title: Дело C-407/17: Преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Италия), постъпило на 6 юли 2017 г. — Green Network SpA/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato и др.

text:
               9.10.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 338/5

         Преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Италия), постъпило на 6 юли 2017 г. — Green Network SpA/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato и др.
   (Дело C-407/17)
   (2017/C 338/06)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Green Network SpA

      Ответници: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Autorità per l’Energia Elettrica il Gas e il Sistema Idrico, Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni

      Преюдициални въпроси

               1)

               Недопустима ли е — предвид целта на „общата“ Директива № 2005/29/ЕО (1), считана за „предпазна мрежа“ за защита на потребителите, и по-специално предвид съображение 10, член 3, параграф 4 и член 5, параграф 3 от същата директива — национална правна разпоредба, която включва оценката за спазването на специфичните изисквания, предвидени за защита на ползвателите в секторните директиви 2009/72/ЕО (2) и 2009/73/CE (3), в приложното поле на общата Директива № 2005/29/ЕО относно неправомерните търговски практики, като по този начин изключва намесата на компетентния в сектора орган — в конкретния случай AEEGSI — да санкционира нарушаването на секторната директива, във всички хипотези, които могат да отговарят и на критериите за неправомерна или нелоялна търговска практика?

               2)

               Трябва ли принципът на специалното правило, прогласен в член 3, параграф 4 от Директива № 2005/29/ЕО, да се разбира като принцип за регулиране на отношенията между законодателства (общо законодателство и секторни законодателства), или на отношенията между разпоредби (общи разпоредби и специални разпоредби), или пък на отношенията между отделните органи, на които са възложени регулирането и надзорът на съответните сектори?

               3)

               Може ли да се счита, че понятието „противоречие“, посочено в член 3, параграф 4 от Директива № 2005/29/ЕО, е налице само в случай на радикално несъответствие между разпоредбите на законодателството в областта на неправомерните търговски практики и другите разпоредби, произтичащи от европейското законодателство, които уреждат специфични секторни аспекти на търговските практики, или е достатъчно въпросните разпоредби да предвиждат уредба, отличаваща се от законодателството в областта на неправомерните търговски практики, която би довела до стълкновение на норми във връзка с един и същ конкретен случай?

               4)

               Отнася ли се понятието „разпоредби на Общността“, посочено в член 3, параграф 4 от Директива № 2005/29/ЕО, само до разпоредбите, съдържащи се в регламентите и европейските директиви, както и до разпоредбите, с които те се транспонират пряко, или включва и законовите и подзаконовите разпоредби за транспониране на принципи на европейското право?

               5)

               Недопустимо ли е — съгласно принципа на специалното правило, прогласен в съображение 10 и в член 3, параграф 4 от Директива 2005/29/ЕО, както и в член 37 от Директива 2002/72/ЕО и в член 41 от Директива 2002/73/ЕО — тълкуване на съответните национални разпоредби за транспониране, по смисъла на което всеки път, когато в регулиран сектор, където има секторна „потребителска“ правна уредба и на секторния орган са предоставени регулаторни и санкционни правомощия, е налице поведение, което може да попадне в обхвата на понятието „агресивна практика“ по смисъла на членове 8 и 9 от Директива 2005/29/ЕО или „при всякакви обстоятелства агресивна“ съгласно приложение I към Директива 2005/29/ЕО, следва винаги да се прилага общата правна уредба относно неправомерните практики, дори когато съществува секторно законодателство, прието в защита на (същите) потребители и основано на разпоредби на правото на Съюза, което регулира изчерпателно същите „агресивни практики“ и „при всякакви обстоятелства агресивни“ или пък същите „неправомерни практики“?

      (1)  Директива 2005/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2005 година относно нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители на вътрешния пазар и изменение на Директива 84/450/ЕИО на Съвета, Директиви 97/7/EО, 98/27/EО и 2002/65/EО на Европейския парламент и на Съвета, и Регламент (EО) № 2006/2004 на Европейския парламент и на Съвета („Директива за нелоялни търговски практики“) (ОВ L 149, 2005 г., стр. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 14, стр. 260).

      (2)  Директива 2009/72/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 година относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия и за отмяна на Директива 2003/54/ЕО (ОВ L 211, 2009 г., стр. 55).

      (3)  Директива 2009/73/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 година относно общите правила за вътрешния пазар на природен газ и за отмяна на Директива 2003/55/ЕО (ОВ L 211, 2009 г., стр. 94).


title: Дело F-76/09: Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 15 февруари 2011 г. — AH/Комисия (Публична служба — Социално осигуряване — Членове 72 и 76а от Правилника — Общи разпоредби за прилагане — Необходимост от грижи — Преживял съпруг на пенсионирано длъжностно лице — Отхвърляне на искането за пълно поемане на разноските за лицето, което полага абсолютно необходимите грижи за болното лице, и за предоставяне на финансова помощ — Просрочена жалба — Недопустимост)

text:
               26.3.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 95/13

         Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 15 февруари 2011 г. — AH/Комисия
   (Дело F-76/09) (1)

   (Публична служба - Социално осигуряване - Членове 72 и 76а от Правилника - Общи разпоредби за прилагане - Необходимост от грижи - Преживял съпруг на пенсионирано длъжностно лице - Отхвърляне на искането за пълно поемане на разноските за лицето, което полага абсолютно необходимите грижи за болното лице, и за предоставяне на финансова помощ - Просрочена жалба - Недопустимост)
   2011/C 95/19
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: AH (Wavre, Белгия) (представител: J. Temple Lang, solicitor)

      Ответник: Европейска комисия (представители: D. Martin и J. Baquero Cruz)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението от 22 юни 2009 г., с което се отхвърля искането на жалбоподателя да се ползва от пълно възстановяване на разноските, направени за лечението на неговото заболяване.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2.

               AH понася всички направени съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 297, 5.12.2009 г., стр. 36.


title: Дело T-303/16: Жалба, подадена на 14 юни 2016 г. — Novartis Europharm/Комисия

text:
               16.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 296/24

         Жалба, подадена на 14 юни 2016 г. — Novartis Europharm/Комисия
   (Дело T-303/16)
   (2016/C 296/33)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Novartis Europharm Ltd (Камбърли, Обединено кралство) (представител: C. Schoonderbeek, lawyer)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на Европейската комисия от 4 април 2016 г. (C(2016) 2083(окончателен); и

               —

               да осъди Европейската комисия да заплати направените от нея и от Novartis съдебни разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания.

               1.

               Първото основание, въз основа на което се твърди, че решението на Комисията от 4 април 2016 г. е незаконосъобразно, е че то представлява нарушение на правото на търговска изключителност на лекарствата сираци на Novartis за продукта му TOBI Podhaler, съгласно член 8, параграф 1 oт Регламент (EО) № 141/2000 (1) за лекарствата сираци и тъй като условията в член 8, параграф 3 oт този регламент за признаване на дерогация от това право на търговска изключителност не са били изпълнени.

               2.

               Второто основание почива на твърдението, че решението на Комисията от 4 април 2016 г. е било изготвено и прието в нарушение на „задължението за грижа“, известно и като „принцип на полагане на дължимата грижа“, конкретно поради несъобразяването на релевантните научни данни относно съответните лекарствени продукти и поради пропуск да се консултира Novartis като заинтересована страна при научната оценка.

      (1)  Регламент (ЕО) № 141/2000 на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 1999 година за лекарствата сираци (ОВ L 18, 2000 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 5, стр. 233).


title: Дело C-217/11: Преюдициално запитване, отправено от Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gdańsku (Република Полша) на 11 май 2011 г. — Forta Sp. z o.o./Dyrektor Izby Celnej w Gdyni

text:
               23.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 219/7

         Преюдициално запитване, отправено от Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gdańsku (Република Полша) на 11 май 2011 г. — Forta Sp. z o.o./Dyrektor Izby Celnej w Gdyni
   (Дело C-217/11)
   2011/C 219/09
   Език на производството: полски

      Запитваща юрисдикция

   Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gdańsku

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Forta Sp. z o.o.

      Ответник: Dyrektor Izby Celnej w Gdyni

      Преюдициален въпрос

   Трябва ли член 1, точка 11 от Директива 98/34/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 22 юни 1998 година за определяне на процедура за предоставяне на информация в областта на техническите стандарти и регламенти (1) да се тълкува в смисъл, че сред „техническите регламенти“, проектите за които трябва да се предоставят на Комисията съгласно член 8, параграф 1 от Директивата, е и правната разпоредба, която забранява издаването на разрешения за извършване на дейност с игрални автомати с ниски печалби?

      (1)  ОВ L 204, стр. 37; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 23, стр. 207, изменена с Директива 98/48/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 20 юли 1998 година за изменение на Директива 98/34/ЕО относно определяне на процедура за предоставяне на информация в областта на техническите стандарти и правила (ОВ L 217, стр. 18; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 23, стр. 282).


title: Дело T-51/08 P: Жалба, подадена на 5 февруари 2008 г. от Комисия на Европейските общности срещу Решение, постановено на 22 ноември 2007 г. от Съда на публичната служба по дело F-109/06, Dittert/Комисия

text:
               12.4.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 92/37

         Жалба, подадена на 5 февруари 2008 г. от Комисия на Европейските общности срещу Решение, постановено на 22 ноември 2007 г. от Съда на публичната служба по дело F-109/06, Dittert/Комисия
   (Дело T-51/08 P)
   (2008/C 92/75)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Комисия на Европейските общности (представители: G. Berscheid и K. Herrmann)

      Друга страна в производството: Daniel Dittert (Люксембург, Великото херцогство Люксембург)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение на Съда на публичната служба от 22 ноември 2007 г. по дело F-109/06, Dittert/Комисия, и делото да се върне на Съда на публичната служба,

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   С настоящата жалба Комисията иска отмяна на Решение от 22 ноември 2007 г., постановено по дело F-109/06, Dittert/Комисия, с което Съдът на публичната служба (СПС) отменя решението й за присъждане на жалбоподателя в първоинстанционното производство на точки за предимство, чиито брой е недостатъчен за повишаването му в процедурата за повишаване за 2005 г., и решението й за приемане на списъка на повишените длъжностни лица в посочената процедура, доколкото този списък не съдържа името на жалбоподателя.
   В подкрепа на жалбата си Комисията се позовава на три правни основания за отмяна.
   Първо, Комисията твърди, че СПС не се съобразил с член 45 от Правилника, доколкото отдал прекомерно голямо значение на участието на генералния директор в процедурата по присъждане на точките, което ограничило неоправдано правото на преценка на ОН вследствие на извода, че неучастието на генералния директор в процедурата е съществено процесуално нарушение.
   Второ, Комисията поддържа, че в нарушение на член 45 от Правилника СПС иззел правомощията на ОН и й дал разпореждане, превишаващо правомощията му за упражняване на правораздавателен контрол.
   Трето, Комисията упреква СПС,че не мотивирал надлежно извода, според който присъждането на жалбоподателя в първоинстанционното производство на определен брой точки за предимство от Комитета по повишаване не можело да отстрани процесуалното нарушение, квалифицирано от Съда на публичната служба като „съществено“ и изразяващо се в неучастие на генералния директор в процедурата. Тя твърди, че обжалваното съдебно решение на СПС се основавало освен това на изопачаване на съдържанието на протокола от събранието на Комитета по повишаване.


title: Дело T-348/04: Решение на Първоинстанционния съд от 15 април 2008 г. — SIDE/Комисия (Държавни помощи — Помощи за износ в сектора на книгите — Липса на предварителна нотификация — Член 87, параграф 3, буква г) ЕО — Приложно поле на общностното право във времето — Метод за изчисление на размера на помощта)

text:
               24.5.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 128/31

         Решение на Първоинстанционния съд от 15 април 2008 г. — SIDE/Комисия
   (Дело T-348/04) (1)

   (Държавни помощи - Помощи за износ в сектора на книгите - Липса на предварителна нотификация - Член 87, параграф 3, буква г) ЕО - Приложно поле на общностното право във времето - Метод за изчисление на размера на помощта)
   (2008/C 128/66)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Société internationale de diffusion et d'édition SA (SIDE) (Vitry-sur-Seine, Франция) (представители: N. Coutrelis и V. Giacobbo, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представител: J. P. Keppenne)

      Встъпила страна в подкрепа на исканията на ответника: Френска република (представители: първоначално G. de Bergues и S. Ramet, впоследствие G. de Bergues и A.-L. Vendrolini)
   Предмет
   Жалба за отмяна на член 1, последно изречение от Решение 2005/262/ЕО на Комисията от 20 април 2004 година относно помощ, приведена в действие от Франция в полза на Coopérative d'exportation du livre français [Кооперация за износ на френската книга] (CELF) (ОВ L 85, 2005 г., стр. 27)
   Диспозитив

               1)

               Отменя член 1, последно изречение от Решение на Комисията от 20 април 2004 година относно помощ, приведена в действие от Франция в полза на Coopérative d'exportation du livre français (CELF).

               2)

               Осъжда Комисията да понесе направените от нея съдебни разноски, както и направените от Société internationale de diffusion et d'édition SA (SIDE).

               3)

               Френската република понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 262, 23.10.2004 г.


title: Дело C-235/08: Определение на председателя на Съда от 8 октомври 2010 г. — (преюдициално запитване от Landesgericht Ried im Innkreis, Австрия) — Наказателно производство срещу Roland Langer

text:
               18.12.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 346/37

         Определение на председателя на Съда от 8 октомври 2010 г. — (преюдициално запитване от Landesgericht Ried im Innkreis, Австрия) — Наказателно производство срещу Roland Langer
   (Дело C-235/08) (1)

   ()
   2010/C 346/64
   Език на производството: немски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 223, 30.8.2008 г.


title: Дело C-12/10: Преюдициално запитване, отправено от Finanzgericht Düsseldorf (Германия) на 8 януари 2010 г. — LECSON Elektromobile GmbH/Hauptzollamt Dortmund

text:
               27.3.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 80/14

         Преюдициално запитване, отправено от Finanzgericht Düsseldorf (Германия) на 8 януари 2010 г. — LECSON Elektromobile GmbH/Hauptzollamt Dortmund
   (Дело C-12/10)
   2010/C 80/24
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Finanzgericht Düsseldorf

      Страни в главното производство

      Ищец: LECSON Elektromobile GmbH

      Ответник: Hauptzollamt Dortmund

      Преюдициални въпроси

               1.

               Попадат ли описаните по-подробно в акта за преюдициално запитване автомобилни превозни средства в позиция 8713 или в позиция 8703 от Комбинираната номенклатура в редакцията на Регламент (ЕО) № 1810/2004 на Комисията от 7 септември 2004 година за изменение на приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 г. относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа? (1)

      (1)  ОВ L 327, стр. 1.


title: Дело F-15/14: Решение на Съда на публичната служба (едноличен състав) от 15 октомври 2014 г.  — De Bruin/Парламент (Публична служба — Длъжностно лице в изпитателен срок — Член 34 от Правилника — Оценка от срока за изпитване, съгласно която лицето в срок на изпитване е непригодно — Удължаване на срока за изпитване — Уволнение в края на срока за изпитване — Мотиви за уволнение — Ефикасност — Бързина при изпълнението на задълженията — Явни грешки в преценката — Нарушения на процедурни правила — Срок, определен на комитета по атестирането за представяне на становището му)

text:
               24.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 421/53

         Решение на Съда на публичната служба (едноличен състав) от 15 октомври 2014 г. — De Bruin/Парламент
   (Дело F-15/14) (1)

   ((Публична служба - Длъжностно лице в изпитателен срок - Член 34 от Правилника - Оценка от срока за изпитване, съгласно която лицето в срок на изпитване е непригодно - Удължаване на срока за изпитване - Уволнение в края на срока за изпитване - Мотиви за уволнение - Ефикасност - Бързина при изпълнението на задълженията - Явни грешки в преценката - Нарушения на процедурни правила - Срок, определен на комитета по атестирането за представяне на становището му))
   2014/C 421/74
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Evert Anton De Bruin (Лент, Нидерландия) (представител: A. Salerno, avocat)

      Ответник: Европейски парламент (представители: M. Dean и M. Ecker)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението на Парламента за прекратяване на трудовия договор на жалбоподателя след изтичането на периода, за който е удължен срока му за изпитване

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Г-н De Bruin понася направените от него съдебни разноски, както и направените съдебни разноски от Европейския парламент.

      (1)  ОВ C 184, 16.6.2014 г., стр. 40.


title: Дело C-413/12: Преюдициално запитване, отправено от Audiencia Provincial de Salamanca (Испания) на 11 септември 2012 г. — Asociación de Consumidores Independientes de Castilla y León

text:
               8.12.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 379/13

         Преюдициално запитване, отправено от Audiencia Provincial de Salamanca (Испания) на 11 септември 2012 г. — Asociación de Consumidores Independientes de Castilla y León
   (Дело C-413/12)
   2012/C 379/22
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Audiencia Provincial de Salamanca

      Страни в главното производство

      Ищец: Asociación de Consumidores Independientes de Castilla y León

      Преюдициални въпроси

               1.

               Защитата, гарантирана на потребителите с Директива 93/13/ЕИО (1) на Съвета относно неравноправните клаузи в потребителските договори, позволява ли на Audiencia Provincia в качеството ѝ на национална въззивна юрисдикция да разгледа, въпреки липсата на вътрешноправна норма, жалбата срещу решението на първоинстанционния съд, с което на съда по седалището на ответника се предоставя териториалната компетентност за разглеждане на иска за преустановяване на нарушение, подаден от сдружение на потребители с ограничен териториален обхват на действие, което не участва в сдружения или федерации с други сдружения, има оскъден бюджет и малък брой членове?

               2.

               Следва ли членове 4 ДФЕС, 12 ДФЕС, 114 ДФЕС и 169 ДФЕС и член 38 от Хартата на основните права на Европейския съюз във връзка с Директива 93/13 и практиката на Съда във връзка с въпроса за високото ниво на защита на интересите на потребителите, както и за полезното действие на директивите и принципите на равностойност и ефективност, да се тълкуват в смисъл, че за териториално компетентен да разгледа иск за преустановяване на използването на неравноправни клаузи в защита на колективните или отделните интереси на потребителите или ползвателите — подаден от сдружение на потребителите с ограничен териториален обхват на действие, което не участва в сдружения или федерации с други сдружения, има оскъден бюджет и малък брой членове — трябва да се обяви съдът по седалището на това сдружение, а не съдът по седалището на ответника?

      (1)  Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори (ОВ L 95, стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273).


title: Дело T-172/07: Определение на Първоинстанционния съд от 2 юни 2008 г. — Atlantic Dawn и др./Комисия (Жалба за отмяна — Квоти за риболов — Регламент (ЕО) № 2371/2002 — Липса на пряко засягане — Недопустимост)

text:
               19.7.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 183/20

         Определение на Първоинстанционния съд от 2 юни 2008 г. — Atlantic Dawn и др./Комисия
   (Дело T-172/07) (1)

   (Жалба за отмяна - Квоти за риболов - Регламент (ЕО) № 2371/2002 - Липса на пряко засягане - Недопустимост)
   (2008/C 183/42)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподатели: Atlantic Dawn Ltd (Killybegs, Donegal, Ирландия); Antarctic Fishing Co. Ltd (Killybegs, Donegal); Atlantean Ltd (Killybegs, Donegal); Killybegs Fishing Enterprises Ltd (Killybegs, Donegal); Doyle Fishing Co. Ltd (Killybegs, Donegal); Western Seaboard Fishing Co. Ltd (Killybegs, Donegal); O'Shea Fishing Co. Ltd (Killybegs, Donegal); Aine Fishing Co. Ltd (Burtonport, Donegal); Brendelen Ltd (Greencastle, Donegal); Cavankee Fishing Co. Ltd (Greencastle, Donegal); Ocean Trawlers Ltd (Killybegs, Donegal); Eileen Oglesby (Burtonport, Donegal); Noel McGing (Killybegs, Donegal); Mullglen (Dublin, Irlande); Bradan Fishing Co. Ltd (Sligo, Sligo, Ирландия); Larry Murphy (Castletownbere, Cork, Ирландия); Pauric Conneely (Claregalway, Galway, Ирландия); Thomas Flaherty (Kilronan, Aran Islands, Galway); Carmarose Trawling Co. Ltd (Killybegs, Donegal); Colmcille Fishing Ltd (Killybegs, Donegal) (представители: G. Hogan, SC, N. Travers, T. O'Sullivan, BL и D. Barry, solicitor)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представител: K. Banks)

      Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателите: Кралство Испания (представител: N. Díaz Abad, abogado del Estado)
   Предмет
   Искане за отмяна на Регламент (ЕО) № 147/2007 на Комисията от 15 февруари 2007 година за адаптиране на някои квоти за риболов от 2007 до 2012 г. съгласно член 23, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 2371/2002 на Съвета относно опазването и устойчивата експлоатация на рибните ресурси в рамките на Общата политика в областта на рибарството (ОВ L 46, стp. 10).
   Диспозитив

               1)

               Жалбата се отхвърля като недопустима.

               2)

               Жалбоподателите Atlantic Dawn Ltd и други понасят собствените си съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от Комисията.

               3)

               Кралство Испания понася собствените си съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 170, 21.7.2007 г.


title: Дело F-13/10: Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 28 септември 2011 г. — De Nicola/ЕИБ (Публична служба — Персонал на Европейската инвестиционна банка — Оценка — Повишаване — Иск за обезщетение — Допустимост)

text:
               19.11.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 340/37

         Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 28 септември 2011 г. — De Nicola/ЕИБ
   (Дело F-13/10) (1)

   (Публична служба - Персонал на Европейската инвестиционна банка - Оценка - Повишаване - Иск за обезщетение - Допустимост)
   2011/C 340/73
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Carlo De Nicola (Strassen, Люксембург) (представител: L. Isola, avocat)

      Ответник: Европейска инвестиционна банка (представители: T. Gilliams и F. Martin, подпомагани от A. Dal Ferro, avocat)

      Предмет

   От една страна, искане за отмяна на решението на комитета по жалбите, с което се отхвърля жалбата на жалбоподателя срещу оценката на неговата работа през 2008 г., както и за отмяна на атестационния доклад за 2008 г. От друга страна, искане да се осъди Европейската инвестиционна банка да обезщети неимуществените и имуществени вреди, понесени от жалбоподателя.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Г-н De Nicola понася направените от него съдебни разноски и половината от съдебните разноски на Европейската инвестиционна банка.

               3.

               Европейската инвестиционна банка понася половината от направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 134, 22.5.2010 г., стр. 53


title: Дело T-587/13: Решение на Общия съд от 21 януари 2015 г. — Schwerdt/СХВП — Iberamigo (cat & clean) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността „cat & clean“ — По-ранна испанска словна марка „CLEAN CAT“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Пречки за свободното движение на стоки — Член 34 ДФЕС — Член 16 от Хартата на основните права)

text:
               2.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 73/25

      Решение на Общия съд от 21 януари 2015 г. — Schwerdt/СХВП — Iberamigo (cat & clean)
      (Дело T-587/13) (1)

      (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „cat & clean“ - По-ранна испанска словна марка „CLEAN CAT“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Пречки за свободното движение на стоки - Член 34 ДФЕС - Член 16 от Хартата на основните права)
      (2015/C 073/33)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Miriam Schwerdt (Порта Вестфалика, Германия) (представител: K. Kruse, адвокат)

         Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Poch)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Iberamigo, SA (Руби, Испания)

         Предмет

      Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 3 септември 2013 г. (преписка R 1799/2012-4), постановено в производство по възражение със страни Iberamigo, SA и г-жа Miriam Schwerdt.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда г-жа Miriam Schwerdt да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 24, 25.1.2014 г.


title: Дело C-94/11: Преюдициално запитване, отправено от Tribunale di Bergamo (Италия) на 28 февруари 2011 г. — Наказателно производство срещу Survival Godwin

text:
               7.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 139/14

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunale di Bergamo (Италия) на 28 февруари 2011 г. — Наказателно производство срещу Survival Godwin
   (Дело C-94/11)
   2011/C 139/26
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale di Bergamo

      Страна в главното производство

   Survival Godwin

      Преюдициален въпрос

   С оглед на принципите на лоялно сътрудничество и на полезно действие на директивите препятстват ли членове 15 и 16 от Директива 2008/115/ЕО (1) възможността поведението на гражданин на трета страна, който пребивава незаконно в държава членка — единствено поради липсата на съдействие в производството по експулсиране, и по-специално единствено поради неизпълнението на заповед за извеждане извън границите, издадена от административните органи — да бъде предвидено като наказателно релевантно и санкционирано с лишаване от свобода до четири години в хипотезата на неизпълнение на първоначалната заповед на Questore [орган на полицията] и с лишаване от свобода до пет години поради неизпълнение на последващи заповеди?

      (1)  ОВ L 348, стр. 98.


title: Дело T-622/14: Жалба, подадена на 15 август 2014 г.  — Lauritzen Holding/СХВП — IC Companys

text:
               6.10.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 351/26

         Жалба, подадена на 15 август 2014 г. — Lauritzen Holding/СХВП — IC Companys
   (Дело T-622/14)
   2014/C 351/34
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Lauritzen Holding AS (Drøbak, Норвегия) (представители: P. Walsh и S. Dunstan, Solicitors)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: IC Companys A/S (Копенхаген, Дания)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) oт 2 юни 2014 г., постановено по преписка R 1935/2013-2.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка IWEAR за стоки от класове 18, 25 и 28 — заявка за марка на Общността № 1 0 6 29  806

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: по-ранна марка на Общността INWEAR, регистрирана под № 2 1 68  284

      Решение на отдела по споровете: частично уважава възражението

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламента относно марката на Общността.


title: Дело T-153/11: Жалба, подадена на 14 март 2011 г. — Zenato Azienda Vitivinicola/СХВП — Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Verona (ZENATO RIPASSA)

text:
               7.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 139/24

         Жалба, подадена на 14 март 2011 г. — Zenato Azienda Vitivinicola/СХВП — Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Verona (ZENATO RIPASSA)
   (Дело T-153/11)
   2011/C 139/46
   Език на жалбата: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Zenato Azienda Vitivinicola Srl (Peschiera del Garda, Италия) (представител: A. Rizzoli, avvocato)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Verona (Верона, Италия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да обяви настоящата жалба за допустима ведно с приложенията към нея;

               —

               да отмени решението на апелативния състав (точки 1, 2 и 3 от диспозитива) в частта, в която се уважават жалбата и възражението и се отхвърля изцяло заявката за регистрация и в частта, в която жалбоподателя се осъжда да заплати разноските, които ответната страна е направила в производството по възражението и в тава пред апелативния състав;

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „ZENATO RIPASSA“ (заявка за регистрация № 5 848 015) за стоки от клас 33 (алкохолни напитки)

      Притежател на марката или знака, на която/който се прави позоваване в процедурата по възражение: La Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Verona

      Марка или знак, на която/който се прави позоваване в подкрепа на възражението: италианска словна марка „RIPASSO“ (№ 682 213) за стоки от клас 33 („вино, спиртни напитки и ликьори“)

      Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението.

      Решение на апелативния състав: уважава възражението и отхвърля изцяло заявката за регистрация.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/09.


               21.8.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 274/4

         Молба за консултативно становище от Съда на ЕАСТ, подадена от Fürstliches Landgericht, с дата 18 март 2014 г. по съдебното производство относно Otto Kaufmann AG
   (Дело E-9/14)
   (2014/C 274/04)
   С писмо от 18 март 2014 г., получено в деловодството на Съда на 21 март 2014 г., към Съда на ЕАСТ бе отправена молба от Fürstliches Landgericht (Княжески съд, Лихтенщайн) за консултативно становище по съдебното производство относно Otto Kaufmann AG във връзка със следния въпрос:

               —

               Предвидено ли е в Споразумението за ЕИП, по-специално в разпоредбите относно свободата на предоставяне на услуги и правото на свободно установяване, и/или в отделни актове от вторичното право (например Директива 2004/18/ЕО относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки или Директива 2006/123/ЕО относно услугите на вътрешния пазар, които са включени в законодателството на ЕИП) изискване, според което, когато разпоредбите на националното право позволяват осъждането от наказателен съд на юридически лица, присъдите трябва да бъдат също ясно записвани, например в система за съдимост?


title: Дело C-435/11: Решение на Съда (първи състав) от 19 септември 2013 г. (преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof — Австрия) — CHS Tour Services GmbH/Team4 Travel GmbH (Директива 2005/29/ЕО — Нелоялни търговски практики — Рекламна брошура, съдържаща невярна информация — Квалифициране като „заблуждаваща търговска практика“ — Случай, при който търговецът не може да бъде упрекнат в каквото и да било нарушение на задължението за дължима професионална грижа)

text:
               23.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 344/11

         Решение на Съда (първи състав) от 19 септември 2013 г. (преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof — Австрия) — CHS Tour Services GmbH/Team4 Travel GmbH
   (Дело C-435/11) (1)

   (Директива 2005/29/ЕО - Нелоялни търговски практики - Рекламна брошура, съдържаща невярна информация - Квалифициране като „заблуждаваща търговска практика“ - Случай, при който търговецът не може да бъде упрекнат в каквото и да било нарушение на задължението за дължима професионална грижа)
   2013/C 344/16
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberster Gerichtshof

      Страни в главното производство

      Ищец: CHS Tour Services GmbH

      Ответник: Team4 Travel GmbH

      Предмет

   Преюдициално запитване — Oberster Gerichtshof — Тълкуване на член 5 от Директива 2005/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2005 година относно нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители на вътрешния пазар и изменение на Директива 84/450/ЕИО на Съвета, Директиви 97/7/ЕО, 98/27/ЕО и 2002/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, и Регламент (ЕО) № 2006/2004 на Европейския парламент и на Съвета („Директива за нелоялни търговски практики“) (ОВ L 149, стp. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 14, стр. 260) — Брошура, съдържаща невярна информация — Наличие или липса на възможност за предприемача да докаже, че е спазил изискванията за полагане на дължима професионална грижа, за да може да се избегне квалифицирането на посочената практика като „нелоялна“

      Диспозитив

   Директива 2005/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2005 година относно нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители на вътрешния пазар и изменение на Директива 84/450/ЕИО на Съвета, Директиви 97/7/ЕО, 98/27/ЕО и 2002/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, и Регламент (ЕО) № 2006/2004 на Европейския парламент и на Съвета („Директива за нелоялни търговски практики“) трябва да се тълкува в смисъл, че в случай, когато дадена търговска практика отговаря на всички критерии по член 6, параграф 1 от тази директива, за да бъде квалифицирана като заблуждаваща практика по отношение на потребителя, не следва да се проверява дали такава практика противоречи и на изискванията за дължима професионална грижа по член 5, параграф 2, буква a) от същата директива, за да може правомерно да бъде считана за нелоялна и следователно да бъде забранена на основание член 5, параграф 1 от споменатата директива.

      (1)  ОВ C 340, 19.11.2011 г.


title: Дело T-296/11: Жалба, подадена на 8 юни 2011 г. — Cementos Portland Valderrivas/Комисия

text:
               13.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 238/26

         Жалба, подадена на 8 юни 2011 г. — Cementos Portland Valderrivas/Комисия
   (Дело T-296/11)
   2011/C 238/46
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Cementos Portland Valderrivas, SA (Памплона, Испания) (представител: L. Ortiz Blanco, abogado)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да обяви жалбата за допустима,

               —

               да отмени Решението на Комисията от 30 март 2011 г.

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Настоящата жалба е подадена срещу Решението на Комисията от 30 март 2011 г. относно производство за прилагане на член 18, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета, прието във връзка с дело COMP/39.520 — цимент и свързани продукти.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага само едно правно основание за отмяна, изведено от нарушение на член 18 от горепосочения Регламент и на принципа на пропорционалност.

               —

               В това отношение се твърди на първо място, че поисканата с обжалваното решение информация няма връзка с разследваното предполагаемо нарушение и поради това не може да позволи на Комисията да провери каквато и да е индиция, обосноваваща разследването по отношение на Valderrivas. Следователно жалбоподателят смята, че не е спазена предпоставката за необходимост, от която член 18 от Регламент (ЕО) № 1/2003 обуславя упражняването на правомощията за искане на информация. Жалбоподателят твърди също така, че фактът, че решението не съдържа позоваване на такива индиции не може да позволи на Общия съд да упражни необходимия контрол за необходимост.

               —

               На второ място, жалбоподателят отбелязва, че обжалваното решение противоречи на принципа на пропорционалност, доколкото му възлага явно несъразмерна тежест във връзка с нуждата на разследването. Тази диспропорционалност се проявява в естеството, несъразмерно високото ниво на подробност на поисканата информация, в задължението тя да се обработи и представи в определени формати, и в срока, определен за предоставянето ѝ.


title: Дело C-391/15: Преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia de Andalucía (Испания), постъпило на 20 юли 2015 г. — Marina del Mediterráneo S.L. и др./Consejería de Obras Públicas y Vivienda de la Junta de Andalucía

text:
               19.10.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 346/6

         Преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia de Andalucía (Испания), постъпило на 20 юли 2015 г. — Marina del Mediterráneo S.L. и др./Consejería de Obras Públicas y Vivienda de la Junta de Andalucía
   (Дело C-391/15)
   (2015/C 346/07)
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Superior de Justicia de Andalucía

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Marina del Mediterráneo S.L., Marina del Mediterráneo Duquesa S.L., Marina del Mediterráneo Estepona S.L., Marina del Mediterráneo Este S.L., Marinas del Mediterráneo Torre S.L., Marina del Mediterráneo Marbella S.L., Gómez Palma S.C., Enrique Alemán S.A., Cyes Infraestructuras S.A., Cysur Obras y Medioambiente S.A.

      Ответник: Consejería de Obras Públicas y Vivienda de la Junta de Andalucía

      Други страни: Agencia Pública de Puertos de Andalucía, UTE Nassir Bin Abdullah and Sons, S.L., Puerto Deportivo de Marbella, S.A. и Ayuntamiento de Marbella

      Преюдициални въпроси

               1)

               В светлината на принципите на лоялно сътрудничество и полезен ефект на директивите, трябва ли член 1, параграф 1 и член 2, параграф 1, букви а) и б) от Директива 89/665 (1) да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална разпоредба като предвидената в член 310.2 от Ley 30/2007, de 30 de octubre, de Contratos del Sector Público (понастоящем член 40.2 от RDLeg 3/2011, за приемане на преработеният текст на Ley de Contratos del Sector Público), доколкото същата забранява подаването на специалната жалба в областта на обществените поръчки срещу подготвителните актове на възлагащия орган, като решението за допускане на оферта на оферент, за който се твърди, че не отговаря на условията за технически възможности и икономическа платежоспособност, предвидени в националното законодателство и правото на Съюза?

               2)

               При утвърдителен отговор на първия въпрос, имат ли член 1, параграф 1 и член 2, параграф 1, букви а) и б) от Директива 89/665 директен ефект?

      (1)  Директива 89/665/ЕИО на Съвета от 21 декември 1989 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, отнасящи се до прилагането на производства по обжалване при възлагането на обществени поръчки за доставки и за строителство (ОВ L 395, стр. 33; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 237)


title: Дело C-514/15 P: Жалба, подадена на 25 септември 2015 г. от HIT Groep BV срещу решението, постановено от Общия съд (шести състав) на 15 юли 2015 г. по дело T-436/10, Hit Groep/Комисия

text:
               30.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 398/18

         Жалба, подадена на 25 септември 2015 г. от HIT Groep BV срещу решението, постановено от Общия съд (шести състав) на 15 юли 2015 г. по дело T-436/10, Hit Groep/Комисия
   (Дело C-514/15 P)
   (2015/C 398/24)
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподател: HIT Groep BV (представители: G. van der Wal и L. Parret, адвокати)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Съда,

               —

               да обяви за основателни посочените от него основания, да отмени обжалваното решение, (след това) да приеме, че жалбата му срещу спорното решение (1) е основателна и да го отмени, в частта, която се отнася до него и по-специално член 1, точка 9, буква б), член 2, точка 9 и член 4, точка 22, при условията на евентуалност да отмени наложената му с член 2, точка 9 от спорното решение глоба или да я намали в подходящ според Съда размер, или поне да отмени обжалваното решение и да върне делото на Общия съд за ново разглеждане като се съобрази с постановеното от Съда решение,

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски, направени от жалбоподателя в първоинстанционното производство и в производство по обжалване, включително разноските за правната му помощ.

      Основания и основни доводи

               а)

               В точки 174 — 188 и 224 от обжалваното решение Общият съд се е произнесъл неправилно, като е допуснал грешка при прилагане на правото, при непълни или неясни мотиви и в нарушение на член 296, параграф 2 ДФЕС, член 41, параграф 2, буква в) от Хартата на основните права на Европейския съюз (2) (наричана по-нататък „Хартата“), член 23, параграф 2, втора алинея от Регламент № 1/2003 (3), член 7, точка 1 от Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи (наричана по-нататък „ЕКПЧ“), член 49 от Хартата и общите правни принципи, по-специално принципа на пропорционалност, и в обжалваното решение е постановил, че при прилагането на валидната за жалбоподателя максимална граница на глобата съгласно член 23, параграф 2, втора алинея на Регламент № 1/2003 Комисията е можела да се позове на (стопанската) 2003 г. и позоваването на тази стопанска година не нарушава принципа на пропорционалност, поради което Общият съд отхвърля жалбата на (настоящия) жалбоподател и го осъжда да заплати съдебните разноски.

               б)

               неправилно, при допускане на грешка при прилагане на правото и в нарушение на член 296, параграф 2 ДФЕС, член 41, параграф 2, буква в) и член 49, параграф 3 от Хартата и общите правни принципи, по-специално принципа на пропорционалността, Общият съд не е преценил пропорционалността на глобата, наложена на жалбоподателя от Комисията, или (най-малкото) решението на Общия съд не е мотивирано или е с недостатъчни (неясни) мотиви и Общият съд неправилно отхвърля жалбата на (настоящия) жалбоподател и го осъжда да заплати съдебните разноски.

         За разлика от постановеното от Съда, отклонението от член 23, параграф 2, втора алинея от Регламент № 1/2003 (по настоящото дело) е недопустимо и представлява грешка при прилагането на правото. Такова отклонение — при прилагането на тази разпоредба да се прави позоваване на стопанската 2003 година, вместо на предходната стопанска година (2009 г.) — противоречи на разпоредбата и нейната цел. Член 23, параграф 2, втора алинея от Регламент № 1/2003 има за цел да се избегне налагането на глоба в размер, който надхвърля платежоспособността на предприятието към момента, в който се ангажира отговорността му за нарушението и Комисията му налага финансова санкция. Тази разпоредба представлява гаранция на принципа на пропорционалност, която се нарушава, ако се направи отклонение от съдържанието ѝ.
   Отклонението от тази разпоредба (текста ѝ) нарушава (по настоящото дело) и член 7, точка 1 от ЕКПЧ, член 49 от Хартата и принципа на пропорционалност (принципа на законност и изискването за правна сигурност (lex certa).
   Решенията на Съда, в които е допуснато отклонение от изричния текст на член 23, параграф 2, втора алинея от Регламент № 1/2003 (решение от 7 юни 2007 г., Britannia Alloys & Chemicals/Комисия, C-76/06 P, EU:C:2007:326, и от 14 май 2014 г., 1.garantovaná/Комисия, C-90/13 P, EU:C:2014:326), са постановени (много) след настъпването на фактите, за които на жалбоподателя е наложена глоба. Следователно прилагането с обратна сила на тази практика на Съда нарушава член 7, параграф 1 от ЕКПЧ и член 49 от Хартата.
   В случай че отклонението от член 23, параграф 2, втора алинея от Регламент № 1/2003 по изключение е (може да е) правно допустимо, това изисква подробна обосновка, в обжалваното решение обаче в нарушение на член 7, параграф 1 от ЕКПЧ и член 41, параграф 2, буква в) от Хартата липсва такава обосновка, съответно тя е недостатъчна.
   Гарантирането на принципа на пропорционалност изисква Съдът на Съюза (при всички случаи) когато се прави отклонение от член 23, параграф 2, втора алинея от Регламент № 1/2003, да провери (след това) дали глобата съответства на целта на тази разпоредба и на принципа на пропорционалност, което Общият съд не е направил в обжалваното решение (както и Комисията в спорното решение), или поне не се е мотивирал или не се е мотивирал достатъчно.

      (1)  Решение C(2010) 4387 (окончателен) на Комисията от 30 юни 2010 година относно производство съгласно член 101 от [ДФЕС] и член 53 от Споразумението за ЕИП (COMP/38.344 — Стомана за предварително напрягане), изменено с Решение C(2010) 6676 (окончателен) на Комисията от 30 септември 2010 г. и Решение C(2011) 2269 (окончателен) на Комисията от 4 април 2011 г.

      (2)  ОВ C 364, 2000 г., стр. 1.

      (3)  Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове [101 ДФЕС] и [102 ДФЕС] (ОВ L 1, 2003 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).


title: Дело T-55/15: Жалба, подадена на 3 февруари 2015 г. — Certified Angus Beef/СХВП — Certified Australian Angus Beef (CERTIFIED AUSTRALIAN ANGUS BEEF)

text:
               30.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 107/34

      Жалба, подадена на 3 февруари 2015 г. — Certified Angus Beef/СХВП — Certified Australian Angus Beef (CERTIFIED AUSTRALIAN ANGUS BEEF)
      (Дело T-55/15)
      (2015/C 107/45)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Certified Angus Beef, LLC (Wooster, Охайо, Съединени американски щати) (представител: C. Aikens, Barrister)

         Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Certified Australian Angus Beef Pty Ltd (Surrey Hills, Австралия)

         Данни за производството пред СХВП

         Притежател на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

         Спорна марка: посочваща Европейския съюз международна регистрация на фигуративна марка със словните елементи „CERTIFIED AUSTRALIAN ANGUS BEEF“ — посочваща Европейския съюз международна регистрация № 1 095 394

         Производство пред СХВП: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 30 октомври 2014 г. по преписка R 662/2014-4

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да уважи възражението в неговата цялост,

                  —

                  да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009


title: Дело T-137/05: Решение на Първоинстанционния съд от 16 май 2007 г. — La Perla/СХВП — Worldgem Brands (NIMEI LA PERLA MODERN CLASSIC) ( Марка на Общността — Процедура за обявяване на недействителност — Словна марка на Общността NIMEI LA PERLA MODERN CLASSIC — По-ранни фигуративни и словна национални марки PERLA и LA PERLA PARFUMS — Относително основание за отказ — Член 52, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 40/94 — Член 8, параграф 5 от Регламент (EO) № 40/94 )

text:
               7.7.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 155/21

         Решение на Първоинстанционния съд от 16 май 2007 г. — La Perla/СХВП — Worldgem Brands (NIMEI LA PERLA MODERN CLASSIC)
   (Дело T-137/05) (1)

   („Марка на Общността - Процедура за обявяване на недействителност - Словна марка на Общността NIMEI LA PERLA MODERN CLASSIC - По-ранни фигуративни и словна национални марки PERLA и LA PERLA PARFUMS - Относително основание за отказ - Член 52, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 40/94 - Член 8, параграф 5 от Регламент (EO) № 40/94“)
   (2007/C 155/41)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Ищец: Gruppo La Perla SpA (Болоня, Италия) [представители: R. Morresi и A. Dal Ferro, avocats]

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) [представители: първоначално M. Capostagno, впоследствие O. Montalto]

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: Worldgem Brands — Gestão e Investimentos Lda, с предишно наименование Cielo Brands — Gestão e Investimentos Lda, (Мадейра, Португалия) [представители: G. Bozzola и C. Bellomunno, avocats]
   Предмет
   Иск, предявен срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 25 януари 2005 година (дело R 537/2004-1), прието в процедура за обявяване на недействителност между Gruppo La Perla SpA и Worldgem Brands — Gestão e Investimentos Lda.
   Диспозитив

               1)

               Отменя решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП) от 25 януари 2005 година (дело R 537/2004-1).

               2)

               Осъжда встъпилата страна да заплати, освен собствените си разноски, една трета от разноските на ищеца.

               3)

               Ищецът понася две трети от собствените си разноски.

               4)

               СХВП понася собствените си разноски.

      (1)  OВ C 132, 28.5.2005 г.


title: Дело C-22/10: Жалба, подадена на 14 януари 2010 г. от REWE-Zentral AG срещу решението на Първоинстанционния съд (шести състав), постановено на 11 ноември 2009 г. по дело T-150/08 — REWE-Zentral AG/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), встъпила страна: Aldi Einkauf GmbH & Co. OGH

text:
               27.3.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 80/15

         Жалба, подадена на 14 януари 2010 г. от REWE-Zentral AG срещу решението на Първоинстанционния съд (шести състав), постановено на 11 ноември 2009 г. по дело T-150/08 — REWE-Zentral AG/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), встъпила страна: Aldi Einkauf GmbH & Co. OGH
   (Дело C-22/10)
   2010/C 80/28
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: REWE-Zentral AG (представители: M. Kinkeldey и A. Bognár, Rechtsanwälte)

      Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени обжалваното съдебно решение на Първоинстанционния съд от 11 ноември 2009 г.,

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски по настоящото производство и по производството пред Първоинстанционния съд.

      Правни основания и основни доводи

   Настоящата жалба е насочена срещу решението на Първоинстанционния съд, с което той отхвърля подадената от жалбоподателя жалба за отмяна на решението на четвърти апелативен състав на Служба за хармонизация във вътрешния пазар от 15 февруари 2008 г. за отхвърляне на заявката му за регистрация на словния знак CLINA. Със своето решение Първоинстанционният съд потвърждава решението на апелативния състав, съгласно което съществува вероятност от объркване с по-ранната марка на Общността CLINAIR.
   В подкрепа на жалбата се изтъква основание, изведено от нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (наричан по-нататък: РМО).
   При преценката на вероятността от объркване Първоинстанционният съд неправилно от правна гледна точка не е предприел цялостно общо претегляне на всички относими фактори. Като счел, че е налице твърде висока степен на прилика във фонетично и писмено отношение между конфликтните марки — извод, до който е достигнал също по неправилен от правна гледна точка начин, той приел, че тази прилика не може да бъде неутрализирана с наличната концептуална разлика, което също била съответно опорочено с грешка. Освен това, Първоинстанционният съд не е преценил по безупречен от правна гледна точка начин слабия отличителен характер на по-ранната марка. Така Първоинстанционният съд не е приложил по надлежен начин член 8, параграф 1, буква б) от РМО и следователно нарушил общностното право.
   По-специално, Първоинстанционният съд не е взел в достатъчна степен предвид това, че подлежащите на сравнение знаци CLINAIR и CLINA се отличавали със съществени фонетични и писмени разлики, които от правна гледна точка трябва да се вземат предвид, и че по-ранната марка CLINAIR се характеризирала с особено смислово съдържание, което също от правна гледна точка трябвало да се вземе предвид, което смислово съдържание напълно липсвало при по-новата марка. Първоинстанционният съд също не взел предвид това, че съставната част „CLIN“ имала слаб отличителен характер и следователно от правна гледна точка само в ограничена степен можела да предопредели общото впечатление от марката CLINAIR. Ето защо, единствено съвпадението на този съставен елемент не можело от правна гледна точка да е достатъчно за обосноваване на наличието на вероятност от объркване съгласно член 8, параграф 1, буква б) от РМО, като се имат предвид освен това че съществуващите разлики във фонетично, писмено и концептуално отношение не били незначителни.


title: Дело T-487/14: Жалба, подадена на 27 юни 2014 г.  — CHEMK и KF/Комисия

text:
               25.8.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/49

         Жалба, подадена на 27 юни 2014 г. — CHEMK и KF/Комисия
   (Дело T-487/14)
   2014/C 282/64
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Chelyabinsk electrometallurgical integrated plant OAO (CHEMK) (Челябинск, Русия) и Kuzneckie ferrosplavy OAO (KF) (Новокузнецк, Русия) (представители: B. Evtimov и M. Krestiyanova, lawyers)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) № 360/2014 на Комисията от 9 април 2014 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на феросилиций с произход от Китайската народна република и Русия (наричан по-нататък „оспорения регламент“) след преразглеждане с оглед на изтичане на срока на действие на мерките съгласно член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета (1), (наричан по-нататък „основния регламент“), (OВ L 107, стp. 13);

               —

               да осъди Европейската комисия да заплати разноските в производството.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателите излагат три правни основания.

               1.

               Първото правно основание е грешка при прилагането на правото, произтичаща от погрешно тълкуване на член 2, параграф 9 oт базовия регламент и/или явна грешка при преценката при установяването от Комисията, че единен стопански субект е неотносима към определянето на конструираната експортна цена (включително корекциите в експортната цена), в съответствие с член 2, параграф 9 от базовия регламент, и в установеното въз основа на това, че пълно приспадане за всички разходи на SG&A и печалби на RFA International от конструираната експортна цена на CHEMK Group е било основателно. Доколкото е възможно Комисията да се е основала на горепосочените изводи при отхвърлянето на оплакването на жалбоподателите за наличие на единен стопански субект, жалбоподателите твърдят, че това отхвърляне също така е опорочено от грешка при прилагане на правото и/или явна грешка при преценката.

               2.

               Второто правно основание е нарушение на член 11, параграф 10 от базовия регламент и е свързано с нарушение на член 11, параграф 9 oт базовия регламент за приспадането от Комисията на антидъмпинговите мита от конструирана експортна цена. Нарушението на член 11, параграф 9 oт базовия регламент е резултат от прилагането от Комисията на нова методология за преценка дали митата се отразяват надлежно в цената при препродажбата, която е различна от методологията, използвана при последното разследване за междинно преразглеждане, което е довело до определените задължения за мито на жалбоподателите.

               3.

               Третото правно основание, изведено от твърдението, че установеното от Комисията във връзка с твърдяната вероятност от повторност на увреждащия дъмпинг във връзка с руския внос е опорочено от поредица явни грешки при преценката на фактите и доказателствата.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (OВ L 343, стp.51)


title: Дело T-323/07: Иск, предявен на 30 август 2007 г. — El Morabit/Съвет на Европейския съюз

text:
               10.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/52

         Иск, предявен на 30 август 2007 г. — El Morabit/Съвет на Европейския съюз
   (Дело T-323/07)
   (2007/C 269/93)
   Език на производството: нидерландски
   Страни

      Ищец: El Morabit (Амстердам, Нидерландия) [представител: U. Sarikaya, advocaat]

      Ответник: Съвет на Европейския съюз
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени Решението на Съвета от 28 юни 2007 г.

         Правни основания и основни доводи
   Ищецът оспорва Решение на Съвета (1), с което последният е приел, че по отношение на ищеца e взето решение от страна на компетентен орган по смисъла на член 1, параграф 4 от Общата позиция, както и че спрямо него трябва да продължат да се прилагат предвидените от Регламент (ЕО) № 2580/2001 специфични ограничителни мерки.
   Ищецът твърди, че действително е бил признат за виновен по съдебен ред за участие в престъпна организация с терористична цел, но е обжалвал тази присъда. Поради това, Решението на Съвета е прибързано и противоречи на член 6 от ЕКЗПЧОС и на член 47 и член 48 от Хартата на основните права на човека на Европейския съюз.

      (1)  Решение 2007/445/ЕО на Съвета от 28 юни 2007 г. за прилагане на член 2, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 2580/2001 относно специалните ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания, и за отмяна на решения 2006/379/EО и 2006/1008/EО (ОВ L 169, стр. 58).


title: Дело C-193/16: Преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Испания), постъпило на 7 април 2016 г. —E/Subdelegación del Gobierno en Álava

text:
               11.7.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 251/4

         Преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Испания), постъпило на 7 април 2016 г. —E/Subdelegación del Gobierno en Álava
   (Дело C-193/16)
   (2016/C 251/05)
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco

      Страни в главното производство

      Въззивник: E

      Въззиваем: Subdelegación del Gobierno en Álava

      Преюдициални въпроси

   Представлява ли въззивник, осъден на лишаване от свобода за срок от 12 години за извършването на множество сексуални престъпления срещу малолетни и непълнолетни лица, реална и настояща заплаха за обществената сигурност съгласно разпоредбата на член 27[, параграфи 1 и 2] от Директива 2004/38/ЕО (1), като се има предвид обстоятелството, че той се намира в затвора и че остават няколко години до освобождаването му, тъй като е изтърпял шест години от наказанието си?

      (1)  Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки, за изменение на Регламент (ЕИО) № 1612/68 и отменяща Директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО (Текст от значение за ЕИП) (ОВ L 158, стр. 77; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 56)


title: Дело C-423/17: Преюдициално запитване от Gerechtshof Den Haag (Нидерландия), постъпило на 13 юли 2017 г. — Staat der Nederlanden/Warner-Lambert Company LLC

text:
               25.9.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 318/8

         Преюдициално запитване от Gerechtshof Den Haag (Нидерландия), постъпило на 13 юли 2017 г. — Staat der Nederlanden/Warner-Lambert Company LLC
   (Дело C-423/17)
   (2017/C 318/13)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Gerechtshof Den Haag

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Staat der Nederlanden

      Ответник: Warner-Lambert Company LLC

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли член 11 от Директива 2001/83 (1) или друга разпоредба от правото на Съюза да се тълкува в смисъл, че уведомлението, с което заявителят или титулярят на разрешение за търговия с генеричен лекарствен продукт по смисъла на член 10 от Директива 2001/83 съобщава на съответния орган, че в обобщението на характеристиките и в листовката с упътвания в опаковката на генеричния лекарствен продукт няма да посочва онези части от обобщението на характеристиките на референтния лекарствен продукт, които се отнасят до защитени с патент на трето лице показания или форми на дозировка, следва да се разглежда като заявление за ограничаване на обхвата на разрешението за търговия, в резултат от което разрешението за търговия трябва да не важи или занапред да не важи за патентованите показания или форми на дозировка?

               2)

               При отрицателен отговор на първия въпрос: съставляват ли член 11 и член 21, параграф 3 от Директива 2001/83 или други разпоредби от правото на Съюза пречка за компетентния орган при издаването на разрешение по реда на член 6 във връзка с член 10 от Директива 2001/83 да публикува обобщението на характеристиките на лекарствения продукт и листовката с упътвания в опаковката, включително с онези части, които се отнасят до защитени с патент на трето лице показания или форми на дозировка, при положение че заявителят или титулярят на разрешението за търговия е съобщил на органа, че в обобщението на характеристиките и в листовката с упътвания в опаковката няма да посочва онези части от обобщението на характеристиките на референтния лекарствен продукт, които се отнасят до защитените с патент на трето лице показания или форми на дозировка?

               3)

               От значение ли е за отговора на втория въпрос обстоятелството, че компетентният орган изисква от титуляря на разрешението да помества в листовката с упътвания в опаковката на лекарствения продукт препратка към уебсайта на органа, на който обобщението на характеристиките на продукта е публикувано включително с онези части, които се отнасят до защитените с патент на трето лице показания или форми на дозировка, въпреки че на основание член 11 от Директива 2001/83 тези части не са включени в листовката?

      (1)  Директива 2001/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 година за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба (ОВ L 311, 2001 г., стр. 67; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 33, стр. 3).


title: Дело T-256/15: Жалба, подадена на 22 май 2015 г. — Telefónica/Комисия

text:
               27.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 245/37

         Жалба, подадена на 22 май 2015 г. — Telefónica/Комисия
   (Дело T-256/15)
   (2015/C 245/44)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Telefónica, S.A. (Мадрид, Испания) (представители: J. Ruiz Calzado и J. Domínguez Pérez, abogados)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени член 1 от Решението,

               —

               да отмени член 4, параграф 1 от Решението в частта, с която на Кралство Испания се разпорежда да прекрати схемата за помощи, посочена в член 1,

               —

               да отмени член 4, параграфи 2, 3, 4 и 5 от решението в частта, в която се разпорежда възстановяване на определената от Комисията държавна помощ,

               —

               при условията на евентуалност да ограничи задължението за възстановяване, наложено с член 4, параграф 2 от решението при условията, установени в първото и второто решение, и

               —

               да осъди Комисията да заплати всички съдебни разноски.

      Основания и основни доводи

   Решението, обжалвано в настоящото производство, е същото като обжалваното по дела T-12/15, Banco de Santander и Santusa/Комисия и T-252/15 Ferrovial, SA и др./Комисия.
   Основанията и основните доводи са сходни на вече изтъкнатите по тези дела.
   Твърди се по-специално, че Комисията е допуснала грешки при прилагане на правото и грешки в преценката при разглеждането на становището на главната данъчна дирекция, като приема, че предполага нова мярка, която би могла да съставлява нова държавна помощ и като поддържа, че първите две решения не обхващат възможното прилагане на разглежданата мярка по отношение на придобиването на непреки участия.


title: Дело C-76/14: Решение на Съда (голям състав) от 14 април 2015 г. (преюдициално запитване от Curtea de Apel Braşov — Румъния) — Mihai Manea/Instituția Prefectului județul Brașov — Serviciul Public Comunitar Regim de Permise de Conducere și Inmatriculare a Vehiculelor (Преюдициално запитване — Вътрешно данъчно облагане — Член 110 ДФЕС — Данък, събиран от държава членка върху моторни превозни средства при първоначалната им регистрация или при първоначалното вписване на правото на собственост — Неутралитет по отношение на употребяваните моторни превозни средства от други държави членки и аналогичните моторни превозни средства на националния пазар)

text:
               15.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/12

         Решение на Съда (голям състав) от 14 април 2015 г. (преюдициално запитване от Curtea de Apel Braşov — Румъния) — Mihai Manea/Instituția Prefectului județul Brașov — Serviciul Public Comunitar Regim de Permise de Conducere și Inmatriculare a Vehiculelor
   (Дело C-76/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Вътрешно данъчно облагане - Член 110 ДФЕС - Данък, събиран от държава членка върху моторни превозни средства при първоначалната им регистрация или при първоначалното вписване на правото на собственост - Неутралитет по отношение на употребяваните моторни превозни средства от други държави членки и аналогичните моторни превозни средства на националния пазар))
   (2015/C 198/15)
   Език на производството: румънски

      Запитваща юрисдикция

   Curtea de Apel Braşov

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Mihai Manea

      Ответник: Instituția Prefectului județul Brașov — Serviciul Public Comunitar Regim de Permise de Conducere și Inmatriculare a Vehiculelor

      Диспозитив

   Член 110 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че:

               —

               допуска държава членка да въведе данък върху моторните превозни средства, с който се облагат употребявани вносни моторни превозни средства при първоначалната им регистрация в тази държава членка и вече регистрираните в същата държава членка моторни превозни средства при първоначалното вписване в нея на правото на собственост върху тях,

               —

               не допуска посочената държава членка да освобождава от този данък вече регистрираните моторни превозни средства, за които е бил внесен действащ по-рано данък, за който е постановено, че е несъвместим с правото на Съюза.

      (1)  ОВ C 151, 19.5.2014 г.


title: Дело T-404/08: Решение на Общия съд от 18 юни 2013 г. — Fluorsid и Minmet/Комисия ( „Конкуренция — Картели — Световен пазар на алуминиев флуорид — Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО и на член 53 от Споразумението за ЕИП — Жалба за отмяна — Срок за обжалване — Просрочие — Недопустимост — Определяне на цените и подялба на пазарите — Доказване на нарушението — Право на защита — Определяне на съответния пазар — Глоби — Тежест на нарушението — Насоки от 2006 г. относно метода за определяне на глобите“ )

text:
               3.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 225/60

         Решение на Общия съд от 18 юни 2013 г. — Fluorsid и Minmet/Комисия
   (Дело T-404/08) (1)

   (Конкуренция - Картели - Световен пазар на алуминиев флуорид - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО и на член 53 от Споразумението за ЕИП - Жалба за отмяна - Срок за обжалване - Просрочие - Недопустимост - Определяне на цените и подялба на пазарите - Доказване на нарушението - Право на защита - Определяне на съответния пазар - Глоби - Тежест на нарушението - Насоки от 2006 г. относно метода за определяне на глобите)
   2013/C 225/134
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподатели: Fluorsid SpA (Assemini, Италия); и Minmet financing Co. (Лозана, Швейцария) (представители: L.Vasques и F. Perego, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: V. Di Bucci, C. Cattabriga и K. Mojzesowicz)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение C(2008) 3043 на Комисията от 25 юни 2008 г. относно производство за прилагане на член 81 от Договора [ЕО] и на член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/39.180 — Алуминиев флуорид) във връзка с картел на световния пазар на алуминиев флуорид за определяне на цените и подялба на пазарите в световен мащаб, както и, при условията на евентуалност, искане за намаляване на наложената на жалбоподателите глоба

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Fluorsid SpA и Minmet financing Co. да понесат направените от тях съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 301, 22.11.2008 г.


title: Дело T-337/12: Решение на Общия съд от 21 ноември 2013 г. — El Hogar Perfecto del Siglo XXI/СХВП — Wenf International Advisers (Тирбушон) (Промишлен дизайн на Общността — Производство за обявяване на недействителност — Регистриран промишлен дизайн на Общността, представляващ тирбушон — По-ранен национален промишлен дизайн — Основание за обявяване на недействителност — Липса на оригиналност — Липса на различно цялостно впечатление — Информиран потребител — Степен на свобода на автора — Член 4, член 6 и член 25, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 6/2002)

text:
               11.1.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 9/22

         Решение на Общия съд от 21 ноември 2013 г. — El Hogar Perfecto del Siglo XXI/СХВП — Wenf International Advisers (Тирбушон)
   (Дело T-337/12) (1)

   (Промишлен дизайн на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Регистриран промишлен дизайн на Общността, представляващ тирбушон - По-ранен национален промишлен дизайн - Основание за обявяване на недействителност - Липса на оригиналност - Липса на различно цялостно впечатление - Информиран потребител - Степен на свобода на автора - Член 4, член 6 и член 25, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 6/2002)
   2014/C 9/36
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: El Hogar Perfecto del Siglo XXI, SL (Мадрид, Испания) (представители: C. Ruiz Gallegos и E. Veiga Conde, адвокати)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: Ó. Mondéjar Ortuño)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Wenf International Advisers Ltd (Tortola, Британски Вирджински острови) (представители: J. L. Rivas Zurdo, E. Seijo Veiguela и I. Munilla Muñoz, адвокати)

      Предмет

   Жалба срещу решението на трети апелативен състав на СХВП от 2012 г. (преписка R 89/2011-3) относно производство за обявяване на недействителност между Wenf International Advisers Ltd и El Hogar Perfecto del Siglo XXI, SL.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда El Hogar Perfecto del Siglo XXI, SL да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 287, 22.9.2012 г.


title: Дело C-545/08: Иск, предявен на 4 декември 2008 г.  — Комисия на Европейските общности/Република Полша

text:
               4.4.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 82/10

         Иск, предявен на 4 декември 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Република Полша
   (Дело C-545/08)
   (2009/C 82/18)
   Език на производството: полски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: А. Nijenhuis и K. Mojzesowicz)

      Ответник: Република Полша
   Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като регулира тарифите на дребно за услугите по предоставяне на широколентов достъп без преди това да направи анализ на пазара, Република Полша не е изпълнила задълженията си по членове 16 и 17 от Директива 2002/22/ЕО (1) във връзка с членове 16 и 27 от Директива 2002/21/ЕО (2)

               —

               да се осъди Република Полша да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Според ищеца Република Полша не е изпълнила задълженията си по членове 16 и 17 от Директива 2002/22/ЕО във връзка с членове 16 и 27 от Директива 2002/21/ЕО, тъй като е регулирала тарифите на дребно за услугите по предоставяне на широколентов достъп без преди това да направи анализ на пазара.
   Първо, задълженията, които председателят на Urząd Komunikacji Elektronicznej е наложил на Telekomunikacja Polska две години след влизането в сила в Полша на съответните общностни разпоредби, а именно, изискването предприятията да представят на националната регулаторна власт тарифите на дребно за услугите по предоставяне на широколентов достъп с оглед получаване на разрешение, както и изискването тарифите да се определят въз основа на разходите за предоставяне на услугите, представлявали нови задължения, а не запазване в сила на съществуващи задължения.
   Второ, задълженията за регулиране, свързани с тарифите на дребно за услугите по предоставяне на широколентов достъп, наложени от председателя на Urząd Komunikacji Elektronicznej на Telekomunikacja Polska, според Комисията не могат да се разглеждат като преходни мерки по смисъла на член 27 от Рамковата директива, тъй като член 17 от Директива 98/10/ЕО, посочен в член 27, се отнася само за тарифите, приложими по отношение на използването на фиксирани обществени телефонни мрежи и услуги.

      (1)  Директива 2002/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година от 7 март 2002 година относно универсалната услуга и правата на потребителите във връзка с електронните съобщителни мрежи и услуги (Директива за универсалната услуга) (ОВ L 108, стр. 51; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 35, стр. 195).

      (2)  Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги (Рамкова директива) (ОВ L 108, стр. 33; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 35, стр. 213).


title: Дело F-111/15: Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 25 май 2016 г. — GW/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Социално осигуряване — Поемане на медицински разходи — Конкретно и обстойно проучване)

text:
               11.7.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 251/49

         Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 25 май 2016 г. — GW/Комисия
   (Дело F-111/15) (1)

   ((Публична служба - Длъжностни лица - Социално осигуряване - Поемане на медицински разходи - Конкретно и обстойно проучване))
   (2016/C 251/55)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: GW (представители: N. de Montigny и J.-N. Louis, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: T. S. Bohr и F. Simonetti)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението на Комисията да откаже на жалбоподателя и на съпругата му възстановяване на разходите, свързани с три фактури за медицински интервенции и за лечение във връзка с онкологично заболяване на последната.

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на Комисията, с което същата приема за неподлежащи на възстановяване разходите, посочени в сметки № 67 и № 68 от 7 февруари 2014 г., и № 72 от 12 март 2014 г., отнасящи се до лечението на г-жа T.

               2)

               Осъжда Комисията да понесе направените от нея съдебни разноски и да заплати съдебните разноски, направени от GW.

      (1)  ОВ C 354, 26.10.2015 г., стр. 55.


title: Дело T-422/03: Определение на Общия съд от 18 декември 2009 г. — Enviro Tech Europe и Enviro Tech International/Комисия

text:
               13.2.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 37/48

         Определение на Общия съд от 18 декември 2009 г. — Enviro Tech Europe и Enviro Tech International/Комисия
   (Дело T-422/03) (1)

   2010/C 37/69

      Език на производството: английски

   Председателят на трети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 47, 21.2.2004 г.


title: Дело T-21/09: Жалба, подадена на 16 януари 2009 г.  — Eurotel/СХВП — DVB Project (DVB)

text:
               21.3.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 69/48

         Жалба, подадена на 16 януари 2009 г. — Eurotel/СХВП — DVB Project (DVB)
   (Дело T-21/09)
   (2009/C 69/106)
   Език на жалбата: италиански
   Страни

      Жалбоподател: Eurotel SpA (Милано, Италия) (представител: F. Paola, avvocato)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: DVB Project
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени обжалваното решение и следователно да се обяви за недействителна фигуративната марка на Общността „DVB“, тъй като явно противоречи на текста и на духа на член 7, параграф 1, букви б), в) и г) от Регламента относно марката на Общността;

               —

               да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: Фигуративна марка „DVB“ (заявка за регистрация № 2.75.771) за стоки и услуги от класове 9 и 38.

      Притежател на марката на Общността: DVB project

      Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: Жалбоподателят.

      Право върху марката на страната, която иска обявяване на недействителността: Страната, която иска обявяване на недействителността, не претендира никакво право върху марка, а твърди, че разглежданата марка има описателен и родов характер.

      Решение на отдела по заличаването: Отхвърля искането за обявяване на недействителност.

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: Нарушение на член 7, параграф 1, букви б), в) и г) от Регламент № 40/94 относно марката на Общността.


title: Дело C-298/11: Определение на председателя на Съда от 9 юли 2012 г. (преюдициално запитване, отправено от Административен съд — Варна — България) — „Добруджанска петролна компания“ АД/Директор на дирекция „Обжалване и управление на изпълнението“ — гр. Варна, при Централно управление на Националната агенция за приходите

text:
               6.10.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 303/21

         Определение на председателя на Съда от 9 юли 2012 г. (преюдициално запитване, отправено от Административен съд — Варна — България) — „Добруджанска петролна компания“ АД/Директор на дирекция „Обжалване и управление на изпълнението“ — гр. Варна, при Централно управление на Националната агенция за приходите
   (Дело C-298/11) (1)

   2012/C 303/36
   Език на производството: български
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 232, 6.8.2011 г.


title: Дело T-521/09: Жалба, подадена на 21 декември 2009 г. — Areva T&D/Комисия

text:
               27.2.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 51/42

         Жалба, подадена на 21 декември 2009 г. — Areva T&D/Комисия
   (Дело T-521/09)
   2010/C 51/78
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Areva T&D SAS (Париж, Франция) (представители: A. Schild и C. Simphal, avocats)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени обжалваното решение в частта относно Areva T&D SA, и

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Настоящата жалба, подадена от Areva T&D SAS е с предмет отмяна на Решение C(2009) 7601 окончателен на Европейската комисия от 7 октомври 2009 година относно производство по член 81 ЕО (понастоящем член 101 ДФЕС) и член 53 ЕИП — Преписка COMP/39.129 — Електрически трансформатори.
   В подкрепа на жалбата си за отмяна жалбоподателят представя четири правни основания.
   Първото правно основание се отнася до неизпълнение на задължението за мотивиране, предвидено в член 296 ДФЕС. Жалбоподателят смята, че Комисията не е мотивирала делегирането на правомощието си за налагане на санкции вследствие на осъждането на Areva T&D SA като солидарен длъжник, както и добавянето на допълнително условие към условията, установени в Известие от 19 февруари 2002 г. с оглед на освобождаване от глоби.
   В рамките на второто правно основание жалбоподателят твърди, че Комисията е нарушила член 101, параграф 1 ДФЕС и по-конкретно разпоредбите относно носенето на отговорност за нарушения на правото на конкуренция. Според жалбоподателя Комисията не може да вмени в отговорност на Areva T&D SA антиконкурентните практики, предхождащи прехвърлянето на Alstom T&D SA от Alstom. Всъщност към момента на настъпване на фактите Alstom T&D SA не е било самостоятелно дружество, а е било контролирано от неговото дружество майка Alstom. Следователно в приложение на принципите относно носенето на отговорност за нарушения в случай на прехвърляне на предприятие Комисията трябвало да приеме, че само дружеството майка към момента на настъпване на разглежданите факти, в конкретния случай Alstom, може да носи отговорност за предхождащите прехвърлянето антиконкурентни практики. Освен това жалбоподателят смята, че като е приела, че Areva T&D SA носи отговорност, Комисията е нарушила основните правни принципи на правната сигурност, на индивидуализиране на наказанията и на личната отговорност.
   С третото правно основание жалбоподателят смята, че Комисията е нарушила член 101, параграф 1 ДФЕС и по-конкретно разпоредбите, приложими за солидарната отговорност. Жалбоподателят поддържа, че Комисията не може да осъди солидарно Areva T&D SA и Alstom да заплатят глобата, тъй като към датата на приемане на решението те вече не образуват една икономическа единица. Накрая жалбоподателят счита, че като се постановява солидарно осъждане на Alstom и Areva T&D SA, с решението на Комисията се нарушават два основни принципа на правото на Съюза, а именно принципа на равно третиране и принципа на правната сигурност.
   В рамките на четвъртото правно основание жалбоподателят твърди, че Комисията е нарушила член 101, параграф 1 ДФЕС и по-конкретно правилата, установени в Известие на Комисията от 19 февруари 2002 година относно освобождаването от глоби или намаляването на техния размер (1). Жалбоподателят поддържа също така, че като е отказала да освободи от глоба Areva T&D SA, Комисията е нарушила основните правни принципи на оправданите правни очаквания и на правната сигурност.

      (1)  ОВ C 45, стр. 3


title: Дело T-395/10: Определение на Общия съд от 12 април 2011 г. — Stichting Corporate Europe Observatory/Комисия (Достъп до документи — Регламент (ЕО) № 1049/2001 — Мълчалив отказ на достъп — Изрично решение, прието след предявяване на иска — Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)

text:
               11.6.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 173/10

         Определение на Общия съд от 12 април 2011 г. — Stichting Corporate Europe Observatory/Комисия
   (Дело T-395/10) (1)

   (Достъп до документи - Регламент (ЕО) № 1049/2001 - Мълчалив отказ на достъп - Изрично решение, прието след предявяване на иска - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)
   2011/C 173/22
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищец: Stichting Corporate Europe Observatory (Амстердам, Нидерландия) (представители: S. Crosby, solicitor, и S. Santoro, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: F. Clotuche-Duvieusart и C. ten Dam)

      Предмет

   Искане за отмяна на мълчаливия отказ на Комисията да предостави на жалбоподателя на достъп до някои документи, отнасящи се до отношенията между Европейския съюз и Република Индия

      Диспозитив

               1.

               Основанието за произнасяне по същество е отпаднало.

               2.

               Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 301, 6.11.2010 г.


title: Дело C-631/13: Преюдициално запитване, отправено от Oberster Patent- und Markensenat (Австрия) на 2 декември 2013 г. — Arne Forsgren

text:
               1.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 61/4

         Преюдициално запитване, отправено от Oberster Patent- und Markensenat (Австрия) на 2 декември 2013 г. — Arne Forsgren
   (Дело C-631/13)
   2014/C 61/06
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberster Patent- und Markensenat

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Arne Forsgren

      Ответник: Österreichisches Patentamt

      Преюдициални въпроси

               1.

               Може ли в съответствие с член 1, буква б) и член 3, букви а) и б) от Регламент (ЕО) № 469/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 6 май 2009 година относно сертификата за допълнителна закрила на лекарствените продукти (1) при наличието на другите условия да се издаде сертификат за закрила на защитена с основен патент активна съставка (в случая протеин D), ако тази активна съставка се съдържа в лекарствения продукт (в случая Synflorix) в ковалентна (молекулярна) връзка с други активни съставки, като при това обаче запазва собственото си действие?

               2.

               При утвърдителен отговор на първия въпрос:

                           2.1.

                           Може ли в съответствие с член 3, букви а) и б) от Регламент (ЕО) № 469/2009 да се издаде сертификат за закрила на защитено с основен патент вещество (в случая протеин D), ако това вещество притежава собствено терапевтично действие (в случая като ваксина срещу Haemophilus influenzae бактерии), но разрешението за пускане на пазара на лекарствения продукт не се отнася до това действие?

                           2.2.

                           Може ли в съответствие с член 3, букви а) и б) от Регламент (ЕО) № 469/2009 да се издаде сертификат за закрила на защитено с основен патент вещество (в случая протеин D), ако в разрешението за пускане на пазара това вещество е определено като „носител“ на същинските активни съставки (в случая пневмококови полизахариди), което в качеството на адювант усилва действието на тези активни съставки, но това действие не е изрично посочено в разрешението за пускане на пазара на лекарствения продукт?

      (1)  ОВ L 152, стр. 1.


title: Дело T-61/15: Жалба, подадена на 6 февруари 2015 г. — 1&1 Internet/СХВП — Unoe Bank (1e1)

text:
               30.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 107/36

      Жалба, подадена на 6 февруари 2015 г. — 1&1 Internet/СХВП — Unoe Bank (1e1)
      (Дело T-61/15)
      (2015/C 107/47)
      Език на жалбата: немски

         Страни

         Жалбоподател: 1&1 Internet AG (Монтабаур, Германия) (представител: G. Klopp, Rechtsanwältin)

         Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Unoe Bank, SA (Мадрид, Испания)

         Данни за производството пред СХВП

         Заявител: жалбоподателят

         Спорна марка: словна марка на Общността „(1e1)“ — заявка за регистрация № 11 047 479

         Производство пред СХВП: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на СХВП от 4 декември 2014 г. по преписка R 101/2014-5

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение, постановено в производство по възражение № B 002090507 между 1&1 Internet AG и UNO E Bank,

                  —

                  да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-47/15: Жалба, подадена на 2 февруари 2015 г. — Германия/Комисия

text:
               20.4.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 127/31

         Жалба, подадена на 2 февруари 2015 г. — Германия/Комисия
   (Дело T-47/15)
   (2015/C 127/43)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Федерална република Германия (представители: T. Henze и K. Petersen, както и T. Lübbig, Rechtsanwalt)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               на основание член 264 ДФЕС да отмени решението на Комисията от 25 ноември 2014 г. относно държавна помощ SA.33995 (2013) (ex 2013/NN) — Германия, подкрепа за електроенергия от възобновяеми източници и намалена допълнителна такса по EEG за енергоемките потребители, C(2014) 8786 окончателен,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата жалбоподателят излага три правни основания.

               1.

               Първо правно основание: явна грешка при преценката на фактите
               Европейската комисия не е съобразила правилно фактите по случая, а именно как функционира Законът за предимството на възобновяемите енергийни източници (Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien, EEG), и по-точно каква е системата на финансовите потоци съгласно този закон. Освен това тя не е съобразила правилно ролята „на държавата“ като законодател и като носител на правомощията на надзорните органи, а поради това е стигнала до неправилен извод за наличие на отношения на контрол.

               2.

               Второ правно основание: специалният компенсационен режим не създава „предимство“
               Европейската комисия е приложила неправилно член 107, параграф 1 ДФЕС, доколкото в противоречие с практиката на Съда е констатирала наличие на предимство за енергоемките предприятия.

               3.

               Трето правно основание: соченото предимство не е предоставено от държавата или с държавни ресурси
               Европейската комисия е приложила неправилно член 107, параграф 1 ДФЕС и доколкото е приела, че държавните органи контролират имуществото на различните частни предприятия, които участват в системата, установена със Закона за предимството на възобновяемите енергийни източници.