title: Дело C-70/17: Преюдициално запитване от Tribunal Supremo (Испания), постъпило на 9 февруари 2017 г. — NCG Banco, S.A. (понастоящем Abanca Corporación Bancaria, S.A)./Alberto García Salamanca Santos

text:
               18.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 121/17

         Преюдициално запитване от Tribunal Supremo (Испания), постъпило на 9 февруари 2017 г. — NCG Banco, S.A. (понастоящем Abanca Corporación Bancaria, S.A)./Alberto García Salamanca Santos
   (Дело C-70/17)
   (2017/C 121/24)
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Supremo

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: NCG Banco, S.A. (понастоящем Abanca Corporación Bancaria S.A.)

      Ответник: Alberto García Salamanca Santos

      Преюдициални въпроси

               1)

               Следва ли член 6, параграф 1 от Директива 93/13 (1) да се тълкува в смисъл, че допуска възможността при произнасянето относно неравноправния характер на клауза за предсрочна изискуемост — включена в договор за ипотечен кредит, сключен с потребител, която, освен други случаи на непогасяване на вноски, предвижда предсрочна изискуемост при неплащането на една вноска —националният съд да обяви неравноправния характер само на условието или хипотезата на неплащане на една вноска, като запази действието на договорената предсрочна изискуемост поради неплащането на вноски, която също е общо предвидена в същата клауза, независимо че конкретната преценка за действителност или неравноправност трябва да се направи едва в момента на упражняването на това правомощие?

               2)

               В съответствие с Директива 93/13, има ли националният съд правомощието — след обявяване на недействителността на клауза за предсрочна изискуемост, включена в договор за заем или кредит, обезпечен с ипотека — да прецени, че субсидиарното прилагане на разпоредба от националното право, въпреки че тя предвижда започване или продължаване на производството за принудително изпълнение срещу потребителя, е по-благоприятно за потребителя, отколкото прекратяването на особеното производство за принудително изпълнение върху ипотекиран имот и предоставянето на кредитора на възможност да поиска разваляне на договора за заем или кредит или да претендира дължимите суми и последващото принудително изпълнение на осъдителното решение, без да са налице предимствата, които особеното производство за принудително изпълнение върху ипотекиран имот предоставя на потребителя?

      (1)  Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори (ОВ L 95, 1993 г., стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273).


title: Дело T-533/93: Определение на Първоинстанционния съд от 23 юли 2009 г. — Bouma e.a./Съвет и Комисия

text:
               26.9.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 233/21

         Определение на Първоинстанционния съд от 23 юли 2009 г. — Bouma e.a./Съвет и Комисия
   (Дело T-533/93) (1)

   2009/C 233/39

      Език на производството: нидерландски

   Председателят на осми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 334, 09.12.1993 г.


title: Дело C-331/07: Иск, предявен на 16 юли 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция

text:
               20.10.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 247/4

         Иск, предявен на 16 юли 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция
   (Дело C-331/07)
   (2007/C 247/06)
   Език на производството: гръцки
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: Ε. Tserepa-Lacombe и F. Erlbacher)

      Ответник: Република Гърция
   Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е приела всички необходими разпоредби, за да се справи със сериозния недостиг на персонал в службите, отговорни да осъществяват ветеринарни проверки в Гърция, обстоятелство, което може да накърни правилното и ефективно прилагане на ветеринарното законодателство на Общността, Република Гърция не е изпълнила задълженията си по посоченото законодателство;

               —

               да се осъди Република Гърция да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводr
   С иска си Комисията моли Съда да установи, че като не е приела необходимите административни разпоредби, за да изпълни от една страна задълженията си по член 1, параграф 2, буква в) от Регламент (ЕО) № 882/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно официалния контрол, провеждан с цел осигуряване на проверка на съответствието със законодателството в областта на фуражите и храните и правилата за опазване здравето на животните и хуманното отношение към животните (ОВ L 165, 30.4.2005 г., стр.1, поправен в ОВ L 191 от 28.5.2004 г., наричан по-нататък „Регламент № 882/2004“), както и задължението да разполага с достатъчен брой служители с подходяща квалификация и опит, за да осъществяват ефикасно официален контрол; и от друга страна, за да изпълни задълженията си, наложени от ветеринарното законодателство на Общността в областта на финансиране на необходимия за извършване на предвидените ветеринарни проверки персонал, Република Гърция не е изпълнила задълженията си по посоченото законодателство.
   Комисията твърди, че ветеринарното законодателство на Общността изисква от държавите-членки да осигурят извършването на значителен брой инспекции и проверки във връзка с прилагането на предвидените в посоченото законодателство условия и изисквания. В този смисъл определени разпоредби, по-специално член 4, параграф 2, буква в) от Регламент (ЕО) № 882/2004, предвиждат, че държавите-членки са длъжни да разполагат с достатъчно на брой квалифициран и опитен персонал в службите, компетентни да извършват ветеринарни проверки. Освен това голяма част от тези разпоредби предвиждат изрично извършването на определени ветеринарни проверки, като уточняват донякъде и реда за осъществяването им, или определят условия и изисквания, които предпоставят провеждането на ветеринарни проверки.
   Като се основава на значителен брой доклади на Службата по храните и ветеринарните въпроси (FVO) на Комисията, Комисията обаче подчертава, че независимо от определени усилия от страна на гръцките власти, Република Гърция не е приела всички необходими мерки, за да се справи с недостига, за който е упреквана, нито към момента на изтичане на определения в мотивираното становище срок, нито след тази дата. Действително след 1998 г. FVO е провела множество мисии в Гърция, в рамките на които е установила сериозен недостиг на персонал в службите, компетентни да осъществяват предвидения в общностното законодателство официален контрол, на всички равнища на администрацията. Установеният недостиг е от такова естество, че според специалистите от Комисията не може да се осъществява официалният контрол, необходим за да се осигури ефективното прилагане на общностното законодателство в областта на закрилата на животните, програмите по борбата и изкореняването на заболяванията по животните не са завършени, нито са спазени разпоредбите в областта на хуманното отношение към животните.
   По-голямата част от отправените към гръцкото правителство изисквания не са изпълнени изцяло или са изпълнени незадоволително. От друга страна докладите, съставени след проведените мисии, очертават много обезпокоителна картина по отношение на осъществяването на официален контрол в Гърция.


title: Дело T-155/15: Решение на Общия съд от 26 октомври 2016 г. — Kaddour/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки срещу Сирия — Замразяване на средства — Отмяна на по-ранните актове с решение на Общия съд — Нови актове, с които името на жалбоподателя е включено в списъците — Жалба за отмяна — Член 76, буква г) от Процедурния правилник — Съдържание на жалбата — Допустимост — Задължение за мотивиране — Тежест на доказване — Право на собственост — Свобода на стопанската инициатива)

text:
               12.12.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 462/18

         Решение на Общия съд от 26 октомври 2016 г. — Kaddour/Съвет
   (Дело T-155/15) (1)

   ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Сирия - Замразяване на средства - Отмяна на по-ранните актове с решение на Общия съд - Нови актове, с които името на жалбоподателя е включено в списъците - Жалба за отмяна - Член 76, буква г) от Процедурния правилник - Съдържание на жалбата - Допустимост - Задължение за мотивиране - Тежест на доказване - Право на собственост - Свобода на стопанската инициатива))
   (2016/C 462/22)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Khaled Kaddour (Дамаск, Сирия) (представители: първоначално A. Boesch, D. Amaudruz, M. Ponsard, avocats, V. Davies, solicitor, и T. Eicke, QC, впоследствие V. Davies, T. Eicke и V. Wilkinson, solicitor)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: G. Étienne и S. Kyriakopoulou)

      Предмет

   Жалба на основание член 263 ДФЕС, с която се иска отмяна на Решение за изпълнение 2015/117/ОВППС на Съвета от 26 януари 2015 година за прилагане на Решение 2013/255/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия (OВ L 20, 2015 г., стр. 85) и на Регламент за изпълнение (ЕС) № 2015/108 на Съвета от 26 януари 2015 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия (OВ L 20, 2015 г., стр. 2), в частта, в която името на жалбоподателя е вписано в списъка на лицата и образуванията, по отношение на които се прилагат ограничителните мерки.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата

               2)

               Осъжда г-н Khaled Kaddour да понесе собствените си разноски и да заплати направените от Съвета на Европейския съюз разноски за настоящото производство и за обезпечителното производство.

      (1)  ОВ C 190, 8.6.2015 г.


title: Дело T-426/09: Решение на Общия съд от 26 октомври 2011 г. — Bayerische Asphaltmischwerke/СХВП — Koninklijke BAM Groep (bam) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността „BAM“ — По-ранна национална фигуративна марка „BAM“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Липса на сходство на стоките — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               3.12.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 355/17

         Решение на Общия съд от 26 октомври 2011 г. — Bayerische Asphaltmischwerke/СХВП — Koninklijke BAM Groep (bam)
   (Дело T-426/09) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „BAM“ - По-ранна национална фигуративна марка „BAM“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Липса на сходство на стоките - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2011/C 355/29
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Bayerische Asphaltmischwerke GmbH & Co. KG für Straßenbaustoffe (Hofolding, Германия) (представители: G. Würtenberger и R. Kunze, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: P. Geroulakos)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Koninklijke BAM Groep NV (Bunnik, Нидерландия) (представители: първоначално J. van Manen, впоследствие J. van Manen и M. van de Braak, а накрая J. van Manen и R. Sjoerdsma, avocats)

      Предмет

   Жалба за отмяна на решението на втори апелативен състав на СХВП от 11 август 2009 г. (преписка № R 1005/2008-2), постановено в производство по възражение между Bayerische Asphaltmischwerke GmbH & Co. KG für Straßenbaustoffe и Koninklijke BAM Groep NV.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Bayerische Asphaltmischwerke GmbH & Co. KG für Straßenbaustoffe понася, наред с направените от него съдебни разноски, и тези на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) и на Koninklijke BAM Groep NV, включително, що се отнася до последното дружество, направените необходими разходи във връзка с производството пред апелативния състав.

      (1)  ОВ C 11, 16.1.2010 г.


title: Дело C-60/07: Решение на Съда (седми състав) от 8 ноември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Чешка република (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Директива 2004/33/ЕО — Технически изисквания за кръвта и кръвните съставки — Нетранспониране в предвидения срок)

text:
               22.12.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 315/22

         Решение на Съда (седми състав) от 8 ноември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Чешка република
   (Дело C-60/07) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 2004/33/ЕО - Технически изисквания за кръвта и кръвните съставки - Нетранспониране в предвидения срок)
   (2007/C 315/37)
   Език на производството: чешки
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: M. Šimerdová и L. Pignataro)

      Ответник: Чешка република (представител: T. Boček)
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Разпоредбите, необходими за съобразяване с Директива 2004/33/ЕО на Комисията от 22 март 2004 година за прилагане на Директива 2002/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно някои технически изисквания за кръвта и кръвните съставки (ОВ L 91, стр. 25), не са приети в предвидения срок
   Диспозитив

               1)

               Като не е приела в предвидения срок необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби за съобразяване с Директива 2004/33/ЕО на Комисията от 22 март 2004 година за прилагане на Директива 2002/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно някои технически изисквания за кръвта и кръвните съставки, Чешката република не е изпълнила задълженията си по тази директива.

               2)

               Осъжда Чешката република да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 69, 24.3.2007 г.


title: Дело C-4/16: Решение на Съда (втори състав) от 2 март 2017 г. (преюдициално запитване от Sąd Apelacyjny w Warszawie — Полша) — J. D./Prezes Urzędu Regulacji Energetyki (Преюдициално запитване — Околна среда — Директива 2009/28/ЕО — Член 2, втора алинея, буква a) — Енергия от възобновяеми източници — Водноелектрическа енергия — Понятие — Енергия, произведена в малка водноелектрическа централа, разположена на мястото на изпускане на промишлените отпадни води на друго предприятие)

text:
               18.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 121/7

         Решение на Съда (втори състав) от 2 март 2017 г. (преюдициално запитване от Sąd Apelacyjny w Warszawie — Полша) — J. D./Prezes Urzędu Regulacji Energetyki
   (Дело C-4/16) (1)

   ((Преюдициално запитване - Околна среда - Директива 2009/28/ЕО - Член 2, втора алинея, буква a) - Енергия от възобновяеми източници - Водноелектрическа енергия - Понятие - Енергия, произведена в малка водноелектрическа централа, разположена на мястото на изпускане на промишлените отпадни води на друго предприятие))
   (2017/C 121/09)
   Език на производството: полски

      Запитваща юрисдикция

   Sąd Apelacyjny w Warszawie

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: J. D.

      Ответник: Prezes Urzędu Regulacji Energetyki

      Диспозитив

   Понятието „енергия от възобновяеми източници“, съдържащо се в член 2, втора алинея, буква a) от Директива 2009/28/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 година за насърчаване използването на енергия от възобновяеми източници и за изменение и впоследствие за отмяна на директиви 2001/77/ЕО и 2003/30/ЕО, трябва да се тълкува в смисъл, че то включва енергията, произведена от малка водноелектрическа централа, която не е нито помпено-акумулираща водноелектрическа централа, нито водноелектрическа централа с помпена функция и е разположена на мястото на изпускане на промишлените отпадни води на друго предприятие, което преди това събира водата за свои цели.

      (1)  ОВ C 111, 29.3.2016 г.


title: Дело T-596/15: Жалба, подадена на 19 октомври 2015 г. — Batmore Capital/СХВП — Univers Poche (POCKETBOOK)

text:
               14.12.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 414/37

         Жалба, подадена на 19 октомври 2015 г. — Batmore Capital/СХВП — Univers Poche (POCKETBOOK)
   (Дело T-596/15)
   (2015/C 414/48)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Batmore Capital Ltd (Тортола, Британски Вирджински острови) (представител: D. Masson, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Univers Poche (Париж, Франция)

      Данни за производството пред СХВП

      Заявител на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: посочваща Европейския съюз международна регистрация на фигуративна марка със словния елемент „POCKETBOOK“ — заявка за регистрация № 1 034 872

      Производство пред СХВП: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на СХВП от 30 юли 2015 г. по преписка R 1952/2014-1

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да приеме настоящата жалба за допустима,

               —

               да отмени обжалваното решение в неговата цялост,

               —

               да регистрира отнасящата се до Общността част на международната регистрация на марка № 1 034 872,

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски, направени от жалбоподателя в хода на настоящото производство.

      Изложени основания

               —

               Неправилна преценка на сходството на стоките и услугите,

               —

               Неправилна преценка на вероятността от объркване между конфликтните знаци.


title: Дело C-131/11: Преюдициално запитване, отправено от Finanzgericht Düsseldorf (Германия) на 17 март 2011 г. — Pfeifer & Langen Kommanditgesellschaft/Hauptzollamt Aachen

text:
               18.6.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 179/8

         Преюдициално запитване, отправено от Finanzgericht Düsseldorf (Германия) на 17 март 2011 г. — Pfeifer & Langen Kommanditgesellschaft/Hauptzollamt Aachen
   (Дело C-131/11)
   2011/C 179/12
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Finanzgericht Düsseldorf

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Pfeifer & Langen Kommanditgesellschaft

      Ответник: Hauptzollamt Aachen

      Преюдициални въпроси

   Следва ли член 3, параграф 4 от Регламент (ЕИО) № 1443/82 (1) на Комисията от 8 юни 1982 година относно установяване на подробни правила за прилагането на системата от квоти в сектора на захарта да се тълкува в смисъл, че тази разпоредба се прилага и по отношение на излишъци, констатирани впоследствие от компетентния орган в рамките на извършената проверка?

      (1)  ОВ L 158, стр. 17.


title: Дело T-520/14: Жалба, подадена на 11 юли 2014 г.  — bd breyton-design/СХВП (RACE GTP)

text:
               8.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 303/50

         Жалба, подадена на 11 юли 2014 г. — bd breyton-design/СХВП (RACE GTP)
   (Дело T-520/14)
   2014/C 303/59
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: bd breyton-design GmbH (Щоках, Германия.) (представители: T. Raab и H. Lauf, Rechtsanwälte)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени изцяло решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 27 март 2014 г., постановено по преписка R 1230/2013-1,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „RACE GTP“ за стоки от клас 12 — заявка за марка на Общността № 1 1 0 18  918

      Решение на проверителя: отхвърля заявката.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент № 207/2009, както и нарушение на член 7, параграф 2 от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-328/08: Иск, предявен на 17 юли 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Република Финландия

text:
               13.9.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 236/12

         Иск, предявен на 17 юли 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Република Финландия
   (Дело C-328/08)
   (2008/C 236/20)
   Език на производството: фински
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: U. Wölker и I. Koskinen)

      Ответник: Република Финландия
   Искания на ищеца

               —

               да се установи, че Република Финландия не е изпълнила задълженията си, произтичащи от Директива 2004/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 година относно екологичната отговорност по отношение на предотвратяването и отстраняването на екологичните щети (1), като не е приела законовите, подзаконовите и административните разпоредби, които са необходими, за да се съобрази с директивата или най-малкото, като не е уведомила Комисията за тези мерки;

               —

               да се осъди Република Финландия да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Предписаният срок за въвеждането на директивата е изтекъл на 30 април 2007 г.

      (1)  ОВ L 143, стр. 56; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 11, стр. 168.


title: Дело C-78/16: Преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Италия), постъпило на 10 февруари 2016 г. — Giovanni Pesce и др./Presidenza del Consiglio dei Ministri — Dipartimento della Protezione Civile и др.

text:
               2.5.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 156/25

         Преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Италия), постъпило на 10 февруари 2016 г. — Giovanni Pesce и др./Presidenza del Consiglio dei Ministri — Dipartimento della Protezione Civile и др.
   (Дело C-78/16)
   (2016/C 156/34)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Giovanni Pesce, Cosima Tomaselli, Angela Tomaselli

      Ответници: Presidenza del Consiglio dei Ministri — Dipartimento della Protezione Civile, Commissario delegato OCDPC n. 225/2015, Ministero delle Politiche Agricole e Forestali, Regione Puglia

      Преюдициални въпроси

               1)

               Допуска ли Директива 2000/29/ЕО (1), изменена и допълнена, по-специално с оглед на разпоредбата на член 11, параграф 3, член 13в, параграф 7, член 16, параграфи 1, 2, 3 и 5, както и принципите на пропорционалност, логичност и разумност, прилагането на член 6, параграфи 2 и 4 от Решението за изпълнение 2015/789/ЕС (2) на Европейската комисия, въведено в италианския правен ред с член 8, алинеи 2 и 4 от Декрет на Ministero delle politiche agricole alimentari e forestali [Министерство на политиките на земеделие, храни и гори], в частта, в която налага незабавно премахване в радиус от 100 метра около изследваните растения, за които е установено, че са заразени от посочения организъм, на растенията гостоприемници, независимо от техния здравен статус, и в същото време предвижда, че преди да премахне растенията, посочени в параграф 2, държавата членка трябва да извърши подходящо фитосанитарно третиране срещу преносители на посочения организъм и растенията, които могат да бъдат гостоприемници за преносители, като това третиране при необходимост може да включва изкореняване на растения?

               2)

               Допуска ли Директива 2000/29/ЕО, изменена и допълнена, по-специално с оглед на разпоредбата на член 16, параграф 1 и съдържащия се в нея израз „необходими мерки за унищожението или в случай че това е невъзможно, взема мерки за възпрепятстването на разпространението на въпросните вредители“, прилагането на член 6, параграф 2 от Решение 2015/789/ЕС на Комисията, въведено в италианския правен ред с член 8, алинея 2 от Декрет на Ministero delle politiche agricole alimentari e forestali в частта, в която предвижда незабавно унищожаване на растенията гостоприемници, независимо от техния здравен статус в радиус от 100 метра около изследваните растения, за които е установено, че са заразени?

               3)

               Допуска ли член 16, параграфи 1, 2, 3 и 5 от Директива 2000/29/ЕО и принципите на пропорционалност, логичност и справедлив съдебен процес тълкуване на член 6, параграфи 2 и 4 от Решението за изпълнение 2015/789/ЕС на Комисията — въведено в италианския правен ред с член 8, алинея 2 от Декрет на Ministero delle politiche agricole alimentari e forestali — в смисъл, че предвиденото в параграф 2 унищожаване може да бъде наложено преди и независимо от предварителното прилагане на разпоредбата на член 6, параграфи 3 и 4 от посоченото решение?

               4)

               Допускат ли принципите на предпазни мерки, пригодност и пропорционалност прилагането на член 6, параграфи 2, 3 и 4 от Решението за изпълнение 2015/789/ЕС на Комисията, въведено в италианския правен ред с член 8, алинея 2 от Декрет на Ministero delle politiche agricole alimentari e forestali в частта, в която налага мерки за унищожаване на растенията гостоприемници в радиус от 100 метра около растенията, за които е установено, че са заразени с бактерията „Xylella fastidiosa (Wells et al.)“ без съответното научно основание, доказващо безспорно причинно-следствената връзка между наличието на бактерията и пресъхването на растенията, смятани за заразени?

               5)

               Допускат ли член 296, параграф 2 ДФЕС и член 41 от Хартата от Ница прилагане на член 6, параграфи 2 и 4 от Решението за изпълнение 2015/789/ЕС на Комисията в частта, в която предвижда незабавно премахване на растенията гостоприемници, независимо от техния здравен статус в радиус от 100 метра около изследваните растения, за които е установено, че са заразени, тъй като липсват подходящи мотиви?

               6)

               Допускат ли принципите на пригодност и пропорционалност прилагането на Решението за изпълнение 2015/789/ЕС на Комисията — въведено в италианския правен ред с член 8, алинея 2 от Декрет на Ministero delle politiche agricole alimentari e forestali — което предвижда мерки за отстраняване на растенията гостоприемници, независимо от техния здравен статус, на растения, за които е известно, че са заразени с посочения организъм, и на растения, които показват симптоми на евентуално заразяване с бактерията „Xylella fastidiosa (Wells et al.)“ или за които се подозира, че са заразени с тази бактерия, без да предвижда каквото и да било обезщетение за невиновните собственици за разпространяването на въпросната бактерия?

      (1)  Директива 2000/29/ЕО на Съвета от 8 май 2000 година относно защитните мерки срещу въвеждането в Общността на вредители по растенията или растителните продукти и срещу тяхното разпространение в Общността (OB L 169, 10.7.2000 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 33, стр. 68).

      (2)  Решение за изпълнение (ЕС) 2015/789 на Комисията от 18 май 2015 година относно мерки за предотвратяване на въвеждането и разпространението на Xylella fastidiosa (Wells et al.) в Съюза (OB L 125, 21.5.2015 г., стр. 36).


title: Дело T-71/08: Решение на Първоинстанционния съд от 8 юли 2009 г. — Promat/СХВП — Prosima Comercial (PROSIMA PROSIMA COMERCIAL S.A.) (Марка на Общността — Процедура по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността PROSIMA PROSIMA COMERCIAL S.A. — По-ранна национална словна марка PROMINA — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Липса на прилика между стоките — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))

text:
               29.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 205/34

         Решение на Първоинстанционния съд от 8 юли 2009 г. — Promat/СХВП — Prosima Comercial (PROSIMA PROSIMA COMERCIAL S.A.)
   (Дело T-71/08) (1)

   (Марка на Общността - Процедура по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността PROSIMA PROSIMA COMERCIAL S.A. - По-ранна национална словна марка PROMINA - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Липса на прилика между стоките - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   2009/C 205/62
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Promat GmbH (Ratingen, Германия) (представител: първоначално S. Beckmann, после H. Alt, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: първоначално A. Poch, после G. Schneider)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: Prosima Comercial, SA (Барселона, Испания)

      Предмет

   Жалба срещу решение на втори апелативен състав на СХВП от 27 ноември 2007 г. (преписка R 574/2007-2) относно процедура по възражение между Promat GmbH и Prosima Comercial, SA.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Promat GmbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 92, 12.4.2008 г.


title: Дело T-519/15: Определение на Общия съд от 13 юли 2017 г. — myToys.de/EUIPO — Laboratorios Indas (myBaby) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за регистрация на фигуративна марка на Европейския съюз myBaby — По-ранни словна и фигуративна марка на Европейския съюз и национални словни марки MAYBABY, May BaBy и MAY BABY — „Акцесорна“ жалба — Член 8, параграф 3 от Регламент (EО) № 216/96 — Изцяло потвърдително решение — Недопустимост)

text:
               11.9.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 300/29

         Определение на Общия съд от 13 юли 2017 г. — myToys.de/EUIPO — Laboratorios Indas (myBaby)
   (Дело T-519/15) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за регистрация на фигуративна марка на Европейския съюз myBaby - По-ранни словна и фигуративна марка на Европейския съюз и национални словни марки MAYBABY, May BaBy и MAY BABY - „Акцесорна“ жалба - Член 8, параграф 3 от Регламент (EО) № 216/96 - Изцяло потвърдително решение - Недопустимост))
   (2017/C 300/36)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: myToys.de GmbH (Берлин, Германия) (представители: C. Hauss-Löhde и M. Mette, avocats)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: H. Kunz)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Laboratorios Indas, SA (Pozuelo de Alarcon, Испания) (представител: M. de Justo Bailey, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 17 юни 2015 г. (преписка R 1002/2014-2) във връзка с производство по възражение между Laboratorios Indas и myToys.de

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда myToys.de GmbH да понесе собствените си разноски, както и разноските на Laboratorios Indas, SA.

               3)

               Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) понася собствените си разноски.

      (1)  ОВ C 363, 3.11.2015 г.


title: Дело T-306/07: Иск, предявен на 9 август 2007 г. — Offshore Legends/СХВП — Acteon (OFFSHORE LEGENDS (в синьо, черно, зелено))

text:
               10.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/49

         Иск, предявен на 9 август 2007 г. — Offshore Legends/СХВП — Acteon (OFFSHORE LEGENDS (в синьо, черно, зелено))
   (Дело T-306/07)
   (2007/C 269/88)
   Език, на който е изготвен искът: френски
   Страни

      Жалбоподател: Offshore Legends NV (Nevele, Белгия) (представители: P. Maeyaert и N. Clarembeaux, адвокати)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Acteon SARL (Saint-Tropez, Франция)
   Искания на ищеца

               —

               частично да се отмени решението на втори апелативен състав от 29 май 2007 г. (дело R 1038/2006-2);

               —

               да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка „Offshore Legends“ в синьо, черно и зелено за продукти, класирани в класове 3, 9, 14, 18, 20, 24, 25, 28 и 35 — заявка № 2 997 021

      Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: Acteon SARL

      Марка или знак, на който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Национална и международна фигуративна марка „Offshore One“ за продукти, класирани в класове 16, 18 и 25

      Решение на отдела по споровете: Възражението е отхвърлено за всички спорни продукти

      Решение на апелативния състав: Частична отмяна на решението на отдела по споровете, доколкото той отхвърля жалбата за посочените продукти от класове 18 и 25

      Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, точка б) от Регламент (ЕО) №o40/94 (1) доколкото апелативният състав допуснал грешка при преценката на вероятността от объркване и в частност грешка при преценката на сходството между разглежданите марки.

      (1)  Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 г. относно марката на Общността (ОВ L 11 1994 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).


title: Дело C-18/07: Искане за преюдициално заключение, направено от Kammarrätten i Jönköping (Швеция) на 22 януари 2007 г. — Mattias Jalkhed срещу Jordbruksverket

text:
               10.3.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 56/23

         Искане за преюдициално заключение, направено от Kammarrätten i Jönköping (Швеция) на 22 януари 2007 г. — Mattias Jalkhed срещу Jordbruksverket
   (Дело C-18/07)
   (2007/C 56/42)
   Език на производството: шведски
   Препращаща юрисдикция
   Kammarrätten i Jönköping
   Страни в главното производство

      Ищец: Mattias Jalkhed

      Ответник: Jordbruksverket
   Преюдициални въпроси

               1)

               Съставлява ли национална разпоредба, забраняваща притежаването на диви птици като домашни любимци или като хоби, количествено ограничение върху вноса или мярка, имаща равностоен ефект, по смисъла на член 28 от Договора за ЕО, ако от нея следва, че вносът на такива птици от друга държава-членка в съответната държава-членка не е разрешен?

               2)

               Ако отговорът на първия въпрос е положителен, възможно ли е въпреки това тази национална разпоредба да се счита за съвместима с Общностното право предвид факта, че според компетентния национален орган причина за нейното приемане са трудностите да се отговори на изискванията на естественото поведение на дивите птици в затворено пространство (с други думи социалното поведение, поведението при лов и нуждата от свободно движение на дивите птици) и липсата на опитомяване, което причинява страх и нежелателен стрес по време на физически контакт?

                           a)

                           Какво е евентуалното значение на факта, че посочената национална разпоредба е била нотифицирана на Комисията като проект за технически регламент по реда на Директива 98/43/ЕО (1) (изменена с Директива 98/48/ЕО) и не е била обект на възражение от страна на Комисията (при съпоставка, най-вече, с втората алинея на член 8, параграф 5 от тази директива)?

                           б)

                           Какво е евентуалното значение на факта, че на общностно равнище липсва хармонизация относно вноса и притежаването, между другото, на диви птици като разглежданите по делото (обратно на положението съгласно нормите, предмет на разглеждане в решението на Съда по дело С-162/97 Nilsson (и други))?

      (1)  ОВ L 204, стр. 37.


title: Дело T-522/15: Жалба, подадена на 10 септември 2015 г. — CCPL и др./Комисия

text:
               26.10.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 354/52

         Жалба, подадена на 10 септември 2015 г. — CCPL и др./Комисия
   (Дело T-522/15)
   (2015/C 354/63)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподатели: CCPL — Consorzio Cooperative di Produzione e Lavoro SC (Reggio Emilia, Италия), Coopbox group SpA (Reggio Emilia, Италия), Poliemme Srl (Reggio Emilia, Италия), Coopbox Hispania, SL (Lorca, Испания), Coopbox Eastern s.r.o. (Nové Mesto nad Váhom, Словакия) (представители: S. Bariatti, avvocato, E. Cucchiara, avvocato)

      Ответник:Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               Да отмени наложената на жалбоподателите имуществена санкция; или

               —

               При условията на евентуалност, да намали нейния размер; и във всички случаи

               —

               Да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Настоящата жалба е подадена срещу Решение на Европейската комисия от 24 юни 2015 г., № C(2015) 4336 окончателен по преписка AT.39563 — Опаковки на храни за търговия на дребно, с предмет нарушение на член 101 от Договора за функционирането на Европейския съюз.
   В подкрепа на своята жалба жалбоподателите излагат пет основания.

               1.

               Първото основание, отнасящо се до превишаване на власт поради непълнота на разследването и липса на мотиви относно съществуването на последици, произтичащи от нарушението.

                           —

                           В това отношение се изтъква, че оспорените действия на практика не са извършени, видно от представените доказателства и както се признава и от Комисията в обжалваното решение. Това обстоятелство е следвало да бъде разгледано с дължимото внимание при общата преценка за тежестта на нарушенията, и вследствие на това, при определянето на размера на наложените имуществени санкции. В обжалваното решение обаче този аспект отсъства, без да се излагат мотиви в това отношение.

               2.

               Второто основание, отнасящо се до нарушение на принципите на пропорционалност и на целесъобразност при определянето на основния размер на санкцията.

                           —

                           В това отношение се твърди, че за целите на определянето на основата на имуществената санкция обжалваното решение взема пред вид стойността на продажбите, реализирани през последната година на участие в нарушението, макар и тази стойност всъщност да не е представителна за истинските пазарни позиции на жалбоподателите и на другите участници в производството.

               3.

               Третото основание, отнасящо се до нарушение на член 23, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1/2003.

                           —

                           В това отношение се твърди, че стойността, която е взета пред вид от Комисията, за определяне на предвидения в член 23, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1/2003 лимит от 10 %, е явно неправилна, тъй като:

                                       —

                                       В нея е включен целият оборот на Групата CCPL, докато Комисията всъщност не доказва т.нар. parental liability на дружеството майка на Групата;

                                       —

                                       Включва оборота на предприятия, които към момента на вземане на решението вече не са били част от Групата CCPL;

                                       —

                                       Изобщо не взема предвид някои конкретни обстоятелства при разпределението на възприетия за Групата CCPL оборот.

               4.

               Четвъртото основание, отнасящо се до нарушение на принципите на пропорционалност и на равно третиране при определянето на размера на санкцията.

                           —

                           В това отношение се изтъква, че обжалваното решение не отчита и в най-малка степен положението на тежка криза, в което се намира отрасълът на хранителните опаковки и че наложената на жалбоподателите санкция е неоснователно явно непропорционална в сравнение с наложената на другите участници.

               5.

               Петото основание, отнасящо се до нарушение от страна на Европейската комисия на задължението й за мотивиране, записано в член 296 ДФЕС, като не е изложила мотиви за това, че само частично е отчела представените от Групата CCPL доказателства, свързани с липсата на данъчен капацитет.

                           —

                           Като само признава състоянието на най-тежка криза, в което се намират жалбоподателите, обжалваното решение не взема пред вид в достатъчна степен това при определянето на санкцията.


title: Дело T-208/11: Жалба, подадена на 11 април 2011 г. — LTTE/Съвет

text:
               18.6.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 179/17

         Жалба, подадена на 11 април 2011 г. — LTTE/Съвет
   (Дело T-208/11)
   2011/C 179/30
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Тигри за освобождение на Тамил Илам (LTTE) (Herning, Дания) (представител: V. Koppe, lawyer)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               Да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) № 83/2011 на Съвета (1), в частта в която се отнася до него,

               —

               Да постанови, че Регламент (ЕО) № 2580/2001 на Съвета (2) не е приложим спрямо него;

               —

               Да осъди ответника да заплати съдебните разноски и лихвите.

      Правни основания и основни доводи

   В рамките на настоящото производство жалбоподателят иска частична отмяна на Регламент за изпълнение (ЕС) № 83/2011 на Съвета, доколкото името му е запазено в списъка на физическите и юридически лица, образувания и организации, чиито средства и икономически източници са замразени в съответствие с този акт.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква шест правни основания

               1.

               Първото правно основание е изведено от твърдението, че Регламент за изпълнение (ЕС) № 83/2011 на Съвета е недействителен в частта му, в която се отнася до жалбоподателя и/или че Регламент (ЕО) № 2580/2001 на Съвета е неприложим поради пропуск да се вземе предвид правото на въоръжените конфликти.

               2.

               Второто правно основание е изведено от твърдението, че Регламент за изпълнение (ЕС) № 83/2011 на Съвета е недействителен в частта му, в която се отнася до жалбоподателя, тъй като той не може да бъде квалифициран като терористична организация според определението в член 1, параграф 3 от Обща позиция на Съвета 2001/931/ОВППС (3). В това отношение жалбоподателят изтъква, че неговите дейности не съставляват престъпления според международното хуманитарно право и националното наказателно право, което не се прилага към ситуации на въоръжени конфликти.

               3.

               Третото правно основание е изведено от твърдението, че Регламент за изпълнение (ЕС) № 83/2011 на Съвета е недействителен в частта му, в която се отнася до жалбоподателя, тъй като не е било взето решение от компетентен орган според изискванията на член 1, параграф 4 от Обща позиция на Съвета 2001/931/ОВППС.

               4.

               Четвъртото правно основание е изведено от твърдението, че Регламент за изпълнение (ЕС) № 83/2011 на Съвета е недействителен в частта му, в която се отнася до жалбоподателя, тъй като Съветът не е извършил каквото и да било преразглеждане съгласно член 1, параграф 6 от Обща позиция на Съвета 2001/931/ОВППС. Жалбоподателят изтъква, че тъй като той е престанал да използва военни средства за постигане на целите си и тъй като вече не е непосредствено активен в Шри Ланка подобно преразглеждане би довело до извода, че името му трябва да бъде отписано от списъка.

               2.

               Петото правно основание е изведено от твърдението, че Регламент за изпълнение (ЕС) № 83/2011 на Съвета е недействителен в частта му, в която се отнася до жалбоподателя, тъй като не се съобразява със задължението за мотивиране в нарушение на член 296 ДФЕС.

               3.

               Шестото правно основание е изведено от твърдението, че Регламент за изпълнение (ЕС) № 83/2011 на Съвета е недействителен в частта му, в която се отнася до жалбоподателя, тъй като нарушава правото на защита и правото на ефективна съдебна защита на жалбоподателя.

      (1)  Регламент за изпълнение (ЕС) № 83/2011 на Съвета от 31 януари 2011 година за прилагане на член 2, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 2580/2001 относно специалните ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания, и за отмяна на Регламент за изпълнение (ЕС) № 610/2010 (ОВ 2011, L 28, стр. 14).

      (2)  Регламент (ЕО) № 2580/2001 на Съвета от 27 декември 2001 година относно специалните ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания (ОВ 2001, L 344, стр. 70 Специално издание на български език, 2007 г., глава 18, том 1, стр. 169).

      (3)  Обща позиция на Съвета от 27 декември 2001 година за прилагането на специални мерки за борба с тероризма (ОВ 2001, L 344, стр. 93; Специално издание на български език, 2007 г., глава 18, том 1, стр. 179)


title: Дело T-438/15: Определение на Общия съд от 9 март 2016 г. — Port autonome du Centre et de l’Ouest и др./Комисия (Държавни помощи — Корпоративен данък — Предоставени от Белгия помощи в полза на белгийските пристанища — Писмо на Комисията, уведомяващо държавата членка за предварителното разглеждане от нея на тези помощи като несъвместими с вътрешния пазар и за вероятното приемане на подходящи мерки — Акт, неподлежащ на обжалване — Недопустимост)

text:
               2.5.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 156/46

         Определение на Общия съд от 9 март 2016 г. — Port autonome du Centre et de l’Ouest и др./Комисия
   (Дело T-438/15) (1)

   ((Държавни помощи - Корпоративен данък - Предоставени от Белгия помощи в полза на белгийските пристанища - Писмо на Комисията, уведомяващо държавата членка за предварителното разглеждане от нея на тези помощи като несъвместими с вътрешния пазар и за вероятното приемане на подходящи мерки - Акт, неподлежащ на обжалване - Недопустимост))
   (2016/C 156/62)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: Port autonome du Centre et de l’Ouest SCRL (La Louvière, Белгия), Port autonome de Namur (Намюр, Белгия), Port autonome de Charleroi (Шарлероа, Белгия), и Région wallonne (Белгия) (представител: J. Vanden Eynde, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: S. Noë и B. Stromsky)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението, за което се твърди, че се съдържа в писмото на Комисията от 1 юни 2015 г., обявяващо, че освобождаването от корпоративен данък в полза на белгийските пристанища съставлява съществуваща държавна помощ, несъвместима с вътрешния пазар [държавна помощ SA.38393 (2014/CP)]

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2)

               Port autonome du Centre et de l’Ouest SCRL, Port autonome de Namur, Port autonome de Charleroi и Région wallonne понасят направените от всеки от тях съдебни разноски, както и тези, направени от Европейската комисия.

               3)

               Port autonome de Liège и Société régionale du port de Bruxelles понасят направените от всеки от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 237, 12.10.2015 г.


title: Дело T-36/13: Жалба, подадена на 21 януари 2013 г. — Erreà Sport/СХВП — Facchinelli (ANTONIO BACIONE)

text:
               16.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 79/29

         Жалба, подадена на 21 януари 2013 г. — Erreà Sport/СХВП — Facchinelli (ANTONIO BACIONE)
   (Дело T-36/13)
   2013/C 79/50
   Език на жалбата: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Erreà Sport SpA (Torrile, Италия) (представители: D. Caneva и G. Fucci, avvocati)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Antonio Facchinelli (Dalang, Китай)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени Решението от 24 октомври 2012 г. на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) по производство R 1561/2011-1, и следователно да отхвърли заявката за регистрация, публикувана в Бюлетин на марките на Общността № 117/2010, подадена от Antonio Facchinelli за всички стоки,

               —

               да осъди СХВП да възстанови на Errèa Sport S.p.A. направените от него в рамките на настоящото производство съдебни разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Antonio Facchinelli

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка със словен елемент „ANTONIO BACIONE“, за стоки от класове 3, 14, 18 и 25 — заявка за марка на Общността № 9 056 037

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: фигуративна марка със словен елемент „erreà“ и фигуративна марка, която съдържа два преплетени ромба, за стоки от класове 3, 9, 14, 16, 18, 25, 28, 35 и 41

      Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания:

               —

               нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009,

               —

               нарушение на член 8, параграф 5 от Регламент № 207/2009.


title: Дело F-29/15: Иск, предявен на 17 февруари 2015 г. — ZZ/Съвместно предприятие ECSEL

text:
               4.5.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 146/50

         Иск, предявен на 17 февруари 2015 г. — ZZ/Съвместно предприятие ECSEL
   (Дело F-29/15)
   (2015/C 146/69)
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Ищец: ZZ (представител: Vasileios A.Christianos, адвокат)

      Ответник: Съвместно предприятие ECSEL

      Предмет на производството

   Да поправи неимуществената вреда, която ищецът твърди, че е понесъл в резултат от неправомерните действия, предприети от ответника при изготвянето на неговия атестационен доклад за 2012 г.

      Искания на ищеца

               —

               да осъди Съвместното предприятие ECSEL да поправи неимуществената вреда, причинена от всички неправомерни действия, посочени в жалбата, като изплати на ищеца сума в размер от четиридесет хиляди евро (40  000 €) заедно с лихвите, считано от деня на произнасяне на решението и до окончателното й плащане;

               —

               да осъди Съвместното предприятие ECSEL да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-164/07 P: Решение на Първоинстанционния съд от 18 юни 2008 г. — Sundholm/Комисия (Жалба — Публична служба — Длъжностни лица — Доклад за развитие на кариерата — Оценяване за 2003 година — Право на защита — Недопустима жалба — Неоснователна жалба)

text:
               2.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 197/23

         Решение на Първоинстанционния съд от 18 юни 2008 г. — Sundholm/Комисия
   (Дело T-164/07 P) (1)

   (Жалба - Публична служба - Длъжностни лица - Доклад за развитие на кариерата - Оценяване за 2003 година - Право на защита - Недопустима жалба - Неоснователна жалба)
   (2008/C 197/40)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Asa Sundholm (Брюксел, Белгия) (представители: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis и E. Marchal, avocats)

      Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности (представители: C. Berardis-Kayser и M. D. Martin, подпомагани от B. Wägenbaur, avocat)
   Предмет
   Жалба срещу Решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (втори състав) от 1 март 2007 г. по дело Sundholm/Комисия (F-30/05, все още непубликувано в Сборника) за отмяна на това решение.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Г-жа Asa Sundholm понася собствените си съдебни разноски, както и направените от Комисията в рамите на настоящото производство.

      (1)  ОВ C 155, 7.7.2007 г.


title: Дело C-256/11: Решение на Съда (голям състав) от 15 ноември 2011 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof — Австрия) — Murat Dereci, Vishaka Heiml, Alban Kokollari, Izunna Emmanuel Maduike, Dragica Stevic/Bundesministerium für Inneres (Гражданство на Съюза — Право на пребиваване на гражданите на трети държави, които са членове на семейството на граждани на Съюза — Отказ, на основание че гражданинът на Съюза не е упражнил правото си на свободно движение — Евентуална разлика в третирането в сравнение с гражданите на Съюза, които са упражнили правото си на свободно движение — Споразумение за асоцииране ЕИО — Турция — Член 13 от Решение № 1/80 на Съвета по асоцииране — Член 41 от Допълнителния протокол — Клаузи „standstill“ )

text:
               28.1.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 25/20

      Решение на Съда (голям състав) от 15 ноември 2011 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof — Австрия) — Murat Dereci, Vishaka Heiml, Alban Kokollari, Izunna Emmanuel Maduike, Dragica Stevic/Bundesministerium für Inneres
      (Дело C-256/11) (1)

      (Гражданство на Съюза - Право на пребиваване на гражданите на трети държави, които са членове на семейството на граждани на Съюза - Отказ, на основание че гражданинът на Съюза не е упражнил правото си на свободно движение - Евентуална разлика в третирането в сравнение с гражданите на Съюза, които са упражнили правото си на свободно движение - Споразумение за асоцииране ЕИО - Турция - Член 13 от Решение № 1/80 на Съвета по асоцииране - Член 41 от Допълнителния протокол - Клаузи „standstill“)
      (2012/C 25/33)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Verwaltungsgerichtshof

         Страни в главното производство

         Жалбоподатели: Murat Dereci, Vishaka Heiml, Alban Kokollari, Izunna Emmanuel Maduike, Dragica Stevic

         Ответник: Bundesministerium für Inneres

         Предмет

      Преюдициално запитване — Verwaltungsgerichtshof — Тълкуване на член 20 ДФЕС и на член 41, параграф 1 от Допълнителния протокол от 23 ноември 1970 година към Споразумението за асоцииране между Европейската икономическа общност и Турция и относно мерките, които трябва да се вземат за тяхното влизане в сила (ОВ L 293, 1972 г., стр. 4; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 69, стр. 19), както и на член 13 от Решение № 1/80 от 19 септември 1980 година относно развитието на асоциирането, прието от създадения с това споразумение Съвет по асоциирането — Гражданство на Съюза — Право на гражданите на Съюза и членовете на техните семейства да пребивават свободно на територията на държава членка — Положение, при което гражданинът на Съюза пребивава в държавата членка, на която е гражданин — Условия за издаване на разрешение за пребиваване на членове на семейството, които са граждани на трети държави

         Диспозитив

                  1.

                  Правото на Съюза, и в частност разпоредбите му относно гражданството на Съюза, трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат държавата членка да откаже на гражданин на трета държава да пребивава на нейна територия, въпреки че този гражданин иска да живее с член на своето семейство, който е гражданин на Съюза, живее в тази държава членка, неин гражданин е и никога не е упражнявал правото си на свободно движение, при условие че отказът няма да лиши съответния гражданин на Съюза от възможността действително да упражнява най-съществената част от правата, които му предоставя статутът на гражданин на Съюза, което запитващата юрисдикция следва да провери.

                  2.

                  Член 41, параграф 1 от Допълнителния протокол, подписан на 23 ноември 1970 година в Брюксел и сключен, одобрен и утвърден от името на Общността с Регламент (ЕИО) № 2760/72 на Съвета от 19 декември 1972 година, трябва да се тълкува в смисъл, че за„ново ограничение“ по смисъла на тази разпоредба трябва да се смята въвеждането на нова правна уредба, по-ограничителна от предходната, при положение че предходната пък е смекчила действалия преди това режим за условията за упражняване на свободата на установяване на турските граждани, който се е прилагал към момента на влизането в сила на Протокола на територията на съответната държава членка.

         (1)  ОВ C 219, 23.7.2011 г.


title: Дело C-584/15: Решение на Съда (четвърти състав) от 2 март 2017 г. (преюдициално запитване от Tribunal administratif de Melun — Франция) — Glencore Céréales France/Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer) (Преюдициално запитване — Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 — Защита на финансовите интереси на Европейския съюз — Член 3 — Регламент (ЕИО) № 3665/87 — Член 11 — Връщане на предоставени без основание възстановявания при износ — Регламент (ЕИО) № 3002/92 — Член 5а — Освободено без основание обезпечение — Дължими лихви — Давностен срок — Начален момент на срока — Прекъсване на срока — Абсолютна давност — По-дълъг срок — Приложимост)

text:
               18.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 121/6

         Решение на Съда (четвърти състав) от 2 март 2017 г. (преюдициално запитване от Tribunal administratif de Melun — Франция) — Glencore Céréales France/Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)
   (Дело C-584/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 - Защита на финансовите интереси на Европейския съюз - Член 3 - Регламент (ЕИО) № 3665/87 - Член 11 - Връщане на предоставени без основание възстановявания при износ - Регламент (ЕИО) № 3002/92 - Член 5а - Освободено без основание обезпечение - Дължими лихви - Давностен срок - Начален момент на срока - Прекъсване на срока - Абсолютна давност - По-дълъг срок - Приложимост))
   (2017/C 121/07)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal administratif de Melun

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Glencore Céréales France

      Ответник: Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)

      Диспозитив

               1)

               Член 3, параграф 1 от Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 на Съвета от 18 декември 1995 година относно защитата на финансовите интереси на Европейските общности трябва да се тълкува в смисъл, че предвиденият в него давностен срок е приложим при събирането на вземания за лихви като тези по главното производство, дължими на основание член 11, параграф 3 от Регламент (ЕИО) № 3665/87 на Комисията от 27 ноември 1987 година за определяне на подробни общи правила за прилагане на системата на възстановявания при износа на земеделски продукти, изменен с Регламент (ЕО) № 495/97 на Комисията от 18 март 1997 г., и член 5а от Регламент (ЕИО) № 3002/92 на Комисията от 16 октомври 1992 година относно определяне на общи подробни правила за проверка на употребата и/или местоназначението на продукти от интервенция, изменен с Регламент (ЕО) № 770/96 на Комисията от 26 април 1996 г.

               2)

               Член 3, параграф 1, втора алинея от Регламент № 2988/95 трябва да се тълкува в смисъл, че това, че операторът има задължения за лихви като тези по главното производство, не представлява „продължаваща или повторно извършена нередност“ по смисъла на тази разпоредба. Такива вземания трябва да считат за резултат от същата нередност по смисъла на член 1, параграф 1 от Регламент № 2988/95 като тази, заради която се изисква възстановяване на получените без основание помощи и суми, представляващи съответно главницата.

               3)

               Член 3, параграф 1, първа алинея от Регламент № 2988/95 трябва да се тълкува в смисъл, че що се отнася до процедурите за приемане на административни мерки за събиране на вземания за лихви като тези по главното производство, предвиденият в тази разпоредба давностен срок тече от датата на извършване на нередността, заради която се изисква възстановяване на получените без основание помощи и суми, върху които се начисляват въпросните лихви, тоест от датата, на която е завършен фактическият състав на тази нередност, а именно на по-късната от следните две дати — тази на действието, съответно бездействието, или тази на вредата.

               4)

               Член 3, параграф 1, четвърта алинея от Регламент № 2988/95 трябва да се тълкува в смисъл, че що се отнася до процедурите за приемане на административни мерки за събиране на вземания за лихви като тези по главното производство, погасяване по давност е налице при изтичане на срока, предвиден в тази разпоредба, ако в този срок компетентният орган изиска връщане на получените без основание от съответния оператор помощи или суми и същевременно не приеме никакво решение относно лихвите.

               5)

               Член 3, параграф 3 от Регламент № 2988/95 трябва да се тълкува в смисъл, че давностен срок по националното право, който е по-дълъг от предвидения в член 3, параграф 1 от този регламент, може да се прилага — в случай като разглеждания в главното производство — по отношение на събирането на вземания, възникнали преди датата на влизане в сила на този срок и все още непогасени по давност съгласно последната разпоредба.

      (1)  ОВ C 38, 1.2.2016 г.


title: Дело C-210/07: Иск, предявен на 20 април 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания

text:
               9.6.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/14

         Иск, предявен на 20 април 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания
   (Дело C-210/07)
   (2007/C 129/25)
   Език на производството: испански
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: R. Vidal Puig и P. Dejmek)

      Ответник: Кралство Испания
   Искания

               —

               да се установи, че като не е приело необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобрази с Директива 2004/49/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно безопасността на железопътния транспорт в Общността и за изменение на Директива 95/18/ЕО на Съвета относно лицензирането на железопътните предприятия и Директива 2001/14/ЕО относно разпределяне на капацитета на железопътната инфраструктура и събиране на такси по ползването на железопътната инфраструктура и за сертифициране за безопасност (Директива относно безопасността на железопътния транспорт) или във всеки случай като не е информирало Комисията за това, Кралство Испания е нарушило задълженията си по член 33 от посочената директива.

               —

               да се осъди Кралство Испания да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи
   Срокът за привеждане на вътрешното право в съответствие с Директива 2004/49/ЕО е изтекъл на 30 април 2006 г.

      (1)  ОВ L 164, стр. 44.


title: Дело T-696/15: Жалба, подадена на 1 декември 2015 г. — Bodegas Vega Sicilia/СХВП (TEMPOS VEGA SICILIA)

text:
               1.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/71

         Жалба, подадена на 1 декември 2015 г. — Bodegas Vega Sicilia/СХВП (TEMPOS VEGA SICILIA)
   (Дело T-696/15)
   (2016/C 038/95)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Bodegas Vega Sicilia, SA (Valbuena de Duero, Испания) (представител: S. Alonso Maruri, abogada)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Данни за производството пред СХВП

      Спорна марка: словна марка на Общността „TEMPOS VEGA SICILIA“ — заявка за регистрация № 13 066 121

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 30.септември.2015 г. по преписка R 285/2015-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени и да остави без последици решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 30.септември 2015 г. по преписка R 285/2015-4;

               —

               да отмени и да остави без последици решението отказа на СХВП от 8 декември 2014 г.;

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, буква й) от Регламент 207/2009 заедно с член 118 л от Регламент № 491/2009 относно организацията на пазара на вино.


title: Дело T-328/05: Решение на Първоинстанционния съд от 1 юли 2008 г. — Apple Computer/СХВП — TKS-Teknosoft (QUARTZ) (Марка на Общността — Процедура по възражение — Заявка за словна марка на Общността QUARTZ — По-ранна фигуративна марка на Общността QUARTZ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Прилика на стоките — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94)

text:
               15.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/46

         Решение на Първоинстанционния съд от 1 юли 2008 г. — Apple Computer/СХВП — TKS-Teknosoft (QUARTZ)
   (Дело T-328/05) (1)

   (Марка на Общността - Процедура по възражение - Заявка за словна марка на Общността QUARTZ - По-ранна фигуративна марка на Общността QUARTZ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Прилика на стоките - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94)
   (2008/C 209/79)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Apple Computer, Inc. (Cupertino, Калифорния, Съединени щати) (представители: P. Rawlinson, S. Jones, J. Rutter и T.M. D'Souza Culora, solicitors)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: J. García Murillo)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: TKS-Teknosoft SA (Trélex, Швейцария) (представители: C. Moreau, T. van Innis и K. Manhaeve, avocats)
   Предмет
   Жалба срещу Решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 27 април 2005 г. (преписка R 416/2004-4) във връзка с процедура по възражение между TKS-Teknosoft SA и Apple Computer, Inc.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Apple Computer, Inc.да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 281, 18.11.2005 г.


title: Дело T-618/11 P: Жалба, подадена на 6 декември 2011 г. от Carlo De Nicola срещу Решението, постановено на 28 септември 2011 г. от Съда на публичната служба по дело F-13/10, De Nicola/ЕИБ

text:
               28.1.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 25/65

      Жалба, подадена на 6 декември 2011 г. от Carlo De Nicola срещу Решението, постановено на 28 септември 2011 г. от Съда на публичната служба по дело F-13/10, De Nicola/ЕИБ
      (Дело T-618/11 P)
      (2012/C 25/125)
      Език на производството: италиански

         Страни

         Жалбоподател: Carlo De Nicola (Strassen, Люксембург) (представител: L. Isola, avvocato)

         Друга страна в производството: Европейска инвестиционна банка

         Искания на жалбоподателя

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да отмени:

                  —

                  решението от 23 септември 2009 г., с което комитетът по жалбите отхвърля жалбата му срещу атестационния доклад за 2008, и свързаните с него актове;

                  —

                  атестационния доклад за 2008 в неговата цялост;

                  —

                  решенията за повишаване от 18 март 2009 г.;

                  —

                  всички свързани, последващи и предварителни актове, между които Насоките, приети от Дирекция „HR“ (в хода на първоинстанционото производство жалбоподателят иска само посочените актове да не се прилагат).

                  —

                  Да осъди ЕИБ да обезщети причинените му имуществени и неимуществени вреди, както и да заплати съдебните разноски, заедно с лихви, при отчитане на ревалоризацията на валутата при определяне на присъдената сума.

                  —

                  Да осъди загубилата делото страна да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

      Настоящата жалба е насочена срещу Решение на Съда на публичната служба от 28 септември 2011 г., с което се отхвърля първоинстанционната жалба на жалбоподателя с предмет, на първо място, отмяна на решението от 23 септември 2009 г. на комитета по жалбите на Европейската инвестиционна банка, на второ място, отмяна на атестационния му доклад за 2008 г., на трето място, отмяна на решенията за повишаване от 18 март 2009 г., на четвърто място, отмяна на решението, с което му е отказано повишаване, на пето място, осъждане на банката да обезщети имуществените и неимуществени вреди, които твърди, че е претърпял.
      В подкрепа на исканията си жалбоподателят изтъква:

                  А.

                  По исканията за отмяна

                              1.

                              Жалбоподателят се оплаква от факта, че Съдът на публичната служба по същество пропуснал да се произнесе по искането за отмяна на решението на Комитета по жалбите, което е приложено към личното му досие и което може да се отрази отрицателно на бъдещата му кариера;

                              2.

                              Според жалбоподателя, тъй като е оспорил два отделни акта по различни съображения, Съдът на публичната служба не можел законосъобразно да откаже да се произнесе, още повече предвид, от една страна, че същия съд винаги е изключвал производната нищожност (тази, която засяга свързаните, последващи и предварителни актове, които не са самостоятелни и са тясно свързани с нищожните и/или унищожаеми актове) и, от друга страна, г-н De Nicola имал очевиден интерес от ново произнасяне на Комитета по жалбите, който представлява юрисдикцията по съществото на спора и за разлика от Съда на публичната служба можел дори да замести със собствената си преценка тази на неговите висшестоящи;

                              3.

                              По отношение на оспорването на атестационния му доклад жалбоподателят твърди, че по собствено усмотрение Съдът на публичната служба първо незаконосъобразно отказва да вземе предвид множество документирани случаи на тормоз, който бил претърпял през годината и така, като размества тежестта на доказване, Съдът на публичната служба пропуснал да се произнесе по почти всички негови възражения: от липсата на оценка за определена работа до неподходящите цели, от пропуска да се вземе предвид показаната изключителна инициативност до недобросъвестността на неговия оценител и т.н.;

                              4.

                              Жалбоподателят се оплаква също от грешки в мотивите, които често са резултат от изопачаване на искането, както и от липса на произнасяне по изтъкнатите незаконосъобразности на „Насоките за атестационните доклади“, които са наложени, за да се позволи повишаването на „приятели“, а на „най-добрите“ и за да се заобиколи съдебния контрол, които превръщат годишната оценка от абсолютна в относителна и които по никакъв начин не уточняват условията за преценката кога изпълнението на служебните задължения е отлично, много добро, съответстващо на очакванията или незадоволително.

                              5.

                              На последно място, жалбоподателят се оплаква, че не са посочени критериите, използвани за преценката на молбата му до Комитета по жалбите и за да се изключи, че като е оспорил отказа да бъде повишен не е възнамерявал да оспори единствените повишения, приети от ЕИБ и документирани.

                  Б.

                  По петитума на жалбата

                              6.

                              С оглед на обезщетяването на имуществените и неимуществени вреди в резултат от незаконосъобразното поведение на банката, г-н De Nicola отново се оплаква от недопустимо служебно произнасяна на СПС, който първо отхвърля част от искането въз основа на възражения, които не са повдигнати от ЕИБ, ката така отхвърля искането на основание на висящи дела, от което страната се е отказала, и което е неоснователно или защото не е доказано, или защото не е предвидено в процедурния правилник, или най-общо поради това, че твърдяно сходно искане било висящо пред в различни съдебни инстанции.

                              7.

                              Г-н De Nicola се оплаква освен това от съществения пропуск на Съда на публичната служба да се произнесе по искането му за прилагане на давностни срокове, предвидени в собственото му национално право, било защото трудовият му договор бил частноправен, било поради това, че като по-слаба страна по договора той имал право да иска прилагането на по-благоприятната правна уредба.

                              8.

                              На последно място той се оплаква от погрешната предпоставка, от която изхожда Съдът на публичната служба, като твърди, че той е оспорил незаконосъобразното поведение на своя работодател, докато Съдът на публичната служба се ограничава до това да търси незаконосъобразен акт, като прилагал към частноправния му договор разпоредби, които обаче били изрично предвидени за длъжностните лица.


title: Дело C-441/12: Преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия) на 3 октомври 2012 г. — Almer Beheer BV и др./Van den Dungen Vastgoed BV и др.

text:
               12.1.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 9/29

         Преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия) на 3 октомври 2012 г. — Almer Beheer BV и др./Van den Dungen Vastgoed BV и др.
   (Дело C-441/12)
   2013/C 9/48
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hoge Raad der Nederlanden

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Almer Beheer BV, Daedalus Holding BV

      Ответници: Van den Dungen Vastgoed BV, Oosterhout II BVBA

      Преюдициални въпроси

               1.

               Следва ли член 3, параграф 1 от Директива 2003/71 (1) да се тълкува в смисъл, че предвиденото в директивата задължение за публикуване на проспект се прилага по принцип (т.е. независимо от предвидените в директивата освобождавания и изключения в определени случаи) и към публичната продан на ценни книжа?

               2.

                           а)

                           Ако отговорът на първия въпрос е утвърдителен: Следва ли в този случай понятието „съвкупна цена на офертата“ по смисъла на член 1, параграф 2, буква з) от Директива 2003/71 да се тълкува в смисъл, че при публична продан на ценни книжа трябва да се има предвид размерът на постъпленията, които следва разумно да се очакват с оглед на особения характер на публичната продан, дори и когато постъпленията, които следва разумно да се очакват, са значително по-ниски от стойността в икономическия оборот?

                           б)

                           Ако отговорът на първия въпрос е утвърдителен, а отговорът на втория въпрос, буква а) е отрицателен: Как в този случай и в частност при публична продан на ценни книжа следва да се тълкува понятието „съвкупна цена на офертата“ по смисъла на член 1, параграф 2, буква з) от Директива 2003/71?

      (1)  Директива 2003/71/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно проспекта, който следва да се публикува, когато публично се предлагат ценни книжа или когато се допускат ценни книжа до търгуване, и за изменение на Директива 2001/34/ЕО (ОВ L 345, стр. 64; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 7, стр. 23).


title: Дело C-362/08 P: Решение на Съда (голям състав) от 26 януари 2010 г. — Internationaler Hilfsfonds eV/Европейска комисия (Обжалване — Достъп до документите на институциите — Регламент (ЕО) № 1049/2001 — Жалба за отмяна — Понятие за обжалваем акт по смисъла на член 230 ЕО)

text:
               13.3.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/9

         Решение на Съда (голям състав) от 26 януари 2010 г. — Internationaler Hilfsfonds eV/Европейска комисия
   (Дело C-362/08 P) (1)

   (Обжалване - Достъп до документите на институциите - Регламент (ЕО) № 1049/2001 - Жалба за отмяна - Понятие за обжалваем акт по смисъла на член 230 ЕО)
   2010/C 63/14
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Internationaler Hilfsfonds eV (представители: H. Kaltenecker и R. Karpenstein, Rechtsanwälte)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: P. Costa de Oliveira, S. Fries и T. Scharf)

      Предмет

   Жалба, подадена срещу Решение на Първоинстанционния съд (пети състав) от 5 юни 2008 г. по дело Internationaler Hilfsfonds/Комисия (T-141/05), с което Първоинстанционният съд отхвърля като недопустима жалбата за отмяна на твърдяното решение, което се съдържало в писмото на Комисията от 14 февруари 2005 г. за отказ да се предостави на жалбоподателя достъп до определени документи от преписката по договор LIEN 97-2011 за съвместно финансиране на организирана в Казахстан програма за медицинска помощ — Недопустимост на жалба за отмяна, подадена срещу акт, изцяло потвърдителен на по-ранно решение, необжалвано в определения срок — Неправилна квалификация на оспорения акт — Недопустимост на жалба за отмяна срещу акт, който представлява първоначален отговор по смисъла на член 7, параграф 1 от Регламент № 1049/2001 — Неправилно тълкуване на член 7, параграф 2 от Регламент № 1049/2001

      Диспозитив

               1.

               Отменя Решение на Първоинстанционния съд на Европейските общности от 5 юни 2008 г. по дело Internationaler Hilfsfonds/Комисия (Т-141/05).

               2.

               Отхвърля възражението за недопустимост, повдигнато от Комисията на Европейските общности пред Първоинстанционния съд на Европейските общности.

               3.

               Връща делото на Общия съд на Европейския съюз, за да се произнесе той по исканията на Internationaler Hilfsfonds eV за отмяна на решението на Комисията на Европейските общности от 14 февруари 2005 г., с което ѝ се отказва достъп до някои документи, притежавани от последната.

               4.

               Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски пред настоящата инстанция, както и тези в първоинстанционното производство.

               5.

               Не се произнася по останалата част от съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 272, 25.10.2008 г.


title: Дело C-628/15: Преюдициално запитване от Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Обединено кралство), постъпило на 24 ноември 2015 г. — The Trustees of the BT Pension Scheme/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

text:
               1.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/38

         Преюдициално запитване от Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Обединено кралство), постъпило на 24 ноември 2015 г. — The Trustees of the BT Pension Scheme/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
   (Дело C-628/15)
   (2016/C 038/52)
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: The Trustees of the BT Pension Scheme

      Ответник: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

      Преюдициални въпроси

               1)

               Като се има предвид, че в отговора си на четвъртия въпрос в решението по дело Test Claimants in the FII Group Litigation/Commissioners of Inland Revenue от 12 декември 2006 г. (C-446/04 [2006] Сборник, стр. I-11753) Съдът е приел, че членове 43 и 56 от Договора за ЕО — понастоящем членове 49 и 63 от Договора за функционирането на Европейския съюз — не допускат правна уредба на държава членка, която разрешава на дружества — местни лица, разпределящи на своите акционери дивиденти, произтичащи от получени от тях дивиденти с чуждестранен произход, да изберат режим на облагане, който им позволява да получат обратно авансово платения корпоративен данък, но първо, задължава тези дружества да платят този авансов корпоративен данък и да поискат възстановяване впоследствие и второ, не предвижда данъчен кредит за техните акционери, макар тези акционери да биха имали такъв в случай на разпределение, извършено от дружество — местно лице, въз основа на дивиденти с национален произход: предоставя ли правото на Съюза права на тези акционери на основание член 63 ДФЕС или на друго основание, когато те получават дивиденти, които дружеството е избрало да бъдат изплащани по този режим, по-специално когато акционерът е местно лице в същата държава членка като разпределящото дивидентите дружество?

               2)

               Ако посоченият в първия въпрос акционер няма права по член 63 ДФЕС, може ли същият да изтъкне нарушение на правата, които членове 49 или 63 ДФЕС предоставят на разпределящото дивидентите дружество?

               3)

               Ако на първия или втория въпрос се отговори, че правото на Съюза предоставя права на акционера или той може да се позовава на него, налага ли правото на Съюза някакви изисквания относно вътрешноправните средства за защита, с които акционерът трябва да разполага?

               4)

               Имат ли значение за отговорите на Съда на горните въпроси обстоятелствата, че:

                           a)

                           акционерът не дължи данък върху доходите в държавата членка за получените дивиденти, вследствие на което при разпределение, извършено от местно дружество извън рамките на горепосочения режим, данъчният кредит, на който акционерът има право съгласно вътрешното законодателство, може да доведе до изплащането на този кредит на акционера от държавата членка;

                           б)

                           националният съд е решил, че нарушаването на правото на Съюза от разглежданата вътрешна правна уредба не е достатъчно сериозно, за да възникне задължение на държавата членка за поправяне на вредите по отношение на разпределящото дивиденти дружество, в съответствие с принципите, изведени в решение по съединени дела Brasserie du Pêcheur SA/Federal Republic of Germany (C-46/93 и C-48/93) и The Queen/Secretary of State for Transport, ex parte Factortame Limited и др. ([1996 г.] Recueil, стр. I-1029); или че

                           в)

                           само в някои случаи дружеството, разпределящо дивидентите в рамките на горепосочения режим, може да е увеличило сумата на разпределенията на всички акционери, така че да им изплати сума, равна на тази, която данъчно освободен акционер би получил при плащането на дивиденти извън рамките на този режим?


title: Дело C-495/13 P: Определение на Съда (седми състав) от 22 януари 2015 г. GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Villiger Söhne GmbH (Обжалване — Марка на Общността — Регламент (EО) №o40/94 — член 8, параграф 1, буква б) — Цветна фигуративна марка, съдържаща словните елементи „LIBERTE american blend“на червен фон — Възражение от страна на притежателя на словната марка на Общността „La LIBERTAD“ — Отказ за регистрация)

text:
               4.5.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 146/7

         Определение на Съда (седми състав) от 22 януари 2015 г. GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Villiger Söhne GmbH
   (Дело C-495/13 P) (1)

   ((Обжалване - Марка на Общността - Регламент (EО) №o40/94 - член 8, параграф 1, буква б) - Цветна фигуративна марка, съдържаща словните елементи „LIBERTE american blend“на червен фон - Възражение от страна на притежателя на словната марка на Общността „La LIBERTAD“ - Отказ за регистрация))
   (2015/C 146/09)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH (представители: I. Memmler и S. Schulz, Rechtsanwältinnen)

      Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: D. Walicka), Villiger Söhne GmbH (представител: B. Pikolin, Rechtsanwältin)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 325, 9.11.2013 г.


title: Дело C-443/15: Решение на Съда (първи състав) от 24 ноември 2016 г. (преюдициално запитване от The Labour Court, Ireland — Ирландия) — David L. Parris/Trinity College Dublin и др. (Преюдициално запитване — Равно третиране в областта на заетостта и професиите — Директива 2000/78/ЕО — Член 2 — Забрана на дискриминация на основание сексуална ориентация и възраст — Национална пенсионна схема — Отпускане на обезщетение за преживяло лице на граждански партньор — Условие — Сключване на партньорството, преди осигуреното в схемата лице да е навършило шестдесет години — Гражданскоправен съюз — Невъзможност в съответната държава членка до 2010 г. — Доказана стабилна връзка — Член 6, параграф 2 — Обоснованост на разликите в третирането на основание възраст)

text:
               30.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 30/11

         Решение на Съда (първи състав) от 24 ноември 2016 г. (преюдициално запитване от The Labour Court, Ireland — Ирландия) — David L. Parris/Trinity College Dublin и др.
   (Дело C-443/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Равно третиране в областта на заетостта и професиите - Директива 2000/78/ЕО - Член 2 - Забрана на дискриминация на основание сексуална ориентация и възраст - Национална пенсионна схема - Отпускане на обезщетение за преживяло лице на граждански партньор - Условие - Сключване на партньорството, преди осигуреното в схемата лице да е навършило шестдесет години - Гражданскоправен съюз - Невъзможност в съответната държава членка до 2010 г. - Доказана стабилна връзка - Член 6, параграф 2 - Обоснованост на разликите в третирането на основание възраст))
   (2017/C 030/10)
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   The Labour Court, Ireland

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Dr. David L. Parris

      Ответници: Trinity College Dublin, Higher Education Authority, Department of Public Expenditure and Reform and Department of Education and Skills

      Диспозитив

               1)

               Член 2 от Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите трябва да се тълкува в смисъл, че национална правна уредба, която в рамките на професионална осигурителна схема поставя правото на преживелите регистрирани партньори на осигурените лица да ползват обезщетение за преживяло лице в зависимост от условието партньорството да е регистрирано, преди осигуреното лице да е навършило шестдесет години, при положение че националното право не е давало възможност на въпросното осигурено лице да регистрира партньорство преди достигането на посочената възрастова граница, не представлява дискриминация на основание сексуална ориентация.

               2)

               Член 2 и член 6, параграф 2 от Директива 2000/78 трябва да се тълкуват в смисъл, че национална правна уредба като разглежданата в главното производство, която в рамките на професионална осигурителна схема поставя правото на преживелите регистрирани партньори на осигурените лица да ползват обезщетение за преживяло лице в зависимост от условието партньорството да е регистрирано, преди осигуреното лице да е навършило шестдесет години, при положение че националното право не е давало възможност на въпросното осигурено лице да регистрира партньорство преди достигането на посочената възрастова граница, не представлява дискриминация на основание възраст.

               3)

               Член 2 и член 6, параграф 2 от Директива 2000/78 трябва да се тълкуват в смисъл, че национална правна уредба като разглежданата в главното производство не може да доведе до дискриминация едновременно на основание сексуална ориентация и възраст, когато посочената правна уредба не води до дискриминация нито на основание сексуална ориентация, нито на основание възраст, разглеждани поотделно.

      (1)  ОВ C 354, 26.10.2015 г.


title: Дело C-36/10: Иск, предявен на 22 януари 2010 г. — Европейска комисия/Кралство Белгия

text:
               27.3.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 80/17

         Иск, предявен на 22 януари 2010 г. — Европейска комисия/Кралство Белгия
   (Дело C-36/10)
   2010/C 80/32
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: A. Sipos и J.-B. Laignelot)

      Ответник: Кралство Белгия

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е приело всички мерки за правилното транспониране на член 12, параграф 1, втора алинея от Директива 96/82/ЕО на Съвета от 9 декември 1996 година относно контрола на опасностите от големи аварии, които включват опасни вещества (1), изменена с Директива 2003/105/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2003 година (2), Кралство Белгия не е изпълнило задълженията си по тази директива,

               —

               да се осъди Кралство Белгия да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   С иска си Европейската комисия изтъква, че ответникът не е въвел правилно в приложение разпоредбите на член 12, параграф 1, втора алинея от Директива 96/82/ЕО в Регион Брюксел-столица. За да предотвратят големи аварии и да ограничат последиците от такива аварии, по силата на тази разпоредба държавите членки са длъжни да гарантират, че политиката по отношение на използването на земята отчита необходимостта в дългосрочен план да се поддържа дистанция между предприятията, обхванати от директивата, и жилищните райони, обществените сгради и площи или възстановителните области, посочени в член 12 от същата директива. От анализ на посочените от брюкселските власти разпоредби обаче било видно, че тези разпоредби се отнасяли единствено до процедурата по издаване на разрешително за строеж или за парцелиране, което неминуемо е последващ етап на изготвянето на политиката по отношение на използването на земята. По този начин взетите на регионално равнище мерки били непълни, тъй като не се отнасяли до цялата процедура по определяне и привеждане в изпълнение на тази политика.

      (1)  ОВ L 10, 1997 г., стр. 13; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 4, стр. 8.

      (2)  Директива 2003/105/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2003 година за изменение на Директива 96/82/ЕО на Съвета относно контрола на опасностите от големи аварии, които включват опасни вещества (ОВ L 345, стр. 97; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 20).


title: Дело T-127/12: Жалба, подадена на 22 март 2012 г. — Free/СХВП — Noble Gaming (FREEVOLUTION TM)

text:
               9.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 165/23

         Жалба, подадена на 22 март 2012 г. — Free/СХВП — Noble Gaming (FREEVOLUTION TM)
   (Дело T-127/12)
   2012/C 165/40
   Език на жалбата: френски

      Страни

      Жалбоподател: Free (Париж, Франция) (представител: адв. Y. Coursin)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Noble Gaming Ltd (Прага, Чешка република)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 13 декември 2011 г. по преписка R 2326/2010-2;

               —

               да постанови, че посочените по-ранни марки, и по-специално френската словна марка „FREE“ № 1734391 са сходни с оспорваната марка „FREEVOLUTION TM“ по смисъла на член 8, параграф 1, буква б) и a fortiori по смисъла на член 8, параграф 5 от Регламент № 207/2009;

               —

               да постанови, че заявката за регистриране на оспорваната марка трябва да се отхвърли на основание член 8, параграф 1, буква б) и a fortiori по смисъла на член 8, параграф 5 от Регламент № 207/2009; и

               —

               да осъди другата страна в производството пред апелативния състав да заплати съдебните разноски, направени както в производството пред Общия съд, така и в производството пред СХВП.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка, съдържаща словния елемент „FREEVOLUTION TM“ за стоки и услуги от класове 9, 41 и 42 — заявка за марка на Общността № 8206443

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: френска фигуративна марка „free LA LIBERTÉ N’A PAS DE PRIX“ № 99785839 за стоки и услуги, класирани в класове 9 и 38; френска словна марка „FREE“ № 1734391; френска словна марка „FREE MOBILE“ № 73536224 за стоки, класирани в клас 9; наименование на дружество „FREE“, използвано в търговията във Франция; име на домейн „FREE.FR“, използвано в търговията

      Решение на отдела по споровете: отхвърля изцяло възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) и на член 8, параграф 5 от Регламент № 207/2009, доколкото трябва да се прави разграничение между преценката на сходството на знаците по смисъла на всеки от тези членове; нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009, доколкото наистина съществува опасност от объркване между конфликтните марки; и нарушение на член 8, параграф 5 от Регламент № 207/2009, доколкото съществува връзка между марките „FREE“ и „FREEVOLUTION TM“, поради което марката, наречена „FREE“, е накърнена от факта на съществуването на оспорваната марка.


title: Дело T-126/06: Определение на Първоинстанционния съд от 11 септември 2008 г.  — Италия/Комисия

text:
               20.12.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 327/41

         Определение на Първоинстанционния съд от 11 септември 2008 г. — Италия/Комисия
   (Дело T-126/06) (1)

   (2008/C 327/74)

      Език на производството: италиански

   Председателят на втори състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 143, 17.6.2006 г.