличаване

      Изложени правни основания: Апелативният състав е допуснал грешка като е приел за недопустимо твърдението, основано на член 51, параграф 1, буква а) от Регламент № 40/04 на Съвета, както и като не е обявил за допустимо и основателно възражението срещу регистрацията, основано на член 51, параграф 1, буква б) от Регламент № 40/94 на Съвета.


title: Дело C-177/08: Преюдициално запитване, отправено от Bundesverwaltungsgericht (Германия) на 29 април 2008 г. — Khoshnaw Abdullah/Федерална република Германия

text:
               2.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 197/4

         Преюдициално запитване, отправено от Bundesverwaltungsgericht (Германия) на 29 април 2008 г. — Khoshnaw Abdullah/Федерална република Германия
   (Дело C-177/08)
   (2008/C 197/06)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Bundesverwaltungsgericht
   Страни в главното производство

      Ищец: Khoshnaw Abdullah

      Ответник: Федерална република Германия
   Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли член 11, параграф 1, буква д) от Директива 2004/83/ЕО на Съвета от 29 април 2004 година (1) да се тълкува в смисъл, че — независимо от член 1 C, точка 5, изречение второ от Конвенцията за статута на бежанците от 28 юли 1951 г. (Женевска конвенция за бежанците) — статутът на бежанец се прекратява тогава, когато са престанали да съществуват основателните опасения от преследване на бежанеца по смисъла на член 2, буква в) от директивата, на основание на които е предоставен статут на бежанец, и той няма и други причини за опасения от преследване по смисъла на член 2, буква в) от Директивата 2004/83?

               2.

               Ако отговорът на първия въпрос е отрицателен: дали прекратяването на статута на бежанец съгласно член 11, параграф 1, буква д) от Директива 2004/83/ЕО изисква освен това в страната, чието гражданство има бежанецът

                           а)

                           да е налице субект на закрила по смисъла на член 7, параграф 1 от директивата и в това отношение достатъчно ли е защитата да може да бъде осигурена с помощта на многонационални военни сили,

                           б)

                           бежанецът да не е заплашен от тежко посегателство по смисъла на член 15 от директивата, което води до предоставяне на субсидиарна закрила съгласно член 18 от директивата и/или

                           в)

                           положението със сигурността да е стабилно и общите условия на живот да гарантират жизнения минимум?

               3.

               В положение, при което предходните обстоятелства, въз основа на които на съответното лице е предоставен статут на бежанец, са престанали да съществуват, дали новите, обосноваващи преследване обстоятелства

                           а)

                           трябва да се преценяват съобразно критерия за вероятност за преследване, използван във връзка с предоставянето на статут на бежанец, или в полза на съответното лице трябва да се прилага друг критерий

                           б)

                           трябва да се разглеждат като се отчита смекчаването на тежестта на доказване съгласно член 4, параграф 4 от директивата?

      (1)  ОВ L 304, стр. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 7, стр. 52.


title: Дело T-263/08: Определение на Общия съд от 15 ноември 2011 г. — Becker Flugfunkwerk/СХВП — Harman Becker Automotive Systems (BECKER AVIONIC SYSTEMS) (Марка на Общността — Производство по възражение — Оттегляне на възражението — Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)

text:
               28.1.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 25/51

      Определение на Общия съд от 15 ноември 2011 г. — Becker Flugfunkwerk/СХВП — Harman Becker Automotive Systems (BECKER AVIONIC SYSTEMS)
      (Дело T-263/08) (1)

      (Марка на Общността - Производство по възражение - Оттегляне на възражението - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)
      (2012/C 25/99)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Becker Flugfunkwerk GmbH (Rheinmünster, Германия) (представител: O. Griebenow, avocat)

         Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Folliard-Monguiral)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Harman Becker Automotive Systems GmbH (Karlsbad, Германия)

         Предмет

      Жалба за отмяна на Решение на първи апелативен състав на СХВП от 10 април 2008 г. (преписка R 398/2007-1) относно производство по възражение между Harman Becker Automotive Systems GmbH и Becker Flugfunkwerk GmbH.

         Диспозитив

                  1.

                  Отпаднало е основанието за постановяване на съдебно решение по съществото на жалбата.

                  2.

                  Жалбоподателят понася направените от него съдебни разноски заедно с тези на ответника.

         (1)  ОВ C 223, 30.8.2008 г.


title: Дело C-190/11: Решение на Съда (четвърти състав) от 6 септември 2012 г. (преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof — Австрия) — Daniela Mühlleitner/Ahmad Yusufi, Wadat Yusufi (Съдебна компетентност по граждански и търговски дела — Компетентност при потребителски договори — Регламент (ЕО) № 44/2001 — Член 15, параграф 1, буква в) — Евентуално ограничаване на тази компетентност до договорите, сключени от разстояние)

text:
               17.11.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 355/6

         Решение на Съда (четвърти състав) от 6 септември 2012 г. (преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof — Австрия) — Daniela Mühlleitner/Ahmad Yusufi, Wadat Yusufi
   (Дело C-190/11) (1)

   (Съдебна компетентност по граждански и търговски дела - Компетентност при потребителски договори - Регламент (ЕО) № 44/2001 - Член 15, параграф 1, буква в) - Евентуално ограничаване на тази компетентност до договорите, сключени от разстояние)
   2012/C 355/08
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberster Gerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Daniela Mühlleitner

      Ответници: Ahmad Yusufi, Wadat Yusufi

      Предмет

   Преюдициално запитване — Oberster Gerichtshof — Тълкуване на член 15, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (ОВ L 12, 2001 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74) — Компетентност при потребителски договори — Евентуално ограничаване на тази компетентност до договорите от разстояние

      Диспозитив

   Член 15, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела трябва да се тълкува в смисъл, че не изисква договорът между потребителя и търговеца да е сключен от разстояние.

      (1)  ОВ C 204, 9.7.2011 г.


title: Дело T-230/10: Жалба, подадена на 21 май 2010 г. — Испания/Комисия

text:
               31.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/42

         Жалба, подадена на 21 май 2010 г. — Испания/Комисия
   (Дело T-230/10)
   ()
   2010/C 209/65
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Кралство Испания (представител: M. Muñoz Pérez)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени Решение 2010/152/ЕС на Комисията от 11 март 2010 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА), секция „Гарантиране“, на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР), [нотифицирано под номер C(2010) 1317] (ОВ L 63, стр. 7) в частта, която е предмет на настоящата жалба,

               —

               да се осъди институцията-ответник да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Настоящата жалба е насочена срещу две финансови корекции, направени от Комисията, и се основава на нарушение на разпоредбите на Регламент (ЕО) № 2200/96 на Съвета от 28 октомври 1996 година относно общата организация на пазара на плодове и зеленчуци (1), на Регламент (ЕО) № 1433/2003 на Комисията от 11 август 2003 година за определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 2200/96 на Съвета по отношение на оперативните фондове, оперативните програми и финансовата помощ (2) и на Регламент (ЕО) № 1432/2003 на Комисията от 11 август 2003 година относно определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 2200/96 на Съвета по отношение на условията за признаване на организациите на производители и предварително признаване на групи производители (3), посочени от Комисията в подкрепа на тези корекции.
   По отношение на изключването на недопустимите разходи за екологично управление на опаковането Комисията тълкува член 15, параграф 5 от Регламент № 2200/96 и приложение I към Регламент 1433/2003 в смисъл, че при определянето на стандартните тарифи, за които се полагат помощи, държавите членки трябва да спазват правилото, според което само разходите на организациите на производителите отговарят на условията за отпускане на помощ, както и че следва да се изисква пряко доказателство в това отношение.
   От своя страна Кралство Испания смята, че предвид целта и съдържанието на посочените разпоредби, доказателство за това, че разходите са били коректно изразходвани от организациите на производителите, не се изисква. Освен това и във всеки случай факт е, че организациите на производителите понасят разходите за екологично управление на опаковането, тъй като дистрибуторите събират опаковките посредством намаляване на цената, платена за техните продукти.
   По отношение на пропуски в системата за контрол и признаване на организацията на производителите SAT Royal Комисията смята, че правилото, според което нито един член на дадена организация на производителите не може да притежава повече от 20 % от правата за гласуване трябва да се прилага също и към физическите лица, които са акционери в образувания, които от своя страна са членове на организации на производителите. Кралство Испания смята, че правилото, посочено в член 14, параграф 2 от Регламент № 1432/2003, се прилага само спрямо тези, които са членове на организацията, без да трябва да се анализира съставът на акционерите на образуванията, които са част от организацията на производителите.

      (1)  ОВ L 297 от 21.11.1996 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 20, стр. 29.

      (2)  ОВ L 203 от 12.8.2003 г., стр. 25; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 48, стр. 200.

      (3)  ОВ L 203 от 12.8.2003 г., стр. 18; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 48, стр. 193.


title: Дело T-124/10: Жалба, подадена на 17 март 2010 г. — Lidl Stiftung/СХВП — Vinotasia (VITASIA)

text:
               22.5.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 134/45

         Жалба, подадена на 17 март 2010 г. — Lidl Stiftung/СХВП — Vinotasia (VITASIA)
   (Дело T-124/10)
   2010/C 134/74
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Lidl Stiftung & Co. KG (Некарсулм, Германия) (представители: M. Schaeffer и A. Marx, Rechtsanwälte)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Vinotasia GmbH (Кобленц, Германия)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на четвърти апелативен състав от 14 януари 2010 г. по преписка R 1054/2008-4,

               —

               да се отхвърли подаденото на 30 юни 2006 г. възражение № B 1 027 947 в частта, в която е уважено с решение на отдела по споровете от 30 май 2008 г.,

               —

               да се осъди ответникът да заплати разноските по производствата пред Общия съд на Европейския съюз и пред четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели),

               —

               при условията на евентуалност, да се спре производството до постановяването на окончателно решение по подаденото пред германското Патентно ведомство искане за обявяване на недействителност на по-ранната германска марка „VINOTASIA“, регистрирана под № 302 15 015.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят.

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „VITASIA“ за стоки от класове 29, 30, 31, 32 и 33 (заявка № 4 691 101)

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Vinotasia GmbH

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: германска словна марка „VINOTASIA“, регистрирана под № 302 15 015 за стоки и услуги от класове 32, 33 и 35.

      Решение на отдела по споровете: частично уважава възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 (1), доколкото не съществува вероятност от объркване на конфликтните марки.

      (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1).


title: Дело C-483/14: Преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof (Австрия), постъпило на 31 октомври 2014 г.  — KA Finanz AG/Sparkassen Versicherung AG Vienna Insurance Group

text:
               9.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/17

         Преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof (Австрия), постъпило на 31 октомври 2014 г. — KA Finanz AG/Sparkassen Versicherung AG Vienna Insurance Group
   (Дело C-483/14)
   (2015/C 046/24)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberster Gerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател в ревизионното и ответник в първоинстанционното производство: KA Finanz AG

      Ответник в ревизионното и ищец в първоинстанционното производство: Sparkassen Versicherung AG Vienna Insurance Group

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли член 1, параграф 2, буква д) от Конвенцията за приложимото право към договорните задължения от 1980 г. (наричана по-нататък „КППДЗ“) (1) да се тълкува в смисъл, че изключените от приложното ѝ поле въпроси на „правото на търговските дружества“ обхващат:

                           а)

                           преобразувания като сливания и разделяния, и

                           б)

                           разпоредбата на член 15 от Трета директива 78/855/ЕИО на Съвета от 9 октомври 1978 година, приета на основание член 54, параграф 3, буква ж) от Договора, относно сливанията на акционерни дружества (2), която защитава кредиторите при преобразуване?

               2)

               Същият извод ли следва, ако се прилага член 15 от Директива 2011/35/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 5 април 2011 година относно сливанията на акционерни дружества (3)?

               3)

               При утвърдителен отговор на първия и втория въпрос: изключението по член 1, параграф 2, буква г) от Регламента Рим I (4) — което заменя старата уредба по член 1, параграф 2, буква д) от КППДЗ — води ли до същия извод, или следва да се тълкува по друг начин? Ако е по друг начин, какъв е той?

               4)

               Може ли от първичното европейско право, например свободата на установяване по член 49 ДФЕС, свободното предоставяне на услуги по член 56 ДФЕС или свободното движение на капитали и плащания по член 63 ДФЕС, да бъдат изведени изисквания за стълкновителния режим на сливанията, и в частност изискване по въпроса кое е приложимото право — националното право на държавата на преобразуващото се дружество или националното право на приемащото дружество?

               5)

               При отрицателен отговор на четвъртия въпрос: може ли от вторичното европейско право, например Директива 2005/56/EО на Европейския парламент и на Съвета от 26 октомври 2005 година относно презграничните сливания на дружества с ограничена отговорност (5) или Директива 2011/35/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 5 април 2011 година относно сливанията на акционерни дружества или Шеста директива 82/891/ЕИО на Съвета от 17 декември 1982 година, приета на основание член 54, параграф 3, буква ж) от Договора, относно разделянето на акционерните дружества (6), да бъдат изведени принципи за стълкновителния режим, и в частност изискване по въпроса кое е приложимото право — националното право на държавата на преобразуващото се дружество или националното право на приемащото дружество, или в националните стълкновителни норми може свободно да се определя кое е приложимото материално право в такива случаи?

               6)

               Трябва ли член 15 от Трета директива 78/855/ЕИО на Съвета от 9 октомври 1978 година, приета на основание член 54, параграф 3, буква ж) от Договора, относно сливанията на акционерни дружества да се тълкува в смисъл, че в случай на презгранично сливане емитентът има право спрямо притежателите на ценни книжа, различни от акции и свързани с особени права, и по-специално подчинени облигации, да прекрати правоотношението и да се разплати с носителите на права?

               7)

               Същият извод ли следва, ако се прилага член 15 от Директива 2011/35/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 5 април 2011 година относно сливанията на акционерни дружества?

      (1)  80/934/ЕИО: Конвенция за приложимото право към договорните задължения, открита за подписване в Рим на 19 юни 1980 година (ОВ L 266, стр. 1; публикувана на български език в ОВ L 347, 2007 г., стр. 1).

      (2)  OB L 295, стр. 36; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 42.

      (3)  ОВ L 110, стр. 1.

      (4)  Регламент (ЕО) № 593/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 17 юни 2008 година относно приложимото право към договорни задължения (Рим I) (ОВ L 177, стр. 6 и поправка в ОВ L 309, 2009 г., стр. 87).

      (5)  ОВ L 310, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 2, стр. 107.

      (6)  ОВ L 378, стр. 47; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 50.


title: Дело T-379/09: Жалба, подадена на 24 септември 2009 г. — Италия/Комисия

text:
               21.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/59

         Жалба, подадена на 24 септември 2009 г. — Италия/Комисия
   (Дело T-379/09)
   2009/C 282/110
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Италианска република (представител: F. Arena, avvocato dello Stato)

      Ответник: Комисия на Европейските общности

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение на Комисията C (2009) 5497 от 13 юли 2009 г. относно схеми за държавни помощи № C 6/2004 (ex NN. 70/01) и № C 5/2005 (ex NN 71/04), приведени в действие от Италия в полза на земеделските стопани, отглеждащи култури в парници (освобождаване от акцизите върху газьола, използван за затоплянето на парниците).

               —

               да се осъди Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Италианското правителство обжалва пред Първоинстанционния съд на Европейските общности Решение на Комисията C (2009) 5497 от 13.7.2009 г. относно схеми за държавни помощи № C 6/2004 (ex NN 70/01) и № C 5/2005 (ex NN 71/04), приведени в действие от Италия в полза на земеделските стопани, отглеждащи култури в парници (освобождаване от акцизите върху газьола, използван за затоплянето на парниците).
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква пет правни основания.
   С първото правно основание жалбоподателят твърди, че обжалваното решение нарушава член 87, параграф 1 от Договора за ЕО, тъй като въпросните законови разпоредби, считани за несъвместими с общия пазар държавни помощи, не отговаряли на условието за селективност, както поради това, че е възможно всеки оператор в земеделския сектор да се ползва от намалени акцизни ставки върху предназначения за затоплянето на парниците газьол, така и по силата на това, че са налице съществени различия между отглеждането на култури в парници и отглеждането на открито, където няма производствени разходи за газьол за затопляне.
   С второто правно основание жалбоподателят твърди, че е налице нарушение на член 87, параграф 1 от Договора за ЕО и на основание на това, че въпросните законови разпоредби не нарушават по никакъв начин конкуренцията. В подкрепа на това становище жалбоподателят се позовава на общностните насоки за селскостопанския и горския сектор за периода 2007 — 2013 г., в точка 167 от които изрично се посочва, че частичното или пълното освобождаване от облагане на горивата, предназначени за основна селскостопанска дейност, не може да наруши конкуренцията поради малкия мащаб на земеделските стопанства в Европейския съюз.
   С третото правно основание жалбоподателят изтъква липса на мотиви що се отнася до твърдяното нарушение на конкуренцията.
   С четвъртото правно основание жалбоподателят изтъква нарушение на член 8 от Директива 92/81/ЕО (1), на член 15 от Директива 2003/96/ЕО (2), както и на членове 33, 36 и 87 от Договора за ЕО. Посочва се по-конкретно, че случаите на освобождаване били изрично разрешени от посочените директиви и че във всички случаи преценката за съвместимост с общностното право трябвало да се извърши като се вземат предвид не само правилата относно конкуренция, но също така и най-вече разпоредбите относно общата селскостопанска политика. В това отношение се изтъква, че общата селскостопанска политика има предимство пред правилата на конкуренцията. От това следвало, че тъй като оспорваните мерки били съобразени с установените в член 33 от Договора цели, не е възможно нормите в областта на държавните помощи да се прилагат с предимство.
   С петото и последно правно основание жалбоподателят изтъква нарушение на член 87, параграф 3 от Договора за ЕО, като поддържа, във всеки случай, че установеното в тази разпоредба изключение е приложимо, позовавайки се по-специално на посочената в точка 3.5 от общностните насоки за държавните помощи в земеделския сектор през 2000 г. приложимост на изключението по съображения свързани със защита на околната среда.

      (1)  Директива 92/81/ЕИО на Съвета от 19 октомври 1992 г. за хармонизиране на структурата на акцизите върху минералните масла (ОВ L 316, 31.10.1992 г., стр. 12).

      (2)  Директива 2003/96/ЕО на Съвета от 27 октомври 2003 година относно преструктурирането на правната рамката на Общността за данъчно облагане на енергийните продукти и електроенергията (ОВ L 283, 31.10.2003 г., стр. 51; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 2, стр. 98).


title: Дело T-377/16: Жалба, подадена на 14 юли 2016 г. — Vorarlberger Landes- und Hypothekenbank/ЕСП

text:
               19.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 343/41

         Жалба, подадена на 14 юли 2016 г. — Vorarlberger Landes- und Hypothekenbank/ЕСП
   (Дело T-377/16)
   (2016/C 343/54)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Vorarlberger Landes- und Hypothekenbank AG (Брегенц, Австрия) (представител: G. Eisenberger, Rechtsanwalt)

      Ответник: Единен съвет за преструктуриране (ЕСП)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени „Decision of the Executive Session of the Board of 20 May 2016 on the adjustment of the 2016 ex-ante contributions to the Single Resolution Fund supplementing the Decision of the Executive Session of the Board of 15 April 2016 on the 2016 ex-ante contributions of the Single Resolution Fund (SRB/ES/SRF/2016/13)“, както и първото решение, вероятно от 15 април 2016 г., което видимо е неразделно свързано с решението от 20 май 2016 г.,

               —

               при условията на евентуалност, да отмени „Decision of the Executive Session of the Board of 20 May 2016 on the adjustment of the 2016 ex-ante contributions to the Single Resolution Fund supplementing the Decision of the Executive Session of the Board of 15 April 2016 on the 2016 ex-ante contributions of the Single Resolution Fund (SRB/ES/SRF/2016/13)“, в частта, в която в него се предвижда, че връщането на надплатените суми трябва да се извърши в рамките на определянето на вноската към Единния фонд за преструктуриране за 2017 г.,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири основания.

               1.

               Първо основание: грубо нарушение на съществени процесуални правила, тъй като обжалваното решение не е мотивирано.

               2.

               Второ основание: грубо нарушение на съществени процесуални правила, тъй като обжалваното решение не е изцяло публикувано.

               3.

               Трето основание: твърде малка корекция на вноската на жалбоподателя към Единния фонд за преструктуриране за 2016 г.

               4.

               Четвърто основание: незаконосъобразност на решението за връщане на надплатените суми едва през 2017 г.


title: Дело C-419/07: Определение на председателя на осми състав на Съда от 8 юли 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Швеция

text:
               8.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 285/32

         Определение на председателя на осми състав на Съда от 8 юли 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Швеция
   (Дело C-419/07) (1)

   (2008/C 285/55)

      Език на производството: шведски

   Председателят на осми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 283, 24.11.2007 г.


title: Дело C-21/13: Преюдициално запитване, отправено от Finanzgericht Hamburg (Германия) на 15 януари 2013 г. — Simon, Evers, & Co GmbH/Hauptzollamt Hamburg-Hafen

text:
               20.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 114/24

         Преюдициално запитване, отправено от Finanzgericht Hamburg (Германия) на 15 януари 2013 г. — Simon, Evers, & Co GmbH/Hauptzollamt Hamburg-Hafen
   (Дело C-21/13)
   2013/C 114/37
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Finanzgericht Hamburg

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Simon, Evers, & Co GmbH

      Ответник: Hauptzollamt Hamburg-Hafen

      Преюдициален въпрос

   Следва ли Регламент (ЕО) № 499/2009 на Съвета от 11 юни 2009 година за разширяване на обхвата на окончателното антидъмпингово мито, наложено с Регламент (ЕО) № 1174/2005 върху вноса на ръчни колички за палети и основните им части с произход от Китайската народна република, върху вноса на същия продукт, изпращан от Тайланд, независимо дали е декларирано, че е с произход от Тайланд или не (1) да се счита за невалиден, тъй като, несъобразявайки установените в член 13 от Регламент (ЕО) № 384/96 на Съвета от 22 декември 1995 година за защита срещу дъмпингов внос на стоки от страни, които не са членки на Европейската общност (2) изисквания за установяване съществуването на заобикаляне на антидъмпинговите мита, Комисията приема, че е налице такова заобикаляне само защото след въвеждането на антидъмпинговите мерки значително се е повишил обемът на износа от Тайланд, независимо че, след като отчита липсата на сътрудничество от страна на износителите от Тайван, Комисията не е направила други констатации?

      (1)  ОВ L 151, стр. 1.

      (2)  ОВ L 56, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г. глава 11, том 12, стр. 223.


title: Дело T-345/14: Определение на Общия съд от 28 ноември 2014 г.  — Quanzhou Wouxun Electronics/СХВП — Locura Digital (WOUXUN) (Жалба за отмяна — Срок за обжалване — Просрочие — Липса на случайно събитие или непреодолима сила — Явна недопустимост)

text:
               16.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 56/22

         Определение на Общия съд от 28 ноември 2014 г. — Quanzhou Wouxun Electronics/СХВП — Locura Digital (WOUXUN)
   (Дело T-345/14) (1)

   ((Жалба за отмяна - Срок за обжалване - Просрочие - Липса на случайно събитие или непреодолима сила - Явна недопустимост))
   (2015/C 056/31)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Quanzhou Wouxun Electronics Co. Ltd (Quanzhou, Китай) (представители: A. Sebastião и J. Pimenta, адвокати)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Locura Digital, SL (Granollers, Испания)

      Предмет

   Жалба срещу решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 17 февруари 2014 г. (преписка R 407/2013-4) относно молба за регистриране на словния знак „WOUXUN“ като марка на Общността.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Quanzhou Wouxun Electronics Co. Ltd понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 235, 21.7.2014 г.


title: Дело T-222/10: Жалба, подадена на 12 май 2010 г. — ratiopharm/СХВП — Nycomed (ZUFAL)

text:
               17.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 195/27

         Жалба, подадена на 12 май 2010 г. — ratiopharm/СХВП — Nycomed (ZUFAL)
   (Дело T-222/10)
   2010/C 195/42
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: ratiopharm GmbH (Улм, Германия) (представител: Rechtsanwalt S. Völker)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: nycomed GmbH (Констанц, Германия)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 12 март 2010 г. по преписка R 874/2008-4,

               —

               да се осъди Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят.

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „ZUFAL“ за стоки от клас 5.

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: nycomed GmbH.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: словна марка на Общността „ZURCAL“ за стоки от клас 5 и три национални словни марки: „ZURCAL“ за стоки от клас 5.

      Решение на отдела по споровете: приема възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (1), тъй като не съществува вероятност от объркване на конфликтните марки.

      (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1).


title: Дело F-51/12: Жалба, подадена на 7 май 2012 г. — ZZ/EMA

text:
               14.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/14

         Жалба, подадена на 7 май 2012 г. — ZZ/EMA
   (Дело F-51/12)
   2012/C 209/24
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представители: S. Orlandi, J.-N. Louis и D. Abreu Caldas, avocats)

      Ответник: Европейска агенция по лекарствата (EMA)

      Предмет и описание на спора

   Отмяна на решението за отхвърляне на искането на жалбоподателя за подновяване на договора му като срочно нает служител от Европейската агенция по лекарствата

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението от 1 септември 2011 г., с което EMA отхвърля искането на жалбоподателя от 22 август 2011 г. за подновяване на договора му като срочно нает служител;

               —

               да се осъди Европейската агенция по лекарствата да заплати на жалбоподателя временно сумата от 1 EUR, която може да бъде увеличена в хода на производството;

               —

               да се осъди Европейската агенция по лекарствата да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-44/10 P: Определение на Общия съд от 17 март 2011 г. — Marcuccio/Комисия (Обжалване — Публична служба — Длъжностни лица — Социално осигуряване — Възстановяване на медицински разходи — Задължение за мотивиране — Увреждащ акт — Явно неоснователна жалба)

text:
               7.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 139/18

         Определение на Общия съд от 17 март 2011 г. — Marcuccio/Комисия
   (Дело T-44/10 P) (1)

   (Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Социално осигуряване - Възстановяване на медицински разходи - Задължение за мотивиране - Увреждащ акт - Явно неоснователна жалба)
   2011/C 139/35
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: G. Cipressa, avocat)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: J. Currall и C. Berardis-Kayser, подпомагани от A. Dal Ferro, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу Определение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (първи състав) от 25 ноември 2009 г. по дело Marcuccio/Комисия (F-11/09, все още непубликувано в Сборника), с която се иска отмяната на това определение

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Г-н Luigi Marcuccio понася направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от Европейската комисия във връзка с настоящото производство.

      (1)  ОВ C 80, 27.3.2010 г.


title: Дело T-345/07: Иск, предявен на 13 септември 2007 г. — La Banque Postale/Комисия

text:
               10.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/60

         Иск, предявен на 13 септември 2007 г. — La Banque Postale/Комисия
   (Дело T-345/07)
   (2007/C 269/109)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: La Banque Postale (представители: S. Hautbourg et J.-E. Skovron, адвокати)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени изцяло оспорваното решение въз основа на член 230, параграф 4 ЕО;

               —

               да се осъди Комисията на Европейските общности да заплати всички направени в производството разноски.

         Правни основания и основни доводи
   С настоящия иск ищецът иска отмяната на Решение на Комисията C(2007) 2110 окончателен от 10 май 2007 година, с което се обявяват за несъвместими с член 86, параграф 1 ЕО във връзка с член 43 и член 49 ЕО, разпоредбите на френския Code Monétaire et Financier [Валутен и финансов кодекс], предоставящи специални права за разпространение на „Livret A“ и „Livret bleu“ само на три кредитни институции — ищеца, Caisses d'Epargne et de Prévoyance и Crédit Mutuel.
   В подкрепа на своя иск ищецът посочва четири правни основания.
   Със своето първо основание ищецът изтъква, че Комисията била нарушила неговото право да бъде изслушан по време на производството, приключило с оспорваното решение, като не му дала възможност да представи своите съображения по двата доклада, които жалбоподателите представили на Комисията и които, според ищеца, се оказали от съществено значение за доказването от страна на Комисията.
   Второ, той твърди, че Комисията била допуснала множество грешки в правото и грешки в преценката, като е приела, че режимът на разпространение на „Livret A“ представлявал ограничение на упражняването на свободата на установяване и на свободното предоставяне на услуги. Според ищеца Комисията била допуснала грешки в правото като е дала твърде широко тълкуване на понятието за „ограничение“ по смисъла на членове 43 и 49 ЕО, както и на обстоятелствата, при които може да се направи позоваване на тези два принципа. Ищецът поддържа също, че Комисията стигнала до грешния извод, че специалните права правят по-трудно и по-скъпо установяването на пазара на банковата спестовна дейност във Франция.
   Трето, ищецът твърди, че оспорваното решение било опорочено от грешки в правото и грешки в преценката поради това, че Комисията приела, че действащият режим на разпространение на спестовни книжки „Livret A“ не може да бъде оправдан въз основа на член 86, параграф 2 ЕО. Според ищеца Комисията била допуснала една грешка в правото и няколко грешки в преценката с определянето на свързаната с „Livret A“ достъпност на банките като услуга от общ интерес и с анализа на необходимия и пропорционален характер на специалните права за осъществяването на услугите от общ интерес за достъпност на банките и за достъпност на социалните жилища.
   Със своето четвърто правно основание ищецът изтъква, че мотивите на оспорваното решение били противоречиви и непълни.


title: Дело F-3/13: Жалба, подадена на 14 януари 2013 г. — CK/Комисия

text:
               4.5.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/31

         Жалба, подадена на 14 януари 2013 г. — CK/Комисия
   (Дело F-3/13)
   2013/C 129/57
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: CK (представител: M.-A. Lucas, avocat)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на доклада за развитие на кариерата на жалбоподателя

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени докладът за развитие на кариерата за 2011 г., изготвен на 14 февруари 2012 г. и приет окончателно на 9 март 2012 г.,

               —

               да се осъди Комисията да заплати 5 000 EUR като обезщетение за неимуществените вреди, последвали от този доклад,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-2/15: Решение на Съда (пети състав) от 16 ноември 2016 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof — Австрия) — DHL Express (Austria) GmbH/Post-Control-Kommission, Bundesminister für Verkehr, Innovation und Technologie (Преюдициално запитване — Директива 97/67/ЕО — Член 9 — Пощенски услуги в Европейския съюз — Задължение за изплащане на финансова вноска за покриване на оперативните разходи на регулаторния орган за пощенския сектор — Обхват)

text:
               16.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 14/4

         Решение на Съда (пети състав) от 16 ноември 2016 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof — Австрия) — DHL Express (Austria) GmbH/Post-Control-Kommission, Bundesminister für Verkehr, Innovation und Technologie
   (Дело C-2/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Директива 97/67/ЕО - Член 9 - Пощенски услуги в Европейския съюз - Задължение за изплащане на финансова вноска за покриване на оперативните разходи на регулаторния орган за пощенския сектор - Обхват))
   (2017/C 014/04)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Verwaltungsgerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: DHL Express (Austria) GmbH

      Ответници: Post-Control-Kommission, Bundesminister für Verkehr, Innovation und Technologie

      Диспозитив

   Член 9, параграф 2, втора алинея, четвърто тире от Директива 97/67/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 декември 1997 година относно общите правила за развитието на вътрешния пазар на пощенските услуги в Общността и за подобряването на качеството на услугата, изменена с Директива 2008/6/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 февруари 2008 г., трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национално законодателство като разглежданото в главното производство, което възлага на всички доставчици от пощенския сектор, включително на тези, които не предоставят услуги, попадащи в обхвата на универсалната услуга, задължението за изплащане на финансова вноска за покриване на разходите на регулаторния орган, натоварен с този сектор.

      (1)  ОВ C 127, 20.4.2015 г.


title: Дело C-526/08: Решение на Съда (голям състав) от 29 юни 2010 г. — Европейска комисия/Великото херцогство Люксембург (Неизпълнение на задължения от държава членка — Допустимост — Non bis in idem — Сила на пресъдено нещо — Членове 226 ЕО и 228 ЕО — Член 29 от Процедурния правилник — Език на производството — Директива 91/676/ЕИО — Опазване на водите от замърсяване с нитрати от селскостопански източници — Несъвместимост на националните мерки с правилата относно периодите, условията и техниките за разпръскване на подобряващи почвата вещества — Минимален капацитет за събиране на течни оборски торове — Забрана за разпръскване по земи с остър наклон — Техники, гарантиращи еднаквото и ефикасно разпръскване на торове)

text:
               28.8.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 234/10

         Решение на Съда (голям състав) от 29 юни 2010 г. — Европейска комисия/Великото херцогство Люксембург
   (Дело C-526/08) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Допустимост - Non bis in idem - Сила на пресъдено нещо - Членове 226 ЕО и 228 ЕО - Член 29 от Процедурния правилник - Език на производството - Директива 91/676/ЕИО - Опазване на водите от замърсяване с нитрати от селскостопански източници - Несъвместимост на националните мерки с правилата относно периодите, условията и техниките за разпръскване на подобряващи почвата вещества - Минимален капацитет за събиране на течни оборски торове - Забрана за разпръскване по земи с остър наклон - Техники, гарантиращи еднаквото и ефикасно разпръскване на торове)
   2010/C 234/14
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: S. Pardo Quintillán, N. Von Lingen и B. Smulders)

      Ответник: Великото херцогство Люксембург (представители: C. Schiltz и P. Kinsch, avocat)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Неприемане на необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби за пълно и правилно съобразяване с членове 4 и 5 във връзка с Приложение II A(1) и Приложение III 1(1), Приложение II A(5) и Приложение III 1(2), Приложение II A(2) и Приложение II A(6) към Директива 91/676/ЕИО на Съвета от 12 декември 1991 година за опазване на водите от замърсяване с нитрати от селскостопански източници (ОВ L 375, стp. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 81) — Начини, условия и периоди за разпръскване на торове — Минимален капацитет за събиране на оборска тор — Забрана за разпръскване по земи с остър наклон — Техники, позволяващи да се осигури единно и ефикасно разпръскване на торовете

      Диспозитив

               1.

               Като не е приело всички законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване с членове 4 и 5 от Директива 91/676/ЕИО на Съвета от 12 декември 1991 година за опазване на водите от замърсяване с нитрати от селскостопански източници във връзка с буква A, точки 1, 2, 5 и 6 от приложение II, както и с параграф 1, точки 1 и 2 от приложение III към тази директива, Великото херцогство Люксембург не е изпълнило задълженията си по посочената директива.

               2.

               Осъжда Великото херцогство Люксембург да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 44, 21.2.2009 г.


title: Дело C-10/10: Решение на Съда (четвърти състав) от 16 юни 2011 г. — Европейска комисия/Република Австрия (Неизпълнение на задължения от държава членка — Свободно движение на капитали — Възможност за приспадане на даренията, направени в полза на научноизследователски и образователни организации — Ограничаване на възможността за приспадане до даренията в полза на местни организации)

text:
               6.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 232/8

         Решение на Съда (четвърти състав) от 16 юни 2011 г. — Европейска комисия/Република Австрия
   (Дело C-10/10) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Свободно движение на капитали - Възможност за приспадане на даренията, направени в полза на научноизследователски и образователни организации - Ограничаване на възможността за приспадане до даренията в полза на местни организации)
   2011/C 232/12
   Език на производството: немски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: R. Lyal и W. Mölls)

      Ответник: Република Австрия (представител: C. Pesendorfer)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 56 ЕО и на член 40 от Споразумението от 2 май 1992 г. за Европейското икономическо пространство (ОВ L 1, 1994 г., стр. 3, Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 53, стр. 3) — Национална правна уредба, съгласно която предвиденото при даренията в полза на публични научноизследователски и образователни организации данъчно предимство се предоставя само когато получателят на дарението е установен на територията на страната.

      Диспозитив

               1.

               Като е разрешила данъчно приспадане на даренията за научноизследователски и образователни организации само когато тези организации са установени в Австрия, Република Австрия е нарушила задълженията си по член 56 ЕО и по член 40 от Споразумението за Европейското икономическо пространство от 2 май 1992 г.

               2.

               Осъжда Република Австрия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 63 от 13.3.2010 г.


title: Дело T-127/09: Определение на Общия съд от 28 февруари 2012 г. — Abdulrahim/Съвет и Комисия (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки, насочени срещу определени физически лица и образувания, свързани с Осама бен Ладен, мрежата на Ал Кайда и талибаните — Регламент (ЕО) № 881/2002 — Заличаване на заинтересуваното лице от списъка на съответните лица и образувания — Жалба за отмяна — Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество — Иск за обезщетение — Причинно-следствена връзка — Липса)

text:
               28.4.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 126/16

         Определение на Общия съд от 28 февруари 2012 г. — Abdulrahim/Съвет и Комисия
   (Дело T-127/09) (1)

   (Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки, насочени срещу определени физически лица и образувания, свързани с Осама бен Ладен, мрежата на Ал Кайда и талибаните - Регламент (ЕО) № 881/2002 - Заличаване на заинтересуваното лице от списъка на съответните лица и образувания - Жалба за отмяна - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество - Иск за обезщетение - Причинно-следствена връзка - Липса)
   2012/C 126/32
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Abdulbasit Abdulrahim (Лондон, Обединеното кралство) (представители: първоначално J. Jones, barrister, и M. Arani, solicitor, впоследствие E. Grieves, barrister, и H. Miller, solicitor)

      Ответници: Съвет на Европейския съюз (представители: E. Finnegan и R. Szostak) и Европейска комисия (представители: E. Paasivirta и G. Valero Jordana)

      Предмет

   От една страна искане за частична отмяна на Регламент (ЕО) № 881/2002 на Съвета от 27 май 2002 година за налагане на някои специфични ограничителни мерки, насочени срещу определени физически лица и образувания, свързани с Осама бен Ладен, мрежата на Ал Кайда и талибаните, и за отмяна на Регламент (ЕО) № 467/2001 на Съвета за забрана на износа на някои стоки и услуги за Афганистан, за засилване на забраната на полети и удължаване на замразяването на средства и други финансови ресурси по отношение на талибаните в Афганистан (ОВ L 139, стр. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 18, том 1, стр. 189), изменен с Регламент (ЕО) № 1330/2008 на Комисията от 22 декември 2008 година за изменение за сто и трети път на Регламент (ЕО) № 881/2002 (ОВ L 345, стр. 60), или на последния регламент и от друга страна искане за поправяне на вредите, които се твърди, че са причинени с тези актове.

      Диспозитив

               1.

               Липсва основание за постановяване на съдебно решение по същество по искането за отмяна.

               2.

               Отхвърля искането за обезщетение.

               3.

               Осъжда Европейската комисия да понесе, освен направените от нея съдебни разноски, и тези на г-н Abdulbasit Abdulrahim във връзка с искането за отмяна, считано до 18 януари 2011 г., както и да възстанови на Общия съд средствата, авансирани за правна помощ.

               4.

               Осъжда г-н Abdulbasit Abdulrahim да понесе освен направените от него съдебни разноски и всички направи от Съвета на Европейския съюз съдебни разноски и съдебните разноски, направени от Комисията след 18 януари 2011 г. във връзка с искането за отмяна, както и всички съдебни разноски, направени от тези две институции във връзка с искането за обезщетени.

      (1)  ОВ C 167, 18.7.2009 г.


title: Дело C-18/08: Решение на Съда (втори състав) от 20 ноември 2008 г. (преюдициално запитване от Tribunal d'instance de Bordeaux — Франция) — Foselev Sud-Ouest SARL/Administration des douanes et droits indirects (Такса за моторните превозни средства — Директива 1999/62/ЕО — Заплащане на такси от тежкотоварни автомобили за използване на определени инфраструктури — Член 6, параграф 2, буква б) — Решение на Комисията, с което се разрешава освобождаване — Липса на непосредствено действие)

text:
               10.1.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 6/8

         Решение на Съда (втори състав) от 20 ноември 2008 г. (преюдициално запитване от Tribunal d'instance de Bordeaux — Франция) — Foselev Sud-Ouest SARL/Administration des douanes et droits indirects
   (Дело C-18/08) (1)

   (Такса за моторните превозни средства - Директива 1999/62/ЕО - Заплащане на такси от тежкотоварни автомобили за използване на определени инфраструктури - Член 6, параграф 2, буква б) - Решение на Комисията, с което се разрешава освобождаване - Липса на непосредствено действие)
   (2009/C 6/14)
   Език на производството: френски
   Препращаща юрисдикция
   Tribunal d'instance de Bordeaux
   Страни в главното производство

      Ищец: Foselev Sud-Ouest SARL

      Ответник: Administration des douanes et droits indirects
   Предмет
   Преюдициално запитване — Tribunal d'instance de Bordeaux (Франция) — Тълкуване на Решение на Комисията от 20 юни 2005 година относно искане за освобождаване от таксата за моторните превозни средства, подадено от Франция по реда на член 6, параграф 2, точка б) от Директива 1999/62/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 юни 1999 година относно заплащането на такси от тежкотоварни автомобили за използване на определени инфраструктури (ОВ L 158, стр. 23) — Непосредствено действие на посоченото решение или в хипотезата на решение за оправомощаване необходимост от национална мярка за прилагане?
   Диспозитив
   Частноправен субект не може да се позове на Решение 2005/449/ЕО на Комисията от 20 юни 2005 година относно искане за освобождаване от таксата за моторните превозни средства, подадено от Франция по силата на член 6, параграф 2, точка б) от Директива 1999/62/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно заплащането на такси от тежкотоварни автомобили за използване на определени инфраструктури, срещу Френската република, до която е адресирано това решение, за да се ползва от освобождаването, разрешено от последното, от момента на неговото съобщаване или публикуване.

      (1)  ОВ C 79, 29.3.2008 г.


title: Дело C-183/12 P: Жалба, подадена на 18 април 2012 г. от Chafiq Ayadi срещу определението, постановено от Общия съд (втори състав) на 31 януари 2012 г. по дело T-527/09, Chafiq Ayadi/Европейска комисия

text:
               30.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 194/12

         Жалба, подадена на 18 април 2012 г. от Chafiq Ayadi срещу определението, постановено от Общия съд (втори състав) на 31 януари 2012 г. по дело T-527/09, Chafiq Ayadi/Европейска комисия
   (Дело C-183/12 P)
   2012/C 194/19
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Chafiq Ayadi (представител: H.A.S. Miller, Solicitor)

      Други страни в производството: Европейска комисия, Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Ако бъдат уважени посочените от жалбоподателя две правни основания, той иска да бъде постановено решение, с което:

               —

               се отменя определението на Общия съд от 31 януари 2012 г.,

               —

               се установява, че предметът на искането за отмяна не е отпаднал,

               —

               делото се връща на Общия съд, който да се произнесе по искането за отмяна,

               —

               Комисията се осъжда да заплати съдебните разноски в производството по обжалване и съдебните разноски в производството пред Общия съд във връзка със защитата по искането на Комисията да се установи отпадането на основанието за искането за отмяна.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят сочи следните две правни основания:

               А.

               Общият съд е допуснал грешка, като:

                           а)

                           не е изслушал генералния адвокат, и/или

                           б)

                           не е поискал становището на жалбоподателя по въпроса за откриването на устната фаза на производството, и/или

                           в)

                           не е открил устната фаза на производството по въпроса дали е отпаднало основанието на искането за отмяна.

               Б.

               Общият съд е допуснал грешка, като е установил, че искането за отмяна не е било в състояние да осигури съществено предимство на жалбоподателя.


title: Дело C-239/15 P: Решение на Съда (пети състав) от 4 май 2017 г. — RFA International, LP/Европейска комисия (Обжалване — Дъмпинг — Внос на феросилиций с произход от Русия — Отказ за възстановяване на събрани антидъмпингови мита)

text:
               3.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/6

         Решение на Съда (пети състав) от 4 май 2017 г. — RFA International, LP/Европейска комисия
   (Дело C-239/15 P) (1)

   ((Обжалване - Дъмпинг - Внос на феросилиций с произход от Русия - Отказ за възстановяване на събрани антидъмпингови мита))
   (2017/C 213/04)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: RFA International, LP (представители: Б. Евтимов, advokat, Е. Боровиков, avocat и D. O'Keeffe, solicitor)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: J.-F. Brakeland, P. Němečková и A. Stobiecka-Kuik.)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда RFA International, LP да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 270, 17.8.2015 г.


title: Дело C-478/15: Преюдициално запитване от Finanzgericht Baden-Württemberg (Германия), постъпило на 8 септември 2015 г. — Peter Radgen, Lilian Radgen/Finanzamt Ettlingen

text:
               18.1.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 16/14

         Преюдициално запитване от Finanzgericht Baden-Württemberg (Германия), постъпило на 8 септември 2015 г. — Peter Radgen, Lilian Radgen/Finanzamt Ettlingen
   (Дело C-478/15)
   (2016/C 016/16)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Finanzgericht Baden-Württemberg

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Peter Radgen, Lilian Radgen

      Ответник: Finanzamt Ettlingen

      Преюдициални въпроси

   Следва ли разпоредбите на Споразумението между Европейската общност и нейните държави членки, от една страна, и Конфедерация Швейцария, от друга страна, за свободното движение на хора от 21 юни 1999 г. (ОВ L 114, стр. 6; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 74, стр. 97), и по-специално неговият преамбюл, членове 1, 2, 4, 11, 16, 21 и членове 7, 9 и 15 от приложение I към това споразумение да се тълкуват в смисъл, че не допускат уредба на държава членка, която забранява на неограничено данъчнозадължен гражданин на тази държава да приспада освободената от облагане сума за упражняване на допълнителна преподавателска дейност, тъй като тази дейност е упражнявана не в изпълнение на служебните задължения в полза на или по възлагане от юридическо лице на публичното право със седалище в държава—членка на Европейския съюз, или в друга държава, спрямо която се прилага Споразумението за Европейското икономическо пространство, а в изпълнение на служебните задължения в полза на или по възлагане от юридическо лице на публичното право със седалище на територията на Конфедерация Швейцария?


title: Дело T-406/13: Решение на Общия съд от 14 януари 2015 г.  — Gossio/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Специфични ограничителни мерки, насочени към определени лица и стопански субекти, с оглед ситуацията в Кот д’Ивоар — Замразяване на средства — Злоупотреба с власт — Явна грешка в преценката — Основни права)

text:
               23.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 65/32

         Решение на Общия съд от 14 януари 2015 г. — Gossio/Съвет
   (Дело T-406/13) (1)

   ((Обща външна политика и политика на сигурност - Специфични ограничителни мерки, насочени към определени лица и стопански субекти, с оглед ситуацията в Кот д’Ивоар - Замразяване на средства - Злоупотреба с власт - Явна грешка в преценката - Основни права))
   (2015/C 065/45)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Marcel Gossio (Абиджан, Бряг на слоновата кост) (представител: S. Zokou, avocat)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: B. Driessen и G. Étienne)

      Предмет

   Искане за отмяна, от една страна, на Регламент (ЕО) № 560/2005 на Съвета от 12 април 2005 година за налагане на някои специфични ограничителни мерки, насочени към определени лица и стопански субекти, с оглед ситуацията в Кот д'Ивоар (OВ L 95, стp. 1), на Решение 2010/656/ОВППС на Съвета от 29 октомври 2010 г. за подновяване на ограничителните мерки срещу Кот д’Ивоар (ОВ L 285, стр. 28), и на Решение за изпълнение 2012/144/ОВППС на Съвета от 8 март 2012 година за изпълнение на Решение 2010/656/(ОВ L 71, стр. 50), доколкото те се отнасят до жалбоподателя и, от друга страна, на Решение на Съвета от 17 май 2013 г. за запазване на ограничителните мерки срещу жалбоподателя.

      Диспозитив

               1)

               Отменя Решение за изпълнение 2014/271/ОВППС на Съвета от 12 май 2014 година за изпълнение на Решение 2010/656/ОВППС за подновяване на ограничителните мерки срещу Кот д'Ивоар, и Регламент за изпълнение (EС) № 479/2014 на Съвета от 12 май 2014 година за изпълнение на Регламент (ЕО) № 560/2005 за налагане на някои специфични ограничителни мерки, насочени към определени лица и стопански субекти, с оглед ситуацията в Кот д'Ивоар, доколкото се отнасят до г-н Marcel Gossio.

               2)

               Отхвърля жалбата в останалата част.

               3)

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 313, 26.10.2013 г.


title: Дело T-6/09: Иск, предявен на 12 януари 2009 г.  — Hansen/Комисия

text:
               21.3.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 69/45

         Иск, предявен на 12 януари 2009 г. — Hansen/Комисия
   (Дело T-6/09)
   (2009/C 69/100)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищец: Bent Hansen (Aarslev, Дания) (представител: I. Anderson, advocate)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               Да се осъди Комисията да заплати на ищеца сума от 800 000 EUR или друга сума, за която Съдът прецени, че е обоснована и справедлива, като обезщетение за минали, настоящи и бъдещи болки и страдания и намалена способност за пълноценен живот поради тежки увреждания на здравето му в резултат от произволния и незаконосъобразния отказ на Комисията да осигури съгласно Директива 96/29 медицинско наблюдение на бившите работници от Туле във връзка с произтичащите от облъчване болести и състояния,

               —

               да се осъди Комисията да заплати на ищеца, на лечебните заведения или на предоставящите здравни услуги лица бъдещите разходи за медицинско лечение и лекарства за облекчаване на здравословното състояние на ищеца и/или за лечение на неговото увредено здраве, посочени в първото искане по-горе, които не се поемат съгласно здравно осигурителната схема в неговата държава-членка,

               —

               да се осъди Комисията да заплати разумните съдебни разноски и разходите, направени от ищеца в настоящото производство.

         Правни основания и основни доводи
   В настоящото дело ищецът предявява иск на основание извъндоговорна отговорност за вреди, които той твърди, че е претърпял в резултат от незаконосъобразния според него отказ на Комисията да се съобрази с приетата на пленарно заседание на Европейския парламент (1) резолюция и да задължи Дания да приложи разпоредбите на Директива 96/29/ЕВРАТОМ на Съвета от 13 май 1996 година относно постановяване на основните норми на безопасност за защита на здравето на работниците и населението срещу опасностите, произтичащи от йонизиращото лъчение (2) по отношение на работниците, сред които е и ищецът, пострадали при ядрения инцидент в Туле, Гренландия.

      (1)  Доклад на Европейския парламент от 20 април 2007 г. относно последствията за общественото здраве от катастрофата в Туле през 1968 г. (петиция 720/2002) [2006/2012(INI)].

      (2)  ОВ L 159, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 3, стр. 166.


title: Дело C-488/15: Решение на Съда (трети състав) от 5 април 2017 г. — Европейска комисия/Република България (Неизпълнение на задължения от държава членка — Околна среда — Директива 2008/50/ЕО — Качество на атмосферния въздух — Член 13, параграф 1 — Приложение XI — Дневни и годишни пределно допустими стойности, приложими за концентрациите на ПЧ10 — Систематично и постоянно превишаване на пределно допустимите стойности — Член 22 — Удължаване на крайните срокове за постигане на някои пределно допустими стойности — Условия за прилагане — Член 23, параграф 1 — Планове за качеството на въздуха — „Възможно най-кратък“ срок на превишаване — Подходящи мерки — Критерии за преценка)

text:
               29.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 168/11

         Решение на Съда (трети състав) от 5 април 2017 г. — Европейска комисия/Република България
   (Дело C-488/15) (1)

   ((Неизпълнение на задължения от държава членка - Околна среда - Директива 2008/50/ЕО - Качество на атмосферния въздух - Член 13, параграф 1 - Приложение XI - Дневни и годишни пределно допустими стойности, приложими за концентрациите на ПЧ10 - Систематично и постоянно превишаване на пределно допустимите стойности - Член 22 - Удължаване на крайните срокове за постигане на някои пределно допустими стойности - Условия за прилагане - Член 23, параграф 1 - Планове за качеството на въздуха - „Възможно най-кратък“ срок на превишаване - Подходящи мерки - Критерии за преценка))
   (2017/C 168/12)
   Език на производството: български

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: E. Kružíková, С. Петрова, П. Михайлова и E. Manhaeve)

      Ответник: Република България (представители: Ел. Петранова и М. Георгиева)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Република Полша (представители: A. Gawłowska,. B. Majczyna и D. Krawczyk)

      Диспозитив

               1)

               Република България

                           —

                           със систематичното и постоянно неспазване от 2007 г. до 2014 г. включително както на годишните, така и на дневните пределно допустими стойности, приложими за концентрациите на ПЧ10, в следните зони и агломерации: БГ0001 агломерация София, БГ0002 агломерация Пловдив, БГ0004 Северна, БГ0005 Югозападна и БГ0006 Югоизточна,

                           —

                           както и със систематичното и постоянно неспазване от 2007 г. до 2014 г. включително на дневната пределно допустима стойност, приложима за концентрациите на ПЧ10, в зона БГ0003 Варна, както и на годишната пределно допустима стойност, приложима за концентрациите на ПЧ10 през 2007 г., 2008 г., и от 2010 г. до 2014 г. включително, също в зона БГ0003 Варна,
                           не е изпълнила задълженията си по член 13, параграф 1 във връзка с приложение XI към Директива 2008/50/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 май 2008 година относно качеството на атмосферния въздух и за по-чист въздух за Европа, а

                           —

                           с превишаването както на годишните, така и на дневните пределно допустими стойности, приложими за концентрациите на ПЧ10, във всички горепосочени зони и агломерации, не е изпълнила задълженията си по член 23, параграф 1, втора алинея от тази директива, и по-специално задължението периодът на тези превишавания да бъде възможно най-кратък, що се отнася до периода от 11 юни 2010 г. до 2014 г. включително.

               2)

               Осъжда Република България да понесе, наред с направените от нея съдебни разноски, и тези на Европейската комисия.

               3)

               Република Полша понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 389, 23.11.2015 г.


title: Дело F-112/11: Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 21 март 2013 г. — Dalmasso/Комисия (Публична служба — Заплата — Годишно адаптиране на заплатите и пенсиите на длъжностните лица и на другите служители — Членове 64, 65 и 65а от Правилника — Приложение XI към Правилника — Регламент (ЕС) № 1239/2010 — Корекционни коефициенти — Длъжности лица, назначени в Испра)

text:
               25.5.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 147/33

         Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 21 март 2013 г. — Dalmasso/Комисия
   (Дело F-112/11) (1)

   (Публична служба - Заплата - Годишно адаптиране на заплатите и пенсиите на длъжностните лица и на другите служители - Членове 64, 65 и 65а от Правилника - Приложение XI към Правилника - Регламент (ЕС) № 1239/2010 - Корекционни коефициенти - Длъжности лица, назначени в Испра)
   2013/C 147/60
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Raffaele Dalmasso (Monvalle, Италия) (представител: адв. C. Mourato, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: г-н J. Currall и г-н D. Martin)

      Предмет

   Искане за отмяна на фиша за заплата на жалбоподателя от февруари 2011 г. и на фишовете за заплата от следващите месеци, с които се прилага новият корекционен коефициент за град Варезе съгласно Регламент (ЕС) № 1239/2010 на Съвета от 20 декември 2010 година.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Г-н Dalmasso понася направените от него съдебни разноски, както и разноските, направени от Европейската комисия.

               3.

               Съветът на Европейския съюз, встъпила страна, понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 6, 07.01.2012 г., стр. 27


title: Дело C-74/10 P и C-75/10 P: Определение на Съда (седми състав) от 29 септември 2010 г. — European Renewable Energies Federation ASBL (EREF)/Европейска комисия (Обжалване — Член 19 от Статута на Съда — Страна, представлявана от адвокат, който няма качеството на трета независима страна — Явна недопустимост)

text:
               12.3.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 80/9

         Определение на Съда (седми състав) от 29 септември 2010 г. — European Renewable Energies Federation ASBL (EREF)/Европейска комисия
   (Дело C-74/10 P и C-75/10 P) (1)

   (Обжалване - Член 19 от Статута на Съда - Страна, представлявана от адвокат, който няма качеството на трета независима страна - Явна недопустимост)
   2011/C 80/15
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищец: European Renewable Energies Federation ASBL (EREF) (представител: J. Kuhbier, Rechtsanwalt)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: B. Martenczuk и N. Khan)

      Предмет

   Жалба срещу Определение на Първоинстанционния съд (шести състав) от 19 ноември 2009 г. по дело EREF/Комисия (T-94/07), с което Първоинстанционният съд е отхвърлил като явно недопустима жалба, с която се иска отмяна на Решение на Комисията C(2006) 4963 окончателен от 24 октомври 2006 г., с което се приема, че някои от източниците, използвани от дружеството TVO за финансиране на строителството на атомен реактор във Финландия („проект Olkiluoto 3“), не представляват държавна помощ — Представителство от адвокат, който няма качеството на трета независима страна

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбите.

               2.

               Осъжда European Renewable Energies Federation ASBL да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 113, 1.5.2010 г.


title: Дело T-484/11: Жалба, подадена на 8 септември 2011 г. — Skyhawke Technologies/СХВП — British Sky Broadcasting и Sky IP (SKYCADDIE)

text:
               29.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 319/27

         Жалба, подадена на 8 септември 2011 г. — Skyhawke Technologies/СХВП — British Sky Broadcasting и Sky IP (SKYCADDIE)
   (Дело T-484/11)
   2011/C 319/55
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Skyhawke Technologies, LLC (САЩ) (представители: K. Gilbert и M. Blair, Solicitors)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Други страни в производството пред апелативния състав: British Sky Broadcasting Group plc (Isleworth, Обединеното кралство) и Sky IP International Ltd (Isleworth, Обединеното кралство)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 28 юни 2011 г. по преписка R 501/2010-4 и

               —

               да бъдат осъдени ответникът и останалите страни в производството да заплатят разноските на жалбоподателя и да понесат собствените си разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „SKYCADDIE“ за стоки и услуги от класове 9, 25, 28 и 41 — Заявка за марка на Общността № 4264685

      Притежател на марката или знака, на която/който се прави позоваване в процедурата по възражение: Другите страни в производството пред апелативния състав

      Марка или знак, на която/който се прави позоваване в подкрепа на възражението: регистрирана под № 3203411 словна марка на Общността „SKY“ за стоки и услуги от класове 9, 16, 18, 25, 28, 35, 38, 41 и 42; регистрирана в Обединеното кралство под № 2302176B словна марка „SKY“ за стоки и услуги от класове 9, 28, 36, 41, 42, 43 и 45; регистрирана под № 3166337 фигуративна марка на Общността в черно и бяло „SKY“ за стоки и услуги от класове 9, 16, 18, 25, 28, 35, 38, 41 и 42; регистрирана в Обединеното кралство под № 2044507A словна марка „SKY“, за стоки и услуги от класове 18, 25 и 28; регистрирана в Обединеното кралство под № 2197682 фигуративна марка в черно и бяло „SKY“, за стоки и услуги от класове 9, 16, 18, 25, 28, 35, 38, 41 и 42; общоизвестната в Обединеното кралство марка „SKY“, за стоки и услуги от класове 9, 16, 28, 38 и 41; нерегистрираната в Обединеното кралство марка „SKY“ за стоки и услуги от класове 9, 16, 28, 38 и 41;

      Решение на отдела по споровете: Уважава възражението и отхвърля заявката за регистрация на марка на Общността в нейната цялост

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1), буква б) от Регламент № 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав i) не е отчел наличието на достатъчно визуални, слухови и концептуални различия между марките, по-конкретно при анализа на концептуалните значения на марките и ii) не е отчел правилно нивото на внимание на средния потребител на разглежданата категория стоки.


title: Дело T-370/11: Решение на Общия съд от 7 март 2013 г. — Полша/Комисия (Околна среда — Директива 2003/87/ЕО — Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове — Преходни правила за хармонизираното безплатно разпределение на квоти за емисии, считано от 2013 г. — Приложими параметри за изчисляване разпределението на квоти за емисии — Равно третиране — Пропорционалност)

text:
               20.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 114/34

         Решение на Общия съд от 7 март 2013 г. — Полша/Комисия
   (Дело T-370/11) (1)

   (Околна среда - Директива 2003/87/ЕО - Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове - Преходни правила за хармонизираното безплатно разпределение на квоти за емисии, считано от 2013 г. - Приложими параметри за изчисляване разпределението на квоти за емисии - Равно третиране - Пропорционалност)
   2013/C 114/54
   Език на производството: полски

      Страни

      Жалбоподател: Република Полша (представители: M. Szpunar, B. Majczyna, C. Herma и M. Nowacki)

      Ответник: Европейска комисия (представители: E. White, K. Herrmann и K. Mifsud-Bonnici)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение 2011/278/ЕС на Комисията от 27 април 2011 година за определяне на валидни за целия Европейски съюз преходни правила за хармонизираното безплатно разпределяне на квоти за емисии съгласно член 10а от Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 130, стр. 1)

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Република Полша да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 290, 1.10.2011 г.