title: Дело T-314/19: Решение на Общия съд от 23 септември 2020 г. — Fundación Tecnalia Research & Innovation/Комисия (Арбитражна клауза — Споразумение за предоставяне на безвъзмездни средства, сключено по линия на Седмата рамкова програма за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности (2007-2013) — Разработване и тестване на сензорни системи за контрол на качеството и резултатите при процесите на печене на хлебарски изделия — Проект „Bread-Guard“ — Припокриване на проекта с друг проект, финансиран по същата програма — Изменение на описанието на задачите, които трябва да се изпълнят — Загуба на правата на интелектуална собственост, необходими за изпълнението на проекта — Завишаване на месечния брой лица, необходими за проекта — Информационни задължения на бенефициерите — Тежки професионални нарушения — Прекратяване от Комисията на споразумението за отпускане на безвъзмездни средства)

text:
               23.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/31

      Решение на Общия съд от 23 септември 2020 г. — Fundación Tecnalia Research & Innovation/Комисия
      (Дело T-314/19) (1)

      (Арбитражна клауза - Споразумение за предоставяне на безвъзмездни средства, сключено по линия на Седмата рамкова програма за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности (2007-2013) - Разработване и тестване на сензорни системи за контрол на качеството и резултатите при процесите на печене на хлебарски изделия - Проект „Bread-Guard“ - Припокриване на проекта с друг проект, финансиран по същата програма - Изменение на описанието на задачите, които трябва да се изпълнят - Загуба на правата на интелектуална собственост, необходими за изпълнението на проекта - Завишаване на месечния брой лица, необходими за проекта - Информационни задължения на бенефициерите - Тежки професионални нарушения - Прекратяване от Комисията на споразумението за отпускане на безвъзмездни средства)
      (2020/C 399/45)
      Език на производството: испански

         Страни

         Ищец: Fundación Tecnalia Research & Innovation (Сан Себастиан, Испания) (представители: P. Palacios Pesquera и M. Rius Coma, адвокати)

         Ответник: Европейска комисия (представители: J. Estrada de Solà и S. Izquierdo Pérez)

         Предмет

      Искане на основание член 272 ДФЕС да се установи, че Комисията без основание е прекратила споразумението за предоставяне на безвъзмездни средства по проекта FP7-KBBE-2013-7-613647 BreadGuard

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля иска.

                  2)

                  Осъжда Fundación Tecnalia Research & Innovation да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 230, 8.7.2019 г.


title: Дело T-401/19: Решение на Общия съд от 23 септември 2020 г. — Brillux/EUIPO — Synthesa Chemie (Freude an Farbe) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Международна регистрация, посочваща Европейския съюз — Фигуративна марка „Freude an Farbe“ в жълто, оранжево, червено, розово, лилаво, синьо, тюркоазено, тъмнозелено, светлозелено и антрацитено — По-ранна фигуративна марка на Европейския съюз „Glemadur Freude an Farbe“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)

text:
               23.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/32

      Решение на Общия съд от 23 септември 2020 г. — Brillux/EUIPO — Synthesa Chemie (Freude an Farbe)
      (Дело T-401/19) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Международна регистрация, посочваща Европейския съюз - Фигуративна марка „Freude an Farbe“ в жълто, оранжево, червено, розово, лилаво, синьо, тюркоазено, тъмнозелено, светлозелено и антрацитено - По-ранна фигуративна марка на Европейския съюз „Glemadur Freude an Farbe“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)
      (2020/C 399/46)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Brillux GmbH & Co. KG (Мюнстер, Германия) (представител: R. Schiffer, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: S. Hanne)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Synthesa Chemie GesmbH (Перг, Австрия) (представител: A. Haberl, адвокат)

         Предмет

      Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 29 март 2019 г. (преписка R 1498/2018-5), постановено в производство по възражение със страни Synthesa Chemie и Brillux

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Brillux GmbH & Co. KG да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 288, 26.8.2019 г.


title: Дело T-402/19: Решение на Общия съд от 23 септември 2020 г. — Brillux/EUIPO — Synthesa Chemie (Freude an Farbe) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Международна регистрация, посочваща Европейския съюз — Фигуративна марка „Freude an Farbe“ — По-ранна фигуративна марка на Европейския съюз „Glemadur Freude an Farbe“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)

text:
               23.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/33

      Решение на Общия съд от 23 септември 2020 г. — Brillux/EUIPO — Synthesa Chemie (Freude an Farbe)
      (Дело T-402/19) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Международна регистрация, посочваща Европейския съюз - Фигуративна марка „Freude an Farbe“ - По-ранна фигуративна марка на Европейския съюз „Glemadur Freude an Farbe“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)
      (2020/C 399/47)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Brillux GmbH & Co. KG (Мюнстер, Германия) (представител: R. Schiffer, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: S. Hanne)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Synthesa Chemie GesmbH (Перг, Австрия) (представител: A. Haberl, адвокат)

         Предмет

      Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 29 март 2019 г. (преписка R 1434/2018-5), постановено в производство по възражение със страни Synthesa Chemie и Brillux

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Brillux GmbH & Co. KG да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 288, 26.8.2019 г.


title: Дело T-601/19: Решение на Общия съд от 23 септември 2020 г. — Osório & Gonçalves/EUIPO — Miguel Torres (in.fi.ni.tu.de) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „in.fi.ni.tu.de“ — По-ранна национална словна марка „INFINITE“ — Допустимост на доказателства — Реално използване на по-ранната марка — Член 47, параграфи 2 и 3 и член 95, параграф 1 от Регламент (ЕС) 2017/1001 — Доказване на реалното използване — Относителни основания за отказ — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент 2017/1001)

text:
               23.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/33

      Решение на Общия съд от 23 септември 2020 г. — Osório & Gonçalves/EUIPO — Miguel Torres (in.fi.ni.tu.de)
      (Дело T-601/19) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „in.fi.ni.tu.de“ - По-ранна национална словна марка „INFINITE“ - Допустимост на доказателства - Реално използване на по-ранната марка - Член 47, параграфи 2 и 3 и член 95, параграф 1 от Регламент (ЕС) 2017/1001 - Доказване на реалното използване - Относителни основания за отказ - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент 2017/1001)
      (2020/C 399/48)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Osório & Gonçalves, SA (Каламарес, Португалия) (представител: D. Araújo e Sá Serras Pereira, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: P. Sipos и V. Ruzek)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO: Miguel Torres, SA (Вилафранка дел Пенедес, Испания)

         Предмет

      Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 2 юли 2019 г. (преписка R 1579/2018-5), постановено в производство по възражение със страни Miguel Torres и Osório & Gonçalves

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Osório & Gonçalves, SA да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 363, 28.10.2019 г.


title: Дело T-608/19: Решение на Общия съд от 23 септември 2020 г. — Veronese Design Company/EUIPO — Veronese (VERONESE) (Марка на Европейския съюз — Производство за обявяване на недействителност — Фигуративна марка на Европейския съюз „VERONESE“ — По-ранна словна марка на Европейския съюз „VERONESE“ — Относително основание за отказ — Липса на вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) и член 60, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) 2017/1001)

text:
               23.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/34

      Решение на Общия съд от 23 септември 2020 г. — Veronese Design Company/EUIPO — Veronese (VERONESE)
      (Дело T-608/19) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство за обявяване на недействителност - Фигуративна марка на Европейския съюз „VERONESE“ - По-ранна словна марка на Европейския съюз „VERONESE“ - Относително основание за отказ - Липса на вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) и член 60, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) 2017/1001)
      (2020/C 399/49)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Veronese Design Company Ltd (Коулун, Хонг Конг) (представител: B. Lafont, avocate)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: V. Ruzek)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Veronese SAS (Париж, Франция) (представител: S. Herrburger, avocate)

         Предмет

      Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 18 юни 2019 г. (преписка R 2434/2018-5), постановено в производство за обявяване на недействителност със страни Veronese и Veronese Design Company

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя решението на пети апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 18 юни 2019 г. (преписка R 2434/2018-5), постановено в производство за обявяване на недействителност със страни Veronese SAS и Veronese Design Company Ltd.

                  2)

                  EUIPO понася направените от нея съдебни разноски, както и тези на Veronese Design Company.

                  3)

                  Veronese понася направените от него съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 372, 4.11.2019 г.


title: Дело T-626/19: Решение на Общия съд от 9 септември 2020 г. — Daw/EUIPO (SOS Loch- und Rissfüller) (Марка на Европейския съюз — Заявка за словна марка на Европейския съюз „SOS Loch- und Rissfüller“ — Абсолютни основания за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент 2017/1001)

text:
               23.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/35

      Решение на Общия съд от 9 септември 2020 г. — Daw/EUIPO (SOS Loch- und Rissfüller)
      (Дело T-626/19) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Заявка за словна марка на Европейския съюз „SOS Loch- und Rissfüller“ - Абсолютни основания за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент 2017/1001)
      (2020/C 399/50)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Daw SE (Обер-Рамщат, Германия) (представител: A. Haberl, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: D. Walicka)

         Предмет

      Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 18 юли 2019 г. (преписка R 278/2019-4) относно заявка за регистрация на словния знак „SOS Loch- und Rissfüller“ като марка на Европейския съюз

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Daw SE да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 372, 4.11.2019 г.


title: Дело T-677/19: Решение на Общия съд от 23 септември 2020 г. — Polfarmex/EUIPO — Kaminski (SYRENA) (Марка на Европейския съюз — Производство по отмяна — Словна марка на Европейския съюз „SYRENA“ — Реално използване на марката — Значение на използването — Доказване на използването — Член 18, параграф 1 и член 58, параграф 1, буква a) и параграф 2 от Регламент (ЕС) 2017/1001 — Задължение за мотивиране — Член 94, параграф 1, първо изречение от Регламент 2017/1001)

text:
               23.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/35

      Решение на Общия съд от 23 септември 2020 г. — Polfarmex/EUIPO — Kaminski (SYRENA)
      (Дело T-677/19) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по отмяна - Словна марка на Европейския съюз „SYRENA“ - Реално използване на марката - Значение на използването - Доказване на използването - Член 18, параграф 1 и член 58, параграф 1, буква a) и параграф 2 от Регламент (ЕС) 2017/1001 - Задължение за мотивиране - Член 94, параграф 1, първо изречение от Регламент 2017/1001)
      (2020/C 399/51)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Polfarmex S.A. (Кутно, Полша) (представител: B. Matusiewicz-Kulig, avocate)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: H. O’Neill)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Arkadiusz Kaminski (Етобико, Онтарио, Канада) (представители: E. Pijewska, M. Mazurek и W. Trybowski, avocats)

         Предмет

      Жалба срещу решение на втори апелативен състав на EUIPO от 11 юли 2019 г. (съединени преписки R 1861/2018-2 и R 1840/2018-2), постановено в производство по отмяна със страни Polfarmex и M. Kaminski

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя решението на втори апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 11 юли 2019 г. (съединени преписки R 1861/2018-2 и R 1840/2018-2) в частта, в която оставя в сила регистрацията на марка на Европейския съюз № 9262767 за „автомобили“ от клас 12, различни от „състезателни автомобили“.

                  2)

                  Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

                  3)

                  Всяка от страните понася направените от нея съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 399, 25.11.2019 г.


title: Дело T-381/20 R: Определение на председателя на Общия съд от 11 септември 2020 г. — Datax/REA (Обезпечително производство — Споразумения за отпускане на безвъзмездни средства, сключени по линия на Седмата рамкова програма за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности (2007 — 2013) — Възстановяване на платените суми — Молба за постановяване на временни мерки — Липса на неотложност)

text:
               23.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/36

      Определение на председателя на Общия съд от 11 септември 2020 г. — Datax/REA
      (Дело T-381/20 R)
      (Обезпечително производство - Споразумения за отпускане на безвъзмездни средства, сключени по линия на Седмата рамкова програма за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности (2007 — 2013) - Възстановяване на платените суми - Молба за постановяване на временни мерки - Липса на неотложност)
      (2020/C 399/52)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Datax sp. z o.o. (Вроцлав, Полша) (представител: J. Bober, адвокат)

         Ответник: Изпълнителна агенция за научни изследвания (REA) (представители: S. Payan-Lagrou и V. Canetti, подпомагани от M. Le Berre, адвокат)

         Предмет

      Искане на основание членове 278 и 279 ДФЕС за спиране на изпълнението на акт Ares (2019) 7018535 на REA от 13 ноември 2019 г. по отношение на проект 261659 (HELP) и на проект 286822 (GreenNets) във връзка с отхвърлянето и възстановяването на допустими разходи, както и на издадени въз основа на този акт дебитни известия

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля молбата за допускане на обезпечителни мерки.

                  2)

                  Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело T-536/20: Жалба, подадена на 25 август 2020 г. — LU/ЕИБ

text:
               23.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/36

      Жалба, подадена на 25 август 2020 г. — LU/ЕИБ
      (Дело T-536/20)
      (2020/C 399/53)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: LU (представител: B. Maréchal, адвокат)

         Ответник: Европейска инвестиционна банка (ЕИБ)

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  на първо място, да отмени окончателния доклад на комитета по разследване, представен на 13 май 2020 г., решението на председателя на Европейската инвестиционна банка от 26 май 2020 г., както и всякакви дисциплинарни производства въз основа на този окончателен доклад и това решение,

                  —

                  при условията на евентуалност да промени заключенията в окончателния доклад на комитета по разследване, представен на 13 май 2020 г., и в решението на председателя на Европейската инвестиционна банка от 26 май 2020 г. и да разпореди заличаването на всички ирелевантни и неуместни факти и изявления от двата документа, по-специално всякакво позоваване на злонамерено поведение или вина на жалбоподателя, както на дисциплинарно производство,

                  —

                  във всички случаи да уважи следните искания:

                              —

                              да присъди обезщетение за вреди в размер на 25 000 EUR във връзка с нарушението на физическата и психическата неприкосновеност на жалбоподателя и на неговото право на свобода на мисълта и на изразяване на мнение, на неговото право на добра администрация, на ефективни правни средства за защита и на справедлив процес,

                              —

                              да присъди обезщетение за претърпените от жалбоподателя неимуществени вреди в размер на 25 000 EUR,

                              —

                              да присъди обезщетение за медицински разноски в размер на 200 EUR (които не са възстановени от здравноосигурителната схема на ЕИБ), направени поради вредите, причинени от ответника и претърпени от жалбоподателя,

                              —

                              да разпореди възстановяване на разноските, направени за настоящото производство, чийто предварително определен размер възлиза на 15 000 EUR.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква седем основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание, в което се твърди нарушение на членове 3 и 31 от Хартата на основните права на Европейския съюз (наричана по-нататък „Хартата“): зачитане на психическата неприкосновеност и справедливи условия на труд.

                  2.

                  Второ основание, в което се твърди нарушение на членове 10 и 11 от Хартата: свобода на мисълта и свобода на изразяване на мнение.

                  3.

                  Трето основание, в което се твърди нарушение на правото на безпристрастно, справедливо и своевременно разглеждане по член 41, параграф 1 от Хартата.

                              —

                              Жалбоподателят твърди, че е извършено нарушение на задължението за безпристрастност, поради това че ответникът не е разгледал някои доводи и факти.

                              —

                              На второ място, той твърди, че задължението за безпристрастност не е било спазено, поради това че ответникът не е разгледал адекватно някои негови коментари.

                              —

                              На трето място, жалбоподателят твърди, че е извършено нарушение на правото на безпристрастно третиране, тъй като ответникът не включил експертни показания.

                  4.

                  Четвърто основание, в което по отношение на провеждането на официалната процедура и на заключенията в окончателния доклад на комисията по разследване се твърди, че не е било спазено правото на жалбоподателя по член 41, параграф 1, буква а) от Хартата да бъде изслушан, преди да се приеме мярка с неблагоприятни последици.

                              —

                              Жалбоподателят твърди, че правото му да бъде изслушан е нарушено, тъй като някои от неговите коментари не са били взети предвид от комисията по разследване.

                  5.

                  Пето основание, в което се твърди нарушение на правото на жалбоподателя на ефективни правни средства за защита и на справедлив процес по член 47 от Хартата.

                  6.

                  Шесто основание, в което по отношение на одобрението от страна на председателя на ЕИБ на окончателния доклад на комисията по разследване се посочва, че не е било зачетено правото на жалбоподателя по член 41, параграф 2, буква а) от Хартата да бъде изслушан, преди да бъде постановена мярка с неблагоприятни последици.

                  7.

                  Седмо основание, в което се посочва нарушение на член 41, параграф 2, буква в) от Хартата: задължението на администрацията на изложи мотиви за решенията си.

                              —

                              Жалбоподателят твърди, че ответникът не спазил задължението да постанови мотивирано решение, тъй като председателят на ЕИБ не дал обяснения за даденото от него одобрение на окончателния доклад на комисията по разследване.


title: Дело T-554/20: Жалба, подадена на 8 септември 2020 г. — Pollinis France/Комисия

text:
               23.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/38

      Жалба, подадена на 8 септември 2020 г. — Pollinis France/Комисия
      (Дело T-554/20)
      (2020/C 399/54)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Pollinis France (Париж, Франция) (представител: C. Lepage, адвокат)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени изричното решение на Европейската комисия от 21 юли 2020 г., с което се отхвърля потвърдително заявление за достъп до документи, регистрирани под референтния номер GESTDEM № 2020/2083 на основание на член 8, параграф 3 от Регламент № 1049/2001 (1);

                  —

                  да съедини висящото производство с производството по дело Т–371/20;

                  —

                  да осъди Европейската комисия да заплати на жалбоподателя сумата от 3 000 EUR за съдебните разноски в приложение на член 134, параграф 1 от Процедурния правилник.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква четири основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  С първото основание се твърди, че с обжалваното решение се нарушава член 4, параграф 3, втора алинея от Регламент (ЕО) № 1049/2001, тъй като Европейската комисия не посочила мотиви за прилагането на изключението, целящо защита на процеса по вземане на решения.

                  2.

                  С второто основание се твърди, че обжалваното решение нарушава член 4, параграф 3, втора алинея от Регламент (ЕО) № 1049/2001, тъй като е налице по-висш обществен интерес, който диктува оповестяването на поисканите документи и същите трябва да се ползват от по-широкия достъп, предоставен на „законодателните документи“.

                  3.

                  С третото основание се твърди, че обжалваното решение нарушава член 6, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1367/2006 на Европейския парламент и на Съвета, (2) доколкото изключението, предвидено в член 4, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1049/2001, трябва да се тълкува и прилага още по-стриктно, когато изискваната информация се отнася до емисии в околната среда.

                  4.

                  С четвъртото основание се твърди, че обжалваното решение не може да се основава на защитата на личния живот и личната неприкосновеност, тъй като член 4, параграф 6 от Регламент (ЕО) № 1049/2001 гласи, че „ако само част от искания документ е обект на едно или няколко от горепосочените изключения, останалите части на документа се разпространяват“.

         (1)  Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Eвропейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, 2001 г., стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).

         (2)  Регламент (ЕО) № 1367/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 6 септември 2006 година относно прилагането на разпоредбите на Орхуската конвенция за достъп до информация, публично участие в процеса на вземане на решения и достъп до правосъдие по въпроси на околната среда към институциите и органите на Общността (ОВ L 264, 2006 г., стр. 13; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 17, стр. 126).


title: Дело T-568/20: Жалба, подадена на 4 септември 2020 г. — MF/eu-LISA

text:
               23.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/39

      Жалба, подадена на 4 септември 2020 г. — MF/eu-LISA
      (Дело T-568/20)
      (2020/C 399/55)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: MF (представители: L. Levi и M. Vandenbussche, lawyers)

         Ответник: Агенция на Европейския съюз за оперативното управление на широкомащабни информационни системи в пространството на свобода, сигурност и правосъдие (eu-LISA)

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решението от 29 октомври 2019 г. за прекратяване на договора на жалбоподателя поради невъзможност да му бъде издадено разрешение за достъп до класифицирана информация — доколкото съдържа и отказ да се предостави достъп до Комисията за защита на класифицираната информация на Европейския съюз (EUCI),

                  —

                  при необходимост, да отмени решението от 26 май 2020 г. за отхвърляне на подадената по административен ред жалба,

                  —

                  да осъди ответника да заплати всички съдебни разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква едно основание в подкрепа на жалбата си като твърди, че решението за прекратяване е незаконосъобразно поради допуснати от ответника нарушения на член 11, параграф 5, буква б) от Решение на Комисията и на правилата за сигурност на eu-LISA.


title: Дело T-577/20: Жалба, подадена на 11 септември 2020 г. — Ryanair/Комисия

text:
               23.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/39

      Жалба, подадена на 11 септември 2020 г. — Ryanair/Комисия
      (Дело T-577/20)
      (2020/C 399/56)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Ryanair DAC (Суордс, Ирландия) (представители: E. Vahida, F. Laprévote, V. Blanc, S. Rating и I. Metaxas-Maranghidis, lawyers)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решението на Европейската комисия (ЕС) от 14 октомври 2019 г. относно държавна помощ SA.55394 (2019/N) — Германия — помощ за оздравяване на Condor (1) и

                  —

                  да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят посочва пет основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: помощта не попада в материалното приложно поле на Насоките на Европейската комисия за оздравяване и преструктуриране (2), тъй като затрудненията на Condor са в резултат на произволно разпределение на разходите в рамките на групата Thomas Cook.

                  2.

                  Второ основание: помощта за оздравяване не отговаря на условието за съвместимост, съгласно което помощта трябва да допринася за постигането на цел от реален общ интерес. Европейската комисия е допуснала явни грешки в преценката както по отношение на нуждите на германските независими туроператори и туристически агенции, така и по отношение на твърдяната липса на капацитет на въздухоплавателните средства за репатриране на блокирани пътници през зимния сезон на IATA, който се характеризира със сезонен свръхкапацитет.

                  3.

                  Трето основание: Европейската комисия не е проверила дали по отношение на помощта за оздравяване групата Thomas Cook е изпълнила условието „един път — последен път“.

                  4.

                  Четвърто основание: Европейската комисия не е започнала официална процедура по разследване въпреки сериозните затруднения и е нарушила процесуалните права на жалбоподателя.

                  5.

                  Пето основание: Европейската комисия е нарушила задължението си за мотивиране.

         (1)  ОВ С 294, 2020 г., стр. 3.

         (2)  Насоки за държавна помощ за оздравяване и преструктуриране на нефинансови предприятия в затруднено положение (ОВ C 249, 2014 г., стр. 1).


title: Дело T-585/20: Жалба, подадена на 24 септември 2020 г. — Polwax/Комисия

text:
               23.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/40

      Жалба, подадена на 24 септември 2020 г. — Polwax/Комисия
      (Дело T-585/20)
      (2020/C 399/57)
      Език на производството: полски

         Страни

         Жалбоподател: Polwax S.A. (Ясло, Полша) (представители: E. Nessmann, G. Duda и M. Smołka, radcy prawni)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решение на Европейската комисия от 14 юли 2020 г. по дело M.9014 PKN Orlen/Grupa Lotos (наричано по-нататък „решението“),

                  —

                  да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят излага четири твърдения в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първото твърдение е за нарушение на правилата за оценка на концентрациите, предвидени в член 2, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 139/2004 на Съвета относно контрола върху концентрациите между предприятия (наричан по-нататък „Регламент № 139/2004“) (1), тъй като разрешението на Комисията PKN Orlen условно да поеме контрола над Grupa Lotos не отчита пазара на рафинирани и обезводнени парафини, парафинови восъци и композитни продукти на основата на парафин и не извършва оценка на въздействието на концентрацията върху този пазар.

                              —

                              В подкрепа на това твърдение жалбоподателят сочи, че в хода на разследването на Комисията са представени доказателства, че пазарът на рафинирани и обезводнени парафини, парафинови восъци и композитни продукти на основата на парафин е свързан с икономическата дейност на участващите в концентрацията субекти. В изложението на възраженията на Комисията този пазар не е упоменат, от което е възможно да се заключи, че когато в решението Комисията извършва оценка на въздействието на концентрацията върху конкуренцията, тя не взема предвид този пазар.

                  2.

                  Второто твърдение е за нарушение на правилата за оценка на концентрациите, предвидени в член 2, параграф 1 от Регламент № 139/2004, тъй като Комисията не съобразява обстоятелството, че поемането на контрола над Grupa Lotos от PKN Orlen ще повлияе на достъпа до доставки на суровини на субектите, осъществяващи дейност на пазара на рафинирани и обезводнени парафини, парафинови восъци и композитни продукти на основата на парафин, и освен това не съобразява възникналите в резултат от концентрацията правни препятствия за навлизането на този пазар.

                              —

                              В подкрепа на това твърдение жалбоподателят сочи, че след поемането на контрола над Grupa Lotos от PKN Orlen ще се стигне до съсредоточаване в ръцете на един субект на цялата суровина от гач (тежък и лек) едновременно с цялата транспортно-логистична инфраструктура на територията на Полша, Литва и Чехия, в резултат от което посоченият субект ще има възможност да диктува ценовите условия или условията за доставянето на суровината не само по отношение на обичайно действащите на този пазар субекти, а и на всеки субект, който ще поиска да навлезе на този пазар в бъдеще. Посочените затруднения при осъществяване на дейността няма да изпитва Orlen Południe S.A., дружество, изцяло притежавано от PKN Orlen.

                  3.

                  Третото твърдение е за нарушение на член 2, параграфи 2 и 3 от Регламент № 139/2004, тъй като Комисията допуска поемането на контрола над Grupa Lotos от PKN Orlen, въпреки че този контрол може съществено да възпрепятства конкуренцията в рамките на общия пазар или на значителна част от него, по-специално в резултат от създаването или засилването на господстващо положение за PKN Orlen.

                              —

                              В подкрепа на това твърдение жалбоподателят сочи, че до момента единствен конкурент на PKN Orlen на пазара за производство и търговия с гач на територията на Полша, Чехия и Литва е била Grupa Lotos. След поемане на контрола PKN Orlen ще стане монополист.

                  4.

                  Четвъртото твърдение е за нарушение на член 9, параграф 1 от Регламент № 139/2004, тъй като Комисията не посочва на държавата членка, че поемането на контрола от PKN Orlen над Grupa Lotos заплашва да засегне съществено конкуренцията на пазара на рафинирани и обезводнени парафини, парафинови восъци и композитни продукти на основата на парафин, който съдържа характеристики на обособен пазар на територията на Полша.

                              —

                              Жалбоподателят излага това твърдение при условията на евентуалност, в случай че се установи, че пазарът на рафинирани и обезводнени парафини, парафинови восъци и композитни продукти на основата на парафин, няма общностен обхват. В такъв случай според жалбоподателя посоченият пазар отговаря на изискванията, за да бъде признат като обособен пазар.

         (1)  ОВ L 24, 2004 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 201.


title: Дело T-590/20: Жалба, подадена на 25 септември 2020 г. — Clariant и Clariant International/Комисия

text:
               23.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/42

      Жалба, подадена на 25 септември 2020 г. — Clariant и Clariant International/Комисия
      (Дело T-590/20)
      (2020/C 399/58)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподатели: Clariant AG (Мутенц, Швейцария), Clariant International AG (Мутенц) (представители: F. Montag и M. Dreher, lawyers)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателите молят Общия съд:

                  —

                  да отмени член 2, буква в) от Решение C(2020) 4817 (окончателен) на Комисията от 14 юли 2020 г. (дело AT.40410 — Етилен), доколкото с него се налага глоба, която надхвърля 94 405 800 EUR,

                  —

                  при условията на евентуалност, да се намали глобата в размер на 155 769 000 EUR, наложена на жалбоподателите в съответствие с член 2, буква в) от Решение C(2020) 4817 (окончателен) на Комисията от 14 юли 2020 г., пропорционално,

                  —

                  да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателите изтъкват три основания.

                  1.

                  Първо основание: нарушение на член 23, параграф 3 от Регламент 1/2003 и на принципите на пропорционалност и на добра администрация, доколкото като е наложила механично увеличаване на глобата поради повторно нарушение въз основа на редица стандартизирани (както се твърди) критерии, без да разгледа обстоятелствата в конкретния случай, Комисията не е упражнила правото си на преценка.

                  2.

                  Второ основание: Комисията механично е наложила увеличаване на глобата съгласно точка 37 от Насоките относно метода за определяне на глобите, без да разгледа обстоятелствата в конкретния случай, и е нарушила правото си на преценка.

                  3.

                  Трето основание: искане Общият съд да намали размера на глобата пропорционално, като упражни неограничените си правомощия съгласно член 31 от Регламент 1/2003.


title: Дело T-616/20: Жалба, подадена на 5 октомври 2020 г. — Société des produits Nestlé/EUIPO — Amigüitos pets & life („THE ONLY ONE by alphaspirit wild and perfect“)

text:
               23.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/42

      Жалба, подадена на 5 октомври 2020 г. — Société des produits Nestlé/EUIPO — Amigüitos pets & life („THE ONLY ONE by alphaspirit wild and perfect“)
      (Дело T-616/20)
      (2020/C 399/59)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Société des produits Nestlé SA (Веве, Швейцария) (представители: A. Jaeger-Lenz и C. Elkemann, lawyers)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Amigüitos pets & life, SA (Мурсия, Испания)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

         Спорна марка: заявка за фигуративна марка на Европейския съюз със словния елемент „THE ONLY ONE by alphaspirit wild and perfect“ в бяло, червено и черно — заявка за регистрация № 15 385 719)

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 29 юли 2020 г. по преписка R 424/2020-5

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноските по производството пред Общия съд и да осъди другата страна в производството пред апелативния състав да заплати разноските пред EUIPO.

         Изложени основания

                  —

                  Нарушение на член 72, параграф 6 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета,

                  —

                  Нарушение на член 91, параграф 1, първо изречение от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета,

                  —

                  Нарушение на член 46, параграф 1, буква а) във връзка с член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета,

                  —

                  Нарушение на член 46, параграф 1, буква а) във връзка с член 8, параграф 5 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-622/20: Жалба, подадена на 9 октомври 2020 г. — Aldi/EUIPO (Cachet)

text:
               23.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/43

      Жалба, подадена на 9 октомври 2020 г. — Aldi/EUIPO (Cachet)
      (Дело T-622/20)
      (2020/C 399/60)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Aldi GmbH & Co. KG (Мюлхайм ан дер Рур, Германия) (представители: N. Lützenrath, C. Fürsen, и M. Minkner, адвокати)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Данни за производството пред EUIPO

         Спорна марка: заявка за словна марка на Европейския съюз „Cachet“ — заявка за регистрация № 18 092 827

         Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 11 август 2020 г. по преписка R 452/2020-4

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение в частта, в която се отхвърля заявката за регистрация по отношение на стоки от клас 5 „Ветеринарни препарати; медицински препарати; фармацевтични продукти; хигиенни препарати за медицински цели; диетични храни и продукти за медицински или ветеринарни цели, хранителни добавки за хора и животни“ и се отхвърля жалбата,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

         Изложени основания

                  —

                  Нарушение на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета,

                  —

                  Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело C-66/18: Решение на Съда (голям състав) от 6 октомври 2020 г. — Европейска комисия/Унгария (Производство за установяване на неизпълнение на задължения на държава членка — Допустимост — Компетентност на Съда — Общо споразумение по търговията с услуги — Член XVI — Достъп до пазара — Списък на специфичните задължения — Условия за наличието на разрешение — Член XX, параграф 2 — Член XVII — Национално третиране — Доставчик на услуги със седалище в трета страна — Националноправна уредба на държава членка, която налага условия за предоставянето на услуги за висше образование на нейна територия — Изискване за сключването на международно споразумение с държавата по седалището на доставчика — Изискване за предлагане на обучение в държавата по седалището на доставчика — Промяна на условията за конкуренция в полза на национални доставчици — Обоснованост — Обществен ред — Предпазване от измамни практики — Член 49 ДФЕС — Свобода на установяване — Директива 2006/123/ЕО — Услуги на вътрешния пазар — Член 16 — Член 56 ДФЕС — Свободно предоставяне на услуги — Наличие на ограничение — Обоснованост — Императивно съображение от обществен интерес — Обществен ред — Предпазване от измамни практики — Високо качество на образованието — Харта на основните свободи на Европейския съюз — Член 13 — Академична свобода — Член 14, параграф 3 — Свобода да се създават учебни заведения — Член 16 — Свобода на стопанска инициатива — Член 52, параграф 1)

text:
               30.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 414/2

      Решение на Съда (голям състав) от 6 октомври 2020 г. — Европейска комисия/Унгария
      (Дело C-66/18) (1)

      (Производство за установяване на неизпълнение на задължения на държава членка - Допустимост - Компетентност на Съда - Общо споразумение по търговията с услуги - Член XVI - Достъп до пазара - Списък на специфичните задължения - Условия за наличието на разрешение - Член XX, параграф 2 - Член XVII - Национално третиране - Доставчик на услуги със седалище в трета страна - Националноправна уредба на държава членка, която налага условия за предоставянето на услуги за висше образование на нейна територия - Изискване за сключването на международно споразумение с държавата по седалището на доставчика - Изискване за предлагане на обучение в държавата по седалището на доставчика - Промяна на условията за конкуренция в полза на национални доставчици - Обоснованост - Обществен ред - Предпазване от измамни практики - Член 49 ДФЕС - Свобода на установяване - Директива 2006/123/ЕО - Услуги на вътрешния пазар - Член 16 - Член 56 ДФЕС - Свободно предоставяне на услуги - Наличие на ограничение - Обоснованост - Императивно съображение от обществен интерес - Обществен ред - Предпазване от измамни практики - Високо качество на образованието - Харта на основните свободи на Европейския съюз - Член 13 - Академична свобода - Член 14, параграф 3 - Свобода да се създават учебни заведения - Член 16 - Свобода на стопанска инициатива - Член 52, параграф 1)
      (2020/C 414/02)
      Език на производството: унгарски

         Страни

         Ищец: Европейска комисия (представители: V. Di Bucci, L. Malferrari, B. De Meester и K. Talabér-Ritz)

         Ответник: Унгария (представители: M.Z. Fehér и G. Koós)

         Диспозитив

                  1)

                  Като е приела мярката, предвидена в член 76, параграф 1, буква а) от Nemzeti felsőoktatásról szóló 2011. évi CCIV. törvény (Закон № CCIV от 2011 г. относно националното висше образование), изменен с Nemzeti felsőoktatásról szóló 2011. évi CCIV. törvény módosításáról szóló 2017. évi XXV. törvény (Закон № XXV от 2017 г. за изменение на Закон № CCIV от 2011 г. относно националното висше образование), която обвързва упражняването в Унгария на дейност по предоставяне на обучение, за което се издават дипломи, от чуждестранни висши учебни заведения, установени извън Европейското икономическо пространство (ЕИП), с условието унгарското правителство и правителството на държавата, където е седалището на съответното учебно заведение, да са сключили обвързващо международно споразумение, Унгария не е изпълнила задълженията си, произтичащи от член XVII от Общото споразумение по търговията с услуги (ГАТС), включено в приложение 1 Б от Споразумението за създаване на световната търговска организация, подписано в Маракеш и одобрено с Решение 94/800/ЕО на Съвета от 22 декември 1994 година относно сключването от името на Европейската общност, що се отнася до въпроси от нейната компетентност, на споразуменията, постигнати на Уругвайския кръг на многостранните преговори (1986—1994 г.).

                  2)

                  Като е приела мярката, предвидена в член 76, параграф 1, буква б) от Nemzeti felsőoktatásról szóló 2011. évi CCIV. törvény (Закон № CCIV от 2011 г. относно националното висше образование), изменен с Nemzeti felsőoktatásról szóló 2011. évi CCIV. törvény módosításáról szóló 2017. évi XXV. törvény (Закон № XXV от 2017 г. за изменение на Закон № CCIV от 2011 г. относно националното висше образование), която обвързва упражняването в Унгария на образователна дейност от чуждестранни висши учебни заведения с условието тези учебни заведения да предлагат висше образование в държавата, в която е седалището им, доколкото тази разпоредба се прилага по отношение на висши учебни заведения, чието седалище е в трета страна — членка на Световната търговска организация (СТО), Унгария не е изпълнила задълженията си по член XVII от Общото споразумение по търговията с услуги (ГАТС), включено в приложение 1 Б към Споразумението за създаване на световната търговска организация, подписано в Маракеш и одобрено с Решение 94/800/ЕО, а доколкото тази разпоредба се прилага по отношение на висшите учебни заведения, чието седалище е в друга държава членка, Унгария не е изпълнила задълженията си по член 49 от Договора за функционирането на Европейския съюз и по член 16 от Директива 2006/123/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 година относно услугите на вътрешния пазар.

                  3)

                  Като е приела мерките, предвидени в член 76, параграф 1, букви а) и б) от Nemzeti felsőoktatásról szóló 2011. évi CCIV. törvény (Закон № CCIV от 2011 г. относно националното висше образование), изменен с Nemzeti felsőoktatásról szóló 2011. évi CCIV. törvény módosításáról szóló 2017. évi XXV. törvény (Закон № XXV от 2017 г. за изменение на Закон № CCIV от 2011 г. относно националното висше образование), Унгария не е изпълнила задълженията си, произтичащи от член 13, член 14, параграф 3 и член 16 от Хартата на основните права на Европейския съюз.

                  4)

                  Осъжда Унгария да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 211, 18.6.2018 г.


title: Дело C-134/19 P: Решение на Съда (голям състав) от 6 октомври 2020 г. — Bank Refah Kargaran/Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия (Обжалване — Обща външна политика и политика на сигурност (ОВППС) — Член 29 ДЕС — Член 215 ДФЕС — Ограничителни мерки срещу Ислямска република Иран — Вреди, които жалбоподателят твърди, че е претърпял поради включването и оставянето на името му в списъка на лицата и образуванията, за които се прилага замразяването на средства и икономически ресурси — Иск за обезщетение — Компетентност на Съда да се произнесе по искане за присъждане на обезщетение за вреди, за които се твърди, че са претърпени поради ограничителни мерки, предвидени в решения в областта на ОВППС — Достатъчно съществено нарушение на правна норма, с която се цели да се предоставят права на частноправните субекти — Непълнота на мотивите на актове, с които се въвеждат ограничителни мерки)

text:
               30.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 414/3

      Решение на Съда (голям състав) от 6 октомври 2020 г. — Bank Refah Kargaran/Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия
      (Дело C-134/19 P) (1)

      (Обжалване - Обща външна политика и политика на сигурност (ОВППС) - Член 29 ДЕС - Член 215 ДФЕС - Ограничителни мерки срещу Ислямска република Иран - Вреди, които жалбоподателят твърди, че е претърпял поради включването и оставянето на името му в списъка на лицата и образуванията, за които се прилага замразяването на средства и икономически ресурси - Иск за обезщетение - Компетентност на Съда да се произнесе по искане за присъждане на обезщетение за вреди, за които се твърди, че са претърпени поради ограничителни мерки, предвидени в решения в областта на ОВППС - Достатъчно съществено нарушение на правна норма, с която се цели да се предоставят права на частноправните субекти - Непълнота на мотивите на актове, с които се въвеждат ограничителни мерки)
      (2020/C 414/03)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Bank Refah Kargaran (представители: J.-M. Thouvenin и I. Boubaker, адвокати)

         Други страни в производството: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bishop и V. Piessevaux), Европейска комисия (представители: първоначално R. Tricot, C. Zadra и A. Tizzano, а впоследствие L. Gussetti, A. Bouquet, R. Tricot и J. Roberti di Sarsina)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Bank Refah Kargaran да понесе, наред с направените от нея съдебни разноски, и тези на Съвета на Европейския съюз.

                  3)

                  Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 172, 20.5.2019 г.


title: Дело C-181/19: Решение на Съда (голям състав) от 6 октомври 2020 г. (преюдициално запитване от Landessozialgericht Nordrhein-Westfalen — Германия) — Jobcenter Krefeld — Widerspruchsstelle/JD (Преюдициално запитване — Свободно движение на хора — Работници — Регламент (ЕС) № 492/2011 — Член 7, параграф 2 — Равно третиране — Социални предимства — Член 10 — Деца, посещаващи училище — Директива 2004/38/ЕО — Член 24 — Социално подпомагане — Регламент (ЕО) № 883/2004 — Член 4 — Член 70 — Специални парични обезщетения, независещи от вноски — Работник мигрант, който издържа деца, посещаващи училище в приемащата държава членка)

text:
               30.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 414/4

      Решение на Съда (голям състав) от 6 октомври 2020 г. (преюдициално запитване от Landessozialgericht Nordrhein-Westfalen — Германия) — Jobcenter Krefeld — Widerspruchsstelle/JD
      (Дело C-181/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Свободно движение на хора - Работници - Регламент (ЕС) № 492/2011 - Член 7, параграф 2 - Равно третиране - Социални предимства - Член 10 - Деца, посещаващи училище - Директива 2004/38/ЕО - Член 24 - Социално подпомагане - Регламент (ЕО) № 883/2004 - Член 4 - Член 70 - Специални парични обезщетения, независещи от вноски - Работник мигрант, който издържа деца, посещаващи училище в приемащата държава членка)
      (2020/C 414/04)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Landessozialgericht Nordrhein-Westfalen

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Jobcenter Krefeld — Widerspruchsstelle

         Ответник: JD

         Диспозитив

                  1)

                  Член 7, параграф 2 и член 10 от Регламент (ЕС) № 492/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 5 април 2011 година относно свободното движение на работници в Съюза трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат правна уредба на държава членка, съгласно която гражданин на друга държава членка и неговите ненавършили пълнолетие деца — всичките придобили в първата държава членка право на пребиваване на основание член 10 от този регламент, поради факта че децата посещават там училище — при всякакви обстоятелства и автоматично се изключват от кръга на лицата, които имат право на помощи за покриване на разходите за издръжка. Това тълкуване не се поставя под въпрос от член 24, параграф 2 от Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки, за изменение на Регламент (ЕИО) № 1612/68 и отменяща директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО.

                  2)

                  Член 4 връзка с член 3, параграф 3 и член 70, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 883/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година за координация на системите за социално осигуряване трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска правна уредба на държава членка, съгласно която гражданин на друга държава членка и неговите ненавършили пълнолетие деца — всичките придобили в първата държава членка право на пребиваване на основание член 10 от Регламент № 492/2011, поради факта че децата посещават там училище, и включени в социалноосигурителна схема по смисъла на член 3, параграф 1 от Регламент № 883/2004 — при всякакви обстоятелства и автоматично се изключват от кръга на лицата, които имат право на специални парични обезщетения, независещи от вноски.

         (1)  ОВ C 182, 27.5.2019 г.


title: Съединени дела C-245/19 и C-246/19: Решение на Съда (голям състав) от 6 октомври 2020 г. (преюдициално запитване от Cour administrative — Люксембург) — État luxembourgeois/B (C-245/19) и État luxembourgeois/B, C, D, F. C. (C-246/19) (Преюдициално запитване — Директива 2011/16/ЕО — Административно сътрудничество в областта на данъчното облагане — Членове 1 и 5 — Разпореждане за предоставяне на информация на компетентния орган на държава членка, действащ по получено искане за обмен на информация от компетентния орган на друга държава членка — Лице, притежаващо информацията, чието предоставяне разпорежда компетентният орган на първата държава членка — Данъчнозадължено лице, обект на разследването, по което се прави искането на компетентния орган на втората държава членка — Трети лица, с които това данъчнозадължено лице поддържа правни, банкови, финансови или, по-общо, икономически отношения — Съдебна защита — Хартата на основните права на Европейския съюз — Член 47 — Право на ефективни правни средства за защита — Член 52, параграф 1 — Ограничаване — Нормативна основа — Зачитане на основното съдържание на правото на ефективни правни средства за защита — Наличие на правен способ за защита, който съответните правни субекти могат да използват, за да бъде упражнен ефективен контрол по всички релевантни фактически и правни въпроси и да получат ефективна съдебна защита на правата, гарантирани им от правото на Съюза — Призната от Съюза цел от общ интерес — Борба с международните данъчни измами и укривания на данъци — Пропорционалност — „Предполагаема значимост“ на информацията, за която се отнася разпореждането за предоставяне на информация — Съдебен контрол — Обхват — Лични, времеви и материални аспекти, които трябва да се вземат предвид)

text:
               30.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 414/6

      Решение на Съда (голям състав) от 6 октомври 2020 г. (преюдициално запитване от Cour administrative — Люксембург) — État luxembourgeois/B (C-245/19) и État luxembourgeois/B, C, D, F. C. (C-246/19)
      (Съединени дела C-245/19 и C-246/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Директива 2011/16/ЕО - Административно сътрудничество в областта на данъчното облагане - Членове 1 и 5 - Разпореждане за предоставяне на информация на компетентния орган на държава членка, действащ по получено искане за обмен на информация от компетентния орган на друга държава членка - Лице, притежаващо информацията, чието предоставяне разпорежда компетентният орган на първата държава членка - Данъчнозадължено лице, обект на разследването, по което се прави искането на компетентния орган на втората държава членка - Трети лица, с които това данъчнозадължено лице поддържа правни, банкови, финансови или, по-общо, икономически отношения - Съдебна защита - Хартата на основните права на Европейския съюз - Член 47 - Право на ефективни правни средства за защита - Член 52, параграф 1 - Ограничаване - Нормативна основа - Зачитане на основното съдържание на правото на ефективни правни средства за защита - Наличие на правен способ за защита, който съответните правни субекти могат да използват, за да бъде упражнен ефективен контрол по всички релевантни фактически и правни въпроси и да получат ефективна съдебна защита на правата, гарантирани им от правото на Съюза - Призната от Съюза цел от общ интерес - Борба с международните данъчни измами и укривания на данъци - Пропорционалност - „Предполагаема значимост“ на информацията, за която се отнася разпореждането за предоставяне на информация - Съдебен контрол - Обхват - Лични, времеви и материални аспекти, които трябва да се вземат предвид)
      (2020/C 414/06)
      Език на производството: френски

         Запитваща юрисдикция

      Cour administrative

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: État luxembourgeois (C-245/19), (C-246/19)

         Ответници: B (C-245/19), B, C, D, F. C (C-246/19)

         в присъствието на: A (C-246/19)

         Диспозитив

                  1)

                  Член 47 във връзка с членове 7 и 8 и член 52, параграф 1 от Хартата на основните права на Европейския съюз трябва да се тълкува в смисъл, че:

                              —

                              не допуска в законодателната уредба на държава членка, с която се прилага процедурата за обмен на информация при поискване, въведена с Директива 2011/16/ЕС на Съвета от 15 февруари 2011 година относно административното сътрудничество в областта на данъчното облагане и за отмяна на Директива 77/799/ЕИО, изменена с Директива 2014/107/ЕС на Съвета от 9 декември 2014 г., да се изключи възможността разпореждане, с което компетентният орган на тази държава членка задължава притежаващо информация лице да му предостави тази информация, за да се удовлетвори искане за обмен на информация, изпратено от компетентния орган на друга държава членка, да бъде обжалвано от такова лице, и

                              —

                              допуска в посочената законодателна уредба да се изключи възможността такова разпореждане да бъде обжалвано от данъчнозадълженото лице, обект в тази друга държава членка на разследването, поради което се прави въпросното искане, и от третите лица, засегнати от съответната информация.

                  2)

                  Член 1, параграф 1 и член 5 от Директива 2011/16, изменена с Директива 2014/107, трябва да се тълкуват в смисъл, че разпореждане, с което компетентният орган на държава членка задължава притежаващо информация лице да му предостави тази информация, за да се удовлетвори искане за обмен на информация, изпратено от компетентния орган на друга държава членка, трябва да се счита — разглеждано заедно с това искане — за отнасящо се за информация, която явно не е изобщо лишена от предполагаема значимост, тъй като в нея се посочват самоличността на лицето, притежаващо въпросната информация, самоличността на данъчнозадълженото лице, обект на разследването, поради което се прави искането за обмен на информация, и обхванатият от разследването период, и тъй като се отнася за договори, фактури и плащания, които не са посочени конкретно, но са очертани посредством критерии, основаващи се, първо, на факта, че са сключени или съответно извършени от лицето, притежаващо информацията, второ, на обстоятелството, че са реализирани през обхванатия от разследването период, и трето, на връзката им със съответното данъчнозадължено лице.

         (1)  ОВ C 213, 24.6.2019 г.


title: Дело C-330/19: Решение на Съда (седми състав) от 8 октомври 2020 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — Staatssecretaris van Financiën/Exter BV (Преюдициално запитване — Митнически съюз — Регламент (ЕИО) № 2913/92 — Митнически кодекс на Общността — Член 121, параграф 1 — Режим на активно усъвършенстване — Допускане за свободно обращение — Възникване на митническо задължение — Определяне на задължението — Понятие „елементи за облагане“ — Отчитане на преференциална тарифна мярка)

text:
               30.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 414/7

      Решение на Съда (седми състав) от 8 октомври 2020 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — Staatssecretaris van Financiën/Exter BV
      (Дело C-330/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Митнически съюз - Регламент (ЕИО) № 2913/92 - Митнически кодекс на Общността - Член 121, параграф 1 - Режим на активно усъвършенстване - Допускане за свободно обращение - Възникване на митническо задължение - Определяне на задължението - Понятие „елементи за облагане“ - Отчитане на преференциална тарифна мярка)
      (2020/C 414/07)
      Език на производството: нидерландски

         Запитваща юрисдикция

      Hoge Raad der Nederlanden

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Staatssecretaris van Financiën

         Ответник: Exter BV

         Диспозитив

      Член 121, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска прилагането на предвиждаща намалена митническа ставка преференциална тарифна мярка, която е била в сила към момента на приемането на декларацията за поставяне на стоките под режим активно усъвършенстване, но е суспендирана към датата на приемането на декларацията за допускане на стоките за свободно обращение.

         (1)  ОВ C 238, 15.7.2019 г.


title: Дело C-360/19: Решение на Съда (пети състав) от 8 октомври 2020 г. (преюдициално запитване от College van Beroep voor het bedrijfsleven — Нидерландия) — Crown Van Gelder BV/Autoriteit Consument en Markt (Преюдициално запитване — Вътрешен пазар на електроенергия — Директива 2009/72/ЕО — Член 37 — Задължения и правомощия на регулаторния орган — Извънсъдебно уреждане на спорове — Понятие „страна, която има оплакване“ — Жалба, подадена от краен клиент срещу оператор на преносна система, към която съоръжението на клиента не е пряко свързано — Авария, възникнала в посочената система — Липса на договорно отношение между този клиент и оператора на посочената система — Допустимост на жалбата)

text:
               30.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 414/8

      Решение на Съда (пети състав) от 8 октомври 2020 г. (преюдициално запитване от College van Beroep voor het bedrijfsleven — Нидерландия) — Crown Van Gelder BV/Autoriteit Consument en Markt
      (Дело C-360/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Вътрешен пазар на електроенергия - Директива 2009/72/ЕО - Член 37 - Задължения и правомощия на регулаторния орган - Извънсъдебно уреждане на спорове - Понятие „страна, която има оплакване“ - Жалба, подадена от краен клиент срещу оператор на преносна система, към която съоръжението на клиента не е пряко свързано - Авария, възникнала в посочената система - Липса на договорно отношение между този клиент и оператора на посочената система - Допустимост на жалбата)
      (2020/C 414/08)
      Език на производството: нидерландски

         Запитваща юрисдикция

      College van Beroep voor het bedrijfsleven

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Crown Van Gelder BV

         Ответник: Autoriteit Consument en Markt

         в присъствието на: TenneT TSO BV

         Диспозитив

      Член 37, параграф 11 от Директива 2009/72/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 година относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия и за отмяна на Директива 2003/54/ЕО трябва да се тълкува в смисъл, че регулаторният орган не може да отхвърли жалба, подадена от краен клиент срещу оператора на преносна система вследствие на авария, възникнала в тази система, на основание че съоръжението на крайния клиент не е пряко свързано с посочената преносна система, а само със захранвана от нея разпределителна система.

         (1)  ОВ C 270, 12.8.2019 г.


title: Дело C-443/19: Решение на Съда (осми състав) от 6 октомври 2020 г. (преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia del País Vasco — Испания) — Vodafone España SAU/Diputación Foral de Gipuzkoa (Преюдициално запитване — Електронни съобщителни мрежи и услуги — Директива 2002/20/ЕО — Член 13 — Такса за правата на ползване на радиочестоти — Секторна национална правна уредба, съгласно която за запазването на обществения радиочестотен спектър се заплаща такса — Национална правна уредба, съгласно която учредяването на административни концесии върху имущество, публична собственост, се облага с данък върху прехвърлянето на имущество)

text:
               30.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 414/8

      Решение на Съда (осми състав) от 6 октомври 2020 г. (преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia del País Vasco — Испания) — Vodafone España SAU/Diputación Foral de Gipuzkoa
      (Дело C-443/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Електронни съобщителни мрежи и услуги - Директива 2002/20/ЕО - Член 13 - Такса за правата на ползване на радиочестоти - Секторна национална правна уредба, съгласно която за запазването на обществения радиочестотен спектър се заплаща такса - Национална правна уредба, съгласно която учредяването на административни концесии върху имущество, публична собственост, се облага с данък върху прехвърлянето на имущество)
      (2020/C 414/09)
      Език на производството: испански

         Запитваща юрисдикция

      Tribunal Superior de Justicia del País Vasco

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Vodafone España SAU

         Ответник: Diputación Foral de Gipuzkoa

         Диспозитив

      Член 13 от Директива 2002/20/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно разрешението на електронните съобщителни мрежи и услуги трябва да се тълкува в смисъл, че допуска държава членка — чиято правна уредба предвижда, че за правото на ползване на радиочестотите се заплаща такса за запазване на публичния радиочестотен сектор — освен това да облага учредяването на административни концесии върху този спектър с данък върху прехвърлянето на имущество, който по силата на правна уредба, която не е специално приложима за сектора на електронните съобщения, по принцип се дължи за учредяването на административни концесии върху имущество, публична собственост, стига данъчното събитие да е свързано с предоставянето на права на ползване на радиочестотите и тази такса и този данък, взети съвкупно, да отговарят на посочените в този член условия, и по-специално на условието за пропорционалност на сумата, получавана в замяна на правото на ползване на радиочестотите, което следва да се провери от запитващата юрисдикция.

         (1)  ОВ C 328, 30.9.2019 г.


title: Дело C-456/19: Решение на Съда (десети състав) от 8 октомври 2020 г. (преюдициално запитване от Svea Hovrätt — Швеция) — Aktiebolaget Östgötatrafiken/Patent-och registreringsverket (Преюдициално запитване — Марки — Директива 2008/95/ЕО — Член 3, параграф 1, буква б) — Знаци, които могат да съставляват марка — Отличителен характер — Заявка за регистрация като марка за услуга на знак, който се състои от цветни мотиви и е предназначен да се поставя върху използваните за доставката на тази услуга предмети — Преценка на отличителния характер на този знак — Критерии)

text:
               30.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 414/9

      Решение на Съда (десети състав) от 8 октомври 2020 г. (преюдициално запитване от Svea Hovrätt — Швеция) — Aktiebolaget Östgötatrafiken/Patent-och registreringsverket
      (Дело C-456/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Марки - Директива 2008/95/ЕО - Член 3, параграф 1, буква б) - Знаци, които могат да съставляват марка - Отличителен характер - Заявка за регистрация като марка за услуга на знак, който се състои от цветни мотиви и е предназначен да се поставя върху използваните за доставката на тази услуга предмети - Преценка на отличителния характер на този знак - Критерии)
      (2020/C 414/10)
      Език на производството: шведски

         Запитваща юрисдикция

      Svea hovrätt, Patent- och marknadsöverdomstolen

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Aktiebolaget Östgötatrafiken

         Ответник: Patent-och registreringsverket

         Диспозитив

      Член 3, параграф 1, буква б) от Директива 2008/95/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 октомври 2008 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно марките трябва да се тълкува в смисъл, че налага при преценката на отличителния характер на знак — който е заявен за регистрация като марка за услуга, състои се от цветни мотиви и е предназначен да се поставя изключително и систематично по определен начин върху голяма част от използваните за доставката на тази услуга предмети — да се отчита как съответните потребители възприемат поставянето на знака върху предметите, без при това да следва да се проверява дали знакът значително се отклонява от стандартното или обичайното в съответния икономически сектор.

         (1)  ОВ C 280, 19.8.2019 г.


title: Дело C-476/19: Решение на Съда (първи състав) от 8 октомври 2020 г. (преюдициално запитване от Kammarrätten i Göteborg — Швеция) — Allmänna ombudet hos Tullverket/Combinova AB (Преюдициално запитване — Митнически кодекс на Съюза — Член 124, параграф 1, буква к) — Погасяване на митническото задължение при неизползване на стоките — Понятие „използвана стока“ — Режим активно усъвършенстване — Митническо задължение, възникнало поради неспазване на правилата, предвидени в рамките на режима активно усъвършенстване — Непредставяне на справката за приключване в определения срок)

text:
               30.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 414/10

      Решение на Съда (първи състав) от 8 октомври 2020 г. (преюдициално запитване от Kammarrätten i Göteborg — Швеция) — Allmänna ombudet hos Tullverket/Combinova AB
      (Дело C-476/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Митнически кодекс на Съюза - Член 124, параграф 1, буква к) - Погасяване на митническото задължение при неизползване на стоките - Понятие „използвана стока“ - Режим активно усъвършенстване - Митническо задължение, възникнало поради неспазване на правилата, предвидени в рамките на режима активно усъвършенстване - Непредставяне на справката за приключване в определения срок)
      (2020/C 414/11)
      Език на производството: шведски

         Запитваща юрисдикция

      Kammarrätten i Göteborg

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Allmänna ombudet hos Tullverket

         Ответник: Combinova AB

         Диспозитив

      Член 124, параграф 1, буква к) от Регламент (ЕС) № 952/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 9 октомври 2013 година за създаване на Митнически кодекс на Съюза трябва да се тълкува в смисъл, че посоченото в тази разпоредба използване на стоките се отнася само до използване, което надхвърля разрешените от митническите органи операции по преработване в рамките на предвидения в член 256 от този кодекс режим активно усъвършенстване, а не до използване в съответствие с тези разрешени операции по преработване.

         (1)  ОВ C 288, 26.8.2019 г.


title: Дело C-514/19: Решение на Съда (първи състав) от 8 октомври 2020 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État — Франция) — Union des industries de la protection des plantes/Premier ministre, Ministre de la Transition écologique et solidaire, Ministre des Solidarités et de la Santé, Ministre de l'Agriculture et de l'Alimentation, Agence nationale de sécurité sanitaire de l'alimentation, de l'environnement et du travail (Преюдициално запитване — Околна среда — Регламент (ЕО) № 1107/2009 — Пускане на пазара на продукти за растителна защита — Извънредни мерки — Официално уведомление до Европейската комисия — Директива (ЕС) 2015/1535 — Процедура за предоставянето на информация в сферата на техническите регламенти — Неоникотиноиди — Защита на пчелите — Принцип на лоялно сътрудничество)

text:
               30.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 414/10

      Решение на Съда (първи състав) от 8 октомври 2020 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État — Франция) — Union des industries de la protection des plantes/Premier ministre, Ministre de la Transition écologique et solidaire, Ministre des Solidarités et de la Santé, Ministre de l'Agriculture et de l'Alimentation, Agence nationale de sécurité sanitaire de l'alimentation, de l'environnement et du travail
      (Дело C-514/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Околна среда - Регламент (ЕО) № 1107/2009 - Пускане на пазара на продукти за растителна защита - Извънредни мерки - Официално уведомление до Европейската комисия - Директива (ЕС) 2015/1535 - Процедура за предоставянето на информация в сферата на техническите регламенти - Неоникотиноиди - Защита на пчелите - Принцип на лоялно сътрудничество)
      (2020/C 414/12)
      Език на производството: френски

         Запитваща юрисдикция

      Conseil d'État

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Union des industries de la protection des plantes

         Ответници: Premier ministre, Ministre de la Transition écologique et solidaire, Ministre des Solidarités et de la Santé, Ministre de l'Agriculture et de l'Alimentation, Agence nationale de sécurité sanitaire de l'alimentation, de l'environnement et du travail

         с участието на: Association Générations futures, Union nationale de l’apiculture française (UNAF), Syndicat national de l’apiculture

         Диспозитив

                  1)

                  Член 5 от Директива (ЕС) 2015/1535 на Европейския парламент и на Съвета от 9 септември 2015 година, установяваща процедура за предоставянето на информация в сферата на техническите регламенти и правила относно услугите на информационното общество, и член 71, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1107/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 21 октомври 2009 година относно пускането на пазара на продукти за растителна защита и за отмяна на директиви 79/117/ЕИО и 91/414/ЕИО на Съвета трябва да се тълкуват в смисъл, че направеното съгласно член 5 от тази директива съобщение за национална мярка, която забранява употребата на някои активни вещества, попадащи в обхвата на този регламент, трябва да се счита за официално уведомление за необходимостта от предприемане на извънредни мерки по смисъла на член 71, параграф 1 от споменатия регламент, когато:

                              —

                              в това съобщение ясно e представена информация, която свидетелства, от една страна, че тези активни вещества вероятно представляват сериозен риск за здравето на хората или животните или за околната среда и от друга, че този риск не може да бъде задоволително овладян без мерките, спешно предприети от съответната държава членка, и

                              —

                              Европейската комисия не е отправила запитване до тази държава членка дали посоченото съобщение представлява официално уведомление съгласно член 71, параграф 1 от същия регламент.

                  2)

                  Член 71, параграф 1 от Регламент № 1107/2009 трябва да се тълкува в смисъл, че Регламент за изпълнение (ЕС) 2018/783 на Комисията от 29 май 2018 година за изменение на Регламент за изпълнение (ЕС) № 540/2011 по отношение на условията за одобрение на активното вещество имидаклоприд, Регламент за изпълнение (ЕС) 2018/784 на Комисията от 29 май 2018 година за изменение на Регламент за изпълнение (ЕС) № 540/2011 по отношение на условията за одобрение на активното вещество клотианидин и Регламент за изпълнение (ЕС) 2018/785 на Комисията от 29 май 2018 година за изменение на Регламент за изпълнение (ЕС) № 540/2011 по отношение на условията за одобрение на активното вещество тиаметоксам не могат да се считат за мерки, приети от Европейската комисия в отговор на съобщението, направено от Френската република на 2 февруари 2017 г.

         (1)  ОВ C 295, 2.9.2019 г.


title: Дело C-558/19: Решение на Съда (шести състав) от 8 октомври 2020 г. (преюдициално запитване от Tribunalul Cluj, Румъния) — Impresa Pizzarotti & C SPA Italia Sucursala Cluj/Agenţia Naţională de Administrare Fiscală — Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili (Преюдициално запитване — Членове 49 ДФЕС и 63 ДФЕС — Свобода на установяване — Свободно движение на капитали — Определяне на облагаемия доход на дружествата — Лица, намиращи се в положение на взаимозависимост — Необичайно предимство, предоставено от местен клон на чуждестранно дружество — Коригиране на облагаемите доходи на клона на чуждестранно дружество — Некоригиране на облагаемите доходи в случаите, когато същото предимство е предоставено от неговия клон на местно дружество — Принцип на свободна конкуренция — Ограничение на свободата на установяване — Обосноваване — Балансирано разпределение на правомощията за данъчно облагане между държавите членки — Пропорционалност)

text:
               30.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 414/11

      Решение на Съда (шести състав) от 8 октомври 2020 г. (преюдициално запитване от Tribunalul Cluj, Румъния) — Impresa Pizzarotti & C SPA Italia Sucursala Cluj/Agenţia Naţională de Administrare Fiscală — Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili
      (Дело C-558/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Членове 49 ДФЕС и 63 ДФЕС - Свобода на установяване - Свободно движение на капитали - Определяне на облагаемия доход на дружествата - Лица, намиращи се в положение на взаимозависимост - Необичайно предимство, предоставено от местен клон на чуждестранно дружество - Коригиране на облагаемите доходи на клона на чуждестранно дружество - Некоригиране на облагаемите доходи в случаите, когато същото предимство е предоставено от неговия клон на местно дружество - Принцип на свободна конкуренция - Ограничение на свободата на установяване - Обосноваване - Балансирано разпределение на правомощията за данъчно облагане между държавите членки - Пропорционалност)
      (2020/C 414/13)
      Език на производството: румънски

         Запитваща юрисдикция

      Tribunalul Cluj

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Impresa Pizzarotti & C SPA Italia Sucursala Cluj

         Ответник: Agenţia Naţională de Administrare Fiscală — Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

         Диспозитив

      Член 49 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че допуска по принцип правна уредба на държава членка, по силата на която трансфер на парични средства, извършен от местен за една държава членка клон в полза на неговото дружество майка, установено в друга държава членка, може да бъде преквалифициран като „сделка, от която се получават приходи“, така че прилагането на правилата относно цените за трансфер става задължително, докато ако същата сделка се осъществява между клон и дружество майка, установени в една и съща държава членка, тя нямаше да бъде квалифицирана по този начин и посочените правила не биха били приложими.

         (1)  ОВ C 372, 4.11.2019 г.


title: Дело C-602/19: Решение на Съда (четвърти състав) от 8 октомври 2020 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Köln, Германия) — kohlpharma GmbH/Bundesrepublik Deutschland (Преюдициално запитване — Членове 34 ДФЕС и 36 ДФЕС — Свободно движение на стоки — Количествени ограничения — Мерки с равностоен ефект — Отказ да се одобри изменение на данните и документите относно лекарствен продукт, за който има разрешение за паралелен внос — Закрила на здравето и живота на хората — Директива 2001/83/ЕО)

text:
               30.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 414/13

      Решение на Съда (четвърти състав) от 8 октомври 2020 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Köln, Германия) — kohlpharma GmbH/Bundesrepublik Deutschland
      (Дело C-602/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Членове 34 ДФЕС и 36 ДФЕС - Свободно движение на стоки - Количествени ограничения - Мерки с равностоен ефект - Отказ да се одобри изменение на данните и документите относно лекарствен продукт, за който има разрешение за паралелен внос - Закрила на здравето и живота на хората - Директива 2001/83/ЕО)
      (2020/C 414/15)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Verwaltungsgericht Köln

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: kohlpharma GmbH

         Ответник: Bundesrepublik Deutschland

         Диспозитив

      Членове 34 ДФЕС и 36 ДФЕС трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат компетентният орган на държава членка да откаже да одобри измененията в данните и документите относно лекарствен продукт, за който има разрешение за търговия в друга държава членка и разрешение за паралелен внос в първата държава членка, само на основание че срокът на валидност на референтното разрешение за търговия в първата държава членка е изтекъл и предложените изменения се основават както на разрешените във втората държава членка данни за паралелно внесения лекарствен продукт, така и на данните относно лекарствен продукт със същото терапевтично показание, за който има разрешение за търговия в съответните две държави членки и който по същество се произвежда със същото активно вещество, но в друга фармацевтична форма, когато съответното разрешение за паралелен внос продължава да е валидно и няма достатъчно данни, свидетелстващи за наличието на опасност за ефективната закрила на живота и здравето на хората.

         (1)  ОВ C 357, 21.10.2019 г.


title: Дело C-641/19: Решение на Съда (шести състав) от 8 октомври 2020 г. (преюдициално запитване от Amtsgericht Hamburg — Германия) — EU/PE Digital GmbH (Преюдициално запитване — Защита на потребителите — Директива 2011/83/ЕС — Член 2, точка 11, член 14, параграф 3 и член 16, буква м) — Договор от разстояние — Предоставяне на цифрово съдържание и на цифрови услуги — Право на отказ — Задължения на потребителя в случай на отказ — Определяне на сумата, която трябва да бъде платена от потребителя за доставените услуги преди упражняването на правото на отказ — Изключение от правото на отказ при предоставяне на цифрово съдържание)

text:
               30.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 414/13

      Решение на Съда (шести състав) от 8 октомври 2020 г. (преюдициално запитване от Amtsgericht Hamburg — Германия) — EU/PE Digital GmbH
      (Дело C-641/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Защита на потребителите - Директива 2011/83/ЕС - Член 2, точка 11, член 14, параграф 3 и член 16, буква м) - Договор от разстояние - Предоставяне на цифрово съдържание и на цифрови услуги - Право на отказ - Задължения на потребителя в случай на отказ - Определяне на сумата, която трябва да бъде платена от потребителя за доставените услуги преди упражняването на правото на отказ - Изключение от правото на отказ при предоставяне на цифрово съдържание)
      (2020/C 414/16)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Amtsgericht Hamburg

         Страни в главното производство

         Ищец: EU

         Ответник: PE Digital GmbH

         Диспозитив

                  1)

                  Член 14, параграф 3 от Директива 2011/83/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2011 година относно правата на потребителите, за изменение на Директива 93/13/ЕИО на Съвета и Директива 1999/44/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директива 85/577/ЕИО на Съвета и Директива 97/7/ЕО на Европейския парламент и на Съвета трябва да се тълкува в смисъл, че за да се определи пропорционалната сума, която потребителят трябва да плати на търговеца, когато този потребител изрично е поискал изпълнението на сключения договор да започне по време на срока за отказ и се отказва от този договор, по принцип следва да се вземе предвид уговорената в посочения договор цена за всички предвидени в него услуги и дължимата сума да се изчисли prorata temporis. Единствено ако сключеният договор изрично предвижда, че една или повече услуги се доставят още в началото на изпълнението на договора изцяло и самостоятелно на цена, която трябва да бъде отделно платена, при изчисляването на сумата, дължима на търговеца съгласно член 14, параграф 3 от тази директива, е необходимо да се отчете цялата цена, предвидена за такава услуга.

                  2)

                  Член 14, параграф 3 от Директива 2011/83 във връзка със съображение 50 от нея трябва да се тълкува в смисъл, че при преценката дали общата цена е прекомерна по смисъла на тази разпоредба, следва да се вземе предвид цената на услугата, предлагана от съответния търговец на други потребители при същите условия, както и цената на равностойната услуга, предоставяна от други търговци в момента на сключване на договора.

                  3)

                  Член 16, буква м) от Директива 2011/83 във връзка с член 2, точка 11 от нея трябва да се тълкува в смисъл, че изготвянето от уебсайт за запознанства на доклад за оценка на личността въз основа на личностен тест, направен от този сайт, не представлява предоставяне на „цифрово съдържание“ по смисъла на тази разпоредба.

         (1)  ОВ C 27, 27.1.2020 г.


title: Дело C-644/19: Решение на Съда (осми състав) от 8 октомври 2020 г. (преюдициално запитване от Апелативен съд Алба Юлия — Румъния) — FT/Universitatea „Lucian Blaga“ Sibiu, GS e.a., HS, Ministerul Educaţiei Naţionale (Преюдициално запитване — Социална политика — Директива 2000/78/ЕО — Равно третиране в областта на заетостта и професиите — Членове 1, 2 и 3 — Директива 1999/70/ЕО — Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) — Клауза 4 — Принцип на недопускане на дискриминация — Мярка, приета от университетско учебно заведение съгласно националното право — Запазване на статута на преподавател след навършване на законоустановената пенсионна възраст — Възможност, запазена за преподавателите, които са научни ръководители — Преподаватели, които не притежават такова качество — Срочни договори — По-ниско възнаграждение от това на щатните преподаватели)

text:
               30.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 414/14

      Решение на Съда (осми състав) от 8 октомври 2020 г. (преюдициално запитване от Апелативен съд Алба Юлия — Румъния) — FT/Universitatea „Lucian Blaga“ Sibiu, GS e.a., HS, Ministerul Educaţiei Naţionale
      (Дело C-644/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Социална политика - Директива 2000/78/ЕО - Равно третиране в областта на заетостта и професиите - Членове 1, 2 и 3 - Директива 1999/70/ЕО - Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) - Клауза 4 - Принцип на недопускане на дискриминация - Мярка, приета от университетско учебно заведение съгласно националното право - Запазване на статута на преподавател след навършване на законоустановената пенсионна възраст - Възможност, запазена за преподавателите, които са научни ръководители - Преподаватели, които не притежават такова качество - Срочни договори - По-ниско възнаграждение от това на щатните преподаватели)
      (2020/C 414/17)
      Език на производството: румънски

         Запитваща юрисдикция

      Апелативен съд Алба Юлия

         Страни в главното производство

         Ищец/Жалбоподател: FT

         Ответници: Universitatea „Lucian Blaga“ Sibiu, GS e.a., HS, Ministerul Educaţiei Naţionale

         Диспозитив

                  1)

                  Членове 1 и 2 от Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите трябва да се тълкуват в смисъл, че не се прилагат по отношение на национална правна уредба, по силата на която от преподавателите в университетско учебно заведение, които продължават да упражняват професията си след навършване на законоустановената пенсионна възраст, само преподавателите, които са научни ръководители, могат да запазят статута си на щатни преподаватели, докато преподавателите, които не са научни ръководители, могат да сключват с това учебно заведение само срочни трудови договори с почасово заплащане, по-ниско от получаваното от щатните преподаватели.

                  2)

                  Клауза 4, точка 1 от Рамковото споразумение за срочната работа, сключено на 18 март 1999 г. и съдържащо се в приложението към Директива 1999/70/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 година относно Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска прилагането на национална правна уредба, по силата на която от преподавателите в университетско учебно заведение, които продължават да упражняват професията си след навършване на законоустановената пенсионна възраст, само преподавателите, които са научни ръководители, могат да запазят статута си на щатни преподаватели, докато преподавателите, които не са научни ръководители, могат да сключват с това учебно заведение само срочни трудови договори с почасово заплащане, по-ниско от получаваното от щатните преподаватели, при условие че първата категория преподаватели е съставена от работници на трудов договор за неопределено време, които се намират в сходно положение с тези от втората категория, и че различното третиране, с което по-специално е свързана посочената схема на заплащане, не е обосновано от обективна причина, което следва да се провери от запитващата юрисдикция.

         (1)  ОВ C 406, 2.12.2019 г.


title: Дело C-657/19: Решение на Съда (осми състав) от 8 октомври 2020 г. (преюдициално запитване от Bundesfinanzhof, Германия — Finanzamt D/E (Преюдициално запитване — Данък върху добавената стойност (ДДС) — Директива 2006/112/ЕО — Случаи на освобождаване — Член 132, параграф 1, буква ж) — Доставки на услуги, тясно свързани със социалните грижи и социалното осигуряване — Изготвяне на експертизи за оценка на потребностите от подкрепа — Данъчнозадължено лице, действащо по поръчка на медицинската служба към осигурителна институция за подкрепа — Субекти, признати за „благотворителни“)

text:
               30.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 414/15

      Решение на Съда (осми състав) от 8 октомври 2020 г. (преюдициално запитване от Bundesfinanzhof, Германия — Finanzamt D/E
      (Дело C-657/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Данък върху добавената стойност (ДДС) - Директива 2006/112/ЕО - Случаи на освобождаване - Член 132, параграф 1, буква ж) - Доставки на услуги, тясно свързани със социалните грижи и социалното осигуряване - Изготвяне на експертизи за оценка на потребностите от подкрепа - Данъчнозадължено лице, действащо по поръчка на медицинската служба към осигурителна институция за подкрепа - Субекти, признати за „благотворителни“)
      (2020/C 414/18)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Bundesfinanzhof (Федерален финансов съд)

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Finanzamt D

         Ответник: E

         Диспозитив

      Член 132, параграф 1, буква ж) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност трябва да се тълкува в смисъл, че:

                  —

                  изготвянето на експертизи за оценка на потребностите от подкрепа от експерт на свободна практика по поръчка на медицинската служба на осигурителна каса за подкрепа, които се използват от последната за преценка на обхвата на правото на престации в рамките на социалните грижи и социалното осигуряване, от които могат да се ползват осигурените в нея лица, представлява доставка на услуги, тясно свързана със социалните грижи и социалното осигуряване, стига да е от съществено значение за обезпечаване на точното изпълнение на сделките в тази област,

                  —

                  тази разпоредба допуска на експерт да се откаже признаване като благотворителен субект, при положение, първо, че той предоставя своите услуги по изготвяне на експертизи за оценка на потребностите от подкрепа в качеството на подизпълнител по поръчка на посочената медицинска служба, която е била призната за благотворителна организация, второ, че разходите за изготвяне на тези експертизи се поемат непряко и в предварително установен размер от съответната осигурителна каса за подкрепа и трето, че посоченият експерт има възможност по силата на вътрешното право да сключва пряко с тази каса договор за изготвянето на такива експертизи, за да се ползва от въпросното признаване, но не се е възползвал от тази възможност.

         (1)  ОВ C 406, 2.12.2019 г.


title: Дело C-711/19: Решение на Съда (девети състав) от 8 октомври 2020 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof, Австрия) — Admiral Sportwetten GmbH, Novomatic AG, AKO Gastronomiebetriebs GmbH/Magistrat der Stadt Wien (Преюдициално запитване — Директива (ЕС) 2015/1535 — Член 1 — Процедура за предоставянето на информация в сферата на техническите регламенти и правила относно услугите на информационното общество — Понятие за технически регламент — Хазартни игри — Местен данък върху експлоатацията на терминали за приемане на залози — Данъчно законодателство — Неуведомяване на Европейската комисия — Противопоставимост на данъчнозадълженото лице)

text:
               30.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 414/16

      Решение на Съда (девети състав) от 8 октомври 2020 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof, Австрия) — Admiral Sportwetten GmbH, Novomatic AG, AKO Gastronomiebetriebs GmbH/Magistrat der Stadt Wien
      (Дело C-711/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Директива (ЕС) 2015/1535 - Член 1 - Процедура за предоставянето на информация в сферата на техническите регламенти и правила относно услугите на информационното общество - Понятие за технически регламент - Хазартни игри - Местен данък върху експлоатацията на терминали за приемане на залози - Данъчно законодателство - Неуведомяване на Европейската комисия - Противопоставимост на данъчнозадълженото лице)
      (2020/C 414/19)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Verwaltungsgerichtshof

         Страни в главното производство

         Жалбоподатели: Admiral Sportwetten GmbH, Novomatic AG, AKO Gastronomiebetriebs GmbH

         Ответник: Magistrat der Stadt Wien

         Диспозитив

      Член 1 от Директива (ЕС) 2015/1535 на Европейския парламент и на Съвета от 9 септември 2015 година, установяваща процедура за предоставянето на информация в сферата на техническите регламенти и правила относно услугите на информационното общество, трябва да се тълкува в смисъл, че национална данъчна разпоредба, която въвежда данък върху експлоатацията на терминали за приемане на залози, не представлява „технически регламент“ по смисъла на тази разпоредба.

         (1)  ОВ C 406, 2.12.2019 г.