title: Съединени дела C-404/12 P и C-405/12 P: Решение на Съда (голям състав) от 13 януари 2015 г. — Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия/Stichting Natuur en Milieu, Pesticide Action Network Europe (Обжалване — Регламент (ЕО) № 149/2008 — Регламент, определящ максимално допустими граници на остатъчни вещества от пестициди — Искане за вътрешно преразглеждане на този регламент, отправено на основание на Регламент (ЕО) № 1367/2006 — Решение на Комисията, с което исканията са обявени за недопустими — Мярка с индивидуален характер — Орхуска конвенция — Валидност на Регламент (ЕО) № 1367/2006 от гледна точка на тази конвенция)

text:
               2.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 73/3

      Решение на Съда (голям състав) от 13 януари 2015 г. — Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия/Stichting Natuur en Milieu, Pesticide Action Network Europe
      (Съединени дела C-404/12 P и C-405/12 P) (1)

      (Обжалване - Регламент (ЕО) № 149/2008 - Регламент, определящ максимално допустими граници на остатъчни вещества от пестициди - Искане за вътрешно преразглеждане на този регламент, отправено на основание на Регламент (ЕО) № 1367/2006 - Решение на Комисията, с което исканията са обявени за недопустими - Мярка с индивидуален характер - Орхуска конвенция - Валидност на Регламент (ЕО) № 1367/2006 от гледна точка на тази конвенция)
      (2015/C 073/03)
      Език на производството: нидерландски

         Страни

         Жалбоподатели: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Moore и K. Michoel), Европейска комисия (представители: J.-P. Keppenne, P. Oliver и S. Boelaert)

         Други страни в производството: Stichting Natuur en Milieu, Pesticide Action Network Europe (представител: A. van den Biesen, advocaat)

         Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателите: Чешка република (представител: D. Hadroušek)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля насрещната жалба.

                  2)

                  Отменя решение на Общия съд на Европейския съюз по дело Stichting Natuur en Milieu и Pesticide Action Network Europe/Комисия (T-338/08, EU:T:2012:300).

                  3)

                  Отхвърля жалбата за отмяна, подадена от Stichting Natuur en Milieu и Pesticide Action Network Europe до Общия съд на Европейския съюз.

                  4)

                  Осъжда Stichting Natuur en Milieu и Pesticide Action Network Europe да заплатят солидарно съдебните разноски, направени от Съвета на Европейския съюз и Европейската комисия в първоинстанционното и в настоящото производство по обжалване.

                  5)

                  Чешката република понася направените от нея съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 9, 12.1.2013 г.


title: Дело C-242/09: Решение на Съда (трети състав) от 21 октомври 2010 г. (преюдициално запитване от Gerechtshof te Amsterdam, Нидерландия) — Albron Catering BV/FNV Bondgenoten, John Roest (Социална политика — Прехвърляния на предприятия — Директива 2001/23/ЕО — Гарантиране на правата на работниците и служителите — Група от дружества, в която заетите лица са наети на работа от дружество работодател и са командировани да работят постоянно в оперативно дружество — Прехвърляне на оперативно дружество)

text:
               18.12.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 346/15

         Решение на Съда (трети състав) от 21 октомври 2010 г. (преюдициално запитване от Gerechtshof te Amsterdam, Нидерландия) — Albron Catering BV/FNV Bondgenoten, John Roest
   (Дело C-242/09) (1)

   (Социална политика - Прехвърляния на предприятия - Директива 2001/23/ЕО - Гарантиране на правата на работниците и служителите - Група от дружества, в която заетите лица са наети на работа от дружество „работодател“ и са командировани да работят постоянно в „оперативно“ дружество - Прехвърляне на оперативно дружество)
   2010/C 346/25
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Gerechtshof te Amsterdam

      Страни в главното производство

      Ищец: Albron Catering BV

      Ответници: FNV Bondgenoten, John Roest

      Предмет

   Преюдициално запитване — Gerechtshof te Amsterdam — Тълкуване на член 3, параграф 1 от Директива 2001/23/ЕО на Съвета от 12 март 2001 година относно сближаване на законодателствата на държавите членки във връзка с гарантирането на правата на работниците и служителите при прехвърляне на предприятия, стопански дейности или части от предприятия или стопански дейност (ОВ L 82, стр. 16, Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 20) — Дружество, което включва целия персонал на група от дружества и го предоставя на разположение на оперативни дружества на групата в зависимост от техните нужди — Прехвърляне на дейността на оперативно дружество извън групата — Квалифициране

      Диспозитив

   При прехвърляне по смисъла на Директива 2001/23/ЕО на Съвета от 12 март 2001 година относно сближаването на законодателствата на държавите членки във връзка с гарантирането на правата на работниците и служителите при прехвърляне на предприятия, стопански дейности или части от предприятия или стопански дейности на предприятие, принадлежащо към една група, към предприятие, външно за групата, като „прехвърлител“ по смисъла на член 2, параграф 1, буква a) от посочената директива може да се разглежда и предприятието от групата, в което работниците са работили постоянно, без обаче да са били обвързани с последното с трудов договор, независимо че в рамките на тази група съществува предприятие, с което съответните работници и служители са били обвързани с такъв трудов договор.

      (1)  ОВ C 220, 12.9.2009 г, стр. 21.


title: Дело T-14/07: Иск, предявен на 15 януари 2007 г. — Федерална република Германия/Комисия

text:
               24.3.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 69/20

         Иск, предявен на 15 януари 2007 г. — Федерална република Германия/Комисия
   (Дело T-14/07)
   (2007/C 69/46)
   Език на производството: немски
   Страни

      Ищец: федерална република Германия (представители: M. Lumma, C. Schulze-Bahr, подпомагани от адвокат C. von Donat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени Решение C(2006) 5163 окончателeн на Комисията от 3 ноември 2006 г. за намаляване на предоставеното с Решение C(95) 1427 на Комисията от 11 юли 1995 г. финансово участие на Европейския фонд за регионално развитие в Оперативната програма на Северен Рейн-Вестфалия в рамките на инициативата на Общността МСП (ЕФРР № 94.02.10.029), доколкото намаляването превишава размера на неизползваната сума от участието на ЕФРР,

               —

               да се осъди Комисията да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи
   С атакуваното решение Комисията е намалила участието на Европейския фонд за регионално развитие (EФРР) в Оперативната програма на Северен Рейн-Вестфалия в рамките на инициативата на Общността МСП.
   В подкрепа на своя иск ищецът твърди, че атакуваното решение нарушава Решение C(95) 1427 на Комисията от 11 юли 1995 г., с което е предоставено одобрение.
   Освен това, ищецът се позовава на нарушение на член 24, параграф 2 от Регламент 4253/88 (1), тъй като изискванията за намаляване не са налице. В тази връзка той изтъква по-специално, че отклоненията от указателния план за финансиране не представляват съществена промяна на програмата.
   Дори и да е налице съществена промяна на програмата, ищецът твърди, че е налице предварително одобрение на Комисията за гъвкаво прилагане на указателните планове за финансиране, предоставено чрез нейните „Насоки за финансово приключване на оперативните мерки (1994 — 1999) на Структурния фонд “(SEC (1999) 1316).
   Дори да се приеме, че са налице предпоставките за намаляването, ищецът възразява, че ответникът не е упражнил предоставеното му право на преценка във връзка с конкретната програма. Според ищеца, Комисията е трябвало да прецени дали намаляването на участието на EФРР се явява пропорционално.

      (1)  Регламент (ЕИО) № 4253/88 на Съвета от 19 декември 1988 г., относно определяне на разпоредбите за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2052/88, по отношение на координацията на дейностите на различните структурни фондове, от една страна, между тях и Европейската инвестиционна банка, и други съществуващи финансови инструменти, от друга (ОВ L 374, 31.12.1988 г., стр. 1).


title: Дело C-82/17 P: Жалба, подадена на 14 февруари 2017 г. от TestBioTech eV, European Network of Scientists for Social and Environmental Responsibility eV, Sambucus eV срещу решението, постановено от Общия съд (пети състав) на 15 декември 2016 г. по дело T-177/13, TestBioTech eV, European Network of Scientists for Social and Environmental Responsibility eV, Sambucus eV/Комисия

text:
               24.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/6

         Жалба, подадена на 14 февруари 2017 г. от TestBioTech eV, European Network of Scientists for Social and Environmental Responsibility eV, Sambucus eV срещу решението, постановено от Общия съд (пети състав) на 15 декември 2016 г. по дело T-177/13, TestBioTech eV, European Network of Scientists for Social and Environmental Responsibility eV, Sambucus eV/Комисия
   (Дело C-82/17 P)
   (2017/C 129/08)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: TestBioTech eV, European Network of Scientists for Social and Environmental Responsibility eV, Sambucus eV (представители: K. Smith QC, J. Stevenson, Barrister)

      Други страни в производството: Европейска комисия, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия, Европейски орган за безопасност на храните, Monsanto Europe, Monsanto Company

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Съда:

               —

               да отмени точки 1 и 2 от диспозитива на съдебното решение;

               —

               да преразгледа съдебното решение и да отмени актовете на Комисията в съответствие с исканията, предявени пред Общия съд, а при условията на евентуалност да върне делото на Общия съд за ново пълно разглеждане. Решението в тази му част зависи от обстоятелството кое (кои) от основанията за обжалване ще бъде (ще бъдат) уважен(и);

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски на жалбоподателите и

               —

               да постанови други мерки, които счете за необходими

      Основания и основни доводи

   Жалбоподателите искат от Съда да отмени съдебното решение, постановено от Общия съд на Европейския съюз на 19 декември 2016 г., Testbiotech и др./Комисия (T-177/13, ECLI:EU:T:2016:736) (наричано по-нататък „съдебното решение“), връчено на жалбоподателите на 19 декември 2016 г. С това съдебно решение Общият съд отхвърля исканията на жалбоподателите за отмяна на три идентични по същество решения на Европейската комисия, които са адресирани до жалбоподателите. С тези решения всъщност се приемат за неоснователни техните жалби срещу Решение 2012/347 (1), предоставящо разрешение за пускане на пазара по Регламент № 1829/2003 (2) относно генетично модифицираните храни и фуражи (наричан по-нататък „Регламентът за ГМ“) на Monsanto Europe SA за неговата генно модифицирана соя „MON 87701 x MON 89788“ (наричана по-нататък „соята“). Тези решения се наричат по-нататък „решенията на Комисията“.
   Според жалбоподателите, като отхвърлил доводите на жалбоподателите срещу решенията на Комисията, Общият съд допуснал грешка при прилагането на правото накратко:

               а)

               като приел за недопустими определени части от подадените от жалбоподателите жалби за отмяна, като приел, че исканията за преразглеждане, подадени на основание на член 10 от Орхуския регламент (3), не съдържали всички точни подробности или съображения, изложени в подкрепа на посочените основания пред Общия съд и/или че не били изпълнени други процедурни изисквания.

               б)

               като възложил непоносима тежест на доказване върху неправителствените организации („НПО“), подаващи жалби за защита на природата по членове 10 и 12 Орхуския регламент.

               в)

               като отказал да признае, че въз основа на указанието, издадено от ЕОБХ в съответствие с неговите законови задължения, се пораждат обосновани очаквания за жалбоподателя, че това указание ще бъде спазвано.

               г)

               като приел, че не било необходимо да се спазва изискването за извършване на оценка на два етапа в съответствие с Регламента за ГМ (и с указанието на ЕОБХ). Вместо това той приел, че първият етап от проверката — съпоставката на генномодифицираните култури и признаците, по които те били сравнявани — можел да бъде приет (а в конкретния случай това е и направено) за достатъчен с оглед на изпълнението на задълженията по Регламента за ГМ.

               д)

               като се позовал на Регламент (ЕО) № 396/2005 (4) („Регламентът за пестицидите“), за да отхвърли определени части от изложените от жалбоподателите оплаквания за недостатъчно проучване на потенциалната токсичност на соята на зърна и за недостатъчно наблюдение на въздействието на соята на зърна след издаването разрешението.

      (1)  Решение за изпълнение на Комисията от 28 юни 2012 година за разрешаване на пускането на пазара на продукти, съдържащи, състоящи се или произведени от генетично модифицирана соя MON 87701 × MON 89788 (MON-87701-2 × MON-89788-1) съгласно Регламент (ЕО) № 1829/2003 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 171, 2012 г., стр. 13).

      (2)  Регламент (ЕО) № 1829/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 22 септември 2003 година относно генетично модифицираните храни и фуражи (ОВ L 268, 2003 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 41, стр. 3).

      (3)  Регламент (ЕО) № 1367/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 6 септември 2006 година относно прилагането на разпоредбите на Орхуската конвенция за достъп до информация, публично участие в процеса на вземане на решения и достъп до правосъдие по въпроси на околната среда към институциите и органите на Общността (ОВ L 264, 2006 г., стp. 13; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 17, стр. 126).

      (4)  Регламент (ЕО) № 396/2005 на Европейския парламент и на Съвета от 23 февруари 2005 година относно максимално допустимите граници на остатъчни вещества от пестициди във и върху храни или фуражи от растителен или животински произход и за изменение на Директива 91/414/ЕИО на Съвета (OВ L 70, 2005, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 63, стр. 55).


title: Дело C-410/06: Решение на Съда (седми състав) от 28 юни 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Португалска република (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Директива 2002/15/ЕО — Организация на работното време на лицата, извършващи транспортни дейности в автомобилния транспорт — Липса на транспониране в предвидения срок)

text:
               25.8.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 199/13

         Решение на Съда (седми състав) от 28 юни 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Португалска република
   (Дело C-410/06) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 2002/15/ЕО - Организация на работното време на лицата, извършващи транспортни дейности в автомобилния транспорт - Липса на транспониране в предвидения срок)
   (2007/C 199/21)
   Език на производството: португалски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: N. Yerrell и G. Braga da Cruz)

      Ответник: Португалска република (представители: L. Fernandes и F. Ribeiro Lopes)
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Неприемане в предвидения срок на разпоредбите, необходими за съобразяване с Директива 2002/15/EО на Европейския парламент и на Съвета от 11 март 2002 година за организацията на работното време на лицата, извършващи транспортни дейности в автомобилния транспорт (ОВ L 80, стр. 35)
   Диспозитив

               1)

               След като не е приела в предвидения срок всички законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими за да се съобрази с Директива 2002/15/EО на Европейския парламент и на Съвета от 11 март 2002 година за организацията на работното време на лицата, извършващи транспортни дейности в автомобилния транспорт, Португалската република не е изпълнила задълженията си съгласно посочената директива.

               2)

               Португалската република се осъжда да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 294, 2.12.2006 г.


title: Дело C-456/16 P: Жалба, подадена на 12 август 2016 г. от Trefilerías Quijano, S.A. срещу решението, постановено от Общия съд (шести състав) на 2 юни 2016 г. по съединени дела T-426/10—T-429/16 и T-438/12—T-441/12, Moreda-Riviere Trefilerías/Комисия

text:
               24.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 392/14

         Жалба, подадена на 12 август 2016 г. от Trefilerías Quijano, S.A. срещу решението, постановено от Общия съд (шести състав) на 2 юни 2016 г. по съединени дела T-426/10—T-429/16 и T-438/12—T-441/12, Moreda-Riviere Trefilerías/Комисия
   (Дело C-456/16 P)
   (2016/C 392/18)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Trefilerías Quijano (представители: F. González Díaz, A. Tresandi Blanco, V. Romero Algarra, abogados)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението на Общия съд от 2 юни 2016 г. по дела T-438/12—T-441/12, и по-специално по дело T-439/12, Trefilerías Quijano срещу Европейска комисия

               —

               да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски както в настоящото производство, така и в производството пред Общия съд.

      Основания и основни доводи

               1.

               Общият съд е допуснал грешка в правото, като е обявил за недопустимо основанието, изведено от нарушаване на правото на защита на жалбоподателя.

               2.

               Общият съд е допуснал грешка в правото при прилагането на неправилен правен стандарт към преценката на второто искане за неспособност за плащане, а оттам и на допустимостта на жалбата.

               3.

               Общият съд е допуснал грешка в правото при преценката на доказателствата или като е изопачил явно доказателствата, като е нарушил задължението за упражняване на пълен съдебен контрол и правото на ефективна съдебна защита, както и задължението за мотивиране.


title: Дело T-279/13: Жалба, подадена на 24 май 2013 г. — Ezz и др./Съвет

text:
               20.7.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 207/51

         Жалба, подадена на 24 май 2013 г. — Ezz и др./Съвет
   (Дело T-279/13)
   2013/C 207/83
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Ahmed Abdelaziz Ezz (Гиза, Египет), Abla Mohammed Fawzi Ali Ahmed Salama (Кайро, Египет), Khadiga Ahmed Ahmed Kamel Yassin (Лондон, Обединено кралство), Shahinaz Abdel Azizabdel Wahab Al Naggar (Гиза, Египет) (представители: J. Lewis, Queen's Counsel, B. Kennelly, Barrister, и J. Binns, Solicitor)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите молят Общия съд:

               —

               да отмени Решение 2013/144/ОВППС на Съвета от 21 март 2013 година за изменение на Решение 2011/172/ОВППС относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Египет (ОВ L 82, 2013 г., стр. 54) и Регламент (ЕС) № 270/2011 на Съвета от 21 март 2011 година относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Египет (ОВ L 76, 2011 г., стр. 4), във връзка с решението на Съвета от 21 март 2013 г., в частта им относно жалбоподателите, и

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата по реда на член 263 ДФЕС жалбоподателите представят шест правни основания.

               1.

               В рамките на първото правно основание жалбоподателите поддържат, че: а) Решение 2013/144/ОВППС на Съвета е лишено от правно основание, тъй като не отговаря на изискването по член 29 ДЕС, и б) Регламент (ЕС) № 270/2011 на Съвета не може да бъде прилаган, тъй като не отговаря на изискванията по член 215, параграф 2 ДФЕС, за който се твърди, че е правно основание за приемане на регламента.

               2.

               В рамките на второто правно основание жалбоподателите твърдят, че не е изпълнен критерият за приемане на ограничителни мерки, установен в член 1 от Решение 2011/172/ОВППС на Съвета и в член 2 от Регламент (ЕС) № 270/2011 на Съвета. Освен това те поддържат, че мотивите на ответника за приемане на ограничителни мерки срещу тях са съвсем неясни, прекалено общи, несъстоятелни, необосновани и недостатъчни, за да оправдаят прилагането на такива мерки.

               3.

               В рамките на третото правно основание жалбоподателите твърдят, че ответникът е нарушил правото им на защита и правото на ефективна съдебна защита, тъй като: а) при приемането на ограничителните мерки не е предвидена възможност за запознаване на жалбоподателите с доказателствата, въз основа на които е прието решението за замразяване на средствата им, или възможност да изразят становище по тези доказателства; б) изложените мотиви се основават на общо, неподкрепено с доказателства и неясно твърдение за наличие на съдебно производство, и в) ответникът не е предоставил достатъчно сведения, за да даде възможност на жалбоподателите надлежно да изразят становище, поради което съдът не може да прецени дали решението и изводите на Съвета са обосновани и подкрепени с безспорни доказателства.

               4.

               В рамките на четвъртото правно основание жалбоподателите поддържат, че ответникът не е мотивирал в достатъчна степен прилагането за тях на оспорваните мерки, като по този начин не е изпълнил задължението си ясно да посочи действителните и конкретни мотиви за решението си, включително конкретните причини, поради които той приема, че жалбоподателите са присвоили държавни средства на Египет.

               5.

               В рамките на петото правно основание жалбоподателите твърдят, че ответникът е ограничил прекомерно и неоснователно правото им на собственост и е накърнил правото им на добро име.

               6.

               В рамките на шестото правно основание жалбоподателите поддържат, че решението на ответника да ги включи в списъка на лицата, за които се прилагат ограничителни мерки, се основава на явна грешка в преценката.


title: Дело C-342/07: Решение на Съда (шести състав) от 17 януари 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Директива 2002/91/ЕО — Енергийна политика — Икономия на енергия — Липса на транспониране в определения срок)

text:
               8.3.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 64/12

         Решение на Съда (шести състав) от 17 януари 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция
   (Дело C-342/07) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 2002/91/ЕО - Енергийна политика - Икономия на енергия - Липса на транспониране в определения срок)
   (2008/C 64/18)
   Език на производството: гръцки
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: M. Patakia и M. B. Schima)

      Ответник: Република Гърция (представител: N. Dafniou)
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — В предвидения срок не са приети всички разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2002/91/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2002 година относно енергийните характеристики на сградите (ОВ L 1, стр. 65; Специално издание на български език, 2007 г., глава 12, том 2, стр. 44)
   Диспозитив

               1)

               Като не е приела в определения срок необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобрази с Директива 2002/91/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2002 година относно енергийните характеристики на сградите Република Гърция не е изпълнила задълженията си по посочената директива

               2)

               Осъжда Република Гърция да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 211, 8.9.2007 г.


title: Дело T-63/15: Решение на Общия съд от 15 декември 2015 г. — Shoe Branding Europe/СХВП (Успоредни ленти върху ръкавите на блуза) (Марка на Общността — Заявка за марка на Общността, представляваща две успоредни ленти върху дългите ръкави на блуза — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               8.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 48/49

         Решение на Общия съд от 15 декември 2015 г. — Shoe Branding Europe/СХВП (Успоредни ленти върху ръкавите на блуза)
   (Дело T-63/15) (1)

   ((Марка на Общността - Заявка за марка на Общността, представляваща две успоредни ленти върху дългите ръкави на блуза - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2016/C 048/55)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Shoe Branding Europe BVBA (Ауденарде, Белгия) (представител: J. Løje, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: първоначално P. Geroulakos, впоследствие D. Gája)

      Предмет

   Жалба срещу решението на пети апелативен състав на СХВП от 3 декември 2014 г. (преписка R 2560/2013-5) относно заявка за регистрация като марка на Общността на знак, представляващ две успоредни ленти върху ръкавите на блуза

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Shoe Branding Europe BVBA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 107, 30.3.2015 г.


title: Дело C-430/05: Решение на Съда (първи състав) от 5 юли 2007 г. (преюдициално запитване от Symvoulio tis Epikrateias — Гърция) — Ntionik Anonymi Eraireia Emporias H/Y, Logismikou kai Paroxis Ypiresion Michanografisis, Ioannis Michail Pikoulas/Epitropi Kefalaiagoras (Директива 2001/34/ЕО — Член 21 — Допускане на ценни книжа до официална регистрация на фондова борса — Проспект — Публикуване на неточна информация — Отговорни лица — Членове на управителен орган)

text:
               25.8.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 199/8

         Решение на Съда (първи състав) от 5 юли 2007 г. (преюдициално запитване от Symvoulio tis Epikrateias — Гърция) — Ntionik Anonymi Eraireia Emporias H/Y, Logismikou kai Paroxis Ypiresion Michanografisis, Ioannis Michail Pikoulas/Epitropi Kefalaiagoras
   (Дело C-430/05) (1)

   (Директива 2001/34/ЕО - Член 21 - Допускане на ценни книжа до официална регистрация на фондова борса - Проспект - Публикуване на неточна информация - Отговорни лица - Членове на управителен орган)
   (2007/C 199/13)
   Език на производството: гръцки
   Препращаща юрисдикция
   Symvoulio tis Epikrateias
   Страни в главното производство

      Ищци: Ntionik Anonymi Eraireia Emporias H/Y, Logismikou kai Paroxis Ypiresion Michanografisis, Ioannis Michail Pikoulas

      Ответник: Epitropi Kefalaiagoras
   Предмет
   Преюдициално запитване — Symvoulio tis Epikrateias — Тълкуване на член 21 от Директива 2001/34/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 28 май 2001 година относно допускане на ценни книжа до официална регистрация на фондова борса и относно информацията, която подлежи на публикуване във връзка с подобни ценни книжа (ОВ L 184, стр. 1) — Публикуване на проспект, съдържащ неточни или заблуждаващи сведения, които могат да въведат инвеститорите в заблуждение.
   Диспозитив
   Член 21 от Директива 2001/34/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 28 май 2001 г. относно допускане на ценни книжа до официална регистрация на фондова борса и относно информацията, която подлежи на публикуване във връзка с подобни ценни книжа, трябва да бъде тълкуван в смисъл, че не противоречи на това националният законодател да предвиди налагането на административни санкции в случаите на съдържаща се неточна или заблуждаваща информация в публикувания с цел официална регистрация на ценни книжа на фондовата борса проспект, не само спрямо изрично посочените като отговорни в проспекта лица, но също и спрямо емитента на посочените ценни книжа, и като не се прави разлика за членовете на управителния орган на емитента, независимо дали последните са били означени като отговорни в посочения проспект.

      (1)  ОВ C 60 от 11.3.2006 г.


title: Дело T-297/10: Жалба, подадена на 8 юли 2010 г. — DBV/Комисия

text:
               11.9.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 246/37

         Жалба, подадена на 8 юли 2010 г. — DBV/Комисия
   (Дело T-297/10)
   ()
   2010/C 246/63
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: DBV Deutscher Brennstoffvertrieb Würzburg GmbH (Вюрцбург, Германия) (представители: C. Rudolph и A. Günther, Rechtsanwälte)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Регламент (ЕС) № 404/2010 на Комисията от 10 май 2010 година за налагане на временно антидъмпингово мито върху вноса на някои видове колела от алуминий с произход от Китайската народна република;

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят оспорва Регламент (ЕС) № 404/2010 (1), с който Комисията налага предварително антидъмпингово мито върху вноса на определени велосипеди от алуминий с произход от Китайската народна република.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква, на първо място, че са нарушени съществени процесуални правила и правото му на защита, тъй като в хода на процедурата по издаване на оспорвания регламент не е бил нито информиран, нито изслушан и по този начин не е имал възможност да се защити и да изложи своето становище по съответните въпроси.
   На второ място, жалбоподателят посочва, че погрешно са изложени фактите и е допусната злоупотреба при упражняване на правото на преценка. В тази връзка се изтъква, че фактическата обстановка е погрешно изложена и изследвана. Жалбоподателят пояснява, че не са взети предвид например обстоятелствата, че курсът на долара междувременно се е покачил, както и че цената на суровия петрол се е повишила. В допълнение, във връзка с посочената от него злоупотреба при упражняване на правото на преценка, жалбоподателят изтъква, че Комисията не взема под внимание принципа на пропорционалността. Според жалбоподателят е налице злоупотреба при упражняване на правото на преценка и се нарушава Регламент (ЕО) № 1225/2009 (2), по-специално поради факта, че в хода на проучванията не са събрани подходящи данни, които да позволят установяването на диференцирани мита.

      (1)  Регламент (ЕС) № 404/2010 на Комисията от 10 май 2010 година за налагане на временно антидъмпингово мито върху вноса на някои видове колела от алуминий с произход от Китайската народна република (ОВ L 117, стр. 64).

      (2)  Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (ОВ L 343, стр. 51).


title: Дело C-501/12: Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgericht Berlin (Германия) на 8 ноември 2012 г. — Thomas Specht/Land Berlin

text:
               26.1.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 26/27

         Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgericht Berlin (Германия) на 8 ноември 2012 г. — Thomas Specht/Land Berlin
   (Дело C-501/12)
   2013/C 26/53
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Verwaltungsgericht Berlin

      Страни в главното производство

      Ищец: Thomas Specht

      Ответник: Land Berlin

      Преюдициални въпроси

               1.

               Следва ли първичното и/или вторичното право на Европейския съюз, а в конкретния случай по-специално Директива 2000/78/ЕО (1), да се тълкува в смисъл, че установява всеобхватна забрана за допускане на необоснованата дискриминация, основана на възраст, която забрана се прилага и по отношение на нормите на националното право относно заплатите на служителите във федералните провинции?

               2.

               При положителен отговор на първия въпрос, в резултат на тълкуването на това първично и/или вторично право на Европейския съюз стига ли се до извода, че е налице пряка или непряка дискриминация, ако съгласно определена национална уредба размерът на основната заплата на даден държавен служител се повишава в съответствие с неговата възраст при учредяване на служебното му правоотношение, а впоследствие — преимуществено в зависимост от продължителността на служебното му правоотношение?

               3.

               При положителен отговор и на втория въпрос, тълкуването на това първично и/или вторично право на Европейския съюз допуска ли подобна национална уредба да бъде оправдавана с преследваната от законодателя цел да възнаграждава натрупания професионален опит?

               4.

               При положителен отговор и на третия въпрос, ако националният законодател не е успял да въведе в националното право норми относно заплатите на държавните служители, с които не се допуска дискриминация, тълкуването на първичното и/или вторично право на Европейския съюз позволява ли в полза на дискриминираното лице да възникне и друга правна последица, освен заплащането с обратна сила на възможно най-високата по степен заплата за съответната длъжностна категория?
               В това отношение единствено въз основата на първичното и/или вторичното право на Европейския съюз, а в конкретния случай по-специално Директива 2000/78/ЕО, ли възниква правната последица от забраната за допускане на дискриминация, или претенцията на държавния служител възниква единствено с оглед на неправилното транспониране на разпоредбите на правото на Европейския съюз в съответствие с установеното в правото на Съюза право на иск за отговорност на държавите членки?

               5.

               Тълкуването на това първично и/или вторично право на Европейския съюз допуска ли съществуването на национална мярка, която обвързва предявяването на претенциите на държавните служители за (последващо) плащане на определена сума или за обезщетение от изискването държавните служители да предявят тези претенции възможно най-скоро след възникването им?

               6.

               При положителен отговор на въпроси от 1 до 3, от тълкуването на първичното и/или вторичното право на Европейския съюз следва ли, че ако със закон, уреждащ прехода към нов режим за определяне на заплатите на държавните служители, на заварените държавни служители се определя степен на заплатата по нововъведената система, като се взема единствено предвид размерът на основна заплата, която те са получавали съгласно старата (дискриминационна) уредба на конкретна, посочена в новия закон релевантна дата на прехода, като съгласно този закон релевантна за повишението на заплатите на тези държавни служители в последващи степени е единствено продължителността на придобития след влизането в сила на новия закон опит, без да се отчита абсолютната продължителност на целия, придобит от тях опит, по този начин на практика се запазва в непроменен вид допусканата със старата уредба дискриминация, основана на възраст — и това състояние продължава до евентуалното достигане на възможно най-високата по степен заплата?

               7.

               При положителен отговор и на шестия въпрос, тълкуването на първичното и/или вторичното право на Европейския съюз допуска ли това неограничено продължаващо неравно третиране да бъде оправдано с преследваната от законодателя цел, според която със закона, уреждащ прехода към новата система за определяне на заплатите на държавните служители не следва да се защитават (единствено) придобитите права към настъпването на посочената в закона релевантна за прехода дата, а (също) и възникналите въз основа на стария режим прогнозни очаквания за доходите, които държавният служител ще получи в рамките на цялата продължителност на неговия професионален живот, като му бъде изплащана заплатата за съответната длъжностна категория?
               Допустимо ли е продължаващата дискриминация на заварените държавни служители да бъде оправдана с аргумента, че алтернативните разрешения на установените с новия режим правила (индивидуално определяне на съответната степен на заплата в зависимост от продължителността на придобития опит също и за всеки от заварените държавни служители) са свързани с по-голяма административна тежест?

               8.

               В случай че се отхвърли посочената във въпрос 7 възможност да се оправдае допускането на дискриминация, ако националният законодател не е успял да въведе в националното право норми също и относно заплатите на заварените държавни служители, с които не се допуска дискриминация, тълкуването на първичното и/или вторично право на Европейския съюз позволява ли в полза на заварените държавни служители да възникне и друга правна последица, освен да им бъде изплатена с обратна сила, и да се продължи да им се изплаща за в бъдеще, възможно най-високата по степен заплата за съответната длъжностна категория?
               В това отношение единствено въз основата на първичното и/или вторичното право на Европейския съюз, а в конкретния случай по-специално Директива 2000/78/ЕО, ли възниква правната последица от забраната за допускане на дискриминация, или претенцията на длъжностното лице възниква единствено с оглед на неправилното транспониране на разпоредбите на правото на Европейския съюз в съответствие с установеното в правото на Съюза право на иск за отговорност на държавите членки?

      (1)  Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (ОВ L 303, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 7).


title: Дело F-70/07: Иск, предявен на 23 юли 2007 г. — Marcuccio/Комисия

text:
               22.9.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 223/20

         Иск, предявен на 23 юли 2007 г. — Marcuccio/Комисия
   (Дело F-70/07)
   (2007/C 223/36)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Ищец: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: G. Cipressa, avvocato)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени решението (наричано по-нататък „спорното решение“), независимо от това как е формулирано, с което ответникът отхвърля молбата на ищеца от 22 юни 2006 г. за заплащане от Комисията на частта от понесените от него разноски по дело T-176/04 (1), Marcuccio/Комисия, заведено пред Първоинстанционния съд на Европейските общности, за която ответникът е осъден с Определение от 6 март 2006 г.,

               —

               да се отмени, при необходимост решението, с което се отхвърля жалбата на ищеца срещу спорното решение, независимо от това как е формулирано,

               —

               да се осъди ответникът да заплати на ищеца сумата от 6 347,67 EUR, заедно с лихви за забава, увеличена с процент на инфлация в общ годишен размер от 10 % с годишна капитализация, считано от молбата от 22 юни 2006 г. до настоящия момент, като обезщетение за имуществени вреди, причинени на ищеца в резултат от спорното решение,

               —

               да се осъди ответникът да заплати на ищеца сумата от 1 000 EUR като обезщетение за пропуснати ползи, поради това че ответникът не е получил своевременно дължимата му сума,

               —

               да се осъди ответникът да заплати на ищеца, pro bono et ex aequo, сумата от 3 000 EUR, или съответната по-голяма или по-малка сума, определена по справедливост от Съда на публичната служба, като обезщетение за неимуществени вреди, претърпени от ищеца, включително вреди за неговите интереси, вследствие на спорното решение,

               —

               да се осъди ответникът да заплати на ищеца сума от 300 EUR дневно или съответната по-голяма или по-малка сума, определена по справедливост от Съда на публичната служба, считано от настоящия момент до изпълнението от страна на ответника на решението за уважаване изцяло и без изключение на молбата на ищеца от 31 август 2005 г., платима на първо число на всеки месец на основание придобитите права през предходния месец, като обезщетение за вредите, причинени от евентуалното забавено изпълнение на решението за уважаване на молбата,

               —

               да се осъди ответникът да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи
   В подкрепа на своя иск, ищецът посочва следните три правни основания: 1) пълна липса на мотиви; 2) нарушение на правото; 3) нарушение на задължението за полагане на грижа за служителите и на задължението за добра администрация.

      (1)  ОВ C 121, 20.5.2006 г., стр. 12. Вследствие правописна грешка ищецът се позовава на дело T-176/03, вместо на дело T-176/04.


title: Дело T-199/08: Жалба, подадена на 3 юни 2008 г. — Ziegler/Комисия

text:
               19.7.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 183/28

         Жалба, подадена на 3 юни 2008 г. — Ziegler/Комисия
   (Дело T-199/08)
   (2008/C 183/53)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Ziegler SA (представител: J.-L. Lodomez, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решението на Европейската комисия от 11 март 2008 година относно процедура по прилагане на член 81 от Договора за ЕО и на член 53 от Споразумението за ЕИП (Преписка COMP/38.543 — Международни услуги за пренасяне), с което на жалбоподателя се налага глоба от 9 200 000,00 EUR;

               —

               при условията на евентуалност, да отмени посочената глоба;

               —

               при условията на евентуалност спрямо предходното, да намали съществено размера на тази глоба;

               —

               и във всички случаи, да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски в тяхната цялост.

         Правни основания и основни доводи
   С настоящата жалба жалбоподателят иска отмяна на Решението на Европейската комисия C(2008) 926 окончателен от 11 март 2008 година относно процедура по прилагане на член 81 от Договора за ЕО и на член 53 от Споразумението за ЕИП по Преписка COMP/38.543 — Международни услуги за пренасяне, в което Комисията установява, че някои предприятия, между които и жалбоподателят, са нарушили член 81, параграф 1 ЕО и член 53, параграф 1 от Споразумението за Европейското икономическо пространство, като са определили цени за услугите за международно пренасяне в Белгия, разпределяйки си част от този пазар и като са нарушили процедурата за представяне на оферти.
   В подкрепа на тези искания жалбоподателят изтъква, че Комисията е допуснала явни грешки в преценката и в прилагане на правото при определяне на съответния пазар и при оценяването на пазарния дял на всяко от съответните дружества.
   Жалбоподателят изтъква освен това доводи, изведени от нарушение на задължението за мотивиране, на правото на защита, на правото на достъп до преписката, на правото на справедлив съдебен процес и на принципа на добро управление.
   Що се отнася до наложената глоба и до нейния размер, жалбоподателят изтъква, че:

               —

               Комисията не е посочила, че съответните практики са засегнали чувствително търговията между държавите-членки;

               —

               размерът на глобата е несъразмерен по отношение на действителния мащаб на практиките и на действителното им отражение върху пазара, и

               —

               практиката на фиктивна проектосметна документация отдавна е известна и допускана от Комисията; липсата на реакция от страна на Комисията е накарала жалбоподателя да повярва в правомерния характер на практиката.

         И на последно място, жалбоподателят поддържа, че Комисията не е взела под внимание като смекчаващи обстоятелства, че съгласуваната практика е била прекратена отдавна по отношение на жалбоподателя и че фиктивната проектосметна документация е отговаряла на изискването на пазара, а не на картел или съгласувана практика. Жалбоподателят изтъква и нарушение на принципа за равно третиране.


title: Дело C-452/12: Преюдициално запитване, отправено от Landgericht Krefeld (Германия) на 9 октомври 2012 г. — NIPPONKOA Insurance Co (Europe) Ltd/Inter-Zuid Transport BV

text:
               26.1.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 26/18

         Преюдициално запитване, отправено от Landgericht Krefeld (Германия) на 9 октомври 2012 г. — NIPPONKOA Insurance Co (Europe) Ltd/Inter-Zuid Transport BV
   (Дело C-452/12)
   2013/C 26/32
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Landgericht Krefeld

      Страни в главното производство

      Ищец: NIPPONKOA Insurance Co (Europe) Ltd

      Ответник: Inter-Zuid Transport BV

      Преюдициални въпроси

               1.

               Член 71 от Регламент (ЕО) № 44/2001 (1) на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела допуска ли напълно самостоятелното тълкуване на определена конвенция, или при тълкуването на конвенцията трябва да се вземат предвид целите и принципите на този регламент?

               2.

               Член 71 от Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела допуска ли тълкуване на конвенция, съгласно което наличието на съдебно решение по установителен иск в една държава членка не е пречка за разглеждането на предявен впоследствие осъдителен иск в друга държава членка, при положение че по този въпрос конвенцията би могла да бъде тълкувана и в съответствие с член 27 от Регламента?

      (1)  ОВ L 12, 2001 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74.


title: Дело C-314/14: Решение на Съда (четвърти състав) от 17 февруари 2016 г. (преюдициално запитване от Korkein hallinto-oikeus — Финландия) — Sanoma Media Finland Oy — Nelonen Media/Viestintävirasto (Преюдициално запитване — Директива 2010/13/ЕС — Член 19, параграф 1 — Отделяне на телевизионната реклама от предаванията — Разделен екран — Член 23, параграфи 1 и 2 — Ограничаване на времето за телевизионни рекламни спотове до 20 % на час — Съобщения относно спонсорството — Друго споменаване на спонсора — „Черни секунди“)

text:
               25.4.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 145/8

         Решение на Съда (четвърти състав) от 17 февруари 2016 г. (преюдициално запитване от Korkein hallinto-oikeus — Финландия) — Sanoma Media Finland Oy — Nelonen Media/Viestintävirasto
   (Дело C-314/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Директива 2010/13/ЕС - Член 19, параграф 1 - Отделяне на телевизионната реклама от предаванията - Разделен екран - Член 23, параграфи 1 и 2 - Ограничаване на времето за телевизионни рекламни спотове до 20 % на час - Съобщения относно спонсорството - Друго споменаване на спонсора - „Черни секунди“))
   (2016/C 145/08)
   Език на производството: фински

      Запитваща юрисдикция

   Korkein hallinto-oikeus

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Sanoma Media Finland Oy — Nelonen Media

      Ответник: Viestintävirasto

      Диспозитив

               1)

               Член 19, параграф 1 от Директива 2010/13/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 10 март 2010 година за координирането на някои разпоредби, установени в закони, подзаконови и административни актове на държавите членки, отнасящи се до предоставянето на аудиовизуални медийни услуги (Директива за аудиовизуалните медийни услуги), трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национално законодателство като приложимото в главното производство, съгласно което разделеният екран, на който в една колона текат заключителните надписи на телевизионното предаване, а в друга колона се показва меню с анонси на по-нататъшните предавания на доставчика, за да се отдели приключващото предаване от следващия го телевизионен рекламен блок, не трябва непременно да е комбиниран със или последван от звуков или визуален сигнал, при условие че такова средство за отделяне само по себе си отговаря на изискванията, установени в първо изречение от член 19, параграф 1, което запитващата юрисдикция следва да провери.

               2)

               Член 23, параграф 2 от Директива 2010/13 трябва да се тълкува в смисъл, че знаци за спонсорство като обсъжданите в главното производство, излъчвани в предавания, различни от спонсорираното, трябва да се отчитат в установения с член 23, параграф 1 от Директивата максимум на времето за реклама на час.

               3)

               Когато съответната държава членка не е използвала възможността да предвиди по-строго правило от въведеното с член 23, параграф 1 от Директива 2010/13, този член трябва да се тълкува в смисъл, че не само допуска, но и изисква „черните секунди“ между отделните спотове в телевизионния рекламен блок или между рекламния блок и следващото телевизионно предаване да се отчитат в установения с този член 20-процентен максимум на времето за телевизионна реклама на час.

      (1)  ОВ C 292, 1.9.2014 г.


title: Дело T-840/14: Жалба, подадена на 23 декември 2014 г.  — International Gaming Projects/СХВП — British Sky Broadcasting Group (Sky BONUS)

text:
               23.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 65/50

         Жалба, подадена на 23 декември 2014 г. — International Gaming Projects/СХВП — British Sky Broadcasting Group (Sky BONUS)
   (Дело T-840/14)
   (2015/C 065/67)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: International Gaming Projects Ltd (Валета, Малта) (представител: M.Garayalde Niño, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: British Sky Broadcasting Group plc (Isleworth, Обединено кралство)

      Данни за производството пред СХВП

      Притежател на спорната марка: жалбоподателят.

      Спорна марка: фигуративна марка на Общността със словните елементи „Sky BONUS“ — заявка за регистрация № 10 734 549.

      Производство пред СХВП: производство по възражение.

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 23 октомври 2014 г. по преписка R 2040/2013-4.

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени частично обжалваното решение и да регистрира заявката за марка на Общността „Sky BONUS“,

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б), член 8, параграф 4 и член 8, параграф 5 от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-695/15 PPU: Решение на Съда (четвърти състав) от 17 март 2016 г. (преюдициално запитване от Debreceni Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság — Унгария) — Shiraz Baig Mirza/Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal (Преюдициално запитване — Спешно преюдициално производство — Регламент (ЕС) № 604/2013 — Критерии и механизми за определяне на държавата членка, компетентна за разглеждането на молба за международна закрила — Член 3, параграф 3 — Право на държавите членки да изпратят кандидат в сигурна трета държава — Член 18 — Задължения на компетентната да разгледа молбата държава членка в случай на обратно приемане на кандидата — Директива 2013/32/ЕС — Общи процедури за предоставяне и отнемане на международна закрила — Разглеждане на молба за международна закрила)

text:
               2.5.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 156/21

         Решение на Съда (четвърти състав) от 17 март 2016 г. (преюдициално запитване от Debreceni Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság — Унгария) — Shiraz Baig Mirza/Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal
   (Дело C-695/15 PPU) (1)

   ((Преюдициално запитване - Спешно преюдициално производство - Регламент (ЕС) № 604/2013 - Критерии и механизми за определяне на държавата членка, компетентна за разглеждането на молба за международна закрила - Член 3, параграф 3 - Право на държавите членки да изпратят кандидат в сигурна трета държава - Член 18 - Задължения на компетентната да разгледа молбата държава членка в случай на обратно приемане на кандидата - Директива 2013/32/ЕС - Общи процедури за предоставяне и отнемане на международна закрила - Разглеждане на молба за международна закрила))
   (2016/C 156/29)
   Език на производството: унгарски

      Запитваща юрисдикция

   Debreceni Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Shiraz Baig Mirza

      Ответник: Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal

      Диспозитив

               1)

               Член 3, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 604/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година за установяване на критерии и механизми за определяне на държавата членка, компетентна за разглеждането на молба за международна закрила, която е подадена в една от държавите членки от гражданин на трета държава или от лице без гражданство, трябва да се тълкува в смисъл, че държава членка може да упражни правото да изпрати кандидат за международна закрила в сигурна трета държава и след като съгласно посочения регламент в рамките на процедурата по обратно приемане е признала, че е компетентна да разгледа молба за международна закрила, подадена от кандидат, който е напуснал тази държава членка преди постановяването на решение по същество по подадената от него първа молба за международна закрила.

               2)

               Член 3, параграф 3 от Регламент № 604/2013 трябва да се тълкува в смисъл, че допуска изпращането на кандидат за международна закрила в сигурна трета държава, когато в хода на процедурата по обратно приемане държавата членка, извършваща прехвърлянето на този кандидат в компетентната държава членка, не е била уведомена нито за правната уредба в тази държава членка относно изпращането на кандидати в сигурни трети държави, нито за практиката на компетентните органи в тази област.

               3)

               Член 18, параграф 2 от Регламент № 604/2013 трябва да се тълкува в смисъл, че не изисква в случай на обратно приемане на кандидат за международна закрила процедурата по разглеждане на неговата молба да се възобнови на етапа, на който е била прекратена.

      (1)  ОВ C 90, 7.3.2016 г.


title: Дело F-141/14: Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 15 декември 2015 г. — Guittet/Комисия (Публична служба — Бивше длъжностно лице — Социална сигурност — Покриване на медицинските разходи — Водене на медицинското досие от Комисията — Принцип на добра администрация и задължение за полагане на грижа — Извъндоговорна отговорност на Съюза)

text:
               8.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 48/95

         Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 15 декември 2015 г. — Guittet/Комисия
   (Дело F-141/14) (1)

   ((Публична служба - Бивше длъжностно лице - Социална сигурност - Покриване на медицинските разходи - Водене на медицинското досие от Комисията - Принцип на добра администрация и задължение за полагане на грижа - Извъндоговорна отговорност на Съюза))
   (2016/C 048/108)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Christian Guittet (Кан, Франция) (представители: L. Levi и A. Tymen, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално J. Currall и T. S. Bohr, C. Mélotte, avocat, впоследствие T. S. Bohr, C. Mélotte, avocat)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението за отхвърляне на искането на жалбоподателя, пострадал при сериозна злополука, за поправяне на вреди, причинени от служебно нарушение, допуснато от комисията, която отговаря за медицинското му досие, както и искане за обезщетение на имуществените и неимуществените вреди, които жалбоподателят твърди, че е претърпял

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Г-н Guittet понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 89, 16.3.2015 г., стр. 46.


title: Дело C-499/06: Решение на Съда (четвърти състав) от 22 май 2008 г. (преюдициално запитване от Sąd Okręgowy w Koszalinie — Република Полша) — Halina Nerkowska/Zakład Ubezpieczeń Społecznych Oddział w Koszalinie (Пенсия за инвалидност, отпусната на цивилните жертви на войната или репресиите — Условие за пребиваване на национална територия — Член 18, параграф 1 ЕО)

text:
               5.7.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/7

         Решение на Съда (четвърти състав) от 22 май 2008 г. (преюдициално запитване от Sąd Okręgowy w Koszalinie — Република Полша) — Halina Nerkowska/Zakład Ubezpieczeń Społecznych Oddział w Koszalinie
   (Дело C-499/06) (1)

   (Пенсия за инвалидност, отпусната на цивилните жертви на войната или репресиите - Условие за пребиваване на национална територия - Член 18, параграф 1 ЕО)
   (2008/C 171/12)
   Език на производството: полски
   Препращаща юрисдикция
   Sąd Okręgowy w Koszalinie
   Страни в главното производство

      Жалбоподател: Halina Nerkowska

      Ответник: Zakład Ubezpieczeń Społecznych Oddział w Koszalinie
   Предмет
   Преюдициално запитване — Sąd Okręgowy w Koszalinie — Тълкуване на член 18 ЕО — Съвместимост на национална разпоредба, която обвързва изплащането на обезщетенията, предоставяни на пострадалите от войната и нейните последици, с условието за пребиваване на националната територия
   Диспозитив
   Член 18, параграф 1 ЕО трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска законодателство на държава-членка, по силата на което като цяло и при всички обстоятелства последната отказва да изплаща на своите граждани обезщетение, предоставяно на цивилните жертви на войната или репресиите, само поради факта, че те не пребивават през целия период на изплащане на това обезщетение на територията на тази държава, а пребивават на територията на друга държава-членка.

      (1)  ОВ C 20, 27.1.2007 г.


title: Дело C-212/10: Преюдициално запитване, отправено от Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gliwicach (Република Полша) на 3 май 2010 г. — Logstor ROR Polska Sp. z o.o./Dyrektor Izby Skarbowej w Katowicach

text:
               31.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/13

         Преюдициално запитване, отправено от Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gliwicach (Република Полша) на 3 май 2010 г. — Logstor ROR Polska Sp. z o.o./Dyrektor Izby Skarbowej w Katowicach
   (Дело C-212/10)
   ()
   2010/C 209/20
   Език на производството: полски

      Запитваща юрисдикция

   Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gliwicach

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Logstor ROR Polska Sp. z o.o.

      Ответник: Dyrektor Izby Skarbowej w Katowicach

      Преюдициален въпрос

   Член 4, параграф 2 от Директива 69/335/ЕИО на Съвета от 17 юли 1969 година относно косвените данъци върху набирането на капитал (1), изменена на 17 юни 1985 г. с член 1, точка 1 от Директива 85/303/ЕИО (2) на Съвета от 10 юни 1985 година, дава ли право на държава членка, считано от 1 януари 2007 г., да въведе отново данък върху вноските в капитала, който се начислява върху теглените от капиталово дружество заеми, ако заемодателят има право на участие в печалбата на това дружество, при положение че от датата на присъединяването — 1 май 2004 г. — държавата членка е отменила този данък?

      (1)  ОВ L 249, стр. 25; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 9.

      (2)  Директива на Съвета от 10 юни 1985 година за изменение на Директива 69/335/ЕИО относно косвените данъци върху прираста на капитала (ОВ L 156, стр. 23; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 75).


title: Дело C-310/06: Решение на Съда (трети състав) от 18 юли 2007 г. (преюдициално запитване отправено от Gerechtshof te Amsterdam — Нидерландия) — F.T.S. International BV/Inspecteur van de Belastingdienst/Douane West (Обща митническа тарифа — Комбинирана номенклатура — Класиране — Обезкостени, замразени и дълбоко осолени пилешки разфасовки — Валидност на Регламент (ЕО) № 1223/2002)

text:
               8.9.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/8

         Решение на Съда (трети състав) от 18 юли 2007 г. (преюдициално запитване отправено от Gerechtshof te Amsterdam — Нидерландия) — F.T.S. International BV/Inspecteur van de Belastingdienst/Douane West
   (Дело C-310/06) (1)

   (Обща митническа тарифа - Комбинирана номенклатура - Класиране - Обезкостени, замразени и дълбоко осолени пилешки разфасовки - Валидност на Регламент (ЕО) № 1223/2002)
   (2007/C 211/14)
   Език на производството: нидерландски
   Препращаща юрисдикция
   Gerechtshof te Amsterdam
   Страни в главното производство

      Ищец: F.T.S. International BV

      Ответник: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane West
   Предмет
   Преюдициално запитване — Gerechtshof te Amsterdam — Валидност на Регламент (ЕО) № 1223/2002 на Комисията относно класирането на определени стоки в Комбинираната номенклатура (ОВ L 179, стр. 8) — Обезкостени, замразени и дълбоко осолени пилешки разфасовки
   Диспозитив
   Регламент (ЕО) № 1223/2002 на Комисията от 8 юли 2002 г. относно класирането на определени стоки в Комбинираната номенклатура e невалиден.

      (1)  ОВ C 224, 16.9.2006 г.


title: Дело F-38/15: Определение на Съда на публичната служба от 7 март 2016 г. — FJ/Парламент

text:
               18.4.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 136/50

         Определение на Съда на публичната служба от 7 март 2016 г. — FJ/Парламент
   (Дело F-38/15) (1)

   (2016/C 136/73)
   Език на производството: френски
   Председателят на трети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 178, 1.6.2015 г., стр. 26.


title: Дело C-22/08: Преюдициално запитване, отправено от Sozialgericht Nürnberg (Германия) на 22 януари 2008 г. — Athanasios Vatsouras/Arbeitsgemeinschaft (ARGE) Nürnberg 900

text:
               26.4.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 107/10

         Преюдициално запитване, отправено от Sozialgericht Nürnberg (Германия) на 22 януари 2008 г. — Athanasios Vatsouras/Arbeitsgemeinschaft (ARGE) Nürnberg 900
   (Дело C-22/08)
   (2008/C 107/15)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Sozialgericht Nürnberg
   Страни в главното производство

      Ищец: Athanasios Vatsouras

      Ответник: Arbeitsgemeinschaft (ARGE) Nürnberg 900
   Преюдициални въпроси

               1)

               Дали член 24, параграф 2 от Директива 2004/38 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. (1) е в съвместим с член 12 ЕО във връзка с член 39 ЕО?

               2)

               Ако отговорът на първия въпрос е отрицателен, дали член 12 ЕО във връзка с член 39 ЕО допуска национална правна уредба, която изключва гражданите на Съюза от получаване на социална помощ, когато е превишен максималният период на пребиваване, посочен в член 6 от Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г., и не съществува право на пребиваване съгласно други разпоредби?

               3)

               Ако отговорът на първия въпрос е положителен, дали член 12 ЕО допуска национална правна уредба, която изключва гражданите на държава-членка на ЕС дори от получаване на социални помощи, които се предоставят на нелегалните емигранти?

      (1)  ОВ L 158, стр. 77; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 56.


title: Дело F-17/15: Решение на Съда на публичната служба (състав от един съдия) от 10 декември 2015 г. — Jäger-Waldau/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Оценка — Атестационен доклад — Искане за изменение — Отказ)

text:
               8.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 48/96

         Решение на Съда на публичната служба (състав от един съдия) от 10 декември 2015 г. — Jäger-Waldau/Комисия
   (Дело F-17/15) (1)

   ((Публична служба - Длъжностни лица - Оценка - Атестационен доклад - Искане за изменение - Отказ))
   (2016/C 048/109)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Arnulf Jäger-Waldau (Laveno, Италия) (представител: D. Fouquet, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално J. Currall и G. Berscheid, впоследствие G. Berscheid)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението на органа по назначаването да не променя годишния доклад на жалбоподателя за 2013 г.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда г-н Jäger-Waldau да заплати съдебните разноски, направени от Европейската комисия, и да понесе собствените си разноски.

      (1)  ОВ C 127, 20.4.2015. г., стр. 40.


title: Дело C-336/13 P: Решение на Съда (седми състав) от 12 февруари 2015 г.  — Европейска комисия/IPK International — World Tourism Marketing Consultants GmbH (Обжалване — Решение на Комисията, с което се разпорежда възстановяването на финансова помощ — Изпълнение на решение на Общия съд на Европейския съюз — Разграничение между мораторните и компенсаторните лихви — Изчисляване на лихви)

text:
               13.4.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 118/3

         Решение на Съда (седми състав) от 12 февруари 2015 г. — Европейска комисия/IPK International — World Tourism Marketing Consultants GmbH
   (Дело C-336/13 P) (1)

   ((Обжалване - Решение на Комисията, с което се разпорежда възстановяването на финансова помощ - Изпълнение на решение на Общия съд на Европейския съюз - Разграничение между мораторните и компенсаторните лихви - Изчисляване на лихви))
   (2015/C 118/04)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Европейска комисия (представители: F. Dintilhac, G. Wilms и G. Zavvos)

      Друга страна в производството: IPK International — World Tourism Marketing Consultants GmbH (представител: C. Pitschas, Rechtsanwalt)

      Диспозитив

               1)

               Отменя решение на Общия съд на Европейския съюз IPK International/Комисия (T 671/11, EU:T:2013:163) в частта, в която разпорежда мораторните лихви, дължими от Европейската комисия на IPK International — World Tourism Marketing Consultants GmbH, да бъдат определени въз основа на главницата по вземането, увеличена с вече натрупаните лихви.

               2)

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3)

               Мораторните лихви, дължими от Европейската комисия на IPK International — World Tourism Marketing Consultants GmbH, трябва да се изчислят само въз основа на главницата по вземането.

               4)

               Европейската комисия и IPK International — World Tourism Marketing Consultants GmbH понасят съдебните разноски, направени от тях в настоящото производство.

      (1)  ОВ C 260, 7.9.2013 г.


title: Дело T-457/14 P: Решение на Общия съд от 15 юли 2015 г. — Rouffaud/ЕСВД (Обжалване — Публична служба — Договорно нает служител със спомагателни функции — Преобразуване на договор — Правило за съответствие между жалбата по съдебен и административен ред — Член 91, параграф 2 от Правилника за длъжностните лица)

text:
               14.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 302/52

         Решение на Общия съд от 15 юли 2015 г. — Rouffaud/ЕСВД
   (Дело T-457/14 P) (1)

   ((Обжалване - Публична служба - Договорно нает служител със спомагателни функции - Преобразуване на договор - Правило за съответствие между жалбата по съдебен и административен ред - Член 91, параграф 2 от Правилника за длъжностните лица))
   (2015/C 302/67)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Thierry Rouffaud (Брюксел, Белгия) (представители: първоначално M. de Abreu Caldas, D. de Abreu Caldas и J.-N. Louis, впоследствие J.-N. Louis и N. de Montigny, avocats)

      Друга страна в производството: Европейска служба за външна дейност (ЕСВД) (представители: S. Marquardt и M. Silva)

      Предмет

   Жалба за отмяна на решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (трети състав) от 9 април 2014 г., Rouffaud/ЕСВД (F-59/13 СбПС, EU:F:2014:49)

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (трети състав) от 9 април 2014 г., Rouffaud/ЕСВД (F-59/13 СбПС, EU:F:2014:49).

               2)

               Връща делото на Съда на публичната служба за ново разглеждане.

               3)

               Не се произнася по съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 261, 11.8.2014 г.


title: Дело C-240/15: Преюдициално запитване от Consiglio di Stato (Италия), постъпило на 22 май 2015 г. — Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni/Istituto Nazionale di Statistica — ISTAT и др.

text:
               14.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 302/13

         Преюдициално запитване от Consiglio di Stato (Италия), постъпило на 22 май 2015 г. — Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni/Istituto Nazionale di Statistica — ISTAT и др.
   (Дело C-240/15)
   (2015/C 302/17)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Consiglio di Stato

      Страни в главното производство

      Жалбоподател пред въззивната инстанция: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni

      Въззиваеми: Istituto Nazionale di Statistica — ISTAT, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell’Economia e delle Finanze

      Преюдициален въпрос

   Съвместима ли е с принципите на безпристрастност и независимост, включително от финансова и организационна гледна точка, които трябва да бъдат гарантирани на националните регулаторни органи по смисъла на член 3 от Директива 2002/21/ЕО (1), както и с принципа на финансирането им главно със собствени средства по смисъла на член 12 от Директива 2002/20/ЕО (2), национална правна уредба (като разглежданата в настоящото производство), която задължава тези органи да спазват всички разпоредби във връзка с публичните финанси, по-конкретно специалните разпоредби във връзка с ограничаването и повишаването на ефективността на публичните административни разходи.

      (1)  Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги (Рамкова директива) (ОВ L 108, стр. 33; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 35, стр. 195).

      (2)  Директива 2002/20/ЕO на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно разрешението на електронните съобщителни мрежи и услуги („Директива за разрешение“) (ОВ L 108, стр. 21; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 35, стр. 183).


title: Дело C-345/16: Определение на Съда (десети състав) от 29 ноември 2017 г. (преюдициално запитване от Tribunal de première instance de Liège — Белгия) — Jean Jacob, Dominique Lennertz/État belge (Преюдициално запитване — Фактически и правен контекст на спора в главното производство — Липса на достатъчно пояснения — Явна недопустимост — Член 53, параграф 2 — Член 94 от Процедурния правилник на Съда)

text:
               20.3.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 86/3

         Определение на Съда (десети състав) от 29 ноември 2017 г. (преюдициално запитване от Tribunal de première instance de Liège — Белгия) — Jean Jacob, Dominique Lennertz/État belge
   (Дело C-345/16) (1)

   ((Преюдициално запитване - Фактически и правен контекст на спора в главното производство - Липса на достатъчно пояснения - Явна недопустимост - Член 53, параграф 2 - Член 94 от Процедурния правилник на Съда))
   (2017/C 086/03)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal de première instance de Liège

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Jean Jacob, Dominique Lennertz

      Ответник: État belge

      Диспозитив

   Преюдициалното запитване, отправено от Tribunal de première instance de Liège (Белгия) с акт от 9 юни 2016 г., е явно недопустимо.

      (1)  ОВ C 326, 5.9.2016 г.


title: Дело C-263/08: Решение на Съда (втори състав) от 15 октомври 2009 г. (преюдициално запитване от Högsta domstolen, Швеция) — Djurgården-Lilla Värtans Miljöskyddsförening/Stockholms kommun genom dess marknämnd (Директива 85/337/ЕИО — Участие на обществеността в процеса на вземане на решения в областта на околната среда — Право на обжалване на разрешенията за осъществяване на проекти, които могат да имат значително въздействие върху околната среда)

text:
               5.12.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 297/12

         Решение на Съда (втори състав) от 15 октомври 2009 г. (преюдициално запитване от Högsta domstolen, Швеция) — Djurgården-Lilla Värtans Miljöskyddsförening/Stockholms kommun genom dess marknämnd
   (Дело C-263/08) (1)

   (Директива 85/337/ЕИО - Участие на обществеността в процеса на вземане на решения в областта на околната среда - Право на обжалване на разрешенията за осъществяване на проекти, които могат да имат значително въздействие върху околната среда)
   2009/C 297/12
   Език на производството: шведски

      Запитваща юрисдикция

   Högsta domstolen

      Страни в главното производство

      Ищец: Djurgården-Lilla Värtans Miljöskyddsförening

      Ответник: Stockholms kommun genom dess marknämnd

      Предмет

   Преюдициално запитване — Högsta domstolen — Тълкуване на член 1, параграф 2, член 6, параграф 4 и член 10а и на приложение II, точка 10 от Директива 85/337/ЕИО на Съвета от 27 юни 1985 година относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда (ОВ L 175, стр. 40; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 1, стр. 174), изменена с Директива 2003/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 май 2003 година за осигуряване участието на обществеността при изготвянето на определени планове и програми, отнасящи се до околната среда, и за изменение по отношение на участието на обществеността и достъпа до правосъдие на Директиви 85/337/ЕИО и 96/61/ЕО на Съвета — Декларация на Комисията (ОВ L 156, стр. 17) — Сдружение с нестопанска цел, участвало в производството преди даването на разрешение на проект, който може да има значително въздействие върху околната среда — Национално законодателство, което подчинява правото на сдруженията с нестопанска цел да обжалват разрешение за осъществяване на такива проекти на условието целта за опазване на околната среда да е посочена в устава им, да са упражнявали дейността си най-малко три години и да имат най-малко 2000 членове

      Диспозитив

               1.

               Проект, какъвто е разглежданият в главното производство, за отвеждане на просмукващите се води в тунел, в който са прекарани електропроводни линии, и за инжектирането на вода в почвата или скалите, за да се компенсира евентуално спадане на нивото на подземните води, както и за изграждането и поддръжката на инсталации за отвеждане и за привнасяне на вода, попада в приложното поле на точка 10, буква л) от приложение II към Директива 85/337/ЕИО на Съвета от 27 юни 1985 година относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда, изменена с Директива 2003/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 май 2003 година, независимо от крайното предназначение на подземните води, и в частност независимо от това дали те са обект на последващо използване.

               2.

               Членовете на заинтересованата общественост по смисъла на член 1, параграф 2 и на член 10а от Директива 85/337, изменена с Директива 2003/35, трябва да имат възможност да обжалват решението, с което инстанция, принадлежаща към съдебната система на дадена държава членка, се е произнесла по молба за разрешение за осъществяване на проект, независимо от ролята, която същите са могли да играят при разглеждането на споменатата молба, участвайки в производството пред споменатата инстанция и излагайки по този повод позицията си.

               3.

               Член 10а от Директива 85/337, изменена с Директива 2003/35, не допуска разпоредба от национално законодателство, която предоставя правото на обжалване на решение, свързано с дейност, попадаща в приложното поле на тази директива, изменена, само на сдруженията за опазване на околната среда, които наброяват най-малко 2 000 членове.

      (1)  ОВ C 209, 15.8.2008 г.


title: Дело C-517/14 P: Жалба, подадена на 17 ноември 2014 г. от Milch und Milcherzeugnisse e.V. срещу определението, постановено от Общия съд (шести състав) на 3 септември 2014 г. по дело T-112/11, Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse e.V./Европейска комисия

text:
               26.1.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 26/15

         Жалба, подадена на 17 ноември 2014 г. от Milch und Milcherzeugnisse e.V. срещу определението, постановено от Общия съд (шести състав) на 3 септември 2014 г. по дело T-112/11, Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse e.V./Европейска комисия
   (Дело C-517/14 P)
   (2015/C 026/20)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse e.V. (представител: M. Loschelder, V. Schoene, Rechtsanwälte)

      Други страни в производството: Европейска комисия, Кралство Нидерландия, Nederlandse Zuivelorganisatie

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени обжалваното определение, както и Регламент (ЕС) № 1122/2010 на Комисията от 2 декември 2010 година за вписване на наименование в регистъра на защитените наименования за произход и защитените географски указания [Gouda Holland (ЗГУ)] (1);

               —

               при условията на евентуалност, да се върне делото на Общия съд;

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски в производството пред Общия съд и в производството по обжалване.

      Основания и основни доводи

      Първо основание: Общият съд приел, че жалбоподателят няма правен интерес, тъй като спорният регламент съдържа уточнението, че „Edam“ е родово наименование. Въпросната формулировка в регламента за вписване обаче била само тавтологична. Следователно противно на поддържаното от Общия съд отмяната на регламента за вписване би донесла на членовете предимство, обосноваващо правния им интерес. Ето защо жалбата би била допустима. Тя би била и основателна поради същата причина. Всъщност въпросното уточнение било разрешено от нидерландските заявители. Ето защо Комисията е допуснала грешка, като въпреки това не е направила посоченото уточнение.

      Второ основание: Жалбоподателят е посочил, че в миналото членовете му са доставяли мляко в Нидерландия, което е можело да бъде преработено за Gouda или Edam и най-вероятно е било преработвано за Gouda или Edam. От това Общият съд не е направил извод, че е налице правен интерес. Всъщност доводът бил неточен от фактическа гледна точка. По този начин Общият съд изопачил фактите, тъй като доводът бил неточен. Освен това според Общия съд възражението и жалбата не са подадени за „производителите на мляко“. Това също било опорочаване на фактите, тъй като възражението е направено за членовете на жалбоподателя, доколкото те преработват мляко (продаваното в Нидерландия мляко било преработено мляко) и разпространяват мляко или сирене.

      Трето основание: Общият съд приел, че отхвърлянето на възражението не установява самостоятелен правен интерес за жалбоподателите. Всъщност от правна гледна точка възражението не било направено от жалбоподателя, а от Федерална република Германия. Това не съответствало на приложимото право с оглед на основния Регламент 510/2006 (2), като противно на приетото от Общия съд този въпрос за основния регламент все още не бил разглеждан от него. Между основния Регламент № 510/2006 и предходния Регламент (ЕИО) 2081/92 (3) съществуват разлики, които Общият съд не е разгледал и които имат за резултат, че във всеки случай според основния Регламент предявилите възражение, като жалбоподателите, предявяват собствените си права на възражение.

      Четвърто основание: Общият съд отхвърля доводите на жалбоподателя, че синият етикет относно ЗГУ на Съюза предоставя на нидерландските производители конкурентно предимство спрямо членовете на жалбоподателя. Това било неточно. Конкурентно предимство съществувало и то обосновавало правен интерес на членовете на жалбоподателя да отменят регламента за вписване.

      (1)  ОВ L 317, стр. 14.

      (2)  Регламент (ЕО) № 510/2006 на Съвета от 20 март 2006 година относно закрилата на географски указания и наименования за произход на земеделски продукти и храни (ОВ L 93, стр. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 71, стр. 114).

      (3)  Регламент (ЕИО) № 2081/92 на Съвета от 14 юли 1992 година относно закрилата на географски указания и наименования за произход на земеделски продукти и храни (ОВ L 208, стр. 1).


title: Дело C-502/12: Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgericht Berlin (Германия) на 8 ноември 2012 г. — Jens Schombera/Land Berlin

text:
               26.1.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 26/28

         Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgericht Berlin (Германия) на 8 ноември 2012 г. — Jens Schombera/Land Berlin
   (Дело C-502/12)
   2013/C 26/54
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Verwaltungsgericht Berlin

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Jens Schombera

      Ответник: Land Berlin

      Преюдициални въпроси

               1.

               Следва ли първичното и/или вторичното право на Европейския съюз, а в конкретния случай по-специално Директива 2000/78/ЕО (1), да се тълкува в смисъл, че установява всеобхватна забрана за допускане на необоснованата дискриминация, основана на възраст, която забрана се прилага и по отношение на нормите на националното право относно заплатите на служителите във федералните провинции?

               2.

               При положителен отговор на първия въпрос, в резултат на тълкуването на това първично и/или вторично право на Европейския съюз стига ли се до извода, че е налице пряка или непряка дискриминация, ако съгласно определена национална уредба размерът на основната заплата на даден държавен служител се повишава в съответствие с неговата възраст при учредяване на служебното му правоотношение, а впоследствие — преимуществено в зависимост от продължителността на служебното му правоотношение?

               3.

               При положителен отговор и на втория въпрос, тълкуването на това първично и/или вторично право на Европейския съюз допуска ли подобна национална уредба да бъде оправдавана с преследваната от законодателя цел да възнаграждава натрупания професионален опит?

               4.

               При положителен отговор и на третия въпрос, ако националният законодател не е успял да въведе в националното право норми относно заплатите на държавните служители, с които не се допуска дискриминация, тълкуването на първичното и/или вторично право на Европейския съюз позволява ли в полза на дискриминираното лице да възникне и друга правна последица, освен заплащането с обратна сила на възможно най-високата по степен заплата за съответната длъжностна категория?
               В това отношение единствено въз основата на първичното и/или вторичното право на Европейския съюз, а в конкретния случай по-специално Директива 2000/78/ЕО, ли възниква правната последица от забраната за допускане на дискриминация, или претенцията на държавния служител възниква единствено с оглед на неправилното транспониране на разпоредбите на правото на Европейския съюз в съответствие с установеното в правото на Съюза право на иск за отговорност на държавите членки?

               5.

               Тълкуването на това първично и/или вторично право на Европейския съюз допуска ли съществуването на национална мярка, която обвързва предявяването на претенциите на държавните служители за (последващо) плащане на определена сума или за обезщетение от изискването държавните служители да предявят тези претенции възможно най-скоро след възникването им?

      (1)  Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (ОВ L 303, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 7).


title: Дело F-145/12: Определение на Съда на публичната служба (втори състав) от 17 октомври 2013 г. — Marcuccio/Комисия (Публична служба — Член 34, параграфи 1 и 6 от Процедурния правилник — Жалба, подадена по факс в срока за обжалване, удължен с десетдневен срок — Жалба, подадена по пощата в следващите десет дни — Липса на идентичност между едната и другата — Просрочие на жалбата)

text:
               8.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 71/36

      Определение на Съда на публичната служба (втори състав) от 17 октомври 2013 г. — Marcuccio/Комисия
      (Дело F-145/12)
      (Публична служба - Член 34, параграфи 1 и 6 от Процедурния правилник - Жалба, подадена по факс в срока за обжалване, удължен с десетдневен срок - Жалба, подадена по пощата в следващите десет дни - Липса на идентичност между едната и другата - Просрочие на жалбата)
      (2014/C 71/71)
      Език на производството: италиански

         Страни

         Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: G. Cipressa, адвокат)

         Ответник: Европейска комисия

         Предмет

      Искане за отмяна на решението, с което се отхвърля искането на жалбоподателя за осъвременяване на неговата пенсия за инвалидност

         Диспозитив

                  1.

                  Отхвърля жалбата като явно недопустима.

                  2.

                  Г-н Marcuccio понася направените от него съдебни разноски.


title: Дело T-47/10: Решение на Общия съд от 15 юли 2015 г. — Akzo Nobel и др./Комисия (Конкуренция — Картели — Европейски пазари на топлинни стабилизатори — Решение, с което се установяват две нарушения на член 81 ЕО и на член 53 от Споразумението за ЕИП — Определяне на цените, подялба на пазарите и обмен на чувствителна търговска информация — Продължителност на нарушенията — Погасителна давност — Продължителност на административната процедура — Разумен срок — Право на защита — Вменяване на нарушенията — Нарушения, извършени от дъщерните дружества, от сдружение без собствена правосубектност и от дъщерно дружество — Изчисляване на размера на глобите)

text:
               14.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 302/30

         Решение на Общия съд от 15 юли 2015 г. — Akzo Nobel и др./Комисия
   (Дело T-47/10) (1)

   ((Конкуренция - Картели - Европейски пазари на топлинни стабилизатори - Решение, с което се установяват две нарушения на член 81 ЕО и на член 53 от Споразумението за ЕИП - Определяне на цените, подялба на пазарите и обмен на чувствителна търговска информация - Продължителност на нарушенията - Погасителна давност - Продължителност на административната процедура - Разумен срок - Право на защита - Вменяване на нарушенията - Нарушения, извършени от дъщерните дружества, от сдружение без собствена правосубектност и от дъщерно дружество - Изчисляване на размера на глобите))
   (2015/C 302/39)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Akzo Nobel NV (Амстердам, Нидерландия); Akzo Nobel Chemicals GmbH (Дюрен, Германия); Akzo Nobel Chemicals BV (Амерсфорт, Нидерландия); и Akcros Chemicals Ltd (Уорикшър, Обединено кралство) (представители: първоначално C. Swaak и M. van der Woude, впоследствие C. Swaak и R. Wesseling, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално F. Ronkes Agerbeek и J. Bourke, впоследствие F. Ronkes Agerbeek и P. Van Nuffel, подпомагани от J. Holmes, barrister)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение на Комисията C (2009) 8682 окончателен от 11 ноември 2009 г. относно процедура по прилагане на член 81 от Договора за ЕО и на член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/C.38.589 — Термостабилизатори) или при условията на евентуалност, намаляване на наложените глоби

      Диспозитив

               1)

               Отменя член 2, точки 4, 6, 21 и 23 от Решение C(2009) 8682 окончателен на Комисията от 11 ноември 2009 г. относно процедура по прилагане на член 81 ЕО и на член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/38589 — Топлинни стабилизатори) в частта, в която на Akzo Nobel Chemicals GmbH и на Akzo Nobel Chemicals BV са наложени глоби.

               2)

               Намалява общия размер на глобите, наложени с член 2, точки 1—7 и 18—24 от Решение C(2009) 8682 окончателен на 40  194 милиона евро за Akzo Nobel NV и на 1 1 8 81  980 милиона евро за Akcros Chemicals Ltd.

               3)

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               4)

               Европейската комисия понася две пети от съдебните разноски на Akzo Nobel, на Akzo Nobel Chemicals GmbH, на Akzo Nobel Chemicals BV и на Akcros Chemicals и три пети от направените от нея съдебни разноски. Akzo Nobel, Akzo Nobel Chemicals GmbH, Akzo Nobel Chemicals BV и Akcros Chemicals понасят три пети от направените от тях съдебни разноски и две пети от съдебните разноски на Комисията.

      (1)  ОВ C 100, 17.4.2010 г.


title: Дело F-135/15: Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 12 април 2016 г. — Beiner/Комисия (Публична служба — Конкурси — Условия за допускане — Професионален опит — Решение на конкурсната комисия да не допусне жалбоподателя до изпитите — Явна грешка в преценката)

text:
               30.5.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 191/51

         Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 12 април 2016 г. — Beiner/Комисия
   (Дело F-135/15) (1)

   ((Публична служба - Конкурси - Условия за допускане - Професионален опит - Решение на конкурсната комисия да не допусне жалбоподателя до изпитите - Явна грешка в преценката))
   (2016/C 191/73)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Laurent Beiner (Knutange, Франция) (представител: B. Sahki, адвокат)

      Ответник: Европейска комисия (представители: G. Gattinara и F. Simonetti)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението на конкурсна комисия по конкурс EPSO/AST/130/14 да не допусне жалбоподателя до изпитните тестове, поради това, че няма изискваното ниво на образование и професионален опит от най-малко шест години във връзка с естеството на служебните задължения.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като отчасти явно недопустима и отчасти явно неоснователна.

               2)

               Г-н Laurent Beiner понася направените от него съдебни разноски и се осъжда да понесе съдебните разноски, направени от Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 7, 11.1.2016 г., стр. 37.


title: Дело T-361/11: Жалба, подадена на 6 юли 2011 г. — Hand Held Products/СХВП — Orange Brand Services (DOLPHIN)

text:
               10.9.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/53

         Жалба, подадена на 6 юли 2011 г. — Hand Held Products/СХВП — Orange Brand Services (DOLPHIN)
   (Дело T-361/11)
   2011/C 269/117
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Hand Held Products, Inc. (Wilmington, Съединените щати) (представители: J. Güell Serra и M. Curell Aguilà, lawyers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Orange Brand Services Ltd (Bristol, Обединеното кралство)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени частично решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 6 април 2011 г. по преписка R 1443/2010-1 и да се отхвърли заявка за регистрация на марка на Общността № 5046231, и

               —

               да се осъди ответникът да заплати разноските.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „DOLPHIN“ по-специално за стоки от клас 9 — заявка за регистрация на марка на Общността № 5046231

      Притежател на марката или знака, на която/който се прави позоваване в процедурата по възражение: жалбоподателят

      Марка или знак, на която/който се прави позоваване в подкрепа на възражението: регистрация на марка на Общността № 936229 на словната марка „DOLPHIN“ за стоки от клас 9

      Решение на отдела по споровете: уважава възражението по отношение на част от спорните стоки.

      Решение на апелативния състав: отменя отчасти решението на отдела по споровете.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 на Съвета, доколкото апелативният състав не е направил цялостен анализ на релевантните фактори, а се е задоволил да отхвърли възражението въз основа на факта, че стоките са различни, установявайки минимални разлики между тях, и не е придал необходимото значение на идентичността на знаците „DOLPHIN“ в сравнителния анализ.


title: Дело T-533/10: Решение на Общия съд от 11 юли 2014 г.  — DTS Distribuidora de Televisión Digital/Комисия (Държавни помощи — Обществена услуга за радио- и телевизионно разпространение — Помощ, която Испания планира да отпусне на RTVE — Изменение на системата на финансиране — Замяна на приходите от реклама с нови данъци, налагани на телевизионните и далекосъобщителните оператори — Решение, с което помощта се обявява за съвместима с вътрешния пазар — Данъчна мярка, която е начинът на финансиране на помощта — Наличие на необходима връзка по предназначение между данъка и помощта — Пряко въздействие на приходите от данъка върху размера на помощта — Пропорционалност)

text:
               1.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 292/27

         Решение на Общия съд от 11 юли 2014 г. — DTS Distribuidora de Televisión Digital/Комисия
   (Дело T-533/10) (1)

   ((Държавни помощи - Обществена услуга за радио- и телевизионно разпространение - Помощ, която Испания планира да отпусне на RTVE - Изменение на системата на финансиране - Замяна на приходите от реклама с нови данъци, налагани на телевизионните и далекосъобщителните оператори - Решение, с което помощта се обявява за съвместима с вътрешния пазар - Данъчна мярка, която е начинът на финансиране на помощта - Наличие на необходима връзка по предназначение между данъка и помощта - Пряко въздействие на приходите от данъка върху размера на помощта - Пропорционалност))
   2014/C 292/32
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: DTS Distribuidora de Televisión Digital, SA (Трес Кантос, Испания) (представители: H. Brokelmann и M. Ganino, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: G. Valero Jordana и C. Urraca Caviedes)

      Встъпили страни в подкрепа на жалбоподателя: Telefónica de España, SA (Мадрид, Испания) и Telefónica Móviles España, SA (Мадрид) (представители: F. González Díaz и F. Salerno, адвокати)

      Встъпили страни в подкрепа на ответника: Кралство Испания (представители: първоначално J. Rodríguez Cárcamo и M. Muñoz Pérez, впоследствие M. Muñoz Pérez, след това S. Centeno Huerta и N. Díaz Abad, впоследствие N. Díaz Abad и накрая M. Sampol Pucurull, abogados del Estado) и Corporación de Radio y Televisión Española, SA (RTVE) (Мадрид) (представители: A. Martínez Sánchez и J. Rodríguez Ordóñez, адвокати)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение 2011/1/ЕС на Комисията от 20 юли 2010 година относно схема за държавна помощ C 38/09 (ex NN 58/09), която Испания планира да отпусне на Corporación de Radio y Televisión Española (RTVE) (ОВ L 1, 2011 г., стр. 9)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               DTS Distribuidora de Televisión Digital, SA понася направените от него съдебни разноски, включително свързаните с обезпечителното производство, разноските на Corporación de Radio y Televisión Española, SA (RTVE), включително свързаните с обезпечителното производство, както и разноските на Европейската комисия, включително свързаните с обезпечителното производство, с изключение на направените от последната разноски във връзка с встъпването на Telefónica de España, SA и Telefónica Móviles España, SA.

               3)

               Telefónica de España и Telefónica Móviles España понасят направените от тях съдебни разноски и отговарят солидарно за заплащането на разноските, направени от Комисията във връзка с встъпването им.

               4)

               Кралство Испания понася направените от него съдебни разноски, включително свързаните с обезпечителното производство.

      (1)  ОВ C 30, 29.1.2011 г.