title: Дела F-44/06 и F-94/06: Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 17 април 2007 г. — C и F/Комисия (Длъжностни лица — Член 78 от Правилника — Пенсия за инвалидност — Изпълнение на решение на Първоинстанционния съд — Искове за отмяна и за обезщетение за вреди)

text:
               28.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 96/40

         Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 17 април 2007 г. — C и F/Комисия
   (Дела F-44/06 и F-94/06) (1)

   (Длъжностни лица - Член 78 от Правилника - Пенсия за инвалидност - Изпълнение на решение на Първоинстанционния съд - Искове за отмяна и за обезщетение за вреди)
   (2007/C 96/82)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищци: C и F (Брюксел, Белгия) (представители: J. van Rossum, S. Orlandi и J.-N. Louis, адвокати)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представител: J. Currall)
   Предмет на свързаните дела
   По дело F-44/06:
   От една страна, отмяна на Решението от 13 юни 2005 г. с което се отказват по отношение на ищеца всякакви мерки по изпълнението на Решението на Първоинстанционния съд на Европейските общности по дело T-376/02, образувано по инициатива на същия ищец срещу решение от 14 януари 2002 г. и, от друга страна, отмяна на Решението от 23 февруари 2006 г., с което ищецът е пенсиониран и с което му се предоставя пенсия за инвалидност, определена съгласно член 78, параграф 2 от Правилника, с обратно действие, считано от 1 февруари 2002 г.
   По дело F-94/06:
   От една страна, отмяна на Решението от 23 февруари 2006 г., с което ищецът е пенсиониран и с което му е предоставена пенсия за инвалидност, определена съгласно член 78, параграф 2 от Правилника, с обратно действие, считано от 1 февруари 2002 г. и, от друга страна, искане за обезщетение за вреди.
   Диспозитив

               1)

               Комисията на Европейските общности се осъжда да заплати на ищеца обезщетение в размер на 2 000 еуро за понесените от него морални вреди.

               2)

               Исковете се отхвърлят в останалата им част.

               3)

               Комисията на Европейските общности понася собствените си разноски и две трети от разноските на ищеца по дела F-44/06, C/Комисия и F-94/06, F/Комисия.

      (1)  F-44/06: ОВ C 154, 1.7.2006 г., стр. 25 и F-94/06: ОВ C 237, 30.9.2006 г., стр. 22.


title: Дело C-343/07: Искане за преюдициално заключение, отправено от Corte d'appello di Torino на 25 юли 2007 г. — Bavaria N.V. и Bavaria Italia s.r.l./Bayerischer Brauerbund e.V.

text:
               20.10.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 247/5

         Искане за преюдициално заключение, отправено от Corte d'appello di Torino на 25 юли 2007 г. — Bavaria N.V. и Bavaria Italia s.r.l./Bayerischer Brauerbund e.V.
   (Дело C-343/07)
   (2007/C 247/08)
   Език на производството: италиански
   Препращаща юрисдикция
   Corte d'appello di Torino.
   Страни в главното производство

      Ищци: Bavaria N.V. и Bavaria Italia s.r.l.

      Ответник: Bayerischer Brauerbund e.V.
   Преюдициални въпроси

               1)

               Валиден ли е или не Регламент (ЕО) № 1347/2001 (1) на Съвета от 28 юни 2001 година, евентуално и като последица от невалидността на други актове, по отношение на следното:
               Нарушаване на някои основни принципи

                           —

                           с това, че комбинираните разпоредби на член 1, параграф1 и на Приложение I към Регламент (ЕИО) № 2081/92 (2) са невалидни, доколкото допускат регистрация на географски означения за „бира“, която представлява алкохолна напитка, включена (неправилно) в горепосоченото Приложение I в категорията на „храните“, упоменати в член 1, параграф 1, и която не е включена в категорията на „селскостопанските продукти“, посочени в Приложение I към Договора ЕО и в списъка, посочен в член 32 (предишен 38) и член 37 (предишен 43) от него, изтъкнати от Съвета като правно основание за приемане на Регламент (ЕИО) № 2081/1992;

                           —

                           с това, че член 17 от Регламент (ЕИО) №2081/92 е невалиден, доколкото предвижда ускорена процедура за регистрация, която може да ограничи и да накърни в съществена степен правата на заинтересованите субекти поради факта, че не предвижда каквото и да било право на възражение, при очевидно нарушаване на принципите на прозрачността и на правната сигурност; като това е видно, по-конкретно, както в светлината на комплексния характер на процедурата по регистрация на самата IGP „Bayerisches Bier“, продължила повече от седем години — от 1994 до 2001 година, така и на изричното признаване, съдържащо се в съображение 13 от Регламент (ЕО) № 692/2003 (3) година, с член 15 от който по посочените съображения се отменя член 17 от Регламент (ЕИО) № 2081/92;

                     Неизпълнение на някои формални изисквания

                           —

                           с това, че означението „Bayerisches Bier“ не отговаря на условията, изисквани от член 17 на Регламент (ЕИО) № 2081/92, за да може да бъде регистрирано съгласно предвидената в него опростена процедура, доколкото това означение, в момента на представяне на заявката за регистрация, не е било „законно гарантирано“, нито „установено чрез употребата му“.

                           —

                           с това, че нито германското правителство, преди да представи пред Комисията на заявката за регистрация, нито самата Комисия след получаването на заявката, не са разгледали по подходящия начин изпълнението на условията за регистрация на означението „Bayerisches Bier“, в противоречие с практиката на Съда (Решение от 6 декември 2001 година по дело C-269/99, Kuhre Spreewalder Gurken);

                           —

                           с това, че заявката за регистрация на означението „Bayerisches Bier“ не е представена в подходящия срок от германското правителство, съгласно предвиденото в член 17, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 2081/92 (шест месеца след влизане в сила на регламента, а именно 24 юли 2003 година), като се има пред вид, че първоначално представената заявка от заявителя е предвиждала осем различни означения, с възможността за последващи и неопределени вариации, които впоследствие са обединени в настоящото единствено означение „Bayerisches Bier“, едва след като крайният срок 24 януари 1994 година отдавна е бил изтекъл;

                     Неизпълнение на някои съществени изисквания

                           —

                           с това, че означението „Bayerisches Bier“ не изпълнява съществените изисквания, определени в член 2, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕИО) № 2081/92 за целите на неговата регистрация като защитено географско означение, като се има пред вид родовият характер на това означение, което традиционно означава бирата, произвеждана по специфичен производствен метод, произхождащ от Бавария и датиращ от ХIХ век, и който след това е разпространен в останалата част на Европа и на света (така нареченият „баварски метод“ с долна ферментация), който и до днес на някои европейски езици (датски, шведски, фински) се употребява като родовото название за бира, и който във всеки случай може най-много да представлява единствено и родово название за „бирата, произвеждана в германска Бавария“, независимо от вида й сред съществуващите най-многобройни и разнообразни варианти, без от това да може да бъде установена каквото и да било „пряка връзка“ (Решение на Съда от 7 ноември 2000 година, по дело Warsteiner, С-312/98) между специфично качество, признание или друга характеристика на продукта (бира) и неговия конкретен географски произход (Бавария), и без да могат да бъдат приложими разпоредбите относно „изключителните случаи“, изисквани от посочената норма за допускане на регистрация на географско означение, съдържащо името на една страна;

                           —

                           с това, че както е посочено в предходния параграф, означението „Bayerisches Bier“ е „родово“ означение, което не може да бъде предмет на регистрация по смисъла на член 3, параграф 1 и на член 17, параграф 2 от Регламент (ЕИО) № 2081/92.

                           —

                           с това, че означението „Bayerisches Bier“ не би трябвало да бъде регистрирано на основание член 14, параграф 3 от Регламент (ЕИО) №2081/92, доколкото като се има пред вид „репутацията, признанието и продължителността на използването“ на марките Bavaria,„Bayerisches Bier“ е „от такъв характер, че може да въведе в заблуждение потребителя относно истинската идентичност на продукта“.

               2)

               При условията на евентуалност, в случай, че въпросът, формулиран в буква а) бъде обявен за недопустим или неоснователен, трябва или не Регламент (ЕО) № 1347/2001 на Съвета от 28 юни 2001 година да се тълкува в смисъл, че признаването на IGP „Bayerisches Bier“ — така както е предвидено в този регламент — не накърнява действителността и възможността за използване на по-ранни марки, принадлежащи на трети лица, в които се съдържа думата „Bavaria“.

      (1)  ОВ L 182, стр.3.

      (2)  ОВ L 208, стр.1.

      (3)  ОВ L 99, стр.1.


title: Дело T-411/08: Жалба, подадена на 30 септември 2008 г. — Artisjus Magyar Szerzői Jogvédő Iroda Egyesület/Комисия

text:
               22.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/54

         Жалба, подадена на 30 септември 2008 г. — Artisjus Magyar Szerzői Jogvédő Iroda Egyesület/Комисия
   (Дело T-411/08)
   (2008/C 301/91)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Artisjus Magyar Szerzői Jogvédő Iroda Egyesület (Будапеща, Унгария) (представители: Z. Hegymegi-Barakonyi и P. Vörös, lawyers)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отменят член 3 и член 4, параграф 2 от решението, доколкото те се отнасят до жалбоподателя, както и член 4, параграф 3 от решението, доколкото той се позовава на член 3,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Жалбоподателят иска частична отмяна на Решение C(2008) 3435 окончателен на Комисията от 16 юли 2008 г. (дело COMP/C2/38.698 — CISAC), доколкото в него се твърди, че членовете на CISAC (1) в ЕИП прилагат съгласувана практика в нарушение на член 81 ЕО и член 53 от Споразумението за ЕИП чрез координиране на териториалното приложение на взаимно предоставените пълномощни за реципрочно представителство по начин, който ограничава лиценза до националната територия за всяко от дружествата за колективно управление на авторски права.
   Жалбоподателят иска отмяната на член 3 и член 4, параграфи 2 и 3 от обжалваното решение, които се отнасят до три специфични форми на експлоатация (предаване по интернет, спътник и препредаване чрез кабел), доколкото съгласно тези разпоредби той носи отговорност за нарушение на член 81 ЕО чрез координиране с другите членове на CISAC на клаузите за териториално приложение на споразуменията за реципрочно представителство по начин, който ограничава лиценза до националната територия за всяко от дружествата за колективно управление на авторски права („ДКУАП“).
   Жалбоподателят оспорва обжалваното решение на четири основания, а именно липса на компетентност, нарушение на съществени процесуални правила, нарушение на Договора за ЕО и злоупотреба с власт от страна на Комисията.
   В подкрепа на своята жалба жалбоподателят изтъква следните правни основания:
   Първо, според жалбоподателя като приема обжалваното решение и като се отклонява значително от позицията си в изложението на възражения, Комисията нарушава правото на защита на жалбоподателя.
   Второ, жалбоподателят твърди, че решението нарушава член 253 ЕО, тъй като не е надлежно мотивирано и не посочва началния момент на твърдяната съгласувана практика.
   Трето, жалбоподателят счита, че решението нарушава член 81 ЕО и член 2 от Регламент (ЕО) № 1/2003 (2), доколкото Комисията не е представила достатъчно доказателства за наличието на съгласувана практика според законоустановените изисквания и следователно не е установила обстоятелства, тежестта за чието доказване пада върху нея.
   Четвърто, твърди се, че решението нарушава член 86, параграф 2 ЕО, тъй като жалбоподателят е предприятие, натоварено с извършването на услуги от общ икономически интерес, и прилагането с обжалваното решение на правото на ЕО в областта на конкуренцията възпрепятства изпълнението на особените задачи, които са му възложени.
   Жалбоподателят добавя, че Комисията е злоупотребила със своите правомощия по член 81 ЕО, като не е приложила процедурата, специално предвидена в Договора за ЕО за случаи като този по настоящето дело. Освен това жалбоподателят поддържа, че решението нарушава член 151, параграф 4 ЕО, тъй като не зачита културното многообразие. Накрая, твърди се, че решението нарушава принципа на правната сигурност, доколкото с него Комисията не определя точно какво поведение изисква от жалбоподателя.

      (1)  Международна конфедерация на сдруженията на авторите и композиторите („CISAC“).

      (2)  Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, 2003 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).


title: Дело C-222/07: Преюдициално запитванe, направено от Tribunal Supremo (Испания) на 3 май 2007 г. — UTECA (Unión de Televisiones Comerciales Asociadas)/Federación de Asociaciones de Productores Audiovisuales, Ente Público RTVE и Administración del Estado

text:
               7.7.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 155/14

         Преюдициално запитванe, направено от Tribunal Supremo (Испания) на 3 май 2007 г. — UTECA (Unión de Televisiones Comerciales Asociadas)/Federación de Asociaciones de Productores Audiovisuales, Ente Público RTVE и Administración del Estado
   (Дело C-222/07)
   (2007/C 155/26)
   Език на производството: испански
   Препращаща юрисдикция
   Tribunal Supremo (Върховен съд)
   Страни в главното производство

      Ищец: UTECA (Unión de Televisiones Comerciales Asociadas)

      Ответник: Federación de Asociaciones de Productores Audiovisuales, Ente Público RTVE и Administración del Estado
   Преюдициални въпроси

               1.

               Позволява ли член 3 от Директива 89/552/ЕИО (1) на Съвета [от 3 октомври 1989 г.] относно координирането на [някои] разпоредби, формулирани в действащи закони, подзаконови и административни актове на държавите-членки, отнасящи се до упражняване на телевизионна дейност, изменена с Директива 97/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 30 юни 1997 г. (2), на държавите-членки да налагат на телевизионните оператори задължението да предназначават процент от доходите от дейността си за предварителното финансиране на европейски игрални филми и телевизия?

               2.

               В случай, че отговорът на предходния въпрос е положителен, съответства ли на тази директива и на член 12 от Договора за ЕО, във връзка с останалите отделни разпоредби, на които тази разпоредба се позовава, национална правна норма, която освен че предвижда изложеното по-горе задължение за предварително финансиране, запазва 60 % от посоченото задължително финансиране за творби, чийто оригинален език е испански?

               3.

               Представлява ли по смисъла на член 87 от Договора за ЕО държавна помощ в полза на посочената индустрия наложеното с дадена национална правна норма задължение на телевизионните оператори да предназначават процент от доходите от дейността си за предварителното финансиране на игрални филми, 60 % от които следва да се предоставя специално на творби, чийто оригинален език е испански?

      (1)  ОВ L 298, стр. 23; Специално издание на български език 2007 г, глава 6, том 1, стр. 215.

      (2)  ОВ L 202, стр. 60; Специално издание на български език 2007 г, глава 6, том 2, стр. 232.


title: Дело C-347/07: Иск, предявен на 25 юли 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република

text:
               22.9.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 223/8

         Иск, предявен на 25 юли 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република
   (Дело C-347/07)
   (2007/C 223/09)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представител: C. Cattabriga)

      Ответник: Италианска република
   Искания на ищеца

               —

               Да се установи, че като не е приела законовите, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2004/41/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 година за отмяна на някои директиви, отнасящи се до хигиената на хранитe и здравните условия при производството и пускането на пазара на някои продукти от животински произход, предназначени за консумация от човека, и за изменение на Директиви 89/662/ЕИО (2) и 92/118/ЕИО (3) на Съвета и на Решение 95/408/ЕО (4) на Съвета, или като във всеки случай не е уведомила Комисията за тези разпоредби, Италианската република не е изпълнила задълженията, произтичащи от член 8 на тази директива;

               —

               да се осъди Италианската република да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Срокът за транспониране на Директива 2004/41/ЕО е изтекъл на 1 януари 2006 г.

      (1)  ОВ L 157, стр. 33.

      (2)  ОВ L 395, стр. 13; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 7, стр. 202.

      (3)  ОВ L 62, стр. 49; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 12, стр. 132.

      (4)  ОВ L 243, стр. 17.


title: Дело T-809/16: Иск, предявен на/Жалба, подадена на 18 ноември 2016 г. — Vorarlberger Landes- und Hypothekenbank/ЕСП

text:
               30.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 30/49

         Иск, предявен на/Жалба, подадена на 18 ноември 2016 г. — Vorarlberger Landes- und Hypothekenbank/ЕСП
   (Дело T-809/16)
   (2017/C 030/56)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Vorarlberger Landes- und Hypothekenbank AG (Брегенц, Австрия) (представител: G. Eisenberger, Rechtsanwalt)

      Ответник: Единен съвет за преструктуриране (ЕСП)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решението на Единния съвет за преструктуриране SRB/ES/SRF/2016/06 от 15 април 2016 г. („Decision of the Executive Session of the Board of 15 April 2016 on the 2016 ex-ante contributions to the Single Resolution Fund (SRB/ES/SRF/2016/06)“), както и Решението на Единния съвет за преструктуриране RB/ES/SRF/2016/13 от 20 май 2016 г. („Decision of the Executive Session of the Board of 20 May 2016 on the adjustment of the 2016 ex-ante contributions to the Single Resolution Fund supplementing the Decision of the Executive Session of the Board of 15 April 2016 on the 2016 ex-ante contributions to the Single Resolution Fund (SRB/ES/SRF/2016/13)“) изцяло или най-малкото в частите им, с които засягат жалбоподателя;

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания.

               1.

               Първо основание: грубо нарушение на съществени процесуалноправни разпоредби поради липса на (цялостно) оповестяване на оспорваните решения.

               2.

               Второ основание: грубо нарушение на съществени процесуалноправни разпоредби поради липса на мотиви в оспорваните решения.


title: Дело C-352/13: Преюдициално запитване, отправено от Landgericht Dortmund (Германия) на 26 юни 2013 г. — Cartel Damage Claims Hydrogen Peroxide SA (CDC)/Evonik Degussa GmbH, Akzo Nobel NV, Solvay SA, Kemira Oyj, Arkema France, FMC Foret, SA, Chemoxal SA, Edison SpA

text:
               12.10.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 298/2

         Преюдициално запитване, отправено от Landgericht Dortmund (Германия) на 26 юни 2013 г. — Cartel Damage Claims Hydrogen Peroxide SA (CDC)/Evonik Degussa GmbH, Akzo Nobel NV, Solvay SA, Kemira Oyj, Arkema France, FMC Foret, SA, Chemoxal SA, Edison SpA
   (Дело C-352/13)
   2013/C 298/02
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Landgericht Dortmund

      Страни в главното производство

      Ищец: Cartel Damage Claims Hydrogen Peroxide SA (CDC)

      Ответници: Evonik Degussa GmbH, Akzo Nobel NV, Solvay SA, Kemira Oyj, Arkema France, FMC Foret, SA, Chemoxal SA, Edison SpA

      Преюдициални въпроси

               1.

                           а)

                           Трябва ли член 6, точка 1 от Регламент (ЕО) № 44/2001 (1) на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела да се тълкува в смисъл, че в случай на предявен срещу установен в държавата на сезирания съд ответник и срещу други ответници, установени в други държави — членки на Европейския съюз, иск за предоставяне на информация и за обезщетение за вреди, при условията на солидарна отговорност, който се основава на установено от Европейската комисия едно-единствено и продължавано нарушение на член 81 ЕО/член 101 ДФЕС и член 53 от Споразумението за ЕИП, извършено в няколко държави членки при различно по място и време участие на ответниците, е целесъобразно исковете да бъдат разгледани и решени заедно, за да се избегне рискът от противоречащи си съдебни решения, постановени в отделни производства?

                           б)

                           Във връзка с това следва ли да се отчита обстоятелството, че искът, предявен срещу установения в държавата на сезирания съд ответник, е оттеглен след като исковата молба е връчена на всички ответници и преди да изтекат определените от съда срокове за отговор на тази молба и да се проведе първото съдебно заседание?

               2.

               Трябва ли член 5, точка 3 от Регламент (ЕО) № 44/2001 да се тълкува в смисъл, че в случай на иск, с който се иска предоставяне на информация и изплащане на обезщетение за вреди от установени в различни държави — членки на Европейския съюз ответници, и който се основава на установено от Европейската комисия едно-единствено и продължавано нарушение на член 81 ЕО/член 101 ДФЕС и член 53 от Споразумението за ЕИП, извършено в няколко държави членки при различно по място и време участие на ответниците, по отношение на всеки един от ответниците и с оглед на всички претендирани вреди или на цялата вреда вредоносното събитие е настъпило в държавите членки, в които картелните споразумения са били сключени и прилагани?

               3.

               В случай на иск за обезщетение за вреди, който се основава на нарушение на забраната на картелите, установена в член 81 ЕО/член 101 ДФЕС и член 53 от Споразумението за ЕИП, изискваното от правото на Съюза ефективно прилагане на забраната на картелите допуска ли съдържащите се в договори за доставка арбитражни клаузи и клаузи за предоставяне на компетентност да бъдат взети предвид, ако това води до дерогиране на компетентността на съда, който има международна компетентност съгласно член 5, точка 3 и/или член 6, точка 1 от Регламент (ЕО) № 44/2001, по отношение на всички ответници и/или на всички или част от предявените претенции?

      (1)  Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (ОВ L 12, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74).


title: Дело T-353/09: Жалба, подадена на 4 септември 2009 г. — mtronix/СХВП — Growth Finance (mtronix)

text:
               21.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/49

         Жалба, подадена на 4 септември 2009 г. — mtronix/СХВП — Growth Finance (mtronix)
   (Дело T-353/09)
   2009/C 282/95
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: mtronix OHG (Берлин, Германия) (представител: M. Schnetzer, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Growth Finance AG

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени обжалваното решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 23 юни 2009 г. по преписка R 1557/2007-4,

               —

               да се измени обжалваното решение, като не се уважи или се отхвърли възражението на Growth Finance AG, като се запази в сила заявката за регистрация № 4 193 661 за услугите от клас 9 и се извърши регистрацията също за този клас,

               —

               да се осъди другата страна в производството пред апелативния състав да заплати съдебните разноски, включително тези във връзка с производството по обжалване,

               —

               субсидиарно, да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски, включително тези във връзка с производството по обжалване.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „mtronix“ за стоки от класове 9 и 10 (заявка № 4 193 661)

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Growth Finance AG

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: словната марка „Montronix“ за стоки и услуги от класове 7, 9 и 42 (марка на Общността № 2 762 862), като възражението се отнася до регистрацията за стоки от клас 9

      Решение на отдела по споровете: частично уважава възражението

      Решение на апелативния състав: частично уважава жалбата

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (1), тъй като не съществува вероятност от объркване между конфликтните марки.

      (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, 2009 г., стр. 1).


title: Дело T-129/15: Жалба, подадена на 19 март 2015 г. — Intesa Sanpaolo/СХВП (WAVE 2 PAY)

text:
               11.5.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 155/35

         Жалба, подадена на 19 март 2015 г. — Intesa Sanpaolo/СХВП (WAVE 2 PAY)
   (Дело T-129/15)
   (2015/C 155/41)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Intesa Sanpaolo SpA (Торино, Италия) (представители: P. Pozzi и F. Cecchi, avvocati)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Данни за производството пред СХВП

      Спорна марка: фигуративна марка на Общността със словния елемент „WAVE 2 PAY“— заявка за регистрация № 1 2 2 58  117

      Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на СХВП от 19 януари 2015 г. по преписка R 1857/2014-5

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               Да установи нарушение и неправилно прилагане на член 7, параграф 1, букви б) и в) и параграф 2 от Регламента относно марката на Общността;

               —

               Да установи нарушение на член 75 от Регламента относно марката на Общността, както и противоречивост на оспорваното решение и вследствие на това:

                           —

                           да отмени обжалваното решение,

                           —

                           да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент № 207/2009,

               —

               Нарушение на член 75 от Регламент № 207/2009.


title: Дело F-128/10: Жалба, подадена на 30 декември 2010 г. — Mora Carrasco и др./Парламент

text:
               26.2.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/35

         Жалба, подадена на 30 декември 2010 г. — Mora Carrasco и др./Парламент
   (Дело F-128/10)
   2011/C 63/64
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Aurora Mora Carrasco и др. (Люксембург, Люксембург) (представители: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis и E. Marchal, avocats)

      Ответник: Европейски парламент

      Предмет на производството

   Отмяна на решенията да не бъдат повишавани в длъжност жалбоподателите в рамките на процедурата за повишаване 2009.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отменят решенията на Европейския парламент те да не бъдат повишавани в длъжност в рамките на процедурата за повишаване 2009;

               —

               да се осъди Европейския парламент да заплати съдебните разноски.


title: Дело F-49/06: Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 9 октомври 2008 г. — Nijs/Сметна палата (Публична служба — Длъжностни лица — Повишаване — Процедура за повишаване през 2005 г.)

text:
               6.12.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/55

         Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 9 октомври 2008 г. — Nijs/Сметна палата
   (Дело F-49/06) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Повишаване - Процедура за повишаване през 2005 г.)
   (2008/C 313/97)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Bart Nijs (Bereldange, Люксембург) (представител: F. Rollinger, avocat)

      Ответник: Сметна палата на Европейските общности (представители: T. Kennedy, J.-M. Stenier и G. Corstens)
   Предмет
   От една страна, отмяна на решението на Органа по назначаването да не повишава жалбоподателя до степен A*11 в рамките на процедурата за повишаване през 2005 г. и, от друга страна, искане на обезщетение за вреди.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като отчасти недопустима и отчасти неоснователна.

               2)

               Осъжда г-н Nijs да заплати изцяло съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 154, 1.7.2006 г., стр. 26.


title: Дело F-38/06: Решение на Съда на публичната служба от 28 юни 2007 г. — Bianchi/Fondation européenne pour la formation (ETF) (Публична служба — Срочно наети служители — Договор с определен срок — Непродължаване — Професионална некомпетентност — Задължение за представяне на мотиви — Явна грешка в преценката)

text:
               4.8.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 183/42

         Решение на Съда на публичната служба от 28 юни 2007 г. — Bianchi/Fondation européenne pour la formation (ETF)
   (Дело F-38/06) (1)

   (Публична служба - Срочно наети служители - Договор с определен срок - Непродължаване - Професионална некомпетентност - Задължение за представяне на мотиви - Явна грешка в преценката)
   (2007/C 183/82)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Irène Bianchi (Tорино, Италия) (представител: M.-A. Lucas, avocat)

      Ответник: Европейска фондация за обучение (ЕФО) (представители: M. Dunbar, подпомаган от G. Vandersanden, avocat)
   Предмет
   От една страна, отмяна на решението на директора на Европейската фондация за обучение да не продължи договора на ищцата като срочно нает служител и, от друга страна, искане за обезщетение.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля иска.

               2)

               Всяка страна понася собствените си разноски.

      (1)  ОВ C 143, 17.6.2006 г., стр. 37.


title: Дело T-197/11 P: Жалба, подадена на 1 април 2011 г. от Европейската комисия срещу решението, постановено на 20 януари 2011 г. от Съда на публичната служба по дело F-121/07, Strack/Комисия

text:
               25.6.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 186/26

         Жалба, подадена на 1 април 2011 г. от Европейската комисия срещу решението, постановено на 20 януари 2011 г. от Съда на публичната служба по дело F-121/07, Strack/Комисия
   (Дело T-197/11 P)
   2011/C 186/50
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Европейска комисия (представители: P. Costa de Oliveira и B. Eggers)

      Друга страна в производството: Guido Strack (Кьолн, Германия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение на Съда на публичната служба от 20 януари 2011 г. по дело F-121/07, Strack/Комисия, в частта, в която се отхвърля направеното от Комисията възражение за липса на компетентност,

               —

               да разпореди всяка от страните да понесе направените от нея съдебни разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят излага следните правни основания:
   Нарушение на правото на Съюза, и в частност на правилата за разпределението на компетентността между Общия съд и Съда на публичната служба като специализиран съд, които произтичат от член 270 ДФЕС във връзка с член 91, параграф 1 от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз, член 8, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1049/2001 (1) и член 256, параграф 1, първо изречение от ДФЕС, член 62a от Статута на Съда на Европейския съюз и член 1 от приложение I към Статута.

               —

               Съгласно тези разпоредби на Съда на публичната служба е предоставена не обща компетентност по всички спорове между Съюза и лицата, за които се прилага Правилникът, а само компетентност по спорове относно законосъобразността на актовете, които нарушават интересите на тези лица по смисъла на член 90, параграф 2 от Правилника.

               —

               Когато подава заявление за достъп до документи, длъжностното лице действа в качеството си на гражданин по смисъла на Регламент № 1049/2001. С този регламент му е предоставено специално средство за защита, а именно жалбата за отмяна пред Общия съд. Производството по обжалване по реда на Правилника и производството по Регламента за достъпа до информация са абсолютно несъвместими.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).


title: Дело T-341/16: Жалба, подадена на 29 юни 2016 г. — De Masi/Комисия

text:
               8.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 287/34

         Жалба, подадена на 29 юни 2016 г. — De Masi/Комисия
   (Дело T-341/16)
   (2016/C 287/41)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Fabio De Masi (Брюксел, Белгия) (представител: Professor A. Fischer-Lescano)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               Да се обяви за нищожно решението на ответника относно ограничителния достъп до документите на групата „Кодекс за поведение“ от 8 юни 2016 г.,

               —

               ответникът да бъде осъден съгласно член 87, параграф 2 от Процедурния правилник на Общия съд да заплати съдебните разноските, както и тези на евентуално встъпилите страни.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на исканията си жалбоподателят сочи само едно основание, а именно нарушаването на права на членове на Европейския парламент по силата на член 230, параграф 2 ДФЕС във връзка с член 10, параграф 2 ДЕС, що се отнася до задължението за предоставяне на информация.


title: Дело T-270/08: Решение на Общия съд от 21 ноември 2012 г. — Германия/Комисия (ЕФРР — Намаляване на финансовата помощ — Оперативна програма, която попада в цел № 1 (1994–1999) относно Източен Берлин (Германия)

text:
               12.1.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 9/35

         Решение на Общия съд от 21 ноември 2012 г. — Германия/Комисия
   (Дело T-270/08) (1)

   (ЕФРР - Намаляване на финансовата помощ - Оперативна програма, която попада в цел № 1 (1994–1999) относно Източен Берлин (Германия)
   2013/C 9/60
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Федерална република Германия (представители: M. Lumma, T. Henze и C. Blaschke, подпомагани от C. von Donat, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: A. Steiblytė и B. Conte)

      Страни, встъпили в подкрепа на жалбоподателя: Кралство Испания (представители: първоначално J. Rodríguez Cárcamo и N. Díaz Abad, впоследствие A. Rubio Gonzáles, abogados del Estado), Кралство Нидерландия (представители: C. Wissels, Y. de Vries, B. Koopman, M. Bulterman и J. Langer) и Френската република (представители: G. de Bergues и N. Rouam)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение C(2008) 1615 окончателен на Комисията от 29 април 2008 година, с което се намалява помощта от Европейския фонд за регионално развитие (ЕФРР), предоставена с Решение C(94) 1973 на Комисията от 5 август 1994 година в полза на оперативната програма за Източен Берлин (Германия), попадаща в цел № 1 (1994—1999).

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Федерална република Германия понася направените от нея съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия.

               3.

               Кралство Испания, Френската република и Кралство Нидерландия понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 247, 27.9.2008 г.


title: Дело T-458/13: Решение на Общия съд от 16 октомври 2014 г.  — Larrañaga Otaño/СХВП (GRAPHENE) (Марка на Общността — Заявка за словна марка на Общността „GRAPHENE“  — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               24.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 421/39

         Решение на Общия съд от 16 октомври 2014 г. — Larrañaga Otaño/СХВП (GRAPHENE)
   (Дело T-458/13) (1)

   ((Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността „GRAPHENE“ - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   2014/C 421/54
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподатели: Joseba Larrañaga Otaño (Сан Себастиан, Испания) и Mikel Larrañaga Otaño (Сан Себастиан) (представител: F. Bueno Salamero, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: O. Mondéjar Ortuño)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 10 юни 2013 г. (преписка R 208/2013–2) във връзка със заявка за регистрация на словния знак „GRAPHENE“ като марка на Общността

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Joseba Larrañaga Otaño и Mikel Larrañaga Otaño да заплатят съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 313, 26.10.2013 г.


title: Дело C-89/08 P: Решение на Съда (голям състав) от 2 декември 2009 г. — Европейска комисия/Ирландия, Френска република, Италианска република, Eurallumina SpA, Aughinish Alumina Ltd (Обжалване — Държавни помощи — Освобождаване от акциз на минералните масла — Регламент (ЕО) № 659/1999 — Член 1, буква б), подточка v) — Липса на мотиви — Служебно начало — Абсолютна процесуална предпоставка, която общностният съд разглежда служебно — Нарушение на принципа на състезателност — Обхват на задължението за мотивиране)

text:
               30.1.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/6

         Решение на Съда (голям състав) от 2 декември 2009 г. — Европейска комисия/Ирландия, Френска република, Италианска република, Eurallumina SpA, Aughinish Alumina Ltd
   (Дело C-89/08 P) (1)

   (Обжалване - Държавни помощи - Освобождаване от акциз на минералните масла - Регламент (ЕО) № 659/1999 - Член 1, буква б), подточка v) - Липса на мотиви - Служебно начало - Абсолютна процесуална предпоставка, която общностният съд разглежда служебно - Нарушение на принципа на състезателност - Обхват на задължението за мотивиране)
   2010/C 24/08
   Език на производството: френски, английски и италиански

      Страни

      Жалбоподател: Европейска комисия (представители: V. Di Bucci и N. Khan)

      Други страни в производството: Ирландия (представители: D. O’Hagan и P. McGarry, BL), Френска република (представители: G. de Bergues и A.-L. Vendrolini), Италианска република (представители: R. Adam и G. Aiello, avvocato dello Stato), Eurallumina SpA (представител: R. Denton, solicitor), Aughinish Alumina Ltd (представители: J. Handoll и C. Waterson, solicitors)

      Предмет

   Жалба, подадена срещу Решение на Първоинстанционния съд (втори разширен състав) от 12 декември 2007 г. по дело Ирландия и др./Комисия (съединени дела T-50/06, T-56/06, T-60/06, T-62/06 и T-69/06), с което Първоинстанционният съд отменя Решение 2006/323/ЕО на Комисията от 7 декември 2005 г. относно освобождаването от акциз на минералните масла, използвани като гориво за производството на двуалуминиев триокис в района на Гардан, в района на Шанън и в Сардиния, прилагано съответно от Франция, Ирландия и Италия (ОВ 2006 г, L 119, стр. 12) — Понятия за съществуваща помощ и за нова помощ — Обективни понятия — Липса на мотиви — Абсолютна процесуална предпоставка, която общностният съд трябва да разгледа служебно — Нарушение на диспозитивното начало и на основните принципи на състезателност и на зачитане на правото на защита

      Диспозитив

               1.

               Отменя Решение на Първоинстанционния съд на Европейските общности от 12 декември 2007 г. по дело Ирландия и др./Комисия (T-50/06, T-56/06, T-60/06, T-62/06 и T-69/06) в частта, в която същото:

                           —

                           отменя Решение 2006/323/ЕО на Комисията от 7 декември 2005 година за освобождаването от акциз на минералните масла, използвани като гориво за производството на двуалуминиев триокис в района на Гардан, в района на Шанън и в Сардиния, прилагано съответно от Франция, Ирландия и Италия, по съображение че в това решение Комисията била нарушила задължението за мотивиране по отношение на неприлагането в конкретния случай на член 1, буква б), подточка v) от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член [88 ЕО], и

                           —

                           осъжда Комисията да понесе направените от нея съдебни разноски, както и тези на жалбоподателите, включително свързаните с обезпечителното производство по дело T-69/06 R.

               2.

               Връща съединени дела T-50/06, T-56/06, T-60/06, T-62/06 и T-69/06 за ново разглеждане от Общия съд на Европейския съюз.

               3.

               Съдът не се произнася по съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 116, 9.5.2008 г.


title: Дело T-377/08 P: Жалба, подадена на 10 септември 2008 г. от Комисия на Европейските общности срещу Решение от 18 юли 2008 г. на Съда на публичната служба по дело F-76/07 Birkhoff/Комисия

text:
               20.12.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 327/28

         Жалба, подадена на 10 септември 2008 г. от Комисия на Европейските общности срещу Решение от 18 юли 2008 г. на Съда на публичната служба по дело F-76/07 Birkhoff/Комисия
   (Дело T-377/08 P)
   (2008/C 327/54)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: Комисия на Европейските общности (представители: J. Currall и B. Eggers)

      Друга страна в производството: Gerhard Birkhoff (Weitnau, Германия)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение на Съда на публичната служба от 8 юли 2008 г. по дело F-76/07, Birkhoff/Комисия,

               —

               да се осъди ответника да заплати съдебните разноски, направени в производството пред Съда на публичната служба и в производството по обжалване.

         Правни основания и основни доводи
   Жалбата е срещу Решение на Съда на публичната служба от 8 юли 2008 г. по дело F-76/07 за отмяна на приетото по жалба решение на Бюрото за разплащания, с което се отказва възстановяването на разходите за покупка на нова инвалидна количка две години след последната покупка на нова инвалидна количка с мотива, че липсва необходимост тя да бъде заменена.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква, че в нарушение на действащите разпоредби на общностното право решението дефинира по нов начин свободата на преценка на медицинското лице на институцията и на лекарския съвет, като според това решение само медицински органи, които са независими, могат да се ползват от такава свобода на преценка.
   На второ място, с решението се отрича всякакво значение на важните в практиката становища на лекарския съвет при преценката на необходимостта на разходите, като в него се посочва, че този орган изпълнявал само консултативни функции и че неговите становища не се публикували. Според жалбоподателя това противоречи на съдебната практика по Общата уредба на здравното осигуряване на длъжностните лица на Европейските общности в нейната редакция от 22 март 2004 г. Становищата имали освен това статут на оборима презумпция за необходимост на разходите.
   Освен това жалбоподателят се оплаква от изопачаване на фактите, съответно от грешка в правната квалификация на фактите и на предмета на спора, както и от нарушение на задължението за мотивиране на съдебното решение, тъй като съществена част от постановеното по жалба решение била обявена за несъществуваща.


title: Дело C-19/09: Преюдициално запитване, отправено от Oberlandesgericht Wien (Австрия) на 15 януари 2009 г.  — Wood Floor Solutions Andreas Domberger GmbH/Silva Trade, SA

text:
               4.4.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 82/12

         Преюдициално запитване, отправено от Oberlandesgericht Wien (Австрия) на 15 януари 2009 г. — Wood Floor Solutions Andreas Domberger GmbH/Silva Trade, SA
   (Дело C-19/09)
   (2009/C 82/22)
   Език на производството: немски
   Запитваща юрисдикция
   Oberlandesgericht Wien
   Страни в главното производство

      Жалбоподател: Wood Floor Solutions Andreas Domberger GmbH

      Ответник: Silva Trade, SA
   Преюдициални въпроси

               1)

                           а)

                           Член 5, точка 1, буква б), второ тире от Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (1) (наричан по-нататък „Регламент Брюксел I“) прилага ли се към договор за предоставяне на услуги и когато съгласно уговореното услугите се предоставят в няколко държави-членки?

                           б)

                           При утвърдителен отговор на предходния въпрос: следва ли посочената разпоредба да се тълкува в смисъл, че мястото на изпълнение на характерното задължение трябва да се определя въз основа на основното място на дейност на доставчика на услугите, което се преценява в зависимост от продължителността и значимостта на тази дейност;

                           в)

                           когато е невъзможно да се определи основно място на дейност — следва ли посочената разпоредба да се тълкува в смисъл, че искът във връзка с всички произтичащи от договора права може да се предявява по избор на ищеца в което и да е от местата на изпълнение на територията на Общността?

               2)

               При отрицателен отговор на първия въпрос: прилага ли се член 5, точка 1, буква а) от Регламент Брюксел I към договор за предоставяне на услуги и когато съгласно уговореното услугите се предоставят в няколко държави-членки?

      (1)  ОВ L 12, 2001 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74.


title: Дело T-528/09: Решение на Общия съд от 29 януари 2014 г. — Hubei Xinyegang Steel/Съвет (Дъмпинг — Внос на някои видове безшевни тръби от желязо или стомана с произход от Китай — Определяне на опасността от причиняване на вреда — Член 3, параграф 9 и член 9, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 384/96 (понастоящем член 3, параграф 9 и член 9, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1225/2009)

text:
               8.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 71/15

      Решение на Общия съд от 29 януари 2014 г. — Hubei Xinyegang Steel/Съвет
      (Дело T-528/09) (1)

      (Дъмпинг - Внос на някои видове безшевни тръби от желязо или стомана с произход от Китай - Определяне на опасността от причиняване на вреда - Член 3, параграф 9 и член 9, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 384/96 (понастоящем член 3, параграф 9 и член 9, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1225/2009)
      (2014/C 71/26)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd (Хуанг Ши, Китай) (представители: F. Carlin, barrister, Q. Azau, A. MacGregor, solicitor, и N. Niejahr, адвокат)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: J.-P. Hix и B. Driessen, подпомагани от B. O’Connor, solicitor)

         Встъпили страни в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: първоначално H. van Vliet и M. França, впоследствие M. França и J.-F. Brakeland, подпомагани от R. Bierwagen, адвокат); ArcelorMittal Tubular Products Ostrava a.s. (Острава-Кунчице, Чешка република); ArcelorMittal Tubular Products Roman SA (Роман, Румъния); Benteler Stahl/Rohr GmbH (Падерборн, Германия); Ovako Tube & Ring AB (Хьофьорш, Швеция); Rohrwerk Maxhütte GmbH (Зулцбах-Розенберг, Германия); Dalmine SpA (Далмине, Италия); Silcotub SA (Залъу, Румъния); TMK-Artrom SA (Слатина, Румъния); Tubos Reunidos SA (Амурио, Испания); Vallourec Mannesmann Oil & Gas France (Олноа-Емери, Франция); V & M France (Булон-Биянкур, Франция); V & M Deutschland GmbH (Дюселдорф, Германия); Voestalpine Tubulars GmbH (Линц, Австрия); и Železiarne Podbrezová a.s. (Подбрезова, Словакия) (представители: G. Berrisch, G. Wolf, адвокати, и N. Chesaites, barrister)

         Предмет

      Жалба за отмяна на Регламент (ЕО) № 926/2009 на Съвета от 24 септември 2009 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито и за окончателно събиране на временното мито върху вноса на някои видове безшевни тръби от желязо или стомана с произход от Китайската народна република (ОВ L 262, стр. 19)

         Диспозитив

                  1.

                  Отменя Регламент (ЕО) № 926/2009 на Съвета от 24 септември 2009 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито и за окончателно събиране на временното мито върху вноса на някои видове безшевни тръби от желязо или стомана с произход от Китайската народна република в частта, в която се налага антидъмпингово мито върху износа на произведените от Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd продукти и се предвижда събирането на временното мито върху този износ.

                  2.

                  Съветът на Европейския съюз понася наред с направените от него съдебни разноски и тези на Hubei Xinyegang Steel Co.

                  3.

                  Европейската комисията понася направените от нея съдебни разноски.

                  4.

                  ArcelorMittal Tubular Products Ostrava a.s., ArcelorMittal Tubular Products Roman SA, Benteler Stahl/Rohr GmbH, Ovako Tube & Ring AB, Rohrwerk Maxhütte GmbH, Dalmine SpA, Silcotub SA, TMK-Artrom SA, Tubos Reunidos SA, Vallourec Mannesmann Oil & Gas France, V & M France, V & M Deutschland GmbH, Voestalpine Tubulars GmbH и Železiarne Podbrezová a.s. понасят направените от тях съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 51, 27.2.2010 г.


title: Дело C-420/15: Преюдициално запитване от Tribunal de première instance francophone de Bruxelles (Белгия), постъпило на 30 юли 2015 г. — Наказателно производство срещу U (*)

text:
                  19.10.2015

                  BG

                  Официален вестник на Европейския съюз

                  C 346/9

            Преюдициално запитване от Tribunal de première instance francophone de Bruxelles (Белгия), постъпило на 30 юли 2015 г. — Наказателно производство срещу  U (*1)

      (Дело C-420/15)
      (2015/C 346/10)
      Език на производството: френски

         Запитваща юрисдикция

      Tribunal de première instance francophone de Bruxelles

         Страна в главното производство

          U (*1)

         Преюдициален въпрос

      Противоречат ли членове 2 и 3 от Кралския декрет от 20 юли 2001 г. за регистрацията на превозни средства на членове 18, 20, 45, 49 и 56 от Договора за функционирането на Европейския съюз, поради това че, за да се движат по пътищата в Белгия — макар и само, за да преминат през страната — превозните средства, собственост на лице, което пребивава в държава членка на Европейския съюз, различна от Белгия, и които са регистрирани в тази друга държава членка, трябва да бъдат регистрирани в Белгия, когато лицето пребивава и в Белгия?

         (*1)  Информацията е заличена в съответствие с правната рамка относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни.


               28.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 95/1

         (2007/C 95/01)
   Последна публикация на Съда в Официален вестник на Европейския съюз

         ОВ C 82, 14.4.2007 г.

   Предишни публикации

      ОВ C 69, 24.3.2007 г.

      ОВ C 56, 10.3.2007 г.

      ОВ C 42, 24.2.2007 г.

      ОВ C 20, 27.1.2007 г.

   Може да намерите тези текстове на:

               EUR-Lex:http://eur-lex.europa.eu


title: Дело F-117/11: Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 11 декември 2013 г. — Teughels/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Пенсии — Прехвърляне на право на пенсия, придобито по национална пенсионна схема — Регламент за адаптиране на процента на вноската в пенсионноосигурителната схема на Съюза — Адаптиране на актюерските стойности — Необходимост от адаптиране на общите разпоредби за изпълнение — Действие във времето на новите общи разпоредби за изпълнение)

text:
               1.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 31/19

         Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 11 декември 2013 г. — Teughels/Комисия
   (Дело F-117/11) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Пенсии - Прехвърляне на право на пенсия, придобито по национална пенсионна схема - Регламент за адаптиране на процента на вноската в пенсионноосигурителната схема на Съюза - Адаптиране на актюерските стойности - Необходимост от адаптиране на общите разпоредби за изпълнение - Действие във времето на новите общи разпоредби за изпълнение)
   2014/C 31/31
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Catherine Teughels (Eppegem, Белгия) (представител: L. Vogel, адвокат)

      Ответник: Европейска комисия (представители: D. Martin и J. Baquero Cruz)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението на Службата за управление и плащане по индивидуални права, с което се определя правото на жалбоподателя на пенсия, и на изчислението на броя годишни вноски, които следва да се вземат предвид за определянето на това право

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Европейската комисия да понесе направените от нея съдебни разноски и да заплати съдебните разноски, направени от г-жа Teughels.

      (1)  ОВ C 25, 28.1.2012 г., стр. 70.


title: Дело C-206/13: Решение на Съда (десети състав) от 6 март 2014 г. (преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia — Италия) — Cruciano Siragusa/Regione Sicilia- Soprintendenza Beni Culturali e Ambientali di Palermo (Преюдициално запитване — Харта на основните права на Европейския съюз — Общи принципи на правото на Съюза — Прилагане на правото на Съюза — Приложно поле на правото на Съюза — Достатъчна връзка — Отсъствие — Липса на компетентност на Съда)

text:
               28.4.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/6

         Решение на Съда (десети състав) от 6 март 2014 г. (преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia — Италия) — Cruciano Siragusa/Regione Sicilia- Soprintendenza Beni Culturali e Ambientali di Palermo
   (Дело C-206/13) (1)

   ((Преюдициално запитване - Харта на основните права на Европейския съюз - Общи принципи на правото на Съюза - Прилагане на правото на Съюза - Приложно поле на правото на Съюза - Достатъчна връзка - Отсъствие - Липса на компетентност на Съда))
   2014/C 129/07
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Cruciano Siragusa

      Ответник: Regione Sicilia- Soprintendenza Beni Culturali e Ambientali di Palermo

      Предмет

   Преюдициално запитване — Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia — Тълкуване на 17, параграф 1 от Хартата на основните права — Принцип на пропорционалност — Национална уредба, съгласно която е необходимо предварително разрешение за всяко изменение от страна на собственика в имоти, разположени в област, по отношение на която е налице интерес за опазването на ландшафта — Задължение за разрушаване на сградата при липсата на разрешение, дори когато собственикът впоследствие докаже, че извършеното изменение не е в противоречие с интереса за опазване на ландшафта

      Диспозитив

   Съдът на Европейския съюз няма компетентност да отговори на въпроса, отправен от Tribunale amministrativo regionale per la Sicilia (Италия).

      (1)  ОВ C 207, 20.7.2013 г.


title: Дело C-194/13: Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Италия) на 15 април 2013 г. — Esso Italiana srl/Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dello Sviluppo Economico

text:
               20.7.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 207/8

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Италия) на 15 април 2013 г. — Esso Italiana srl/Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dello Sviluppo Economico
   (Дело C-194/13)
   2013/C 207/14
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Esso Italiana srl

      Ответници: Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dello Sviluppo Economico

      Преюдициални въпроси

               1.

               Защитата на свободата на конкуренцията, свободното движение на предприятията, свободата на установяване и на предоставяне на услуги (съгласно член 4, параграф 3 ДЕС, член 101 ДФЕС, членове 49, 56 и 96 ДФЕС) съвместима ли е и в каква степен с националните разпоредби на държавите членки на Съюза, предвиждащи минимални експлоатационни разходи в сектора на автомобилния транспорт, които предполагат наложено отвън определяне на съставен елемент от възнаграждението на услугата и следователно на договорната цена?

               2.

               Основателни ли са и при какви условия ограниченията на посочените принципи от съображения за гарантиране на обществения интерес за безопасност на движението по пътищата и и тази цел може ли да обоснове определянето на минимални експлоатационни разходи съгласно предвиденото в уредбата, съдържаща се в член 83а от Законодателен декрет № 112/2008, изменен и допълнен?

               3.

               В този контекст определянето на минимални експлоатационни разходи може ли да бъде предоставено на доброволното договаряне между съответните категории оператори и, евентуално, на органи, чийто състав се характеризира със засилено присъствие на представители на частните икономически оператори от сектора при липсата на предварително определени критерии на законодателно равнище?


title: Дело C-119/11: Решение на Съда (седми състав) от 28 февруари 2012 г. — Европейска комисия/Френска република (Неизпълнение на задължения от държава членка — Директива 2006/112/ЕО — Членове 99 и 110 — Данък върху добавената стойност — Намалена ставка — Прилагане на намалена ставка за приходите от входни билети за премиери на концерти в обекти, в които факултативно се предлага консумация по време на спектакъла)

text:
               21.4.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 118/7

         Решение на Съда (седми състав) от 28 февруари 2012 г. — Европейска комисия/Френска република
   (Дело C-119/11) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 2006/112/ЕО - Членове 99 и 110 - Данък върху добавената стойност - Намалена ставка - Прилагане на намалена ставка за приходите от входни билети за премиери на концерти в обекти, в които факултативно се предлага консумация по време на спектакъла)
   2012/C 118/10
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: F. Dintilhac и C. Soulay)

      Ответник: Френска република (представители: G. de Bergues и N. Rouam)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на членове 99 и 110 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7) — Прилагане на намалена ставка на ДДС от 2,10 % за приходите от входни билети за премиери на концерти в обекти, в които се предлага консумация по време на спектакъла — Забрана за разширяване на приложното поле на първоначалните дерогации, след като обхватът им вече е бил ограничен

      Диспозитив

               1.

               Като прилага, считано от 1 януари 2007 г., ставка на ДДС от 2,10 % за приходите от входни билети за премиери на концерти в обекти, в които факултативно се предлага консумация по време на спектакъла, Френската република не е изпълнила задълженията си по членове 99 и 110 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност.

               2.

               Осъжда Френската република да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 145, 14.5.2011 г.


title: Дело T-119/17: Жалба, подадена на 20 февруари 2017 г. — Alba Aguilera и др./ЕСВД

text:
               24.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/26

         Жалба, подадена на 20 февруари 2017 г. — Alba Aguilera и др./ЕСВД
   (Дело T-119/17)
   (2017/C 129/39)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: Ruben Alba Aguilera (Адис Абеба, Етиопия) и още 28 жалбоподатели (представители: S. Orlandi и T. Martin, avocats)

      Ответник: Европейска служба за външна дейност

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:
   да постанови:

               —

               отмяна на обжалваното решение в частта, в която, считано от 1 януари 2016 г., размерът на надбавката за условия на живот за служителите, назначени в Етиопия, се намалява от 30 % на 25 %,

               —

               да осъди Европейската служба за външна дейност (ЕСВД) да заплати на жалбоподателите еднократна сума в размер, определен от Общия съд ex aequo et bono за претърпените неимуществени вреди,

               —

               да осъди Европейската служба за външна дейност (ЕСВД) да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Спорът по настоящото дело е относно законосъобразността на решението на ЕСВД да намали размера на надбавката за условия на живот (НУЖ), изплащана на служителите от делегацията на Европейския съюз в Етиопия, от 30 % на 25 %.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат три основания.

               1.

               Първото основание е изведено от нарушение на задължението за приемане на ОРП на приложение X към Правилника.

               2.

               Второто основание е изведено от нарушение на член 10 от приложение X към Правилника, тъй като използваният от ЕСВД метод за определяне на размера на НУЖ в дадено място на назначение е съобразен с принципа на „регионалната съгласуваност“.

               3.

               Третото основание е изведено от многобройни явни грешки в преценката, които опорочават обжалваното решение и водят до неговата незаконосъобразност.


title: Дело F-76/10: Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 28 юни 2011 г. — Colart и др./Парламент (Публична служба — Годишно адаптиране на възнагражденията и пенсиите на длъжностните лица и другите служители — Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)

text:
               2.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 157/12

         Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 28 юни 2011 г. — Colart и др./Парламент
   (Дело F-76/10) (1)

   (Публична служба - Годишно адаптиране на възнагражденията и пенсиите на длъжностните лица и другите служители - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)
   2012/C 157/21
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: Philippe Colart (Bastogne, Белгия) и други (представител: адв. C. Mourato)

      Ответник: Европейски парламент (представители: г-жа S. Seyr и г-жа K. Zejdová)

      Предмет

   Искане за отмяна на фишовете за регулиране на възнагражденията на жалбоподателите за периода от юли до декември 2009 г. и на фишовете за заплата, изготвени считано от 1 януари 2010 г. в рамките на годишното адаптиране на възнагражденията и пенсиите на длъжностните лица и другите служители на основание на Регламент (ЕС, Евратом) № 1296/2009 на Съвета от 23 декември 2009 година

      Диспозитив

               1.

               Липсва основание за постановяване на съдебно решение по същество по жалба F-76/10, Colart и др./Парламент.

               2.

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 301, 6.11.2010 г., стр. 64.


title: Дело C-406/12: Иск, предявен на 4 септември 2012 г. — Европейска комисия/Република Словения

text:
               27.10.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 331/15

      Иск, предявен на 4 септември 2012 г. — Европейска комисия/Република Словения
      (Дело C-406/12)
      (2012/C 331/24)
      Език на производството: словенски

         Страни

         Ищец: Европейска комисия (представители: P. Hetsch, L. Nicolae и M. Žebre)

         Ответник: Република Словения

         Искания на ищеца

      Комисията иска от Съда:

                  —

                  да установи, че като не е приела всички законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими за транспонирането на Директива 2009/136/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 25 ноември 2009 година за изменение на Директива 2002/22/ЕО (2) относно универсалната услуга и правата на потребителите във връзка с електронните съобщителни мрежи и услуги, Директива 2002/58/ЕО (3) относно обработката на лични данни и защита на правото на неприкосновеност на личния живот в сектора на електронните комуникации и Регламент (ЕО) № 2006/2004 за сътрудничество между националните органи, отговорни за прилагане на законодателството за защита на потребителите или, във всички случаи, като не е уведомила Комисията за това, Република Словения не е изпълнила задълженията си по член 4 от тази директива;

                  —

                  да осъди Република Словения на основание член 260, параграф 3 ДФЕС да заплати периодична имуществена санкция в размер на 6 531,84 EUR дневно считано от датата на произнасяне на съдебното решение по настоящото дело, поради неизпълнение на задължението ѝ да съобщи на Комисията всички мерки за транспониране на посочената Директива 2009/136/ЕО;

                  —

                  да осъди Република Словения да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

      Срокът за транспониране на директивата е изтекъл на 25 май 2011 г.

         (1)  ОВ L 337, стр. 11.

         (2)  ОВ L 108, стр. 51; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 35, стр. 213.

         (3)  ОВ L 201, стр. 37; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 36, стр. 63.


title: Дело F-118/14: Жалба, подадена на 23 октомври 2014 г.  — ZZ/Съвет

text:
               26.1.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 26/48

         Жалба, подадена на 23 октомври 2014 г. — ZZ/Съвет
   (Дело F-118/14)
   (2015/C 026/64)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: M. C. Garcia-Hirschfeld)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Предмет на производството

   Отмяна на решения на Съвета относно класирането на длъжностни лица от степени AD 9 — AD 14, заемащи длъжности, посочени като имащи специални отговорности, в длъжност от вида „началник на отдел или равностойна длъжност“ или „съветник или равностойна длъжност“ преди 31 декември 2015 г., като жалбоподателят не е сред ползващите се от това класиране длъжностни лица.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решение № 6/14 на ОН от 3 януари 2014 г. и последващото решение да се разпределят 34 длъжностни лица на Съвета в длъжност от вида „началник на отдел или равностойна“;

               —

               да се отмени, доколкото е необходимо, решението от 23 юли 2014 г. за отхвърляне на административната жалба;

               —

               да се осъди Съветът на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-580/10: Жалба, подадена на 22 декември 2010 г. — Wohlfahrt/СХВП — Ferrero (Kindertraum)

text:
               26.2.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/29

         Жалба, подадена на 22 декември 2010 г. — Wohlfahrt/СХВП — Ferrero (Kindertraum)
   (Дело T-580/10)
   2011/C 63/55
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Harald Wohlfahrt (Rothenburg o.d. Tauber, Германия) (представител: Rechtsanwältin N. Scholz-Recht)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Ferrero SpA (Alba, Италия)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на отдела по споровете от 27 май 2009 г. (възражение № B 668 600) и решението на апелативния състав от 20 октомври 2010 г. по дело R 815/2009-4;

               —

               да се разреши регистрацията на марката на Общността „Kindertraum“, № на регистрацията 2 773 059, за всички стоки от класове 16 и 28, посочени в заявката за регистрация;

               —

               да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят.

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „Kindertraum“ за стоките от класове 15, 16, 20, 21 и 28.

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Ferrero SpA.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: общо 32 по-ранни марки, при някои от които думата „kinder“ е изобразена фигуративно, при някои е дума от словосъчетание, докато други се състоят единствено от тази дума, и по-конкретно италианската словна марка „kinder“ за стоки и услуги от класове 9, 16, 28, 30 и 42.

      Решение на отдела по споровете: уважава възражението и отхвърля заявката за регистрация.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: Нарушение на член 42, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 207/2009 (1), доколкото липсват доказателства за използването след изтичане на срока на допустимото използване по време на текущото производство по възражение. Формална липса на изложени мотиви на обжалваното решение, тъй като апелативният състав не се противопоставил по никакъв начин на възражението за неправомерна регистрация на марката, изтъкнато в обосновката на жалбата и мотивирано подробно. По-нататък, неправомерната регистрация на марката, която била единствената цел на притежателя на марката, изтъкната в подкрепа на възражението, била да се монополизира във възможно най-голяма степен понятието „kinder“. Накрая, нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009, тъй като между конфликтните марки не съществува вероятност от объркване.

      (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, 2009 г., стр. 1).


title: Дело C-94/12: Решение на Съда (пети състав) от 10 октомври 2013 г. (преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche — Италия) — Swm Costruzioni 2 SpA, Mannocchi Luigino DI/Provincia di Fermo (Обществени поръчки — Директива 2004/18/ЕО — Икономическо и финансово състояние — Технически възможности и/или професионална квалификация — Член 47, параграф 2 и член 48, параграф 3 — Възможност на икономически оператор да използва ресурсите на други образувания — Член 52 — Система за сертифициране — Обществени поръчки за строителство — Национално законодателство, предвиждащо притежаване на удостоверение за квалификация, съответстващо на категорията и стойността на строителството, обект на обществена поръчка — Забрана за използване на удостоверенията на няколко образувания за строителство от една и съща категория)

text:
               23.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 344/22

         Решение на Съда (пети състав) от 10 октомври 2013 г. (преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche — Италия) — Swm Costruzioni 2 SpA, Mannocchi Luigino DI/Provincia di Fermo
   (Дело C-94/12) (1)

   (Обществени поръчки - Директива 2004/18/ЕО - Икономическо и финансово състояние - Технически възможности и/или професионална квалификация - Член 47, параграф 2 и член 48, параграф 3 - Възможност на икономически оператор да използва ресурсите на други образувания - Член 52 - Система за сертифициране - Обществени поръчки за строителство - Национално законодателство, предвиждащо притежаване на удостоверение за квалификация, съответстващо на категорията и стойността на строителството, обект на обществена поръчка - Забрана за използване на удостоверенията на няколко образувания за строителство от една и съща категория)
   2013/C 344/36
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche

      Страни в главното производство

      Ищци: Swm Costruzioni 2 SpA, Mannocchi Luigino DI

      Ответник: Provincia di Fermo

      в присъствието на: Torelli Dottori SpA

      Предмет

   Преюдициално запитване — Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche — Тълкуване на член 47, параграф 2 от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги (ОВ L 134, стр. 114; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 116, поправка в ОВ L 182, 10.7.2008 г., стр. 282) — Икономически и финансови ресурси на икономическия оператор — Възможност да се ползват ресурсите на други образувания — Национална правна уредба, която ограничава тази възможност само до едно друго образувание за всяка категория на квалификация, определена от атестационното дружество

      Диспозитив

   Член 47, параграф 2 и член 48, параграф 3 от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги във връзка с член 44, параграф 2 от същата трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална разпоредба като разглежданата в главното производство, която по принцип забранява на икономическите оператори, участващи в процедура по възлагане на обществена поръчка за строителство, да използват ресурсите на няколко предприятия за една и съща квалификационна категория.

      (1)  ОВ C 151, 26.5.2012 г.


title: Дело T-539/08: Жалба, подадена на 5 декември 2008 г.  — Etimine и Etiproducts/Комисия на Европейските общности

text:
               21.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/55

         Жалба, подадена на 5 декември 2008 г. — Etimine и Etiproducts/Комисия на Европейските общности
   (Дело T-539/08)
   (2009/C 44/97)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподатели: Etimine SA (Bettembourg, Люксембург) и Ab Etiproducts Oy (Espoo, Финландия) (представители: C. Mereu и K. Van Maldegem, lawyers)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателите

               —

               Жалбата да се обяви за допустима и основателна,

               —

               да се отменят частично обжалваните мерки, като се отменят записите в приложение 1Ж към обжалваната мярка относно следните вещества:

                           —

                           борна киселина; борна киселина, сурова естествена,

                           —

                           диборен триоксид; борен оксид,

                           —

                           динатриев тетраборат, безводен; борна киселина, динатриева сол; тетраборен динатриев хептаоксид, хидратиран; ортоборна киселина, натриева сол,

                           —

                           динатриев тетраборат декахидрат; боракс декахидрат,

                           —

                           динатриев тетраборат пентахидрат; боракс пентахидрат.

               —

               При условията на евентуалност, да се отменят частично обжалваните мерки, като се отменят записите в приложение 1Ж към обжалваната мярка относно следните вещества:

                           —

                           диборен триоксид; борен оксид,

                           —

                           динатриев тетраборат, безводен; борна киселина, динатриева сол; тетраборен динатриев хептаоксид, хидратиран; ортоборна киселина, натриева сол,

                           —

                           динатриев тетраборат декахидрат; боракс декахидрат,

                           —

                           динатриев тетраборат пентахидрат; боракс пентахидрат.

               —

               Комисията да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   С настоящата жалба жалбоподателят иска частична отмяна съгласно член 230 ЕО на Директива 2008/58/ЕО на Комисията от 21 август 2008 година за изменение с цел адаптиране към техническия прогрес за тридесети път на Директива 67/548/ЕИО на Съвета за сближаването на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно класификацията, опаковането и етикетирането на опасни вещества (1), доколкото класифицира някои борати като токсични за репродукцията, както поради последици за оплодителната способност, така и за развитието.
   В подкрепа на исканията си жалбоподателят посочва три правни основания.
   Най-напред жалбоподателят твърди, че Комисията е нарушила основни процесуални правила, тъй като обжалваната мярка не е в съответствие с приложимата законодателна процедура, поради което нарушава член 5 и член 7 ЕО, член 29 от Директива 67/548/ЕИО (2) и член 5 от Решение 1999/468/ЕО (3).
   На второ място, жалбоподателят твърди, че Комисията е допуснала грешки в преценката при прилагане на критериите за класификация на боратите, и така е нарушила Директива 67/548/ЕИО. Той посочва, че Комисията не е приложила или не е приложила надлежно принципа на„нормално обслужване и употреба“, предвиден в приложение 6 към Директива 67/548/ЕИО, незаконосъобразно е приложил критериите за оценка на риска, които според жалбоподателя са неотносими в контекста на класификацията на вещества по Директива 67/548/ЕИО, и не е приложил или е приложил неправилно критерия за„необходимост“ в нарушение на точка 4.2.3.3 от приложение 6 към Директива 67/548/ЕИО. В допълнение жалбоподателят твърди, че Комисията не е отдала достатъчно значение на епидемиологичните данни и на данните от изследвания, проведени върху хора, представени от жалбоподателя, и в резултат от това обжалваната мярка частично се опорочава от явна грешка в преценката. Жалбоподателят поддържа, че Комисията незаконосъобразно е екстраполирала данни, отнасящи се за един от боратите, за целите на класификацията на останалите борати, поради което обжалваната мярка трябва да се отмени частично, най-малкото що се отнася до останалите борати. Жалбоподателят сочи, че Комисията не е изложила в достатъчна степен мотивите си съгласно член 253 ЕО, тъй като тя изобщо не обосновава основанията за екстраполирането на данните.
   На трето място, жалбоподателят твърди, че Комисията е нарушила основни принципи на общностното право, например принципа на пропорционалността, закрепен в член 5 ЕО, тъй като според него обжалваната мярка надхвърля необходимото за постигането на целта, следвана от тази мярка.

      (1)  ОВ L 246, стр. 1.

      (2)  Директива 67/548/ЕИО на Съвета от 27 юни 1967 година за сближаването на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно класификацията, опаковането и етикетирането на опасни вещества (ОВ L 196, стр. 1; Специално издание на български език за 2007 г., глава 13, том 1, стр. 23).

      (3)  Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 година за установяване на условията и реда за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (ОВ L 184, стр. 23; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 2, стр. 159).


title: Дело C-137/07 P: Жалба, подадена на 8 март 2007 г. от Österreichischen Volksbanken-AG срещу решението на Първоинстанционния съд (втори състав), постановено на 14 декември 2006 г. по съединени дела T-259/02 до T-264/02 и T-271/02, Raiffeisen Zentralbank Österreich AG u.a./Комисия на Европейските общности, относно дело T-271/02

text:
               26.5.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 117/13

         Жалба, подадена на 8 март 2007 г. от Österreichischen Volksbanken-AG срещу решението на Първоинстанционния съд (втори състав), постановено на 14 декември 2006 г. по съединени дела T-259/02 до T-264/02 и T-271/02, Raiffeisen Zentralbank Österreich AG u.a./Комисия на Европейските общности, относно дело T-271/02
   (Дело C-137/07 P)
   (2007/C 117/21)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: Österreichische Volksbanken-AG (представители: адвокати A. Ablasser-Neuhuber, R. Bierwagen и F. Neumayr)

      Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               1.

               да се отменят точки 2 и 4 от решението на Първоинстанционния съд от 14 декември 2006 г. по съединени дела T-259/02 до T-264/02 и T-271/02 (1) и

                           a.

                           да се отмени съгласно първо и трето искане Решение на Комисията 2004/138/EО от 11 юни 2002 г., постановено по процедура за установяване на антитръстови нарушения COMP/36.571/D-1 доколкото жалбоподателят е негов адресат, съгласно трето искане евентуално да се намали съответно размера на наложената глоба, или

                           б.

                              ако не бъдат уважени горните искания, при условията на евентуалност, в случай, че правният спор не е готов за разглеждане, делото да се върне на Първоинстанционния съд за ново разглеждане.

               2.

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски, в случай че исканията бъдат отхвърлени, да се запази за Първоинстнационния съд правомощието да си произнесе относно съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Жалбоподателят обосновава жалбата си срещу посоченото решение на Първоинстанционния съд както следва:

               Първоинстанционният съд е приложил критерия „възможност на споразуменията между предприятия да засегнат търговията между държавите–членки“към настоящия случай. В своето решение неправилно е релативирал характера на критерия „раздробяване на пазара“: не става ясно, на какви основания Първоинстанционният съд не е отчел критерия „раздробяване на пазара “най-малкото като сериозна улика за това, че се засяга търговията между държавите-членки. В допълнение се изтъква, че Първоинстанционният съд е предприел цялостна проверка на трансграничните последици от отделните кръгове от преговори, вместо да изследва индивидуално кръговете от преговори на „мрежата Lombard“[ежемесечна среща на представителите на управителните органи на основните австрийски банки] относно възможните последици върху търговията между държавите-членки. Твърде широкото тълкуване на член 81, параграф 1 ЕО, съгласно което картел, чийто последици си проявяват на поради самото си естество може да доведе до раздробяване на пазара и до засягане на търговията между държави-членки, съответно че е налице достатъчно основание за сериозно предположение в тази насока, е несъвместимо с ratio legis на тази разпоредба на общностното право.

               Съдът неправилно не е приложил установените от Комисията и в съдебната практика предпоставки за определяне на оборота с оглед включването на пазарните дялове на отделните банки в този на водещия финансов институт. При това той не е отчел, че в настоящия случай, както при определянето на оборота така и при определянето на пазарни дялове, се касае за един и същ материалноправен въпрос, е именно за определяне на допустимите глоби. Не е налице основание за това, сходните по естеството си въпроси за определяне на оборот и на пазарни дялове да бъдат преценявани по различен начин. Дори и да се приема, че включването на пазарните дялове на самостоятелните банките в този на водещия финансов институт е било извършено според критерий, различен от този за определяне на оборота, избраният от Съда критерий е бил неправилен и незаконосъобразен.

               Съдът неоснователно е отхвърлил възраженията на жалбоподателя относно неотчитането на смекчаващи обстоятелства. По-специално, в правната си преценка той не е отчел в достатъчна степен, че жалбоподателят е изпълнявал второстепенна функция в рамките на картела, както и че по отношение на него него, не е било нужно да се извършват допълнителни принудителни проверки, тъй като той доброволно е сътрудничил с Комисията. Жалбоподателят имал много малък пазарен дял, не е бил поканен от другите банки да участва в ядрото на картела и е участвал в значително по-малко срещи. Тези изтъкнати от жалбоподателя доводи, които указват наличието на смекчаващи обстоятелства, отчасти изобщо не били разгледани. Нито Комисията нито Първоинстанционният съд са изпълнили задължението си, да подложат на правилна правна преценка посочените фактически обстоятелства.

      (1)  ОВ C 331, стр. 29.


title: Дело C-564/15: Решение на Съда (четвърти състав) от 26 април 2017 г. (преюдициално запитване от Kecskeméti Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság — Унгария) — Tibor Farkas/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Adó Főigazgatósága (Преюдициално запитване — Служебно отчитане на нарушение на правото на Съюза като основание за отмяна — Принципи на равностойност и ефективност — Обща система на данъка върху добавената стойност — Директива 2006/112/ЕО — Право на приспадане на платения по получени доставки данък — Система на обратното начисляване — Член 199, параграф 1, буква ж) — Прилагане само за недвижими вещи — Данък, недължимо платен от купувача на продавача на стоки заради неправилно издадена фактура — Решение на данъчен орган, с което се установява, че купувачът на стоки продължава да дължи данък, отказва се поисканото от него приспадане и му се налага глоба за данъчно нарушение)

text:
               19.6.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 195/3

         Решение на Съда (четвърти състав) от 26 април 2017 г. (преюдициално запитване от Kecskeméti Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság — Унгария) — Tibor Farkas/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Adó Főigazgatósága
   (Дело C-564/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Служебно отчитане на нарушение на правото на Съюза като основание за отмяна - Принципи на равностойност и ефективност - Обща система на данъка върху добавената стойност - Директива 2006/112/ЕО - Право на приспадане на платения по получени доставки данък - Система на обратното начисляване - Член 199, параграф 1, буква ж) - Прилагане само за недвижими вещи - Данък, недължимо платен от купувача на продавача на стоки заради неправилно издадена фактура - Решение на данъчен орган, с което се установява, че купувачът на стоки продължава да дължи данък, отказва се поисканото от него приспадане и му се налага глоба за данъчно нарушение))
   (2017/C 195/03)
   Език на производството: унгарски

      Запитваща юрисдикция

   Kecskeméti Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Tibor Farkas

      Ответник: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Adó Főigazgatósága

      Диспозитив

               1)

               Член 199, параграф 1, буква ж) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност, изменена с Директива 2010/45/ЕС на Съвета от 13 юли 2010 г., трябва да се тълкува в смисъл, че се прилага за доставките на движими вещи, продавани от длъжник в производство по принудително изпълнение.

               2)

               Разпоредбите на Директива 2006/112, изменена с Директива 2010/45, както и принципите на данъчен неутралитет, ефективност и пропорционалност трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат в случай като разглеждания в главното производство купувачът на стока да бъде лишен от правото да приспадне данъка върху добавената стойност, който е платил недължимо на купувача въз основа на фактура, съставена по правилата на общия режим на данъка върху добавената стойност, при положение че за съответната сделка е бил приложим режимът на обратно начисляване, когато продавачът е внесъл посочения данък в бюджета. Тези принципи обаче изискват, доколкото възстановяването на данъка върху добавената стойност, неоснователно фактуриран от продавача на купувача на съответната стока, е невъзможно или изключително трудно, получателят да може да поиска възстановяването направо от данъчния орган.

               3)

               Принципът на пропорционалност трябва да се тълкува в смисъл че в случай като разглеждания в главното производство не допуска националните данъчни органи да наложат на данъчнозадължено лице, придобило стока, за чиято доставка се прилага режимът на обратно начисляване, санкция за данъчно нарушение в размер на 50 % от данъка върху добавената стойност, който то дължи на данъчната администрация, когато последната не е изгубила данъчни приходи и нищо не сочи за наличие на данъчна измама, което следва да се провери от запитващата юрисдикция.

      (1)  ОВ C 90, 7.3.2016 г.


title: Дело T-347/10: Жалба, подадена на 27 август 2010 г. — Adelholzener Alpenquellen/СХВП (форма на бутилка с релефно изображение на троен планински връх)

text:
               23.10.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 288/52

      Жалба, подадена на 27 август 2010 г. — Adelholzener Alpenquellen/СХВП (форма на бутилка с релефно изображение на троен планински връх)
      (Дело T-347/10)
      ()
      (2010/C 288/96)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Adelholzener Alpenquellen GmbH (Siegsdorf, Германия) (представител: O. Rauscher, Rechtsanwalt)

         Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

         Искания на жалбоподателя

                  —

                  да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 9 юни 2010 г. по преписка R 1516/2009-1;

                  —

                  да се осъди Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

         Марка на Общността, предмет на спора: триизмерна марка под формата на бутилка с релефно изображение на троен планински връх за стоки от клас 32

         Решение на проверителя: отхвърля заявката за регистрация.

         Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

         Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (1), тъй като заявената за регистрация марка на Общността има отличителен характер; както и нарушение на член 37, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 207/2009, тъй като апелативният състав не е можел да обоснове решението си с отсъствието на декларация за непозоваване на изключителни права („disclaimer“), а също и нарушение на член 75, второ изречение от Регламент (ЕО) № 207/2009, тъй като решението се основава на определени изображения, за които на жалбоподателят не е дадена възможност да вземе становище.

         (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1).


title: Дело T-284/09 P: Жалба, подадена на 17 юли 2009 г. от Herbert Meister срещу Решение на Съда на публичната служба от 18 май 2009 г. по съединени дела F-138/06 и F-37/08, Meister/СХВП

text:
               10.10.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 244/6

         Жалба, подадена на 17 юли 2009 г. от Herbert Meister срещу Решение на Съда на публичната служба от 18 май 2009 г. по съединени дела F-138/06 и F-37/08, Meister/СХВП
   (Дело T-284/09 P)
   2009/C 244/10
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Herbert Meister (Muchamiel, Испания) (представител: H.-J. Zimmermann, Rechtsanwalt)

      Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение на Решение на Съда на публичната служба от 18 май 2009 г. по дело F-37/08, Meister/СХВП,

               —

               да се осъди ответникът да заплати разноските.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбата е насочена срещу Решение на Съда на публичната служба от 18 май 2009 г. по съединени дела F-138/06 и F-37/08, Meister/СХВП, с което в частност е отхвърлена жалбата на жалбоподателя по дело F-37/08.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят посочва на първо място по-специално, че Съдът на публичната служба е нарушил задължението си за неутралност и обективност, не е направил прецизна преценка на фактите по случая, а ги е разгледал едностранно, както и че е изкривил фактите по случая. По-нататък Съдът на публичната служба се упреква в недопустимо процесуално смесване на предмета на спора по дело F-138/06 и този по дело F-37/08. След това жалбоподателят посочва грешки при прилагането на правото при преценката на фактите по случая. На последно място жалбоподателят възразява срещу решението на Съда на публичната служба във връзка с разноските.
   Според жалбоподателя посредством посочените от него нарушения Съдът на публичната служба нарушил и задължението за мотивиране на обжалваното решение в съответствие със закона.


title: Дело C-32/14: Преюдициално запитване от Fővárosi Törvényszék (Унгария), постъпило на 23 януари 2014 г.  — ERSTE Bank Hungary Zrt./Attila Sugár

text:
               7.4.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 102/16

         Преюдициално запитване от Fővárosi Törvényszék (Унгария), постъпило на 23 януари 2014 г. — ERSTE Bank Hungary Zrt./Attila Sugár
   (Дело C-32/14)
   2014/C 102/22
   Език на производството: унгарски

      Запитваща юрисдикция

   Fővárosi Törvényszék

      Страни в главното производство

      Взискател: ERSTE Bank Hungary Zrt.

      Ответник: Attila Sugár

      Преюдициални въпроси

               1)

               В съответствие ли е с член 7, параграф 1 от Директива 93/13/ЕИО (1) производство на държава членка, съгласно което при неизпълнение от страна на потребителя на задължение, поето по силата на документ, надлежно изготвен от нотариус, сключилата договор с потребителя страна може да претендира посочена от нея сума посредством т.нар. отбелязване, че документът подлежи на изпълнение, без да е необходимо да провежда състезателно съдебно производство, в което би могъл да бъде разгледан неравноправният характер на клаузите на договора, служещ за основание на отбелязването?

               2)

               Може ли в рамките на посоченото производство потребителят да иска заличаване на вече направеното отбелязване, че документът подлежи на изпълнение, изтъквайки, че не е разгледан неравноправният характер на договорните клаузи, служещи за основание на отбелязването, макар че съгласно Решение по дело C-472/11 в рамките на съдебно производство съдът следва да уведоми потребителя за неравноправните клаузи, чието наличие е установил?

      (1)  Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори ОВ L 95, стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273).