title: Дело F-116/13: Определение на Съда на публичната служба от 4 май 2016 г. — Leon-Gonzalez/Комисия

text:
               20.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 222/47

         Определение на Съда на публичната служба от 4 май 2016 г. — Leon-Gonzalez/Комисия
   (Дело F-116/13) (1)

   (2016/C 222/69)
   Език на производството: френски
   Председателят на втори състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 45, 15.2.2014 г., стр. 46.


title: Дело C-634/11: Преюдициално запитване, отправено от High Court of Ireland (Ирландия) на 9 декември 2011 г. — Anglo Irish Bank Corporation Ltd/Quinn Investments Sweden AB и др.

text:
               10.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 73/15

         Преюдициално запитване, отправено от High Court of Ireland (Ирландия) на 9 декември 2011 г. — Anglo Irish Bank Corporation Ltd/Quinn Investments Sweden AB и др.
   (Дело C-634/11)
   2012/C 73/28
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   High Court of Ireland

      Страни в главното производство

      Молител: Anglo Irish Bank Corporation Ltd

      Ответници: Quinn Investments Sweden AB, Sean Quinn, Ciara Quinn, Collette Quinn, Sean Quinn Junior, Brenda Quinn, Aoife Quinn, Stephen Kelly, Peter Darragh Quinn, Niall McPartland Indian Trust AB

      Преюдициални въпроси

               1.

               Настоящото запитване се отнася до член 28 от Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (1) (по-нататък „Регламент № 44/2001“ и „член 28“) и до процесуалните действия на националния съд (по-нататък съдилищата на „държава А“) при произнасяне по възражение по член 28 срещу компетентността на този съд да разгледа и да вземе решение в определено производство (по-нататък „третото производство“), когато съдилищата на държава А:

                           а)

                           са били първи сезирани с производство (по-нататък „първото производство“), което може да е свързано с производство (по-нататък „второто производство“), започнало пред съдилищата в друга държава членка (по-нататък „държава Б“); и

                           б)

                           са били сезирани и с производство (по-нататък „третото производство“), което може да е свързано с второто производство; и

                           в)

                           пред тях е повдигнато възражение по реда на член 28 от Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета срещу компетентността на съдилищата от държава А да разгледат и да вземат решение в третото производство въз основа на аргумента, че второто производство (пред съдилищата в държава Б) и третото производство (пред съдилищата в държава А) са по свързани искове по смисъла на споменатия член 28.

               2.

               Конкретно от Съда на Европейския съюз (по-нататък „Съда“) е поискано решение по следните въпроси:

                           1.

                           Необходимо ли е съдилищата в държава А да изчакат изхода по предходна молба, отправена до съдилищата в държава Б, и тяхното решение по въпроса дали съдилищата в държава Б следва да спрат или да прекратят второто производство по реда на член 28 от Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета, преди съдилищата в държава А да вземат решение дали да спрат или да прекратят третото производство;

                           2.

                           Ако не е необходимо съдилищата в държава А да изчакат изхода по предходна молба, отправена до съдилищата в държава Б, и тяхното решение по въпроса дали съдилищата в държава Б следва да спрат или да прекратят второто производство по реда на член 28 от Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета, преди съдилищата в държава А да вземат решение дали да спрат или да прекратят третото производство, имат ли право съдилищата в държава А да вземат предвид наличието на първото производство при произнасяне по въпроса дали да спрат или да прекратят третото производство;

                           3.

                           В случай, че съдилищата в държава Б решат, че са компетентни във второто производство, имат ли право съдилищата в държава А да отчетат наличието на първото производство при произнасяне по въпроса дали да спрат или да прекратят третото производство по реда на член 28 от Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета;

                           4.

                           От съществено значение ли е обстоятелството, че третото производство е можело да бъде (но не е било) водено като насрещен иск в рамките на първото производство от молителя в третото производство, и ако това е така, с какви последици трябва да се свърже то в съдилищата в държава А, когато решават дали следва да направят отказ поради некомпетентност в третото производство или да го спрат по реда на член 28 от Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета?

      (1)  ОВ L 12, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74.


title: Дело F-54/08: Жалба, подадена на 29 май 2008 г. — Bernard/Европол

text:
               30.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 223/62

         Жалба, подадена на 29 май 2008 г. — Bernard/Европол
   (Дело F-54/08)
   (2008/C 223/118)
   Език на производството: нидерландски
   Страни

      Жалбоподател: Marjorie Bernard (Хага, Нидерландия) (представител: P. de Casparis, avocate)

      Ответник: Европейска полицейска служба (Европол)
   Предмет и описание на спора
   Отмяна на решението на Европол за продължаване на договора на жалбоподателя само с минималния срок от 9 месеца.
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението от 31 юли 2007 г. за продължаване на договора на жалбоподателя само до 1 юни 2008 г., както и решението по жалбата от 29 февруари 2008 г.

               —

               да се осъди Европол да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-532/07 P: Жалба, подадена на 29 ноември 2007 г. от Комисията на Европейските общности срещу Решение на Първоинстанционния съд (Голям състав) от 12 септември 2007 г. по дело T-36/04, Association de la presse internationale ASBL/Комисия на Европейските общности

text:
               26.1.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/37

         Жалба, подадена на 29 ноември 2007 г. от Комисията на Европейските общности срещу Решение на Първоинстанционния съд (Голям състав) от 12 септември 2007 г. по дело T-36/04, Association de la presse internationale ASBL/Комисия на Европейските общности
   (Дело C-532/07 P)
   (2008/C 22/66)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Комисия на Европейските общности (представители: C. Docksey и P. Aalto)

      Друга страна в производството: Association de la presse internationale ASBL (API)
   Искания на жалбоподателя
   Жалбоподателят иска от Съда:

               —

               да отмени обжалваното съдебно решение в частта му, с която се отменя решението на Комисията да откаже достъп до поискани от API документи след датата на съдебното заседание, по отношение на всички искове без тези за установяване на неизпълнение на задължения от държава-членка;

               —

               да постанови окончателно решение по предмета на настоящата жалба;

               —

               да осъди жалбоподателя по дело Т-36/04 да заплати съдебните разноски на Комисията, направени по това дело и по настоящото производство по обжалване.

         Правни основания и основни доводи
   Комисията твърди на първо място, че Първоинстанционният съд допуска грешка при прилагането на правото, като тълкува изключението за съдебни производства в смисъл, че след датата на съдебното заседание институциите трябва да разглеждат поотделно всяко искане за достъп до писмените им становища по искове, различни от искове за установяване на неизпълнение на задължения от държава-членка. В това отношение Комисията изтъква, че изводите на Първоинстанционния съд са непоследователни, че Първоинстанционният съд не е взел предвид принципа на правилното правораздаване, нито интересите на другите споменати в производството лица, и че Първоинстанционният съд е отчел единствено правата и задълженията на една от страните. Макар че съдебните документи, представени от институциите, не са изключени от приложното поле на Регламент № 1049/2001 (1), изводите на Първоинстанционния съд не намират основание нито в общностното законодателство, нито в практиката на Съда на Европейските общности.
   На второ място, Първоинстанционният съд допуска грешка при прилагането на правото, като тълкува изключението за разследвания в смисъл, че Комисията трябва да разглежда поотделно всяко искане за достъп до писмените й становища в производства за установяване на неизпълнение на задължения по член 226 ЕО след датата на постановяването на решението, включително по искове, по които е постановено съдебно решение, но страните още не са се съобразили с него, като по този начин отслабва възможностите на Комисията като пазител на Договорите да осигури изпълнението от страна на държавите-членки на задълженията им, произтичащи от общностното право.
   На трето място, Първоинстанционният съд допуска грешка при прилагането на правото, като тълкува изключението за съдебни производства в смисъл, че институциите трябва да разглеждат поотделно всяко искане за достъп до писмените им становища по искове, по които има постановено решение, но които са свързани с висящи дела, като по този начин отслабва възможностите им да защитават интересите си пред общностните съдилища и отслабва възможностите на Комисията като пазител на Договорите да следи за спазването на общностното право.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Eвропейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).


title: Дело C-378/11: Определение на Съда (осми състав) от 21 септември 2011 г. — Longevity Health Products, Inc./Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Biofarma SA (Обжалване — Марка на Общността — Производство пред апелативния състав на СХВП — Неизпълнение на задължението за плащане в срок на таксата за обжалване — Решение на апелативния състав, с което жалбата се обявява за неподадена)

text:
               28.1.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 25/24

      Определение на Съда (осми състав) от 21 септември 2011 г. — Longevity Health Products, Inc./Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Biofarma SA
      (Дело C-378/11) (1)

      (Обжалване - Марка на Общността - Производство пред апелативния състав на СХВП - Неизпълнение на задължението за плащане в срок на таксата за обжалване - Решение на апелативния състав, с което жалбата се обявява за неподадена)
      (2012/C 25/43)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Longevity Health Products, Inc. (представител: J. Korab, Rechtsanwalt)

         Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Biofarma SA

         Предмет

      Жалба срещу Определение на Общия съд (втори състав) от 15 април 2011 г. по дело Longevity Health Products/СХВП — Biofarma VITACHRON (male) (T-95/11), с което Общият съд отхвърля жалба за отмяна, подадена от заявителя на словната марка „VITACHRON male“ за стоки и услуги и от клас 5 срещу Решение R 1357/2010-4 на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (СХВП) от 10 януари 2011 г., който състав е приел, че тъй като таксата за обжалване не е платена в срок, жалбата срещу решението на отдела по споровете за отказ на регистрацията на посочената марка в рамките на производството по възражение, образувано по почин на притежателя на националните марки „VITATHION“ за стоки и услуги от клас 5, не е подадена

         Диспозитив

                  1.

                  Отхвърля жалбата.

                  2.

                  Осъжда Longevity Health Products Inc. да плати направените от него съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 269, 10.9.2011 г.


title: Дело T-230/06: Решение на Първоинстанционния съд от 15 октомври 2008 г.  — Rewe-Zentral/СХВП (PORT LOUIS) (Марка на Общността — Заявка за словна марка на Общността PORT LOUIS — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Означаване на географския произход на заявените стоки — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 40/94)

text:
               6.12.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/30

         Решение на Първоинстанционния съд от 15 октомври 2008 г. — Rewe-Zentral/СХВП (PORT LOUIS)
   (Дело T-230/06) (1)

   (Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността PORT LOUIS - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Означаване на географския произход на заявените стоки - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 40/94)
   (2008/C 313/53)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: Rewe-Zentral AG (Кьолн, Германия) (представители: M. Kinkeldey и A. Bognár, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: G. Schneider)
   Предмет
   Жалба против Решение на първи апелативен състав на СХВП от 21 юни 2006 г. (преписка R 25/2006-1) относно заявката за регистрация на словния знак PORT LOUIS като марка на Общността.
   Диспозитив

               1.

               Отменя Решение на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП) от 21 юни 2006 г. (преписка R 25/2006-1).

               2.

               Осъжда СХВП да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 261, 28.10.2006 г.


title: Дело C-78/10: Преюдициално запитване, отправено от Cour d’appel de Rouen (Франция) на 8 февруари 2010 г. — Marc Berel, в качеството на пълномощник на Société Port Angot Développement, Hess, в качеството на синдик на Société Port Angot Développement, Société Rijn Schelde Mondia France, Receveur principal des douanes de Rouen Port, Administration des douanes — Havre Port, Société Port Angot Développement, правоприемник на SAS Manutention de produits chimiques et miniers (Maprochim), Asia Pulp & Paper France/Administration des douanes de Rouen, Receveur principal des douanes du Havre, Administration des douanes du Havre

text:
               1.5.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/22

         Преюдициално запитване, отправено от Cour d’appel de Rouen (Франция) на 8 февруари 2010 г. — Marc Berel, в качеството на пълномощник на Société Port Angot Développement, Hess, в качеството на синдик на Société Port Angot Développement, Société Rijn Schelde Mondia France, Receveur principal des douanes de Rouen Port, Administration des douanes — Havre Port, Société Port Angot Développement, правоприемник на SAS Manutention de produits chimiques et miniers (Maprochim), Asia Pulp & Paper France/Administration des douanes de Rouen, Receveur principal des douanes du Havre, Administration des douanes du Havre
   (Дело C-78/10)
   2010/C 113/34
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour d'appel de Rouen

      Страни в главното производство

      Ищци: Marc Berel, в качеството на пълномощник на Société Port Angot Développement, Hess, в качеството на синдик на Société Port Angot Développement, Société Rijn Schelde Mondial France, Receveur principal des douanes de Rouen Port, Administration des douanes — Havre Port, Société Port Angot Développement, правоприемник на SAS Manutention de produits chimiques et miniers (Maprochim), Asia Pulp & Paper France

      Ответници: Administration des douanes de Rouen, Receveur principal des douanes du Havre, Administration des douanes du Havre

      Преюдициални въпроси

   Допускат ли членове 213, 233 и 239 от Митническия кодекс на Общността (МКО) (1) солидарен длъжник по митническо задължение, който не се е ползвал от решение за опрощаване на посоченото задължение, да противопостави на администрацията, натоварена със събиране на задълженията, решението за опрощаване, основано на член 239 от МКО, което последната е съобщила на друг солидарен длъжник, за да бъде освободен от плащане на митническото задължение?

      (1)  Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 г. относно създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 302, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 5, стр. 58).


title: Дело T-289/08: Жалба, подадена на 29 юли 2008 г. — Deutsche BKK/СХВП (Deutsche BKK)

text:
               27.9.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 247/18

         Жалба, подадена на 29 юли 2008 г. — Deutsche BKK/СХВП (Deutsche BKK)
   (Дело T-289/08)
   (2008/C 247/36)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: Deutsche BKK (Wolfsburg, Германия) (представители: Rechtsanwälte H.-P. Schrammek, C. Drzymalla и S. Risthaus)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 29 май 2008 г. по преписка R 318/2008-4, съобщено на 2 юни 2008 г.,

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „Deutsche BKK“ за стоки от класове 36, 41 и 44 (заявка № 4 724 894).

      Решение на проверителя: отхвърляне на заявката.

      Решение на апелативния състав: отхвърляне на жалбата.
   Изложени правни основания:

               —

               нарушение на член 73 от Регламент (EО) № 40/94 (1) поради отхвърлянето на документите без жалбоподателят да е имал възможност да представи становище в тази връзка,

               —

               нарушение на член 74, параграф 1, първо изречение от Регламент (EО) № 40/94 поради факта, че Службата не е направила по надлежния ред служебна проверка на фактите по преписката,

               —

               нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (EО) № 40/94 поради факта, че въз основа на абсолютни основания за отказ Службата е отхвърлила възможността марката „Deutsche BKK“ да бъде защитена,

               —

               нарушение на член 7, параграф 3 от Регламент (EО) № 40/94 поради факта, че Службата е отхвърлила придобиването на отличителен характер на марката в резултат на използването й.

      (1)  Регламент (EО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ 1994 г., L 11, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).


title: Дело T-575/14: Жалба, подадена на 28 юли 2014 г. — Larymnis Larko/Комисия

text:
               10.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 395/52

      Жалба, подадена на 28 юли 2014 г. — Larymnis Larko/Комисия
      (Дело T-575/14)
      (2014/C 395/65)
      Език на производството: гръцки

         Страни

         Жалбоподател: Elliniki Metalleftiki kai Metallourgiki Larymnis Larko A.E. (Kallithea Attikis, Гърция) (представител: B. Koulouris, адвокат)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания на жалбоподателя

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да отмени решението на Комисията от 27 март 2014 г. [SG-Greffe(2014) D/4621/28.3.2014] във връзка с държавна помощ в полза на акционерното дружество „Geniki Metalleftiki kai Metallourgiki Anonimi Eteria NEA LARKO“ [NEA LARKO], номер SA.34572 (2013/C) (ex 2013NN), приведена в изпълнение от Република Гърция, в частта относно мерките 2, 3, 4 и 6, които според обжалваното решение представлявали несъвместими с вътрешния пазар държавни помощи,

                  —

                  да осъди ответника да заплати направените от жалбоподателя съдебни разноски.

         Правни основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят поддържа на първо място, че има очевиден правен интерес от отмяната на обжалваното решение, тъй като то го засяга пряко и лично, по същия начин както и адресатите на това решениеa и на второ място излага три правни основания:

                  1.

                  Първото правно основание е изведено от задължението за мотивиране по смисъла на член 296 ДФЕС

                              —

                              Жалбоподателят твърди: a) Комисията прави изводите си относно разглежданите мерки, приети от гръцките власти, без да разполага с достатъчно данни по въпроса. По-конкретно, що се отнася до мерки 2, 4 и 6 (съответно държавните гаранции за 2008 г., 2010 г. и 2011 г.), в обжалваното решение изрично се посочва, че Комисията не разполага с данни дали тези гаранции действително са дадени. Що се отнася до мярка 3 (увеличаване на капитала през 2009 г.), Комисията признава, че не знае кога е била осъществена значителна част от това увеличаване на капитала; б) обжалваното решение не е мотивирано тъй като всъщност в него не е определен съответният пазар на стоки, за да се определи произхода на предимството за NEA LARKO и неблагоприятните последици от гледна точка на конкуренцията за другитe оператори; в) в действителност, що се отнася до мерките 4 и 6, в конкретния случай единствено гръцката държава е извлякла полза, тъй като вместо да върне на NEA LARKO внесените от него данъци (данък върху печалбата и ДДС) е дала разглежданите гаранции.

                  2.

                  Второто правно основание е изведено от неправилна преценка на фактическата обстановка (грешка относно фактите), както и неправилно тълкуване и прилагане на член 296, параграф 2 ДФЕС и член 107, параграф 1, ДФЕС.

                              —

                              Жалбоподателят твърди: a) както във връзка с посочените по-горе гаранции (мерки 2, 4 и 6) така и във връзка с мярка 3 (увеличаването на капитала на NEA LARKO през 2009 г.) гръцките власти действали „като разумен инвеститор при пазарни условия“. Всеки разумен и действащ рационално професионален инвеститор щял да даде гаранция на дружество, в което има лични интереси (такова е в случая NEA LARKO за гръцката държава) за сумите, отговарящи на собствените му задължения към собственото предприятие (в случая задължението на гръцката държава да възстанови на NEA LARKO данъците върху своята печалба и ДДС). Освен това в настоящия случай гръцката държава очаквала да реализира печалба от продажбата на NEA LARKO. Следва да се подчертае, че въпросните гаранции не са реализирани и б) в обжалваното решение не е разгледан въпросът за значимостта на контролираното предприятие, нито дали с оглед на тази значимост и на позицията NEA LARKO в целия сектор на пазара на съответния продукт, то би могло да повлияе на вътрешния пазар на „продукта“. Накрая се подчертава, че значимостта на NEA LARKO е такава, че разглежданите държавни помощи не биха могли да се отразят по никакъв начин на вътрешния пазар.

                  3.

                  Третото правно основание е изведено от нарушението на принципа на пропорционалност

                              —

                              Жалбоподателят поддържа, че дори да се приеме, че разглежданите гаранции представляват неправомерни държавни помощи, обжалваното решение следва да се отмени поради нарушение на принципа на пропорционалност във връзка с определянето на размера на получената помощ. Конкретно, във връзка с това определяне (мерки 2, 4 и 6), Комисията не е взела предвид факта, че разглежданите мерки не са реализирани и поради това не е допустимо от правна гледна точка да се иска от NEA LARKO (или от трето предприятие) заплащането на пълната сума на нереализираните гаранции, тъй като тези суми са покрити и от гаранциите на гръцката държава, която безспорно е дала гаранциите за покриване на задълженията на NEA LARKO, за които са предназначени кредитите.


title: Дело C-58/15: Решение на Съда (шести състав) от 23 декември 2015 г. (преюдициално запитване от Bayerischer Verwaltungsgerichtshof — Германия) — Firma Theodor Pfister/Landkreis Main-Spessart (Преюдициално запитване — Селско стопанство — Санитарни инспекции — Официален контрол на фуражите и храните — Финансиране на контрола — Инспекционни разходи за клане — Регламент (ЕО) № 882/2004 — Директива 85/73/ЕИО — Възможност за събиране на сума, покриваща реалната стойност на инспекционните разходи, която е по-висока от размера на предвидените в тази директива такси)

text:
               22.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 68/19

         Решение на Съда (шести състав) от 23 декември 2015 г. (преюдициално запитване от Bayerischer Verwaltungsgerichtshof — Германия) — Firma Theodor Pfister/Landkreis Main-Spessart
   (Дело C-58/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Селско стопанство - Санитарни инспекции - Официален контрол на фуражите и храните - Финансиране на контрола - Инспекционни разходи за клане - Регламент (ЕО) № 882/2004 - Директива 85/73/ЕИО - Възможност за събиране на сума, покриваща реалната стойност на инспекционните разходи, която е по-висока от размера на предвидените в тази директива такси))
   (2016/C 068/23)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bayerischer Verwaltungsgerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Firma Theodor Pfister

      Ответник: Landkreis Main-Spessart

      Диспозитив

   Член 27, параграф 3, първа алинея, второ изречение от Регламент (ЕО) № 882/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно официалния контрол, провеждан с цел осигуряване на проверка на съответствието със законодателството в областта на фуражите и храните и правилата за опазване здравето на животните и хуманното отношение към животните, изменен с Регламент (ЕО) № 1791/2006 на Съвета от 20 ноември 2006 година, следва да се тълкува в смисъл, че допуска в предвидения преходен период през 2007 г. събирането на такси за разходите, направени при инспекциите и проверките в областта на санитарния контрол на месото, които такси покриват понесените от компетентния орган разходи по смисъла на Директива 85/73/ЕИО на Съвета от 29 януари 1985 година относно финансирането на ветеринарните инспекции и проверки, посочени в Директиви 89/662/ЕИО, 90/425/ЕИО, 90/675/ЕИО и 91/496/ЕИО, изменена с Директива 97/79/ЕО на Съвета от 18 декември 1997 година.

      (1)  ОВ C 171, 26.5.2015 г.


title: Дело C-204/07 P: Решение на Съда (трети състав) от 25 юли 2008 г. — C.A.S. SpA/Комисия на Европейската общност (Обжалване — Споразумение за асоцииране между ЕИО и Турция — Регламент (ЕИО) № 2913/92 — Член 239 — Митнически кодекс на Общността — Възстановяване и опрощаване на вносни сборове — Концентрат от плодов сок от Турция — Сертификати за движение — Фалшифициране — Особено положение)

text:
               13.9.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 236/3

         Решение на Съда (трети състав) от 25 юли 2008 г. — C.A.S. SpA/Комисия на Европейската общност
   (Дело C-204/07 P) (1)

   (Обжалване - Споразумение за асоцииране между ЕИО и Турция - Регламент (ЕИО) № 2913/92 - Член 239 - Митнически кодекс на Общността - Възстановяване и опрощаване на вносни сборове - Концентрат от плодов сок от Турция - Сертификати за движение - Фалшифициране - Особено положение)
   (2008/C 236/04)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: C.A.S. SpA (представител: D. Ehle, Rechtsanwalt)

      Друга страна в производството: Комисия на Европейската общност (представители: M. Patakia и S. Schønberg, M. Núñez-Müller, Rechtsanwalt)
   Предмет
   Жалба срещу Решение на Първоинстанционния съд (пети състав) от 6 февруари 2007 г. по дело C.A.S./Комисия (T-23/03), с което Първоинстанционният съд отхвърля жалба за частична отмяна на Решение REC 10/01 на Комисията от 18 октомври 2002 г., свързано с молба за опрощаване на вносни сборове, събрани впоследствие върху концентрат от плодов сок с произход от Турция, внесен със сертификати за произход, които при последваща проверка са се оказали подправени — Неизпълнение на задължения и грешки, допуснати от турските власти и от Комисията, които могат да създадат особено положение по смисъла на член 239 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 302, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 5, стр. 58) — Разпределяне на тежестта на доказване относно наличието на особено положение — Правна квалификация на документи и факти
   Диспозитив

               1)

               Отменя Решение на Първоинстанционния съд на Европейските общности от 6 февруари 2007 г. по дело CAS/Комисия (T-23/03).

               2)

               Отменя член 2 от Решение на Комисията от 18 октомври 2002 г. (REC 10/01).

               3)

               Осъжда Комисията на Европейските общности да заплати разноските по двете съдебни производства.

      (1)  ОВ C 140, 23.6.2007 г.


title: Дело T-15/15: Жалба, подадена на 13 януари 2015 г.  — Costa/Парламент

text:
               9.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 81/26

         Жалба, подадена на 13 януари 2015 г. — Costa/Парламент
   (Дело T-15/15)
   (2015/C 081/34)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Paolo Costa (Венеция, Италия) (представители: G. Orsoni и M. Romeo, avvocati)

      Ответник: Европейски парламент

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да обяви решението на председателя на Европейския парламент от 11 ноември 2014 г., съобщено на 28 ноември 2014 г., и всички предходни, свързани и последващи актове за недействителни съгласно членове 263 и 264 от Договора за функционирането на Европейския съюз.

               —

               да осъди Европейския парламент да заплати изцяло съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Предмет на настоящата жалба е решение № 318189 на председателя на Европейския парламент от 11 ноември 2014 г. за спиране на пенсията за прослужено време на жалбоподателя, считано от юни 2010 г., и възстановяване на получените суми от юли 2009 г. до май 2010 г.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от нарушение на правни норми, нарушение на Правилника за разноските и надбавките на членовете на Европейския парламент, както и нарушение на член 12 от Regolamento per gli assegni vitalizi dei deputati italiani [Правилник за пожизнените надбавки на италианските членове на ЕП].

                           —

                           В това отношение се посочва нарушение на член 12, параграф 2а, буква v) от Regolamento per gli assegni vitalizi dei deputati italiani, към който препраща Правилникът за разноските и надбавките на членовете на Европейския парламент, доколкото е посочен неправилно като основание за спиране на плащането на пенсия поради длъжността председател на пристанищна администрация на Венеция.

                           —

                           Освен това се посочва, че длъжността председател на пристанищна администрация на Венеция не е включена в приложното поле на разпоредбата на член 12, параграф 2а, буква v) от Regolamento [per gli assegni vitalizi dei deputati italiani], тъй като, както се признава от Съда в решение от 10 октомври 2014 г. (C-270/13), посочената длъжност е експертна и се основава единствено на доказани професионални компетенции на кандидата в областта на икономиката и транспорта, като е освободена от всякаква политическа връзка, не е свързана с правителствени назначения от политически характер и не предполага осъществяване на политически функции.

               2.

               Второто правно основание, изведено от нарушение на Договорите и правните норми, нарушение на членове 4 ДЕС, 6 ДЕС и 15 ДЕС, нарушение на член 1 от Протокола към Европейската конвенция за защита правата на човека и основните свободи (ЕКЗПЧ) относно защитата на правото на собственост, нарушение на принципа за защита на оправданите правни очаквания, както и нарушение на принципа за добросъвестност.

                           —

                           В това отношение се посочва нарушение на членове 4 ДЕС и 13 ДЕС, които възлагат на Европейския парламент, наравно с останалите институции, задължение за закрила на оправданите правни очаквания от положения, породени в сферата на общностното право за всеки от съставляващите го субекти.

                           —

                           Посочва се също така нарушение на принципите за защита на оправданите правни очаквания и добросъвестност — общи и основни принципи на правото на Съюза, признати и утвърдени в самата практика на Съда на Европейския съюз, който винаги налага зачитането им при възстановяване на суми, платени на добросъвестни физически лица.

                           —

                           На последно място се посочва нарушение на член 1 от Протокола към ЕКЗПЧ относно защитата на правото на собственост, към който препраща член 6 ДЕС и която има същата правна сила като Договорите, който член възлага задължение за защита на оправданите правни очаквания, породени у физически лица относно съществуването на право на вземане и правомерното му събиране.


title: Дело C-585/14: Преюдициално запитване от Curtea de Apel Cluj (Румъния), постъпило на 18 декември 2014 г. — Petru Chiş/Administrația Județeană a Finanțelor Publice Cluj

text:
               30.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 107/15

      Преюдициално запитване от Curtea de Apel Cluj (Румъния), постъпило на 18 декември 2014 г. — Petru Chiş/Administrația Județeană a Finanțelor Publice Cluj
      (Дело C-585/14)
      (2015/C 107/20)
      Език на производството: румънски

         Запитваща юрисдикция

      Curtea de Apel Cluj

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Petru Chiş

         Ответник: Administrația Județeană a Finanțelor Publice Cluj

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  С оглед на разпоредбите на Закон № 9/2012 и на предмета на предвидената в този закон такса, следва ли да се приеме, че член 110 от ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че той не допуска държава членка на ЕС да въвежда такса за замърсяващи емисии, която се изисква при регистрацията на леките автомобили с произход от друга държава членка на ЕС, такса, която не се прилага при регистрацията във връзка с прехвърляне на правото на собственост върху леките автомобили от страната, за които вече такава или сходна такса вече е платена, доколкото стойността на тази остатъчна такса, включена в стойността на леките автомобили на вътрешния пазар, е по-ниска от новата такса?

                  2)

                  С оглед на разпоредбите на Закон № 9/2012 и на предмета на предвидената в този закон такса, следва ли член 110 от ДФЕС да се тълкува в смисъл, че той не допуска държава членка на ЕС да въвежда такса за замърсяващи емисии, каквато се изисква при регистрацията на леките автомобили с произход от друга държава от ЕС, такса, която се заплаща за леките автомобили от страната само при прехвърляне на правото на собственост върху такъв лек автомобил, като в резултат на това лек автомобил от чужбина не може да бъде ползван без да бъде платена таксата, докато лек автомобил от страната може да бъде ползван неограничено дълго без да бъде плащана таксата до момента и то ако евентуално бъде извършено прехвърляне на правото на собственост върху съответния лек автомобил, следвано от регистрацията на новия собственик?


title: Дело F-96/15: Определение на Съда на публичната служба от 3 май 2016 г. — Grzebielec/Комисия

text:
               20.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 222/50

         Определение на Съда на публичната служба от 3 май 2016 г. — Grzebielec/Комисия
   (Дело F-96/15) (1)

   (2016/C 222/80)
   Език на производството: френски
   Председателят на първи състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 294 от 7.9.2015 г., стр. 84.


title: Дело T-806/14: Решение на Общия съд от 10 май 2016 г. — August Storck/EUIPO (Изображение на опаковка с квадратна форма в бяло и синьо) (Марка на Европейския съюз — Посочваща Европейския съюз международна регистрация — Фигуративна марка, която изобразява опаковка с квадратна форма в бяло и синьо — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               20.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 222/15

         Решение на Общия съд от 10 май 2016 г. — August Storck/EUIPO (Изображение на опаковка с квадратна форма в бяло и синьо)
   (Дело T-806/14) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Посочваща Европейския съюз международна регистрация - Фигуративна марка, която изобразява опаковка с квадратна форма в бяло и синьо - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2016/C 222/17)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: August Storck KG (Берлин, Германия) (представители: P. Goldenbaum, I. Rohr, T. Melchert и A.-C. Richter, avocats)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: V. Melgar и H. Kunz)

      Предмет

   Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 8 септември 2014 г. (преписка R 644/2014-5), относно посочващата Европейския съюз международна регистрация на фигуративната марка, която изобразява опаковка с квадратна форма в бяло и синьо.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда August Storck KG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 46, 9.2.2015 г.


title: Дело T-76/11: Жалба, подадена на 2 февруари 2011 г. — Испания/Комисия

text:
               19.3.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 89/27

         Жалба, подадена на 2 февруари 2011 г. — Испания/Комисия
   (Дело T-76/11)
   2011/C 89/52
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Кралство Испания (представител: N. Díaz Abad)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени Регламент (ЕС) № 1004/2010 на Комисията от 8 ноември 2010 година за намаляване на някои риболовни квоти за 2010 г. поради свръхулов през предходната година (ОВ L 291, стр. 31), и

               —

               да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на своята жалба жалбоподателят изтъква четири правни основания:

               1.

               Първото правно основание е изведено от грешка в правната основа, доколкото правната основа на обжалвания акт е член 105 от Регламент (ЕО) № 1224/2009 на Съвета от 20 ноември 2009 година (1), който е влязъл в сила на 1 януари 2010 г., а нарушенията, към които са прилагат разглежданите санкции, са били извършени през 2009 г.

               2.

               Второто правно основание е изведено от нарушение на принципите на законност и правна сигурност, тъй като е приложен режим на санкции, който не е бил в сила към момента на извършване на нарушенията.

               3.

               Третото правно основание е изведено от нарушение на принципа на забрана за прилагане с обратна сила на по-неблагоприятни разпоредби, предвиждащи санкции, тъй като е приложен по-неблагоприятен режим към нарушения, извършени през 2009 г.

               4.

               Четвъртото правно основание е изведено от невъзможността да се повери на Комисията определянето на приложимия закон в зависимост от момента, избран от нея да започне разследване на дадено поведение.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1224/2009 на Съвета от 20 ноември 2009 година за създаване на система за контрол на Общността за гарантиране на спазването на правилата на общата политика в областта на рибарството, за изменение на регламенти (ЕО) № 847/96, (ЕО) № 2371/2002, (ЕО) № 811/2004, (ЕО) № 768/2005, (ЕО) № 2115/2005, (ЕО) № 2166/2005, (ЕО) № 388/2006, (ЕО) № 509/2007, (ЕО) № 676/2007, (ЕО) № 1098/2007, (ЕО) № 1300/2008, (ЕО) № 1342/2008 и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 2847/93, (ЕО) № 1627/94 и (ЕО) № 1966/2006 (ОВ L 343, стр. 1).


title: Дело C-537/13: Решение на Съда (девети състав) от 15 януари 2015 г. (преюдициално запитване от Lietuvos Aukščiausiasis Teismas — Литва) — Birutė Šiba/Arūnas Devėnas (Преюдициално запитване — Директива 93/13/ЕИО — Приложно поле — Потребителски договори — Договор за предоставяне на правни услуги, сключен между адвокат и потребител)

text:
               2.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 73/6

      Решение на Съда (девети състав) от 15 януари 2015 г. (преюдициално запитване от Lietuvos Aukščiausiasis Teismas — Литва) — Birutė Šiba/Arūnas Devėnas
      (Дело C-537/13) (1)

      (Преюдициално запитване - Директива 93/13/ЕИО - Приложно поле - Потребителски договори - Договор за предоставяне на правни услуги, сключен между адвокат и потребител)
      (2015/C 073/07)
      Език на производството: литовски

         Запитваща юрисдикция

      Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Birutė Šiba

         Ответник: Arūnas Devėnas

         Диспозитив

      Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори трябва да се тълкува в смисъл, че се прилага към типови договори за правни услуги като разглежданите в главното производство, сключени от адвокат с физическо лице, което действа извън рамките на своята търговска или професионална дейност.

         (1)  ОВ C 9, 11.1.2014 г.


title: Дело C-165/14: Преюдициално запитване от Tribunal Supremo (Испания), постъпило на 7 април 2014 г.  — Alfredo Rendón Marín/Administración del Estado

text:
               10.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 175/31

         Преюдициално запитване от Tribunal Supremo (Испания), постъпило на 7 април 2014 г. — Alfredo Rendón Marín/Administración del Estado
   (Дело C-165/14)
   2014/C 175/38
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Supremo, Sala de lo Contencioso Administrativo, Sección Tercera

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Alfredo Rendón Marín

      Ответник: Administración del Estado

      Преюдициален въпрос

   Съвместима ли е с член 20 от Договора за функционирането на Европейския съюз, тълкуван в светлината на Решение от 19 октомври 2004 г. (дело C-200/02) (1) и Решение от 8 март 2011 г. (дело C-34/09) (2), национална правна уредба, която изключва възможността за издаване на разрешение за пребиваване на родител на гражданин на Европейския съюз — който е непълнолетен и е отглеждан от този родител — поради наличие на предишно осъждане в страната, където е поискано разрешението за пребиваване, независимо че това неизбежно води до принудително напускане на територията на Съюза от непълнолетния, който трябва да придружи родителя си?

      (1)  EU:C:2004:639

      (2)  EU:C:2011:124


title: Дело C-503/17: Жалба, подадена на 21 август 2017 г. — Европейска комисия/Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия

text:
               16.10.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 347/21

         Жалба, подадена на 21 август 2017 г. — Европейска комисия/Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия
   (Дело C-503/17)
   (2017/C 347/28)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Европейска комисия (представители: F. Tomat, J. Tomkin)

      Ответник: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се установи, че като е разрешило използване на маркирани горива за зареждане на частни плавателни съдове за развлечение, Обединеното кралство е нарушило задълженията си по Директива 95/60/ЕО (1),

               —

               да се осъди Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Комисията счита, че разрешаването на продажбата на маркирано гориво за задвижване на частни плавателни съдове за развлечение е принципно несъвместимо с Директива 95/60/ЕО („Директивата относно фискалното маркиране“). Задължението за маркиране на горивата, за които е платен акциз с намалена ставка, има за цел по-специално да гарантира, че тези горива лесно могат да бъдат разграничени от горивата, за които е платен акциз с пълна ставка. В резултат на националната мярка обаче, когато маркираното гориво се намира в резервоар на частен плавателен съд за развлечение, който е бил зареден в Обединеното кралство, маркирането не позволява да се определи дали за използваното гориво е платен акциз с пълна или с намалена ставка.

      (1)  Директива 95/60/EО на Съвета от 27 ноември 1995 година относно фискалното маркиране на газьол и керосин (ОВ L 291, 1995 г., стр. 46; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 2, стр. 11).


title: Дело T-372/06: Иск, предявен на 11 декември 2006 г. — Bomba Energia Getränke/СХВП — Eckes-Granini (Bomba)

text:
               24.2.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 42/25

         Иск, предявен на 11 декември 2006 г. — Bomba Energia Getränke/СХВП — Eckes-Granini (Bomba)
   (Дело T-372/06)
   (2007/C 42/44)
   Език, на който е изготвен искът: немски
   Страни

      Ищец: Bomba Energia Getränke Vertriebs GmbH (Wiener Neudorf, Австрия) [представител: адвокат A. Kockäuner]

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Eckes-Granini GmbH & Co.KG (Nieder-Olm, Германия)
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени изцяло решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 3 октомври 2006 година, обжалвано дело R 184/2005-2;

               —

               да се осъди ответната страна да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Ищецът

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „Bomba“ за стоки от класове 32 и 33 (Заявка № 558 874)

      Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Eckes-Granini GmbH & Co.KG

      Марка или знак, на който е направено позоваване в подкрепа на възражението: различни словни и фигуративни марки „la bamba“, включително немската словна марка „la bamba“ за стоки от класове 29, 32 и 33.

      Решение на отдела по споровете: отхвърляне на заявката

      Решение на апелативния състав: отхвърляне на жалбата

      Приведени правни основания: обжалваното решение нарушава член 8, параграф 1, буква б) на Регламент (ЕО) № 40/94 (1), тъй като не съществува вероятност от объркване между конфликтните марки.

      (1)  Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (OB L 11, 1994 г., стр. 1).


title: Дело C-431/15: Определение на председателя на Съда от 24 януари 2017 г. (преюдициално запитване, отправено от Audiencia Provincial de Cantabria — Испания) — Liberbank, SA/Rafael Piris del Campo

text:
               24.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/12

         Определение на председателя на Съда от 24 януари 2017 г. (преюдициално запитване, отправено от Audiencia Provincial de Cantabria — Испания) — Liberbank, SA/Rafael Piris del Campo
   (Дело C-431/15) (1)

   (2017/C 129/14)
   Език на производството: испански
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 354, 26.10.2015 г.


title: Дело C-394/12: Решение на Съда (голям състав) от 10 декември 2013 г. (преюдициално запитване от Asylgerichtshof — Австрия) — Shamso Abdullahi/Bundesasylamt (Преюдициално запитване — Обща европейска система за убежище — Регламент (ЕО) № 343/2003 — Определяне на държавата членка, компетентна да разгледа молба за убежище — Контрол за спазване на критериите за компетентност да се разгледа молбата за убежище — Обхват на съдебния контрол)

text:
               15.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 45/12

         Решение на Съда (голям състав) от 10 декември 2013 г. (преюдициално запитване от Asylgerichtshof — Австрия) — Shamso Abdullahi/Bundesasylamt
   (Дело C-394/12) (1)

   (Преюдициално запитване - Обща европейска система за убежище - Регламент (ЕО) № 343/2003 - Определяне на държавата членка, компетентна да разгледа молба за убежище - Контрол за спазване на критериите за компетентност да се разгледа молбата за убежище - Обхват на съдебния контрол)
   2014/C 45/20
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Asylgerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Shamso Abdullahi

      Ответник: Bundesasylamt

      Предмет

   Преюдициално запитване — Asylgerichtshof — Тълкуване на Регламент (ЕО) № 343/2003 на Съвета от 18 февруари 2003 година за установяване на критерии и механизми за определяне на държава членка, компетентна за разглеждането на молба за убежище, която е подадена в една от държавите членки от гражданин на трета страна (OB L 50, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 56), и по-специално на членове 10, 16, 18 и 19 от него, както и на Регламент № 1560/2003 на Комисията от 2 септември 2003 г. за определяне условията за прилагане на Регламент (ЕО) № 343/2003 на Съвета (ОВ L 222, стр. 3; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 140) — Сомалийска гражданка, която е преминала границата на Съюза в Гърция, откъдето впоследствие през трети страни и Унгария отива в Австрия, където подава, по-малко от 12 месеца след първото си влизане на територията на Съюза, молба за убежище — Определяне на държавата членка, компетентна да разгледа тази молба за убежище

      Диспозитив

   Член 19, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 343/2003 на Съвета от 18 февруари 2003 година за установяване на критерии и механизми за определяне на държава членка, компетентна за разглеждането на молба за убежище, която е подадена в една от държавите членки от гражданин на трета страна, трябва да се тълкува в смисъл, че когато дадена държава членка е приела да поеме отговорност за търсещо убежище лице в приложение на критерия по член 10, параграф 1 от посочения регламент, а именно в качеството ѝ на държава членка на първото влизане на това лице на територията на Европейския съюз, същото може да оспори избора на този критерий единствено като се позове на съществуването на системни недостатъци на процедурата за предоставяне на убежище и на условията за приемане на търсещи убежище лица в тази държава членка, които недостатъци съставляват сериозни и потвърдени основания да се смята, че търсещото убежище лице би било изложено на реална опасност от нечовешко или унизително отношение по смисъла на член 4 от Хартата на основните права на Европейския съюз.

      (1)  ОВ C 343, 10.11.2012 г.


title: Дело C-532/10 P: Определение на Съда (пети състав) от 29 юни 2011 г. — adp Gauselmann GmbH/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (Обжалване — Марка на Общността — Регламент (ЕО) № 40/94 — Член 8, параграф 1, буква б) — Вероятност от объркване — Фигуративна марка Archer Maclean's Mercury — Възражение от притежателя на националната словна марка Merkur )

text:
               22.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 311/14

         Определение на Съда (пети състав) от 29 юни 2011 г. — adp Gauselmann GmbH/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
   (Дело C-532/10 P) (1)

   (Обжалване - Марка на Общността - Регламент (ЕО) № 40/94 - Член 8, параграф 1, буква б) - Вероятност от объркване - Фигуративна марка „Archer Maclean's Mercury“ - Възражение от притежателя на националната словна марка „Merkur“)
   2011/C 311/21
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: adp Gauselmann GmbH (представител: P. Koch Moreno, abogada)

      Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Folliard-Monguiral)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Общия съд (седми състав) от 9 септември 2010 г. по дело adp Gauselmann GmbH/СХВП (T-106/09), с което Общият съд отхвърля жалбата за отмяна, подадена от притежателя на националната словна марка „Merkur“ за стоки от класове 6, 9, 28, 35, 37, 41 и 42, срещу решение R 1266/2007-1 на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (СХВП) от 12 януари 2009 г., с което се отхвърля жалбата срещу решението на отдела по споровете да отхвърли направеното от жалбоподателя възражение срещу регистрацията на фигуративната марка „Archer Maclean's Mercury“ за стоки от класове 9, 16 и 28 — Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009) — Вероятност от объркване — Критерии за преценка

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда adp Gauselmann GmbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 38, 5.2.2011 г.


title: Дело C-670/15: Преюдициално запитване от Bundesarbeitsgericht. (Германия), постъпило на 15 декември 2015 г. — Jan Šalplachta

text:
               7.3.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 90/6

         Преюдициално запитване от Bundesarbeitsgericht. (Германия), постъпило на 15 декември 2015 г. — Jan Šalplachta
   (Дело C-670/15)
   (2016/C 090/09)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesarbeitsgericht

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Jan Šalplachta

      Преюдициални въпроси

   Изисква ли правото на дадено физическо лице на достъп до правосъдие при презграничен спор по смисъла на членове 1 и 2 от Директива 2003/8/ЕО на Съвета от 27 януари 2003 година за подобряване на достъпа до правосъдие при презгранични спорове чрез установяването на минимални общи правила за правната помощ при такива (1), предоставяната от Федерална република Германия правна помощ да обхваща направените от молителя разноски за превода на декларацията и на приложенията към молбата за предоставяне на правна помощ, при положение че молителят е поискал предоставянето на правна помощ едновременно с предявяването на иска пред разглеждащият главното дело съд, който е и получаващ орган по смисъла на член 13, параграф 1, буква б) от Директивата, като молителят сам е организирал изготвянето на превода?

      (1)  ОВ L 26, стр. 41; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 41.


title: Дело T-377/07: Иск, предявен на 24 септември 2007 г. — Evropaïki Dynamiki/Комисия

text:
               8.12.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 297/43

         Иск, предявен на 24 септември 2007 г. — Evropaïki Dynamiki/Комисия
   (Дело T-377/07)
   (2007/C 297/87)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищец: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (представител: N. Korogiannakis, lawyer)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               Да се отмени решението на Комисията, Генерална дирекция „Информатика“, с което е отхвърлена офертата на ищеца, депозирана в отговор на покана за участие в открита процедура за обществена поръчка ENTR/05/86 — Технологии за оперативна съвместимост на съдържанието за услугите на европейско електронно правителство (ОВ S 128 8/7/2006), съобщено на ищеца с писмо от 13 юли 2007 г., и обществената поръчка е възложена на спечелилия участник;

               —

               да се осъди Комисията (Генерална дирекция „Информатика“) да заплати съдебните и други разноски на ищеца, направени във връзка с този иск, дори ако той бъде отхвърлен;

               —

               да се осъди Комисията (Генерална дирекция „Информатика“) да заплати претърпените от ищеца в резултат на тази процедура на възлагане на обществена поръчка вреди в размер на 3 500 000 EUR за част 2.

         Правни основания и основни доводи
   Ищецът е подал оферта в отговор на поканата на ответника за участие в открита процедура за обществена поръчка „Технологии за оперативна съвместимост на съдържанието за услугите на европейско електронно правителство“ (ОВ 2006/S 128-136080). Ищецът оспорва решението да се отхвърли неговата оферта и обществената поръчка да се възложи на друг участник.
   Правните основания и основните доводи, на които се позовава ищецът, са идентични с изтъкнатите по дело T-300/07 Evropaïki Dynamiki/Комисия (1).

      (1)  ОВ C 235, 6.10.2007 г., стр. 22.


title: Дело T-416/08: Жалба, подадена на 29 септември 2008 г. — EAÜ/Комисия

text:
               6.12.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/40

         Жалба, подадена на 29 септември 2008 г. — EAÜ/Комисия
   (Дело T-416/08)
   (2008/C 313/73)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Eesti Autorite Ühing (EAÜ) (Талин, Естония) (представител: M. Favart, адвокат)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени член 3 от Решение на Комисията от 16 юли 2008 г. относно производство по член 81 ЕО и член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/C2/38.698 — CISAC), и

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   С настоящата жалба жалбоподателят иска частичната отмяна в съответствие с член 230 ЕО на Решение на Комисията C(2008) 3435 окончателен от 16 юли 2008 г. относно производство по член 81 ЕО и член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/C2/38.698 — CISAC). Жалбоподателят оспорва по-специално приетото от Комисията в член 3 от обжалваното решение, че териториалните ограничения на пълномощните за реципрочно представителство, които едно сдружение на автори дава на друго, представляват съгласувана практика в нарушение на член 81 ЕО и член 53 от Споразумението за ЕИП.
   Правните основания и основните доводи, изтъкнати от жалбоподателя са идентични с изтъкнатите от жалбоподателя по дело T-415/08 IMRO/Комисия.


title: Дело C-246/11 P: Жалба, подадена на 23 май 2011 г. от Португалска република срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 3 март 2011 г. по дело T-387/07, Португалия/Комисия

text:
               23.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 219/11

         Жалба, подадена на 23 май 2011 г. от Португалска република срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 3 март 2011 г. по дело T-387/07, Португалия/Комисия
   (Дело C-246/11 P)
   2011/C 219/14
   Език на производството: португалски

      Страни

      Жалбоподател: Португалска република (представители: L. Inez Fernandes, S. Rodrigues и A. Gattini)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението на Общия съд на Европейския съюз, постановено по дело T-387/07, и вследствие на това:

               —

               Да се върне делото на Общия съд на Европейския съюз, който да разгледа искането за отмяна на член 1 от Решение C(2007) 3772 от 31 юли 2007 г. (1) по силата на член 263 от Договора за функционирането на Европейския съюз с оглед на основанията на първоначалната жалба.

               —

               Да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски, направени в първоинстанционното производство и в производството по обжалване.

         При условията на евентуалност в съответствие с член 61 от Статута на Съда на Европейския съюз и с член 113 от неговия Процедурен правилник Съдът да отмени Решението на Общия съд по дело T-387/07 и да реши окончателно спора като уважи исканията, направени от Португалската република в първа инстанция и вследствие на това:

               —

               Да се отмени член 1 от Решение C(2007) 3772 по силата на член 263 от Договора за функционирането на Европейския съюз с оглед на основанията на първоначалната жалба.

               —

               Да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски, направени в първоинстанционното производство и в производството по обжалване.

      Правни основания и основни доводи

   Решение C(2007) 3772 засяга пряко Португалската република и неговите основни положения нарушават принципите на законосъобразност, пропорционалност, оправдани правни очаквания и правна сигурност, доколкото Решение SGAIA (обща субсидия за подкрепа на местните инвестиции) е било съобразено с приложимата спрямо него нормативна правна уредба, както е видно по-специално в споразумението, сключено между Европейската комисия (ЕК) и Caixa Geral de Depósitos (CGD).
   Въз основа на гореизложеното Португалската република подава настоящата касационна жалба, основана на нарушение на правото на Европейския съюз поради следните причини:

               I.

               ЛИПСА НА МОТИВИ ИЛИ ДОПУСНАТА ГРЕШКА ПРИ МОТИВИРАНЕТО.

               II.

               РАЗХОДИТЕ СА НАПРАВЕНИ ЗАКОННО. НАРУШЕНИЕ НА ЧЛЕН 21, ПАРАГРАФ 1 ОТ РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 4253/88 (2) И НА СПОРАЗУМЕНИЕТО.

      (1)  Решение C(2007) 3772 на Комисията от 31 юли 2007 година за намаляване на помощта, предоставена от Европейския фонд за регионално развитие (ЕФРР) във връзка с общата субсидия за подкрепа на местните инвестиции в Португалия по силата на Решение C(95) 1769 на Комисията от 28 юли 1995 г.

      (2)  Регламент (ЕИО) № 4253/88 на Съвета от 19 декември 1988 година за приемане на правила за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2052/88 относно координацията между интервенциите на различните структурни фондове, от една страна, и тези на Европейската инвестиционна банка и другите съществуващи финансови инструменти, от друга страна (ОВ L 374, стр. 1) [неофициален превод].


title: Дела T-233/11 и Т-262/11: Решение на Общия съд от 9 декември 2015 г. — Гърция и Ellinikos Chrysos/Комисия (Държавни помощи — Минен сектор — Предоставена от гръцките власти субсидия в полза на минното предприятие Ellinikos Chrysos — Договор за прехвърляне на мина на цена, която е по-ниска от пазарната стойност, и освобождаване на сделката от данъчно облагане — Решение, с което мерките за помощ се обявяват за неправомерни и се разпорежда съответните суми да бъдат възстановени — Понятие за предимство — Критерий за частния инвеститор)

text:
               1.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/47

         Решение на Общия съд от 9 декември 2015 г. — Гърция и Ellinikos Chrysos/Комисия
   (Дела T-233/11 и Т-262/11) (1)

   ((Държавни помощи - Минен сектор - Предоставена от гръцките власти субсидия в полза на минното предприятие Ellinikos Chrysos - Договор за прехвърляне на мина на цена, която е по-ниска от пазарната стойност, и освобождаване на сделката от данъчно облагане - Решение, с което мерките за помощ се обявяват за неправомерни и се разпорежда съответните суми да бъдат възстановени - Понятие за предимство - Критерий за частния инвеститор))
   (2016/C 038/60)
   Езици на производството: гръцки и английски

      Страни

      Жалбоподатели: Република Гърция (представители: P. Mylonopoulos, V. Asimakopoulos, G. Kanellopoulos и A. Iosifidou) (дело T-233/11) и Ellinikos Chrysos AE Metalleion kai Viomichanias Chrysou (Кифисия, Гърция) (представители: първоначално K. Adamantopoulos, E. Petritsi, E. Trova и P. Skouris, впоследствие K. Adamantopoulos, E. Trova, P. Skouris и E. Roussou, адвокати) (дело T-262/11)

      Ответник: Европейска комисия (представители: É. Gippini Fournier и D. Triantafyllou)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение 2011/452/ЕС на Комисията от 23 февруари 2011 година относно държавна помощ C 48/08 (ex NN 61/08), предоставена от Гърция на Ellinikos Chrysos AE (ОВ L 193, стр. 27)

      Диспозитив

               1)

               Съединява дела T-233/11 и T-262/11 за целите на съдебното решение.

               2)

               Отхвърля жалбите.

               3)

               По дело T-233/11 Република Гърция понася направените от нея съдебни разноски и съдебните разноски на Европейската комисия.

               4)

               По дело T-262/11 Ellinikos Chrysos AE Metalleion kai Viomichanias Chrysou понася направените от него съдебни разноски и съдебните разноски на Комисията.

      (1)  ОВ C 204, 9.7.2011 г.


title: Дело F-126/07: Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 4 ноември 2008 г.  — Van Beers/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Повишаване — Процедура по сертифициране — Процедура за 2006 година — Невключване в списъка на предварително подбраните длъжностни лица — Член 45 а от Правилника)

text:
               21.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/73

         Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 4 ноември 2008 г. — Van Beers/Комисия
   (Дело F-126/07) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Повишаване - Процедура по сертифициране - Процедура за 2006 година - Невключване в списъка на предварително подбраните длъжностни лица - Член 45 а от Правилника)
   (2009/C 44/127)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Isabelle Van Beers (Woluwé-St-Étienne, Белгия) (представители: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis и É. Marchal, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: C. Berardis-Kayser и G. Berscheid)
   Предмет
   Отмяна на решението на Комисията от 22 февруари 2007 г., с което се отхвърля кандидатурата на жалбоподателката в процедурата по сертифициране за 2006 г.
   Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 22, 26.1.2008 г., стр. 57.


title: Дело T-552/14: Жалба, подадена на 22 юли 2014 г.  — Wm. Wrigley Jr./СХВП (Extra)

text:
               6.10.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 351/15

         Жалба, подадена на 22 юли 2014 г. — Wm. Wrigley Jr./СХВП (Extra)
   (Дело T-552/14)
   2014/C 351/18
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Wm. Wrigley Jr. Company (Wilmington, Съединени американски щати) (представители: M. Kinkeldey, S. Brandstätter и C. Schmitt, lawyers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на пети апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) oт 19 май 2014 г., постановено по преписка R 199/2014-5.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративната марка, съдържаща словния елемент „Extra“ за стоки от класове 3, 21 и 30 — заявка за марка на Общността № 11 737 582

      Решение на проверителя: отхвърля заявката за марка на Общността

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламента относно марката на Общността.


title: Дело F-109/11: Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 12 декември 2012 г. — Lebedef/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Процедура за оценяване за 2009 г. — Освобождаване на половин работен ден с оглед на синдикално представителство — Доклад за оценка, обхващащ функциите, изпълнявани в службата, в която е назначено длъжностното лице — Определяне съгласно правилника — Определяне от синдикална организация — Жалба, явно лишена от всякакво правно основание)

text:
               9.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/32

         Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 12 декември 2012 г. — Lebedef/Комисия
   (Дело F-109/11) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Процедура за оценяване за 2009 г. - Освобождаване на половин работен ден с оглед на синдикално представителство - Доклад за оценка, обхващащ функциите, изпълнявани в службата, в която е назначено длъжностното лице - Определяне съгласно правилника - Определяне от синдикална организация - Жалба, явно лишена от всякакво правно основание)
   2013/C 38/63
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Giorgio Lebedef (Senningerberg, Люксембург) (представител: F. Frabetti, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: C. Berardis-Kayser и G. Berscheid)

      Предмет

   Искане за частична отмяна на доклада за оценка на жалбоподателя за периода от 1 януари до 31 декември 2009 г.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата като явно неоснователна.

               2.

               Осъжда г-н Lebedef да понесе направените от него съдебни разноски и да заплати тези, направени от Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 6, 7.1.2012 г., стр. 26.


title: Дело T-625/16: Жалба, подадена на 2 септември 2016 г. — Przedsiębiorstwo Energetyki Cieplnej/ECHA

text:
               31.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 402/51

         Жалба, подадена на 2 септември 2016 г. — Przedsiębiorstwo Energetyki Cieplnej/ECHA
   (Дело T-625/16)
   (2016/C 402/61)
   Език на производството: полски

      Страни

      Жалбоподател: Przedsiębiorstwo Energetyki Cieplnej sp. z o.o. (Grajewo, Полша) (представител: T. Dobrzyński, radca prawny)

      Ответник: Европейска агенция по химикалите

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да установи невалидността на Решение № SME (2016) 2851 на ECHA от 23 юни 2016 г., с което се установява, че той не отговаря на условията за ползване на по-ниската такса, предвидена за средните предприятия, и му се налага административна такса,

               —

               да установи невалидността на фактура № 10058238, издадена от ECHA на 23 юни 2016 г. за разликата между внесената от жалбоподателя такса и таксата за големи предприятия, определена във връзка с решение № SME (2016) 2851 на ECHA,

               —

               да установи невалидността на фактура № 10058239 на ECHA от 23 юни 2016 г., установяваща размера на административната такса, определена във връзка с решение № SME (2016) 2851 на ECHA,

               —

               да установи невалидността на решение № 14/2015 на управителния съвет на ECHA от 4 юни 2015 г. (MB/43/2014) ME (2016) 2851,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания.

               1.

               Първото основание е изведено от нарушение на принципа на предоставена компетентност

                           —

                           Размерът на административната такса, предвиден в Решение MB/43/2014 на управителния съвет на ECHA, което е основание за постановяване на обжалваното решение и за издаване на обжалваните фактури, е несъразмерно висок спрямо функциите, които следва да изпълнява административната такса и по този начин я уподобява на наказание. С това се нарушава принципът на предоставена компетентност, установен в член 5 ДЕС, разгледан във връзка с текста на съображение 11 от Регламент (ЕО) № 340/2008 на Комисията.

               2.

               Второто основание е изведено от нарушение на принципа на правна сигурност и на правото на добра администрация

                           —

                           Жалбоподателят основава декларацията си относно размера на предприятието на информация, включително от ECHA и отделни страни. Размерът на предприятието е следвало да се определи в съответствие със Закона от 2 юли 2004 г. относно свободата на стопанската инициатива. Посоченият закон не определя предприятието от гледна точка на дяловата му структура. ECHA предоставила недостатъчна информация относно правилата за регистрация, а впоследствие е наложила таксите без възможност за отстраняване на грешката.

               3.

               Третото основание е изведено от нарушение на принципа на пропорционалност

                           —

                           В съответствие с разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1907/2006 и Регламент (ЕО) № 340/2008 на Комисията административните такси трябва да са съответно адаптирани към действителните разходи за контрол от страна на ECHA. Трябва да се приеме за недопустима практиката на ECHA, свързана с възлагането на предприятията, които са подали неточни декларации относно размера, на разходите за контрол на всички предприятия

               4.

               Четвъртото основание е изведено от нарушение на принципа на равенство

                           —

                           С налагането на административни такси и определянето им по размер в зависимост от размера на предприятието ECHA е нарушила принципа на равенство. Нарушение на принципа на равенство е налагането на една и съща административна такса на предприятия, квалифицирани като големи единствено поради капиталовото участие на публични институции, и на предприятия, които следва да бъдат квалифицирани като големи единствено с оглед на годишния оборот или броя на заетите лица.

               5.

               Петото основание е изведено от невалидността на фактурите, издадени на основание на обжалваното решение

                           —

                           Невалидността на фактурите като основание за изискване на плащане от страна на ECHA следва да бъде последица от невалидността на Решение № SME (2016) 2851 на ECHA. Наложените такси не се дължат и поради това, че в момента на постановяване на Решение № SME (2016) 2851 от ECHA и на издаването на фактурите жалбоподателят не е бил задължен да се регистрира в системата REACH.


title: Дело T-30/13: Определение на Общия съд от 18 май 2015 г. — GRE/СХВП — Villiger Söhne (LIBERTE american blend)

text:
               13.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 228/25

         Определение на Общия съд от 18 май 2015 г. — GRE/СХВП — Villiger Söhne (LIBERTE american blend)
   (Дело T-30/13) (1)

   (2015/C 228/33)
   Език на производството: немски
   Председателят на четвърти състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 79, 16.3.2013 г.


title: Дело T-712/16: Жалба, подадена на 5 октомври 2016 г. — Deutsche Lufthansa/Комисия

text:
               12.12.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 462/28

         Жалба, подадена на 5 октомври 2016 г. — Deutsche Lufthansa/Комисия
   (Дело T-712/16)
   (2016/C 462/36)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Deutsche Lufthansa AG (Кьолн, Германия) (представител: S. Völcker, адвокат)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени изцяло или частично Решение C(2016) 4964 окончателен на Комисията от 25 юли 2016 г. по дело M.3770 — Lufthansa/Швейцария — Решение на Комисията относно молбата на Lufthansa за частично отхвърляне на ангажиментите във връзка с линиите Цюрих-Стокхолм и Цюрих-Варшава,

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три основания.

               1.

               Първо основание: решението трябва да бъде отменено, тъй като е опорочено поради явна грешка в преценката и следователно с него са нарушени принципите на пропорционалност и на защита на оправданите правни очаквания, доколкото е отказано да бъдат преразгледани и/или отхвърлени някои ангажименти, предвидени в решението на Комисията от 4 юли 2005 г. по дело COMP/M.3770 — Lufthansa/Швейцария.

               2.

               Второ основание: решението трябва да бъде отменено, тъй като Комисията е нарушила принципа на добрата администрация, като не е проверила надлежно и безпристрастно всички данни по случая.

               3.

               Трето основание: решението трябва да бъде отменено, тъй като Комисията е злоупотребила с правомощията си, като е избегнала административното производство по Регламент № 1/2003.


title: Дело C-571/15: Преюдициално запитване от Hessischen Finanzgericht (Германия), постъпило на 6 ноември 2015 г. — Wallenborn Transports SA/Hauptzollamt Gießen

text:
               7.3.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 90/3

         Преюдициално запитване от Hessischen Finanzgericht (Германия), постъпило на 6 ноември 2015 г. — Wallenborn Transports SA/Hauptzollamt Gießen
   (Дело C-571/15)
   (2016/C 090/05)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Hessisches Finanzgericht

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Wallenborn Transports SA

      Ответник: Hauptzollamt Gießen

      Преюдициални въпроси

               1.

               Въпрос:
               Представлява ли правна разпоредба на държава членка в областта на ДДС, съгласно която свободните зони с митнически контрол от вид I (свободни пристанища) не са част от територията на страната, едно от положенията по смисъла на член 156 съгласно посоченото в член 61, първа алинея и в член 71, параграф 1, първа алинея от Директивата за ДДС (1)?

         При утвърдителен отговор на този въпрос:

               2.

               Въпрос:
               Настъпва ли данъчно събитие и ДДС става ли изискуем по отношение на стоки, които подлежат на обмитяване на основание член 71, параграф 1, втора линея от Директивата за ДДС, когато пораждащият митническите задължения фактически състав се осъществи и митническите задължения станат изискуеми в рамките на свободна зона с митнически контрол от вид I, а правната уредба в областта на ДДС на държавата членка, част от чиято територия е свободната зона, предвижда, че свободните зони с митнически контрол от вид I (свободни пристанища) не са част от територията на страната?

         При отрицателен отговор на въпрос 2:

               3.

               Въпрос:
               По отношение на стоки, превозени в свободна зона с митнически контрол от вид I под режим външен транзит, без този режим да е приключил, които в свободната зона са били отклонени от митнически надзор, в резултат на което по отношение на тях е възникнало митническо задължение по член 203, параграф 1 от Митническия кодекс (2), настъпва ли данъчно събитие и става ли изискуем ДДС в същия момент по силата на друг правопораждащ фактически състав, а именно съгласно член 204, параграф 1, буква а) от Митническия кодекс, поради това че преди действието, чрез което стоките са били отклонени от митнически надзор, те не са били представени пред компетентна за съответната свободна зона и разположена на територията на страната митническа служба и режимът транзит не е бил приключен в тази зона?

      (1)  Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (OB L 347, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7).

      (2)  Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността (OB L 302, 1992 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 5, стр. 58).


title: Дело C-417/13: Решение на Съда (втори състав) от 28 януари 2015 г. (преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof — Австрия) — ÖBB Personenverkehr AG/Gotthard Starjakob (Преюдициално запитване — Социална политика — Директива 2000/78/ЕО — Равно третиране в областта на заетостта и професиите — Член 2, параграф 1 и параграф 2, буква a) — Член 6, параграф 1 — Дискриминация, основана на възраст — Национална уредба, която обвързва зачитането на приключени преди 18-годишна възраст периоди на заетост за целите на определяне на възнаграждението с удължаване на сроковете за повишаване — Обосноваване — Годност за постигане на преследваната цел — Възможност за оспорване на удължаването на сроковете за повишаване)

text:
               30.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 107/5

      Решение на Съда (втори състав) от 28 януари 2015 г. (преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof — Австрия) — ÖBB Personenverkehr AG/Gotthard Starjakob
      (Дело C-417/13) (1)

      ((Преюдициално запитване - Социална политика - Директива 2000/78/ЕО - Равно третиране в областта на заетостта и професиите - Член 2, параграф 1 и параграф 2, буква a) - Член 6, параграф 1 - Дискриминация, основана на възраст - Национална уредба, която обвързва зачитането на приключени преди 18-годишна възраст периоди на заетост за целите на определяне на възнаграждението с удължаване на сроковете за повишаване - Обосноваване - Годност за постигане на преследваната цел - Възможност за оспорване на удължаването на сроковете за повишаване))
      (2015/C 107/06)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Oberster Gerichtshof

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: ÖBB Personenverkehr AG

         Ответник: Gotthard Starjakob

         Диспозитив

                  1)

                  Правото на Съюза, и по-специално член 2 и член 6, параграф 1 от Директива 2000/78 за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална уредба като разглежданата в главното производство, която, за да премахне дискриминация, основана на възраст, зачита периодите на заетост преди навършване на 18 години, но която едновременно с това съдържа правило, което всъщност може да се приложи само към служителите, пострадали от тази дискриминация, което удължава с една година изискуемия период за повишаване във всяка от първите три степени на възнаграждение и по този начин окончателно утвърждава разлика в третирането, основана на възраст.

                  2)

                  Правото на Съюза, и по-специално член 16 от Директива 2000/78 трябва да се тълкува в смисъл, че национална уредба, която има за цел да премахне дискриминация, основана на възраст, не трябва обезателно да позволи на служител, чиито периоди на заетост, приключили преди навършването на 18-годишна възраст, не са били зачетени при изчисляване на повишението му, да получи финансова компенсация, която да съответства на изплащането на разликата между възнаграждението, което е щял да получи, ако подобна дискриминация не е била налице, и възнаграждението, което действително е получил. Въпреки това в случай като разглеждания в главното производство до въвеждането на система, премахваща дискриминацията, основана на възраст, по начин, който съответства на разпоредбите на Директива 2000/78, възстановяването на равното третиране означава на служителите, чийто опит, макар и част от него, е придобит преди навършване на 18-годишна възраст, да се предоставят същите предимства като тези, от които са могли да се ползват служителите, които, след като са навършили тази възраст, са придобили опит от същото естество и със сравнима продължителност, по отношение както на зачитането на периоди на заетост, приключили преди навършването на 18-годишна възраст, така и на повишаването в степен на възнагражденията.

                  3)

                  Правото на Съюза, и по-специално член 16 от Директива 2000/78 трябва да се тълкува в смисъл, че допуска националният законодател да предвиди за целите на зачитането на периоди на заетост, приключили преди навършването на 18-годишна възраст, задължение за сътрудничество, по силата на което служителят трябва да представи на работодателя си доказателства относно тези периоди. Не представлява обаче злоупотреба с право фактът, че служител отказва да сътрудничи за целите на прилагане на национална уредба като разглежданата в главното производство, която в противоречие с Директива 2000/78 е дискриминационна по отношение на възрастта, както не е злоупотреба с право и искът му с предмет получаване на плащане, предназначено да се възстанови равното третиране спрямо служителите, които, след като са навършили тази възраст, са придобили опит от същото естество и със сравнима продължителност на неговия.

                  4)

                  Принципът на ефективност трябва да се тълкува в смисъл, че в случай като разглеждания в главното производство допуска национален давностен срок на произтичащи от правото на Съюза права да започне да тече преди датата на постановяване на решение на Съда, което изяснява въпросното правно положение.

         (1)  ОВ C 325, 9.11.2013 г.


               28.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 163/12

         Дело, заведено на 14 януари 2014 г. от Надзорния орган на ЕАСТ срещу Кралство Норвегия
   (Дело E-7/14)
   (2014/C 163/11)
   На 14 януари 2014 г. в Съда на ЕАСТ беше заведено дело срещу Норвегия от Надзорния орган на ЕАСТ, представляван от Xavier Lewis и Gjermund Mathisen, в качеството им на агенти на Надзорния орган на ЕАСТ, с адрес: Rue Belliard 35, 1040 Brussels, Belgium.
   Надзорният орган на ЕАСТ иска от Съда на ЕАСТ:

               1.

               Да декларира, че като поддържа в сила националните правила, които гарантират, че се дължи цялата сума на таксата за регистриране за регистрирани в чужбина моторни превозни средства на лизинг, временно внесени в Норвегия от норвежки граждани, без лицето да има право на освобождаване от таксата или възстановяването ѝ, в случаите когато превозното средство не е предназначено за трайно използване или действително не е използвано по такъв начин в Норвегия, Норвегия не е изпълнила задълженията си, произтичащи от член 36 от Споразумението за ЕИП.

               2.

               Да нареди на Кралство Норвегия да заплати съдебните разноски.

      Правен и фактически контекст и правни аргументи, приведени в подкрепа на иска:

               —

               Норвежкото законодателство предвижда, че за регистрирани в чужбина коли на лизинг, които са временно внесени от граждани на Норвегия, по принцип се заплаща цялата сума на таксата за регистриране от момента, в който те се използват в Норвегия. Надзорният орган на ЕАСТ е на мнение, че това противоречи на принципа за свободното движение на услугите. Той е на мнение, че Норвегия досега не е успяла да приеме необходимите законодателни мерки, за да гарантира спазването на член 36 от Споразумението за ЕИП

               —

               Надзорният орган на ЕАСТ твърди, inter alia, че член 36 от Споразумението за ЕИП изключва прилагането на национално законодателство, което без обективно оправдание възпрепятства доставчика на услуги да упражни посочената свобода.


title: Дело F-109/10: Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 22 май 2012 г. — AU/Европейска комисия (Публична служба — Договорно наети служители — Пенсии — Обезщетение при прекратяване на служебното правоотношение)

text:
               30.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 194/28

         Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 22 май 2012 г. — AU/Европейска комисия
   (Дело F-109/10) (1)

   (Публична служба - Договорно наети служители - Пенсии - Обезщетение при прекратяване на служебното правоотношение)
   2012/C 194/46
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: АU (представител: адв. R. Oehmen)

      Ответник: Европейска комисия (представители: D. Martin и B. Eggers)

      Предмет

   Искане да отмяна на решението на Комисията, с което на жалбоподателя се отказва да бъде изплатено обезщетение при прекратяване на служебното правоотношение

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               AU понася направените от него съдебни разноски и се осъжда да заплати съдебните разноски, направени от Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 13, 15.1.2011 г. стр. 43.


title: Дело F-33/10: Жалба, подадена на 19 май 2010 г. — Lebedef/Комисия

text:
               31.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/53

         Жалба, подадена на 19 май 2010 г. — Lebedef/Комисия
   (Дело F-33/10)
   ()
   2010/C 209/83
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Giorgio Lebedef (Senningerberg, Люксембург) (представител: F. Frabetti, avocat)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на доклада за кариерното развитие на жалбоподателя за периода от 1.1.2005 г. до 31.12.2005 г., както той е установен в резултат на отмяната му от Съда на публичната служба в решението му по дело F-36/07.

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени докладът за кариерното развитие (REC/CDR) на жалбоподателя за периода от 1.1.2005 г. до 31.12.2005 г., както той е установен в резултат на отмяната му от Съда на публичната служба в решението му от 7 май 2008 г. по дело по дело Lebedef/Комисия, F-36/07.

               —

               да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-50/07: Решение на Съда (шести състав) от 18 юли 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Директива 2004/24/EО — Лекарствени продукти — Традиционни растителни лекарствени продукти — Кодекс на Общността — Лекарствени продукти за хуманна употреба — Липса на транспониране в предвидения срок)

text:
               8.9.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/10

         Решение на Съда (шести състав) от 18 юли 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания
   (Дело C-50/07) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 2004/24/EО - Лекарствени продукти - Традиционни растителни лекарствени продукти - Кодекс на Общността - Лекарствени продукти за хуманна употреба - Липса на транспониране в предвидения срок)
   (2007/C 211/18)
   Език на производството: испански
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: B. Stromsky и S. Pardo, agents)

      Ответник: Кралство Испания (представител: F. Díez Moreno, agent)
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Неприемане в предвидения срок на разпоредбите, необходими за съобразяване с Директива 2004/24/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 г., с която се изменя Директива 2001/83/EО за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба (OВ L 136, стр. 85) по отношение на традиционните растителни лекарствени продукти.
   Диспозитив

               1)

               Като не е приело в предвидения срок законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2004/24/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година, с която се изменя Директива 2001/83/EО за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба, по отношение на традиционните растителни лекарствени продукти, Кралство Испания не е изпълнило задълженията си съгласно посочената директива.

               2)

               Кралство Испания се осъжда да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 69, 24.3.2007 г.


title: Дело C-233/11 P: Жалба, подадена на 16 май 2011 г. от Siemens Transmission & Distribution SA и Nuova Magrini Galileo SpA срещу решението, постановено от Общия съд (втори състав) на 3 март 2011 г. по свързани дела T-122/07—Т-124/07, Siemens AG Österreich и др./Комисия

text:
               9.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 204/18

         Жалба, подадена на 16 май 2011 г. от Siemens Transmission & Distribution SA и Nuova Magrini Galileo SpA срещу решението, постановено от Общия съд (втори състав) на 3 март 2011 г. по свързани дела T-122/07— Т-124/07, Siemens AG Österreich и др./Комисия
   (Дело C-233/11 P)
   2011/C 204/33
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподатели: Siemens Transmission & Distribution SA и Nuova Magrini Galileo SpA (представители: H. Wollmann, F. Urlesberger, Rechtsanwälte)

      Други страни в производството: Siemens AG Österreich, VA Tech Transmission & Distribution GmbH & Co. KEG, Siemens Transmission & Distribution Ltd, Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат:

               —

               да се отмени точка 2 от диспозитива на Решението на Общия съд (втори състав) от 3 март 2011 г. (по свързани дела T-122/07—T-124/07), отменящо член 2, букви й) и к) от решение С(2006) 6762 окончателен на Комисията от 24 януари 2007 година по преписка COMP/F/38.899 — Комутационни апарати с газова изолация;

               —

               да се отмени точка 3, първо тире от обжалваното съдебно решение, като се потвърди член 2, букви й) и к) от решение С(2006) 6762 окончателен на Комисията от 24 януари 2007 година и във връзка с член 2, буква к) от посоченото решение на Комисията да се установи, че всеки един от солидарните длъжници следва да поеме спрямо останалите солидарни длъжници една трета от общата сума от 4 500 000 EUR;

               —

               при условията на евентуалност — да се отмени точка 3, първо тире от обжалваното съдебно решение и делото да се върне на Общия съд за ново разглеждане;

               —

               при всички положения да се отмени точка 7 от обжалваното съдебно решение и да се осъди ответникът да заплати всички съдебни разноски в производството по дело T-124/07, както и в настоящото производство по обжалване.

      Правни основания и основни доводи

   Като се произнася извън рамките на исканията на жалбоподателите, Общият съд отменя и наложената единствено на Schneider Electric SA глоба и по непозволен начин прибавя тази глоба към общия размер на солидарното задължение на жалбоподателите. Поради тази причина според жалбоподателите обжалваното съдебно решение противоречи на съществени правни принципи. Общият съд нарушава принципите за подаване и разглеждане на жалбите, а освен това и мълчаливо установения в член 263 ДФЕС принцип, че никой не може да образува съдебно производство от името и за сметка на трети лица.
   Освен това според жалбоподателите, като се произнася извън рамките на направените от тях искания, Общият съд засяга обвързващата сила на решението на Комисията по отношение на Schneider Electric SA. С посоченото непозволено засягане на обвързващата сила на решението на Комисията се нарушава принципът на правната сигурност.
   Жалбоподателите изтъкват, че не им е предоставен възможност да изразят становището си по най-важните констатации на Общия съд. Според жалбоподателите с последното Общият съд допуска процесуално нарушение, тъй като нарушава правото на жалбоподателите да бъдат изслушани в рамките на съдебното производство по смисъла на член 6 от ЕПКЧ.


title: Дело T-102/08: Решение на Първоинстанционния съд от 6 октомври 2009 г. — Sundholm/Комисия (Жалба — Публична служба — Длъжностни лица — Атестиране — Доклад за развитие на кариерата в изпълнение на Решение на Първоинстанционния съд — Оценяване за 2001/2002 година — Отсъствия поради основателна причина — Задължение за мотивиране)

text:
               21.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/43

         Решение на Първоинстанционния съд от 6 октомври 2009 г. — Sundholm/Комисия
   (Дело T-102/08) (1)

   (Жалба - Публична служба - Длъжностни лица - Атестиране - Доклад за развитие на кариерата в изпълнение на Решение на Първоинстанционния съд - Оценяване за 2001/2002 година - Отсъствия поради основателна причина - Задължение за мотивиране)
   2009/C 282/82
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Asa Sundholm (Брюксел, Белгия) (представители: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis и É. Marchal, avocats)

      Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности (представители: C. Berardis-Kayser и G. Berscheid, подпомагани от B. Wägenbaur, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (втори състав) от 13 декември 2007 г. по дело Sundholm/Комисия (F-27/07, все още непубликувано в Сборника) за отмяна на това решение.

      Диспозитив

               1.

               Отменя Решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (втори състав) от 13 декември 2007 г. по дело Sundholm/Комисия (F-27/07, все още непубликувано в Сборника).

               2.

               Отменя Решение от 2 юни 2006 г., с което апелативният оценяващ приема доклада за кариерно развитие на г-жа Asa Sundholm за периода от 1 юли 2001 г. до 31 декември 2002 г.

               3.

               Отхвърля подадената в първоинстанционното производство жалба в останалата ѝ част.

               4.

               Осъжда Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски както в производството пред Съда на публичната служба, така и в настоящото производство.

      (1)  ОВ C 107, 26.4.2008 г.