title: Дело C-238/09: Преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия) на 1 юли 2009 г. — Handelsmaatschappij J. van Hilst BV и др./The Jaguar Collection Limited и др.

text:
               19.12.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 312/10

         Преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия) на 1 юли 2009 г. — Handelsmaatschappij J. van Hilst BV и др./The Jaguar Collection Limited и др.
   (Дело C-238/09)
   2009/C 312/15
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия)

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Handelsmaatschappij J. van Hilst и др.

      Ответник: The Jaguar Collection Limited и др.

      Преюдициални въпроси

   С Определение от 20 юли 2009 г. Съдът е заличил делото от регистъра си.


title: Дело T-238/15: Жалба, подадена на 13 май 2015 г. — Novartis/СХВП — Meda (Zimara)

text:
               13.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 228/23

         Жалба, подадена на 13 май 2015 г. — Novartis/СХВП — Meda (Zimara)
   (Дело T-238/15)
   (2015/C 228/28)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Novartis AG (Базел, Швейцария) (представител: M. Douglas, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Meda AB (Солна, Швеция)

      Данни за производството пред СХВП

      Заявител на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорна марка: словна марка на Общността „Zimara“ — заявка за регистрация № 9 782 764

      Производство пред СХВП: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на СХВП от 6 март 2015 г. по преписка R 636/2014-5

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламента относно марката на Общността


title: Дело C-5/07: Иск, предявен на 12 януари 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Португалска република

text:
               24.2.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 42/20

         Иск, предявен на 12 януари 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Португалска република
   (Дело C-5/07)
   (2007/C 42/38)
   Език на производството: португалски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представлявана от: M. Condou-Durande и P. Guerra e Andrade, представители)

      Ответник: Португалска република
   Искания

               —

               Да се установи, че като не е приела законови, подзаконови и административни разпоредби за изпълнение на Директива 2003/109/ЕО (1) на Съвета от 25 ноември 2003 година относно статута на дългосрочно пребиваващи граждани от трети страни и във всички случаи като не е съобщила на Комисията за тяхното приемане, Португалската република не е изпълнила задълженията си съгласно тази директива;

               —

               да се осъди Португалската република да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Срокът за транспониране на Директивата е изтекъл на 23 януари 2006 г.

      (1)  ОВ L 16, 23.01.2004 г., стр. 44.


title: Дело C-556/13: Преюдициално запитване, отправено от Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Литва) на 28 октомври 2013 г. — Litaksa UAB/BTA Insurance Company SE

text:
               25.1.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/3

         Преюдициално запитване, отправено от Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Литва) на 28 октомври 2013 г. — Litaksa UAB/BTA Insurance Company SE
   (Дело C-556/13)
   2014/C 24/06
   Език на производството: литовски

      Запитваща юрисдикция

   Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Litaksa UAB

      Ответник: BTA Insurance Company SE

      Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли член 2 от Директива 90/232/ЕИО (1), изменен с член 4 от Директива 2005/14/ЕО (2), да се тълкува в смисъл, че страните по застрахователен договор нямат право да се споразумяват за териториално ограничаване на застрахователното покритие на застрахованото лице (да прилагат различна застрахователна премия в зависимост от територията, на която се използва моторното превозно средство — в целия Европейски съюз или само в Република Литва), но във всеки случай, без да се ограничава покритието на пострадалите лица, или с други думи, страните по застрахователния договор да определят, че използването на моторното превозно средство извън Република Литва в друга държава — членка на Европейския съюз, е фактор, който увеличава застрахователния риск, в който случай трябва да се плати допълнителна застрахователна премия?

               2.

               Следва ли принципите за свободно движение на хора и моторни превозни средства в целия Европейски съюз и общият за Европейския съюз принцип на равенство (недопускане на дискриминация) да се тълкуват в смисъл, че не допускат горепосоченото споразумение между страните по застрахователен договор, когато застрахователният риск е свързан с използването на моторното превозно средство на определена територия?

      (1)  Трета директива 90/232/ЕИО на Съвета от 14 май 1990 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно застраховките „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства (ОВ L 129, стр. 33; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 240).

      (2)  Директива 2005/14/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2005 година за изменение на Директиви 72/166/ЕИО, 84/5/ЕИО, 88/357/ЕИО и 90/232/ЕИО на Съвета и Директива 2000/26/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на застраховка „Гражданска отговорност“ относно използването на моторни превозни средства (ОВ L 149, стр. 14; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 7, стр. 212).


title: Дело T-254/12: Решение на Общия съд от 29 февруари 2016 г. — Kühne + Nagel International и др./Комисия (Конкуренция — Картели — Услуги за международен въздушен превоз — Решение, с което се констатира нарушение на член 101 ДФЕС — Допълнителни такси и тарифни механизми, които се отразяват върху крайната цена — Засягане на търговията между държавите членки — Грешки в преценката — Продължителност на нарушението — Размер на глобата — Точка 35 от Насоките относно метода за определяне на глобите от 2006 г. — Стойност на продажбите — Смекчаващи обстоятелства — Пропорционалност — Право на защита)

text:
               18.4.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 136/25

         Решение на Общия съд от 29 февруари 2016 г. — Kühne + Nagel International и др./Комисия
   (Дело T-254/12) (1)

   ((Конкуренция - Картели - Услуги за международен въздушен превоз - Решение, с което се констатира нарушение на член 101 ДФЕС - Допълнителни такси и тарифни механизми, които се отразяват върху крайната цена - Засягане на търговията между държавите членки - Грешки в преценката - Продължителност на нарушението - Размер на глобата - Точка 35 от Насоките относно метода за определяне на глобите от 2006 г. - Стойност на продажбите - Смекчаващи обстоятелства - Пропорционалност - Право на защита))
   (2016/C 136/35)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподатели: Kühne + Nagel International AG (Feusisberg, Швейцария), Kühne + Nagel Management AG (Feusisberg), Kühne + Nagel Ltd (Ъксбридж, Обединено кралство), Kühne + Nagel Ltd (Шанхай, Китай) и Kühne + Nagel Ltd (Хонконг, Китай) (представители: U. Denzel, C. Klöppner и C. von Köckritz, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално C. Hödlmayr, N. von Lingen и G. Meessen, впоследствие C. Hödlmayr, G. Meessen и A. Dawes)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение C (2012) 1959 окончателен на Комисията от 28 март 2012 година относно производство по член 101 [ДФЕС] и член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/39462 — Спедиторски услуги) в засягащата жалбоподателите част и при условията на евентуалност, искане за промяна на наложените им с това решение глоби

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Kühne + Nagel International AG, Kühne + Nagel Management AG, Kühne + Nagel Ltd (установено в Ъксбридж), Kühne + Nagel Ltd (установено в Шанхай) и Kühne + Nagel Ltd (установено в Хонконг) да заплатят съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 227, 28.7.2012 г.


title: Дело C-228/17: Преюдициално запитване от Amtsgericht Hannover (Германия), постъпило на 28 април 2017 г. — Reinhard Wittmann/TUIfly GmbH

text:
               17.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 231/18

         Преюдициално запитване от Amtsgericht Hannover (Германия), постъпило на 28 април 2017 г. — Reinhard Wittmann/TUIfly GmbH
   (Дело C-228/17)
   (2017/C 231/22)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Amtsgericht Hannover

      Страни в главното производство

      Ищец: Reinhard Wittmann

      Ответник: TUIfly GmbH

      Преюдициални въпроси

               1)

               Представлява ли извънредно обстоятелство по член 5, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 261/2004 (1) отсъствието поради отпуск по болест на съществена за провеждането на полети част от персонала на опериращия въздушен превозвач? При утвърдителен отговор на първия въпрос: Какъв трябва да бъде процентът на отсъстващите, за да се приеме наличието на подобно обстоятелство?

               2)

               Ако отговорът на първия въпрос е отрицателен: Представлява ли извънредно обстоятелство по член 5, параграф 3 от Регламент № 261/2004 спонтанното отсъствие на съществена за провеждането на полети част от персонала на опериращия въздушен превозвач поради спиране на работата, което не е в съответствие с трудовото законодателство и колективните трудови договори (незаконна стачка, „wilder Streik“)? Ако отговорът на втория въпрос е утвърдителен: Какъв трябва да бъде процентът на отсъстващите, за да се приеме наличието на подобно обстоятелство?

               3)

               Ако отговорът на първия или втория въпрос е утвърдителен: Трябва ли извънредното обстоятелство да е било налице при самия анулиран полет или опериращият въздушен превозвач има право по икономически съображения да изготви нов график на полетите?

               4)

               Ако отговорът на първия или втория въпрос е утвърдителен: Предотвратимостта до извънредното обстоятелство ли се отнася или до последиците от настъпването на това обстоятелство?

      (1)  Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския Парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91, ОВ L 46, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218).


title: Дело T-721/13: Жалба, подадена на 31 декември 2013 г.  — The Directv Group/СХВП — Bolloré ( „DIRECTV“ )

text:
               14.4.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 112/39

         Жалба, подадена на 31 декември 2013 г. — The Directv Group/СХВП — Bolloré („DIRECTV“)
   (Дело T-721/13)
   2014/C 112/51
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: The Directv Group, Inc. (El Segundo, Съединени американски щати) (представител: F. Valentin, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Bolloré SA (Érgue Gaberic, Франция)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 10 октомври 2013 г., постановено по преписка R 1961/2012-2.

      Правни основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за отмяна: словна марка „DIRECTV“ за стоки и услуги от класове 9, 38 и 41 — регистрация на марка на Общността № 243 774.

      Притежател на марката на Общността: жалбоподателят.

      Страна, която иска отмяна на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав.

      Решение на отдела по отмяна: частично отменя регистрацията на марка на Общността.

      Решение на апелативния състав: отменя оспореното решение и отменя регистрацията на марка на Общността изцяло.

      Изложени правни основания: нарушение на член 51, параграф 1, буква а) от Регламента относно марката на Общността.


title: Дело T-404/13: Жалба, подадена на 8 август 2013 г. — NIIT Insurance Technologies/СХВП ( „SUBSCRIBE“ )

text:
               21.9.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 274/24

         Жалба, подадена на 8 август 2013 г. — NIIT Insurance Technologies/СХВП („SUBSCRIBE“)
   (Дело T-404/13)
   2013/C 274/41
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: NIIT Insurance Technologies Ltd (Лондон, Обединено кралство) (представител: M. Wirtz, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на пети апелативен състав на Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 4 юни 2013 г. по дело R 1308/2012-5 относно заявка за регистрация като марка на Общността 010355527 на думата „SUBSCRIBE“, както и предхождащото го решение на отдела по марките на СХВП от 22 май 2012 г. дотолкова, доколкото с него се отказва закрила на заявената марка;

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „SUBSCRIBE“ за стоки и услуги от класове 9, 16 и 42 — заявка за регистрация на марка на Общността № 10 355 527

      Решение на проверителя: отхвърля заявката за регистрация.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания:

               —

               нарушение на член 7, параграф 1, буква б) и член 7, параграф 2 от Регламент № 207/2009;

               —

               нарушение на член 83 от Регламент № 207/2009 във връзка с принципа за равно третиране, както и на членове 6 и 14 от Европейската конвенция за защита правата на човека, подписана в Рим на 4 ноември 1950 г., във версията след подписването на протокол № 11, влязъл в сила на 1 ноември 1998 г.;

               —

               нарушение на член 56 от Договора за функционирането на Европейския съюз.


title: Дело C-466/05: Определение на Съда (шести състав) от 6 март 2007 г. (искане за преюдициално заключение от Tribunale di Lecce — Италия) — наказателно производство срещу Gianluca Damonte (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник на Съда — Свобода на установяване — Свободно предоставяне на услуги — Тълкуване на членове 43 ЕО и 49 ЕО — Хазартни игри — Събиране на залози върху резултати от спортни състезания — Изискване за концесия — Изключване на икономически субекти, учредени в някои от правно-организационните форми на капиталовите дружества — Изискване за полицейско разрешение — Наказателни санкции)

text:
               28.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 96/21

         Определение на Съда (шести състав) от 6 март 2007 г. (искане за преюдициално заключение от Tribunale di Lecce — Италия) — наказателно производство срещу Gianluca Damonte
   (Дело C-466/05) (1)

   (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник на Съда - Свобода на установяване - Свободно предоставяне на услуги - Тълкуване на членове 43 ЕО и 49 ЕО - Хазартни игри - Събиране на залози върху резултати от спортни състезания - Изискване за концесия - Изключване на икономически субекти, учредени в някои от правно-организационните форми на капиталовите дружества - Изискване за полицейско разрешение - Наказателни санкции)
   (2007/C 96/36)
   Език на производството: италиански
   Препращаща юрисдикция
   Tribunale di Lecce
   Страна в главното производство
   Gianluca Damonte.
   Предмет
   Искане за преюдициално заключение — Tribunale di Lecce — Тълкуване на членове 43 и 49 ЕО — Национален закон, поставящ упражняването на дейността по събиране на залози в зависимост от получаването на разрешение
   Диспозитив

               1)

               Национална уредба, която забранява упражняването на дейности по събиране, приемане, регистриране и предаване на предложения за залагания, най-вече върху резултати от спортни състезания, в отсъствието на издадена концесия или полицейско разрешение от съответната държава-членка, представлява ограничение на свободата на установяване, както и на свободното предоставяне на услуги, предвидени съответно в членове 43 ЕО и 49 ЕО.

               2)

               Препращащата юрисдикция следва да провери дали националната правна уредба, доколкото ограничава броя на действащите в отрасъла на хазартните игри икономически субекти, действително отговаря на целта да се предотвърти провеждането на дейности в този отрасъл с престъпна или измамлива цел.

               3)

               Членове 43 ЕО и 49 ЕО следва да бъдат тълкувани в смисъл, че не допускат национална правна уредба като разглежданата по главното производство, която изключва и, още повече, продължава да изключва от отрасъла на хазартните игри икономическите субекти, учредени като капиталови дружества, чиито акции се котират на регулираните пазари.

               4)

               Членове 43 ЕО и 49 ЕО следва да бъдат тълкувани в смисъл, че не допускат национална правна уредба като разглежданата по главното производство, която налага, която налага наказателна санкция на лица като подсъдимия по главното производство, за това че са упражнявали организирана дейност по събирането на залози без концесия или полицейско разрешение, изисквани от националното законодателство, при положение че тези лица не са могли да се снабдят със споменатите концесии или разрешения поради отказа на тази държава-членка, в нарушение на общностното право, да им ги издаде.

      (1)  ОВ C 74, 25.3.2006 г.


title: Дело T-177/14: Жалба, подадена на 20 март 2014 г.  — Harz Guss Zorge/Комисия

text:
               12.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 142/50

         Жалба, подадена на 20 март 2014 г. — Harz Guss Zorge/Комисия
   (Дело T-177/14)
   2014/C 142/64
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Harz Guss Zorge GmbH (Цорге, Германия) (представители: H. Höfler, C. Kahle и V. Winkler, Rechtsanwälte)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на ищеца

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на ответника за започване на официална процедура по член 108, параграф 2 ДФЕС по дело държавна помощ SA.33995 (2013/C) — Германия, Подкрепа за електроенергия от възобновяеми източници и намалена допълнителна такса по EEG за енергоемките потребители, публикувано с поканата за представяне на мнения (ОВ C 37, 2014 г., стр. 73),

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят по същество изтъква следното:

               1.

               Съществени процесуални нарушения

                           —

                           В това отношение жалбоподателят твърди, че ответникът не е мотивирал в достатъчна степен съгласно член 296, втора алинея ДФЕС решението си за започване на официална процедура по член 108, параграф 2 ДФЕС. Това решение не съдържало конкретна фактическа преценка, основана на фактически и правни съображения по отношение на наличието на всички съставни елементи по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС.

               2.

               Нарушение на Договорите

                           —

                           По този въпрос жалбоподателят твърди, че решението на Комисията за започване на официална процедура нарушава член 107, параграф 1 ДФЕС. Във връзка с това той изтъква, че в Решение от 13 март 2001 г. по дело PreussenElektra (C-379/98, Recueil, стр. I-2099) Съдът вече е приел, че Gesetz über den Vorrang erneuerbarer Energien (Закон за приоритетa на възобновяемите енергийни източници, наричан по-нататък „EEG“) не предоставя държавна помощ. EEG продължавал да се прилага непроменен по същество. По-конкретно съществените за оценката на помощта аспекти оставали непроменени. Същото важало и за решението на ответника от 22 май 2002 г. (ОВ C 164, стр. 5), с което той е установил, че EEG не представлява държавна помощ.

                           —

                           По-нататък жалбоподателят изтъква, че намалената допълнителна такса по EEG не осъществява елементите на държавна помощ по член 107, параграф 1 ДФЕС. В това отношение той по-специално посочва, че намалената допълнителна такса по EEG не представлява предимство, което дадено предприятие не би могло да получи при нормални пазарни условия, че тя не притежава селективен характер, при нея не става въпрос за помощ, предоставена от държавата или чрез държавни ресурси и тя не води нито до нарушаване на конкуренцията, нито до евентуално засягане на търговията между държавите членки.

               3.

               Съвместимост с общия пазар

                           —

                           Ако Общият съд приеме, че е налице държавна помощ, то тя според жалбоподателя е съвместима с общия пазар съгласно член 107, параграф 3, букви б) и в) ДФЕС.


title: Дело T-517/09: Определение на Общия съд от 24 април 2012 г. — Alstom/Комисия (Конкуренция — Пазар на електрическите трансформатори — Писмо на счетоводителя на Комисията — Отказ да се приеме учредяването на банкова гаранция като способ за временно покриване на глобата — Загуба на правния интерес — Липса на основание за постановяване на съдебно решение)

text:
               16.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 174/23

         Определение на Общия съд от 24 април 2012 г. — Alstom/Комисия
   (Дело T-517/09) (1)

   (Конкуренция - Пазар на електрическите трансформатори - Писмо на счетоводителя на Комисията - Отказ да се приеме учредяването на банкова гаранция като способ за временно покриване на глобата - Загуба на правния интерес - Липса на основание за постановяване на съдебно решение)
   2012/C 174/37
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Alstom (Levallois-Perret, Франция) (представители: адв. J. Derenne и адв. A. Müller-Rappard)

      Ответник: Европейска комисия (представители: A. Bouquet, N. von Lingen и K. Mojzesowicz)

      Предмет

   Искане за отмяна, от една страна, на Решение C(2009) 7601, окончателен, на Комисията от 7 октомври 2009 г. относно производство по член 81 [ЕО] и по член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/F/39.129 — електрически трансформатори), с което на жалбоподателя е наложена глоба и, от друга страна, искане за отмяната на писмото на счетоводителя на Комисията от 10 декември 2009 г., с което се отказва приемането на банкова гаранция като средство за временно покриване на глобата

      Диспозитив

               1.

               Не е налице основание за произнасяне по искането за отмяна на писмото на счетоводителя на Европейската комисия от 10 декември 2009 г., с което се отказва приемането на банкова гаранция като способ за временно покриване на глобата, наложена с Решение C(2009) 7601, окончателен, на Комисията от 7 октомври 2009 г. относно производство по член 81 [ЕО] и по член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/F/39.129 — електрически трансформатори).

               2.

               Не се произнася по съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 51, 27.2.2010 г.


title: Дело T-447/15: Жалба, подадена на 3 август 2015 г. — Indecopi/СХВП — Synergy Group (PISCO SOUR)

text:
               28.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 320/43

         Жалба, подадена на 3 август 2015 г. — Indecopi/СХВП — Synergy Group (PISCO SOUR)
   (Дело T-447/15)
   (2015/C 320/60)
   Език на жалбата: испански

      Страни

      Жалбоподател: Instituto Nacional de Defensa de la Competencia y de la Protección de la Propiedad Intelectual (Indecopi) (San Borja, Перу) (представители: M. A. Pomares Caballero и A. Pomares Caballero, abogados)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Synergy Group sp. z o.o. (Wrocław, Полша)

      Данни за производството пред СХВП

      Заявител на спорната марка: Другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорна марка: Фигуративна марка на Общността със словните елементи „PISCO SOUR“ — Заявка за регистрация № 1016 7682

      Производство пред СХВП: Производство по възражение

      Обжалвано решение: Решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 3 юни 2015 г. по преписка R 1292/2014-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               Да измени обжалваното решение, като постанови, че в случая са налице условията за прилагане на член 8, параграф 4 от Регламент №o207/2009;

               —

               да осъди СХВП да заплати направените от нея съдебни разноски и тези на жалбоподателя.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на член 23 от Регламент № 110/2008.

               —

               Нарушение на член 8, параграф 4 от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-520/12 P: Жалба, подадена на 16 ноември 2012 г. от Diadikasia Symvouloi Epicheiriseon AE срещу определението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 13 септември 2012 г. по дело T-369/11, Diadikasia Symvouloi Epicheiriseon AE/Европейска комисия, Делегация на Европейския съюз в Турция, Централно звено за финансиране и договаряне (ЦЗФД)

text:
               26.1.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 26/35

         Жалба, подадена на 16 ноември 2012 г. от Diadikasia Symvouloi Epicheiriseon AE срещу определението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 13 септември 2012 г. по дело T-369/11, Diadikasia Symvouloi Epicheiriseon AE/Европейска комисия, Делегация на Европейския съюз в Турция, Централно звено за финансиране и договаряне (ЦЗФД)
   (Дело C-520/12 P)
   2013/C 26/66
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Diadikasia Symvouloi Epicheiriseon AE (представител: A. Krystallidis, Δικηγόρος)

      Други страни в производството: Европейска комисия, Делегация на Европейския съюз в Турция и Централно звено за финансиране и договаряне (ЦЗФД)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Съда:

               —

               да отмени обжалваното определение,

               —

               да обяви иска му, предявен пред Общия съд, за допустим,

               —

               да се произнесе по същество и да присъди обезщетение за вредите, причинени на жалбоподателя в резултат на незаконосъобразното решение на ответника от 5 април 2011 г., постановено от Делегацията на ЕС в Турция и получено от Жалбоподателя на 6 април 2011 г., с което се отменя възлагането на поръчката „Разширяване на мрежата от съвместни европейски и турски бизнес центрове в Sivas, Antakya, Batman и Van — Europe Aid/128621/D/SET/TR“ на консорциума DIADIKASIA BUSINESS CONSULTANS S.A. (GR) — WYG INTERNATIONAL LTD (UK) — DELEEUW INTERNATIONAL LTD (TR) — CYBERPARK (TR), поради деклрация, за която се твърди, че е с невярно съдържание с оглед на хоризонталния интерес на жалбоподателя във въпросния случай,

               —

               да осъди Комисията да заплати всички съдебни разноски, направени от жалбоподателя в първоинстанционното производство и в производството по обжалване.

      Основания и основни доводи

   С първото основание жалбоподателят твърди, че Общият съд е допуснал грешка при прилагането на правото с оглед на член 263 от Договора за функционирането не Европейския съюз („ДФЕС“) в смисъл, че не е разбрал, че понятието „институция“, съдържащо се в посочения член, не се отнася само до институциите на Европейския съюз, а също и до служителите на ЕС, които отговорят наравно с тях за поправяне на вредите, причинени на лица, претърпели щети в резултат на техни действия.
   С второто основание жалбоподателят твърди, че Общият съд не е изпълнил задължението си за мотивиране и е нарушил член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз, както и член 6 (право на справедлив съдебен процес), и член 13 (право на ефективно средство за защита) от Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи („ЕКПЧ“), като принципи на правото на Съюза, тъй като е отхвърлил иска на жалбоподателя като недопустим, без да се разгледа становището му по твърдението за недопустимост на ответника, в което се прави позоваване на относимата съдебна практика за вреди, причинени от длъжностни лица на ЕС (дело 9/69, дело 4/69, дело 60/81) и на тълкуването на член 263 от ДФЕС съгласно посочената практика. В определението също така не са разгледани доводите на жалбпоподателя относно сериозното нарушение, допуснато от ответника, на основните европейски принципи на правна сигурност, оправдани правни очаквания и право на изслушване, както и на член 4 от Европейския кодекс за добро поведение на администрацията.
   С третото основание жалбоподателят твърди, че Общият съд е представил неправилно и е изопачил доказателствата, приведени от жалбоподателя в първоинстанционното производство, като решава, че „самото ЦЗФД има статут на възложител […] при вземането на решение за възлагане на спорната поръчка […], а в компетенмтността на Комисията е да установи единствено, дали са изпълнени условията за финансиране от страна на Европексйия съюз или не“, основавайки се на документи, представени на Съда от жалбоподателя, които в действителност установяват, че ЦЗФД действа под контрола на Европейската комисия и в рамките, определени от нея. Ето защо констатациите в обжалваното определение са неправилни и изопачават ясния смисъл на доказателствата, предоставени на Общия съд.


title: Дело T-187/14: Жалба, подадена на 20 март 2014 г.  — Sonova Holding/СХВП ( „Flex“ )

text:
               19.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 151/30

         Жалба, подадена на 20 март 2014 г. — Sonova Holding/СХВП („Flex“)
   (Дело T-187/14)
   2014/C 151/38
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Sonova Holding AG (Stäfa, Швейцария) (представител:C. Hawkes, Solicitor)

      Ответник:Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) oт 12 декември 2013 г., постановено по преписка R 357/2013-2.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „Flex“ за стоки от клас 10 — заявка за марка на Общността № 10 866 887.

      Решение на проверителя: намира, че заявената марка не отговаря на изискванията за регистрация.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) и член 7, параграф 2 от Регламента относно марката на Общността.


title: Дело C-132/12 P: Жалба, подадена на 9 март 2012 г. от Stichting Woonpunt и др. срещу решението, постановено от Общия съд (седми състав) на 16 декември 2011 г. по дело T-203/10, Stichting Woonpunt и др./Европейска комисия

text:
               12.5.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/7

         Жалба, подадена на 9 март 2012 г. от Stichting Woonpunt и др. срещу решението, постановено от Общия съд (седми състав) на 16 декември 2011 г. по дело T-203/10, Stichting Woonpunt и др./Европейска комисия
   (Дело C-132/12 P)
   2012/C 138/12
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподатели: Stichting Woonpunt, Stichting Havensteder, по-рано Stichting Com.wonen, Woningstichting Haag Wonen, Stichting Woonbedrijf SWS.Hhvl (представители: P. Glazener и E. Henny, advocaten, и професор L. Hancher)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

               —

               да бъде отменено изцяло или частично Определение на Общия съд (седми състав) от 16 декември 2011 г. по дело T-203/10 в съответствие с изложените в жалбата правни основания;

               —

               да бъде върнато делото на Общия съд за ново решаване в съответствие с указанията на Съда за прилагането на правото;

               —

               да бъде осъдена Европейската комисия да заплати съдебните разноски, направени в настоящото производство, както и в производството пред Общия съд.

      Правни основания и основни доводи

               1.

               С
                     първото правно основание
                   се посочва, че Общият съд е нарушил правото на Европейския съюз, като е преценил неправилно релевантните обстоятелства и не е изложил достатъчно мотиви в определението, в което разглежда жалбоподателите единствено като потенциални получатели на разрешената от Комисията схема за помощи. Общият съд неправилно преценил обстоятелството, че жалбоподателите са ползвали съществуващите помощи, преди да бъде постановено оспорваното решение на Комисията (1), като в резултат на последното тези помощи е трябвало да бъдат изменени. Поради тази причина жалбоподателите не били единствено потенциални получатели на изменените помощи, но били същевременно и фактически получатели на съществуващите помощи. В последното си качество жалбоподателите със сигурност били засегнати индивидуално от посоченото решение на Комисията.

               2.

               С
                     второто правно основание
                   се посочва, че Общият съд е нарушил правото на Европейския съюз, като е преценил неправилно релевантните обстоятелства и е изложил непълни мотиви в определението, в което е приел, че жалбоподателите не принадлежали към определен затворен кръг от дружествата за жилищно строителство. Чисто теоретичната възможност за в бъдеще да бъде допълнително разширена определена група от получатели на помощи не била достатъчна, за да може тази група да се разглежда като затворена група. Освен това съществуващите дружества за жилищно строителство образували затворена група, тъй като биха били по-тежко засегнати от решението на Комисията в сравнение с дадена хипотетична организация, която едва след постановяването на това решение би получила разрешение да осъществява дейност като дружество за жилищно строителство.

               3.

               С
                     третото правно основание
                   жалбоподателите възразяват срещу съображението на Съда, че по отношение на държавна помощ № 642/2009 нямали правен интерес от отмяната на решението на Комисията. Според жалбоподателите Общият съд е приложил правото на Съюза неправилно, подложил и на погрешна преценка релевантните обстоятелства и не е изложил достатъчно мотиви в определението.

      (1)  Решение C(2009) 9963 окончателен на Комисията от 15 декември 2009 година относно държавни помощи № E 2/2005 и № 642/2009 — Нидерландия — Съществуваща помощ и специална помощ по проекти в полза на дружествата за жилищно строителство.


title: Дело T-269/10: Жалба, подадена на 14 юни 2010 г. — LIS/Комисия

text:
               28.8.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 234/42

         Жалба, подадена на 14 юни 2010 г. — LIS/Комисия
   (Дело T-269/10)
   ()
   2010/C 234/77
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: LIS GmbH Licht Impex Service (Mettmann, Германия) (представител: K.-P. Langenkamp, Rechtsanwalt)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени на основание член 264 ДФЕС решението на Комисията от 12 април 2010 г.,

               —

               да се осъди на основание член 87, параграф 2 от Процедурния правилник на Общия съд Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят оспорва Решение С(2010) 2198 окончателен на Комисията от 12 април 2010 г., с което Комисията отхвърля исканията на жалбоподателя за възстановяване на антидъмпингови мита, платени при вноса на интегрирани електронни компактни флуоресцентни лампи с произход от Китайската народна република.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква, че при прилагането на член 11, параграф 8 от Регламент (ЕО) № 384/96 (1) Комисията не взема предвид смисъла и целта на тази разпоредба и не следва принципите на логическото мислене.
   В тази връзка се посочва по-специално, че в конкретния случай никога не е била налице ситуация на дъмпинг, тъй като производствената цена била под платената експортна цена, а същият продукт в последствие се предлагал от определено германско дружество на по-ниска от първоначалната китайска експортна цена.
   В допълнение се изтъква, че Комисията не взема предвид обстоятелството, че разглежданите продукти не са обикновени енергоспестяващи лампи по смисъла на мярката.
   Жалбоподателят посочва също, противно на схващането на Комисията, че класифицирането на продукта от страна на германските митнически органи не следва да се оспорва заради липсата на друг класификационен номер, под който продуктът би могъл да бъде записан.
   В допълнение Комисията е пренебрегнала обстоятелството, че в конкретния случай никога не е съществувал риск от вреда в рамките на Общността, тъй като осветителните тела, продавани от жалбоподателя, се разпространявали в цяла Европа единствено от него и следователно нямало друг производител, който да се нуждае от закрила.
   В заключение се изтъква, че за правото на възстановяване не би могло да бъде релевантно обстоятелството, че конкретният дъмпингов марж не бил отпаднал; от решаващо значение бил по-скоро фактът, че такъв дъмпингов марж никога не е съществувал.

      (1)  Регламент (ЕО) № 384/96 на Съвета от 22 декември 1995 година за защита срещу дъмпингов внос на стоки от страни, които не са членки на Европейската общност (ОВ L 56, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11 том 12 стр. 223).


title: Дело C-100/14 P: Жалба, подадена на 28 февруари 2014 г. от European Medical Association Asbl (EMA) срещу решението, постановено от Общия съд (втори състав) на 11 декември 2013 г. по дело T-116/11, European Medical Association/Европейска комисия

text:
               28.4.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/14

         Жалба, подадена на 28 февруари 2014 г. от European Medical Association Asbl (EMA) срещу решението, постановено от Общия съд (втори състав) на 11 декември 2013 г. по дело T-116/11, European Medical Association/Европейска комисия
   (Дело C-100/14 P)
   2014/C 129/18
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: European Medical Association Asbl (EMA) (представители: A. Franchi, L. Picciano, G. Gangemi, avvocati)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на Общия съд на Европейския съюз по дело T-116/11, постановено на 11 декември 2013 г. и да се върне делото на Общия съд,

               —

               Комисията да бъде осъдена да заплати съдебните разноски, разходите и адвокатските хонорари.

      Основания и основни доводи

   EMA обжалва пред Съда решението от 11 декември 2013 г. по дело T-116/11 в частта, в която Общият съд е отхвърлил жалбата на EMA, подадена на основание на членове 268 ДФЕС, 272 ДФЕС и 340 ДФЕС, целяща възстановяване на разходите за персонал по договорите 507760 Dicoems и 507126 Cocoon.
   В подкрепа на жалбата си EMA посочва:

                  Първо основание. Погрешно тълкуване на договорните клаузи и на правните норми и явна грешка в преценката на доказателствата.
               EMA твърди, че обжалваното съдебно решение е опорочено от погрешно тълкуване на договорните клаузи и на приложимите правни норми, както и явна грешка в преценката на доказателствата, тъй като Общият съд приел, че Комисията правилно е заключила, че фактурираните, но все още неплатени разходи не са били направени, нито осчетоводени от EMA до датата на изготвянето на одиторска заверка съгласно белгийските счетоводни правила.

                  Второ основание. Явна грешка в преценката на доказателствата и липса на мотиви.
               EMA твърди, че различни части на съдебното решение са опорочени от съществени процесуални нарушения поради липса, недостатъчност или противоречивост на мотивите. Освен това Общият съд допуснал много пропуски или явни грешки в преценката на представите доказателства. От решението личало, че Общият съд често не извършил надлежна преценка по същество на представените от EMA доказателства като така на практика пропуснал да се произнесе по исканията, направени в жалбата и в писмената реплика на жалбоподателя. В много от точките Общият съд се доверявал безусловно на резултатите от окончателния одитен доклад на Комисията за договорите Cocoon и Dicoems, въпреки че именно тези резултати били оспорени от EMA в жалбата по същество.

                  Трето основание. Погрешно прилагане на принципа на добросъвестност и на принципа на лоялно сътрудничество при изпълнението на договорите.
               EMA твърди, че Общият съд е допуснал грешка при тълкуването на белгийското право с оглед на прилагането на принципа на добросъвестност и на принципа на лоялно сътрудничество при изпълнението на договорите. При изпълнението на проектите Dicoems и Cocoon Комисията нарушила собствените си задължения за надзор, установени в член 11.3.4 от общите условия на договорите, в който изрично се посочва задължението на Комисията да следи за надлежното изпълнение на проекта от научна, техническа и финансова гледна точка. Общият съд погрешно приел, че Комисията не е нарушила собственото си задължение за надзор, нито някоя от разпоредбите на договорите, и следователно правилно е прекратила незабавно двата договора относно проектите Dicoems и Cocoon, като така отхвърлил искането на жалбоподателя за обезщетение за вреди ex contractu.

                  Четвърто основание. Нарушение на принципите на общностното право.
               EMA твърди, че Общият съд е допуснал много нарушения на общностното право, по-специално Общият съд нарушил принципите на пропорционалност и на недопускане на дискриминация, както и правото на защита на жалбоподателя.


title: Дело T-235/07: Решение на Общия съд от 16 юни 2011 г. — Bavaria/Комисия (Конкуренция — Картели — Нидерландски пазар на бира — Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО — Доказване на нарушението — Достъп до преписката — Глоби — Принцип на равно третиране — Разумен срок)

text:
               30.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 226/23

         Решение на Общия съд от 16 юни 2011 г. — Bavaria/Комисия
   (Дело T-235/07) (1)

   (Конкуренция - Картели - Нидерландски пазар на бира - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Доказване на нарушението - Достъп до преписката - Глоби - Принцип на равно третиране - Разумен срок)
   2011/C 226/45
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподател. Bavaria NV (Lieshout, Нидерландия) (представители: първоначално адв. O. Brouwer, адв. D. Mes, адв. A. Stoffer, впоследствие адв. O. Brouwer, адв. A. Stoffer и адв. P. Schepens, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално A. Bouquet, S. Noë и A. Nijenhuis, впоследствие A. Bouquet и S. Noë, в качеството на представтиели, подпомагани от адв. M. Slotboom, avocat)

      Предмет

   Искане за частична отмяна на Решение C(2007) 1697 на Комисията от 18 април 2007 година относно производство по прилагане на член 81 [ЕО] (дело COMP/B/37.766 — Нидерландски пазар на бира), и при условията на евентуалност — за намаляване на наложената на жалбоподателя глоба.

      Диспозитив

               1.

               Отменя член 1 от Решение C(2007) 1697 на Комисията от 18 април 2007 година относно производство по прилагане на член 81 [ЕО] (дело COMP/B/37.766 — Нидерландски пазар на бира) в частта му, в която Европейската комисия констатира, че Bavaria NV е участвало в нарушение, което се изразява в инцидентно координиране на търговски условия, различни от цените, предложени на отделните потребители в сектора „хорека“ в Нидерландия.

               2.

               Определя размера на наложената на Bavaria с член 3, буква в) от Решение C(2007) 1697 глоба на 20 712 375 EUR.

               3.

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               4.

               Bavaria понася две трети от направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски на Европейската Комисия.

               5.

               Комисията понася една трета от направените от нея съдебни разноски, както и съдебните разноски на Bavaria.

      (1)  ОВ C 211 от 8.9.2007 г.


title: Дело T-357/14: Определение на Общия съд от 3 февруари 2016 г. — Experience Hendrix/СХВП — JH Licence (Jimi Hendrix)

text:
               29.3.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 111/42

         Определение на Общия съд от 3 февруари 2016 г. — Experience Hendrix/СХВП — JH Licence (Jimi Hendrix)
   (Дело T-357/14) (1)

   (2016/C 111/51)
   Език на производството: немски
   Председателят на трети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 253, 4.8.2014 г.


title: Дело T-397/15: Жалба, подадена на 17 юли 2015 г. — PAL-Bullermann v OHMI — Symaga (PAL)

text:
               14.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 302/68

         Жалба, подадена на 17 юли 2015 г. — PAL-Bullermann v OHMI — Symaga (PAL)
   (Дело T-397/15)
   (2015/C 302/85)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: PAL-Bullermann GmbH (Фризойте-Маркхаузен, Германия) (представител: J. Eberhardt, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Symaga, SA (Вйлярата де Сан Хуна, Испания)

      Данни за производството пред СХВП

      Притежател на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорна марка: Фигуративна марка на Общността „PAL“— Заявка за регистрация на марка на Общността № 690 750

      Производство пред СХВП: производство по обявяване на недействителност

      Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на СХВП от 7 май 2015 г. по преписка R 1626/2014-1

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да измени обжалваното решение, така че да се уважи изяло искането за обявяване на недействителност,

               —

               да осъди СХВП и другата страна да заплатят съдебните разноски.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на член 15, параграф 1, буква а) от Регламент № 207/2009,

               —

               Нарушение на правило 22, параграфи 3 и 4 от Регламент № 2868/95.


title: Дело T-253/07: Иск, предявен на 17 юли 2007 г. — Desarrollo y Aplicaciones Fitotécnicas/Съвет и Комисия

text:
               8.9.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/49

         Иск, предявен на 17 юли 2007 г. — Desarrollo y Aplicaciones Fitotécnicas/Съвет и Комисия
   (Дело T-253/07)
   (2007/C 211/91)
   Език на производството: испански
   Страни

      Ищец: Desarrollo y Aplicaciones Fitotécnicas (Cordoba, Испания) (представител: Sr L. Ortiz Blanco, abogado)

      Ответници: Съвет на Европейския съюз и Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               да се уважи настоящия иск за обезщетение на вредите, предявен в съответствие с член 288 ЕО и да се обяви правото на ищеца да получи солидарно от Съвета и Комисията парично обезщетение в общ размер от един милион сто и шестнадесет хиляди шестстотин шестдесет и седем еуро (1 116,667 EUR) и

               —

               да се осъдят ответните институции да заплатят разноските.

         Правни основания и основни доводи
   Правните основания и основни доводи са същите като вече посочените по дело T-217/07, Las Palmeras/Съвет и Комисия.


title: Дело F-139/06: Иск, предявен на 11 декември 2006 г. — Kurrer/Комисия

text:
               27.1.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 20/38

         Иск, предявен на 11 декември 2006 г. — Kurrer/Комисия
   (Дело F-139/06)
   (2007/C 20/59)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Christian Kurrer (Watermael-Boitsfort, Белгия) [представители: S.Orlandi, A.Coolen, J.-N.Louis и E.Marchal, адвокати]

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени решението на Комисията за назначаване на ищеца като длъжностно лице-стажант, считано от 1 април 2006 г., доколкото това решение определя неговите степени и стъпка като A*6/2 и не запазва точките, съставляващи неговия натрупан актив в качеството му на временен служител в дирекция „Изследвания“;

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   На 16 януари 2004 г. ищецът постъпил на служба в Комисията в качеството на временен служител в дирекция „Изследвания“ със степен A7. Тъй като успешно издържал общия конкурс COM/A/3/02, публикуван на 25 юли 2002 г. и целящ съставяне на списък с резерви за бъдещи назначения на администратори на постоянна длъжност A7/A6, той бил назначен като длъжностно лице-стажант със степен A*6.
   Предвид задължението, поето от Комисията да разпростре последиците от евентуално решение за отмяна по висящите дела, отнасящи се до член 12 от приложение XIII към Правилника, ищецът се ограничава с твърдението за нарушение на принципа за равно третиране и забрана на дискриминацията по отношение на бившите му колеги, също временни служители в дирекция „Изследвания“, които успешно са издържали вътрешни конкурси и които към момента, в който са станали титуляри, са запазили своето класиране и натрупан актив.
   Освен това ищецът изтъква, субсидиарно, че член 5, параграф 4 от приложение XIII към Правилника е незаконосъобразен, доколкото нарушава посочения по-горе принцип, както и принципа за пропорционалност.


title: Дело C-307/12: Определение на председателя на Съда от 11 декември 2012 г. — Европейска комисия/Република България

text:
               2.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/15

         Определение на председателя на Съда от 11 декември 2012 г. — Европейска комисия/Република България
   (Дело C-307/12) (1)

   2013/C 63/29
   Език на производството: български
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 295, 29.09.2012 г.


title: Дело T-621/16: Жалба, подадена на 29 август 2016 г. — České dráhy/Комисия

text:
               24.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 392/46

         Жалба, подадена на 29 август 2016 г. — České dráhy/Комисия
   (Дело T-621/16)
   (2016/C 392/60)
   Език на производството: чешки

      Страни

      Жалбоподател: České dráhy a.s. (Прага, Чешка република) (представители: K. Muzikář и J. Kindl, lawyers)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение C(2016) 3993 окончателен от 22 юни 2016 г. по преписка AT.40401 — Twins, разпореждащо извършването на проверка съгласно член 20, параграф 4 oт Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора, и

               —

               да осъди Комисията да заплати изцяло разноските в настоящото производство.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания.

               1.

               Първото основание е изведено от твърдението, че обжалваното решение е било прието въз основа на документи, получени в хода на предишна проверка в бизнес помещенията на České dráhy, извършена на основание на незаконосъобразно решение. Европейската комисия не можела да използва получените по този начин документи, дори и за приемането на обжалваното решение с настоящата жалба.

               2.

               Второто основание е изведено от твърдението, че документите, въз основа на които е било прието обжалваното решение са били получени от Европейската комисия в хода на предишна проверка, извън предмета на проверката и поради това — незаконно.

               3.

               Третото основание е изведено от твърдението, че обжалваното решение и свързаната с него проверка от Европейската комисия представляват несъразмерна намеса в личната сфера на жалбоподателя. Обжалваното решение е било прието от Европейската комисия без допустими по закон документи, Комисията е определила предмета на проверката недопустимо широко и е действала извън рамките на правомощията си за разследване.

               4.

               Четвъртото основание е изведено от твърдението, че обжалваното решение не разграничава адекватно предмета и целта на проверката, включително и поради това, че определя недопустимо широко периода, за който се отнася проверката и не посочва съответни мотиви.

               5.

               Петото основание е изведено от твърдението, че в резултат на обжалваното решение и свързаната с него проверка е налице недопустима намеса в основните права и свободи на жалбоподателя, гарантирани от член 7 oт Хартата на основните права на Европейския съюз (или член 8 oт Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи) и член 48 oт Хартата на основните права на Европейския съюз (или член 6 oт Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи).


title: Дело C-573/12: Решение на Съда (разширен състав) от 1 юли 2014 г. (преюдициално запитване от Förvaltningsrätten i Linköping — Швеция) — Ålands Vindkraft AB/Energimyndigheten (Преюдициално запитване — Национална схема за подпомагане, която предвижда предоставяне на търгуеми зелени сертификати за инсталациите, произвеждащи електроенергия от възобновяеми енергийни източници — Задължение на доставчиците на електроенергия и на определени потребители да връщат всяка година на компетентния орган определена квота от зелени сертификати — Отказ за предоставяне на зелени сертификати за производствени инсталации, намиращи се извън съответната държава членка — Директива 2009/28/ЕО — Член 2, втора алинея, буква к) и член 3, параграф 3 — Свободно движение на стоки — Член 34 ДФЕС)

text:
               1.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 292/4

         Решение на Съда (разширен състав) от 1 юли 2014 г. (преюдициално запитване от Förvaltningsrätten i Linköping — Швеция) — Ålands Vindkraft AB/Energimyndigheten
   (Дело C-573/12) (1)

   ((Преюдициално запитване - Национална схема за подпомагане, която предвижда предоставяне на търгуеми зелени сертификати за инсталациите, произвеждащи електроенергия от възобновяеми енергийни източници - Задължение на доставчиците на електроенергия и на определени потребители да връщат всяка година на компетентния орган определена квота от зелени сертификати - Отказ за предоставяне на зелени сертификати за производствени инсталации, намиращи се извън съответната държава членка - Директива 2009/28/ЕО - Член 2, втора алинея, буква к) и член 3, параграф 3 - Свободно движение на стоки - Член 34 ДФЕС))
   2014/C 292/04
   Език на производството: шведски

      Запитваща юрисдикция

   Förvaltningsrätten i Linköping

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Ålands Vindkraft AB

      Ответник: Energimyndigheten

      Диспозитив

               1)

               Разпоредбите на член 2, втора алинея, буква к) и на член 3, параграф 3 от Директива 2009/28/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 година за насърчаване използването на енергия от възобновяеми източници и за изменение и впоследствие за отмяна на Директиви 2001/77/ЕО и 2003/30/ЕО, трябва да се тълкуват в смисъл, че позволяват на държава членка да въведе схема за подпомагане като разглежданата в главното производство, която предвижда предоставянето на търгуеми сертификати на производителите на електроенергия от възобновяеми източници по отношение само на електроенергията, произведена от тези източници на територията на тази държава, и която задължава доставчиците и определени потребители на електроенергия да връщат всяка година на компетентния орган определено количество от тези сертификати, съответстващо на дял от всичките им доставки или потребление на електроенергия

               2)

               Член 34 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална правна уредба като разглежданата в главното производство, която предвижда предоставянето на търгуеми сертификати на производителите на електроенергия от възобновяеми източници по отношение само на електроенергията, произведена от тези източници на територията на съответната държава членка, и която задължава доставчиците и определени потребители на електроенергия всяка година да връщат на компетентния орган определено количество от тези сертификати, съответстващо на дял от всичките им доставки или потребление на електроенергия, или в противен случай да плащат специфична такса.

               3)

               Националната юрисдикция следва да провери — като вземе предвид всички относими данни, сред които може да се включи по-специално нормативният контекст на правото на Съюза, в който се вписва разглежданата в главното производство правна уредба — дали посочената правна уредба, преценявана с оглед на нейното териториално приложно поле, отговаря на изискванията, произтичащи от принципа на правна сигурност.

      (1)  ОВ C 38, 9.2.2013 г.


title: Дело F-20/13: Определение на Съда на публичната служба от 13 февруари 2014 г. — Moës/Комисия

text:
               29.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 93/29

         Определение на Съда на публичната служба от 13 февруари 2014 г. — Moës/Комисия
   (Дело F-20/13) (1)

   2014/C 93/50
   Език на производството: френски
   Председателят на трети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ) ОВ C 114, 20.4.2013 г., стр. 48.


title: Дело C-451/06: Решение на Съда (трети състав) от 6 декември 2007 г. (преюдициално запитване от Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Wien — Австрия) — Gabriele Walderdorff/Finanzamt Waldviertel (Шеста директива ДДС — Член 13, Б, буква б) — Освобождаване — Операции, свързани с отдаване под наем и аренда на недвижимо имущество — Отдаване под наем на право на риболов)

text:
               26.1.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/11

         Решение на Съда (трети състав) от 6 декември 2007 г. (преюдициално запитване от Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Wien — Австрия) — Gabriele Walderdorff/Finanzamt Waldviertel
   (Дело C-451/06) (1)

   (Шеста директива ДДС - Член 13, Б, буква б) - Освобождаване - Операции, свързани с отдаване под наем и аренда на недвижимо имущество - Отдаване под наем на право на риболов)
   (2008/C 22/21)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Wien
   Страни в главното производство

      Ищец: Gabriele Walderdorff

      Ответник: Finanzamt Waldviertel
   Предмет
   Преюдициално запитване — Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Wien — Тълкуване на член 13, Б, буква б) от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година за хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1) — Освобождаване от ДДС — Понятие за доставка на услуги, които се отнасят до недвижим имот — Възмездно отдаване под наем и прехвърляне на правата на риболов
   Диспозитив
   Член 13, Б, буква б) от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година за хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, трябва да се тълкува в смисъл, че възмездното предоставяне на правото да се извършва риболов по силата на договор за наем, сключен за срок от десет години от собственика на водоема, за който е било предоставено това право, както и от титуляра на правото на риболов във водоем — публична собственост, не представлява аренда, нито отдаване под наем на недвижимо имущество, доколкото не дава право да се държи въпросния недвижим имот и да се отстранява всяко друго лице от упражняването на такова право.

      (1)  ОВ C 326 от 30.12.2006 г.


title: Дело T-370/07: Жалба, подадена на 26 септември 2007 г. — Patrick Holding/СХВП — Cassera (Patrick Exclusive)

text:
               24.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 283/36

         Жалба, подадена на 26 септември 2007 г. — Patrick Holding/СХВП — Cassera (Patrick Exclusive)
   (Дело T-370/07)
   (2007/C 283/65)
   Език, на който е изготвена жалбата: английски
   Страни

      Жалбоподател: Patrick Holding ApS (Fredensborg, Дания) (представител: J. Løje, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Cassera SpA. (Милано, Италия)
   Искания на жалбоподателя

               —

               жалбоподателят иска да се отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 26 юли 2007 г. по дело R1447/2005-2;

               —

               да се осъди ответникът да регистрира спорната марка;

               —

               да се осъди ответникът да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Patrick Holding ApS

      Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка на Общността „PATRICK EXCLUSIVE“ за стоки от клас 25 — заявление № 2 946 424

      Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: Cassera SpA

      Марка или знак, на който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Словна марка на Общността „G. Patrick“ за стоки от клас 25 и национална и международна словна марка „G. Patrick“ за стоки от класове 24 и 25

      Решение на отдела по споровете: Уважава изцяло възражението

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 40/94 на Съвета.


title: Дело C-618/10: Преюдициално запитване, отправено от Audiencia Provincial de Barcelona (Испания) на 29 декември 2010 г. — Banco Español de Crédito, S.A./Joaquín Calderón Camino

text:
               26.3.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 95/2

         Преюдициално запитване, отправено от Audiencia Provincial de Barcelona (Испания) на 29 декември 2010 г. — Banco Español de Crédito, S.A./Joaquín Calderón Camino
   (Дело C-618/10)
   2011/C 95/03
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Audiencia Provincial de Barcelona

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Banco Español de Crédito, S.A.

      Ответник: Joaquín Calderón Camino

      Преюдициални въпроси

               1.

               Противоречи ли на общностното право и по-специално на правото на потребителите и ползвателите национален съдебен орган да не се произнесе служебно ab limine litis и на който е да е етап от производството относно нищожността и необходимостта от заместване с друга на клауза за мораторни лихви (в размер на 29 % в настоящия случай) в договор за потребителски кредит? Може ли съдът, без да нарушава правата на потребителя съгласно общностната правна уредба, да предпочете да отложи възможния анализ на такава клауза до отправянето на искане от длъжника (чрез съответното процесуално възражение)?

               2.

               За целта какво трябва да е съобразеното тълкуване на член 83 от Кралски законодателен декрет № 1/2007 (предишен член 8 от Общ закон № 26/1984 от 19 юли за защита на потребителите и ползвателите) в светлината на член 6, параграф 1 от Директива 93/13/ЕИО (1) и член 2 от Директива 2009/22/ЕИО (2)? За целта какъв е обхватът на предвиденото в член 6, параграф 1 от Директива 93/13/ЕИО, че неравноправните клауза „не са обвързващи за потребителя“?

               3.

               Възможно ли е да се изключи служебният контрол ab limine litis, когато молителят ясно посочва в молбата вида на мораторната лихва, размера на дълга, включващ главница и лихви, наказателните неустойки по договора и разноските, вида на лихвата и периода, за който се претендират посочените лихви (или се позовава на служебно прибавяне към главницата на законна лихва съгласно правото на държавата членка по произход), основанието на молбата, включително обстоятелства като основанието на дълга и претендираните лихви, и се уточнява дали става въпрос за законна, договорна, капитализирана лихва или лихва по заем, дали е изчислена от молителя и процентът, който се прибавя към основния лихвен процент на Централната банка, както е по общностния Регламент за създаване на процедура за европейска заповед за плащане? (3)

               4.

               Задължават ли при липса на транспониране член 5, параграф 1, първа алинея, букви л) и м) и член 6 от Директива 2008/48/ЕО (4) — като говорят за „механизмите за регулирането му“ — и член 10, параграф 2, първа алинея от Директива 2008/48/ЕО — като се позовават на „механизмите за регулирането му“ — финансовата институция специално да посочи и открои ясно и отделно (а не в корпуса на текста без каквото и да е обособяване) като „преддоговорна информация“ вида на лихвата за забава в случай на неплащане, и елементите, които се взимат предвид при определянето ѝ (финансови разходи, разходи за събиране …), както и да включи предупреждение за последиците във връзка с елементите, отнасящи се до разходите?

               5.

               Включва ли член 6, параграф 2 от Директива 2008/48/ЕИО задължение да се съобщи, че кредитът или заемът е станал предсрочно изискуем, което води до начисляване на мораторна лихва? Приложим ли е принципът на забрана на неоснователното обогатяване по член 7 от Директива 2008/48/ЕИО, когато кредитната институция иска да получи не само възстановяване на стоката (капитала на заема), а и прилагане на особено високи лихви за забава?

               6.

               Може ли съдът, при липса на транспониране и в светлината на член 11, параграф 2 от Директива 2005/29/ЕО (5), служебно да разгледа като нелоялна практиката за включване в текста на договора на клауза за мораторни лихви?

      (1)  Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори (OB L 95, стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273)

      (2)  Директива 2009/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 година относно исковете за преустановяване на нарушения с цел защита на интересите на потребителите (ОВ L 110, стр. 30)

      (3)  Регламент (ЕО) № 1896/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 година за създаване на процедура за европейска заповед за плащане (OB L 399, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 9, стр. 108)

      (4)  Директива 2008/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2008 година относно договорите за потребителски кредити и за отмяна на Директива 87/102/ЕИО на Съвета (ОВ L 133, стр. 66, поправки в OB L 207, 11.8.2009 г., стр. 14 и OB L 199, 31.7.2010 г., стр. 40)

      (5)  Директива 2005/29/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 11 май 2005 година относно нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители на вътрешния пазар и изменение на Директива 84/450/ЕИО на Съвета, Директиви 97/7/ЕО, 98/27/ЕО и 2002/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, и Регламент (ЕО) № 2006/2004 на Европейския парламент и на Съвета (OB L 149, стр. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 14, стр. 260)


title: Дело F-105/12: Жалба, подадена на 27 септември 2012 г. — ZZ/Европол

text:
               26.1.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 26/70

         Жалба, подадена на 27 септември 2012 г. — ZZ/Европол
   (Дело F-105/12)
   2013/C 26/143
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представители: адв. W. J. Dammingh и адв. N. D. Dane)

      Ответник: Европейска полицейска служба (Европол)

      Предмет на производството

   Отмяна на решението на Европол, прието в изпълнение на Решение на Съда на публичната служба от 29 юни 2010 г. по дело Knöll/Европол, F-44/09, с което Европол отпуска на жалбоподателя фиксирана сума за обезщетяване на вредата, причинена му от решението, отменено с посоченото съдебно решение.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението от 28 ноември 2011 г., с което ответникът предоставя на жалбоподателя сумата от 20 000 EUR като обезщетение за претърпените вреди и пълно изпълнение на предходно решение на Съда на публичната служба, както и да се отмени решението от 29 юни 2012 г., с което е отхвърлена административната жалба на жалбоподателя срещу решението от 28 ноември 2011 г.,

               —

               да се осъди Европол да заплати съдебните разноски, включително възнаграждението на представителя.


title: Дело T-167/07: Решение на Общия съд от 13 април 2011 г. — Far Eastern New Century/Съвет (Дъмпинг — Внос на полиетиленов терефталат с произход от Тайван — Определяне на дъмпинговия марж — Асиметричен метод на изчисляване — Определяне на цени за износ, различаващи се според купувачите и периодите — Дъмпингов марж, реалният размер на който не може да бъде изразен със симетричните методи за изчисление — Задължение за мотивиране)

text:
               28.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 160/15

         Решение на Общия съд от 13 април 2011 г. — Far Eastern New Century/Съвет
   (Дело T-167/07) (1)

   (Дъмпинг - Внос на полиетиленов терефталат с произход от Тайван - Определяне на дъмпинговия марж - Асиметричен метод на изчисляване - Определяне на цени за износ, различаващи се според купувачите и периодите - Дъмпингов марж, реалният размер на който не може да бъде изразен със симетричните методи за изчисление - Задължение за мотивиране)
   2011/C 160/17
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Far Eastern New Century Corp., по-рано Far Eastern Textile Ltd (Taipei, Taiwan) (представител: P. De Baere, avocat)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: J.-P. Hix и B. Driessen, подпомагани от адв. G. Berrisch)

      Встъпила страна, подпомагаща ответника: Европейска комисия (представители: първоначално, H. van Vliet и K. Talabér-Ritz, впоследствие, H. van Vliet и M. França)

      Предмет

   Искане за отмяна на Регламент (ЕО) № 192/2007 на Съвета от 22 февруари 2007 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на полиетиленов терефталат с произход от Индия, Индонезия, Малайзия, Република Корея, Тайланд и Тайван, изготвено след провеждането на преразглеждане с оглед изтичане срока на действие на съществуващите мерки и частично междинно преразглеждане съгласно член 11, параграф 2 и член 11, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 384/96 (ОВ L 59, стр. 1).

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Far Eastern New Century Corp да понесе направените от него съдебни разноски. както и да заплати съдебните разноски, направени от Съвета на Европейския съюз.

               3.

               Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 170, 21.7.2007 г.


title: Дело C-145/12 Р: Определение на Съда от 15 ноември 2012 г. — Neubrandenburger Wohnungsgesellschaft mbH/Европейска комисия, Bavaria Immobilien Beteiligungsgesellschaft mbH & Co. Objekte Neubrandenburg KG, Bavaria Immobilien Trading GmbH & Co. Immobilien Leasing Objekt Neubrandenburg KG (Обжалване — Държавни помощи — Правен интерес — Започване на официална процедура по разследване — Липса на основание за произнасяне)

text:
               13.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 108/9

         Определение на Съда от 15 ноември 2012 г. — Neubrandenburger Wohnungsgesellschaft mbH/Европейска комисия, Bavaria Immobilien Beteiligungsgesellschaft mbH & Co. Objekte Neubrandenburg KG, Bavaria Immobilien Trading GmbH & Co. Immobilien Leasing Objekt Neubrandenburg KG
   (Дело C-145/12 Р) (1)

   (Обжалване - Държавни помощи - Правен интерес - Започване на официална процедура по разследване - Липса на основание за произнасяне)
   2013/C 108/18
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Neubrandenburger Wohnungsgesellschaft mbH (представители: M. Núñez Müller и J. Dammann de Chapto, Rechtsanwälte)

      Други страни в производството: Европейска комисия (представители: B. Martenczuk и T. Maxian Rusche), Bavaria Immobilien Beteiligungsgesellschaft mbH & Co. Objekte Neubrandenburg KG, Bavaria Immobilien Trading GmbH & Co. Immobilien Leasing Objekt Neubrandenburg KG (представител: C. von Donat, Rechtsanwalt)

      Предмет

   Жалба срещу Определение на Общия съд (пети състав) от 9 януари 2012 г. по дело Neubrandenburger Wohnungsgesellschaft/Комисия (T-407/09), с което този съд е отхвърлил като недопустими, от една страна, искането на жалбоподателя за отмяна на решението на Комисията, за което се твърди, че се съдържа в писмото от 29 юли 2009 г., в което се посочва, че някои от сключените от жалбоподателя договори за продажба на жилища в рамките на приватизацията на обществени жилища в Нойбранденбург не попадат в обхвата на член 87, параграф 1 ЕО, и, от друга страна, искането на жалбоподателя за установяване на неправомерно бездействие на Комисията по смисъла на член 232 ЕО, доколкото тя не е взела становище по посочените договори въз основа на член 4 от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член [88 ЕО] (ОВ L 83, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41) — Нарушение на член 263, четвърта алинея ДФЕС и на член 265 ДФЕС, както и на правото на ефективни правни средства на защита — Недостатъчна мотивираност на определението на Общия съд

      Диспозитив

               1.

               Липсва основание за произнасяне по жалбата.

               2.

               Neubrandenburger Wohnungsgesellschaft mbH, Европейската комисия, Bavaria Immobilien Beteiligungsgesellschaft mbH & Co. Objekte Neubrandenburg KG и Bavaria Immobilien Trading GmbH & Co. Immobilien Leasing Objekt Neubrandenburg KG понасят съдебните разноски, направени от тях в настоящото производство по обжалване.

      (1)  ОВ C 138, 12.5.2012 г.


title: Дело C-613/10: Определение на Съда (седми състав) от 15 април 2011 г. (преюдициално запитване от Commissione tributaria provinciale di Parma — Италия) — Danilo Debiasi/Agenzia delle Entrate, Ufficio di Parma (Преюдициално запитване — Явна недопустимост)

text:
               6.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 232/11

         Определение на Съда (седми състав) от 15 април 2011 г. (преюдициално запитване от Commissione tributaria provinciale di Parma — Италия) — Danilo Debiasi/Agenzia delle Entrate, Ufficio di Parma
   (Дело C-613/10) (1)

   (Преюдициално запитване - Явна недопустимост)
   2011/C 232/19
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Commissione tributaria provinciale di Parma

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Danilo Debiasi

      Ответник: Agenzia delle Entrate Ufficio di Parma

      Предмет

   Преюдициално запитване — Commissione tributaria provinciale di Parma — Тълкуване на член 13, буква А от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година за хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1) — Приспадане на платения по получени доставки данък — Публични или частни здравни заведения, които осъществяват освободена от данък дейност — Национална правна уредба, която не допуска намаляване на данъка, дължим за покупката на използвани за освободените дейности стоки или услуги

      Диспозитив

   Отправеното с Решение от 7 юли 2010 г. от Commissione tributaria provinciale di Parma (Италия) преюдициално запитване е явно недопустимо.

      (1)  ОВ C 80, 12.3.2011 г.


title: Дело F-74/09: Жалба, подадена на 10 септември 2009 г. — Gowitzke/Европол

text:
               7.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 267/85

         Жалба, подадена на 10 септември 2009 г. — Gowitzke/Европол
   (Дело F-74/09)
   2009/C 267/154
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподател: Werner Siegfried Gowitzke (Хага, Нидерландия) (представител: D.C. Coppens, avocat)

      Ответник: Европол

      Предмет на производството

   Искане за отмяна на Решение на Европол от 5 юни 2009 г., с което се отхвърля искането на жалбоподателя за изменение на класирането му в степен 5, стъпка 1.

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението на Европол, с което се отхвърля искането на жалбоподателя за изменение на класирането му в степен 5, стъпка 1,

               —

               да се осъди ответника да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-106/14: Жалба, подадена на 14 февруари 2014 г.  — Universal Utility International/СХВП (Greenworld)

text:
               12.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 142/37

         Жалба, подадена на 14 февруари 2014 г. — Universal Utility International/СХВП (Greenworld)
   (Дело T-106/14)
   2014/C 142/48
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Universal Utility International GmbH & Co.KG (Карст, Германия) (представител: J. Mietzel, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 13 декември 2013 г., постановено по преписка R 1658/2013-4,

               —

               при условията на евентуалност да отмени обжалваното решение в частта, в която се потвърждава отхвърлянето на заявката за заявените услуги от класове 35 и 39,

               —

               при условията на евентуалност спрямо предходното искане да отмени обжалваното решение в частта, в която се потвърждава отхвърлянето на заявката за заявените услуги от клас 35,

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски, както и разноските по производството пред апелативния състав.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „Greenworld“ за стоки и услуги от класове 4, 35 и 39 — заявка за регистрация на марка на Общността № 11 616 588

      Решение на проверителя: отхвърля заявката.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания:

               —

               нарушение на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 40/94,

               —

               нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 40/94.


title: Дело T-405/07: Иск, предявен на 14 ноември 2007 г. — Caisse Fédérale du Crédit Mutuel Centre Est Europe/СХВП (P@YWEB CARD)

text:
               12.1.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 8/21

         Иск, предявен на 14 ноември 2007 г. — Caisse Fédérale du Crédit Mutuel Centre Est Europe/СХВП (P@YWEB CARD)
   (Дело T-405/07)
   (2008/C 8/37)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Caisse Fédérale du Crédit Mutuel Centre Est Europe (Страсбург, Франция) (представители: P. Greffe и J. Schouman, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решението на първи апелативен състав на СХВП от 10 юли 2007 г., съобщено на 14 септември 2007 г., дело R 119/2007-1 в частта му, с която се отказва регистрация на заявката за марка на Общността P@YWEB CARD, заявка № 3 861 044, за всички стоки и услуги, за които се иска класиране в класове 9, 36 и 38;

               —

               да се регистрира заявката за марка на Общността P@YWEB CARD № 3 861 044 за всички стоки и услуги, за които се иска регистрация.

         Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: Словна марка „P@YWEB CARD“ за стоки и услуги, класирани в класове 9, 36 и 38 (заявка № 3 861 044)

      Решение на проверителя: Отказ за регистрация

      Решение на апелативния състав: Отхвърляне на жалбата

      Изложени правни основания: Нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент № 40/94 на Съвета (1) поради това, че според жалбоподателката и противно на съображенията в обжалваното решение, изразът „P@YWEB CARD“ не бил описателен, а напротив, отличителен по отношение на стоките и услугите, за които се иска регистрация.

      (1)  Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ L 11, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).


title: Дело C-9/07: Решение на Съда (седми състав) от 27 септември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Френска република (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Директива 2002/74/ЕО — Закрила на работниците и служителите в случай на неплатежоспособност на техния работодател — Липса на транспониране в предвидения срок)

text:
               8.12.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 297/18

         Решение на Съда (седми състав) от 27 септември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Френска република
   (Дело C-9/07) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 2002/74/ЕО - Закрила на работниците и служителите в случай на неплатежоспособност на техния работодател - Липса на транспониране в предвидения срок)
   (2007/C 297/28)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности [представители: J. Enegren и G. Rozet]

      Ответник: Френска република [представители: G. de Bergues и O. Christmann]
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Неприемане в предвидения срок на разпоредбите, необходими за съобразяване с Директива 2002/74/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 септември 2002 година за изменение на Директива 80/987/ЕИО на Съвета за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно закрилата на работниците и служителите в случай на неплатежоспособност на техния работодател (ОВ L 270, стр. 10)
   Диспозитив

               1)

               Като не е приела законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за да се съобрази с Директива 2002/74/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 септември 2002 година за изменение на Директива 80/987/ЕИО на Съвета за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно закрилата на работниците и служителите в случай на неплатежоспособност на техния работодател, Френската република не е изпълнила задълженията си по тази директива.

               2)

               Осъжда Френската република да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 69, 24.3.2007 г.


title: Дело C-337/07: Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgericht Stuttgart (Германия) на 20 юли 2007 г. — Ibrahim Altun/Stadt Böblingen

text:
               10.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/18

         Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgericht Stuttgart (Германия) на 20 юли 2007 г. — Ibrahim Altun/Stadt Böblingen
   (Дело C-337/07)
   (2007/C 269/35)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Verwaltungsgericht Stuttgart
   Страни в главното производство

      Ищец: Ibrahim Altun

      Ответник: Stadt Böblingen
   Преюдициални въпроси

               1)

               С оглед на придобиването на правата по член 7, първо изречение от Решение № 1/80 на Съвета за асоцииране ЕИО/Турция, необходимо ли е по отношение на „кандидата за събиране на семейството“, при когото член на семейството пребивава правомерно в продължение на три години, предпоставките по член 7, първо изречение от Решение № 1/80 на Съвета за асоцииране да са изпълнени през целия посочен период?

               2)

               С оглед на придобиването от член на семейството на правата по член 7, първо изречение от Решение № 1/80 на Съвета за асоцииране, достатъчно ли е през това време „кандидатът за събиране на семейството“ да е извършвал трудова дейност при различни работодатели в продължение на две години и шест месеца и след това да е бил безработен не по своя вина в продължение на шест месеца и това положение да продължава и впоследствие дълго време?

               3)

               Може ли да се позове на член 7, първо изречение от Решение № 1/80 на Съвета за асоцииране и лице, което е получило разрешение за пребиваване в качеството си на член на семейство на турски гражданин, чието право на пребиваване и съответно правото му на достъп до легалния пазар на труда в дадена държава-членка се основава само на предоставянето на политическо убежище поради преследване в Турция на основание политически убеждения?

               4)

               В случай, че отговорът на третия въпрос е положителен: може ли член на семейството да се позовава на член 7, първо изречение от Решение № 1/80 на Съвета за асоцииране, когато предоставянето на политическо убежище и като последица от това и правото на пребиваване, както и правото на достъп до легалния пазар на труда на „кандидата за събиране на семейството“ (в настоящия случай на бащата) се основава на неверни данни?

               5)

               В случай, че отговорът на четвъртия въпрос е отрицателен: необходимо ли е в този случай, преди да бъдат отказани правата по член 7, първо изречение от Решение № 1/80 на Съвета за асоцииране, да бъдат отнети правата на „кандидата за събиране на семейството“ (в настоящия случай на бащата) или той да бъде лишен от тях?


title: Дело F-11/11: Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 8 февруари 2012 г. — Bouillez и др./Съвет (Публична служба — Длъжностни лица — Повишаване — Процедура по повишаване за 2010 г. — Отказ за повишаване — Съпоставяне на заслугите на длъжностните лица от функционална група AST съгласно тяхното кариерно развитие — Задължение на институция да остави без прилагане опорочена от незаконосъобразност разпоредба за изпълнение на Правилника)

text:
               28.4.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 126/26

         Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 8 февруари 2012 г. — Bouillez и др./Съвет
   (Дело F-11/11) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Повишаване - Процедура по повишаване за 2010 г. - Отказ за повишаване - Съпоставяне на заслугите на длъжностните лица от функционална група AST съгласно тяхното кариерно развитие - Задължение на институция да остави без прилагане опорочена от незаконосъобразност разпоредба за изпълнение на Правилника)
   2012/C 126/48
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: Vincent Bouillez и др. (Overijse, Белгия) (представители: адв. S. Orlandi, адв. A. Coolen, адв. J.-N. Louis адв. É. Marchal)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bauer и J. Herrmann)

      Предмет

   Искане за отмяна на решение на ОН да не повиши жалбоподателите в по-горна степен в процедурата по повишаване за 2010 г.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Съветът на Европейския съюз понася направените от него съдебни разноски и съдебните разноски на жалбоподателите.

      (1)  ОВ C 139, 7.5.2011 г., стр. 30.


title: Дело C-48/12: Иск, предявен на 31 януари 2012 г. — Европейска комисия/Република Полша

text:
               17.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 80/13

         Иск, предявен на 31 януари 2012 г. — Европейска комисия/Република Полша
   (Дело C-48/12)
   2012/C 80/19
   Език на производството: полски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: P. Hetsch, S. Petrova и K. Herrmann,)

      Ответник: Република Полша

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е приела всички законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими, за да се съобрази с Директива 2008/50/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 май 2008 година относно качеството на атмосферния въздух и за по-чист въздух за Европа (1), или във всеки случай като не е уведомила Комисията за тези мерки, Република Полша не е изпълнила задълженията си по член 33, параграф 1 от тази директива,

               —

               поради неизпълнение на задължението си да съобщи предприетите мерки за транспониране на Директива 2008/50/ЕО, на основание на член 260, параграф 3 ДФЕС да се осъди Република Полша да заплаща периодична имуществена санкция в размер на 71 521,38 EUR на ден от деня на постановяване на съдебното решение по настоящото дело;

               —

               да се осъди Република Полша да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Комисията иска да се установи, че Република Полша не е изпълнила предвиденото в член 33, параграф 1 от Директива 2008/50/ЕО задължение.
   Според Комисията Директива 2008/50/ЕО представлява важен акт на правото на Съюза, регулиращ емисиите на замърсителите на въздуха и следователно има за цел опазването на околната среда и човешкото здраве. С тази директива се установяват по-специално стандартите при оценката и измерването на концентрацията на прахови частици в атмосферния въздух и се поставят цели за намаляването на концентрацията на прахови частици от замърсители на атмосферния въздух, които са най вредни за човешкото здраве. Директивата задължава държавите членки да ограничат през 2015 г. концентрацията на експозицията на фините прахови частици ПЧ 2,5 до 20 μg/m3. Освен това Директивата определя целева стойност за експозицията на концентрацията на фините прахови частици ПЧ 2,5 от 25 μg/m3, която е трябвало да бъде постигната до 1 януари 2010 г. В допълнение Директивата задължава държавите членки да постигнат пределна допустимата стойност на концентрацията на фините прахови частици ПЧ2,5 от 25 μg/m3 до 2015 г. (първи етап), като през втория етап (до 2020 г.) пределна допустимата стойност на концентрацията на фините прахови частици ПЧ2,5 следва да е 20 μg/m3. Освен това Директива 2008/50/ЕО задължава държавите членки да информират обществеността за качеството на атмосферния въздух и за други приети въз основа на Директивата мерки (член 26 и сл. от Директивата).
   Съгласно член 33, параграф 1 от Директива 2008/50/ЕО до 11 юни 2010 г. Република Полша е била задължена да приеме и да въведе в сила необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобрази с разпоредбите на Директивата.
   Според Комисията Република Полша нито е включила в полското законодателство необходимите разпоредби, нито ги е въвела в сила. Изготвянето от Министерството на околната среда на основите на законопроект за изменението на Закона за опазването на околната среда и на някои други закони не представлява изпълнение на предвиденото в член 33, параграф 1 от Директива 2008/50/ЕО задължение.
   Полските власти информират Комисията единствено, че член 6, параграф 1 и член 23 от Директива 2008/50/ЕО са частично транспонирани с членове 13 и 15 от Закона от 17 юли 2009 г. относно системата за управление на емисиите на парникови газове и на други замърсители посредством разработването на система за управление на емисиите на серен диоксид (SO2) и на азотен оксид (NO), както и че частично е изпълнено задължението за разработването на проект за национален план за намаляване на емисиите на замърсителите в атмосферния въздух.

      (1)  ОВ L 152, стр. 1.


title: Дело T-730/15 P: Решение на Общия съд от 2 март 2017 г. — DI/EASO (Обжалване — Публична служба — Персонал на EASO — Договорно нает служител — Договор, сключен за определен срок — Срок за изпитване — Решение за уволнение — Жалба за отмяна и искане за обезщетение — Отхвърляне на жалбата поради явна недопустимост в първоинстанционното производство — Правило за съответствие между жалбата по съдебен и жалбата по административен ред — Член 91, параграф 2 от Правилника)

text:
               18.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 121/27

         Решение на Общия съд от 2 март 2017 г. — DI/EASO
   (Дело T-730/15 P) (1)

   ((Обжалване - Публична служба - Персонал на EASO - Договорно нает служител - Договор, сключен за определен срок - Срок за изпитване - Решение за уволнение - Жалба за отмяна и искане за обезщетение - Отхвърляне на жалбата поради явна недопустимост в първоинстанционното производство - Правило за съответствие между жалбата по съдебен и жалбата по административен ред - Член 91, параграф 2 от Правилника))
   (2017/C 121/39)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: DI (представители: I. Vlaic и G. Iliescu, адвокати)

      Друга страна в производството: Европейска служба за подкрепа в областта на убежището (EASO) (представители: W. Stevens, подпомаган от D. Waelbroeck и A. Duron, avocats)

      Предмет

   Жалба за отмяна на определението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (втори състав) от 15 октомври 2015 г., DI/EASO (F 113/13, EU:F:2015:120)

      Диспозитив

               1)

               Отменя определението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (втори състав) от 15 октомври 2015 г., DI/EASO (F-113/13).

               2)

               Връща делото за ново разглеждане от друг състав на Общия съд, който не се е произнасял по настоящата жалба.

               3)

               Не се произнася по съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 98, 14.3.2016 г.


title: Дело C-49/12: Решение на Съда (трети състав) от 12 септември 2013 г. (преюдициално запитване от Østre Landsret — Дания) — The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs/Sunico ApS, M & B Holding ApS, Sunil Kumar Harwani (Съдебно сътрудничество по граждански дела — Компетентност, признаване и изпълнение на съдебни решения по граждански и търговски дела — Регламент (ЕО) № 44/2001 — Член 1, параграф 1 — Приложно поле — Понятие за граждански и търговски дела — Иск, предявен от публичен орган — Обезщетение за вреди на основание участието в данъчна измама на трето лице, което не е данъчнозадължено по ДДС)

text:
               9.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 325/6

         Решение на Съда (трети състав) от 12 септември 2013 г. (преюдициално запитване от Østre Landsret — Дания) — The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs/Sunico ApS, M & B Holding ApS, Sunil Kumar Harwani
   (Дело C-49/12) (1)

   (Съдебно сътрудничество по граждански дела - Компетентност, признаване и изпълнение на съдебни решения по граждански и търговски дела - Регламент (ЕО) № 44/2001 - Член 1, параграф 1 - Приложно поле - Понятие за граждански и търговски дела - Иск, предявен от публичен орган - Обезщетение за вреди на основание участието в данъчна измама на трето лице, което не е данъчнозадължено по ДДС)
   2013/C 325/08
   Език на производството: датски

      Запитваща юрисдикция

   Østre Landsret

      Страни в главното производство

      Ищец: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Ответник: Sunico ApS, M & B Holding ApS, Sunil Kumar Harwani

      Предмет

   Преюдициално запитване — Østre Landsret — Тълкуване на член 1 от Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (ОВ L 12, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74) — Приложно поле — Включване или невключване на иск за обезщетение за вреди поради неизплащане на данък върху добавената стойност, предявен от данъчния орган на държава членка срещу установени в друга държава членка физически и юридически лица и основаващ се на твърдение за „unlawful means conspiracy“ по смисъла на правото, уреждащо извъндоговорната отговорност („tort“)

      Диспозитив

   Понятието за граждански и търговски дела по смисъла на член 1, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела трябва да се тълкува в смисъл, че обхваща иск на властите на държава членка, с който те искат от юридически и физически лица с местожителство в друга държава членка обезщетение за вреди, причинени от сговаряне с престъпна цел, насочено към извършване на измама с дължимия в първата държава членка данък върху добавената стойност.

      (1)  ОВ C 118, 21.4.2012 г.