title: Дело T-719/14: Решение на Общия съд от 9 септември 2016 г. — Tri Ocean Energy/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки срещу Сирия — Замразяване на средства — Грешка в преценката)

text:
               24.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 392/29

         Решение на Общия съд от 9 септември 2016 г. — Tri Ocean Energy/Съвет
   (Дело T-719/14) (1)

   ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Сирия - Замразяване на средства - Грешка в преценката))
   (2016/C 392/35)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Tri Ocean Energy (Кайро, Египет) (представители: B. Kennelly, barrister, P. Saini, QC, и N. Sheikh, solicitor)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: B. Driessen и A. Vitro)

      Предмет

   Жалба по реда на член 263 ДФЕС за отмяна на Решение за изпълнение 2014/678/ОВППС на Съвета от 26 септември 2014 година за изпълнение на Решение 2013/255/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия (ОВ L 283, 2014 г., стр. 59) и на Регламент за изпълнение (ЕС) № 1013/2014 на Съвета от 26 септември 2014 година за изпълнение на Регламент (ЕС) № 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия (ОВ L 283, 2014 г., стр. 9) в частта им относно жалбоподателя.

      Диспозитив

               1)

               Отменя Решение за изпълнение 2014/678/ОВППС на Съвета от 26 септември 2014 година за изпълнение на Решение 2013/255/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия и Регламент за изпълнение (ЕС) № 1013/2014 на Съвета от 26 септември 2014 година за изпълнение на Регламент (ЕС) № 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия в частта им относно Tri Ocean Energy.

               2)

               Осъжда Съвета на Европейския съюз да понесе направените от него съдебни разноски и тези на Tri Ocean Energy.

      (1)  ОВ C 448, 15.12.2014 г.


title: Дело T-557/11: Определение на Общия съд от 20 юни 2014 г.  — Elsid и др./Комисия

text:
               15.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 315/72

         Определение на Общия съд от 20 юни 2014 г. — Elsid и др./Комисия
   (Дело T-557/11) (1)

   2014/C 315/118
   Език на производството: английски
   Председателят на седми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 370, 17.12.2011 г.


title: Дело T-300/04: Определение на Първоинстанционния съд от 6 септември 2007 г. — easy Jet/Комисия

text:
               20.10.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 247/41

         Определение на Първоинстанционния съд от 6 септември 2007 г. — easy Jet/Комисия
   (Дело T-300/04) (1)

   (2007/C 247/67)

      Език на производството: английски

   Председателят на пети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 262, 23.10.2004 г.


title: Дело T-514/15: Жалба, подадена на 1 септември 2015 г. — Izba Gospodarcza Producentów i Operatorów Urządzeń Rozrywkowych/Комисия

text:
               9.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 371/31

         Жалба, подадена на 1 септември 2015 г. — Izba Gospodarcza Producentów i Operatorów Urządzeń Rozrywkowych/Комисия
   (Дело T-514/15)
   (2015/C 371/33)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Izba Gospodarcza Producentów i Operatorów Urządzeń Rozrywkowych (Варшава, Полша) (представител: P. Hoffman, lawyer)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на Комисията от 12 юни 2015 г., GESTDEM 2015/1291, с което на жалбоподателя е отказан достъп до подробното становище, прието от Европейската комисия в рамките на процедура за уведомяване 2014/537/PL,

               —

               да отмени решението на Комисията от 17 юли 2015 г., GESTDEM 2015/1291, с което на жалбоподателя е отказан достъп до подробното становище, прието от Република Малта в рамките на процедура за уведомяване 2014/537/PL,

               —

               да осъди Комисията да понесе направените от нея съдебни разноски и да заплати тези на жалбоподателя.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага шест основания.

               1.

               Първото основание е нарушаването на член 4, параграф 2, трето тире от Регламент (ЕО) № 1049/2001 (1) с отказа да се предостави достъп до подробното становище на Комисията:

                           —

                           Член 4, параграф 2, трето тире от Регламент № 1049/2001 не може разумно да се тълкува в смисъл, че притежаван от Комисията документ не може да бъде оповестен, ако това би засегнало целите на дейности по инспектиране, разследване и одит дори когато документът не е изготвен в рамките или за целите на подобно инспектиране, разследване и одит.

                           —

                           По отношение на документ, представен в рамките на процедура за уведомяване, изобщо не може да се приложи обща презумпция, че оповестяването на документ би засегнало защитата целите на производство за установяване на неизпълнение на задължение, тъй като във връзка с процедурата за уведомяване не съществува подобна обща презумпция.

                           —

                           Доводът на Комисията, че становището ѝ се отнася до мярка, насочена към преустановяването на нарушение на правото на Европейския съюз и че в това становище се съдържат препращания към официалното уведомително писмо на Комисията за започване на производство за установяване на неизпълнение на задължение и преценка на мярката, за която е отправено уведомление с оглед на това производство, не доказва наличието на обща презумпция, че подробното становище не следва да бъде оповестено.

                           —

                           Позицията на Комисията е несъгласувана, тъй като тя основава решението си на обща презумпция, а същевременно се позовава на спецификите на този „особен случай“.

               2.

               Второто основание е нарушаването на член 4, параграф 6 от Регламент № 1049/2001 и на член 296 ДФЕС с частичния отказ на достъп до подробното становище на Комисията:

                           —

                           Във всички случаи Комисията е трябвало да оповести частично своето подробно становище, т.е. след като заличи всички препращания към официалното уведомително писмо относно производството за установяване на неизпълнение на задължения.

               3.

               Третото основание е нарушаването на член 4, параграф 2 от Регламент № 1049/2001 с отказа на достъп до подробното становище на Комисията, въпреки че е налице по-висш обществен интерес от оповестяването:

                           —

                           Като се има предвид, че подробното становище се отнася до мярка, която вече е разгледана от Парламента и това е довело до изменението на мярката, оповестяването му е необходимо, за да се даде възможност на членовете на Парламента да разберат причината, обосноваваща искането на правителството за изменение на представения им законодателен проект. Следователно по-висшият интерес от оповестяването е налице. Демократичният процес не може да се развива правилно, ако от Парламента се иска да прилага становища на Комисията, които не са оповестени.

                           —

                           Тъй като законосъобразното провеждане на процедурата за уведомяване и оттук възможността за прилагане на приетия законодателен проект могат да зависят от текста на становището на Комисията, въз основа на принципа на правна сигурност е налице по-висш обществен интерес от оповестяването.

               4.

               Четвъртото основание е нарушаването на съображение 3 и член 8, параграф 4 от Директива 98/34/EC (2) с отказа на достъп до подробното становище на Комисията:

                           —

                           Отказът за оповестяване на подробното становище е несъвместим с естеството на Директива 98/34, основаваща се на прозрачността; такъв е по-специално случаят, когато съответната държава членка не се е позовала на клаузата за поверителност по член 8, параграф 4 от същата директива.

               5.

               Петото основание е нарушаването на член 4, параграф 2, трето тире и параграфи 5 и 6 от Регламент № 1049/2001 с отказа на достъп до подробното становище на Малта:

                           —

                           Отказът да се предостави достъп до становището не може да се основава само на обстоятелството, че Комисията възнамерява да вземе предвид подробното становище на Малта, когато ще приеме решение в рамките на производството за установяване на неизпълнение на задължение, което е в ход, или че е приложила това становище към преписката по посоченото производство.

               6.

               Шестото основание е нарушаването на член 296 ДФЕС с отказа на достъп до подробното становище на Малта:

                           —

                           Първоначално Комисията е отказала да се произнесе по оповестяването на становището на Малта с мотиви, които могат да се тълкуват само в смисъл, че решението зависи от това дали Комисията ще приеме решението на Общия съд по дело T-402/12, Carl Schlyter/Комисия, съгласно което подробните становища подлежат на оповестяване, или няма да го приеме и съответно ще го обжалва. Комисията обаче не е подала жалба срещу това съдебно решение и е отказала оповестяването по съображения, които нямат никаква връзка със същото решение и които вероятно самата Комисия е счела за недостатъчни, тъй като иначе тя щеше да се произнесе с решение в отрицателен смисъл още преди да е изтекъл срокът за обжалване по дело T-402/12.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията, (OB L 145, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76)

      (2)  Директива 98/34/EО на Европейския Парламент и на Съвета от 22 юни 1998 година за определяне на процедура за предоставяне на информация в областта на техническите стандарти и регламенти, (OB L 204, стр. 37; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 23, стр. 207)


title: Дело C-387/11: Иск, предявен на 19 юли 2011 г. — Европейска комисия/Кралство Белгия

text:
               15.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 305/4

         Иск, предявен на 19 юли 2011 г. — Европейска комисия/Кралство Белгия
   (Дело C-387/11)
   2011/C 305/04
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: W. Mölls и C. Soulay)

      Ответник: Кралство Белгия

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като е запазило в сила различни правила за данъчното облагане на доходи от капитали и движими вещи според това дали тези доходи са получени от белгийски или от чуждестранни инвестиционни дружества, Кралство Белгия не е изпълнило задълженията си по членове 49 и 63 от Договора за функционирането на Европейския съюз и членове 31 и 40 от Споразумението за Европейското икономическо пространство,

               —

               да се осъди Кралство Белгия да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   С настоящия иск Комисията възразява срещу различното третиране на местните и на чуждестранните инвестиционни дружества, що се отнася до облагането на доходите от капитали и движими вещи. За разлика от местните, чуждестранните инвестиционни дружества, които не разполагат с постоянен обект на националната територия, всъщност не можели да си възстановяват авансовия данък, платен върху доходите от капитали и движими вещи. Подобна дискриминация била несъвместима с разпоредбите на Договора, уреждащи свободата на установяване, тъй като правела по-непривлекателно учредяването на чуждестранни инвестиционни дружества, и с разпоредбите на Договора, уреждащи свободното движение на капитали, тъй като финансирането на белгийско дружество чрез посредничеството на чуждестранно инвестиционно дружество било свързано с повече разходи отколкото финансирането му чрез посредничеството на белгийско инвестиционно дружество.
   Освен това Комисията оспорва доводите, изложени от белгийските власти. На първо място, последните не представили обективни данни, въз основа на които да се заключи, че между положението на местните инвестиционни дружества и това на чуждестранните инвестиционни дружества съществува разлика, която е от значение за данъчния им статут. На следващо място, въпросният данъчен режим нямал никаква връзка с балансираното разпределение на правомощията за данъчно облагане в отношенията между съответните държави. При всички случаи двустранните спогодби не били основание държавите членки да не изпълняват задълженията си по Договора. На последно място, що се отнася до твърдяната опасност от извършване на данъчни измами от чуждестранните дружества, белгийските власти не можели да се позовават на пречки за осъществяването на данъчни проверки, резултат от разпоредбите, приети от самата Белгия, за да оправдае несъобразяването с гарантираните в Договора свободи.


title: Дело T-119/07: Иск, предявен на 16 април 2007 г. — Италия/Комисия

text:
               9.6.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/24

         Иск, предявен на 16 април 2007 г. — Италия/Комисия
   (Дело T-119/07)
   (2007/C 129/41)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Ищец: Италианска република (Рим, Италия) [представител: G. Aiello, адвокат]

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               Да се отмени Решение С (2007) 286 окончателен на Комисията от 7 февруари 2007 г.,

               —

               както и да се осъди ответникът да заплати всички свързани с производството съдебни разноски, възнаграждения и хонорари.

         Правни основания и основни доводи
   Настоящият иск е насочен срещу Решение С (2007) 286 окончателен на Комисията от 7 февруари 2007 г. относно освобождаването от акциз върху минералните масла, използвани като гориво за производството на алуминий в района на Gardannе, в района на Shannon и в Сардиния — решение, чието изпълнение е възложено съответно на Франция, Ирландия и Италия. Това решение е обявило за законосъобразно предоставеното от италианското правителство на Eurallumina S.p.A. освобождаване от данъчни задължения за 80 % от техния размер, като за останалата част от 20 % е установило задължение за възстановяване на предоставените на бенефициента облекчения, считано от 1 януари 2004 г.
   В подкрепа на своите искания ищецът изтъква:

               —

               Нарушение на член 87, параграф 1 от Договора в частта, в която оспорваното решение е приело, че предвиденото в италианския нормативен акт освобождаване от акциз представлява държавна помощ. Във връзка с това се твърди, че — както потвърждава текстът на Директива 2003/96/ЕО (1) — освобождаванията от акциз в конкретния случай не представляват държавна помощ, а по-скоро спадат към същността и логиката на националната данъчна система. Всъщност, що се отнася до държавни помощи, посочената директива изрично позволява такива помощи, поне за периода, който приключва на 31 декември 2006 г. Що се отнася до твърдяния избирателен характер на разглежданите мерки, отбелязва се, че те са общо насочени към всички предприятия, които използват минерални масла за производството на алуминиев оксид. Обстоятелството, че на италианска територия съществува само един завод, в който посочените минерални масла се използват в производствения цикъл, има само фактологично значение и не е в състояние да обезсмисли общия обхват на разпоредбата.

               —

               Нарушение на член 87, параграф 3 от Договора, както и на общностните насоки от 1998 г. в областта на държавните помощи с регионална насоченост, доколкото оспорваното освобождаване, което е предмет на настоящото дело, следва да се счита като полезно за икономическото развитие на район Сардиния.

               —

               Нарушение на точка 51, параграф E.3.2. от насоките на Общността относно използването на държавна помощ за опазването на околната среда (2001/C 37/03), доколкото в случая между отпускащата държава и дружеството, което е бенефициент по помощта, не липсват конкретни споразумения за подобряване на резултатите, свързани с околната среда.

               —

               На последно място, ищецът изтъква нарушение на принципа на оправданите правни очаквания и на презумпцията за законност на общностните разпоредби.

      (1)  Директива 2003/96/ЕО на Съвета от 27 октомври 2003 година относно преструктурирането на правната рамка на Общността за данъчно облагане на енергийните продукти и електрическата енергия (ОВ L 283, 31.10.2003 г., стр. 51).


title: Дело T-390/15: Жалба, подадена на 16 юли 2015 г. — Perfetti Van Melle Benelux/СХВП — PepsiCo (3D)

text:
               21.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 311/53

         Жалба, подадена на 16 юли 2015 г. — Perfetti Van Melle Benelux/СХВП — PepsiCo (3D)
   (Дело T-390/15)
   (2015/C 311/58)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Perfetti Van Melle Benelux BV (Бреда, Нидерландия) (представител: P. Testa, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: PepsiCo, Inc. (Ню Йорк, Съединени американски щати)

      Данни за производството пред СХВП

      Заявител: жалбоподателят

      Спорна марка: фигуративна марка на Общността в черно и бяло със словните елементи „3D“ — заявка за регистрация № 9 384 041

      Производство пред СХВП: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на СХВП от 8 май 2015 г. по преписка R 465//2014-5

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение и да уважи заявка за регистрация № 009384041 за следните стоки: шоколад, смес за сладкиши, шоколадови бонбони, сладкарски изделия, дъвчащи бонбони, бонбончета за смучене, дъвчащи бонбончета, карамел, дъвка (за немедицински цели), дъвка за балончета, близалки, сладник, желета (сладкарски изделия), тофи, бонбони с вкус на мента, бонбони,

               —

               да осъди PepsiCo, Inc. да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009


title: Дело C-181/15 P: Жалба, подадена на 22 април 2015 г. от Marpefa, S.L. срещу определението, постановено от Общия съд (шести състав) на 3 февруари 2015 г. по дело T-708/14, Marpefa/СХВП

text:
               16.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 381/12

         Жалба, подадена на 22 април 2015 г. от Marpefa, S.L. срещу определението, постановено от Общия съд (шести състав) на 3 февруари 2015 г. по дело T-708/14, Marpefa/СХВП
   (Дело C-181/15 P)
   (2015/C 381/14)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподатели: Marpefa, S.L. (представител: I. Barroso Sánchez-Lafuente, адвокат)

      Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) и Kabushiki Kaisha Sony Computer Entertainment
   С определение от 6 октомври 2015 г. Съдът (седми състав) отхвърля жалбата.


title: Дело C-471/10: Преюдициално запитване, отправено от Unabhängiger Verwaltungssenat Salzburg (Австрия) на 28 септември 2010 г. — Martin Wohl и Ildiko Veres/Magistrat der Stadt Salzburg, друга страна в производството: Finanzamt Salzburg-Stadt.

text:
               4.12.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 328/19

         Преюдициално запитване, отправено от Unabhängiger Verwaltungssenat Salzburg (Австрия) на 28 септември 2010 г. — Martin Wohl и Ildiko Veres/Magistrat der Stadt Salzburg, друга страна в производството: Finanzamt Salzburg-Stadt.
   (Дело C-471/10)
   ()
   2010/C 328/35
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Unabhängiger Verwaltungssenat Salzburg

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Martin Wohl и Ildiko Veres

      Ответник: Magistrat der Stadt Salzburg

      Друга страна в производството: Finanzamt Salzburg-Stadt

      Преюдициални въпроси

   Следва ли Приложение X към списъка по член 24 от Акта относно условията на присъединяването на Република Унгария към Европейския съюз (1. Свободно движение на хора) (1) да се разбира в смисъл, че предоставянето на работници от Унгария на Австрия не следва да се счита за командироване на работници и че националните ограничения относно наемането на унгарски работници в Австрия се прилагат по същия начин и за унгарски/словашки работници, предоставени на Австрия от страна на унгарски предприятия (и надлежно наети от тях)?

      (1)  ОВ L 236, стp. 846


title: Дело C-167/07: Иск, предявен на 29 март 2007 г. — Кралство Испания/Съвет на Европейския съюз

text:
               26.5.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 117/19

         Иск, предявен на 29 март 2007 г. — Кралство Испания/Съвет на Европейския съюз
   (Дело C-167/07)
   (2007/C 117/31)
   Език на производството: испански
   Страни

      Ищец: Кралство Испания (представител: N. Díaz Abad, agente)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени Регламент (ЕО) № 41/2007 (1) на Съвета от 21 декември 2006 година, с който се установяват за 2007 година възможностите за риболов и съответните условия за определени рибни запаси и групи рибни запаси, приложими за водите на Общността и за корабите на Общността във водите, подложени на ограничения за улова, доколкото той не възлага определени квоти на испанската флота във водите на Общността в Северно море и

               —

               да се осъди Съветът на Европейския съюз да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи
   1)   Нарушение на принципа за недопускане на дискриминация:
   Според Кралство Испания, като не предоставя на Испания квоти във водите на Общността в Северно море, оспорваният Регламент нарушава принципа за недопускане на дискриминация, тъй след изтичането на предвидения в Акта за присъединяване преходен период на останалите държави-членки се признава правото на достъп до тези води и техните ресурси, докато на Кралство Испания се признава само правото на достъп до тези води.
   2)   Погрешно тълкуване на Акта за присъединяване на Испания:
   Като урежда преходния период за Испания областта на риболова, Актът за присъединяване не прави разграничение между достъп до водите и достъп до ресурсите. Освен това, разпоредбите на Акта за присъединяване трябва да се тълкуват в съответствие с контекста и целите му.
   3)   Нарушение на член 20, параграф 2 от Регламент 2371/2002 (2):
   Цитираната разпоредба е нарушена, тъй като на Испания не се определят квоти, които представляват нови възможности за риболов, разпределени за първи път след изтичане на предвидения в Акта за присъединяване преходен период.

      (1)  ОВ 2007 г. L 15, стр. 1.

      (2)  Регламент (ЕО) № 2371/2002 на Съвета от 20 декември 2002 година относно опазването и устойчивата експлоатация на рибните ресурси в рамките на общата политика в областта на рибарството (ОВ L 358, стр. 59).


title: Дело T-333/08: Жалба, подадена на 11 август 2008 г. — Bull и др./Комисия

text:
               8.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 285/42

         Жалба, подадена на 11 август 2008 г. — Bull и др./Комисия
   (Дело T-333/08)
   (2008/C 285/79)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподатели: Bull SAS (Les Clayes-sous-Bois, Франция), Unisys Belgium SA (Брюксел, Белгия) и Tata Consultancy Services (TCS) SA (Capellen, Люксембург) (представители: B. Lombaert и M. van der Woude, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателите

               —

               да се отмени обжалваното решение, а именно:

                           —

                           отхвърлянето на офертата на Consortium B-Trust,

                           —

                           решението да не се възлага обществената поръчка,

                           —

                           решението да се започне процедура на договаряне,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Жалбоподателите оспорват решението на Комисията за отхвърляне на офертата им, подадена в рамките на процедурата за възлагане на обществена поръчка относно обществената поръчка „DIGIT/R2/PO/2007/024 — Осигуряване на управлявани услуги“ (ОВ S 159-197776, 2007 г.), както и на решението да не се възлага обществената поръчка поради липса на задоволителни оферти и да се започне процедура на договаряне.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите твърдят на първо място, че при приемането на обжалваното решение не били спазени правилата за предоставяне на правомощията в рамките на Комисията, тъй като решението било прието от „Acting Head of Unit“. Жалбоподателите смятат, че не е доказано, че издателят на акта действително е бил оправомощен да приема подобно решение от името на Комисията.
   На второ място жалбоподателите поддържат, че Комисията не изпълнила задължението си за мотивиране, като в решението си не изложила съображенията, поради които приела, че някои цени в офертата на жалбоподателите били необичайно ниски и че с офертата не били спазени съответните законови разпоредби в случай на изпълнение на договора в Брюксел или в Люксембург.
   На последно място жалбоподателите смятат, че Комисията не спазила процедурата по проверка на редовността на цените, доколкото i) Комисията изключила офертата на жалбоподателите поради необичайно ниските цени, макар офертата да била обоснована от финансова гледна точка, ii) Комисията не взела предвид изложената от жалбоподателите обосновка и iii) обжалваното решение не се основавало на точни мотиви от фактическа гледна точка.


title: Дело F-62/05: Определение на Съда на публичната служба от 13 февруари 2008 г. — Ghem/Комисия

text:
               30.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 223/63

         Определение на Съда на публичната служба от 13 февруари 2008 г. — Ghem/Комисия
   (Дело F-62/05) (1)

   (2008/C 223/121)

      Език на производството: френски

   Председателят на втори състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 229, 17.9.2005 г., стр. 31 (Дело, образувано първоначално в Първоинстанционния съд на Европейските общности под номер Т-270/05 и препратено на Съда на публичната служба на Европейския съюз с определение от 15.12.2005 г.).


title: Съединени дела C-322/07 P, C-327/07 P и C-338/07 P: Решение на Съда (трети състав) от 3 септември 2009 г. — Papierfabrik August Koehler AG, Bolloré SA, Distribuidora Vizcaína de Papeles SL/Комисия на Европейските общности (Обжалване — Картели — Пазар на самокопираща хартия — Липса на съгласуваност между изложението на възраженията и спорното решение — Нарушение на правото на защита — Последици — Изопачаване на доказателства — Участие в нарушението — Продължителност на нарушението — Регламент № 17 — Член 15, параграф 2 — Насоки относно метода за определяне на размера на глобите — Принцип на равно третиране — Принцип на пропорционалност — Задължение за мотивиране — Разумен срок на производството пред Първоинстанционния съд)

text:
               24.10.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 256/3

         Решение на Съда (трети състав) от 3 септември 2009 г. — Papierfabrik August Koehler AG, Bolloré SA, Distribuidora Vizcaína de Papeles SL/Комисия на Европейските общности
   (Съединени дела C-322/07 P, C-327/07 P и C-338/07 P) (1)

   (Обжалване - Картели - Пазар на самокопираща хартия - Липса на съгласуваност между изложението на възраженията и спорното решение - Нарушение на правото на защита - Последици - Изопачаване на доказателства - Участие в нарушението - Продължителност на нарушението - Регламент № 17 - Член 15, параграф 2 - Насоки относно метода за определяне на размера на глобите - Принцип на равно третиране - Принцип на пропорционалност - Задължение за мотивиране - Разумен срок на производството пред Първоинстанционния съд)
   2009/C 256/04
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподатели: Papierfabrik August Koehler AG (представители: I. Brinker и S. Hirsbrunner, Rechtsanwälte, J. Schwarze, университетски професор), Bolloré SA, (представители: C. Momège и P. Gassenbach, avocats), Distribuidora Vizcaína de Papeles SL (представители: E. Pérez Medrano и M. T. Díaz Utrilla, abogados)

      Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности (представители: W. Mölls и F. Castillo de la Torre, H.-J. Freund, Rechtsanwalt, N. Coutrelis, avocate)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Първоинстанционния съд (пети състав) от 26 април 2007 година по свързани дела Т-109/02 (Bolloré), T-118/02 (Arjo Wiggins Appleton), T-122/02 (Mitsubishi HiTec Paper Bielefeld), T-125/02 (Papierfabrik August Koehler), T-126/02 (M-real Zanders), T-128/02 (Papeteries Mougeot), T-129/02 (Torraspapel), T-132/02 (Distribuidora Vizcaína de Papeles) и Т-136/02 (Papelera Guipuzcoana de Zicuñaga) — Споразумение за определяне на цените в сектора на самокопиращата хартия — Нарушаване на правото на защита що се отнася до доказателствата за участието на жалбоподателя в нарушението преди октомври 1993 г. (неверни, недостатъчни и противоречиви доказателства) — Нарушаване на принципите на равно третиране и на пропорционалност що се отнася до определяне размера на глобата (жалбоподателят е малко семейно предприятие, което няма достъп до капиталовите пазари)

      Диспозитив

               1.

               Отменя Решение на Първоинстанционния съд на Европейските общности от 26 април 2007 г. по дело Bolloré и др./Комисия (T-109/02, T-118/02, T-122/02, T-125/02, T-126/02, T-128/02, T-129/02, T-132/02 и T-136/02) в частта относно Bolloré SA.

               2.

               Отменя Решение 2004/337/ЕО на Комисията от 20 декември 2001 година относно процедура по прилагане на член 81 от Договора за ЕО и на член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/E-1/36.212 — Самокопираща хартия) в частта относно Bolloré SA.

               3.

               Отхвърля жалбите, подадени от Papierfabrik August Koehler AG и Distribuidora Vizcaína de Papeles SL.

               4.

               Осъжда Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски както в първоинстанционното производство, така и в производството по обжалване по дело C-327/07 P.

               5.

               Осъжда Papierfabrik August Koehler AG и Distribuidora Vizcaína de Papeles SL да заплатят съдебните разноски съответно по дела C-322/07 P и C-338/07 P.

      (1)  ОВ C 223, 22.09.2007 г.


title: Дело C-325/05: Решение на Съда (първи състав) от 18 юли 2007 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Darmstadt — Германия) — Derin Ismail/Landkreis Darmstadt-Dieburg (Асоцииране ЕИО-Турция — Член 59 от Допълнителния протокол — Членове 6, 7 и 14 от Решение № 1/80 на Съвета по асоцииране — Право на свободен достъп до заетост по силата на член 7, първа алинея, второ тире — Право на пребиваване, което е негово следствие — Турски гражданин на възраст над 21 години, който не е издържан от родителите си — Наказателни присъди — Условия за загубване на придобити права — Съвместимост с правилото, че Република Турция не може да се ползва от по-благоприятен режим от този, който държавите-членки прилагат помежду си)

text:
               6.10.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 235/5

         Решение на Съда (първи състав) от 18 юли 2007 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Darmstadt — Германия) — Derin Ismail/Landkreis Darmstadt-Dieburg
   (Дело C-325/05) (1)

   (Асоцииране ЕИО-Турция - Член 59 от Допълнителния протокол - Членове 6, 7 и 14 от Решение № 1/80 на Съвета по асоцииране - Право на свободен достъп до заетост по силата на член 7, първа алинея, второ тире - Право на пребиваване, което е негово следствие - Турски гражданин на възраст над 21 години, който не е издържан от родителите си - Наказателни присъди - Условия за загубване на придобити права - Съвместимост с правилото, че Република Турция не може да се ползва от по-благоприятен режим от този, който държавите-членки прилагат помежду си)
   (2007/C 235/07)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Verwaltungsgericht Darmstadt
   Страни в главното производство

      Ищец: Derin Ismail

      Ответник: Landkreis Darmstadt-Dieburg
   Предмет
   Преюдициално запитване — Landkreis Darmstadt-Dieburg — Тълкуване на член 7, алинея 1, второ тире от Решение № 1/80 на Съвета по асоцииране ЕИО/Турция, както и на член 59 от Допълнителния протокол относно преходния период, предвиден в Споразумението за асоцииране между Европейската икономическа общност и Турция, подписан на 23 ноември 1970 г. (ОВ L 293, стр. 4) — Отсъствие на загуба на право на свободен достъп до всякаква дейност като наето лице, както и на право на пребиваване, което е негово следствие, на турски гражданин, влязъл на националната територия с цел събиране на семейството, дори и да е на възраст над 21 години и да не е издържан от родителите си — По-благоприятен режим от този, който се дава на гражданите на държавите-членки.
   Диспозитив
   Турски гражданин, на когото е разрешено да влезе като дете на територията на държава-членка с цел събиране на семейството, и който е придобил право на свободен достъп до всяка дейност като наето лице по негов избор по силата на член 7, първа алинея, второ тире от Решение № 1/80 на Съвета за асоцииране от 19 септември 1980 г. относно развиване на асоциирането, прието от Съвета за асоцииране, създаден със Споразумението за асоцииране между Европейската икономическа общност и Турция, загубва право на пребиваване в приемащата държава-членка, което е следствие от посоченото право на свободен достъп, само в следните две хипотези:

               —

               в случаите, предвидени в член 14, параграф 1 от това решение или

               —

               когато напусне територията на съответната държава-членка за значителен период и без основателни причини,

         дори и да е на възраст над 21 години, да не е издържан от родителите си, а да живее самостоятелно в съответната държава-членка, и няколко години да не е бил на пазара на труда поради изтърпяване в този период на наказание лишаване от свобода без условие за отлагане. Подобно тълкуване не е несъвместимо с изискванията на член 59 от Допълнителния протокол, подписан на 23 ноември 1970 г. в Брюксел и сключен, одобрен и утвърден от името на Общността с Регламент (ЕИО) № 2760/72 на Съвета от 19 декември 1972 година.

      (1)  ОВ C 281, 12.11.2005 г.


title: Дело T-452/08: Решение на Общия съд от 7 октомври 2010 г. — DHL Aviation и DHL Hub Leipzig/Комисия (Държавни помощи — Въздушен превоз — Гаранции във връзка с експлоатацията на новата европейска платформа на групата DHL на летище Лайпциг/Хале — Решение, с което дадена помощ се обявява за несъвместима с общия пазар и се разпорежда възстановяването ѝ)

text:
               20.11.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 317/28

         Решение на Общия съд от 7 октомври 2010 г. — DHL Aviation и DHL Hub Leipzig/Комисия
   (Дело T-452/08) (1)

   (Държавни помощи - Въздушен превоз - Гаранции във връзка с експлоатацията на новата европейска платформа на групата DHL на летище Лайпциг/Хале - Решение, с което дадена помощ се обявява за несъвместима с общия пазар и се разпорежда възстановяването ѝ)
   2010/C 317/49
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: DHL Aviation SA/NV (Zaventem, Белгия) и DHL Hub Leipzig GmbH (Schkeuditz, Германия) (представители: A. Burnside, solicitor и B. van de Walle de Ghelcke, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: K. Gross, B. Martenczuk и E. Righini)

      Предмет

   Искане за частична отмяна на Решение 2008/948/ЕО на Комисията от 23 юли 2008 година относно държавна помощ, отпусната от Германия на DHL и летище Лайпциг/Хале (ОВ L 346, стp. 1).

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда DHL Aviation SA/NV и DHL Hub Leipzig GmbH да заплатят съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 6, 10.1.2009 г.


title: Дело C-324/11: Преюдициално запитване, отправено от Legfelsőbb Bírósága (Унгария) на 29 юни 2011 г. — Gábor Tóth/Nemzeti Adó-és Vámhivatal Észak-magyarországi Regionális Adó Főigazgatósága, правоприемник на Adó-és Pénzügyi Ellenőrzési Hivatal Hatósági Főosztály Észak-magyarországi Kiheleyezett Hatósági Osztály

text:
               24.9.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/3

         Преюдициално запитване, отправено от Legfelsőbb Bírósága (Унгария) на 29 юни 2011 г. — Gábor Tóth/Nemzeti Adó-és Vámhivatal Észak-magyarországi Regionális Adó Főigazgatósága, правоприемник на Adó-és Pénzügyi Ellenőrzési Hivatal Hatósági Főosztály Észak-magyarországi Kiheleyezett Hatósági Osztály
   (Дело C-324/11)
   2011/C 282/06
   Език на производството: унгарски

      Запитваща юрисдикция

   Legfelsőbb Bírósága

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Tóth Gábor

      Ответник: Nemzeti Adó-és Vámhivatal Észak-magyarországi Regionális Adó Főigazgatósága, правоприемник на Adó-és Pénzügyi Ellenőrzési Hivatal Hatósági Főosztály Észak-magyarországi Kiheleyezett Hatósági Osztály

      Преюдициални въпроси

               1.

               Противоречи ли на принципа на данъчен неутралитет (член 9 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета (1) относно общата система на данъка върху добавената стойност) правно тълкуване, което не допуска упражняването на правото на приспадане от получателя на фактура, ако лицензията на едноличния търговец, който е издал тази фактура, е била отнета от общинската власт преди изпълнението на договора или преди издаването на фактурата?

               2.

               С оглед на принципа на данъчен неутралитет възможно ли е обстоятелството, че едноличният търговец, издател на фактурата, не е декларирал наетите от него работници (които следователно работят „на черно“) и че на това основание данъчната администрация е установила, че въпросният търговец „няма декларирани работници“, да попречи на упражняването на правото на приспадане на получателя на фактурата?

               3.

               Може ли да се счита, че получателят на фактурата проявява небрежност, ако не провери дали съществува правоотношение между работниците, наети за извършването на строителни работи, и издателят на фактурата, нито дали последният е изпълнил своите данъчни задължения за деклариране или всяко друго задължение по отношение на тези работници? Може ли да се приеме, че това поведение представлява обективен факт, показващ, че получателят на фактурата е знаел или е трябвало да знае, че участва в измама, свързана с ДДС?

               4.

               С оглед на принципа на данъчен неутралитет може ли националният съд да вземе предвид предходните обстоятелства, когато неговата цялостна преценка го навежда на заключението, че търговската сделка не е била извършена между посочените във фактурата лица?

      (1)  Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7 и Поправка в OB L 74, 19.3.2011 г., стр. 3)


title: Дело C-91/15: Решение на Съда (осми състав) от 22 септември 2016 г. (преюдициално запитване от Gerechtshof Amsterdam — Нидерландия) — Kawasaki Motors Europe NV/Inspecteur van de Belastingdienst/Douane (Преюдициално запитване — Преценка на валидността — Регламент (ЕО) № 1051/2009 — Обща митническа тарифа — Тарифно класиране — Комбинирана номенклатура — Позиция 8701 — Трактори — Подпозиции 8701 90 11 до 8701 90 39 — Селскостопански трактори и горски трактори, колесни (с изключение на зеленчуково-градинарските трактори), нови — Леки четириколесни превозни средства с повишена проходимост, предназначени да бъдат използвани като трактори)

text:
               14.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 419/14

         Решение на Съда (осми състав) от 22 септември 2016 г. (преюдициално запитване от Gerechtshof Amsterdam — Нидерландия) — Kawasaki Motors Europe NV/Inspecteur van de Belastingdienst/Douane
   (Дело C-91/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Преценка на валидността - Регламент (ЕО) № 1051/2009 - Обща митническа тарифа - Тарифно класиране - Комбинирана номенклатура - Позиция 8701 - Трактори - Подпозиции 8701 90 11 до 8701 90 39 - Селскостопански трактори и горски трактори, колесни (с изключение на зеленчуково-градинарските трактори), нови - Леки четириколесни превозни средства с повишена проходимост, предназначени да бъдат използвани като трактори))
   (2016/C 419/16)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Gerechtshof Amsterdam

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Kawasaki Motors Europe NV

      Ответник: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane

      Диспозитив

   Точка 2 от приложението към Регламент (ЕО) № 1051/2009 на Комисията от 3 ноември 2009 година относно класирането на определени стоки в Комбинираната номенклатура е невалидна, доколкото класира описаното в нея превозно средство в подпозиция 8107 90 90 от тази комбинирана номенклатура, изменена с Регламент (ЕС) № 948/2009 на Комисията от 30 септември 2009 г., а не в подпозиция от 8701 90 11 до 8701 90 39 от посочената комбинирана номенклатура, съответстваща на мощността на двигателя на превозното средство.

      (1)  ОВ C 146, 4.5.2015 г.


title: Дело F-11/14: Жалба, подадена на 7 февруари 2014 г.  — ZZ/ЕСВД

text:
               7.4.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 102/45

         Жалба, подадена на 7 февруари 2014 г. — ZZ/ЕСВД
   (Дело F-11/14)
   2014/C 102/67
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представители: S. Rodrigues и A. Tymen, адвокати)

      Ответник: Европейска служба за външна дейност (ЕСВД)

      Предмет на производството

   Обявяване на нищожност на договора на жалбоподателя, доколкото той го класира в степен AD5 и присъждане на обезщетение за вредите, които той твърди, че е претърпял.

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението от 1 март 2013 г., доколкото то предвижда класиране на жалбоподателя в степен AD5 ;

               —

               доколкото е необходимо, да бъде отменено решението от 28 октомври 2013 г., отхвърлящо административната жалба на жалбоподателя;

               —

               да се разпореди ново класиране на длъжността на жалбоподателя в степен, отговаряща на равнището на неговите отговорности;

               —

               да се разпореди ответникът да приложи всички последици от това ново класиране, по-специално паричните, с обратна дата, считано от встъпването в длъжност;

               —

               да се присъди обезщетение за претърпените от жалбоподателя морални вреди, оценени ex aequo et bono в размер на 5 000 EUR;

               —

               да се осъди ЕСВД да заплати изцяло съдебните разноски.


title: Дело T-325/17: Жалба, подадена на 29 май 2017 г. — Koninklijke Luchtvaart Maatschappij/Комисия

text:
               24.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 239/53

         Жалба, подадена на 29 май 2017 г. — Koninklijke Luchtvaart Maatschappij/Комисия
   (Дело T-325/17)
   (2017/C 239/67)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV (Амстелвен, Нидерландия) (представител: M. Smeets, адвокат)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени изцяло Решение C(2017) 1742 окончателен на Комисията от 17 март 2017 година относно производство по прилагане на член 101 ДФЕС, член 53 от Споразумението за ЕИП и член 8 от Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария по въпроси на въздушния транспорт (дело AT.39258 — Въздушен превоз на товари) поради нарушение на забраната за произволни действия и на принципа на равно третиране съгласно първото изложено основание; поради липса на компетентност в областта на въздушния транспорт от летища извън ЕИП до летища в рамките на ЕИП съгласно второто изложено основание (като главно искане); поради нарушение на член 49 от Хартата на основните права на Съюза, член 101 ДФЕС, член 53 от Споразумението за ЕИП и член 8 от Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария по въпроси на въздушния транспорт, както и на Насоките относно глобите (1) съгласно четвъртото изложено основание (като главно искане), или

               —

               да отмени член 1, параграф 2, буква г) и член 1, параграф 3, буква г) от обжалваното решение, доколкото в посочените разпоредби се констатира нарушение на жалбоподателя в областта на въздушния транспорт от летища извън ЕИП до летища в рамките на ЕИП съгласно второто изложено основание (при условията на евентуалност); и

               —

               да отмени член 1, член 1, параграф 1, буква г), член 1, параграф 2, буква г), член 1, параграф 3, буква г) и член 1, параграф 4, буква г) от обжалваното решение, доколкото в тях е констатирано, че единното продължено нарушение включва неплащането на комисионни върху допълнителните такси съгласно третото изложено основание; и

               —

               при условията на евентуалност спрямо предходното, ако Съдът не отмени обжалваното решение изцяло съгласно първото, второто и четвъртото изложено основание, да упражни пълното си право на преценка, като намали размера на наложената на жалбоподателя глоба с член 3, букви в) и г) от обжалваното решение съгласно първото, второто, третото и четвъртото изложено основание; и накрая,

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски в това производство, ако Съдът отмени изцяло или отчасти обжалваното решение, или намали глобата.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири основания.

               1.

               С първото основание се твърди нарушение на забраната за произволни действия и на принципа на равно третиране.

                           —

                           Жалбоподателят твърди, че обжалваното решение нарушава забраната за произволни действия, като изключва предприятия от разпоредителната част на обжалваното решение, които съгласно мотивите на същото са участвали в същите действия като адресатите на това решение.

                           —

                           Освен това жалбоподателят сочи, че обжалваното решение нарушава принципа на равно третиране, като го санкционира за нарушение, налага му глоба и дава възможност да му бъде търсена гражданска отговорност, при положение че от разпоредителната част са изключени предприятия, които съгласно мотивите му са участвали в същите действия като адресатите на това решение.

               2.

               С второто основание се твърди липса на компетентност в областта на въздушния превоз на товари от летища извън ЕИП до летища в рамките на ЕИП.

                           —

                           Жалбоподателят твърди, че обжалваното решение неправилно се основава на допускането, че единното продължено нарушение относно въздушния превоз от летища извън ЕИП до летища в рамките на ЕИП се осъществява в рамките на ЕИП.

                           —

                           Освен това жалбоподателят твърди, че обжалваното решение неправилно се основава на допускането, че единното продължено нарушение относно въздушния превоз от летища извън ЕИП до летища в рамките на ЕИП оказва съществено, непосредствено и предвидимо въздействие върху конкуренцията в рамките на ЕИП.

               3.

               С третото основание се твърди липса на мотиви и явна грешка в преценката относно констатацията, че неплащането на комисионни за допълнителни такси представлява самостоятелен елемент на нарушението.

                           —

                           Жалбоподателят твърди, че двете допускания, на които се основава обжалваното решение, за да квалифицира неплащането на комисионни върху допълнителни такси като самостоятелен елемент на нарушението, са противоречиви с оглед на икономическия и правен контекст в съответния отрасъл.

                           —

                           Жалбоподателят освен това твърди, че неплащането на комисионни върху допълнителни такси не може да се разграничи от действията във връзка с допълнителната такса за гориво и за безопасност и не представлява самостоятелен елемент на нарушението.

               4.

               С четвъртото основание се твърди, че глобата е в нарушение на принципа на законност и пропорционалност на глобите съгласно член 49 от Хартата на основните права на Съюза, член 101 ДФЕС и Насоките относно глобите, както и че е явно погрешна.

                           —

                           Жалбоподателят твърди, че стойността на оборота от услуги за превоз на товари на KLM, с който се свързва нарушението, е стойността на допълнителната такса за гориво и за безопасност, а не цялата стойност на оборота от услуги за превоз на товари на KLM.

                           —

                           Стойността на оборота на KLM от услуги за превоз на товари, на която се основава основният размер на глобата, не трябва да включва оборота от услуги за превоз на товари на KLM извън ЕИП.

                           —

                           Намалението с 15 % на глобата заради намеса на държавата не отговаря на степента на намеса на държавата по време на периода на нарушението.

      (1)  Насоки относно метода за определяне на глобите, налагани по силата на член 23, параграф 2, буква а) от Регламент № 1/2003 (ОВ C 210, 2006 г. стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 4, стр. 264).


title: Дело C-415/14 P: Решение на Съда (пети състав) от 28 януари 2016 г. — Quimitécnica.com — Comércio e Indústria Química, SA, José de Mello — Sociedade Gestora de Participações Sociais, SA/Европейска комисия (Обжалване — Картели — Европейски пазар на фосфатите за фураж — Глоба, наложена на жалбоподателите след процедура за постигане на споразумение — Разсрочено плащане на глобата — Изискване за учредяване на банкова гаранция към банка с рейтинг „AA“ дългосрочен — Задължение за мотивиране)

text:
               21.3.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 106/7

         Решение на Съда (пети състав) от 28 януари 2016 г. — Quimitécnica.com — Comércio e Indústria Química, SA, José de Mello — Sociedade Gestora de Participações Sociais, SA/Европейска комисия
   (Дело C-415/14 P) (1)

   ((Обжалване - Картели - Европейски пазар на фосфатите за фураж - Глоба, наложена на жалбоподателите след процедура за постигане на споразумение - Разсрочено плащане на глобата - Изискване за учредяване на банкова гаранция към банка с рейтинг „AA“ дългосрочен - Задължение за мотивиране))
   (2016/C 106/08)
   Език на производството: португалски

      Страни

      Жалбоподатели: Quimitécnica.com — Comércio e Indústria Química, SA, José de Mello — Sociedade Gestora de Participações Sociais, SA (представител: J. Calheiros, advogado)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: V. Bottka и B. Mongin, M. Marques Mendes, advogado)

      Диспозитив

               1)

               Отменя решение на Общия съд на Европейския съюз от 26 юни 2014 г. Quimitécnica.com и de Mello/Комисия (T-564/10, EU:T:2014:583).

               2)

               Връща делото за ново разглеждане от Общия съд на Европейския съюз.

               3)

               Не се произнася по съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 388, 3.11.2014 г.


title: Дело T-264/16: Жалба, подадена на 27 май 2016 г. — Korea National Insurance/Съвет и Комисия

text:
               8.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 287/24

         Жалба, подадена на 27 май 2016 г. — Korea National Insurance/Съвет и Комисия
   (Дело T-264/16)
   (2016/C 287/30)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Korea National Insurance Corp. (Пхенян, Корейската народнодемократична република) (представители: M. Lester и S. Midwinter, Barristers, T. Brentnall и A. Stevenson, Solicitors)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз и Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение (ОВППС) 2016/475 от 31 март 2016 година за изменение на Решение 2013/183/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Корейската народнодемократична република и Регламент за изпълнение (ЕС) 2016/659 на Комисията от 27 април 2016 за изменение на Регламент (ЕО) № 329/2007 на Съвета относно ограничителни мерки срещу Народна демократична република Корея, доколкото тези мерки имат за цел да включат жалбоподателя в приложение V към Регламент (ЕО) № 329/2007 на Съвета и в приложение II към Решение 2013/183/ОВППС,

               —

               да осъди ответниците да заплатят съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири основания.

               1.

               Първо основание — ответниците не са успели да изтъкнат адекватни или достатъчни причини за включването на жалбоподателя.

               2.

               Второ основание — ответниците явно са допуснали грешка, като са приели, че всеки от критериите за включване в обжалваните мерки са изпълнени в случая на жалбоподателя и няма фактическо основание за включването му.

               3.

               Трето основание — ответниците са нарушили принципите за защита на личните данни.

               4.

               Четвърто основание — ответниците са нарушили без обосновка или мярка основните права на жалбоподателя, включително правото му на защита на неговата собственост, дейности и репутация.


title: Дело C-266/06 P: Решение на Съда (четвърти състав) от 22 май 2008 г. — Evonik Degussa GmbH, по-рано известно като Degussa GmbH/Комисия на Европейските общности, Съвет на Европейския съюз (Обжалване — Конкуренция — Картел — Пазар на метионин — Глоби — Регламент № 17 — Член 15, параграф 2 — Принцип на законоустановеност на наказанията — Изопачаване на факти — Принцип на пропорционалност — Принцип на равно третиране)

text:
               5.7.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/4

         Решение на Съда (четвърти състав) от 22 май 2008 г. — Evonik Degussa GmbH, по-рано известно като Degussa GmbH/Комисия на Европейските общности, Съвет на Европейския съюз
   (Дело C-266/06 P) (1)

   (Обжалване - Конкуренция - Картел - Пазар на метионин - Глоби - Регламент № 17 - Член 15, параграф 2 - Принцип на законоустановеност на наказанията - Изопачаване на факти - Принцип на пропорционалност - Принцип на равно третиране)
   (2008/C 171/06)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: Evonik Degussa GmbH, по-рано известно като Degussa GmbH (представители: R. Bechtold, M. Karl и C. Steinle, Rechtsanwälte)

      Други страни в производството: Комисия на Европейските общности (представители: A. Bouquet, W. Mölls, H.-J. Freund, Rechtsanwalt), Съвет на Европейския съюз (представители: S. Marquardt, G. Curmi и M. Simm)
   Предмет
   Жалба срещу Решение на Първоинстанционния съд (Трети състав) от 5 април 2006 г. по дело Degussa AG/Комисия (T-279/02), с което Първоинстанционният съд отхвърля частично жалбата за отмяна на Решение 2003/674/ЕО на Комисията от 2 юли 2002 г. относно производство по член 81 EО и по член 53 от споразумението за ЕИП (ОВ L 255, стp. 1) — Картел, който засяга пазара на метионин — Изисквания на принципа за законоустановеност на нарушенията и наказанията във връзка със системата на глоби, предвидена в член 15, параграф 2 от Регламент № 17/62
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Evonik Degussa GmbH да заплати съдебните разноски.

               3)

               Съветът на Европейския съюз понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 190, 12.8.2006 г.


title: Дело C-547/11: Решение на Съда (девети състав) от 5 юни 2014 г.  — Европейска комисия/Италианска република (Неизпълнение на задължения от държава членка — Държавни помощи — Решения 2006/323/ЕО и 2007/375/ЕО — Освобождаване от акциз на минералните масла, използвани като гориво за производството на двуалуминиев триокис в Сардиния — Възстановяване — Решения за отлагане на изпълнението на акт за определяне на митническо задължение, взети от национална юрисдикция)

text:
               4.8.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 253/2

         Решение на Съда (девети състав) от 5 юни 2014 г. — Европейска комисия/Италианска република
   (Дело C-547/11) (1)

   ((Неизпълнение на задължения от държава членка - Държавни помощи - Решения 2006/323/ЕО и 2007/375/ЕО - Освобождаване от акциз на минералните масла, използвани като гориво за производството на двуалуминиев триокис в Сардиния - Възстановяване - Решения за отлагане на изпълнението на акт за определяне на митническо задължение, взети от национална юрисдикция))
   2014/C 253/02
   Език на производството: италиански

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: B. Stromsky и D. Grespan)

      Ответник: Италианска република (представители: G. Palmieri, подпомаган от F. Varrone, avvocato dello Stato)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Държавни помощи — Неприемане в установените за това срокове на всички необходими мерки за съобразяване с членове 5 и 6 от Решение 2006/323/ЕО на Комисията от 7 декември 2005 година за освобождаване от акциз на минералните масла, използвани като гориво за производството на двуалуминиев триокис в района на Гардан, в района на Шанън и в Сардиния, прилагано съответно от Франция, Ирландия и Италия (ОВ L 119, 2006 г., стр. 12) и с членове 4 и 6 от Решение 2007/375/ЕО на Комисията от 7 февруари 2007 година за освобождаване от акциз на минералните масла, използвани като гориво за производството на двуалуминиев триокис в района на Гардан, в района на Шанън и в Сардиния, прилагано съответно от Франция, Ирландия и Италия (ОВ L 147, стр. 29) — Нарушение на член 288 ДФЕС, както и на член 14 от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член [108 ДФЕС] (ОВ L 83, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41) — Изискване за незабавно и ефективно изпълнение на решенията на Комисията — Изискване за незабавно и ефективно изпълнение на решенията на Комисията — Недостатъчност на процедурата за възстановяване на разглежданата незаконосъобразна помощ

      Диспозитив

               1)

               Като не е взела в установените за това срокове всички необходими мерки за възстановяване на държавните помощи, обявени за незаконосъобразни и за противоречащи на общия пазар с Решение 2006/323/ЕО на Комисията от 7 декември 2005 година за освобождаване от акциз на минералните масла, използвани като гориво за производството на двуалуминиев триокис в района на Гардан, в района на Шанън и в Сардиния, прилагано съответно от Франция, Ирландия и Италия, и с Решение 2007/375/ЕО на Комисията от 7 февруари 2007 година за освобождаване от акциз на минералните масла, използвани като гориво за производството на двуалуминиев триокис в района на Гардан, в района на Шанън и в Сардиния, прилагано съответно от Франция, Ирландия и Италия (C 78/2001 (ex NN 22/01), C 79/2001 (ex NN 23/01), C 80/2001 (ex NN 26/01), Италианската република не е изпълнила задълженията си по член 5 от Решение 2006/323, член 4 от Решение 2007/375 и член 249, четвърта алинея ЕО.
               Като не е представила в определените за това срокове информацията, посочена в член 6, параграф 1 от Решение 2006/323 и в член 6, параграф 2 от Решение 2007/375, Италианската република не е изпълнила задълженията си по тези две разпоредби и по член 249, четвърта алинея ЕО.

               2)

               Осъжда Италианската република да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 13, 14.1.2012 г.


title: Дело F-121/10: Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 29 септември 2011 г. — Heath/ЕЦБ (Публична служба — Служители на ЕЦБ — Пенсионноосигурителна схема — Пенсионен план — Годишно увеличение на пенсиите — Хармонизирани индекси на потребителските цени — Становище на актюера по пенсионния план — Консултации с Комитета по персонала — Консултации с надзорния комитет — Право на колективно договаряне)

text:
               12.5.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/27

         Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 29 септември 2011 г. — Heath/ЕЦБ
   (Дело F-121/10) (1)

   (Публична служба - Служители на ЕЦБ - Пенсионноосигурителна схема - Пенсионен план - Годишно увеличение на пенсиите - Хармонизирани индекси на потребителските цени - Становище на актюера по пенсионния план - Консултации с Комитета по персонала - Консултации с надзорния комитет - Право на колективно договаряне)
   2012/C 138/55
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Michael Heath (Southampton, Обединено кралство) (представители: адв. L. Levi и адв. M. Vandenbussche)

      Ответник: Европейска централна банка (представители: P. Embley, E. Carlini и адв. B. Wägenbaur)

      Предмет

   Отмяна на извлеченията по пенсионната партида на жалбоподателя за месец януари 2010 г. и следващите месеци, доколкото в тях пенсията му се увеличава с 0,6 % след годишната корекция на пенсиите за 2010 г., и обезщетение за претърпените от жалбоподателя вреди.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Г-н Heath понася направените от него съдебни разноски и съдебните разноски на Европейската централна банка.

      (1)  ОВ C 30, 29.1.2011 г., стр. 67.


title: Дело T-593/11: Решение на Общия съд от 30 април 2015 г. — Al-Chihabi/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки срещу Сирия — Замразяване на средства — Право на защита — Задължение за мотивиране — Грешка в преценката — Право на собственост — Право на зачитане на личния живот — Пропорционалност)

text:
               15.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/28

         Решение на Общия съд от 30 април 2015 г. — Al-Chihabi/Съвет
   (Дело T-593/11) (1)

   ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Сирия - Замразяване на средства - Право на защита - Задължение за мотивиране - Грешка в преценката - Право на собственост - Право на зачитане на личния живот - Пропорционалност))
   (2015/C 198/37)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Fares Al-Chihabi (Алепо, Сирия) (представители: първоначално L. Ruessmann и W. Berg, адвокати, впоследствие L. Ruessmann и J. Beck, solicitor)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bishop и R. Liudvinaviciute-Cordeiro)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: първоначално S. Boelaert и T. Scharf, впоследствие T. Scharf и M. Konstantinidis)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение 2011/522/ОВППС на Съвета от 2 септември 2011 година за изменение на Решение 2011/273/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия (ОВ L 228, стр. 16), на Регламент (ЕС) № 878/2011 на Съвета от 2 септември 2011 година за изменение на Регламент (ЕС) № 442/2011 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия (ОВ L 228, стр. 1), на Решение 2011/782/ОВППС на Съвета от 1 декември 2011 година относно ограничителни мерки срещу Сирия и за отмяна на Решение 2011/273/ОВППС (ОВ L 319, стр. 56), на Регламент (ЕС) № 36/2012 на Съвета от 18 януари 2012 година относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия и за отмяна на Регламент (ЕС) № 442/2011 (ОВ L 16, стр. 1), на Решение 2012/739/ОВППС на Съвета от 29 ноември 2012 година относно ограничителни мерки срещу Сирия и за отмяна на Решение 2011/782 (ОВ L 330, стр. 21), на Регламент за изпълнение (ЕС) № 1117/2012 на Съвета от 29 ноември 2012 година за прилагане на член 32, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 36/2012 (ОВ L 330, стр. 9), на Регламент за изпълнение № 363/2013 на Съвета, от 22 април 2013 г. за изпълнение на Регламент № 36/2012 (ОВ L 111, стр. 1) и на Решение 2013/255/ОВППС на Съвета от 31 май 2013 година относно ограничителни мерки срещу Сирия (ОВ L 147, стр. 14), както и на всички последващи законодателни актове, които запазват действието или заменят тези актове, доколкото тези актове се отнасят до жалбоподателя.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда г-н Fares Al-Chihabi да понесе направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от Съвета на Европейския съюз.

               3)

               Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 25, 28.1.2012 г.


title: Дело C-682/13 P: Жалба, подадена на 23 декември 2013 г. от Andechser Molkerei Scheitz GmbH срещу определението, постановено от Общия съд (втори състав) на 15 октомври 2013 г. по дело T-13/12, Andechser Molkerei Scheitz GmbH/Европейска комисия

text:
               15.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 45/27

         Жалба, подадена на 23 декември 2013 г. от Andechser Molkerei Scheitz GmbH срещу определението, постановено от Общия съд (втори състав) на 15 октомври 2013 г. по дело T-13/12, Andechser Molkerei Scheitz GmbH/Европейска комисия
   (Дело C-682/13 P)
   2014/C 45/45
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Andechser Molkerei Scheitz GmbH (представител: H. Schmidt, Rechtsanwalt)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Съда:

               —

               да отмени определението на Общия съд от 15 октомври 2013 г., постановено по дело T-13/12, в частта, в която се отхвърля жалбата за отмяна на Регламент (ЕС) № 1131/2011 на Комисията за изменение на приложение II към Регламент (ЕО) № 1333/2008 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на стевиол гликозидите (1), публикуван в Официален вестник на 12 ноември 2011 г., и

               —

               да отмени Регламент (ЕС) № 1131/2011 на Комисията за изменение на приложение II към Регламент (ЕО) № 1333/2008 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на стевиол гликозидите, публикуван в Официален вестник на 12 ноември 2011 г.

      Основания и основни доводи

   Жалбоподателят на първо място твърди нарушение на основното му право на съдебна защита по член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз. Жалбата за отмяна била принципно допустима въз основа на първичното законодателство на Европейския съюз. Основното право по член 47, първа алинея цели принципно допустимите правни средства за защита да могат да се упражняват ефективно. Определението на Общия съд нарушавало правото на жалбоподателя на ефективно правно средство за защита в смисъл да се гарантира ефективната правна защита по член 47, първа алинея от Хартата.
   На второ място жалбоподателят повдига оплакване за нарушаване на основното му право по член 47, втора алинея, тъй като се накърнява основното му право по член 21 на недискриминация и основното му право по член 16 на свобода на стопанската инициатива, без подадената от него жалба да е била разгледана като ефективно средство за защита. Жалбоподателят оспорва дискриминацията си, като производител на биологични продукти, тъй като допускането на стевиол гликозиди е прието по такъв начин, че създава за неговите конвенционални конкуренти неоснователно и нелоялно конкурентно преимущество.
   Жалбоподателят освен това настоява за равноправно третиране от страна на законодателя на Съюза. Той твърди нарушение на общия принцип на равенство по член 20 от Хартата на основните права. Освен това прави оплакване за дискриминация по член 21 от Хартата, в качеството му на предприятие, което произвежда биологични продукти, по отношение на конвенционалните предприятия за производство на храни. В подкрепа на твърдението, че става въпрос за произволна дискриминация, жалбоподателят се позовава на Споразумение на Европейския съюз със Съединените американски щати от февруари 2012 г., което позволявало биологични продукти, произведени със стевиол гликозиди съгласно американското законодателство в областта на биологичните продукти да могат да се разпространяват на вътрешния пазар на Съюза със знака за биологично производство на ЕС. Това показвало, че нямало основателна причина да се разреши на конвенционалните конкуренти на жалбоподателя да произвеждат кисело мляко със стевиол гликозиди и да се избере правен инструмент, който води до лишаването му от свободата на стопанска инициатива. Жалбоподателят твърди, че е нарушено основното му право на свобода на стопанската инициатива по член 16 от Хартата на основните права.

      (1)  ОВ L 295, стр. 205.


title: Решение на Съда от 21 декември 2012 година по дело E-14/11 — Schenker North AB, Schenker Privpak AB и Schenker Privpak AS срещу Надзорния орган на ЕАСТ (Жалба за отмяна на решение на Надзорния орган на ЕАСТ — Достъп до документи — Допустимост — Процесуално-организационни действия — Възобновяване на устната фаза на производството)

text:
               25.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 118/35

         РЕШЕНИЕ НА СЪДА
   от 21 декември 2012 година
   по дело E-14/11
   Schenker North AB, Schenker Privpak AB и Schenker Privpak AS срещу Надзорния орган на ЕАСТ
   (Жалба за отмяна на решение на Надзорния орган на ЕАСТ — Достъп до документи — Допустимост — Процесуално-организационни действия — Възобновяване на устната фаза на производството)
   2013/C 118/10
   По дело E-14/11 Schenker North AB, Schenker Privpak AB и Schenker Privpak AS срещу Надзорния орган на ЕАСТ — МОЛБА за отмяна на Решение на Надзорния орган на ЕАСТ по дело 68736 от 16 август 2011 г., с което на жалбоподателите е отказан достъп до някои от документите, свързани с дело 34250 Norway Post/Privpak, на основание на Правилата за достъп до документите, изготвени от колегиума на Надзорния орган на ЕАСТ на 27 юни 2008 г., Съдът, в състав Carl Baudenbacher, председател и съдия-докладчик, Per Christiansen и Páll Hreinsson, съдии, постанови на 21 декември 2012 г. решение, чийто диспозитив гласи:
   С настоящото Съдът:

               1.

               Отменя решението на Надзорния орган на ЕАСТ от 16 август 2011 г. по дело „Norway Post/Privpak — Достъп до документи“, доколкото с него се отказва пълен или частичен достъп до документи от извършена проверка по дело 34250 Norway Post/Privpak.

               2.

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3.

               Осъжда Надзорния орган на ЕАСТ да понесе направените от него разноски и да заплати съдебните разноски на жалбоподателя.

               4.

               Осъжда Posten Norge AS да понесе направените от него разноски.


title: Дело T-213/13: Определение на Общия съд от 30 март 2015 г. — Square/СХВП — Caisse régionale de crédit agricole mutuel Pyrénées Gascogne (SQUARE) (Марка на Общността — Производство по възражение — Оттегляне на заявката за регистрация — Липса на основание за произнасяне)

text:
               1.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 178/12

         Определение на Общия съд от 30 март 2015 г. — Square/СХВП — Caisse régionale de crédit agricole mutuel Pyrénées Gascogne (SQUARE)
   (Дело T-213/13) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Оттегляне на заявката за регистрация - Липса на основание за произнасяне))
   (2015/C 178/14)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Square, Inc. (Сан Франциско, Съединени щати) (представител: M. Graf, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: V. Melgar)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Caisse régionale de crédit agricole mutuel Pyrénées Gascogne (Тарб, Франция) (представители: A. Lecomte и R. Zeineh, адвокати)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 31 януари 2013 г. (преписка R 775/2012-1), постановено в производство по възражение със страни Caisse régionale de crédit agricole mutuel Pyrénées Gascogne и Square, Inc.

      Диспозитив

               1)

               Отпаднало е основанието за постановяване на съдебно решение по същество по жалбата.

               2)

               Осъжда жалбоподателя да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 207, 20.7.2013 г.


title: Дело T-525/11: Решение на Общия съд от 12 ноември 2014 г.  — Volvo Trademark/СХВП — Hebei Aulion Heavy Industries ( „LOVOL“ ) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността „LOVOL“  — По-ранни марки на Общността, словна и фигуративна, и национални фигуративни марки „VOLVO“  — Относително основание за отказ — Неоснователно извлечена полза от отличителния характер или от репутацията на по-ранната марка — Член 8, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               22.12.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 462/21

         Решение на Общия съд от 12 ноември 2014 г. — Volvo Trademark/СХВП — Hebei Aulion Heavy Industries („LOVOL“)
   (Дело T-525/11) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „LOVOL“ - По-ранни марки на Общността, словна и фигуративна, и национални фигуративни марки „VOLVO“ - Относително основание за отказ - Неоснователно извлечена полза от отличителния характер или от репутацията на по-ранната марка - Член 8, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2014/C 462/32)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Volvo Trademark Holding AB (Гьотеборг, Швеция) (представител: M. Treis, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: P. Geroulakos)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Hebei Aulion Heavy Industries Co., Ltd (Джандзякоу, Китай) (представител: A. Alejos Cutuli, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 23 юни 2011 г. (преписка R 1868/2010-1), относно процедура по възражение между Volvo Trademark Holding AB и Hebei Aulion Heavy Industries Co., Ltd.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Volvo Trademark Holding AB да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 355, 3.12.2011 г.


title: Дело C-607/13: Решение на Съда (четвърти състав) от 9 юли 2015 г. (преюдициално запитване от Corte suprema di cassazione — Италия) — Ministero dell'Economia e delle Finanze и др./Francesco Cimmino и др. (Преюдициално запитване — Селско стопанство — Обща организация на пазарите — Банани — Регламент (ЕО) № 2362/98 — Членове 7, 11 и 21 — Тарифни квоти — Банани с произход от страните от АКТБ — Нов оператор — Сертификати за внос — Забрана за прехвърляне на права, произтичащи от лицензии за внос — Злоупотреба със закона — Регламент (ЕО) № 2988/95 — Член 4, параграф 3)

text:
               7.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 294/4

         Решение на Съда (четвърти състав) от 9 юли 2015 г. (преюдициално запитване от Corte suprema di cassazione — Италия) — Ministero dell'Economia e delle Finanze и др./Francesco Cimmino и др.
   (Дело C-607/13) (1)

   ((Преюдициално запитване - Селско стопанство - Обща организация на пазарите - Банани - Регламент (ЕО) № 2362/98 - Членове 7, 11 и 21 - Тарифни квоти - Банани с произход от страните от АКТБ - Нов оператор - Сертификати за внос - Забрана за прехвърляне на права, произтичащи от лицензии за внос - Злоупотреба със закона - Регламент (ЕО) № 2988/95 - Член 4, параграф 3))
   (2015/C 294/05)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Corte suprema di cassazione

      Страни в главното производство

      Ищци/Жалбоподатели: Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Dogane, Европейска комисия

      Ответници: Francesco Cimmino, Costantino Elmi, Diletto Nicchi, Vincenzo Nicchi, Ivo Lazzeri, Euclide Lorenzon, Patrizia Mansutti, Maurizio Misturelli, Maurizio Momesso, Mirjam Princic, Marco Raffaelli, Gianni Vecchi, Marco Malavasi, Massimo Malavasi, Umberto Malavasi, Patrizia Mansutti, Carlo Mosca, Luca Nicoli, Raffaella Orsero, Raffaello Orsero, Erminia Palombini, Matteo Surian

      Диспозитив

               1)

               Член 7, буква а) от Регламент (ЕО) № 2362/9898 на Комисията от 28 октомври 1998 година за определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕИО) № 404/93 на Съвета по отношение на режима за внос на банани в Общността, изменен с Регламент (ЕО) № 1632/2000 на Комисията от 25 юли 2000 г., във връзка с член 11 от посочения регламент, трябва да се тълкува в смисъл, че условието, че даден икономически субект трябва да осъществява търговска дейност като вносител „за собствена сметка и самостоятелно“, трябва да е налице не само по отношение на регистрацията на посочения субект като „нов“ оператор по смисъла на тази разпоредба, но и за запазването на това качество от оператора с оглед вноса на банани в рамките на тарифните квоти, предвидени в Регламент (ЕИО) № 404/93 на Съвета от 13 февруари 1993 година относно общата организация на пазара на банани, изменен с Регламент (ЕО) № 1257/1999 на Съвета от 17 май 1999 година относно подпомагане на развитието на селските райони от Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА) и за изменение и отмяна на някои регламенти.

               2)

               Член 21, параграф 2 от Регламент № 2362/98, изменен, трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска операции като разглежданите в главното производство, с които нов оператор чрез посредничеството на друг оператор, регистриран като нов, купува стока от традиционен оператор преди вноса ѝ в Съюза, след което я препродава на този традиционен оператор чрез същия посредник след вноса ѝ в Съюза, когато тези операции представляват злоупотреба, а това следва да се установи от запитващата юрисдикция.

               3)

               Член 4, параграф 3 от Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 на Съвета от 18 декември 1995 година относно защитата на финансовите интереси на Европейските общности трябва да се тълкува в смисъл, че констатирането на злоупотреба при обстоятелства като разглежданите в главното производство предполага, че оператор, изкуствено поставил се в положение, което му позволява да се ползва неправомерно с преференциална тарифна ставка за вноса на банани, е длъжен да плати свързаните със съответните стоки мита, без да се накърняват предвидените в националното законодателство административни, граждански или наказателни санкции.

      (1)  ОВ C 61, 1.3.2014 г.


title: Дело C-173/08: Преюдициално запитване, отправено от Gerechtshof te Amsterdam (Нидерландия) на 25 април 2008 г. — Kloosterboer Services BV/Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Rotterdam, kantoor Laan op Zuid

text:
               19.7.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 183/12

         Преюдициално запитване, отправено от Gerechtshof te Amsterdam (Нидерландия) на 25 април 2008 г. — Kloosterboer Services BV/Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Rotterdam, kantoor Laan op Zuid
   (Дело C-173/08)
   (2008/C 183/24)
   Език на производството: нидерландски
   Препращаща юрисдикция
   Gerechtshof te Amsterdam
   Страни в главното производство

      Ищец: Kloosterboer Services BV

      Ответник: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Rotterdam, kantoor Laan op Zuid
   Преюдициални въпроси

               1)

               Валиден ли е Регламент (ЕО) № 384/2004 (1) на Комисията от 1 март 2004 година относно класирането на определени стоки в Комбинираната номенклатура, доколкото предвижда, че стоките, описани в точка 2.7 (2), попадат в подпозиция 8414 59 30 от Комбинираната номенклатура?

               2)

               Ако посоченият регламент не е валиден, може ли Общата митническа тарифа да се тълкува в смисъл, че въпросните стоки трябва да бъдат класирани като „части и принадлежности за компютри от позиция № 8471“ в подпозиция 8473 30 90 от Комбинираната номенклатура?

      (1)  ОВ L 64, стр. 21; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 16, стр. 203.

      (2)  Стоките са съставени от два елемента: част, обозначена като „heatsink“ (термален охладител) и вентилатор,които са трайно свързани един с друг, така че образуват едно цяло.


title: Дело T-650/13: Определение на Общия съд от 10 септември 2014 г.  — Lomnici/Парламент (Жалба за отмяна — Петиция до Европейския парламент относно новия закон за словашкото гражданство — Петиция, обявена за допустима — Решение за приключване на процедурата — Акт, неподлежащ на отмяна — Недопустимост)

text:
               17.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 409/42

         Определение на Общия съд от 10 септември 2014 г. — Lomnici/Парламент
   (Дело T-650/13) (1)

   ((Жалба за отмяна - Петиция до Европейския парламент относно новия закон за словашкото гражданство - Петиция, обявена за допустима - Решение за приключване на процедурата - Акт, неподлежащ на отмяна - Недопустимост))
   2014/C 409/60
   Език на производството: унгарски

      Страни

      Жалбоподател: Zoltán Lomnici (Будапеща, Унгария) (представител: Z. Lomnici)

      Ответник: Европейски парламент (представители: A. Pospíšilová Padowska и T. Lukácsi)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението на комисията по петициите към Парламента от 17 октомври 2013 г. за обявяване на процедурата по петиция № 1298/2013 за приключена.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля искането на Европейския парламент за липса на основание за произнасяне.

               2)

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               3)

               Не следва да се произнася по исканията за встъпване, направени от Словашката република и Унгария.

               4)

               Г-н Zoltán Lomnici понася наред с направените от него съдебни разноски и тези на Парламента.

               5)

               Словашката република и Унгария понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 71, 8.3.2014 г.


title: Дело C-456/07: Преюдициално запитване, отправено от Najvyšší súd (Словашка република) на 9 октомври 2007 г. — Karol Mihal/Daňový úrad Košice V

text:
               22.12.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 315/26

         Преюдициално запитване, отправено от Najvyšší súd (Словашка република) на 9 октомври 2007 г. — Karol Mihal/Daňový úrad Košice V
   (Дело C-456/07)
   (2007/C 315/45)
   Език на производството: словашки
   Препращаща юрисдикция
   Najvyšší súd на Словашката република
   Страни в главното производство

      Ищец: Karol Mihal

      Ответник: Daňový úrad Košice V
   Преюдициални въпроси

               1)

               Може ли член 4, параграф 5, първа алинея от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (наричана по-нататък „Шеста директива“) да се тълкува в смисъл, че се отнася само до публичноправните субекти, които са юридически лица, а не до публичноправните субекти, които са физически лица, тоест че публичноправните субекти, които са юридически лица, не се считат за данъчнозадължени лица по отношение на дейностите или сделките, които извършват в качеството на органи на държавната власт, докато публичноправните субекти, които са физически лица, се считат за данъчнозадължени лица?

               2)

               Ако разпоредба от националното законодателство ограничава в сравнение с член 4, параграф 5, първа алинея от Шеста директива кръга лица, които не се считат за данъчнозадължени лица (неподлежащи на облагане с данъка върху добавената стойност), може ли разпоредбата на член 4, параграф 5, първа алинея от Шеста директива да се счита за пряко приложима?

               3)

               Може ли дейностите на физическо лице, каквито в конкретния случай са тези на съдебен изпълнител, който упражнява публична власт и според националния правов ред се смята за държавен служител, да се считат за дейности на публичноправен субект, тоест той да не бъде считан за данъчнозадължено лице по отношение на дейностите или сделките, които извършва в качеството на орган на държавната власт по смисъла на член 4, параграф 5, първа алинея от Шеста директива?


title: Дело T-225/10: Жалба, подадена на 18 май 2010 г. — Banco Bilbao Vizcaya Argentaria/Комисия

text:
               3.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 179/56

         Жалба, подадена на 18 май 2010 г. — Banco Bilbao Vizcaya Argentaria/Комисия
   (Дело T-225/10)
   2010/C 179/96
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA (Билбау, Испания) (представители: J. Buendia Sierra, E. Abad Valdenebro, M. Muñoz de Juan и R. Calvo Salinero, abogados)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени член 1, параграф 1 от обжалваното решение, доколкото в него се постановява, че член 12, параграф 5 от TRLIS (texto refundido de la Ley del Impuesto sobre Sociedades) съдържа елементи на държавна помощ,

               —

               при условията на евентуалност, да отмени член 1, параграф 1 от обжалваното решение, доколкото в него се постановява, че член 12, параграф 5 от TRLIS съдържа елементи на държавна помощ, когато се прилага към придобиване на дялови участия, които включват придобиване на контрол и

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Решението, срещу което е насочена настоящата жалба, е същото като обжалваното по дело Т-219/10, Autogrill España/Комисия и по дело T-221/10, Iberdrola/Комисия.
   Основните правни основания и доводи са подобни на изложените в рамките на тези дела.
   Конкретно жалбоподателят посочва грешки при прилагане на правото по отношение на правната квалификация на мярката като държавна помощ и на установяването на получателя на мярката.


title: Дело C-96/14: Решение на Съда (трети състав) от 23 април 2015 г. (преюдициално запитване от Tribunal de grande instance de Nîmes — Франция) — Jean-Claude Van Hove/CNP Assurances SA (Преюдициално запитване — Директива 93/13/ЕИО — Неравноправни клаузи — Застрахователен договор — Член 4, параграф 2 — Преценка на неравноправния характер на договорните клаузи — Изключване на клаузите, свързани с основния предмет на договора — Клауза, с която се гарантира поемането на плащанията на погасителните вноски по договор за жилищен кредит — Пълна неработоспособност на заемателя — Изключване на възможността да се ползва това покритие в случай на призната способност за упражняване на платена или неплатена дейност)

text:
               22.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 205/9

         Решение на Съда (трети състав) от 23 април 2015 г. (преюдициално запитване от Tribunal de grande instance de Nîmes — Франция) — Jean-Claude Van Hove/CNP Assurances SA
   (Дело C-96/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Директива 93/13/ЕИО - Неравноправни клаузи - Застрахователен договор - Член 4, параграф 2 - Преценка на неравноправния характер на договорните клаузи - Изключване на клаузите, свързани с основния предмет на договора - Клауза, с която се гарантира поемането на плащанията на погасителните вноски по договор за жилищен кредит - Пълна неработоспособност на заемателя - Изключване на възможността да се ползва това покритие в случай на призната способност за упражняване на платена или неплатена дейност))
   (2015/C 205/12)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal de grande instance de Nîmes

      Страни в главното производство

      Ищец: Jean-Claude Van Hove

      Ответник: CNP Assurances SA

      Диспозитив

   Член 4, параграф 2 от Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори трябва да се тълкува в смисъл, че клауза в застрахователен договор, с която се гарантира поемането на плащанията на дължимите на заемодателя погасителни вноски при пълна неработоспособност на заемателя, попада в изключението, предвидено в тази разпоредба, само ако запитващата юрисдикция установи, че:

               —

               от една страна, с оглед на естеството, общата структура и разпоредбите на съвкупността от договори, към които спада договорът, в който е включена, както и на правния и фактическия им контекст тази клауза установява основен и определящ тази съвкупност от договори елемент, и

               —

               от друга страна, посочената клауза е формулирана ясно и разбираемо, тоест тя е разбираема за потребителя не само от граматическа гледна точка, но и в договора е изложен прозрачно точният механизъм, предвиден в съответната клауза, както и отношението между този механизъм и механизма, предвиден в другите клаузи, така че потребителят може да предвиди въз основа на ясни и разбираеми критерии произтичащите за него икономически последици.

      (1)  ОВ C 142, 12.5.2014 г.


title: Дело F-47/08: Определение на Съда на публичната служба (втори състав) от 25 март 2010 г. — Buschak/ЕФПУЖТ (Публична служба — Европейска фондация за подобряване условията на живот и труд — Длъжностна характеристика на заместник директора — Жалба за отмяна — Иск за обезщетение — Правен интерес — Явна недопустимост)

text:
               22.5.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 134/52

         Определение на Съда на публичната служба (втори състав) от 25 март 2010 г. — Buschak/ЕФПУЖТ
   (Дело F-47/08) (1)

   (Публична служба - Европейска фондация за подобряване условията на живот и труд - Длъжностна характеристика на заместник директора - Жалба за отмяна - Иск за обезщетение - Правен интерес - Явна недопустимост)
   2010/C 134/87
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Willy Buschak (Бон, Германия) (представители: първоначално L. Levi и C. Ronzi, avocats, впоследствие L. Levi, avocat)

      Ответник: Европейска фондация за подобряване условията на живот и труд (представител: C. Callanan, solicitor)

      Предмет

   Публична служба — Отмяна на решението, с което е изменена длъжностната характеристика на жалбоподателя и осъждане на ответника да заплати обезщетение за претърпените от жалбоподателя материални и морални вреди

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата като явно недопустима.

               2.

               Осъжда г-н Buschak да заплати всички съдебни разноски.

      (1)  JO C 171, 5.7.2008 г., стр. 52.


title: Дело C-479/07: Решение на Съда (трети състав) от 5 март 2009 г. — Френска република/Съвет на Европейския съюз (Жалба за отмяна — Регламент № 809/2007 — Определение на понятието за плаваща хрилна мрежа — Мрежа за риба тон — Задължение за мотивиране — Нарушение на принципите на пропорционалност и на недопускане на дискриминация)

text:
               1.5.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 102/7

         Решение на Съда (трети състав) от 5 март 2009 г. — Френска република/Съвет на Европейския съюз
   (Дело C-479/07) (1)

   (Жалба за отмяна - Регламент № 809/2007 - Определение на понятието за плаваща хрилна мрежа - Мрежа за риба тон - Задължение за мотивиране - Нарушение на принципите на пропорционалност и на недопускане на дискриминация)
   2009/C 102/09
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Френска република (представители: E. Belliard, G. de Bergues и A.-L. During)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: A. De Gregorio Merino, M.-M. Joséphidès и E. Chaboureau)

      Страна, встъпила в подкрепа на ответника: Комисия на Европейските общности (представители: M. Nolin, M. van Heezik и M. T. van Rijn)

      Предмет

   Жалба за отмяна — Отмяна на Регламент (ЕО) № 809/2007 на Съвета от 28 юни 2007 година за изменение на регламенти (ЕО) № 894/97, (ЕО) № 812/2004 и (ЕО) № 2187/2005 по отношение на плаващите мрежи (ОВ L 182, стр. 1) — Понятие за плаваща хрилна мрежа — Включване в това понятие на стабилизираните мрежи като мрежата за риба тон [thonaille] — Неизпълнение на задължението за мотивиране и нарушение на принципите на пропорционалност и на недопускане на дискриминация.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Френската република да заплати съдебните разноски.

               3)

               Комисията на Европейските общности понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 297, 8.12.2007 г.


title: Дело F-84/13: Жалба, подадена на 9 септември 2013 г. — ZZ/Комисия

text:
               9.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 325/52

         Жалба, подадена на 9 септември 2013 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-84/13)
   2013/C 325/85
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: S. Orlandi, avocat)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на решението, с което бонусът към пенсионните права, придобити преди постъпването на служба, е изчислен съгласно новите ОРИ и с което пенсионните права на жалбоподателя се прехвърлят в пенсионната схема на Съюза чрез прилагане на новите ОРИ на членове 11 и 12 от приложение VIII към Правилника за длъжностните лица

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се обяви за незаконосъобразен и съответно за неприложим член 9 от общите разпоредби за изпълнение на член 11, параграф 2 от приложение VIII към Правилника,

               —

               да се отмени решението от 26 ноември 2012 г. — както и потвърждаващото го решение от 27 юни 2013 г., с което бонусът към пенсионните права, придобити от жалбоподателя преди постъпването му на служба, се изчислява чрез прилагане на новите ОРИ на членове 11 и 12 от приложение VIII към Правилника за длъжностните лица при прехвърлянето на тези права в пенсионната схема на институциите на Европейския съюз,

               —

               Комисията да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-522/11: Преюдициално запитване, отправено от Giudice di Pace di Lecce (Италия) на 13 октомври 2011 г. — Наказателно производство срещу Abdoul Khadre Mbaye

text:
               17.12.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 370/17

         Преюдициално запитване, отправено от Giudice di Pace di Lecce (Италия) на 13 октомври 2011 г. — Наказателно производство срещу Abdoul Khadre Mbaye
   (Дело C-522/11)
   2011/C 370/29
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Giudice di Pace di Lecce

      Страна в главното производство

   Abdoul Khadre Mbaye

      Преюдициални въпроси

               1.

               Допуска ли член 2, параграф 2, буква б) от Директива 2008/115/ЕО (1) възможността посочената директива да се прилага и при наличието на вътрешна правна уредба (член 10а от Законодателен декрет 286/98), която санкционира незаконното влизане и престой с експулсиране, заместващо наказотелноправната санкция?

               2.

               Допуска ли общностната директива за връщането на незаконно пребиваващи граждани на трети страни възможността да се наложи наказателноправна санкция единствено за незаконното присъствие на чужденеца на националната територия, независимо от изпълнението на административната процедура за връщане, предвидена от вътрешното законодателство и от самата директива?

      (1)  ОВ L 348, стр. 98.


title: Дело T-491/09: Решение на Общия съд от 17 октомври 2012 г. — Испания/Комисия (ФЕОГА — Секция „Гарантиране“ — Разходи, изключени от финансиране — Премии в сектора на месото — овце и кози — Проверки на място)

text:
               1.12.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 373/4

         Решение на Общия съд от 17 октомври 2012 г. — Испания/Комисия
   (Дело T-491/09) (1)

   (ФЕОГА - Секция „Гарантиране“ - Разходи, изключени от финансиране - Премии в сектора на месото — овце и кози - Проверки на място)
   2012/C 373/05
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Кралство Испания (представители: първоначално M. Muñoz Pérez, впоследствие S. Martínez-Lage Sobredo и накрая A. Rubio González, abogados del Estado)

      Ответник: Европейска комисия (представител: F. Jimeno Fernández)

      Предмет

   Искане за частична отмяна на Решение 2009/721/ЕО на Комисията от 24 септември 2009 година за изключване от финансиране от страна на Общността на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА), секция „Гарантиране“ и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (ОВ L 257, стр. 28)

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Кралство Испания да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 37, 13.2.2010 г.