title: Дело C-581/18: Решение на Съда (голям състав) от 11 юни 2020 г. (преюдициално запитване от Oberlandesgericht Frankfurt am Main — Германия) — RB/TÜV Rheinland LGA Products GmbH, Allianz IARD S.A. (Преюдициално запитване — Право на Европейския съюз — Общи принципи — Член 18 ДФЕС — Недопускане на дискриминация на основание гражданство — Приложимост на правото на Съюза — Некачествени гръдни импланти — Застраховка за гражданска отговорност за вреди, причинени от производството на медицински изделия — Застрахователен договор, който предвижда ограничаване на географския обхват на застрахователното покритие)

text:
               17.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 271/5

      Решение на Съда (голям състав) от 11 юни 2020 г. (преюдициално запитване от Oberlandesgericht Frankfurt am Main — Германия) — RB/TÜV Rheinland LGA Products GmbH, Allianz IARD S.A.
      (Дело C-581/18) (1)

      (Преюдициално запитване - Право на Европейския съюз - Общи принципи - Член 18 ДФЕС - Недопускане на дискриминация на основание гражданство - Приложимост на правото на Съюза - Некачествени гръдни импланти - Застраховка за гражданска отговорност за вреди, причинени от производството на медицински изделия - Застрахователен договор, който предвижда ограничаване на географския обхват на застрахователното покритие)
      (2020/C 271/05)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Oberlandesgericht Frankfurt am Main

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: RB

         Ответници: TÜV Rheinland LGA Products GmbH, Allianz IARD S.A.

         Диспозитив

      Член 18, първа алинея ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че не намира приложение към уговорка, предвидена в договор, сключен между застрахователно дружество и производител на медицински изделия, ограничаваща географския обхват на застрахователното покритие на гражданската отговорност за вреди, причинени от тези изделия, до вредите, настъпили на територията само на една държава членка, след като при настоящото състояние на правото на Съюза такова положение не попада в неговия обхват на приложение.

         (1)  ОВ C 427, 26.11.2018 г.


title: Дело C-634/18: Решение на Съда (първи състав) от 11 юни 2020 г. (преюдициално запитване от Sąd Rejonowy w Słupsku — Полша) — наказателно производство срещу JI (Преюдициално запитване — Съдебно сътрудничество по наказателноправни въпроси — Рамково решение 2004/757/ПВР — Минимални разпоредби относно съставните елементи на наказуемите деяния и прилаганите наказания в областта на трафика на наркотици — Член 2, параграф 1, буква в) — Член 4, параграф 2, буква а) — Понятие „големи количества наркотици“ — Харта на основните права на Европейския съюз — Равно третиране — Членове 20 и 21 — Принцип за законоустановеност на престъплението и наказанието — Член 49)

text:
               17.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 271/5

      Решение на Съда (първи състав) от 11 юни 2020 г. (преюдициално запитване от Sąd Rejonowy w Słupsku — Полша) — наказателно производство срещу JI
      (Дело C-634/18) (1)

      (Преюдициално запитване - Съдебно сътрудничество по наказателноправни въпроси - Рамково решение 2004/757/ПВР - Минимални разпоредби относно съставните елементи на наказуемите деяния и прилаганите наказания в областта на трафика на наркотици - Член 2, параграф 1, буква в) - Член 4, параграф 2, буква а) - Понятие „големи количества наркотици“ - Харта на основните права на Европейския съюз - Равно третиране - Членове 20 и 21 - Принцип за законоустановеност на престъплението и наказанието - Член 49)
      (2020/C 271/06)
      Език на производството: полски

         Запитваща юрисдикция

      Sąd Rejonowy w Słupsku

         Страна в главното наказателно производство

      JI

         в присъствието на: Prokuratura Rejonowa w Słupsku

         Диспозитив

      Член 4, параграф 2, буква а) във връзка с член 2, параграф 1, буква в) от Рамково решение 2004/757/ПВР на Съвета от 25 октомври 2004 година за установяване на минималните разпоредби относно съставните елементи на наказуемите деяния и прилаганите наказания в областта на трафика на наркотици, както и членове 20, 21 и 49 от Хартата на основните права на Европейския съюз трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат държавата членка да квалифицира като престъпление притежаването на значително количество упойващи или психотропни вещества както за лична консумация, така и за целите на трафика на наркотици, като същевременно остави тълкуването на понятието „значително количество упойващи или психотропни вещества“ на преценката на националните съдилища във всеки отделен случай, стига това тълкуване да е разумно предвидимо.

         (1)  ОВ C 65,18.2.2019 г.


title: Дело C-639/18: Решение на Съда (първи състав) от 18 юни 2020 г. (преюдициално запитване от Landgericht Kiel — Германия) — KH/Sparkasse Südholstein (Преюдициално запитване — Защита на потребителите — Дистанционна търговия на финансови услуги — Директива 2002/65/ЕО — Член 1 — Приложно поле — Договори за финансови услуги, обхващащи начално споразумение, следвано от последователни операции — Прилагане на Директива 2002/65/ЕО само за началното споразумение — Член 2, буква a) — Понятието „договор за финансови услуги“ — Допълнително споразумение към договор за кредит, с което се изменя първоначално определеният лихвен процент)

text:
               17.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 271/6

      Решение на Съда (първи състав) от 18 юни 2020 г. (преюдициално запитване от Landgericht Kiel — Германия) — KH/Sparkasse Südholstein
      (Дело C-639/18) (1)

      (Преюдициално запитване - Защита на потребителите - Дистанционна търговия на финансови услуги - Директива 2002/65/ЕО - Член 1 - Приложно поле - Договори за финансови услуги, обхващащи начално споразумение, следвано от последователни операции - Прилагане на Директива 2002/65/ЕО само за началното споразумение - Член 2, буква a) - Понятието „договор за финансови услуги“ - Допълнително споразумение към договор за кредит, с което се изменя първоначално определеният лихвен процент)
      (2020/C 271/07)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Landgericht Kiel (Областен съд Кил)

         Страни в главното производство

         Ищец: KH

         Ответник: Sparkasse Südholstein

         Диспозитив

      Член 2, буква а) от Директива 2002/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 септември 2002 година относно дистанционна търговия на потребителски финансови услуги и за изменение на Директива 90/619/ЕИО на Съвета и на Директиви 97/7/ЕО и 98/27/ЕО трябва да се тълкува в смисъл, че допълнително споразумение към договор за кредит не попада в понятието „договор за финансови услуги“ по смисъла на тази разпоредба, когато с допълнителното споразумение се изменя само първоначално уговореният лихвен процент, без да се продължава срокът на договора за кредит или да се изменя неговият размер, и когато първоначалните клаузи по кредита предвиждат сключването на такова допълнително споразумение или, в противен случай, прилагането на променлив лихвен процент.

         (1)  ОВ C 25, 21.1.2019 г.


title: Дело C-754/18: Решение на Съда (трети състав) от 18 юни 2020 г. (преюдициално запитване от Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság — Унгария) — Ryanair Designated Activity Company/Országos Rendőr-főkapitányság. (Преюдициално запитване — Гражданство на Европейския съюз — Директива 2004/38/ЕО — Членове 5, 10 и 20 — Право на влизане в държава членка на гражданин на трета държава, член на семейството на гражданин на Съюза — Доказване на притежаването на това право — Притежаване на карта за пребиваване на член на семейството на гражданин на Съюза — Притежаване на карта за постоянно пребиваване)

text:
               17.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 271/7

      Решение на Съда (трети състав) от 18 юни 2020 г. (преюдициално запитване от Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság — Унгария) — Ryanair Designated Activity Company/Országos Rendőr-főkapitányság.
      (Дело C-754/18) (1)

      (Преюдициално запитване - Гражданство на Европейския съюз - Директива 2004/38/ЕО - Членове 5, 10 и 20 - Право на влизане в държава членка на гражданин на трета държава, член на семейството на гражданин на Съюза - Доказване на притежаването на това право - Притежаване на карта за пребиваване на член на семейството на гражданин на Съюза - Притежаване на карта за постоянно пребиваване)
      (2020/C 271/09)
      Език на производството: унгарски

         Запитваща юрисдикция

      Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Ryanair Designated Activity Company

         Ответник: Országos Rendőr-főkapitányság

         Диспозитив

                  1)

                  Член 5, параграф 2 от Директива 2004/38/EО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки, за изменение на Регламент (ЕИО) № 1612/68 и отменяща директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО, трябва да се тълкува в смисъл, че притежаването на картата за постоянно пребиваване по член 20 от тази директива освобождава лице, което не е гражданин на държава членка, но е член на семейството на гражданин на Съюза и притежава такава карта, от задължението да получи виза, за да влезе на територията на държавите членки.

                  2)

                  Член 5, параграф 2 от Директива 2004/38 трябва да се тълкува в смисъл, че притежаването на картата за постоянно пребиваване по член 20 от тази директива освобождава члена на семейството на гражданин на Съюза, който я притежава, от задължението за получаване на виза, когато тази карта е издадена от държава членка, която не е част от Шенгенското пространство.

                  3)

                  Член 20 от Директива 2004/38 трябва да се тълкува в смисъл, че притежаването на посочената в този член карта за пребиваване е достатъчно доказателство за това, че притежателят на тази карта има качеството на член на семейството на гражданин на Съюза, така че заинтересованото лице има правото, без да е необходима допълнителна проверка или допълнително доказване, да влезе на територията на държава членка, бидейки освободено от задължението да се снабди с виза по силата на член 5, параграф 2 от тази директива.

         (1)  ОВ C 131, 8.4.2019 г.


title: Дело C-786/18: Решение на Съда (трети състав) от 11 юни 2020 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof — Германия) — ratiopharm GmbH/Novartis Consumer Health GmbH (Преюдициално запитване — Закрила на общественото здраве — Вътрешен пазар — Лекарствени продукти за хуманна употреба — Директива 2001/83/ЕО — Реклама — Член 96 — Предлагане на безплатни мостри на лекарствени продукти, отпускани по лекарско предписание, само на лица, квалифицирани да ги предписват — Изключване на възможността за такова предлагане на фармацевтите — Неприложимост по отношение на предлагането на безплатни мостри на лекарствени продукти, които се отпускат без лекарско предписание — Последици за държавите членки)

text:
               17.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 271/8

      Решение на Съда (трети състав) от 11 юни 2020 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof — Германия) — ratiopharm GmbH/Novartis Consumer Health GmbH
      (Дело C-786/18) (1)

      (Преюдициално запитване - Закрила на общественото здраве - Вътрешен пазар - Лекарствени продукти за хуманна употреба - Директива 2001/83/ЕО - Реклама - Член 96 - Предлагане на безплатни мостри на лекарствени продукти, отпускани по лекарско предписание, само на лица, квалифицирани да ги предписват - Изключване на възможността за такова предлагане на фармацевтите - Неприложимост по отношение на предлагането на безплатни мостри на лекарствени продукти, които се отпускат без лекарско предписание - Последици за държавите членки)
      (2020/C 271/10)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Bundesgerichtshof

         Страни в главното производство

         Ищец: ratiopharm GmbH

         Ответник: Novartis Consumer Health GmbH

         Диспозитив

      Член 96, параграф 1 от Директива 2001/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 година за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба, изменена с Директива 2004/27/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 г., трябва да се тълкува в смисъл, че не разрешава на фармацевтичните предприятия да предлагат безплатно на фармацевти мостри на лекарствени продукти, отпускани по лекарско предписание. Посочената разпоредба обаче не е пречка на фармацевтите да се предлагат безплатно мостри на лекарствени продукти, за които не се изисква лекарско предписание.

         (1)  ОВ C 112, 25.3.2019 г.


title: Дело C-831/18 P: Решение на Съда (четвърти състав) от 18 юни 2020 г. — Европейска комисия/RQ („Обжалване — Публична служба — Длъжностни лица — Генерален директор на Европейската служба за борба с измамите (OLAF) — Съдебен имунитет — Решение за снемане — Увреждащ акт — Право на защита)

text:
               17.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 271/8

      Решение на Съда (четвърти състав) от 18 юни 2020 г. — Европейска комисия/RQ
      (Дело C-831/18 P) (1)

      („Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Генерален директор на Европейската служба за борба с измамите (OLAF) - Съдебен имунитет - Решение за снемане - Увреждащ акт - Право на защита)
      (2020/C 271/11)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Европейска комисия (представители: J.-P. Keppenne и J. Baquero Cruz)

         Друга страна в производството: RQ (представител: É. Boigelot, avocat)

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя решение на Общия съд на Европейския съюз от 24 октомври 2018 г., RQ/Комисия (T-29/17, EU:T:2018:717).

                  2)

                  Отхвърля първата част от петото основание за обжалване пред Общия съд на Европейския съюз.

                  3)

                  Връща делото на Общия съд на Европейски съюз, за да се произнесе по първото, второто, третото и четвъртото основание за обжалване, както и по втората и третата част от петото основание за обжалване.

                  4)

                  Не се произнася по съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 65, 18.2.2019 г.


title: Дело C-833/18: Решение на Съда (пети състав) от 11 юни 2020 г. (преюдициално запитване от Tribunal de l'entreprise de Liège — Белгия) — SI, Brompton Bicycle Ltd/Chedech/Get2Get (Преюдициално запитване — Интелектуална и индустриална собственост — Авторско право и сродни права — Директива 2001/29/ЕО — Членове 2 — 5 — Приложно поле — Обект с практическо предназначение — Понятие за произведение — Авторскоправна закрила на произведения — Условия — Форма на продукт, необходима за постигане на определен технически резултат — Сгъваем велосипед)

text:
               17.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 271/9

      Решение на Съда (пети състав) от 11 юни 2020 г. (преюдициално запитване от Tribunal de l'entreprise de Liège — Белгия) — SI, Brompton Bicycle Ltd/Chedech/Get2Get
      (Дело C-833/18) (1)

      (Преюдициално запитване - Интелектуална и индустриална собственост - Авторско право и сродни права - Директива 2001/29/ЕО - Членове 2 — 5 - Приложно поле - Обект с практическо предназначение - Понятие за произведение - Авторскоправна закрила на произведения - Условия - Форма на продукт, необходима за постигане на определен технически резултат - Сгъваем велосипед)
      (2020/C 271/12)
      Език на производството: френски

         Запитваща юрисдикция

      Tribunal de l'entreprise de Liège

         Страни в главното производство

         Жалбоподатели: SI, Brompton Bicycle Ltd

         Ответник: Chedech/Get2Get

         Диспозитив

      Членове 2—5 от Директива 2001/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 година относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество трябва да се тълкуват в смисъл, че продукт, чиято форма, поне отчасти, е необходима за постигането на определен технически резултат, се ползва с предвидената в тези членове авторскоправна закрила, когато представлява оригинално произведение, резултат от интелектуално творчество, тъй като чрез тази форма авторът на произведението изразява творческите си способности по оригинален начин, като прави свободен и творчески избор, поради което тази форма отразява неговата личност, което трябва да се прецени от националната юрисдикция, като вземе предвид всички релевантни обстоятелства в спора по главното производство.

         (1)  ОВ C 82, 4.3.2019 г.


title: Дело C-19/19: Решение на Съда (първи състав) от 11 юни 2020 г. (преюдициално запитване от Cour de cassation — Белгия) — État belge/Pantochim SA, в производство по несъстоятелност (Преюдициално запитване — Bзаимопомощ при събиране на вземания — Директива 76/308/ЕИО — Член 6, параграф 2 и член 10 — Директива 2008/55/EО — Член 6, втора алинея и член 10 — Данъчно вземане на запитващата държава членка, събирано от запитваната държава членка — Качество на това вземане — Понятието „привилегия“ — Прихващане по силата на закона на посоченото вземане с данъчно задължение на запитаната държава членка)

text:
               17.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 271/10

      Решение на Съда (първи състав) от 11 юни 2020 г. (преюдициално запитване от Cour de cassation — Белгия) — État belge/Pantochim SA, в производство по несъстоятелност
      (Дело C-19/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Bзаимопомощ при събиране на вземания - Директива 76/308/ЕИО - Член 6, параграф 2 и член 10 - Директива 2008/55/EО - Член 6, втора алинея и член 10 - Данъчно вземане на запитващата държава членка, събирано от запитваната държава членка - Качество на това вземане - Понятието „привилегия“ - Прихващане по силата на закона на посоченото вземане с данъчно задължение на запитаната държава членка)
      (2020/C 271/13)
      Език на производството: френски

         Запитваща юрисдикция

      Cour de cassation

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: État belge

         Ответник: Pantochim SA, в производство по несъстоятелност

         Диспозитив

                  1)

                  Член 6, параграф 2 от Директива 76/308/ЕИО на Съвета от 15 март 1976 година относно взаимопомощта при изплащането на вземания, произтичащи от операции, представляващи част от системата за финансиране на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието, както и от селскостопански такси и мита, и член 6, втора алинея от Директива 2008/55/ЕО на Съвета от 26 май 2008 година относно взаимопомощта при събиране на вземания, свързани с някои видове налози, мита, данъци и други мерки, трябва да се тълкуват в смисъл, че вземането на запитващата държава членка не се приравнява на вземане на запитаната държава членка и не придобива качеството на вземане на последната.

                  2)

                  Член 10 от Директива 76/308 и член 10 от Директива 2008/55 трябва да се тълкуват в смисъл, че:

                              —

                              терминът „привилегия“, съдържащ се в тези разпоредби, се отнася до всеки механизъм, който осигурява преференциални условия за събиране на вземането в случай на конкуриращи се вземания,

                              —

                              възможността на запитаната държава членка да извърши прихващане в случай на конкуриращи се вземания, представлява привилегия по смисъла на тези разпоредби, когато дава на тази държава членка преференциално или приоритетно право на удовлетворяване на вземанията ѝ, с каквото не разполагат другите кредитори — обстоятелство, което запитващата юрисдикция следва да провери.

         (1)  ОВ C 103, 18.3.2019 г.


title: Дело C-43/19: Решение на Съда (девети състав) от 11 юни 2020 г. (преюдициално запитване от Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD) — Португалия) — Vodafone Portugal — Comunicações Pessoais, SA/Autoridade Tributária e Aduaneira (Преюдициално запитване — Данък върху добавената стойност (ДДС) — Директива 2006/112/ЕО — Член 2, параграф 1, буква в) — Приложно поле — Облагаеми сделки — Възмездна доставка на услуги — Неустойка, платена за неспазване на минималния срок на обвързаност с договор от страна на клиентите — Квалификация)

text:
               17.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 271/10

      Решение на Съда (девети състав) от 11 юни 2020 г. (преюдициално запитване от Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD) — Португалия) — Vodafone Portugal — Comunicações Pessoais, SA/Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Дело C-43/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Данък върху добавената стойност (ДДС) - Директива 2006/112/ЕО - Член 2, параграф 1, буква в) - Приложно поле - Облагаеми сделки - Възмездна доставка на услуги - Неустойка, платена за неспазване на минималния срок на обвързаност с договор от страна на клиентите - Квалификация)
      (2020/C 271/14)
      Език на производството: португалски

         Запитваща юрисдикция

      Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD)

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Vodafone Portugal — Comunicações Pessoais, SA

         Ответник: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Диспозитив

      Член 2, параграф 1, буква в) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност трябва да се тълкува в смисъл, че сумите, събирани от икономически оператор при предсрочно прекратяване по вина на клиента на договор за доставка на услуги, предвиждащ спазването на срок на лоялност, в замяна на предоставянето на изгодни търговски условия на този клиент, трябва да се считат за възнаграждение за възмездна доставка на услуги по смисъла на тази разпоредба.

         (1)  ОВ C 139, 15.4.2019 г.


title: Дело C-74/19: Решение на Съда (четвърти състав) от 11 юни 2020 г. (преюдициално запитване от Tribunal Judicial da Comarca de Lisboa — Juízo Local Cível de Lisboa — Juiz 18 — Португалия) — LE/Transportes Aéreos Portugueses SA (Преюдициално запитване — Въздушен транспорт — Регламент (ЕО) № 261/2004 — Член 5, параграф 3 — Член 7, параграф 1 — Обезщетяване на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети — Освобождаване — Понятие „извънредни обстоятелства“ — „Смущаващи реда пътници“ („Unruly passengers“) — Възможност настъпването на извънредно обстоятелство да бъде изтъкнато за полет, който не е засегнат от него — Понятие „разумни мерки“)

text:
               17.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 271/11

      Решение на Съда (четвърти състав) от 11 юни 2020 г. (преюдициално запитване от Tribunal Judicial da Comarca de Lisboa — Juízo Local Cível de Lisboa — Juiz 18 — Португалия) — LE/Transportes Aéreos Portugueses SA
      (Дело C-74/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Въздушен транспорт - Регламент (ЕО) № 261/2004 - Член 5, параграф 3 - Член 7, параграф 1 - Обезщетяване на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети - Освобождаване - Понятие „извънредни обстоятелства“ - „Смущаващи реда пътници“ („Unruly passengers“) - Възможност настъпването на извънредно обстоятелство да бъде изтъкнато за полет, който не е засегнат от него - Понятие „разумни мерки“)
      (2020/C 271/15)
      Език на производството: португалски

         Запитваща юрисдикция

      Tribunal Judicial da Comarca de Lisboa — Juízo Local Cível de Lisboa — Juiz 18

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: LE

         Ответник: Transportes Aéreos Portugueses SA

         Диспозитив

                  1)

                  Член 5, параграф 3 във връзка със съображение 14 от Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91 трябва да се тълкува в смисъл, че смущаващото реда поведение на пътник, което е обосновало отклоняване на съответния полет от командира на въздухоплавателното средство към летище, различно от летището на пристигане, за да бъдат свалени от борда този пътник и неговият багаж, се обхваща от понятието „извънредно обстоятелство“ по смисъла на тази разпоредба, освен ако опериращият въздушен превозвач е допринесъл за това поведение или не е взел подходящи мерки с оглед на предупредителните признаци за такова поведение, което следва да се провери от запитващата юрисдикция.

                  2)

                  Член 5, параграф 3 във връзка със съображение 14 от Регламент № 261/2004 трябва да се тълкува в смисъл, че за да се освободи от задължението си да плати обезщетение на пътниците при голямо закъснение или отмяна на полет, опериращ въздушен превозвач може да се позове на „извънредно обстоятелство“, което е засегнало опериран от самия него със същото въздухоплавателно средство полет, при условие че е налице пряка причинно-следствена връзка между настъпването на това обстоятелство и закъснението или отмяната на следващия полет, което запитващата юрисдикция трябва да прецени, като има предвид по-специално начина на използване на съответното въздухоплавателно средство от съответния опериращ въздушен превозвач.

                  3)

                  Член 5, параграф 3 във връзка със съображение 14 от Регламент № 261/2004 трябва да се тълкува в смисъл, че премаршрутирането на пътник — извършено от въздушен превозвач с друг опериран от самия него полет поради извънредно обстоятелство, засегнало превозващото пътника въздухоплавателно средство — вследствие на което този пътник е пристигнал на следващия ден спрямо първоначално предвиденото, не представлява „разумна мярка“, освобождаваща този превозвач от задължението му за плащане на обезщетение, предвидено в член 5, параграф 1, буква в) и член 7, параграф 1 от този регламент, освен ако не е съществувала никаква друга възможност за премаршрутиране, директно или с връзка, с полет, опериран от самия него или от който и да е друг въздушен превозвач и с не толкова късно време на пристигане като следващия полет на съответния въздушен превозвач, или ако извършването на такова премаршрутиране представлява за последния жертва, непоносима с оглед на капацитета на предприятието му към релевантния момент, което следва да се прецени от запитващата юрисдикция.

         (1)  ОВ C 148, 29.4.2019 г.


title: Дело C-115/19 P: Решение на Съда (десети състав) от 11 юни 2020 г. — China Construction Bank Corp./Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO), Groupement des cartes bancaires (Обжалване — Марка на Европейския съюз — Регламент (ЕО) № 207/2009 — Възражение — Член 8, параграф 1, буква б) — Вероятност от объркване — Преценка на сходството между конфликтните знаци — Преценка на отличителния характер на по-ранната марка)

text:
               17.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 271/13

      Решение на Съда (десети състав) от 11 юни 2020 г. — China Construction Bank Corp./Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO), Groupement des cartes bancaires
      (Дело C-115/19 P) (1)

      (Обжалване - Марка на Европейския съюз - Регламент (ЕО) № 207/2009 - Възражение - Член 8, параграф 1, буква б) - Вероятност от объркване - Преценка на сходството между конфликтните знаци - Преценка на отличителния характер на по-ранната марка)
      (2020/C 271/17)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: China Construction Bank Corp. (представители: A. Carboni и J. Gibbs, Solicitors)

         Други страни в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) (представители: J. Ivanauskas и D. Botis), Groupement des cartes bancaires (представител: C. Herissay Ducamp, адвокат)

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя решението на Общия съд на Европейския съюз от 6 декември 2018 г., China Construction Bank/EUIPO — Groupement des cartes bancaires (CCB) (T-665/17, EU:T:2018:879).

                  2)

                  Отменя решението на първи апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 14 юни 2017 г. (преписка R 2265/2016-1).

                  3)

                  Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) понася направените от нея съдебни разноски и тези, които са направени от China Construction Bank Corp. в настоящото производство по обжалване, както и половината от съдебните разноски, направени от него в първоинстанционното производство.

                  4)

                  Groupement des cartes bancaires понася направените от него съдебни разноски и половината от тези, направени от China Construction Bank Corp. в първоинстанционното производство.

         (1)  ОВ C 213, 24.6.2019 г.


title: Дело C-142/19 P: Решение на Съда (шести състав) от 18 юни 2020 г. — Dovgan GmbH/Monolith Frost GmbH, Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) (Обжалване — Марка на Европейския съюз — Производство за обявяване на недействителност — Искане за обявяване на недействителност на словната марка „PLOMBIR“ — Отхвърляне на искането за обявяване на недействителност — Задължение за мотивиране — Изопачаване на фактите и доказателствата)

text:
               17.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 271/13

      Решение на Съда (шести състав) от 18 юни 2020 г. — Dovgan GmbH/Monolith Frost GmbH, Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
      (Дело C-142/19 P) (1)

      (Обжалване - Марка на Европейския съюз - Производство за обявяване на недействителност - Искане за обявяване на недействителност на словната марка „PLOMBIR“ - Отхвърляне на искането за обявяване на недействителност - Задължение за мотивиране - Изопачаване на фактите и доказателствата)
      (2020/C 271/18)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Dovgan GmbH (представител: C. Rohnke, Rechtsanwalt)

         Други страни в производството: Monolith Frost GmbH (представители: E. Liebich и S. Labesius, Rechtsanwälte), Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: A. Söder)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Dovgan GmbH да заплати наред с направените от него съдебни разноски и тези на Monolith Frost GmbH.

                  3)

                  Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) понася собствените си съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 263, 5.8.2019 г.


title: Дело C-146/19: Решение на Съда (седми състав) от 11 юни 2020 г. (преюдициално запитване от Vrhovno sodišče Republike Slovenije — Словения) — SCT, d.d, в несъстоятелност/Република Словения (Преюдициално запитване — Данъчни въпроси — Данък върху добавената стойност (ДДС) — Директива 2006/112/ЕО — Членове 90 и 273 — Данъчна основа — Намаляване — Отказ — Неплащане — Данъчнозадължено лице, което не е предявило вземането си в производството по несъстоятелност, образувано срещу длъжника — Принципи на данъчна неутралност и на пропорционалност — Директен ефект)

text:
               17.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 271/14

      Решение на Съда (седми състав) от 11 юни 2020 г. (преюдициално запитване от Vrhovno sodišče Republike Slovenije — Словения) — SCT, d.d, в несъстоятелност/Република Словения
      (Дело C-146/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Данъчни въпроси - Данък върху добавената стойност (ДДС) - Директива 2006/112/ЕО - Членове 90 и 273 - Данъчна основа - Намаляване - Отказ - Неплащане - Данъчнозадължено лице, което не е предявило вземането си в производството по несъстоятелност, образувано срещу длъжника - Принципи на данъчна неутралност и на пропорционалност - Директен ефект)
      (2020/C 271/19)
      Език на производството: словенски

         Запитваща юрисдикция

      Vrhovno sodišče Republike Slovenije

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: SCT, d.d, в несъстоятелност

         Ответник: Република Словения

         Диспозитив

                  1)

                  Член 90, параграф 1 и член 273 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат правна уредба на държава членка, по силата на която правото на намаляване на данъка върху добавената стойност, платен във връзка с несъбираемо вземане, се отказва на данъчнозадължено лице, ако то е пропуснало да предяви това вземане в образуваното срещу неговия длъжник производство по несъстоятелност, дори когато това данъчнозадължено лице докаже, че ако беше предявило посоченото вземане, то нямаше да бъде събрано.

                  2)

                  Член 90, параграф 1 от Директива 2006/112 трябва да се тълкува в смисъл, че по силата на задължението си да вземе всички мерки, необходими за гарантиране на изпълнението на тази разпоредба, националният съд трябва да тълкува националното право в съответствие с последната или, ако такова съответстващо тълкуване не е възможно, да остави без приложение всяка национална правна уредба, чието прилагане би довело до резултат, противоречащ на посочената разпоредба.

         (1)  ОВ C 148, 29.4.2019 г.


title: Дело C-206/19: Решение на Съда (шести състав) от 11 юни 2020 г. (преюдициално запитване от Administratīvā rajona tiesa — Латвия) — „KOB“ SIA/Madonas novada pašvaldības Administratīvo aktu strīdu komisija (Преюдициално запитване — Членове 49 ДФЕС и 63 ДФЕС — Свобода на установяване и свободно движение на капитали — Директива 2006/123/ЕО — Придобиване на земеделски земи в Латвия с цел стопанисването им — Предварителен разрешителен режим за юридическите лица — Специални условия, приложими само за юридическите лица, контролирани или представлявани от граждани на друга държава членка — Изискване за пребиваване в Република Латвия и владеене на официалния ѝ език — Пряка дискриминация, основана на гражданството)

text:
               17.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 271/15

      Решение на Съда (шести състав) от 11 юни 2020 г. (преюдициално запитване от Administratīvā rajona tiesa — Латвия) — „KOB“ SIA/Madonas novada pašvaldības Administratīvo aktu strīdu komisija
      (Дело C-206/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Членове 49 ДФЕС и 63 ДФЕС - Свобода на установяване и свободно движение на капитали - Директива 2006/123/ЕО - Придобиване на земеделски земи в Латвия с цел стопанисването им - Предварителен разрешителен режим за юридическите лица - Специални условия, приложими само за юридическите лица, контролирани или представлявани от граждани на друга държава членка - Изискване за пребиваване в Република Латвия и владеене на официалния ѝ език - Пряка дискриминация, основана на гражданството)
      (2020/C 271/20)
      Език на производството: латвийски

         Запитваща юрисдикция

      Administratīvā rajona tiesa

         Страни в главното производство

         Жалбоподател:„KOB“ SIA

         Ответник: Madonas novada pašvaldības Administratīvo aktu strīdu komisija

         Диспозитив

      Членове 9, 10 и 14 от Директива 2006/123/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 година относно услугите на вътрешния пазар трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат правна уредба на държава членка, съгласно която правото на юридическото лице, в което съдружникът или съдружниците, притежаващи заедно повече от половината от дяловия капитал с право на глас в него, и всички лица, имащи право да представляват същото, са граждани на други държави членки, да придобива собственост върху намиращи се на територията на тази държава членка земеделски имоти е обвързано със задължението на съответните съдружници и представители да представят, от една страна, удостоверение за регистрация като пребиваващи в тази държава членка, и от друга страна, документ, свидетелстващ, че нивото им на владеене на официалния език на същата държава членка им позволява да обсъждат въпроси от всекидневно или работно естество.

         (1)  ОВ C 155, 6.5.2019 г.


title: Дело C-219/19: Решение на Съда (десети състав) от 11 юни 2020 г. (преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio — Италия) — Parsec Fondazione Parco delle Scienze e della Cultura/Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Autorità nazionale anticorruzione (ANAC) (Преюдициално запитване — Обществени поръчки за строителство, доставки и услуги — Директива 2014/24/ЕС — Процедура за възлагане на поръчка за услуги — Архитектурни и инженерни услуги — Член 19, параграф 1 и член 80, параграф 2 — Национално законодателство, ограничаващо възможността за участие само до икономическите оператори, учредени под определени правни форми)

text:
               17.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 271/15

      Решение на Съда (десети състав) от 11 юни 2020 г. (преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio — Италия) — Parsec Fondazione Parco delle Scienze e della Cultura/Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Autorità nazionale anticorruzione (ANAC)
      (Дело C-219/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Обществени поръчки за строителство, доставки и услуги - Директива 2014/24/ЕС - Процедура за възлагане на поръчка за услуги - Архитектурни и инженерни услуги - Член 19, параграф 1 и член 80, параграф 2 - Национално законодателство, ограничаващо възможността за участие само до икономическите оператори, учредени под определени правни форми)
      (2020/C 271/21)
      Език на производството: италиански

         Запитваща юрисдикция

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Parsec Fondazione Parco delle Scienze e della Cultura

         Ответници: Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Autorità nazionale anticorruzione (ANAC)

         Диспозитив

      Член 19, параграф 1 и член 80, параграф 2 от Директива 2014/24/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2014 година за обществените поръчки и за отмяна на Директива 2004/18/ЕО, разглеждани във връзка със съображение 14, трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба, изключваща възможността субекти с нестопанска цел да участват в процедура за възлагане на обществена поръчка за инженерни и архитектурни услуги, при положение че тези субекти са оправомощени по националното право да предлагат услугите, за които се отнася съответната поръчка.

         (1)  ОВ C 206, 17.6.2019 г.


title: Дело C-242/19: Решение на Съда (девети състав) от 11 юни 2020 г. (преюдициално запитване от Tribunalul Bucureşti — Румъния) — CHEP Equipment Pooling NV/Agenţia Naţională de Administrare Fiscală — Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti — Serviciul Soluţionare Contestaţii, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală — Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti — Administraţia Fiscală pentru Contribuabili Nerezidenţi (Преюдициално запитване — Данък върху добавената стойност (ДДС) — Директива 2006/112/ЕО — Член 17, параграф 2, буква ж) — Прехвърляне на движими вещи в рамките на Европейския съюз с цел доставка на услуги — Членове 170 и 171 — Право на възстановяване на ДДС на данъчнозадължени лица, неустановени в държавата членка по възстановяване — Директива 2008/9/ЕО — Понятие „данъчнозадължени лица, неустановени в държавата членка по възстановяване“ — Данъчнозадължено лице, което не е идентифицирано за целите на ДДС в държавата членка по възстановяване)

text:
               17.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 271/16

      Решение на Съда (девети състав) от 11 юни 2020 г. (преюдициално запитване от Tribunalul Bucureşti — Румъния) — CHEP Equipment Pooling NV/Agenţia Naţională de Administrare Fiscală — Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti — Serviciul Soluţionare Contestaţii, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală — Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti — Administraţia Fiscală pentru Contribuabili Nerezidenţi
      (Дело C-242/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Данък върху добавената стойност (ДДС) - Директива 2006/112/ЕО - Член 17, параграф 2, буква ж) - Прехвърляне на движими вещи в рамките на Европейския съюз с цел доставка на услуги - Членове 170 и 171 - Право на възстановяване на ДДС на данъчнозадължени лица, неустановени в държавата членка по възстановяване - Директива 2008/9/ЕО - Понятие „данъчнозадължени лица, неустановени в държавата членка по възстановяване“ - Данъчнозадължено лице, което не е идентифицирано за целите на ДДС в държавата членка по възстановяване)
      (2020/C 271/22)
      Език на производството: румънски

         Запитваща юрисдикция

      Tribunalul Bucureşti

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: CHEP Equipment Pooling NV

         Ответници: Agenţia Naţională de Administrare Fiscală — Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti — Serviciul Soluţionare Contestaţii, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală — Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti — Administraţia Fiscală pentru Contribuabili Nerezidenţi

         Диспозитив

                  1)

                  Член 17, параграф 2 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност, изменена с Директива 2008/8/ЕО на Съвета от 12 февруари 2008 г., трябва да се тълкува в смисъл, че прехвърлянето от данъчнозадължено лице на стоки от държава членка в държавата членка по възстановяване за целите на доставката от това данъчнозадължено лице на услуги по отдаване под наем на тези стоки в последната държава членка не трябва да се приравнява на вътреобщностна доставка, когато използването на посочените стоки за целите на доставката е временно и те са били изпратени или превозени от държавата членка, в която е установено посоченото данъчнозадължено лице.

                  2)

                  Разпоредбите на Директива 2008/9/ЕО на Съвета от 12 февруари 2008 година за определяне на подробни правила за възстановяването на данъка върху добавената стойност, предвидено в Директива 2006/112/ЕО, на данъчнозадължени лица, неустановени в държавата членка по възстановяване, но установени в друга държава членка, трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат държава членка да откаже правото на възстановяване на данъка върху добавената стойност на данъчнозадължено лице, установено на територията на друга държава членка, само защото това данъчнозадължено лице е или е трябвало да бъде идентифицирано за целите на данъка върху добавената стойност в държавата членка по възстановяване.

         (1)  ОВ C 206, 17.6.2019 г.


title: Дело C-328/19: Решение на Съда (четвърти състав) от 18 юни 2020 г. (преюдициално запитване от Korkein hallinto-oikeus — Финландия) — производство, започнато от Porin kaupunki. (Преюдициално запитване — Обществени поръчки — Директива 2004/18/ЕО — Член 1, параграф 2, буква a) — Обществени поръчки в областта на транспортните услуги — Споразумение за сътрудничество между общини относно организирането и предоставянето на социални и здравни услуги, основано на т.нар. модел на „отговорната община“ по смисъла на финландското право — Прехвърляне на правомощията за организиране на услугите на една от общините в съответния район на сътрудничество — Договор in house — Възлагане на транспортни услуги на дружество, изцяло притежавано от отговорната община, без състезателна процедура)

text:
               17.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 271/17

      Решение на Съда (четвърти състав) от 18 юни 2020 г. (преюдициално запитване от Korkein hallinto-oikeus — Финландия) — производство, започнато от Porin kaupunki.
      (Дело C-328/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Обществени поръчки - Директива 2004/18/ЕО - Член 1, параграф 2, буква a) - Обществени поръчки в областта на транспортните услуги - Споразумение за сътрудничество между общини относно организирането и предоставянето на социални и здравни услуги, основано на т.нар. модел на „отговорната община“ по смисъла на финландското право - Прехвърляне на правомощията за организиране на услугите на една от общините в съответния район на сътрудничество - Договор in house - Възлагане на транспортни услуги на дружество, изцяло притежавано от отговорната община, без състезателна процедура)
      (2020/C 271/23)
      Език на производството: фински

         Запитваща юрисдикция

      Korkein hallinto-oikeus

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Porin kaupunki

         в присъствието на: Porin Linjat Oy, Lyttylän Liikenne Oy

         Диспозитив

                  1)

                  Член 1, параграф 2, буква а) от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги трябва да се тълкува в смисъл, че споразумение, съгласно което общините, страни по него, поверят на една от тях отговорността за организацията на услуги в полза на тези общини, е изключено от обхвата на посочената директива, тъй като представлява прехвърляне на правомощия по смисъла на член 4, параграф 2 ДЕС съобразно тълкуването му в решение от 21 декември 2016 г., Remondis (C-51/15, EU:C:2016:985).

                  2)

                  Член 1, параграф 2, буква a) от Директива 2004/18 трябва да се тълкува в смисъл, че споразумение за сътрудничество, съгласно което общините, страни по него, прехвърлят на една от тях отговорността за организацията на услуги в полза на тези общини, дава възможност при извършените след прехвърлянето възлагания посочената община да се счита за възлагащ орган и ѝ дава право без предварителна състезателна процедура за възлагане да повери на in house образувание услуги за задоволяване не само на нейните собствени потребности, но и на потребностите на другите общини, страни по споразумението, при положение че без това прехвърляне на правомощия посочените общини би трябвало сами да задоволяват собствените си потребности.

         (1)  ОВ C 220, 1.7.2019 г.


title: Дело C-340/19: Решение на Съда (шести състав) от 18 юни 2020 г. (преюдициално запитване от Augstākā tiesa (Senāts) — Латвия) — Valsts ieņēmumu dienests/SIA „Hydro Energo“ (Преюдициално запитване — Обща митническа тарифа — Комбинирана номенклатура — Тарифно класиране — Тарифна позиция 7407 — Пръти и профили от мед — Горещовалцувани слитъци от мед или от медна сплав с правоъгълна форма)

text:
               17.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 271/18

      Решение на Съда (шести състав) от 18 юни 2020 г. (преюдициално запитване от Augstākā tiesa (Senāts) — Латвия) — Valsts ieņēmumu dienests/SIA „Hydro Energo“
      (Дело C-340/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Обща митническа тарифа - Комбинирана номенклатура - Тарифно класиране - Тарифна позиция 7407 - Пръти и профили от мед - Горещовалцувани слитъци от мед или от медна сплав с правоъгълна форма)
      (2020/C 271/24)
      Език на производството: латвийски

         Запитваща юрисдикция

      Augstākā tiesa (Senāts)

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Valsts ieņēmumu dienests

         Ответник: SIA „Hydro Energo“

         Диспозитив

      Позиция 7407 от Комбинираната номенклатура, съдържаща се в приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа, изменено с Регламент (ЕС) № 1006/2011 на Комисията от 27 септември 2011 г., трябва да се тълкува в смисъл, че слитъци от мед или от медна сплав с правоъгълна форма, чиято дебелина превишава една десета от широчината им и които са горещовалцувани, но имат напречно сечение с неравни шупли, дупки и цепнатини, могат да спадат към тази позиция.

         (1)  ОВ C 220, 1.7.2019 г.


title: Дело C-448/19: Решение на Съда (девети състав) от 11 юни 2020 г. (преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha — Испания) — WT/Subdelegación del Gobierno en Guadalajara (Преюдициално запитване — Статут на дългосрочно пребиваващи граждани на трети страни — Директива 2003/109/ЕО — Член 12 — Приемане на решение за експулсиране на дългосрочно пребиваващо лице — Фактори, които следва да се вземат предвид — Национална съдебна практика — Невземане предвид на тези фактори — Съвместимост — Директива 2001/40/ЕО — Взаимно признаване на решения за експулсиране на граждани на трети страни — Релевантност)

text:
               17.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 271/19

      Решение на Съда (девети състав) от 11 юни 2020 г. (преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha — Испания) — WT/Subdelegación del Gobierno en Guadalajara
      (Дело C-448/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Статут на дългосрочно пребиваващи граждани на трети страни - Директива 2003/109/ЕО - Член 12 - Приемане на решение за експулсиране на дългосрочно пребиваващо лице - Фактори, които следва да се вземат предвид - Национална съдебна практика - Невземане предвид на тези фактори - Съвместимост - Директива 2001/40/ЕО - Взаимно признаване на решения за експулсиране на граждани на трети страни - Релевантност)
      (2020/C 271/26)
      Език на производството: испански

         Запитваща юрисдикция

      Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: WT

         Ответник: Subdelegación del Gobierno en Guadalajara

         Диспозитив

      Член 12 от Директива 2003/109/ЕО на Съвета от 25 ноември 2003 година относно статута на дългосрочно пребиваващи граждани от трети страни трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска правна уредба на държава членка, която — съгласно тълкуването ѝ в националната съдебна практика с оглед на Директива 2001/40/ЕО на Съвета от 28 май 2001 година относно взаимното признаване на решения за експулсиране на граждани на трети страни — предвижда експулсиране на всеки гражданин на трета страна, притежаващ разрешение за дългосрочно пребиваване, който е извършил престъпление, за което се предвижда наказание лишаване от свобода за срок най-малко от една година, без да е необходимо да се преценява дали този гражданин на трета страна представлява сериозна и реална заплаха за обществения ред и обществената сигурност, нито да се вземат предвид продължителността на пребиваването му на територията на тази държава членка, неговата възраст, последствията за него и за членовете на неговото семейство и неговите връзки с държавата членка, в която пребивава, или липсата на връзки с държавата му по произход.

         (1)  ОВ C 328, 30.9.2019 г.


title: Дело C-472/19: Решение на Съда (девети състав) от 11 юни 2020 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État — Франция) — Vert Marine SAS/Premier ministre, Ministre de l'Économie et des Finances (Преюдициално запитване — Процедура за възлагане на договори за концесия — Директива 2014/23/ЕС — Член 38, параграф 9 — Режим на корективни мерки, предназначени да се докаже възстановяването на надеждността на икономически оператор, за който има основание за изключване — Национална правна уредба, която забранява на икономическите оператори, за които има основание за задължително изключване, да участват в процедура за възлагане на договори за концесия в продължение на пет години — Изключване на всякаква възможност за такива оператори да представят доказателства за предприетите корективни мерки)

text:
               17.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 271/20

      Решение на Съда (девети състав) от 11 юни 2020 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État — Франция) — Vert Marine SAS/Premier ministre, Ministre de l'Économie et des Finances
      (Дело C-472/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Процедура за възлагане на договори за концесия - Директива 2014/23/ЕС - Член 38, параграф 9 - Режим на корективни мерки, предназначени да се докаже възстановяването на надеждността на икономически оператор, за който има основание за изключване - Национална правна уредба, която забранява на икономическите оператори, за които има основание за задължително изключване, да участват в процедура за възлагане на договори за концесия в продължение на пет години - Изключване на всякаква възможност за такива оператори да представят доказателства за предприетите корективни мерки)
      (2020/C 271/27)
      Език на производството: френски

         Запитваща юрисдикция

      Conseil d'État

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Vert Marine SAS

         Ответници: Premier ministre, Ministre de l'Économie et des Finances

         Диспозитив

                  1)

                  Член 38, параграф 9 от Директива 2014/23/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2014 година за възлагане на договори за концесия трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба, която не дава на икономически оператор, който е осъден с влязла в сила присъда за едно от престъпленията, посочени в член 38, параграф 4 от тази директива, и на когото поради това е наложена забрана по право да участва в процедурите за възлагане на договори за концесия, възможност да представи доказателства, че е предприел корективни мерки, от които може да се установи, че е възстановена неговата надеждност.

                  2)

                  Член 38, параграфи 9 и 10 от Директива 2014/23 трябва да се тълкува в смисъл, че допуска проверката относно подходящия характер на предприетите от икономически оператор корективни мерки да бъде възложена на съдебните органи, при условие че въведеният за тази цел национален режим отговаря на всички изисквания, предвидени в член 38, параграф 9 от тази директива, и че приложимото производство е съвместимо със сроковете, наложени от процедурата за възлагане на договори за концесия. Освен това член 38, параграф 9 от Директива 2014/23 трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална правна уредба, която позволява на съдебните органи да заличат неблагоприятните последици за дадено лице от забрана по право да участва в процедури за възлагане на договори за концесия вследствие на осъждане за престъпление, да отменят такава забрана или да заличат от регистъра за съдимост всякакво посочване на осъдителната присъда, при условие че тези съдебни производства действително отговарят на предвидените условия и на преследваната с този режим цел, и в частност, когато даден икономически оператор желае да участва в процедура за възлагане на договори за концесия, позволяват да се отмени своевременно забраната спрямо него с оглед само на подходящия характер на корективните мерки, на които този оператор се позовава и които компетентният съдебен орган е преценил в съответствие с предвидените в тази разпоредба изисквания, което запитващата юрисдикция следва да провери.

         (1)  ОВ C 280, 19.8.2019 г.


title: Дело C-128/20: Преюдициално запитване от Landesgericht Klagenfurt (Австрия), постъпило на 19 февруари 2020 г. — GSMB Invest GmbH & Co. KG/Auto Krainer Gesellschaft m.b.H.

text:
               17.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 271/21

      Преюдициално запитване от Landesgericht Klagenfurt (Австрия), постъпило на 19 февруари 2020 г. — GSMB Invest GmbH & Co. KG/Auto Krainer Gesellschaft m.b.H.
      (Дело C-128/20)
      (2020/C 271/28)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Landesgericht Klagenfurt

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: GSMB Invest GmbH & Co. KG

         Ответник: Auto Krainer Gesellschaft m.b.H.

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Следва ли член 5, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 715/2007 на Европейския парламент и на Съвета от 20 юни 2007 година за типово одобрение на моторни превозни средства по отношение на емисиите от леки превозни средства за превоз на пътници и товари (Евро 5 и Евро 6) и за достъпа до информация за ремонт и техническо обслужване на превозни средства (1) да бъде тълкуван в смисъл, че е недопустимо оборудване на превозно средство по член 1, параграф 1 от Регламент № 715/2007, при което клапанът за рециркулация на отработените газове, т.е. компонент, който може да повлияе на показателите на емисиите, е конструиран по такъв начин, че скоростта на рециркулация на отработените газове, съответно делът на отработените газове, който се рециркулира, се регулира така, че осигурява режим на ниско замърсяване само между 15 и 33 градуса по Целзий и само под 1 000 метра надморска височина и извън този термопрозорец при 10 градуса по Целзий и над 1 000 надморска височина се намалява линейно до 0 в течение на 250 вертикални метра, като така се стигне до увеличение на емисиите на NОx (aзoтни oкcиди) над пределните стойности съгласно Регламент 715/2007?

                  2)

                  Следва ли член 5, параграф 2 „за предпазване на двигателя от повреда или авария“ от Регламент (ЕО) № 715/2007 на Европейския парламент и на Съвета от 20 юни 2007 година за типово одобрение на моторни превозни средства по отношение на емисиите от леки превозни средства за превоз на пътници и товари (Евро 5 и Евро 6) и за достъпа до информация за ремонт и техническо обслужване на превозни средства да бъде тълкуван в смисъл, че стратегия за отработените газове, която служи предимно за защита на дадени компоненти като клапан за рециркулация на отработените газове, охладител за рециркулация на отработените газове и филтър за дизелови частици, не отговаря на изискванията за наличие на изключение?

                  3)

                  Следва ли член 5, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 715/2007 на Европейския парламент и на Съвета от 20 юни 2007 година за типово одобрение на моторни превозни средства по отношение на емисиите от леки превозни средства за превоз на пътници и товари (Евро 5 и Евро 6) и за достъпа до информация за ремонт и техническо обслужване на превозни средства да бъде тълкуван в смисъл, че стратегия за отработените газове, която осигурява пълната функционалност на устройствата за намаляване на емисиите само в температурен диапазон от 15 до 33 градуса по Целзий и под 1 000 метра надморска височина (т.нар. „Термопрозорец“) и следователно в Европа, особено в Австрия, не е напълно функционална в течение на годината, не изпълнява изискването по член 5, параграф 1 — функциониране на превозното средство при нормална експлоатация — и представлява недопустимо измервателно-коригиращо устройство?

         (1)  ОВ L 171, 2007 г., стр. 1.


title: Дело C-134/20: Преюдициално запитване от Landesgerichts Eisenstadt (Австрия), постъпило на 11 март 2020 г. — IR/Volkswagen AG

text:
               17.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 271/21

      Преюдициално запитване от Landesgerichts Eisenstadt (Австрия), постъпило на 11 март 2020 г. — IR/Volkswagen AG
      (Дело C-134/20)
      (2020/C 271/29)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Landesgericht Eisenstadt

         Страни в главното производство

         Ищец: IR

         Ответник: Volkswagen AG

         Преюдициални въпроси

                  а)

                  Трябва ли член 5, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 715/2007 (1) на Европейския парламент и на Съвета от 20 юни 2007 година за типово одобрение на моторни превозни средства по отношение на емисиите от леки превозни средства за превоз на пътници и товари (Евро 5 и Евро 6) и за достъпа до информация за ремонт и техническо обслужване на превозни средства да се тълкува в смисъл, че е забранено оборудване на превозни средства по смисъла на член 1, параграф 1 от Регламент № 715/2007, при което клапанът за рециркулация на отработилите газове, (компонент, който може да окаже влияние върху емисиите) е проектиран така, че степента на рециркулация на отработилите газове (тоест частта от отработилите газове, която се рециркулира) се регулира по начин, който осигурява режим на слабо замърсяване само между 15 oC и 33 oC и само под 1 000 м надморска височина, а извън този температурен интервал в рамките на 10 oC, и над 1 000 м надморска височина в рамките на 250 м надморска височина, степента на рециркулация на отработилите газове намалява линейно до 0, като по този начин се стига до увеличение на емисиите на NOx над граничните стойности по Регламент № 715/2007?

                  б)

                  Има ли значение за преценката по въпроса в буква а) дали посоченото в него оборудване на превозното средство е необходимо за предпазване на двигателя от повреда?

                  в)

                  Има ли значение за преценката по въпроса в буква б) дали частта от двигателя, която следва да бъде предпазена от повреда, е клапанът за рециркулация на отработилите газове?

                  г)

                  Има ли значение за преценката по въпроса в буква а) дали посоченото в него оборудване на превозното средство е монтирано още при производството на превозното средство, или описаното във въпроса в буква а) регулиране на клапана за рециркулация на отработилите газове трябва да бъде извършено в превозното средство като ремонт по смисъла на член 3, параграф 2 от Директива 1999/44/ЕО (2) на Европейския парламент и на Съвета от 25 май 1999 година относно някои аспекти на продажбата на потребителски стоки и свързаните с тях гаранции?

         (1)  ОВ L 171, 2007 г., стр. 1.

         (2)  ОВ L 171, 1999 г., стр. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 5, стр. 89.


title: Дело C-167/20 P: Жалба, подадена на 22 април 2020 г. от WD срещу решението, постановено от Общия съд (седми състав) на 12 февруари 2020 г. по дело T-320/18, WD/ЕОБХ)

text:
               17.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 271/22

      Жалба, подадена на 22 април 2020 г. от WD срещу решението, постановено от Общия съд (седми състав) на 12 февруари 2020 г. по дело T-320/18, WD/ЕОБХ)
      (Дело C-167/20 P)
      (2020/C 271/30)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: WD (представител: L. Levi, адвокат)

         Друга страна в производството: Европейски орган за безопасност на храните (ЕОБХ)

         Искания на жалбоподателя

                  —

                  Да се отмени решението на Общия съд от 12 февруари 2020 г. по дело T-320/18;

                  —

                  вследствие на това да се уважат исканията на жалбоподателя пред първата инстанция и следователно,

                  —

                  да се отмени решението от 14 юли 2017 г., взето от изпълнителния директор на ЕОБХ в качеството му на ООСД, от което следва, че жалбоподателят не е сред повишените служители в процедурата по прекласиране за 2017 г.;

                  —

                  да се отмени решението на ООСД от 9 февруари 2018 г., с което се отхвърля административната жалба на жалбоподателя от 10 октомври 2017 г. срещу решението от 14 юли 2017 г.;

                  —

                  да се отмени решението от 9 август 2017 г., нотифицирано на 10 август 2017 г., взето от изпълнителния директор на ЕОБХ в качеството му на ООСД, да не поднови трудовия договор на жалбоподателя;

                  —

                  да се отмени решението на ООСД от 12 март 2018 г., с което се отхвърля административната жалба на жалбоподателя от 10 ноември 2017 г. срещу решението от 9 август 2017 г.;

                  —

                  да се присъди обезщетение за претърпените вреди;

                  —

                  да се осъди ответника да заплати всички съдебни разноски в двете инстанции.

         Основания и основни доводи

      Що се отнася до решението на ЕОБХ от 14 юли 2017 г. да не прекласира жалбоподателя в степен AST 6 в рамките на процедурата по прекласиране за 2017 г., първото основание е изведено от нарушение на приложимите процесуални правила и по-специално на правилата за допустимост на основанията, от нарушение на задължението за мотивиране и от изопачаване на преписката. Второто основание е изведено от нарушение на приложимата правна уредба (член 54 от Условията за работа на другите служители, решение от 22 април 2008 г. и насоки от 30 юни 2010 г.), от нарушение на правилата за събиране на доказателства, както и на задължението за мотивиране.
      Що се отнася до решението на ЕОБХ от 9 август 2017 г. да не поднови договора на жалбоподателя, първото основание е изведено от нарушение на решението от 8 декември 2012 г. Второто основание е изведено от нарушение на задължението за полагане на грижа и на инструкцията от 7 март 2017 г., както и от изопачаване на преписката. Третото основание е изведено от нарушение на понятията за явна грешка в преценката и за злоупотреба с власт, от изопачаване на преписката и от неспазване на правилата в областта на събирането на доказателствата.


title: Дело C-188/20: Преюдициално запитване от Landgericht Düsseldorf (Германия), постъпило на 30 април 2020 г. — JG, със законни представители MI и LH и др./OP в качеството му на синдик на Azurair GmbH

text:
               17.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 271/23

      Преюдициално запитване от Landgericht Düsseldorf (Германия), постъпило на 30 април 2020 г. — JG, със законни представители MI и LH и др./OP в качеството му на синдик на Azurair GmbH
      (Дело C-188/20)
      (2020/C 271/31)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Landgericht Düsseldorf

         Страни в главното производство

         Жалбоподатели: JG, LH, MI и NJ, законно представлявани общо от MI и LH

         Ответник: OP в качеството му на синдик на Azurair GmbH

         Друг участник в производството: alltours flugreisen gmbh

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Разполага ли пътник с „потвърдена резервация“ по смисъла на член 3, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕО) № 261/2004 (1), ако той е получил от туроператор, с който е в договорно правоотношение, „друго доказателство“ по смисъла на член 2, буква ж) от Регламент (ЕО) № 261/2004 за поето обещание за транспорт с конкретен полет, индивидуализиран чрез посочени място на излитане и пристигане, време на излитане и пристигане, и номер на полет, без туроператорът да е резервирал място при съответния въздушен превозвач и без да е получил потвърждение от него?

                  2)

                  Следва ли въздушен превозвач да се счита за опериращ въздушен превозвач по смисъла на член 2, буква б) от Регламент № 261/2004 по отношение на пътник, ако този пътник наистина има договор с туроператор, който е поел обещание за транспорт с конкретен полет, индивидуализиран чрез посочени място на излитане и пристигане, време на излитане и пристигане, и номер на полет, без обаче да е резервирал място за пътника и следователно без да е обосновал транспорта му на този полет с договорно отношение с въздушния превозвач?

                  3)

                  Може ли за целите на обезщетението поради отмяна или голямо закъснение „времето за пристигане по разписание“ на полет по смисъла на член 2, буква з), член 5, параграф 1, буква в), член 7, параграф 1, второ изречение и параграф 2 от Регламент № 261/2004 да се изведе от „друго доказателство“, което туроператор е издал на пътник, или то трябва да се установи от „билета“ съгласно член 2, буква е) от същия регламент?

                  4)

                  Налице ли е отмяна на полет по смисъла на член 2, буква л) и член 5, параграф 1 от Регламент № 261/2004, когато опериращият въздушен превозвач изтегля за по-ранен час резервирания при пакетно туристическо пътуване полет с най-малко два часа и 10 минути в същия ден?

                  5)

                  Може ли съгласно член 7, параграф 2 от Регламент № 261/2004 опериращият въздушен превозвач да намали обезщетението по член 7, параграф 1 от Регламента, ако времето, с което се изтегля полет, попада в рамките на там посочените периоди?

                  6)

                  Представлява ли предоставеното преди началото на пътуването информиране за изтеглянето на полет за по-ранен час предложение за премаршрутиране по смисъла на член 5, параграф 1, буква а) и член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 261/2004?

                  7)

                  Задължава ли член 14, параграф 2 от Регламент № 261/2004 опериращият въздушен превозвач да предоставя на пътника информация с указания до точно кое предприятие с каква фирма, на какъв адрес и каква сума в зависимост от разстоянието може да изисква и евентуално какви документи следва да приложи?

         (1)  Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91 от 11 февруари 2004 г. (ОВ L 46, 2004 г., стр. 1 и сл.; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218).


title: Дело C-196/20: Преюдициално запитване от Landgericht Düsseldorf (Германия), постъпило на 6 май 2020 г. — Eurowings GmbH/Flightright GmbH

text:
               17.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 271/24

      Преюдициално запитване от Landgericht Düsseldorf (Германия), постъпило на 6 май 2020 г. — Eurowings GmbH/Flightright GmbH
      (Дело C-196/20)
      (2020/C 271/32)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Landgericht Düsseldorf

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Eurowings GmbH

         Ответник: Flightright GmbH

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Разполага ли пътник с „потвърдена резервация“ по смисъла на член 3, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕО) № 261/2004 (1), ако той е получил от туроператор, с който е в договорно правоотношение, „друго доказателство“ по смисъла на член 2, буква ж) от Регламент (ЕО) № 261/2004 за поето обещание за транспорт с конкретен полет, индивидуализиран чрез посочени място на излитане и пристигане, време на излитане и пристигане, и номер на полет, без туроператорът да е резервирал място при съответния въздушен превозвач и без да е получил потвърждение от него?

                  2)

                  Следва ли въздушен превозвач да се счита за опериращ въздушен превозвач по смисъла на член 2, буква б) от Регламент № 261/2004 по отношение на пътник, ако този пътник наистина има договор с туроператор, който е поел обещание за транспорт с конкретен полет, индивидуализиран чрез посочени място на излитане и пристигане, време на излитане и пристигане, и номер на полет, без обаче да е резервирал място за пътника и следователно без да е обосновал транспорта му на този полет с договорно отношение с въздушния превозвач?

                  3)

                  Може ли за целите на обезщетението поради отмяна или голямо закъснение „времето на пристигане по разписание“ на полет по смисъла на член 2, буква з), член 5, параграф 1, буква в), член 7, параграф 1, второ изречение и параграф 2 от Регламент № 261/2004 да се изведе от „друго доказателство“, което туроператор е издал на пътник, или то трябва да се установи от „билета“ съгласно член 2, буква е) от същия регламент?

         (1)  Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91 от 11 февруари 2004 г. (ОВ L 46, 2004 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218).


title: Дело C-204/20: Преюдициално запитване от Landgericht Hamburg (Германия), постъпило на 13 май 2020 г. — Bayer Intellectual Property GmbH/kohlpharma GmbH

text:
               17.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 271/25

      Преюдициално запитване от Landgericht Hamburg (Германия), постъпило на 13 май 2020 г. — Bayer Intellectual Property GmbH/kohlpharma GmbH
      (Дело C-204/20)
      (2020/C 271/33)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Landgericht Hamburg

         Страни в главното производство

         Ищец: Bayer Intellectual Property GmbH

         Ответник: kohlpharma GmbH

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Следва ли член 47а от Директива 2001/83/ЕО (1) да се тълкува в смисъл, че в случай на паралелно внесени продукти може да се приеме, че е налице равностойност на мерките за премахването и повторното поставяне на показателите за безопасност съгласно член 54, буква о) от Директива 2001/83, което се осъществява от паралелния вносител или посредством „relabeling“ (използване на самозалепващи се етикети върху оригиналната вторична опаковка), или посредством „reboxing“ (производство на нова вторична опаковка на лекарствения продукт), ако наред с това двата вида мерки отговарят на изискванията на Директива 2011/62/ЕС (2) и на Делегиран регламент (ЕС) 2016/161 (3) и са също толкова подходящи за гарантиране на автентичността, идентификацията и осигуряването на доказателства за подправянето на лекарствените продукти?

                  2)

                  При утвърдителен отговор на първия въпрос, може ли притежателят на марка да се противопостави на преопаковането на продукта в нова външна опаковка („reboxing“) от паралелен вносител предвид новите разпоредби относно защитата срещу фалшифициране, когато паралелният вносител е в състояние също да създаде опаковка, която може да бъде пусната на пазара в държавата членка на внос, само като постави върху оригиналната вторична опаковка нови самозалепващи се етикети („relabeling“)?

                  3)

                  При утвърдителен отговор на втория въпрос, допустимо ли е, ако в случай на „relabeling“ за съответните потребители е видно, че даден показател за безопасност на оригиналния доставчик е бил повреден, да се приеме, че това няма значение, стига да се гарантира, че повредата се дължи на паралелния вносител и той е поставил нов показател за безопасност върху оригиналната вторична опаковка? В това отношение има ли значение дали следите от отваряне стават видими едва когато бъде отворена вторичната опаковка на лекарствения продукт?

                  4)

                  При утвърдителен отговор на втория и/или третия въпрос, следва ли все пак да се потвърди обективната необходимост от преопаковане чрез „reboxing“ по смисъла на петте изчерпателно изброени условия за преопаковане (вж. решения от 11 юли 1996 г., Bristol-Myers Squibb и др., C-427/93, C-429/93 и C-436/93, EU:C:1996:282, т. 79, и от 26 април 2007 г., Boehringer Ingelheim и др., C-348/04, EU:C:2007:249, т. 21), ако националните органи в техните действащи ръководства за прилагане на изискванията на Директивата за защита срещу фалшифицирани лекарствени продукти или други съответни официални изявления посочват, че обикновено не се приема повторно запечатване на отворена опаковка, или пък само по изключение и при спазване на стриктни условия?

         (1)  Директива 2001/83/ЕО на Европейския mарламент и на Съвета от 6 ноември 2001 година за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба (ОВ L 311, 2011 г., стр. 67; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 33, стр. 3).

         (2)  Директива 2011/62/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2011 година за изменение на Директива 2001/83/ЕО за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба по отношение на предотвратяването на навлизането на фалшифицирани лекарствени продукти в законната верига на доставка (ОВ L 174, 2011 г., стр. 74).

         (3)  Делегиран регламент (ЕС) 2016/161 на Комисията от 2 октомври 2015 година за допълване на Директива 2001/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета чрез установяване на подробни правила за показателите за безопасност, поставени върху опаковката на лекарствените продукти за хуманна употреба (ОВ L 32, 2016 г., стр. 1).


title: Дело C-228/20: Преюдициално запитване от Niedersächsisches Finanzgericht (Германия), постъпило на 2 юни 2020 г. — I GmbH/Finanzamt H

text:
               17.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 271/26

      Преюдициално запитване от Niedersächsisches Finanzgericht (Германия), постъпило на 2 юни 2020 г. — I GmbH/Finanzamt H
      (Дело C-228/20)
      (2020/C 271/34)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Niedersächsisches Finanzgericht

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: I GmbH

         Ответник: Finanzamt H

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Съвместим ли е член 4, точка 14, буква b) от Umsatzsteuergesetz (Закон за данъка върху оборота, „UStG“) с член 132, параграф 1, буква б) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (1), доколкото за да бъдат освободени от данък болниците, които не са публичноправни субекти, трябва да са акредитирани съгласно член 108 от Sozialgesetzbuch (SGB) V (Кодекса за социално осигуряване, пета книга — SGB V)?

                  2)

                  При отрицателен отговор на първия въпрос: кога болничната помощ, осигурена от уредени от частното право болници, се предоставя при „сравними социални условия“ по смисъла на член 132, параграф 1, буква б) от Директива 2006/112/ЕО с болничната помощ, осигурена от публичноправни субекти?

         (1)  ОВ L 347, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7.


title: Дело C-243/20: Преюдициално запитване от Polymeles Protodikeio Athinon (Гърция), постъпило на 5 юни 2020 г. — DP, SG/Trapeza Peiraios AE

text:
               17.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 271/29

      Преюдициално запитване от Polymeles Protodikeio Athinon (Гърция), постъпило на 5 юни 2020 г. — DP, SG/Trapeza Peiraios AE
      (Дело C-243/20)
      (2020/C 271/37)
      Език на производството: гръцки

         Запитваща юрисдикция

      Polymeles Protodikeio Athinon

         Страни в главното производство

         Ищци: DP, SG

         Ответник: Trapeza Peiraios AE

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Трябва ли член 8 от Директива 93/13/ЕИО (1), който предвижда възможността държавите членки да приемат по-строги разпоредби с цел да осигурят максимална степен на защита за потребителите, да се тълкува в смисъл, че държава членка може да не транспонира член 1, параграф 2 от Директива 93/13/ЕИО в националното си право и да разреши съдебен контрол върху клаузи, които отразяват императивни или диспозитивни законови или подзаконови разпоредби?

                  2)

                  Може ли да се счита, че член 1, параграф 2, първа и втора алинея [втора алинея липсва в текста на български език на Директива 93/13, бел. прев.] от Директива 93/13/ЕИО, макар и да не е изрично транспониран в гръцкото право, е приет косвено, в съответствие със съдържанието на член 3, параграф 1 и член 4, параграф 1 от тази директива, както същото е било транспонирано в разпоредбата на член [2], алинея [6] от Закон № 225[1]/1994?

                  3)

                  Включва ли се в понятието за неравноправни клаузи и за техния обхват — както те са дефинирани в разпоредбите на член 3, параграф 1 и член 4, параграф 1 от Директива 93/13/ЕИО — изключението, предвидено в член 1, параграф 2, първа и втора алинея [втора алинея липсва в текста на български език на Директива 93/13, бел. прев.] от тази директива?

                  4)

                  Може ли клауза от договор за кредит, сключен между потребител и кредитна институция, която отразява съдържанието на диспозитивна норма на държавата членка, да подлежи на контрол относно неравноправния характер на общите условия на договора в съответствие с разпоредбите на Директива 93/13/ЕИО, ако тази клауза не е била предмет на отделно договаряне?

         (1)  Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори (ОВ L 95, 1993 г., стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273).


title: Дело C-256/20: Преюдициално запитване, отправено от Софийски районен съд (България) на 10 юни 2020 година — „Топлофикация София“ ЕАД

text:
               17.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 271/29

      Преюдициално запитване, отправено от Софийски районен съд (България) на 10 юни 2020 година — „Топлофикация София“ ЕАД
      (Дело C-256/20)
      (2020/C 271/38)
      Език на производството: български

         Запитваща юрисдикция

      Софийски районен съд

         Страни в главното производство

         Ищец:„Топлофикация София“ ЕАД

         Преюдициални въпроси

                  1.

                  Следва ли член 5, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1215/2012 (1) г. от 12 декември 2012 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела във връзка с принципа за осигуряване на процесуални средства от националния съд за ефективна защита на правата, произтичащи от правото на Европейския съюз, да се тълкува в смисъл, че при определяне на обичайното местопребиваване на длъжник като предпоставка по националното право за провеждане на едностранно формално производство без събиране на доказателства, каквото е това за издаване на заповед за изпълнение, националният съд е длъжен да тълкува всяко обосновано съмнение за това, че длъжникът има обичайно местопребиваване в друга държава от Европейския съюз, като липса на правна предпоставка за издаване на такава заповед, съответно — като основание за невлизане на заповедта в сила?

                  2.

                  Следва ли член 5, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1215/2012 г. от 12 декември 2012 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела във връзка с принципа за осигуряване на процесуални средства от националния съд за ефективна защита на правата, произтичащи от правото на Европейския съюз, да се тълкува в смисъл, че задължава национален съд, който след издаване на заповед за изпълнение срещу определен длъжник е установил, че този длъжник вероятно няма обичайно местопребиваване в държавата на съда, и при условие, че това представлява пречка за издаване на заповед за изпълнение срещу такъв длъжник по националното право, да обезсили издадената заповед за изпълнение служебно въпреки липсата на изрична законодателна разпоредба в този смисъл?

                  3.

                  Ако отговорът на въпрос [2] е отрицателен, то следва ли посочените в същия въпрос разпоредби да се тълкуват в смисъл, че задължават националния съд да обезсили издадената заповед за изпълнение, ако е извършил проверка и е установил със сигурност, че длъжникът няма обичайно местопребиваване в държавата на сезирания съд?

         (1)  OB 2012, L 351, стр. 1


title: Дело C-278/20: Иск, предявен на 24 юни 2020 г. — Европейска комисия/Кралство Испания

text:
               17.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 271/31

      Иск, предявен на 24 юни 2020 г. — Европейска комисия/Кралство Испания
      (Дело C-278/20)
      (2020/C 271/40)
      Език на производството: испански

         Страни

         Ищец: Европейска комисия (представители: I. Martínez del Peral, J. Baquero Cruz, P.J.O. Van Nuffel)

         Ответник: Кралство Испания

         Искания на ищеца

                  —

                  да се установи, че като е приело и запазило в сила член 32, параграфи 3—6 и член 34, параграф 1, втора алинея от Закон 40/2015, и член 67, параграф 1, трета алинея от Закон 39/2015, Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по силата на принципите на ефективност и равностойност като предели на автономията, от която се ползват държавите членки, когато установяват материалноправните и процесуалните предпоставки, уреждащи отговорността им за вреди, причинени на частноправни субекти в нарушение на правото на Съюза;

                  —

                  да се осъди Кралство Испания да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Настоящият иск за установяване на неизпълнение на задължения, предявен на основание член 258 ДФЕС, се отнася до членове 32, параграфи 3—6 и член 34, параграф 1, втора алинея от Закон 40/2015 от 1 октомври 2015 г. относно правния режим на публичния сектор, и срещу член 67, параграф 1, трета алинея от Закон 39/2015 от 1 октомври 2015 г. за общия административен правилник на публичните администрации.
      Оспорените разпоредби приравняват режима на отговорността на държавата законодател за нарушенията на правото на Съюза на установения за нарушенията на испанската конституция с актове на законодателя, като добавят някои условия по същество.
      Вследствие на уеднаквяването на двата режима и на предвидените от тях процесуалните изисквания, получаването на обезщетение за нарушения на правото на Съюза, причинени от испанския законодател, се оказва невъзможно или прекалено затруднено, в нарушение на принципа на ефективност.
      От друга страна, условията по същество, добавени за нарушенията на правото на Съюза, нарушават принципа на равностойност, тъй като обуславят обезщетяването на вредите, причинени от испанския законодател в нарушение на това право, от по-неблагоприятни условия в сравнение с тези, които са приложими по отношение на вреди, причинени вследствие на нарушение на испанската конституция.


title: Дело T-40/16: Решение на Общия съд от 25 юни 2020 г. — MU/Парламент (Жалба за отмяна — Член 263 ДФЕС — Вътрешни правила относно стажовете и учебните посещения в Генералния секретариат на Парламента — Стажант с увреждания — Допълнително плащане за лица с увреждания — Отказ — Условия за предоставяне на допълнителната сума, предвидена за стажантите с увреждания — Грешка при прилагане на правото)

text:
               17.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 271/33

      Решение на Общия съд от 25 юни 2020 г. — MU/Парламент
      (Дело T-40/16) (1)

      (Жалба за отмяна - Член 263 ДФЕС - Вътрешни правила относно стажовете и учебните посещения в Генералния секретариат на Парламента - Стажант с увреждания - Допълнително плащане за лица с увреждания - Отказ - Условия за предоставяне на допълнителната сума, предвидена за стажантите с увреждания - Грешка при прилагане на правото)
      (2020/C 271/41)
      Език на производството: италиански

         Страни

         Жалбоподател: MU (представител: A. Bruno, avocat)

         Ответник: Европейски парламент (представители: J. Van Pottelberge, J. Steele и E. Paladini)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на решението на Парламента от 11 декември 2015 г. за отказ да се плати допълнителната сума, предвидена за стажанти с увреждания в член 24, параграф 9 от вътрешните правила относно стажовете и учебните посещения в Генералния секретариат на Парламента

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя решението на Европейския парламент от 11 декември 2015 г. за отказ да се плати на MU допълнителната сума за стажанти с увреждания, предвидена в член 24, параграф 9 от вътрешните правила относно стажовете и учебните посещения в Генералния секретариат на Парламента.

                  2)

                  Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

                  3)

                  Осъжда Парламента да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 312, 16.9.2019 г.


title: Дело T-114/19: Решение на Общия съд от 25 юни 2020 г. — Pavel/EUIPO — bugatti (B) (Марка на Европейския съюз — Производство за обявяване на недействителност — Фигуративна марка на Европейския съюз „B“ — По-ранна международна фигуративна марка „b“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 — Член 60, параграф 1, буква a) от Регламент 2017/1001 — Злоупотреба с власт — Частична отмяна)

text:
               17.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 271/35

      Решение на Общия съд от 25 юни 2020 г. — Pavel/EUIPO — bugatti (B)
      (Дело T-114/19) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство за обявяване на недействителност - Фигуративна марка на Европейския съюз „B“ - По-ранна международна фигуративна марка „b“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 - Член 60, параграф 1, буква a) от Регламент 2017/1001 - Злоупотреба с власт - Частична отмяна)
      (2020/C 271/44)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Dan-Gabriel Pavel (Орадеа, Румъния) (представител: E.-D. Nedelcu, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: M. Capostagno)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: bugatti GmbH (Херфорд, Германия) (представител: U. Ulrich, адвокат)

         Предмет

      Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 14 декември 2018 г. (свързани преписки R 49/2018-1 и R 85/2018-1), постановено в производство за обявяване на недействителност между bugatti и г-н Pavel

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя Решението на първи апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 14 декември 2018 г. (съединени преписки R 49/2018-1 и R 85/2018-1) в частта относно стоките „кожа и имитации на кожа; животински кожи“ от клас 18 по смисъла на ревизираната и изменена Ницска спогодба относно международната класификация на стоките и услугите за регистрация на марки от 15 юни 1957 година.

                  2)

                  Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

                  3)

                  Всяка от страните понася направените от нея съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 213, 24.6.2019 г.


title: Дело T-295/19: Решение на Общия съд от 25 юни 2020 г. — Klymenko/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки, приети с оглед на положението в Украйна — Замразяване на средства — Списък на лицата, образуванията и органите, чиито финансови средства и икономически ресурси се замразяват — Запазване на името на жалбоподателя в списъка — Задължение на Съвета да провери дали решение на орган на трета държава е взето при зачитане на правото на защита и на правото на ефективна съдебна защит)

text:
               17.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 271/36

      Решение на Общия съд от 25 юни 2020 г. — Klymenko/Съвет
      (Дело T-295/19) (1)

      (Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки, приети с оглед на положението в Украйна - Замразяване на средства - Списък на лицата, образуванията и органите, чиито финансови средства и икономически ресурси се замразяват - Запазване на името на жалбоподателя в списъка - Задължение на Съвета да провери дали решение на орган на трета държава е взето при зачитане на правото на защита и на правото на ефективна съдебна защит)
      (2020/C 271/45)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Oleksandr Viktorovych Klymenko (Москва, Русия) (представител: M. Phelippeau, адвокат)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: A. Vitro и P. Mahnič)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение (ОВППС) 2019/354 на Съвета от 4 март 2019 година за изменение на Решение 2014/119/ОВППС относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на ситуацията в Украйна (ОВ L 64, 2019 г., стр. 7) и на Регламент за изпълнение (EС) 2019/352 на Съвета от 4 март 2019 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 208/2014 относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Украйна (ОВ L 64, 2019 г., стр. 1), в частта, в която в тези актове името на жалбоподателя е запазено в списъка на лицата, образуванията и органите, по отношение на които се прилагат посочените ограничителни мерки

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя Решение (ОВППС) 2019/354 на Съвета от 4 март 2019 година за изменение на Решение 2014/119/ОВППС относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на ситуацията в Украйна, и Регламент за изпълнение (EС) 2019/352 на Съвета от 4 март 2019 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 208/2014 относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Украйна, в частта, в която името на г-н Олександр Викторович Клименко е запазено в списъка на лицата, образуванията и органите, по отношение на които се прилагат тези ограничителни мерки.

                  2)

                  Осъжда Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 213, 24.6.2019 г.


title: Дело T-550/19: Решение на Общия съд от 25 юни 2020 г. — Nitto Pharmaceutical Industries/EUIPO — Chiesi Farmaceutici (NOSTER) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Международна регистрация, посочваща Европейския съюз — Словна марка „NOSTER“ — По-ранна словна марка на Европейския съюз „FOSTER“ — Относително основание за отказ — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)

text:
               17.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 271/36

      Решение на Общия съд от 25 юни 2020 г. — Nitto Pharmaceutical Industries/EUIPO — Chiesi Farmaceutici (NOSTER)
      (Дело T-550/19) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Международна регистрация, посочваща Европейския съюз - Словна марка „NOSTER“ - По-ранна словна марка на Европейския съюз „FOSTER“ - Относително основание за отказ - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)
      (2020/C 271/46)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Nitto Pharmaceutical Industries Ltd (Киото, Япония) (представител: P. Voutilainen, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: L. Rampini)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Chiesi Farmaceutici SpA (Парма, Италия) (представители: C. de Callataÿ и T. de Haan, адвокати)

         Предмет

      Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 13 май 2019 г. (преписка R 2279/2018-5), постановено в производство по възражение със страни Chiesi Farmaceutici и Nitto Pharmaceutical Industries

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Nitto Pharmaceutical Industries Ltd да заплати направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) и на Chiesi Farmaceutici SpA.

         (1)  ОВ C 337, 7.10.2019 г.


title: Дело T-651/19: Решение на Общия съд от 25 юни 2020 г. — Brands Up/EUIPO (Credit24) (Марка на Европейския съюз — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „Credit24“ — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) 2017/1001)

text:
               17.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 271/37

      Решение на Общия съд от 25 юни 2020 г. — Brands Up/EUIPO (Credit24)
      (Дело T-651/19) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „Credit24“ - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) 2017/1001)
      (2020/C 271/47)
      Език на производството: фински

         Страни

         Жалбоподател: Brands Up OÜ (Талин, Естония) (представител: M. Welin, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: V. Ruzek)

         Предмет

      Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 16 юли 2019 г. (преписка R 465/2019-2) относно заявка за регистрация на фигуративния знак „Credit24“ като марка на Европейския съюз

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Brands UP OÜ да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 399, 25.11.2019 г.