title: Дело T-383/19: Определение на Общия съд от 16 юни 2020 г. — Walker и др./Парламент и Съвет (Жалба за отмяна — Пространство на свобода, сигурност и правосъдие — Оттегляне на Обединеното кралство от Съюза — Регламент (ЕС) 2019/592 за изменение на Регламент (ЕС) 2018/1806 — Освобождаване от изискването за виза за краткосрочно пребиваване на принципа на реципрочност — Твърдяно загубване на гражданството на Съюза — Липса на лично засягане — Недопустимост)

text:
               17.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 271/38

      Определение на Общия съд от 16 юни 2020 г. — Walker и др./Парламент и Съвет
      (Дело T-383/19) (1)

      (Жалба за отмяна - Пространство на свобода, сигурност и правосъдие - Оттегляне на Обединеното кралство от Съюза - Регламент (ЕС) 2019/592 за изменение на Регламент (ЕС) 2018/1806 - Освобождаване от изискването за виза за краткосрочно пребиваване на принципа на реципрочност - Твърдяно загубване на гражданството на Съюза - Липса на лично засягане - Недопустимост)
      (2020/C 271/48)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподатели: Hilary Elizabeth Walker (Кадис, Испания), Jennifer Ann Cording (Валданьо, Италия), Douglas Edward Watson (Бомон, Франция), Christopher David Randolph (Балинласа, Белкара, Касълбар, Ирландия), Michael Charles Strawson (Сералонг, Франция) (представител: J. Fouchet, адвокат)

         Ответници: Европейски парламент (представители: D. Warin и R. van de Westelaken), Съвет на Европейския съюз (представители: С. Чолакова и R. Meyer)

         Предмет

      Жалба на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Регламент (ЕС) 2019/592 на Европейския парламент и на Съвета от 10 април 2019 година за изменение на Регламент (ЕС) 2018/1806 за определяне на третите страни, чиито граждани трябва да притежават виза, когато преминават външните граници на държавите членки, както и тези, чиито граждани са освободени от това изискване, във връзка с оттеглянето на Обединеното кралство от Съюза (ОВ L 103 I, 2019 г., стр. 1).

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата като недопустима.

                  2)

                  Няма основание за произнасяне по молбите за встъпване на Кралство Испания и на Европейската комисия.

                  3)

                  Г-жа Hilary Elizabeth Walker, г-жа Jennifer Ann Cording, г-н Douglas Edward Watson, г-н Christopher David Randolph и г-н Michael Charles Strawson понасят направените от тях съдебни разноски, както и тези на Европейския парламент и на Съвета на Европейския съюз, в това число разноските по обезпечителното производство пред Общия съд, с изключение на разноските във връзка с молбите за встъпване.

                  4)

                  Г-жа Walker, г-жа Cording, г-н Watson, г-н Randolph и г-н Strawson, Парламентът, Съветът, Кралство Испания и Комисията понасят съответно направените от тях съдебни разноски във връзка с молбите за встъпване.

         (1)  ОВ C 270, 12.8.2019 г.


title: Дело T-558/19: Определение на Общия съд от 16 юни 2020 г. — Luz Saúde/EUIPO — Clínica La Luz (HOSPITAL DA LUZ LEARNING HEALTH) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за регистрация на фигуративна марка на Европейския съюз „HOSPITAL DA LUZ LEARNING HEALTH“ — По-ранна национална фигуративна марка „clínica LALUZ“ — Относително основание за отказ — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 — Жалба, явно лишена от всякакво правно основание)

text:
               17.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 271/38

      Определение на Общия съд от 16 юни 2020 г. — Luz Saúde/EUIPO — Clínica La Luz (HOSPITAL DA LUZ LEARNING HEALTH)
      (Дело T-558/19) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за регистрация на фигуративна марка на Европейския съюз „HOSPITAL DA LUZ LEARNING HEALTH“ - По-ранна национална фигуративна марка „clínica LALUZ“ - Относително основание за отказ - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 - Жалба, явно лишена от всякакво правно основание)
      (2020/C 271/49)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Luz Saúde, SA (Лисабон, Португалия) (представител: G. Moreira Rato, avocat)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: J. Ivanauskas)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Clínica La Luz, SL (Мадрид, Испания) (представител: I. Temiño Ceniceros, avocat)

         Предмет

      Жалба срещу решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 1 юли 2019 г. (преписка R 2239/2018-4) във връзка с производство по възражение между Clínica La Luz и Luz Saúde

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Luz Saúde, SA да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 319, 23.9.2019 г.


title: Дело T-848/19: Жалба, подадена на 4 юни 2020 г. — HS/Комисия

text:
               17.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 271/39

      Жалба, подадена на 4 юни 2020 г. — HS/Комисия
      (Дело T-848/19)
      (2020/C 271/50)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: HS (представители: L. Levi и A. Champetier, lawyers)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решението от 12 март 2019 г. за уволнение на жалбоподателя в края на изпитателния срок,

                  —

                  да отмени в съответстващата му част решението от 10 октомври 2019 г., с което се отхвърля жалбата на жалбоподателя,

                  —

                  да присъди обезщетение за неимуществените вреди, претърпени от жалбоподателя, които могат да бъдат оценени по справедливост на 15 000 EUR,

                  —

                  да осъди ответника да заплати всички съдебни разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква следните основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: нарушение на принципа за недопускане на дискриминация, основана на увреждане, и на задължението за предоставяне на подходящо настаняване, нарушение на член 21 от Хартата, Конвенцията на ООН за правата на хората с увреждания и на член 1, буква г) от Правилника за длъжностните лица, и нарушение на задължението за полагане на грижа.

                  2.

                  Второ основание: нарушение на член 34 от Правилника за длъжностните лица, а именно, нарушение на надлежните условия на изпитателния срок, липса на указания, липса и несигурност на целите, нарушение на правото на изслушване и явни грешки в преценката.

                  3.

                  Трето основание: по искането за обезщетение жалбоподателят излага виновното поведение на ответника, претърпяната вреда и връзката между виновното поведение и вредата.


title: Дело T-347/20: Жалба, подадена на 29 май 2020 г. — Sogia Ellas/Комисия

text:
               17.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 271/40

      Жалба, подадена на 29 май 2020 г. — Sogia Ellas/Комисия
      (Дело T-347/20)
      (2020/C 271/51)
      Език на производството: гръцки

         Страни

         Жалбоподател: Sogia Ellas AE (Атина, Гърция) (представители: P. Bernitsas, M. Androulakaki, A. Patsalia и E. Kalogiannis, адвокати)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да обяви жалбата му за допустима,

                  —

                  да отмени изцяло решението, а при условията на евентуалност, в частта относно жалбоподателя (1),

                  —

                  при условията на евентуалност, да отмени член 2 от решението в частта, с която налага общо възстановяване на сумите на спорните помощи или, при условията на евентуалност, в частта относно жалбоподателя, и

                  —

                  да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет твърдения.

                  1.

                  Първото твърдение е относно неправилно тълкуване и липса на мотиви от страна на Комисията относно наличието на държавна помощ: не са изпълнени критериите за икономическо предимство, селективност и нарушаване на конкуренцията.

                  2.

                  Второто твърдение е, че спорните мерки представляват съвместими помощи по смисъла на член 107, параграф 2, буква б) ДФЕС.

                  3.

                  Трето твърдение е за нарушение на принципите на добра администрация, предварително изслушване и мотивиране на решението, както и за нарушение на член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз.

                  4.

                  Четвъртото твърдение е за нарушение на член 14, параграф 1 от Регламент (ЕО) 659/1999 (2) и на член 16, параграф 1 от Регламент (ЕС) 2015/1589 (3), както и че решението е прието в нарушение на принципите на правна сигурност и на оправдани правни очаквания.

                  5.

                  Петото твърдение е, че решението е прието в нарушение на принципа на пропорционалност.

         (1)  Решение (ЕС) 2020/394 на Комисията от 7 октомври 2019 година относно мерки SA.39119 (2016/C) (ex 2015/NN) (ex 2014/CP), приведени в действие от Република Гърция под формата на лихвени субсидии и гаранции, свързани с пожарите през 2007 г. (нотифицирано под номер С(2020) 7094) (ОВ L 76, 2020 г., стр. 4).

         (2)  Регламент (EО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (ОВ L 83, 1999 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41).

         (3)  Регламент (ЕС) 2015/1589 на Съвета от 13 юли 2015 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 108 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ОВ L 248, 2015 г., стр. 9).


title: Дело T-350/20: Иск, предявен на 9 юни 2020 г. — Wagenknecht/Комисия

text:
               17.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 271/41

      Иск, предявен на 9 юни 2020 г. — Wagenknecht/Комисия
      (Дело T-350/20)
      (2020/C 271/52)
      Език на производството: английски

         Страни

         Ищец: Lukáš Wagenknecht (Пардубице, Чешка република) (представител: A. Dolejská, адвокат)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Ищецът моли Общия съд:

                  —

                  да установи, че Европейската комисия не е наложила задължителна възпираща мярка в съответствие с член 325, параграф 1, член 319, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) и член 61, параграф 1 от Регламент (ЕС, Евратом) 2018/1046 на Европейския парламент и на Съвета (1) за предотвратяване или недопускане на конфликта на интереси на министър-председателя на Чешката република г-н Andrej Babiš, тъй като не е приела задължителна мярка:

                              —

                              не допускаща член на колегиума на Комисията, и по-специално неговият председател, да се среща и обсъжда въпроси с министър-председателя на Чешката република г-н Andrej Babiš, свързани с многогодишната финансова рамка (МФР) на Европейския съюз за периода 2021—2027 г. и с бюджета на Съюза поначало,

                              —

                              преустановяваща преките плащания в селското стопанство от бюджета на Съюза на определени дружества, на които министър-председателят на Чешката република г-н. Andrej Babiš се явява контролиращо лице и действителен собственик.

         Основания и основни доводи

      Ищецът представя пет твърдения в подкрепа на иска.

                  1.

                  Първото твърдение е, че с писмо от 30 януари 2020 г. ищецът изпраща на Европейската комисия покана за действие по член 265 ДФЕС, но в отговора си Европейската комисия не разглежда съдържанието на поканата, а му дава отговор по съвсем различна тема.

                              —

                              Комисията получава покана за действие от ищеца, и макар да отговаря на тази покана, в отговора си не се произнася по искането му да не се допускат срещи и обсъждания с чешкия министър-председател във връзка с МФР 2021-2027 г., нито по бездействието от нейна страна да спре преките плащания в селското стопанство на дружества от определени групи, в които чешкият министър-председател е контролиращо лице и действителен собственик. Вместо да отговори относно неправомерното изплащане на преки субсидии за селско стопанство на тези групи, Комисията предоставя информация за спирането на средства по структурните и инвестиционните фондове в селското стопанство за една от тези групи, което е различна от повдигнатата от ищеца в поканата за действие тема. По втората част от поканата на ищеца, а именно служителите на Европейската комисия да не се срещат и да не обсъждат МФР 2021-2027 г. с г-н Andrej Babiš, Комисията изцяло запазва мълчание.

                  2.

                  Второто твърдение е, че ищецът е пряко засегнат от бездействието на Европейската комисия, тъй като: i) не е необходим никакъв друг междинен акт, за да не се допусне член на колегиума на Комисията, и по-специално неговият председател, да се среща и обсъжда с чешкия министър-председател МФР 2021-2027 г.; и ii) правното положение на ищеца търпи въздействие, тъй като е избран като представител в сената в рамките на парламента на Чешката република и е натоварен с разследването на конфликта на интереси на чешкия министър-председател в качеството си на член на специална комисия в сената, създадена за целта, на която Комисията неправомерно не осигурява достъп до документи, за да попречи на изпълнението на нейните задачи по осъществяването на разследване.

                  3.

                  Третото твърдение е за лично засягане на ищеца от бездействието на Европейската комисия по отношение на конфликта на интереси на чешкия министър-председател г-н Andrej Babiš, а правният му интерес възниква от: i) конституционното задължение на ищеца да упражнява контрол за правилното прилагане на правните актове на Съюза, включително на неговия бюджет (МФР 2021-2027 г.); ii) конституционното задължение на ищеца, от което произтича правото да упражнява контрол над чешкия министър-председател, когато се среща с членовете на колегиума на Комисията, включително задължението да упражнява отговорно функциите си като член на гореспоменатата специална комисия в сената; iii) избора на ищеца на изборите през 2018 г. в сената на Чешката република и конкуренцията му с кандидати от партия „АNO“, контролирана от чешкия министър-председател; iv) обстоятелството, че ищецът получава същите смъртни заплахи, каквито получават членовете на Европейския парламент от Комисията по бюджетен контрол (CONT) на Европейския парламент през февруари 2020 г., тъй като и той, и те се опитват да противодействат на конфликта на интереси на Andrej Babiš.

                  4.

                  Четвъртото твърдение е, че ще бъде извършен отказ на правосъдие, ако на член на националния парламент на държава — членка на Съюза, не бъде призната легитимация по делото, тъй като би се оказал възпрепятстван да упражни дори индиректен контрол, посредством Съда на Европейския съюз, над Европейската комисия, която действа като изпълнителна власт в институционалната система на Съюза.

                  5.

                  Петото твърдение е за нарушение от страна на Комисията на нейното задължение за противодействие в случай на конфликт на интереси на чешкия министър-председател г-н Andrej Babiš в съответствие с член 325, параграф 1 ДФЕС, член 319, параграф 3 ДФЕС във връзка с Резолюцията на Европейския парламент от 13 декември 2018 г. (2) и член 61, параграф 1 от Регламент (ЕС, Евратом) 2018/1046 на Европейския парламент и на Съвета. Всички условия за действие от страна на Комисията са изпълнени, а именно: i) наличие на конфликт на интереси на г-н Andrej Babiš; ii) участие на г-н Andrej Babiš в подготвителните действия за изпълнение на бюджета на Съюза; и iii) обстоятелството, че конфликтът на интереси на г-н Andrej Babiš съставлява „всяка друга незаконна дейност, която засяга финансовите интереси на Съюза“ по смисъла на член 325, параграф 1 ДФЕС. Поради това Комисията има задължение за действие, но бездейства, тъй като не приема възпиращи мерки за неутрализиране на конфликта на интереси на чешкия министър-председател в съответствие със задължението си по член 319, параграф 3, член 325, параграф 1 ДФЕС и член 61, параграф 1, второ изречение от Регламент (ЕС, Евратом) 2018/1046 на Европейския парламент и на Съвета. Обратно, след 2 август 2018 г. членове на колегиума на Комисията, и по-специално председателят, продължават да се срещат и обсъждат с чешкия министър-председател МФР 2021-2027 г., а в нарушение на забраната за конфликт на интереси Комисията продължава да извършва преки плащания в селското стопанство на дружества от определени групи, на които Andrej Babiš е контролиращо лице и действителен собственик.

         (1)  Регламент (ЕС, Евратом) 2018/1046 на Европейския парламент и на Съвета от 18 юли 2018 година за финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза, за изменение на регламенти (ЕС) № 1296/2013, (ЕС) № 1301/2013, (ЕС) № 1303/2013, (ЕС) № 1304/2013, (ЕС) № 1309/2013, (ЕС) № 1316/2013, (ЕС) № 223/2014 и (ЕС) № 283/2014 и на Решение № 541/2014/ЕС и за отмяна на Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 (ОВ L 193, 2018 г., стр. 1).

         (2)  „Конфликт на интереси и защитата на бюджета на ЕС в Чешката република“, Резолюция на Европейския парламент P8_TA (2018) 0530 от 13 декември 2018 г. (2018/2975(RSP).


title: Дело T-357/20: Жалба, подадена на 7 юни 2020 г. — Kozhuvchanka uvoz-izvoz Kavadarci/EUIPO (NASHE MAKEDONSKO PILSNER BEER MACEDONIAN PREMIUM BEER)

text:
               17.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 271/42

      Жалба, подадена на 7 юни 2020 г. — Kozhuvchanka uvoz-izvoz Kavadarci/EUIPO (NASHE MAKEDONSKO PILSNER BEER MACEDONIAN PREMIUM BEER)
      (Дело T-357/20)
      (2020/C 271/53)
      Език на производството: български

         Страни

         Жалбоподател: Drushtvo za proizvodvsto, trgovija I uslugi Kozhuvchanka d.o.o. uvoz-izvoz Kavadarci (Кавадарци, Република Северна Македония) (представител: А. Иванова, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Данни за производството пред EUIPO

         Спорна марка: заявка за регистрация на фигуративна марка на Европейския съюз, съдържаща словния елемент „NASHE MAKEDONSKO PILSNER BEER MACEDONIAN PREMIUM BEER“ — заявка за регистрация № 17 967 530

         Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 2 април 2020 г. по преписка R 1729/2019-1

         Искания

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  жалбата да бъде уважена и да бъде постановено решение за допускане до регистрация на процесната заявка за марка.

         Изложено основание

      Нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (EC) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-373/20: Жалба, подадена на 15 юни 2020 г. — Framery/EUIPO — Smartblock (Преносима постройка)

text:
               17.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 271/43

      Жалба, подадена на 15 юни 2020 г. — Framery/EUIPO — Smartblock (Преносима постройка)
      (Дело T-373/20)
      (2020/C 271/54)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Framery Oy (Тампере, Финландия) (представител: P. Voutilainen, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Smartblock Oy (Хелзинки, Финландия)

         Данни за производството пред EUIPO

         Притежател на спорния промишлен дизайн: жалбоподателят в производството пред Общия съд

         Спорен промишлен дизайн: Промишлен дизайн на Европейския съюз 3 303 994-00001

         Обжалвано решение: решение на трети апелативен състав на EUIPO от 8 април 2020 г. по преписка R 616/2019-3

         Искания

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение и да отхвърли изцяло искането за обявяване на недействителност,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

         Изложени основания

                  —

                  Нарушение на член 6, параграф 1, буква б) във връзка с член 25, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) 6/2002 на Съвета, тъй като оспорваният промишлен дизайн бил оригинален, а апелативният състав допуснал грешка в преценката на оригиналността на оспорвания промишлен дизайн;

                  —

                  Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) 6/2002 на Съвета, тъй като апелативният състав неправилно приел наличието на оповестяване на по-ранен промишлен дизайн;

                  —

                  Нарушение на член 62 от Регламент (ЕО) 6/2002 на Съвета, тъй като апелативният състав не изложил мотивите за приемането на оповестяването на по-ранния промишлен дизайн;

                  —

                  Нарушение на член 63, параграф 1) от Регламент (ЕО) 6/2002 на Съвета, тъй като апелативният състав основал решението си на непредставени от никоя от страните факти, доказателства и доводи, особено по отношение на твърдените особености и оповестяване на по-ранния промишлен дизайн.


title: Дело T-380/20: Жалба, подадена на 17 юни 2020 г. — Tubes Radiatori/EUIPO — Antrax It (Радиатор за отопление)

text:
               17.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 271/44

      Жалба, подадена на 17 юни 2020 г. — Tubes Radiatori/EUIPO — Antrax It (Радиатор за отопление)
      (Дело T-380/20)
      (2020/C 271/55)
      Език на жалбата: италиански

         Страни

         Жалбоподател: Tubes Radiatori Srl (Резана, Италия) (представители: S. Verea, K. Muraro, M. Balestriero и P. Menapace, avvocati)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Antrax It Srl (Резана, Италия)

         Данни за производството пред EUIPO

         Притежател на спорния промишлен дизайн: жалбоподателят пред Общия съд

         Спорен промишлен дизайн: промишлен дизайн или полезен модел — промишлен дизайн или полезен модел на Общността № 169 370-0002 (Радиатори за отопление)

         Обжалвано решение: решение на трети апелативен състав на EUIPO от 25 март 2020 г. по преписка R 1275/2017-3

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  за приеме и обяви за валиден промишлен дизайн или полезен модел на Общността № 169 370-0002 с титуляр TUBES RADIATORI Srl, като притежаващ качествата новост и оригиналност;

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 6 от Регламент (ЕО) № 6/2002 на Съвета.


title: Дело T-382/20: Жалба, подадена на 17 юни 2020 г. — Lee/EUIPO (Ножове, вилици и лъжици за хранене)

text:
               17.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 271/44

      Жалба, подадена на 17 юни 2020 г. — Lee/EUIPO (Ножове, вилици и лъжици за хранене)
      (Дело T-382/20)
      (2020/C 271/56)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Keun Jig Lee (Paju-si, Република Корея) (представители: F. Jacobacci и B. La Tella, lawyers)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Данни за производството пред EUIPO

         Спорен промишлен дизайн: промишлен дизайн на Европейския съюз — заявка за регистрация № 5 866 514-0001

         Обжалвано решение: решение на трети апелативен състав на EUIPO от 8 април 2020 г. по преписка R 2559/2019-3

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени изцяло обжалваното решение,

                  —

                  да обяви за допустимо искането за restitutio in integrum и да го уважи,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски по производството.

         Изложени основания

                  —

                  Нарушение на член 67, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 6/2002 на Съвета,

                  —

                  Нарушение на член 67, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 6/2002 на Съвета.


title: Дело T-386/20: Жалба, подадена на 16 юни 2020 г. — Micron Technology/EUIPO (INTELLIGENCE, ACCELERATED)

text:
               17.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 271/45

      Жалба, подадена на 16 юни 2020 г. — Micron Technology/EUIPO (INTELLIGENCE, ACCELERATED)
      (Дело T-386/20)
      (2020/C 271/57)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Micron Technology, Inc. (Бойзи, Айдахо, САЩ) (представител: M. Edenborough, QC)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Данни за производството пред EUIPO

         Спорна марка: заявка за словна марка на Европейския съюз „INTELLIGENCE, ACCELERATED“ — заявка за регистрация № 17 959 758

         Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 6 април 2020 г. по преписка R 2873/2019-1

         Искания

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение;

                  —

                  при условията на евентуалност, да измени обжалваното решение като приеме, че понастоящем заявката за марка на Европейския съюз не нарушава член 7, параграф 1, буква б) или буква в), или и двете разпоредби;

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски на жалбоподателя и другите разноски, направени от него във връзка с обжалването.

         Изложени основания

                  —

                  Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета,

                  —

                  Нарушение на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета;

                  —

                  Нарушение на член 72, параграф 2 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-394/20: Жалба, подадена на 29 юни 2020 г. — Hypo Vorarlberg Bank/ЕСП

text:
               17.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 271/46

      Жалба, подадена на 29 юни 2020 г. — Hypo Vorarlberg Bank/ЕСП
      (Дело T-394/20)
      (2020/C 271/58)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Hypo Vorarlberg Bank AG (Брегенц, Австрия) (представители: G. Eisenberger и A. Brenneis, адвокати)

         Ответник: Единен съвет за преструктуриране (ЕСП)

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени Решение от 15 април 2020 г. на Единния съвет за преструктуриране за изчисляване на предварителните вноски в Единния фонд за преструктуриране за 2020 г. (SRB/ES/2020/24) („Decision of the Single Resolution Board of 15 April 2020 on the calculation of the 2020 ex-ante contributions to the Single Resolution Fund [SRB/ES/2020/24]“), заедно с приложенията, във всеки случай доколкото това решение и приложенията към него се отнасят до вноската, която жалбоподателят трябва да направи, както и

                  —

                  да осъди Единния съвет за преструктуриране да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В жалбата се изтъкват четири основания, които са по същество идентични или сходни с посочените по дело T-479/19, Hypo Vorarlberg Bank/SRB (1).

         (1)  ОВ C 305, 2019 г., стр. 58.


title: Дело T-396/20: Жалба, подадена на 26 юни 2020 г. — Riviera-Airport/EUIPO — Aéroports de la Côte d’Azur (RIVIERA AIRPORTS)

text:
               17.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 271/46

      Жалба, подадена на 26 юни 2020 г. — Riviera-Airport/EUIPO — Aéroports de la Côte d’Azur (RIVIERA AIRPORTS)
      (Дело T-396/20)
      (2020/C 271/59)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Aeroporto di Villanova d’Albenga SpA (Riviera-Airport) (Виланова д'Албенга, Италия) (представител: G. Casucci, lawyer)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Aéroports de la Côte d’Azur (Ница, Франция)

         Данни за производството пред EUIPO

         Притежател на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

         Спорна марка: цветна фигуративна марка на Европейския съюз „RIVIERA AIRPORTS“ — марка на Европейския съюз № 16 397 309

         Производство пред EUIPO: производство по обявяване на недействителност

         Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 24 април 2020 г. по преписка R 2172/2019-4

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да измени обжалваното решение като:

                              —

                              допусне жалбата на жалбоподателя,

                              —

                              уважи изцяло искане № 20 825 C на жалбоподателя за обявяване на недействителността на разглежданата марка,

                              —

                              да осъди притежателя на марката на Европейския съюз да плати на жалбоподателя съдебните разноски пред апелативния състав и отдела по отмяна,

                              —

                              при условията на евентуалност, да върне преписката на отдела по отмяна да разгледа член 59, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски на жалбоподателя.

         Изложени основания

                  —

                  Неправилно тълкуване на разпоредбата за недобросъвестност при подаване на заявката за марка;

                  —

                  Неправилен и частичен анализ и оценка на релевантния признак при цялостната и за всеки отделен случай преценка на недобросъвестността при подаване на заявката за марка;

                  —

                  Неотчитане на всички останали релевантни признаци и налични доказателства за недобросъвестност в съответствие с изискваната цялостна и за всеки отделен случай преценка на недобросъвестността при подаване на заявката за марка;

                  —

                  Неправилно тълкуване и прилагане в случая на член 12, параграф 2 от Делегиран регламент (ЕС) 2018/625 на Комисията;

                  —

                  Неизвършване на правилен анализ от апелативния състав.


title: Дело T-398/20: Жалба, подадена на 26 юни 2020 г. — Riviera-Airport/EUIPO — Aéroports de la Côte d’Azur (RIVIERA AIRPORT)

text:
               17.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 271/47

      Жалба, подадена на 26 юни 2020 г. — Riviera-Airport/EUIPO — Aéroports de la Côte d’Azur (RIVIERA AIRPORT)
      (Дело T-398/20)
      (2020/C 271/60)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Aeroporto di Villanova d’Albenga SpA (Riviera-Airport) (Виланова д'Албенга, Италия,) (представител: G. Casucci, lawyer)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Aéroports de la Côte d’Azur (Ница, Франция)

         Данни за производството пред EUIPO

         Притежател на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

         Спорна марка: цветна фигуративна марка на Европейския съюз „RIVIERA AIRPORTS“ — марка на Европейския съюз № 16 392 731

         Производство пред EUIPO: производство по обявяване на недействителност

         Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 28 април 2020 г. по преписка R 2174/2019-4

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да измени обжалваното решение като:

                  —

                  допусне жалбата на жалбоподателя,

                              —

                              уважи изцяло искане № 20 824 C на жалбоподателя за обявяване на недействителността на разглежданата марка,

                              —

                              да осъди притежателя на марката на Европейския съюз да плати на жалбоподателя съдебните разноски пред апелативния състав и отдела по отмяна,

                              —

                              при условията на евентуалност, да върне преписката на отдела по отмяна да разгледа член 59, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски на жалбоподателя.

         Изложени основания

                  —

                  Неправилно тълкуване на разпоредбата за недобросъвестност при подаване на заявката за марка;

                  —

                  Неправилен и частичен анализ и оценка на релевантния признак при цялостната и за всеки отделен случай преценка на недобросъвестността при подаване на заявката за марка;

                  —

                  Неотчитане на всички останали релевантни признаци и налични доказателства за недобросъвестност в съответствие с изискваната цялостна и за всеки отделен случай преценка на недобросъвестността при подаване на заявката за марка;

                  —

                  Неправилно тълкуване и прилагане в случая на член 12, параграф 2 от Делегиран регламент (ЕС) 2018/625 на Комисията;

                  —

                  Неизвършване на правилен анализ от апелативния състав.


title: Дело T-399/20: Жалба, подадена на 26 юни 2020 г. — Cole Haan/EUIPO — Samsøe & Samsøe (Ø)

text:
               17.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 271/48

      Жалба, подадена на 26 юни 2020 г. — Cole Haan/EUIPO — Samsøe & Samsøe (Ø)
      (Дело T-399/20)
      (2020/C 271/61)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Cole Haan LLC (Грийнланд, Ню Хемпшир, Съединени щати) (представител: G. Vos, lawyer)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Samsøe & Samsøe Holding A/S (Копенхаген, Дания)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител на спорната марка: жалбоподателят пред Общия съд

         Спорна марка: заявка за регистрация на фигуративна марка на Европейския съюз Ø — заявка за регистрация № 17 429 044

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 15 април 2020 г. по преписка R 1375/2019-4

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски по тази жалба,

                  —

                  да осъди встъпилата страна да заплати съдебните разноски по производството пред отдела по споровете и пред апелативния състав.

         Изложени основания

                  —

                  Визуалното, фонетичното или концептуалното сходство не е правилно определено;

                  —

                  Не е направена правилна обща преценка на вероятността от объркване.


title: Дело T-402/20: Жалба, подадена на 30 юни 2020 г. — Zippo Manufacturing и др./Комисия

text:
               17.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 271/49

      Жалба, подадена на 30 юни 2020 г. — Zippo Manufacturing и др./Комисия
      (Дело T-402/20)
      (2020/C 271/62)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподатели: Zippo Manufacturing Co. (Брадфорд, Пенсилвания, Съединени щати), Zippo GmbH (Емерих на Рейн, Германия), Zippo SAS (Париж, Франция) (представител: R. MacLean, Solicitor)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателите молят Общия съд:

                  —

                  да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2020/502 на Комисията от 6 април 2020 година относно някои мерки в областта на търговската политика по отношение на определени продукти с произход от Съединените американски щати, доколкото се отнася до жалбоподателите;

                  —

                  да осъди ответника и всяка встъпила страна да заплатят разходите и разноските, направени от жалбоподателите по това производство.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателите изтъкват пет основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание — нарушение на принципа на пропорционалност при избора на продуктите на жалбоподателите, за които се прилагат допълнителните мита, наложени със спорния регламент, тъй като тези мерки: (a) не са подходящи за постигане на търсената цел; (б) надхвърлят необходимото за постигане на тези цели; и (в) водят до ненужни неблагоприятни последици за жалбоподателите.

                  2.

                  Второ основание — нарушение на принципа на недопускане на дискриминация и на равно третиране при избора на продуктите на жалбоподателите, за които се прилагат допълнителните мита, наложени със спорния регламент, тъй като тези допълнителни мита ги поставят в неравностойно положение на пазара на ЕС, без да са налице достатъчно основания, че дискриминацията е обективно обоснована.

                  3.

                  Трето основание — явна грешка при преценката на правото и на фактите, и неправилни мотиви, изложени в спорния регламент и в спорните мерки, за избора на продуктите на жалбоподателите, за които да се прилагат допълнителните мита, тъй като Европейската комисия не мотивирала достатъчно и адекватно причините, поради които приложила тези мерки за техните продукти.

                  4.

                  Четвърто основание — явна грешка при преценката на правото, тъй като не са изпълнени задълженията на Съюза по Споразуменията в рамките на Световната търговска организация; Европейската комисия е била длъжна съгласно Споразумението на СТО за защитните мерки и член 22, параграф 3 от Договореността на СТО за уреждане на спорове да преустанови действието на отстъпки или изпълнението на други задължения в същия сектор, в който са установени нарушения или обезсилване, съгласно релевантните мерки на САЩ, в ущърб на икономическите и търговски интереси на жалбоподателите.

                  5.

                  Пето основание — нарушение на принципа на добра администрация при избора на продуктите на жалбоподателите, за които се прилагат допълнителните мита, наложени със спорния регламент, на основание, че проведената преди това процедура на консултации била непрозрачна, жалбоподателите не били уведомени адекватно за тази процедура, лишила ги от правото им на изслушване и не изпълнила оправданите им правни очаквания да не бъдат подлагани на подобни мерки.


title: Дело T-405/20: Жалба, подадена на 2 юли 2020 г. — DZ Hyp/ЕСП

text:
               17.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 271/50

      Жалба, подадена на 2 юли 2020 г. — DZ Hyp/ЕСП
      (Дело T-405/20)
      (2020/C 271/63)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: DZ Hyp AG (Хамбург, Германия) (представители: H. Berger и K. Helle, адвокати)

         Ответник: Единен съвет за преструктуриране (ЕСП)

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решението на Единния съвет за преструктуриране от 15 април 2020 г. за изчисляване на предварителните вноски за 2020 г. в Единния фонд за преструктуриране (SRB/ES/2020/24) заедно с неговите приложения, доколкото обжалваното решение и приложения I и II към него се отнасят до вноската на жалбоподателя,

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква следните основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: нарушение на задължението за мотивиране по член 296, параграф 2 ДФЕС и член 41, параграф 1 и параграф 2, буква в) от Хартата на основните права на Европейския съюз (наричана по-нататък „Хартата“)
                  Жалбоподателят твърди, че ответникът е трябвало да мотивира в обвързваща форма решението на немски език. Освен това ответникът нарушил задължението за мотивиране в много аспекти, тъй като от решението и приложенията към него, включително и в обявената за обвързваща редакция на английски език, изобщо не можело да се разбере как и с оглед на какви съображения ответникът е изчислил вноската на жалбоподателя.

                  2.

                  Второ основание: нарушение на правото на изслушване по член 41, параграф 1 и параграф 2, буква а) от Хартата поради неизслушването на жалбоподателя

                  3.

                  Трето основание: нарушение на член 81, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 806/2014 на Европейския парламент и на Съвета (1) във връзка с член 3 от Регламент № 1 на Съвета (2)

                  4.

                  Четвърто основание: нарушение на принципа на ефективни правни средства на защита по член 47, параграф 1 от Хартата, тъй като преразглеждането на решението от съд било практически невъзможно

                  5.

                  Пето основание: нарушение на член 7, параграф 4, второ изречение от Делегиран регламент (ЕС) 2015/63 на Комисията (3) срещу норми от по-висок ранг
                  В рамките на петото основание жалбоподателят твърди, че член 7, параграф 4, второ изречение от Делегиран регламент (ЕС) 2015/63 нарушава член 113, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета (4) и член 103, параграф 7, буква з) от Директива 2014/59/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (5), както и изискването за определяне на вноската в съответствие с риска, тъй като уредбата допускала фактически неподходящо и непропорционално разграничаване между членовете на институционална защитна схема, както и релативизиране на показателя IPS чрез двойното отчитане на индикатора на риска за „търговска дейност, задбалансови експозиции, сложност и възможност за преструктуриране“ в тежест на длъжните да плащат вноски институции.
                  Освен това правната уредба нарушавала изискването за точност, изискването за цялостно отчитане на фактическата обстановка и заедно с други разпоредби от Делегирания регламент осуетявала ефективната правна защита.

                  6.

                  Шесто основание: нарушение на норми от по-висок ранг с решението при прилагането на коефициент в рамките на показателя IPS (Institutional Protection Scheme)
                  Жалбоподателят твърди, че ответникът е приложил предвиденото в член 7, параграф 4, второ изречение от Делегиран регламент (ЕС) 2015/63 в нарушение на член 103, параграф 7, буква з) от Директива 2014/59/ЕС, член 113, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 575/2013, като и на членове 16, 20, 41 и 52 от Хартата, и не е приложил напълно показателя IPS при жалбоподателя. Провеждането на разграничение между институциите на равнище на показателя IPS било — поради обхватното защитно действие на институционална защитна схема — несъвместимо със схемата и произволно.

                  7.

                  Седмо основание: нарушение на членове 6, 7 и 9 от Делегиран регламент (ЕС) 2015/63 и на приложение I към него срещу норми от по-висок ранг
                  В рамките на седмото основание се посочва, че членове 6, 7 и 9 от Делегиран регламент (ЕС) 2015/63, както и приложение I към него, нарушавали изискването за определяне на вноската в съответствие с риска, членове 16 и 20 от Хартата, принципа на пропорционалност и изискването за цялостно отчитане на фактическата обстановка, като определяли разпоредби въз основа на идеалистична картина на показателите за рисковете и процедури и формули за тяхното комбиниране, които не отговаряли на фактическите отношения между всички задължени да правят вноски институции.

                  8.

                  Осмо основание: нарушение на член 16 от Хартата и на принципа на пропорционалност, тъй като ответникът определил коефициенти за коригиране на риска, които не отчитали напълно и надлежно значително по-малката вероятност от преструктуриране по отношение на жалбоподателя

                  9.

                  Девето основание: нарушение на членове 16, 20, 41 и 52 от Хартата, при което ответникът изчислил коефициентите за коригиране на риска в съответствие с изискванията на Делегиран регламент (ЕС) 2015/63, без да се възползва от правото си на преценка и да адаптира приложението на показателите за риска в случая на жалбоподателя

                  10.

                  Десето основание: нарушение на член 20, параграф 1, първо и второ изречение от Делегиран регламент (ЕС) срещу член 103, параграф 7 от Директива 2014/59/ЕС, както и срещу изискването за изчисляване на вноските в съответствие с риска

                  11.

                  Единадесето основание: нарушение на членове 4-9 от Делегиран регламент (ЕС) 2015/63 и на приложение I към него срещу принципа на ефективна правна защита и принципа на правна сигурност.

         (1)  Регламент (ЕС) № 806/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 15 юли 2014 година за установяването на еднообразни правила и еднообразна процедура за преструктурирането на кредитни институции и някои инвестиционни посредници в рамките на Единния механизъм за преструктуриране и Единния фонд за преструктуриране и за изменение на Регламент (ЕС) № 1093/2010 (ОВ L 225, 2014 г., стр. 1).

         (2)  Регламент № 1 за определяне на езиковия режим на Европейската икономическа общност (ОВ 17, 1958 г., стр. 385; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 1, стр. 3).

         (3)  Делегиран регламент (ЕС) 2015/63 на Комисията от 21 октомври 2014 година за допълване на Директива 2014/59/ЕС на Европейския парламент и на Съвета по отношение на предварителните вноски в механизмите за финансиране на преструктурирането (ОВ L 11, 2015 г., стр. 44).

         (4)  Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година относно пруденциалните изисквания за кредитните институции и инвестиционните посредници и за изменение на Регламент (ЕС) № 648/2012 (ОВ L 176, 2013 г., стр. 1).

         (5)  Директива 2014/59/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 15 май 2014 година за създаване на рамка за възстановяване и преструктуриране на кредитни институции и инвестиционни посредници и за изменение на Директива 82/891/ЕИО на Съвета и директиви 2001/24/ЕО, 2002/47/ЕО, 2004/25/ЕО, 2005/56/ЕО, 2007/36/ЕО, 2011/35/ЕС, 2012/30/ЕС и 2013/36/ЕС и на регламенти (ЕС) № 1093/2010 и (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 173, 2014 г., стр. 190).


title: Дело T-407/20: Жалба, подадена на 2 юли 2020 г. — DVB Bank/ЕСП

text:
               17.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 271/52

      Жалба, подадена на 2 юли 2020 г. — DVB Bank/ЕСП
      (Дело T-407/20)
      (2020/C 271/65)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: DVB Bank SE (Франкфурт на Майн, Германия) (представители: H. Berger и K. Helle, адвокати)

         Ответник: Единен съвет за преструктуриране (ЕСП)

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решението на Единния съвет за преструктуриране от 15 април 2020 г. за изчисляване на предварителните вноски за 2020 г. в Единния фонд за преструктуриране (SRB/ES/2020/24) заедно с неговите приложения, доколкото обжалваното решение и приложения I и II към него се отнасят до вноската на жалбоподателя,

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В жалбата се излагат десет основания, които са по същество идентични или сходни с посочените по дело T-405/20, DZ Hyp/ЕСП.


title: Дело T-410/20: Жалба, подадена на 3 юли 2020 г. — DZ Bank/ЕСП

text:
               17.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 271/53

      Жалба, подадена на 3 юли 2020 г. — DZ Bank/ЕСП
      (Дело T-410/20)
      (2020/C 271/66)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: DZ Bank AG Deutsche Zentral-Genossenschaftsbank, Frankfurt am Main (Франкфурт на Майн, Германия) (представител: H. Berger und K. Helle, адвокати)

         Ответник: Единен съвет за преструктуриране (ЕСП)

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решението на Единния съвет за преструктуриране от 15 април 2020 г. за определяне на предварителните вноски за 2020 г. в Единния фонд за преструктуриране (SRB/ES/2020/24) и приложенията към него, доколкото обжалваното решение и приложение I и II към него се отнасят до вноската на жалбоподателя,

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В жалбата се изтъкват единадесет основания, които по същество са идентични или сходни с посочените по дело T-405/20, DZ Hyp/ЕСП.


title: Дело T-411/20: Жалба, подадена на 3 юли 2020 г. — Bayerische Landesbank/ЕСП

text:
               17.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 271/53

      Жалба, подадена на 3 юли 2020 г. — Bayerische Landesbank/ЕСП
      (Дело T-411/20)
      (2020/C 271/67)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Bayerische Landesbank (Мюнхен, Германия) (представители: H. Berger и K. Helle, адвокати)

         Ответник: Единен съвет за преструктуриране (ЕСП)

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решението на Единния съвет за преструктуриране от 15 април 2020 г. за изчисляване на предварителните вноски за 2020 г. в Единния фонд за преструктуриране (SRB/ES/2020/24) заедно с неговите приложения, доколкото обжалваното решение и приложения I и II към него се отнасят до вноската на жалбоподателя,

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В жалбата се излагат единадесет основания, които са по същество идентични или сходни с посочените по дело T-405/20, DZ Hyp/ЕСП.


title: Дело T-412/20: Жалба, подадена на 3 юли 2020 г. — Landesbank Hessen-Thüringen Girozentrale/ЕСП

text:
               17.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 271/54

      Жалба, подадена на 3 юли 2020 г. — Landesbank Hessen-Thüringen Girozentrale/ЕСП
      (Дело T-412/20)
      (2020/C 271/68)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Landesbank Hessen-Thüringen Girozentrale (Франкфурт на Майн, Германия) (представители: H. Berger и K. Helle, адвокати)

         Ответник: Единен съвет за преструктуриране (ЕСП)

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решението на Единния съвет за преструктуриране от 15 април 2020 г. за изчисляване на предварителните вноски за 2020 г. в Единния фонд за преструктуриране (SRB/ES/2020/24) заедно с неговите приложения, доколкото обжалваното решение и приложения I и II към него се отнасят до вноската на жалбоподателя,

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В жалбата се излагат единадесет основания, които са по същество идентични или сходни с посочените по дело T-405/20, DZ Hyp/ЕСП.


title: Дело T-413/20: Жалба, подадена на 3 юли 2020 г. — Norddeutsche Landesbank — Girozentrale/ЕСП

text:
               17.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 271/54

      Жалба, подадена на 3 юли 2020 г. — Norddeutsche Landesbank — Girozentrale/ЕСП
      (Дело T-413/20)
      (2020/C 271/69)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Norddeutsche Landesbank — Girozentrale (представители: D. Flore и J. Seitz, адвокат)

         Ответник: Единен съвет за преструктуриране (ЕСП)

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решението на ответника от 15 април 2020 г. (SRB/ES/2020/24) и приложението към него относно определянето на предварителните вноски за 2020 г. в Единния фонд за преструктуриране, както и на подробностите за тяхното изчисляване, доколкото те са от значение по отношение на ответника, и

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква следните основания.

                  1.

                  Първо основание: нарушение на правото на изслушване

                              —

                              Ответникът не изслушал жалбоподателя преди да приеме обжалваното решение и така нарушил член 41, параграф 1 и параграф 2, буква а) от Хартата на основните права на Европейския съюз (наричана по-нататък „Хартата“).

                  2.

                  Второ основание: нарушение на процесуални правила

                              —

                              Обжалваното решение било прието в нарушение на общи процесуални изисквания, следващи от член 41 от Хартата, член 298 ДФЕС, общи правни принципи и Правилника за дейността на ответника

                              —

                              Освен това жалбоподателят не можел да провери дали за обжалваното решение е била спазена минималната продължителност на писменото производство.

                  3.

                  Трето основание: липсващи мотиви за обжалваното решение

                              —

                              Обжалваното решение не съдържало достатъчно мотиви; по-специално липсвали мотиви относно позоваването на отделен случай, както и не били представени основните съображения по отношение на пропорционалността/преценката.

                              —

                              Освен това изчисляването на годишната вноска не било логично.

                              —

                              По фактически и правни съображения липсата на мотиви не можела да бъде отстранена чрез решението на Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht (Федерална служба за надзор на финансовите услуги).

                  4.

                  Четвърто основание: нарушение на основното право на ефективна правна защита (член 47, параграф 1 от Хартата) поради липса на възможност за проверка на обжалваното решение

                              —

                              Липсващите мотиви на обжалваното решение затруднили съществено жалбоподателя при съдебното обжалване. В това отношение за жалбоподателя било невъзможно на практика да изготви окончателно основанията за обжалване и да атакува основанията за издаване на обжалваното решение.

                              —

                              При това ответникът нарушил по-специално принципа на състезателност, според който участниците трябвало да могат да разискват при условията на състезателност както фактическите, така и правните обстоятелства, които са от значение за изхода на производството.

                  5.

                  Пето основание: прилагането на показателя IPS (Institutional Protection Scheme) от Делегиран регламент (ЕС) 2015/63 (1) на Комисията нарушавало норми от по-висок ранг

                              —

                              При приемането на Делегиран регламент (ЕС) 2015/63 като делегиран правен акт по смисъла на член 290 ДФЕС Комисията нямала право на преценка, което би довело до ограничен съдебен контрол. Същото важало и за прилагането на Делегиран регламент (ЕС) 2015/63 от страна на ответника.

                              —

                              При прилагането на показателя IPS не било взето предвид значението на членството на жалбоподателя в институционалната защитна схема като важен критерий за определянето на вноската, и по-специално погрешно от правна гледна точка било разделянето в три групи и разпределянето на жалбоподателя в групата с най-рисков профил.

                              —

                              Съгласно член 6, параграф 5, второ изречение от Делегиран регламент (ЕС) 2015/63 ответникът трябва да отчете и вероятността за преструктуриране на съответната институция и оттам за ползване на Единния фонд за преструктуриране

                              —

                              Ответникът не бил зачел принципа на пропорционалност при разпределянето в групи и при определянето на корекционния фактор за показателя IPS,

                  6.

                  Шесто основание: прилагането на коефициента за корекция на риска по Делегиран регламент (ЕС) 2015/63 нарушавало норми от по-висш ранг

                              —

                              Прилагането от страна на ответника на подлежащия на определяне съгласно стъпка 6 в приложение I и член 9, параграф 3 от Делегиран регламент (ЕС) 2015/63 коефициент за корекция на риска нарушавало изискването за ориентиране според рисковия профил.

                              —

                              Определянето на коефициента за корекция на риска в размер на 1,388146345995, респ. 1,384564814222 представлявало и нарушение на закрепената в член 16 от Хартата свобода на стопанска инициатива на жалбоподателя.

                  7.

                  Седмо основание (при условията на евентуалност): член 7, параграф 4, второ изречение от Делегиран регламент (ЕС) 2015/63 нарушавал норми от по-висш ранг.

                              —

                              Член 7, параграф 4, второ изречение от Делегиран регламент (ЕС) 2015/63 бил незаконосъобразен, тъй като корекцията на показателя IPS чрез показателя на риска „търговска дейност, задбалансови експозиции, сложност и възможност за преструктуриране“ по член 7, параграф 4, второ изречение от Делегиран Регламент (ЕС) 2015/63 нарушавала предвиденото в член 113, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета (2) изискване за съгласуваност в рамките на институционална защитна схема и оттам водела до необосновано неравно третиране на различните институции, членуващи в институционална защитна схема.

                              —

                              Член 7, параграф 4, второ изречение от Делегиран регламент (ЕС) 2015/63 нарушавал и принципа на пропорционалност поради многократното отчитане на посочените в член 7, параграф 4, първо изречение, буква а) от споменатия делегиран регламент частични показатели на риска.

         (1)  Делегиран регламент (ЕС) 2015/63 на Комисията от 21 октомври 2014 година за допълване на Директива 2014/59/ЕС на Европейския парламент и на Съвета по отношение на предварителните вноски в механизмите за финансиране на преструктурирането (ОВ L 11, 2015 г., стр. 44).

         (2)  Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година относно пруденциалните изисквания за кредитните институции и инвестиционните посредници и за изменение на Регламент (ЕС) № 648/2012 (ОВ L 176, 2013 г., стр. 1).


title: Дело T-527/19: Определение на Общия съд от 17 юни 2020 г. — Sánchez Cano/EUIPO — Grupo Osborne (EL TORO BALLS Fini)

text:
               17.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 271/56

      Определение на Общия съд от 17 юни 2020 г. — Sánchez Cano/EUIPO — Grupo Osborne (EL TORO BALLS Fini)
      (Дело T-527/19) (1)

      (2020/C 271/70)
      Език на производството: испански
      Председателят на шести състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 312, 16.9.2019 г.


title: Дело, заведено на 10 юли 2020 г. от Надзорния орган на ЕАСТ срещу Кралство Норвегия (Дело E-9/20) 2020/C 275/03

text:
               20.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 275/4

      Дело, заведено на 10 юли 2020 г. от Надзорния орган на ЕАСТ срещу Кралство Норвегия
      (Дело E-9/20)
      (2020/C 275/03)
      На 10 юли 2020 г. пред Съда на ЕАСТ беше заведено дело срещу Кралство Норвегия от Надзорния орган на ЕАСТ, представляван от Stewart Watson, Claire Simpson, Erlend M. Leonhardsen, Catherine Howdle и Carsten Zatschler, в качеството им на представители на Надзорния орган на ЕАСТ, с адрес: Rue Belliard 35, B-1040 Brussels.
      Надзорният орган на ЕАСТ иска от Съда на ЕАСТ:

                  1.

                  Да установи, че като е оставило в сила разпоредби, като например раздел 6-11, параграф 1 и раздел 6-36, параграф 2 от Закона за публичните акционерни дружества, раздел 6-11, параграф 1 от Закона за частните дружества с ограничена отговорност и раздел 7-5 и раздел 8-4, параграф 5 от Закона за финансовите предприятия, Кралство Норвегия не е изпълнило задълженията си по членове 31 и 28 от Споразумението за ЕИП, член 1, параграф 1 от акта, посочен в точка 2 от Приложение V към Споразумението за ЕИП (Регламент (ЕС) № 492/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 5 април 2011 г. относно свободното движение на работници в Съюза), и член 2 от акта, посочен в точка 8 от приложение XXII към Споразумението за ЕИП (Единадесета Директива 89/666/ЕИО на Съвета от 21 декември 1989 г. относно изискванията за оповестяване на данни за клонове, открити в една държава членка от някои видове дружества, регулирани от правото на друга държавa).

                  2.

                  Да осъди Кралство Норвегия да заплати съдебните разноски.

         Правна и фактическа обстановка и основания, приведени в подкрепа на иска:

                  —

                  Настоящата искова молба се отнася до различни изисквания (за националност и/или) за пребиваване, предвидени в норвежкото дружествено право по отношение на лица, заемащи определени ръководни длъжности в дружества, регистрирани и учредени в Норвегия. Съответните законодателни разпоредби включват различни изисквания за пребиваване в Норвегия на част от учредителите на дружествата, управителите, членовете на съвети и членовете на събранието на дружеството (корпоративните служители). Същевременно в тези разпоредби се определя, че посочените изисквания за пребиваване не се прилагат по отношение на граждани на държави от ЕИП, но само при условие че те пребивават в такава държава,

                  —

                  По този начин разпоредбите ограничават възможността на законно установени в друга държава от ЕИП дружества да започнат и извършват стопанска дейност в Норвегия, доколкото същите имат корпоративни служители, които или не са граждани на държава от ЕИП, или са граждани на държава от ЕИП, които не пребивават в ЕИП. Разпоредбите ограничават също възможността на гражданите на държави от ЕИП, които не пребивават в ЕИП, да заемат длъжности като корпоративни служители на норвежки дружества,

                  —

                  Надзорният орган на ЕАСТ („Органът“) твърди, че посочените разпоредби се свеждат преди всичко до необосновано ограничение на свободата на установяване в Норвегия на дружества, учредени в съответствие с правото на държава от ЕИП и имащи седалище в ЕИП, което следователно нарушава член 31 от Споразумението за ЕИП. Тези изисквания освен това са несъвместими с Директива 89/666. На последно място, от гледна точка на лицата, към които са насочени тези разпоредби, те нарушават също член 28 от Споразумението за ЕИП, както и Регламент 492/2011,

                  —

                  Производството беше открито през 2014 г. по инициатива на Органа. В хода на контактите му с правителството на Норвегия през последвалите години, наред с другото въз основа на официално уведомително писмо от 4 ноември 2015 г. и мотивирано становище от 12 октомври 2016 г., норвежкото правителство обясни, че изискванията за пребиваване са били предназначени да осигурят достъп до ръководството на дружествата и да позволят на националните органи да упражняват компетентността си по отношение на тези дружества,

                  —

                  Правителството на Норвегия счита, че изискванията са необходими, подходящи и целесъобразни,

                  —

                  Органът не е съгласен с тази позиция, особено с оглед на редица решения както на Съда на ЕАСТ, така и на Съда на ЕС, по които за сходни изисквания е установено, че противоречат съответно на член 31 от Споразумението за ЕИП и на член 49 от ДФЕС,

                  —

                  Следва да се отбележи, че правителството на Норвегия е изготвило предложения, насочени към смекчаването на тези изисквания. Етапът на обществена консултация на законодателния процес е приключен на 16 януари 2020 г. Към момента на подаване на настоящата искова молба тези предложения все още не бяха приети.


title: Дело C-92/18: Решение на Съда (втори състав) от 25 юни 2020 г. — Френска република/Европейски парламент (Жалба за отмяна — Институционално право — Протокол за местоположението на седалищата на институциите и някои органи, служби и агенции на Европейския съюз — Европейски парламент — Понятие „заседание относно бюджета“, провеждано в Страсбург (Франция) — Член 314 ДФЕС — Упражняване на бюджетното правомощие в допълнително пленарно заседание, провеждано в Брюксел (Белгия))

text:
               24.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 279/2

      Решение на Съда (втори състав) от 25 юни 2020 г. — Френска република/Европейски парламент
      (Дело C-92/18) (1)

      (Жалба за отмяна - Институционално право - Протокол за местоположението на седалищата на институциите и някои органи, служби и агенции на Европейския съюз - Европейски парламент - Понятие „заседание относно бюджета“, провеждано в Страсбург (Франция) - Член 314 ДФЕС - Упражняване на бюджетното правомощие в допълнително пленарно заседание, провеждано в Брюксел (Белгия))
      (2020/C 279/02)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Френска република (представители: E. de Moustier, A.-L. Desjonquères, J.-L. Carré, F. Alabrune, D. Colas и B. Fodda, впоследствие E. de Moustier, A.-L. Desjonquères, A. Daly, J.-L. Carré)

         Ответник: Европейски парламент (представители: R. Crowe, U. Rösslein S. Lucente)

         Встъпила страна в подкрепа на исканията на жалбоподателя: Велико херцогство Люксембург (представители: първоначално D. Holderer, C. Schiltz и T. Uri, впоследствие C. Schiltz и T. Uri)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Френската република да понесе, наред с направените от нея съдебни разноски, и тези на Европейския парламент.

                  3)

                  Великото херцогство Люксембург понася направените от него съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 44, 4.2.2019 г.


title: Дело C-570/18 P: Решение на Съда (втори състав) от 25 юни 2020 г. — HF/Европейски парламент (Обжалване — Публична служба — Европейски парламент — Договорно нает служител — Членове 12а и 24 от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз — Психически тормоз — Искане за съдействие — Право на изслушване — Отхвърляне на искането за съдействие — Член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз — Обхват на съдебния контрол)

text:
               24.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 279/2

      Решение на Съда (втори състав) от 25 юни 2020 г. — HF/Европейски парламент
      (Дело C-570/18 P) (1)

      (Обжалване - Публична служба - Европейски парламент - Договорно нает служител - Членове 12а и 24 от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз - Психически тормоз - Искане за съдействие - Право на изслушване - Отхвърляне на искането за съдействие - Член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз - Обхват на съдебния контрол)
      (2020/C 279/03)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: HF (представител: A. Tymen, адвокат)

         Друга страна в производството: Европейски парламент (представители: E. Taнева и T. Lazian)

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя решение на Общия съд на Европейския съюз от 29 юни 2018 г., HF/Парламент (T-218/17, EU:T:2018:393).

                  2)

                  Отменя решението на генералния директор по персонала на Европейския парламент, действащ в качеството на орган, оправомощен да сключва договорите за назначаване от името на тази институция, от 3 юни 2016 г., с което се отхвърля искането за съдействие по смисъла на член 24 от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз, подадено от HF.

                  3)

                  Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

                  4)

                  Осъжда Европейския парламент да понесе, освен направените от него съдебни разноски, и разноските, направени от HF както в първоинстанционното производство, така и в производството по обжалване.

         (1)  ОВ C 455, 17.12.2018 г.


title: Дело C-729/18 P: Решение на Съда (седми състав) от 25 юни 2020 г. — VTB Bank PAO, предходно наименование VTB Bank OAO/Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия (Обжалване — Ограничителни мерки, приети с оглед на действията на Руската федерация, дестабилизиращи положението в Украйна — Включване на името на жалбоподателя в списъка на образуванията, за които се прилагат ограничителни мерки — Принцип на пропорционалност — Право на собственост — Право да се упражнява стопанска дейност)

text:
               24.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 279/3

      Решение на Съда (седми състав) от 25 юни 2020 г. — VTB Bank PAO, предходно наименование VTB Bank OAO/Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия
      (Дело C-729/18 P) (1)

      (Обжалване - Ограничителни мерки, приети с оглед на действията на Руската федерация, дестабилизиращи положението в Украйна - Включване на името на жалбоподателя в списъка на образуванията, за които се прилагат ограничителни мерки - Принцип на пропорционалност - Право на собственост - Право да се упражнява стопанска дейност)
      (2020/C 279/04)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: VTB Bank PAO, предходно наименование VTB Bank OAO (представители: M. Lester, QC, J. Dawid, barrister, C. Claypoole, solicitor, и J. Ruiz Calzado, abogado).

         Други страни в производството: Съвет на Европейския съюз (представители: M.-M. Joséphidès и J.-P. Hix), Европейска комисия (представители: първоначално J. Norris, A. Tizzano и L. Havas, впоследствие J. Norris и L. Havas)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда VTB Bank PAO да понесе направените от него съдебни разноски, както и тези на Съвета на Европейския съюз.

                  3)

                  Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 93, 11.3.2019 г.


title: Дело C-730/18 P: Решение на Съда (първи състав) от 25 юни 2020 г. — SC/Eulex Косово (Обжалване — Арбитражна клауза — Персонал към международни мисии на Европейския съюз — Вътрешен конкурс — Неподновяване на трудов договор — Акт, който може да се отдели от договорния му контекст)

text:
               24.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 279/4

      Решение на Съда (първи състав) от 25 юни 2020 г. — SC/Eulex Косово
      (Дело C-730/18 P) (1)

      (Обжалване - Арбитражна клауза - Персонал към международни мисии на Европейския съюз - Вътрешен конкурс - Неподновяване на трудов договор - Акт, който може да се отдели от договорния му контекст)
      (2020/C 279/05)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: SC (представители: A. Kunst, Rechtsanwältin, L. Moro, avvocatessa)

         Друга страна в производството: Eulex Kosovo (представител: E. Raoult, advocate)

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя определението на Общия съд на Европейския съюз от 19 септември 2018 г., SC/Eulex Kosovo (T-242/17, EU:T:2018:586).

                  2)

                  Връща делото на Общия съд на Европейския съюз за ново разглеждане.

                  3)

                  Не се произнася по съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 112, 25.3.2019 г.


title: Дело C-731/18 P: Решение на Съда (седми състав) от 25 юни 2020 г. — Bank for Development and Foreign Economic Affairs (Vnesheconombank)/Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия (Обжалване — Ограничителни мерки, взети с оглед на действията на Руската федерация, дестабилизиращи положението в Украйна — Вписване, а впоследствие запазване на името на жалбоподателя в списъка с образуванията, за които се прилагат ограничителни мерки — Задължение за мотивиране — Явна грешка в преценката — Право на ефективна съдебна защита — Злоупотреба с власт — Право на собственост — Равно третиране)

text:
               24.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 279/4

      Решение на Съда (седми състав) от 25 юни 2020 г. — Bank for Development and Foreign Economic Affairs (Vnesheconombank)/Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия
      (Дело C-731/18 P) (1)

      (Обжалване - Ограничителни мерки, взети с оглед на действията на Руската федерация, дестабилизиращи положението в Украйна - Вписване, а впоследствие запазване на името на жалбоподателя в списъка с образуванията, за които се прилагат ограничителни мерки - Задължение за мотивиране - Явна грешка в преценката - Право на ефективна съдебна защита - Злоупотреба с власт - Право на собственост - Равно третиране)
      (2020/C 279/06)
      Език на производството: испански

         Страни

         Жалбоподател: Bank for Development and Foreign Economic Affairs (Vnesheconombank) (представители: J. Viñals Camallonga и J. Iriarte Ángel, abogados)

         Други страни в производството: Съвет на Европейския съюз (представители: F. Florindo Gijón и P. Mahnič), Европейска комисия (представители: първоначално S. Pardo Quintillán, A. Tizzano и C. Zadra, впоследствие S. Pardo Quintillán и M. J. Roberti di Sarsina)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Bank for Development and Foreign Economic Affairs (Vnesheconombank) да понесе освен направените от нея съдебни разноски, и тези, направени от Съвета на Европейския съюз.

                  3)

                  Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 65, 18.2.2019 г.


title: Съединени дела C-762/18 и C-37/19: Решение на Съда (първи състав) от 25 юни 2020 г. (преюдициално запитване от Районен съд Хасково — България, Corte suprema di cassazione — Италия) — QH/Върховен касационен съд на република България (C-762/18), CV/Iccrea Banca SpA (C-37/19). (Преюдициално запитване — Социална политика — Защита на безопасността и здравето на работниците — Директива 2003/88/ЕО — Член 7 — Незаконно уволнен работник, възстановен на работа със съдебно решение — Изключване на правото на платен годишен отпуск, неизползван през периода от уволнението до възстановяването на работа — Липса на право на парично обезщетение за неизползвания платен годишен отпуск за същия период при последващо прекратяване на трудовото правоотношение)

text:
               24.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 279/5

      Решение на Съда (първи състав) от 25 юни 2020 г. (преюдициално запитване от Районен съд Хасково — България, Corte suprema di cassazione — Италия) — QH/Върховен касационен съд на република България (C-762/18), CV/Iccrea Banca SpA (C-37/19).
      (Съединени дела C-762/18 и C-37/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Социална политика - Защита на безопасността и здравето на работниците - Директива 2003/88/ЕО - Член 7 - Незаконно уволнен работник, възстановен на работа със съдебно решение - Изключване на правото на платен годишен отпуск, неизползван през периода от уволнението до възстановяването на работа - Липса на право на парично обезщетение за неизползвания платен годишен отпуск за същия период при последващо прекратяване на трудовото правоотношение)
      (2020/C 279/07)
      Език на производството: български

         Запитваща юрисдикция

      Районен съд Хасково, Corte suprema di cassazione

         Страни в главното производство

         Жалбоподатели: QH (C-762/18), CV (C-37/19)

         Ответници: Върховен касационен съд на Република България (C-762/18), Iccrea Banca SpA (C-37/19)

         в присъствието на: Прокуратура на Република България (C-762/18)

         Диспозитив

                  1)

                  Член 7, параграф 1 от Директива 2003/88/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална съдебна практика, по силата на която работник, който е уволнен незаконно, а по-късно е възстановен на работа в съответствие с националното право вследствие на отмяната на уволнението му със съдебно решение, няма право на платен годишен отпуск за периода от датата на уволнението до датата на възстановяването му на работа, поради това че през този период не е полагал действително труд за работодателя.

                  2)

                  Член 7, параграф 2 от Директива 2003/88 трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална съдебна практика, по силата на която при последващо прекратяване на трудовото правоотношение — след като работникът е бил уволнен незаконно, а по-късно възстановен на работа в съответствие с националното право вследствие на отмяната на уволнението му със съдебно решение, този работник няма право на парично обезщетение за неизползвания платен годишен отпуск за периода от датата на незаконното уволнение до датата на възстановяването му на работа.

         (1)  ОВ C-54, 11.2.2019 г.

         ОВ C 182, 27.5.2019 г.


title: Дело C-835/18: Решение на Съда (пети състав) от 2 юли 2020 г. (преюдициално запитване от Curtea de Apel Timişoara — Румъния) — SC Terracult SRL/Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Timişoara –Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Arad — Serviciul Inspecţie Fiscală Persoane Juridice 5, ANAF Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Timişoara Serviciul de Soluţionare a Contestaţiilor (Преюдициално запитване — Данъчни въпроси — Обща система на данъка върху добавената стойност (ДДС) — Директива 2006/112/ЕО — Коригиране на фактура — Погрешно фактуриран данък — Възстановяване на недължимо внесен данък — Механизъм на обратно начисляване на ДДС — Сделки, отнасящи се до данъчен период, който вече е бил обект на данъчна ревизия — Данъчна неутралност — Принцип на ефективност — Пропорционалност)

text:
               24.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 279/6

      Решение на Съда (пети състав) от 2 юли 2020 г. (преюдициално запитване от Curtea de Apel Timişoara — Румъния) — SC Terracult SRL/Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Timişoara –Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Arad — Serviciul Inspecţie Fiscală Persoane Juridice 5, ANAF Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Timişoara Serviciul de Soluţionare a Contestaţiilor
      (Дело C-835/18) (1)

      (Преюдициално запитване - Данъчни въпроси - Обща система на данъка върху добавената стойност (ДДС) - Директива 2006/112/ЕО - Коригиране на фактура - Погрешно фактуриран данък - Възстановяване на недължимо внесен данък - Механизъм на обратно начисляване на ДДС - Сделки, отнасящи се до данъчен период, който вече е бил обект на данъчна ревизия - Данъчна неутралност - Принцип на ефективност - Пропорционалност)
      (2020/C 279/08)
      Език на производството: румънски

         Запитваща юрисдикция

      Curtea de Apel Timişoara

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: SC Terracult SRL

         Ответници: Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Timişoara –Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Arad — Serviciul Inspecţie Fiscală Persoane Juridice 5, ANAF Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Timişoara Serviciul de Soluţionare a Contestaţiilor

         Диспозитив

      Разпоредбите на Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност, изменена с Директива 2013/43/ЕС на Съвета от 22 юли 2013 г., и принципите на данъчна неутралност, ефективност и пропорционалност трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба или национална административна практика, която не разрешава на данъчнозадължено лице, извършило доставки, за които, както се оказва впоследствие, се прилага механизмът на обратно начисляване на данъка върху добавената стойност (ДДС), да коригира фактурите за тези доставки и да се ползва от тях — като коригира предходна данъчна декларация или като подаде нова данъчна декларация, отчитаща така извършената корекция — за да получи възстановяване на ДДС, който то е фактурирало и внесло без основание, с мотива че периодът, за който са извършени посочените доставки, вече е бил обект на данъчна ревизия, приключила с издаден от компетентния данъчен орган ревизионен акт, който е влязъл в сила, тъй като не е оспорен от посоченото данъчнозадължено лице.

         (1)  ОВ C 131, 8.4.2019 г.


title: Дело C-14/19 P: Решение на Съда (втори състав) от 25 юни 2020 г. — Сателитен център на Европейския съюз/ KF, Съвет на Европейския съюз (Обжалване — Персонал на Сателитния център на Европейския съюз (SATCEN) — Договорно нает служител на SATCEN — Оплаквания за психически тормоз — Административно разследване — Искане за съдействие — Временно отстраняване от длъжност на служителя — Дисциплинарно производство — Освобождаване от длъжност на служителя — Комисия по жалбите на SATCEN — Предоставяне на изключителна компетентност за разглеждане на споровете на персонала на SATCEN — Жалба за отмяна — Член 263, първа и пета алинея ДФЕС — Иск за обезщетение — Член 268 ДФЕС — Компетентност на съда на Съюза — Допустимост — Обжалваеми актове — Договорен характер на спора — Членове 272 ДФЕС и 274 ДФЕС — Ефективна съдебна защита — Член 24, параграф 1, втора алинея, последно изречение ДЕС — Член 275, първа алинея ДФЕС — Принцип на равно третиране — Задължение за мотивиране на Общия съд — Изопачаване на фактите и доказателствата — Право на защита — Принцип на добра администрация)

text:
               24.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 279/7

      Решение на Съда (втори състав) от 25 юни 2020 г. — Сателитен център на Европейския съюз/ KF, Съвет на Европейския съюз
      (Дело C-14/19 P) (1)

      (Обжалване - Персонал на Сателитния център на Европейския съюз (SATCEN) - Договорно нает служител на SATCEN - Оплаквания за психически тормоз - Административно разследване - Искане за съдействие - Временно отстраняване от длъжност на служителя - Дисциплинарно производство - Освобождаване от длъжност на служителя - Комисия по жалбите на SATCEN - Предоставяне на изключителна компетентност за разглеждане на споровете на персонала на SATCEN - Жалба за отмяна - Член 263, първа и пета алинея ДФЕС - Иск за обезщетение - Член 268 ДФЕС - Компетентност на съда на Съюза - Допустимост - Обжалваеми актове - Договорен характер на спора - Членове 272 ДФЕС и 274 ДФЕС - Ефективна съдебна защита - Член 24, параграф 1, втора алинея, последно изречение ДЕС - Член 275, първа алинея ДФЕС - Принцип на равно третиране - Задължение за мотивиране на Общия съд - Изопачаване на фактите и доказателствата - Право на защита - Принцип на добра администрация)
      (2020/C 279/09)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Сателитен център на Европейския съюз (SATCEN) (представител: A. Guillerme, avocate)

         Други страни в производството: KF (представители: N. Macaulay, barrister, и A. Kunst, Rechtsanwältin), Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bauer и A. Vitro)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Сателитния център на Европейския съюз (SATCEN) да понесе, наред с направените от него съдебни разноски, и тези на KF.

                  3)

                  Съветът на Европейския съюз понася направените от него съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 164, 13.5.2019 г.


title: Дело C-18/19: Решение на Съда (първи състав) от 2 юли 2020 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof — Германия) — WM/Stadt Frankfurt am Main (Преюдициално запитване — Пространство на свобода, сигурност и правосъдие — Директива 2008/115/ЕО — Общи стандарти и процедури, приложими в държавите членки за връщане на незаконно пребиваващи граждани на трети страни — Условия на задържане — Член 16, параграф 1 — Задържане в затвор с цел извеждане — Гражданин на трета страна, който представлява сериозна заплаха за обществения ред или обществената сигурност)

text:
               24.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 279/7

      Решение на Съда (първи състав) от 2 юли 2020 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof — Германия) — WM/Stadt Frankfurt am Main
      (Дело C-18/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Пространство на свобода, сигурност и правосъдие - Директива 2008/115/ЕО - Общи стандарти и процедури, приложими в държавите членки за връщане на незаконно пребиваващи граждани на трети страни - Условия на задържане - Член 16, параграф 1 - Задържане в затвор с цел извеждане - Гражданин на трета страна, който представлява сериозна заплаха за обществения ред или обществената сигурност)
      (2020/C 279/10)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Bundesgerichtshof

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: WM

         Ответник: Stadt Frankfurt am Main

         Диспозитив

      Член 16, параграф 1 от Директива 2008/115/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 година относно общите стандарти и процедури, приложими в държавите членки за връщане на незаконно пребиваващи граждани на трети страни трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална правна уредба, която позволява задържане с цел извеждане на незаконно пребиваващ гражданин на трета страна в затвор, отделно от обикновените затворници, поради това че представлява действителна, настояща и достатъчно сериозна заплаха, която засяга основен обществен интерес или вътрешната или външната сигурност на съответната държава членка.

         (1)  ОВ C 112, 25.3.2019 г.


title: Дело C-24/19: Решение на Съда (голям състав) от 25 юни 2020 г. (преюдициално запитване от Raad voor Vergunningsbetwistingen — Белгия) — A и др./Gewestelijke stedenbouwkundige ambtenaar van het departement Ruimte Vlaanderen, afdeling Oost-Vlaanderen (Преюдициално запитване — Директива 2001/42/ЕО — Оценка на въздействието върху околната среда — Разрешение за градоустройствено проектиране за изграждането и експлоатацията на вятърни генератори — Член 2, буква a) — Понятие за планове и програми — Установени в постановление и в циркулярно писмо условия за издаване на разрешение — Член 3, параграф 2, буква a) — Национални актове, които определят рамката за бъдещото издаване на разрешение за осъществяване на проектите — Липса на екологична оценка — Запазване на последиците от националните актове и от издадените въз основа на тях разрешения, след като е установено несъответствието на тези актове с правото на Съюза — Условия)

text:
               24.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 279/8

      Решение на Съда (голям състав) от 25 юни 2020 г. (преюдициално запитване от Raad voor Vergunningsbetwistingen — Белгия) — A и др./Gewestelijke stedenbouwkundige ambtenaar van het departement Ruimte Vlaanderen, afdeling Oost-Vlaanderen
      (Дело C-24/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Директива 2001/42/ЕО - Оценка на въздействието върху околната среда - Разрешение за градоустройствено проектиране за изграждането и експлоатацията на вятърни генератори - Член 2, буква a) - Понятие за планове и програми - Установени в постановление и в циркулярно писмо условия за издаване на разрешение - Член 3, параграф 2, буква a) - Национални актове, които определят рамката за бъдещото издаване на разрешение за осъществяване на проектите - Липса на екологична оценка - Запазване на последиците от националните актове и от издадените въз основа на тях разрешения, след като е установено несъответствието на тези актове с правото на Съюза - Условия)
      (2020/C 279/11)
      Език на производството: нидерландски

         Запитваща юрисдикция

      Raad voor Vergunningsbetwistingen

         Страни в главното производство

         Жалбоподатели: A, B, C, D, E

         Ответник: Gewestelijke stedenbouwkundige ambtenaar van het departement Ruimte Vlaanderen, afdeling Oost-Vlaanderen

         в присъствието на: Organisatie voor Duurzame Energie Vlaanderen VZW

         Диспозитив

                  1)

                  Член 2, буква а) от Директива 2001/42/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 юни 2001 година относно оценката на последиците на някои планове и програми върху околната среда трябва да се тълкува в смисъл, че в обхвата на понятието „планове и програми“ попадат приети от правителството на федерална единица на държава членка постановление и циркулярно писмо, всяко от които съдържа различни разпоредби относно изграждането и експлоатацията на вятърни генератори.

                  2)

                  Член 3, параграф 2, буква а) от Директива 2001/42 трябва да се тълкува в смисъл, че постановление и циркулярно писмо, всяко от които съдържа различни разпоредби относно изграждането и експлоатацията на вятърни генератори, включително мерки относно засенчването, безопасността и стандартите за шум, представляват планове и програми, за които трябва да се направи екологична оценка по силата на тази разпоредба.

                  3)

                  Когато се окаже, че е трябвало да се направи екологична оценка по смисъла на Директива 2001/42 преди приемането на постановлението и циркулярното писмо, на които е основано оспорено пред национална юрисдикция разрешение за изграждане и експлоатация на вятърни генератори, поради което тези актове и разрешението не са в съответствие с правото на Съюза, посочената юрисдикция може да запази последиците от актовете и разрешението само ако съгласно вътрешното право това е допустимо в рамките на спора, с който е сезирана, и в случай че отмяната на посоченото разрешение би могла да има съществени последици за електроснабдяването на цялата съответна държава членка, и то само за времето, строго необходимо за отстраняването на тази незаконосъобразност. Запитващата юрисдикция следва при необходимост да направи тази преценка в рамките на спора в главното производство.

         (1)  ОВ C 139, 15.4.2019 г.


title: Дело C-116/19 P: Решение на Съда (осми състав) от 25 юни 2020 г. — Gregor Schneider/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) (Обжалване — Публична служба — Срочно наети служители — Вътрешна реорганизация на службите на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) — Преназначаване — Правно основание — Член 7 от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз — Интерес на службата — Значително изменение на задачите — Квалификация — Прехвърляне — Преместване — Злоупотреба с власт — Право на изслушване — Задължение за мотивиране — Право на справедлив съдебен процес — Ефективна съдебна защита — Член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз)

text:
               24.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 279/9

      Решение на Съда (осми състав) от 25 юни 2020 г. — Gregor Schneider/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
      (Дело C-116/19 P) (1)

      (Обжалване - Публична служба - Срочно наети служители - Вътрешна реорганизация на службите на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) - Преназначаване - Правно основание - Член 7 от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз - Интерес на службата - Значително изменение на задачите - Квалификация - Прехвърляне - Преместване - Злоупотреба с власт - Право на изслушване - Задължение за мотивиране - Право на справедлив съдебен процес - Ефективна съдебна защита - Член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз)
      (2020/C 279/12)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Gregor Schneider (представител: H. Tettenborn, Rechtsanwalt)

         Друга страна в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: A. Lukošiūtė, B. Wägenbaur, Rechtsanwalt)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда г-н Gregor Schneider да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 213, 24.6.2019 г.


title: Дело C-131/19 P: Решение на Съда (осми състав) от 25 юни 2020 г. — Европейска комисия/CX (Обжалване — Публична служба — Дисциплинарно производство — Право на защита — Право на изслушване — Приложение IX към Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз — Член 4 — Възможност длъжностно лице, което не може да бъде изслушано, да представи писмени обяснения или да бъде представлявано — Член 22 — Изслушване на длъжностното лице от Органа по назначаването преди налагане на дисциплинарното наказание — Твърдяна невъзможност длъжностното лице да бъде изслушано и да представи писмени обяснения или да бъде представлявано — Преценка на медицински документи — Липса на отговор от страна на Общият съд на Европейския съюз на доводи, изложени пред първата инстанция)

text:
               24.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 279/10

      Решение на Съда (осми състав) от 25 юни 2020 г. — Европейска комисия/CX
      (Дело C-131/19 P) (1)

      (Обжалване - Публична служба - Дисциплинарно производство - Право на защита - Право на изслушване - Приложение IX към Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз - Член 4 - Възможност длъжностно лице, което не може да бъде изслушано, да представи писмени обяснения или да бъде представлявано - Член 22 - Изслушване на длъжностното лице от Органа по назначаването преди налагане на дисциплинарното наказание - Твърдяна невъзможност длъжностното лице да бъде изслушано и да представи писмени обяснения или да бъде представлявано - Преценка на медицински документи - Липса на отговор от страна на Общият съд на Европейския съюз на доводи, изложени пред първата инстанция)
      (2020/C 279/13)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Европейска комисия (представители: G. Berscheid, T. S. Bohr и C. Ehrbar)

         Друга страна в производството: CX (представител: É. Boigelot, avocat)

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя решение на Общия съд на Европейски съюз от 13 декември 2018 г., CX/Комисия (T-743/16 RENV, непубликувано, EU:T:2018:937).

                  2)

                  Връща делото на Общия съд на Европейския съюз за ново разглеждане.

                  3)

                  Не се произнася по съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 182, 27.5.2019 г.