title: Дело C-189/13: Решение на Съда (трети състав) от 3 юли 2014 г. (преюдициално запитване от Tribunal de grande instance de Bayonne — Франция) — Préfet des Pyrénées-Atlantiques/Raquel Gianni Da Silva (Пространство на свобода, сигурност и правосъдие — Директива 2008/115/ЕО — Общи стандарти и процедури във връзка с връщането на незаконно пребиваващи граждани на трети страни — Национална правна уредба, която предвижда наказание лишаване от свобода в случай на незаконно влизане, установено в момента на самото влизане или непосредствено след това — Хипотеза, в която за разрешаването на спора вече не е нужен отговор от Съда — Липса на основание за произнасяне)

text:
               1.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 292/8

         Решение на Съда (трети състав) от 3 юли 2014 г. (преюдициално запитване от Tribunal de grande instance de Bayonne — Франция) — Préfet des Pyrénées-Atlantiques/Raquel Gianni Da Silva
   (Дело C-189/13) (1)

   ((Пространство на свобода, сигурност и правосъдие - Директива 2008/115/ЕО - Общи стандарти и процедури във връзка с връщането на незаконно пребиваващи граждани на трети страни - Национална правна уредба, която предвижда наказание лишаване от свобода в случай на незаконно влизане, установено в момента на самото влизане или непосредствено след това - Хипотеза, в която за разрешаването на спора вече не е нужен отговор от Съда - Липса на основание за произнасяне))
   2014/C 292/10
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal de grande instance de Bayonne

      Страни в главното производство

      Молител: Préfet des Pyrénées-Atlantiques

      Ответник: Raquel Gianni Da Silva

      Диспозитив

   Няма основание да се отговори на преюдициалното запитване, отправено от съдията по мерките за неотклонение към Tribunal de grande instance de Bayonne (Франция) с определение от 9 април 2013 г. (дело C-189/13).

      (1)  ОВ C 164, 8.6.2013 г.


title: Дело C-628/16: Преюдициално запитване от Bundesfinanzgericht (Австрия), постъпило на 5 декември 2016 г. — Kreuzmayr GmbH

text:
               27.3.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 95/4

         Преюдициално запитване от Bundesfinanzgericht (Австрия), постъпило на 5 декември 2016 г. — Kreuzmayr GmbH
   (Дело C-628/16)
   (2017/C 095/10)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesfinanzgericht

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Kreuzmayr GmbH

      Преюдициални въпроси

   Първи въпрос:
   В случаи като разглежданите в главното производство, в които данъчнозадълженото лице Х1 разполага със стоки, съхранявани в склад в държавата членка А, и продава тези стоки на данъчнозадълженото лице Х2, а Х2 изразява пред Х1 намерението да превози стоките до държавата членка Б, като се представя пред Х1 с идентификационния си номер по ДДС, предоставен от държавата членка Б,
   и Х2 препродава тези стоки на данъчнозадълженото лице Х3, като договаря с Х3, че Х3 ще инициира или ще извърши превоза на стоките от държавата членка А до държавата членка Б, при което Х3 инициира или извършва превоза на стоките от държавата членка А до държавата членка Б и може да се разпорежда със стоките като собственик още в държавата членка А,
   но Х2 не уведомява Х1, че вече е препродало стоките, преди те да напуснат държавата членка А,
   а освен това Х1 е нямало как да установи, че не Х2 ще инициира или извърши превоза на стоките от държавата членка А до държавата членка Б,
   следва ли правото на Съюза да се тълкува в смисъл, че мястото на доставката, извършена от Х1 за Х2, се определя съгласно член 32, първа алинея от Директива 2006/112/ЕО (1), и че следователно доставката, извършена от Х1 за Х2, представлява вътреобщностната доставка (т.нар. „доставка, свързана с превоза или изпращането“)?
   Втори въпрос:
   При отрицателен отговор на първия въпрос, следва ли правото на Съюза да се тълкува в смисъл, че въпреки това Х3 има право да приспадне платения по получени доставки ДДС на държавата членка Б, посочен във фактурите, издадени от Х2, при условие че Х3 използва получените стоки за целите на облагаемите му в държавата членка Б сделки и не се предполага злоупотреба от страна на Х3 с правото на приспадане на данъка?
   Трети въпрос:
   Ако отговорът на първия въпрос е утвърдителен и ако Х1 впоследствие научи, че Х3 е инициирал превоза и още в държавата членка А е могъл да се разпорежда със стоките като собственик, следва ли правото на Съюза да се тълкува в смисъл, че доставката, извършена от Х1 за Х2 губи с обратно действие качеството си на вътреобщностна доставка (тоест че тази доставка трябва да се квалифицира с обратно действие като т.нар. „доставка, несвързана с превоза или изпращането“)?

      (1)  Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7).


title: Дело T-527/10: Определение на Общия съд от 16 декември 2011 г. — Google/СХВП — G-mail (GMail) (Марка на Общността — Възражение — Оттегляне на възражението — Липса на основание за произнасяне)

text:
               28.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 227/20

         Определение на Общия съд от 16 декември 2011 г. — Google/СХВП — G-mail (GMail)
   (Дело T-527/10) (1)

   (Марка на Общността - Възражение - Оттегляне на възражението - Липса на основание за произнасяне)
   2012/C 227/32
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Google, Inc. (Уилмингтън, Съединени щати) (представители: адв. M. Kinkeldey и адв. A. Bognár)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: D. Botis)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: G-mail GmbH (Лос Анджелис, Съединени щати) (представител: адв. S. Eble)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 8 септември 2010 г. (преписка R 342/2010-4), постановено в производство по възражение между Giersch Ventures LLC и Google, Inc.

      Диспозитив

               1.

               Липсва основание за постановяване на съдебно решение по същество.

               2.

               Жалбоподателят и встъпилата страна понасят направените от тях съдебни разноски, като всеки от тях понася и половината от съдебните разноски на ответника.

      (1)  ОВ C 30, 29.1.2011 г.


title: Дело T-36/07: Иск, предявен на 12 февруари 2007 г. — Zipcar, Inc./СХВП — Canary Islands Car (ZIPCAR)

text:
               14.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 82/44

         Иск, предявен на 12 февруари 2007 г. — Zipcar, Inc./СХВП — Canary Islands Car (ZIPCAR)
   (Дело T-36/07)
   (2007/C 82/94)
   Език, на който е подаден искът: английски
   Страни

      Ищец: Zipcar, Inc. (Cambrige, САЩ) [представители: M. Elmslie, Solicitor, and N. Saunders, Barrister]

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Canary Islands Car SL (Lanzarote, Испания)
   Искания на ищеца

               —

               Да се отмени изцяло решението на втори апелативен състав от 30 ноември 2006 г. и да се върне заявката на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни), за може същата да продължи процедурата;

               —

               СХВП да бъде осъдена да заплати разноските на ищеца.

         Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Ищецът.

      Марка на Общността, предмет на спора: Словна марка „ZIPCAR “за стоки и услуги от класове 9, 39 и 42 — заявка № 3 139 375

      Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Canary Islands Car SL

      Марка или знак, на който е направено позоваване: Националната словна марка „CICAR “за услуги от клас 39

      Решение на отдела по споровете: Уважава възражението относно оспорваните услуги от клас 39

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата

      Приведени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 40/94 на Съвета, тъй като липсва вероятност от объркване и апелативният състав не е направил надлежно заключение относно естеството както на средния потребител на съответните услуги, така и на съответния пазар.


title: Дело C-447/11 P: Решение на Съда (втори състав) от 5 декември 2013 г. — Caffaro Srl, поставено под режим на извънредно управление/Европейска комисия (Обжалване — Картели — Европейски пазар на водороден пероксид и на натриев перборат — Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО — Изчисляване на глобата — Продължителност на нарушението — Погасителна давност — Смекчаващи обстоятелства)

text:
               15.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 45/4

         Решение на Съда (втори състав) от 5 декември 2013 г. — Caffaro Srl, поставено под режим на извънредно управление/Европейска комисия
   (Дело C-447/11 P) (1)

   (Обжалване - Картели - Европейски пазар на водороден пероксид и на натриев перборат - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Изчисляване на глобата - Продължителност на нарушението - Погасителна давност - Смекчаващи обстоятелства)
   2014/C 45/07
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Caffaro Srl, поставено под режим на извънредно управление (представители: C. Biscaretti di Ruffia и E. Gambaro, avvocati)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: V. Di Bucci, L Malferrari, R. Striani и B. Gencarelli)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Общия съд (шести разширен състав) от 16 юни 2011 г. по дело Caffaro/Комисия (T-192/06), с което Общият съд отхвърля искане за отмяна на Решение С(2006) 1766 окончателен на Комисията от 3 май 2006 година относно производство по член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/F/38.620 — Водороден пероксид и перборат), доколкото с това решение Комисията налага глоба на жалбоподателя и на SNIA SpA при условията на солидарна отговорност, или за намаляване на размера на посочена глоба — Глоби — Равно третиране — Погасителна давност — Задължение за мотивиране

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Caffaro Srl, поставено под режим на извънредно управление, да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 311, 22.10.2011 г.


title: Дело T-492/10: Решение на Общия съд от 20 февруари 2013 г. — Melli Bank/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки срещу Иран с цел предотвратяване на разпространението на ядрено оръжие — Замразяване на средства — Образувание, 100 % собственост на друго образувание, за което е прието, че участва в ядреното разпространение — Възражение за незаконосъобразност — Задължение за мотивиране — Право на защита — Право на ефективна съдебна защита)

text:
               6.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 101/17

         Решение на Общия съд от 20 февруари 2013 г. — Melli Bank/Съвет
   (Дело T-492/10) (1)

   (Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Иран с цел предотвратяване на разпространението на ядрено оръжие - Замразяване на средства - Образувание, 100 % собственост на друго образувание, за което е прието, че участва в ядреното разпространение - Възражение за незаконосъобразност - Задължение за мотивиране - Право на защита - Право на ефективна съдебна защита)
   2013/C 101/36
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Melli Bank plc (Лондон, Обединено кралство) (представители: първоначално S. Gadhia, S. Ashley, solicitors, D. Anderson, QC, и R. Blakeley, barrister, впоследствие S. Ashley, S. Jeffrey, A. Irvine, solicitors, D. Wyatt, QC, и R. Blakeley)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bishop и R. Liudvinaviciute-Cordeiro)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: S. Bolaert и M. Konstantinidis)

      Предмет

   От една страна, жалба за отмяна на Решение 2010/413/ОВППС на Съвета от 26 юли 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС (ОВ L 195, стр. 39), на Решение 2010/644/ОВППС на Съвета от 25 октомври 2010 година за изменение на Решение 2010/413 (ОВ L 281, стр. 81), на Регламент (ЕС) № 961/2010 на Съвета от 25 октомври 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕО) № 423/2007 (ОВ L 281, стр. 1), на Решение 2011/783/ОВППС на Съвета от 1 декември 2011 година за изменение на Решение 2010/413 (ОВ L 319, стр. 71), на Регламент за изпълнение (ЕС) № 1245/2011 на Съвета от 1 декември 2011 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 961/2010 (ОВ L 319, стр. 11) и на Регламент (ЕС) № 267/2012 на Съвета от 23 март 2012 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент № 961/2010 (ОВ L 88, стр. 1 и поправка в ОВ L 332, 2012 г., стр. 31), в частите, в които посочените актове се отнасят до жалбоподателя, и от друга страна, искане да се установи, че член 16, параграф 2, буква а) от Регламент № 961/2010 и член 23, параграф 2 от Регламент № 267/2012 не са приложими по отношение на жалбоподателя

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Melli Bank plc понася направените от нея съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от Съвета на Европейския съюз.

               3.

               Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 328, 4.12.2010 г.


title: Дело T-809/14: Жалба, подадена на 12 декември 2014 г.  — Италия/Комисия

text:
               9.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/59

         Жалба, подадена на 12 декември 2014 г. — Италия/Комисия
   (Дело T-809/14)
   (2015/C 046/77)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Италианска република (представители: P. Gentili, avvocato dello Stato, и G. Palmieri)

      Ответник:Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени записката от 2 октомври 2014 г. HR.A2, адресирана от генералния директор на „Човешки ресурси“ на Европейската комисия до генералния директор по въпросите на Европейския съюз към Министерството на външните работи на Италианската република;

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Настоящата жалба е насочена срещу горепосочената записка, която следва обявлението за свободно работно място за поста на директор на Центъра за преводи за органите на Европейския съюз (Люксембург) (COM/2014/10356), вече обжалвано в рамките на дело T-636/14, в която се изразява позиция относно твърдяната разлика между посоченото обявление и формуляра в уебсайта, чрез който могат да се представят съответните кандидатури, достъпен само на френски, английски и немски език.
   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага три основания.

               1.

               Първото основание е нарушение на член 18 ДФЕС и на член 24, параграф 4 ДФЕС, на член 22 от Хартата на основните права на Европейския съюз, на членове 1 и 2 от Регламент № 1 за определяне на езиковия режим на Европейската икономическа общност, на член 1г, параграфи 1 и 6 от Правилника за длъжностните лица, доколкото с обявлението, което препраща към уебсайта на Комисията, съдържащ задължително уточнение в този смисъл, на кандидатите е наложено да представят автобиография и мотивационно писмо задължително на английски, френски или немски език, вместо на който и да било от езиците на Съюза. Жалбоподателят счита, че за да отстрани този недостатък Комисията е трябвало да измени уебсайта и да продължи срока за представяне на кандидатурите.

               2.

               Второто основание е нарушение на принципите на защита на оправданите правни очаквания и на лоялно сътрудничество (член 4, параграф 3 ДЕС), тъй като в хода на производството по изготвянето на обявлението Комисията многократно уверявала италианското правителство, че ще премахне посочената езикова дискриминация, на което обаче противоречало поведението на Комисията при изготвянето на разглежданата обява и при определянето на правилата за функциониране на уебсайта, към който същата препраща за представяне на кандидатурите.

               3.

               Третото основание е липса на мотиви за въпросната мярка в настоящия случай, тъй като тя трябвало да бъде приета от председателя на Комисията или от компетентния комисар, а не от генералния директор на „Човешки ресурси“.


title: Дело T-486/17: Жалба, подадена на 2 август 2017 г. — Foodterapia/EUIPO — Cloetta Italia (DIETOX)

text:
               25.9.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 318/20

         Жалба, подадена на 2 август 2017 г. — Foodterapia/EUIPO — Cloetta Italia (DIETOX)
   (Дело T-486/17)
   (2017/C 318/26)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Foodterapia, SL (Барселона, Испания) (представители: J. Erdozain López и J. Galán López, lawyers)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Cloetta Italia Srl (Кремона, Италия)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител: жалбоподателят

      Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словния елемент „DIETOX“ — Заявка за регистрация № 13 072 798

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 12 май 2017 г. по преписка R 1611/2016-5

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение;

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Избор на председател на Общия съд

text:
               23.10.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 288/2

      Избор на председател на Общия съд
      (2010/C 288/02)
      На събрание от 13 септември 2010 г. съдиите от Общия съд избраха в съответствие с член 7 от Процедурния правилник съдията г-н Marc Jaeger за председател на Общия съд за периода от 13 септември 2010 г. до 31 август 2013 г.


title: Дело T-58/08 P: Жалба, подадена на 8 февруари 2008 г. от Комисията на Европейските общности срещу Решението на Съда на публичната служба, постановено на 27 ноември 2007 г. по дело Roodhuijzen/Комисия, F-122/06

text:
               12.4.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 92/38

         Жалба, подадена на 8 февруари 2008 г. от Комисията на Европейските общности срещу Решението на Съда на публичната служба, постановено на 27 ноември 2007 г. по дело Roodhuijzen/Комисия, F-122/06
   (Дело T-58/08 P)
   (2008/C 92/77)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Комисия на Европейските общности (представители: J. Currall и D. Martin)

      Друга страна в производството: Anton Pieter Roodhuijzen (Люксембург, Велико херцогство Люксембург)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решението на Съда на публичната служба от 27 ноември 2007 г. по дело Roodhuijzen/Комисия, F-122/06,

               —

               да се отхвърли жалбата на г-н Roodhuijzen,

               —

               да се постанови всяка от страните да понесе собствените си съдебни разноски, свързани с производството пред настоящата инстанция и с производството пред Първоинстанционния съд.

         Правни основания и основни доводи
   С настоящата жалба Комисията иска отмяна на Решението на Съда на публичната служба от 27 ноември 2007 г., постановено по дело Roodjuijzen/Комисия, F-122/06 за отмяна на решението на Комисията, с което се отказва признаването на небрачната връзка на жалбоподателя с оглед прилагането на общата схема за здравно осигуряване на Европейските общности.
   В подкрепа на жалбата си Комисията посочва три правни основания за отмяна.
   С първото правно основание Комисията изтъква, че Съдът на публичната служба се е произнесъл ultra vires, в нарушение на член 1, параграф 2 от Приложение VII към Правилника за длъжностните лица и в нарушение на принципа на недопускане на дискриминацията, като е отхвърлил свързани с това доводи на жалбоподателя и ги е заменил със свои доводи, без обаче да даде възможност на Комисията да им отговори и по този начин е нарушил правото й на защита.
   Второто правно основание е изведено от твърдяната грешка при прилагане на правото при тълкуването на понятието „връзка“, което се съдържа в член 1, параграф 2 от Приложение VII към Правилника за длъжностните лица, даващо право на осигуряване по общата схема за здравно осигуряване на партньора на длъжностното лице.
   Третото правно основание, посочено при условията на евентуалност, е изведено от неправилното тълкуване на принципа на недопускане на дискриминация.


title: Съединени дела C-318/11 и C-319/11: Решение на Съда (осми състав) от 25 октомври 2012 г. (преюдициални запитвания от Förvaltningsrätten i Falun — Швеция) — Daimler AG (C-318/11), Widex A/S (C-319/11)/Skatteverket (Обща система на данъка върху добавената стойност — Директива 2006/112/ЕО — Членове 170 и 171 — Осма директива ДДС — Член 1 — Директива 2008/9/ЕО — Член 3, буква a) — Режим на възстановяване на данък добавена стойност на данъчнозадължени лица, които не са установени на територията на страната на сделката — Данъчнозадължено лице, установено в държава членка, което осъществява в друга държава членка единствено технически изпитвания или изследвания)

text:
               22.12.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/5

         Решение на Съда (осми състав) от 25 октомври 2012 г. (преюдициални запитвания от Förvaltningsrätten i Falun — Швеция) — Daimler AG (C-318/11), Widex A/S (C-319/11)/Skatteverket
   (Съединени дела C-318/11 и C-319/11) (1)

   (Обща система на данъка върху добавената стойност - Директива 2006/112/ЕО - Членове 170 и 171 - Осма директива ДДС - Член 1 - Директива 2008/9/ЕО - Член 3, буква a) - Режим на възстановяване на данък добавена стойност на данъчнозадължени лица, които не са установени на територията на страната на сделката - Данъчнозадължено лице, установено в държава членка, което осъществява в друга държава членка единствено технически изпитвания или изследвания)
   2012/C 399/07
   Език на производството: шведски

      Запитваща юрисдикция

   Förvaltningsrätten i Falun

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Daimler AG (C-318/11), Widex A/S (C-319/11)

      Ответник: Skatteverket

      Предмет

   (С-318/11)
   Преюдициално запитване — Förvaltningsrätten i Falun — Тълкуване на членове 170 и 171 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7; поправки ОВ L 74, 2011 г., стр. 3 и ОВ L 249, 2012 г., стр. 15) и на членове 1 и 2 от Осма директива 79/1072/ЕИО на Съвета от 6 декември 1979 година за хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху търговския оборот — режим на възстановяване на данък добавена стойност на данъчно задължени лица, които не са установени на територията на страната на сделката (ОВ L 331, стр. 11; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 34), както и на членове 2, 3 и 5 от Директива 2008/9/ЕО на Съвета от 12 февруари 2008 година за определяне на подробни правила за възстановяването на данъка върху добавената стойност, предвидено в Директива 2006/112/ЕО, на данъчнозадължени лица, неустановени в държавата членка по възстановяване, но установени в друга държава членка (ОВ L 44, стр. 23 и поправка в ОВ L 249, 2012 г., стр. 15) — Производител на автомобили, установен в държава членка А, направил някои придобивки в държава членка Б с цел да извърши там посредством своето дъщерно дружество, установено в тази държава членка, изпитания на своите автомобили при зимни условия с оглед на продажбата им в държавата членка А — Дъщерно дружество, изцяло притежавано от производителя на автомобили и имащо за основна цел да предостави на разположение на своето дружество майка помещения, писти за осъществяване на изпитванията и услуги, свързани с дейността по изпитванията в държавата членка Б, необходими за търговската дейност, упражнявана от дружеството майка в държавата членка, в която същото е установено — Наличие или липса на постоянен обект на производителя на автомобили в държавата членка Б
   (С-319/11)
   Преюдициално запитване — Förvaltningsrätten i Falun — Тълкуване на членове 170 и 171 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7; поправки ОВ L 74, 2011 г., стр. 3 и ОВ L 249, 2012 г., стр. 15) и на членове 1 и 2 от Осма директива 79/1072/ЕИО на Съвета от 6 декември 1979 година за хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху търговския оборот — режим на възстановяване на данък добавена стойност на данъчно задължени лица, които не са установени на територията на страната на сделката (ОВ L 331, стр. 11; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 34) — Дружество за производство на слухови апарати, установено в държава членка А, придобило стоки и услуги в държава членка Б за нуждите на дейността на своето поделение за аудиологични изследвания, намиращо се в тази държава членка и чийто персонал е нает от това дружество — Наличие или липса на постоянен обект на дружеството производител на слухови апарати в държавата членка Б

      Диспозитив

               1.

               За задължено по данъка върху добавената стойност лице, установено в държава членка, което осъществява в друга държава членка единствено технически изпитвания или изследователски дейности, но не и облагаеми сделки, не може да се счита, че в тази друга държава членка разполага с „постоянен обект, от който се осъществяват търговските сделки“ по смисъла на член 1 от Осма директива 79/1072/ЕИО на Съвета от 6 декември 1979 година за хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху търговския оборот — режим на възстановяване на данък добавена стойност на данъчно задължени лица, които не са установени на територията на страната на сделката, изменена с Директива 2006/98/ЕО на Съвета от 20 ноември 2006 г., и на член 3, буква а) от Директива 2008/9/ЕО на Съвета от 12 февруари 2008 година за определяне на подробни правила за възстановяването на данъка върху добавената стойност, предвидено в Директива 2006/112/ЕО, на данъчнозадължени лица, неустановени в държавата членка по възстановяване, но установени в друга държава членка.

               2.

               Това тълкуване не се поставя под съмнение в случай като спорния по главното производство по дело C-318/11, поради обстоятелството че данъчнозадълженото лице разполага в държавата членка по искането му за възстановяване с изцяло притежавано дъщерно дружество, предназначено почти изключително да му доставя различни услуги, свързани с осъществяваните технически изпитвания.

      (1)  ОВ C 269, 10.9.2011 г.


title: Дело T-68/14: Жалба, подадена на 29 януари 2014 г.  — Post Bank Iran/Съвет

text:
               28.4.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/27

         Жалба, подадена на 29 януари 2014 г. — Post Bank Iran/Съвет
   (Дело T-68/14)
   2014/C 129/35
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Post Bank Iran (Техеран, Иран) (представител: D. Luff, lawyer)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени параграф 1 от приложението към Решение 2013/661/ОВППС от 15 ноември 2013 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 306, стр. 18),

               —

               да отмени параграф 1 от приложението към Регламент за изпълнение (ЕС) № 1154/2013 на Съвета от 15 ноември 2013 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 306, стр. 3),

               —

               да установи, че член 20, параграф 1, буква в) от Решение 2010/413/ОВППС на Съвета (1), изменен с член 1, параграф 7 от Решение 2012/35/ОВППС на Съвета (2) от 23 януари 2012 година, член 23, параграф 2, буква г) и член 46, параграф 2 от Регламент 267/2012 (3) от 23 март 2012 година не са приложими по отношение на жалбоподателя,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага шест основания.

               1.

               Първото основание е изведено от твърдението, че Съдът имал компетентност да разгледа параграф 1 от приложението към Решение 2013/661/ОВППС на Съвета и параграф 1 от приложението към Регламент за изпълнение (ЕС) № 1154/2013, както и тяхното съответствие с общите принципи на европейското право.

               2.

               Второто основание е изведено от твърдението, че Решение 2010/413/ОВППС на Съвета, изменено с член 1, параграф 7 от Решение 2012/35/ОВППС от 23 януари 2012 година и Регламент 267/2012 на Съвета от 23 март 2012 година, нарушавало правото на ЕС и трябвало да се обяви за неприложимо по отношение на жалбоподателя, като следователно бъдат отменени основаните на него Решение 2013/661/ОВППС на Съвета от 15 ноември 2013 година и Регламент за изпълнение (ЕС) № 1154/2013 от 15 ноември 2013 година, тъй като:

                           —

                           член 46, параграф 2 от Регламент 267/2012 на Съвета от 23 март 2012 година нарушавал член 215 ДФЕС, като предоставял на Съвета право да взема решения за налагане на санкции срещу жалбоподателя, без да спазва процедурата по член 215 ДФЕС.

                           —

                           член 20, параграф 1, буква в) от Решение 2010/413/ОВППС на Съвета, изменен с член 1, параграф 7 от Решение 2012/35/ОВППС на Съвета от 23 януари 2012 година и член 23, параграф 2, буква г) от Регламент 267/2012 от 23 март 2012 година, нарушавал основни права, защитени съгласно членове 2, 21 и 23 ДЕС и Хартата на основните права на ЕС, тъй като предоставял на Съвета неограничено право да решава кое лице или образувание следва да бъде санкционирано поради предоставяне на подкрепа на правителството на Иран.

               3.

               Третото основание е изведено от твърдението, че Съветът допуснал грешка при прилагане на правото, като приел Решение 2013/661/ОВППС на Съвета от 15 ноември 2013 година и Регламент за изпълнение (ЕС) № 1154/2013 от 15 ноември 2013 година, доколкото същите се отнасяли до жалбоподателя, тъй като:

                           —

                           конкретните съображения за включването на Post Bank Iran в списъка не били доказани. Жалбоподателят категорично отрича да е предоставял финансова подкрепа на правителството на Иран. Освен това жалбоподателят не бил предоставял и подкрепа за ядрените дейности на Иран. Поради това изискванията по член 20.1, буква в) от Решение 2010/413/ОВППС на Съвета (изменен впоследствие с член 1, параграф 7 от Решение 2012/35/ОВППС на Съвета от 23 януари 2012 година, член 1, параграф 8 от Решение 2012/635/ОВППС на Съвета от 15 октомври 2012 година и член 1, параграф 2 от Решение 2012/829/ОВППС на Съвета от 21 декември 2012 година) и изискванията по член 23, параграф 2, буква г) от Регламент (ЕС) № 267/2012 на Съвета (изменен впоследствие с член 1, параграф 11 от Регламент 1263/2012 на Съвета от 21 декември 2012 година) не били изпълнени.

                           —

                           като наложил санкции на Post Bank Iran единствено поради факта, че дружеството е собственост на правителството, Съветът дискриминирал жалбоподателя спрямо други ирански дружества, които също били публична собственост, но не били санкционирани. Така Съветът нарушил принципите на равенство, на недопускане на дискриминация и на добра администрация.

                           —

                           Съветът не изложил надлежно съображенията за решението си да запази жалбоподателя в списъка на санкционирани образувания. Той се позовал на „въздействието на мерките в контекста на целите на политиката на Съюза“, но не уточнил какво въздействие има предвид и как мерките биха допринесли за него.

                           —

                           като запазил жалбоподателя в списъка със санкционирани дружества, Съветът злоупотребил с правомощията си. На практика Съветът отказал да се съобрази с Решение на Общия съд по дело T-13/11. Съветът влязъл в противоречие с институционалната структура на Европейския съюз и нарушил правото на жалбоподателя да търси справедливост и да я види приложена. Освен това Съветът пренебрегнал отговорностите и задълженията си по Решение 2013/661/ОВППС на Съвета от 15 ноември 2013 година и по Регламент за изпълнение (ЕС) № 1154/2013 на Съвета от 15 ноември 2013 година, които Съдът ясно му посочил в споменатото решение.

                           —

                           Съветът нарушил принципа на оправдани правни очаквания, като не се съобразил с решение на Съда по дело, по което Съветът бил страна срещу жалбоподателя и което загубил, като дори не се съобразил с обосновката и мотивите на решението, като допуснал фактическа грешка относно търговската дейност на жалбоподателя и предполагаемата му роля за правителството на Иран, като не провел каквото и да било разследване за настоящата роля и търговска дейност в Иран на жалбоподателя, въпреки че Съдът посочил това като важен аспект от режима на санкциите на ЕС по отношение на Иран, и като запазил действието на санкциите след 20 януари 2014 г. — датата, от която ЕС допуска провеждането на дейности, генериращи приходи за Иран, тъй като вече не счита, че тази държава участва в дейности на ядрено разпространение.

                           —

                           Съветът нарушил принципа на пропорционалност. Санкциите били насочени срещу дейностите на ядрено разпространение на Иран. Съветът не бил установил, а и не можел да установи, че жалбоподателят пряко или косвено е предоставял подкрепа за ядреното разпространение в Иран. Той дори вече не твърдял наличието на конкретен принос за ядреното разпространение в Иран. Тъй като санкциите не оказвали въздействие върху ядреното разпространение, целта им не обосновавала отпадането на ползите, произтичащи за жалбоподателя от решението на Съда, както и натиска върху цялата правозащитна система на ЕС, а и още повече нарушението на правата на жалбоподателя на собственост и на стопанска инициатива. Този извод се подкрепял и от приемането на 20 януари 2014 г. на регламента на Съвета, с който някои санкции отпадали, тъй като се признавало, че понастоящем Иран не участвал в дейности на ядрено разпространение.

      (1)  Решение на Съвета от 26 юли 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС (ОВ L 195, 2010 г, стр. 39)

      (2)  Решение 2012/35/ОВППС на Съвета от 23 януари 2012 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 19, 2012 г., стр. 22)

      (3)  Регламент (ЕС) № 267/2012 от 23 март 2012 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕС) № 961/2010 (ОВ L 88, 2012 г., стр. 1)


               24.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 283/1

         (2007/C 283/01)
   Последна публикация на Съда в Официален вестник на Европейския съюз

         ОВ C 269, 10.11.2007 г.

   Предишни публикации

      ОВ C 247, 20.10.2007 г.

      ОВ C 235, 6.10.2007 г.

      ОВ C 223, 22.9.2007 г.

      ОВ C 211, 8.9.2007 г.

      ОВ C 183, 4.8.2007 г.

      ОВ C 170, 21.7.2007 г.

   Може да намерите тези текстове на:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Дело T-448/04: Решение на Първоинстанционния съд от 12 септември 2007 г. — Комисия/Trends ( Арбитражна клауза — Четвърта рамкова програма за изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности — Договори за проекти относно телематични приложения от общ интерес — Липса на документи с доказателствена стойност и несъответствие на част от декларираните разходи с договорните клаузи — Възстановяване на внесените суми )

text:
               20.10.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 247/28

         Решение на Първоинстанционния съд от 12 септември 2007 г. — Комисия/Trends
   (Дело T-448/04) (1)

   („Арбитражна клауза - Четвърта рамкова програма за изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности - Договори за проекти относно телематични приложения от общ интерес - Липса на документи с доказателствена стойност и несъответствие на част от декларираните разходи с договорните клаузи - Възстановяване на внесените суми“)
   (2007/C 247/44)
   Език на производството: гръцки
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: M. Patakia, подпомаган от M. Bra, K. Kapoutzidou и S. Chatzigiannis, впоследствие K. Kapoutzidou и S. Chatzigiannis, avocats)

      Ответник: Transport Environment Development Systems (Trends) (Атина, Гърция) (представители: V. Christianos и V. Vlassi, avocats)
   Предмет
   Искане на Комисията, по силата на арбитражна клауза съгласно член 238 ЕО, за осъждане на Trends да възстанови на Комисията сумата от 48 046 EUR, заедно с договорната лихва или, при условията на евентуалност, заедно с лихвата за забава.
   Диспозитив

               1)

               Инцидентното искане се отхвърля.

               2)

               Transport Environment Development Systems (Trends) се осъжда да заплати на Комисията сумата от 48 046 EUR, заедно с лихвата за забава при годишен лихвен процент от 5,50 %, считано от 1 януари 1999 г. до окончателното изплащане на дълга.

               3)

               Trends понася съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 184, 2.8.2003 г. (предишно дело С-248/03).


title: Дело T-106/16: Жалба, подадена на 17 март 2016 г. — zero/EUIPO — Hemming („ZIRO“)

text:
               17.5.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 175/18

         Жалба, подадена на 17 март 2016 г. — zero/EUIPO — Hemming („ZIRO“)
   (Дело T-106/16)
   (2016/C 175/21)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: zero Holding GmbH & Co. KG (Бремен, Германия) (представител: M. Nentwig, lawyer)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Oliver Hemming (Кадбъри, Обединено кралство)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словните елементи „ZIRO“ — заявка за марка на ЕС № 12 264 958

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 12.1.2016 г. по преписка R 71/2015-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) oт Регламент № 207/2009;

               —

               нарушение на член 75, второ изречение, от Регламент № 207/2009.


title: Дела T-389/10 и T-419/10: Решение на Общия съд от 15 юли 2015 г. — SLM и Ori Martin/Комисия (Конкуренция — Картели — Европейски пазар на стомана за предварително напрягане — Определяне на цени, подялба на пазара и обмен на чувствителна търговска информация — Решение, с което се установява нарушение на член 101 ДФЕС — Едно-единствено, комплексно и продължено нарушение — Погасителна давност — Насоки относно метода за определяне на размера на глобите от 2006 г. — Вменяване на отговорността за нарушението на дружеството майка — Пропорционалност — Принцип на индивидуализиране на наказанията и санкциите — Пълен съдебен контрол)

text:
               14.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 302/32

         Решение на Общия съд от 15 юли 2015 г. — SLM и Ori Martin/Комисия
   (Дела T-389/10 и T-419/10) (1)

   ((Конкуренция - Картели - Европейски пазар на стомана за предварително напрягане - Определяне на цени, подялба на пазара и обмен на чувствителна търговска информация - Решение, с което се установява нарушение на член 101 ДФЕС - Едно-единствено, комплексно и продължено нарушение - Погасителна давност - Насоки относно метода за определяне на размера на глобите от 2006 г. - Вменяване на отговорността за нарушението на дружеството майка - Пропорционалност - Принцип на индивидуализиране на наказанията и санкциите - Пълен съдебен контрол))
   (2015/C 302/41)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподатели: Siderurgica Latina Martin SpA (SLM) (Чепрано, Италия) (представители: G. Belotti и F. Covone, адвокати) (дело T-389/10) и Ori Martin SA (Люксембург, Люксембург) (представител: P. Ziotti, адвокат) (дело T-419/10)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално B. Gencarelli, V. Bottka и P. Rossi, впоследствие V. Bottka, P. Rossi и G. Conte)

      Предмет

   Искане за отмяна и изменение на Решение C(2010) 4387 окончателен на Комисията от 30 юни 2010 г. относно производство по член 101 ДФЕС и член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/38344 — Стомана за предварително напрягане), изменено с Решение C(2010) 6676 окончателен на Комисията от 30 септември 2010 г. и с Решение C(2011) 2269 окончателен на Комисията от 4 април 2011 г.

      Диспозитив

               1)

               Съединява дела T-389/10 и T-419/10 за целите на съдебното решение.

               2)

               Отменя член 1, точка 16 от Решение C(2010) 4387 окончателен на Комисията от 30 юни 2010 г. относно производство по член 101 ДФЕС и член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/38344 — Стомана за предварително напрягане), изменено с Решение C(2010) 6676 окончателен на Комисията от 30 септември 2010 г. и с Решение C(2011) 2269 окончателен на Комисията от 4 април 2011 г., в частта, в която на Siderurgica Latina Martin SpA (SLM) се вменява отговорността за участието в съвкупност от споразумения и съгласувани практики в сектора на стоманата за предварително напрягане на вътрешния пазар и в Европейското икономическо пространство (ЕИП) от 10 февруари 1997 г. до 14 април 1997 г.

               3)

               Отменя член 2, точка 16 от Решение C (2010) 4387 окончателен, изменено с Решение C(2010) 6676 окончателен и с Решение C(2011) 2269 окончателен.

               4)

               Намалява размера на наложената на SLM глоба от 19,8 милиона евро на 19 милиона евро, от които Ori Martin SA носи солидарна отговорност за 13,3 милиона евро, като поради предвидения в член 23, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1/2003 законоустановен праг от 10 % от общия оборот, определя окончателния размер на наложената на SLM глоба на 1,956 милиона евро.

               5)

               Отхвърля жалбите в останалата им част.

               6)

               Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски, две трети от съдебните разноски на SLM и една трета от съдебните разноски на Ori Martin.

               7)

               SLM понася една трета от направените от него съдебни разноски.

               8)

               Ori Martin понася две трети от направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 301, 6.11.2010 г.


title: Дело F-123/15: Жалба, подадена на 21 септември 2015 г. — ZZ/Комисия

text:
               30.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 398/79

         Жалба, подадена на 21 септември 2015 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-123/15)
   (2015/C 398/94)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представители: S. Orlandi и T. Martin, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на решението на конкурсната комисия в конкурса EPSO/AD/293/14 да не присъди на жалбоподателя брой точки, достатъчен за допускането му до центъра за оценяване

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да отмени решението от 11 юни 2015 г., с което конкурсната комисия по конкурс EPSO/AD/293/14 отказва допускането на кандидата до процедурата по подбор, организирана в центъра за оценяване;

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


title: Дело F-75/15: Жалба, подадена на 12 август 2016 г. — OT/Комисия

text:
               17.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 383/30

         Жалба, подадена на 12 август 2016 г. — OT/Комисия
   (Дело F-75/15)
   (2016/C 383/39)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: OT (представител: D. Sobor, lawyer)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на решението на ответника от 26 септември 2014 г. за отказ да допусне кандидатурата на жалбоподателя за длъжността директор на Европейския център за мониторинг на наркотици и наркомании, както и искане за обезщетение за имуществените и неимуществените вреди, които жалбоподателят твърди, че е понесъл.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на ответника от 26 септември 2014 г. за отказ да допусне кандидатурата на жалбоподателя за длъжността директор на Европейския център за мониторинг на наркотици и наркомании,

               —

               да се отмени решението на ответника от 9 април 2015 г. за отхвърляне на жалбата, подадена по административен ред от жалбоподателя,

               —

               да се осъди ответникът да заплати сумата от 2 836 107 EUR (два милиона осемстотин тридесет и шест хиляди сто и седем евро) като имуществени вреди, понесени от жалбоподателя,

               —

               да се осъди ответникът да заплати сумата от 100 000 EUR (сто хиляди евро) като неимуществени вреди, понесени от жалбоподателя, и

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-404/09: Решение на Съда (четвърти състав) от 24 ноември 2011 г. — Европейска комисия/Кралство Испания (Неизпълнение на задължения от държава членка — Директива 85/337/ЕИО — Оценка на въздействието на някои проекти върху околната среда — Директива 92/43/ЕИО — Опазване на естествените местообитания — Дива флора и фауна — Открити рудници за добив на въглища — Територия „Alto Sil“ — Специална защитена зона — Територия от значение за Общността — Кафява мечка (Ursus arctos) — Глухар (Tetrao urogallus)

text:
               28.1.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 25/3

      Решение на Съда (четвърти състав) от 24 ноември 2011 г. — Европейска комисия/Кралство Испания
      (Дело C-404/09) (1)

      (Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 85/337/ЕИО - Оценка на въздействието на някои проекти върху околната среда - Директива 92/43/ЕИО - Опазване на естествените местообитания - Дива флора и фауна - Открити рудници за добив на въглища - Територия „Alto Sil“ - Специална защитена зона - Територия от значение за Общността - Кафява мечка (Ursus arctos) - Глухар (Tetrao urogallus)
      (2012/C 25/05)
      Език на производството: испански

         Страни

         Ищец: Европейска комисия (представители: D. Recchia, F. Castillo de la Torre и J.-B. Laignelot)

         Ответник: Кралство Испания (представител: N. Díaz Abad)

         Предмет

      Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на членове 2 и 3 и на член 5, параграфи 1 и 3 от Директива 85/337/ЕИО на Съвета от 27 юни 1985 година относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда, изменена с Директива 97/11/ЕИО (ОВ L 175, стр. 40; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 1, стр. 174) и на член 6, параграфи 2, 3 и 4 във връзка с член 7 от Директива 92/43/ЕИО на Съвета от 21 май 1992 година за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна (ОВ L 206, стр. 7; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 109) — Открити минни работи — Специална защитена зона „Alto Sil“ (ES0000210) — Местообитание на кантабрийския глухар

         Диспозитив

                  1.

                  Като е разрешило откритите рудници „Nueva Julia“ и „Ladrones“, без съответните разрешения да са обусловени от оценка, позволяваща да се определят, опишат и оценят по подходящ начин преките, непреките и кумулативните въздействия на съществуващите проекти за открити рудници, освен, в случая с мина „Ladrones“, във връзка с кафявата мечка (Ursus arctos), Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по членове 2 и 3 и член 5, параграфи 1 и 3 от Директива 85/337/ЕИО на Съвета от 27 юни 1985 година относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда, изменена с Директива 97/11/ЕО на Съвета от 3 март 1997 г.

                  2.

                  Считано от 2000 г., когато зоната „Alto Sil“ е определена като специална защитена зона съгласно Директива 79/409/ЕИО на Съвета от 2 април 1979 година относно опазването на дивите птици, изменена с Директива 97/49/ЕО на Комисията от 29 юли 1997 г.,

                              —

                              като е разрешило откритите рудници „Nueva Julia“ и „Ladrones“, без съответните разрешения да са обусловени от подходяща оценка на възможното въздействие на посочените проекти и при всички случаи, без да са спазени условията, позволяващи осъществяването на проект, въпреки опасността от споменатите проекти за глухара (Tetrao urogallus), който е една от природните дадености, станали причина за класифицирането на „Alto Sil“ като специална защитена зона, а именно липса на алтернативно решение, наличие на императивни съображения от значим обществен интерес и информиране на Европейската комисия за компенсаторните мерки, необходими, за да се осигури цялостната кохерентност на мрежата „Натура 2000“, и

                              —

                              като не е приело необходимите мерки, за да избегне причиненото от рудниците „Feixolín“, „Salguero-Prégame-Valdesegadas“, „Fonfría“, „Ampliación de Feixolín“ и „Nueva Julia“ влошаване на състоянието на местообитанията, включително тези на видовете, и значително обезпокояване на глухара, заради който територията „Alto Sil“ е определена като специална защитена зона,

                        Кралство Испания не е изпълнило по отношение на специалната защитена зона „Alto Sil“ задълженията си по член 6, параграфи 2—4 във връзка с член 7 от Директива 92/43/ЕИО на Съвета от 21 май 1992 година за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна.

                  3.

                  Считано от декември 2004 г., като не е приело необходимите мерки, за да избегне причиненото от рудниците „Feixolín“, „Fonfría“ и „Ampliación de Feixolín“ влошаване на състоянието на местообитанията, включително тези на видовете, и обезпокояване на видовете, Кралство Испания не е изпълнило по отношение на територията от значение за Общността „Alto Sil“ задълженията си по член 6, параграф 2 от Директива 92/43/ЕИО.

                  4.

                  Отхвърля иска в останалата му част.

                  5.

                  Осъжда Кралство Испания да понесе, наред с направените от него съдебни разноски, и две трети от съдебните разноски на Европейската комисия. Осъжда Европейската комисия да понесе една трета от направените от нея съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 11, 16.1.2010 г.


title: Дело C-25/14: Преюдициално запитване, отправено от Conseil d'État (France) на 20 януари 2014 г . — Union des syndicats de l'immobilier (UNIS)/Ministre du travail, de l’emploi, de la formation professionnelle et du dialogue social, Syndicat national des résidences de tourime (SNRT) и др.

text:
               22.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 85/17

         Преюдициално запитване, отправено от Conseil d'État (France) на 20 януари 2014 г. — Union des syndicats de l'immobilier (UNIS)/Ministre du travail, de l’emploi, de la formation professionnelle et du dialogue social, Syndicat national des résidences de tourime (SNRT) и др.
   (Дело C-25/14)
   2014/C 85/30
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Conseil d'État (Франция)

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Union des syndicats de l'immobilier (UNIS)

      Ответник: Ministre du travail, de l’emploi, de la formation professionnelle et du dialogue social, Syndicat national des résidences de tourisme (SNRT) и др.

      Преюдициален въпрос

   Представлява ли спазването на задължението за прозрачност, което произтича от член 56 от Договора за функционирането на Европейския съюз, задължително предварително условие за да приеме държава членка за приложим спрямо всички предприятия в даден сектор колективен трудов договор, който поверява на избран от социалните партньори един-единствен оператор управлението на задължителната допълнителна схема за осигуряване, въведена в полза на работниците?


title: Дело F-10/12: Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 19 март 2013 г. — SF (*1)/Комисия (Публична служба — Възнаграждение — Дневна надбавка — Преместване — Отпускане на дневни надбавки — Длъжностно лице, собственик на жилище, намиращо се в новото място на работа — Доказателство за понасяне на разноските, свързани с временното настаняване на новото място на работа)

text:
                  25.5.2013

                  BG

                  Официален вестник на Европейския съюз

                  C 147/33

         Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 19 март 2013 г. —  SF (*1)/Комисия
         (Дело F-10/12) (1)

         (Публична служба - Възнаграждение - Дневна надбавка - Преместване - Отпускане на дневни надбавки - Длъжностно лице, собственик на жилище, намиращо се в новото място на работа - Доказателство за понасяне на разноските, свързани с временното настаняване на новото място на работа)
         (2013/C 147/61)
         Език на производството: френски

            Страни

            Жалбоподател: SF (*1) (представител: адв. S. Pappas)

            Ответник: Европейска комисия (представители: J. Currall и D. Martin)

            Предмет

         Публична служба — Искане за отмяна на решението на Комисията за отказ да предостави на жалбоподателя дневни надбавки

            Диспозитив

                     1.

                     Отхвърля жалбата.

                     2.

                     Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски и се осъжда да понесе половината от съдебните разноски, направени от  SF (*1).

                     3.

                      SF (*1) понася половината от направените от него съдебни разноски.

            (*1)  Информацията е заличена или заменена в съответствие с правната рамка относно личните данни и/или поверителността.

            (1)  ОВ C 65, 3.3.2012 г., стр. 29.


title: Дело F-39/07: Иск, предявен на 23 април 2007 г. — Campos Valls/Съвет

text:
               9.6.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/28

         Иск, предявен на 23 април 2007 г. — Campos Valls/Съвет
   (Дело F-39/07)
   (2007/C 129/49)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Manuel Campos Valls (Брюксел, Белгия) (представители: S. Orlandi, J.-N. Louis, A. Coolen и E. Marchal, avocats)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени решението на органа по назначаването (ОН) за отхвърляне на кандидатурата на ищеца за длъжността началник на испанския отдел на ГД А, Дирекция III — „Превод и съставяне на документи “— „Езикова служба“, както и решението за назначаване на друг кандидат на тази длъжност,

               —

               да се осъди ответника да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи
   В подкрепа на своя иск ищецът посочва едно единствено правно основание, извлечено от нарушение на Обявлението за свободна длъжност № 60/06, от наличие на явна грешка в преценката и от нарушение на член 45 от Правилника, поради това, че избраният кандидат за заемане на спорната длъжност не разполага, за разлика от ищеца, с технически познания в областта на превода, които се изискват в обявлението за свободна длъжност. По-конкретно, представеният от Съвета аргумент, че тези познания следва да се преценяват в светлината на функциите по управление на персонала, които началникът на отдел трябва да изпълнява, съставлява нарушение на обявлението за свободна длъжност.


title: Дело C-407/09: Решение на Съда (първи състав) от 31 март 2011 г. — Европейска комисия/Република Гърция (Неизпълнение на задължения от държава членка — Неизпълнение на задължение да се изпълни решение на Съда — Имуществени санкции — Налагане на еднократно платима сума)

text:
               21.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 152/5

         Решение на Съда (първи състав) от 31 март 2011 г. — Европейска комисия/Република Гърция
   (Дело C-407/09) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Неизпълнение на задължение да се изпълни решение на Съда - Имуществени санкции - Налагане на еднократно платима сума)
   2011/C 152/08
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: M. Condou-Durande и A.-M. Rouchaud-Joët)

      Ответник: Република Гърция (представители: A. Samoni-Rantou и N. Dafniou)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Член 228 ЕО — Неизпълнение на Решението на Съда от 18 юли 2007 г. по дело C-26/07 — Неприемане на всички необходимите разпоредби за съобразяване с Директива 2004/80/ЕО на Съвета от 29 април 2004 година относно обезщетението на жертвите на престъпления (ОВ L 261, стр. 15; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 7, стр. 31) — Искане да се определи периодична имуществена санкция

      Диспозитив

               1.

               Като не е приела към датата на изтичане на срока, определен в мотивираното становище, издадено на 23 септември 2008 г. от Комисията на Европейските общности по силата на член 228 ЕО, мерките за изпълнение на Решение от 18 юли 2007 г. по дело Комисия/Гърция (C-26/07), Република Гърция не е изпълнила задълженията си по параграф 1 от посочения член.

               2.

               Осъжда Република Гърция да заплати на Европейската комисия по сметка „Собствени ресурси на Европейския съюз“ еднократно сумата от три милиона евро.

               3.

               Осъжда Република Гърция да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 11, 16.1.2010 г.


title: Дело T-701/15: Жалба, подадена на 25 ноември 2015 г. — Stock Polska/СХВП — Lass & Steffen (LUBELSKA)

text:
               1.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/72

         Жалба, подадена на 25 ноември 2015 г. — Stock Polska/СХВП — Lass & Steffen (LUBELSKA)
   (Дело T-701/15)
   (2016/C 038/97)
   Език на жалбата: полски

      Страни

      Жалбоподател: Stock Polska Sp. z o.o. (Варшава, Полша) (представител: T. Gawrylczyk, adwokat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Lass & Steffen GmbH Wein- und Spirituosen-Import (Любек, Германия)

      Данни за производството пред СХВП

      Заявител на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: фигуративна марка на Общността със словния елемент „LUBELSKA“ — заявка за регистрация № 11 657 459

      Производство пред СХВП: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на СХВП от 24 септември 2015 г. по преписка R 1788/2014-5

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-587/13 P: Жалба, подадена на 20 ноември 2013 г. от Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, S.A. срещу определението, постановено от Общия съд (осми състав) на 9 септември 2013 г. по дело T-429/11, Banco Bilbao Vizcaya Argentaria/Комисия

text:
               18.1.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 15/12

         Жалба, подадена на 20 ноември 2013 г. от Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, S.A. срещу определението, постановено от Общия съд (осми състав) на 9 септември 2013 г. по дело T-429/11, Banco Bilbao Vizcaya Argentaria/Комисия
   (Дело C-587/13 P)
   2014/C 15/17
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, S.A. (представители: J. Ruiz Calzado, M. Núñez Müller и J. Domínguez Pérez, abogados)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени обжалваното определение;

               —

               да се обяви за допустима жалбата за отмяна по дело T-429/11 и да се върне делото на Общия съд за решаване на спора по същество;

               —

               да се осъди Комисията да заплати всички съдебни разноски по производствата относно допустимостта в двете инстанции.

      Правни основания и основни доводи

               1.

               Общият съд е нарушил правото на Съюза като е тълкувал неправилно съдебната практика относно понятието „действителен бенефициер“ за целите на разглеждане на допустимостта на жалбите срещу решенията, които обявяват схема за помощи за незаконна и несъвместима. По-конкретно:

                           —

                           Общият съд тълкува неправилно съдебната практика относно понятието „действителен бенефициер“ и изопачава фактите, като я прилага към извършени от жалбоподателя сделки след 21 декември 2007 г.;

                           —

                           Общият съд също допуска грешка при прилагане на правото в тълкуването си на изведеното от съдебната практика понятие „действителен бенефициер“ що се отнася до сделките, извършени преди 21 декември 2007 г.

               2.

               Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото при тълкуването на член 263 ДФЕС, четвърта алинея, in fine. Той греши като твърди, че решенията в областта на схемите за държавни помощи, като обжалваното решение, изискват мерки за прилагане по смисъла на новата разпоредба на Договора.

               3.

               Общият съд допуска грешка при прилагане на правото като постановява определение, което нарушава правото на ефективна правна защита. В обжалваното определение е възприето чисто теоретично понятие на това право, което пречи на жалбоподателя да получи достъп до правото на преюдициално запитване при нормални условия и без да трябва да наруши закона, за да оспори обжалваното решение.


title: Дело T-184/07: Решение на Първоинстанционния съд от 26 ноември 2008 г.  — Avon Products/СХВП (ANEW ALTERNATIVE) (Марка на Общността — Заявка за регистрация на словна марка на Общността ANEW ALTERNATIVE — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94)

text:
               24.1.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/27

         Решение на Първоинстанционния съд от 26 ноември 2008 г. — Avon Products/СХВП (ANEW ALTERNATIVE)
   (Дело T-184/07) (1)

   (Марка на Общността - Заявка за регистрация на словна марка на Общността ANEW ALTERNATIVE - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94)
   (2009/C 19/50)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Avon Products, Inc. (Ню Йорк, Съединени щати) (представители: C. Heitmann-Lichtenstein и U. Stelzenmüller, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представители: първоначално S. Laitinen и P. Bullock, впоследствие G. Schneider)
   Предмет
   Жалба срещу решение на втори апелативен състав на СХВП от 22 март 2007 година (дело R 1471/2006-2) относно заявка за регистрация на словния знак ANEW ALTERNATIVE като марка на Общността.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Avon Products, Inc. да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 170, 21.7.2007 г.


title: Съединени дела C-128/10 и C-129/10: Решение на Съда (осми състав) от 17 март 2011 г. (преюдициални запитвания от Symvoulio tis Epikrateias — Гърция) — Naftiliaki Etaireia Thasou AE (C-128/10), Amaltheia I Naftiki Etaireia (C-129/10)/Ypourgos Emporikis Naftilías (Преюдициално запитване — Свободно предоставяне на услуги — Морски каботаж — Регламент (ЕИО) № 3577/92 — Членове 1 и 4 — Предварително административно разрешение за каботажни услуги — Контрол на условията за сигурност на корабите — Поддържане на реда в пристанищата — Задължения за обществена услуга — Липса на точни и предварително известни критерии)

text:
               7.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 139/11

         Решение на Съда (осми състав) от 17 март 2011 г. (преюдициални запитвания от Symvoulio tis Epikrateias — Гърция) — Naftiliaki Etaireia Thasou AE (C-128/10), Amaltheia I Naftiki Etaireia (C-129/10)/Ypourgos Emporikis Naftilías
   (Съединени дела C-128/10 и C-129/10) (1)

   (Преюдициално запитване - Свободно предоставяне на услуги - Морски каботаж - Регламент (ЕИО) № 3577/92 - Членове 1 и 4 - Предварително административно разрешение за каботажни услуги - Контрол на условията за сигурност на корабите - Поддържане на реда в пристанищата - Задължения за обществена услуга - Липса на точни и предварително известни критерии)
   2011/C 139/18
   Език на производството: гръцки

      Запитваща юрисдикция

   Symvoulio tis Epikrateias

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Naftiliaki Etaireia Thasou AE (C-128/10), Amaltheia I Naftiki Etaireia (C-129/10)

      Ответник: Ypourgos Emporikis Naftilías

      В присъствието на: Koinopraxia Epibatikon Ochimatagogon Ploion Kavalas — Thasou (C-128/10)

      Предмет

   Преюдициално запитване — Symvoulio tis Epikrateias — Тълкуване на членове 1, 2 и 4 от Регламент (ЕИО) № 3577/92 на Съвета от 7 декември 1992 година относно прилагането на принципа за свободно предоставяне на услуги в областта на морския превоз в рамките на държавите членки (морски каботаж) (ОВ L 364, стр. 7; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 2, стр. 83) — Национално законодателство, което предвижда предварително административно разрешение за каботажните услуги — Система, позволяваща извършването на контрол на възможността за изпълнение на маршрутите при условия за сигурност на корабите и за поддържане на реда в пристанищата — Липса на точни и предварително известни критерии

      Диспозитив

   Член 1 във връзка с член 4 от Регламент (ЕИО) № 3577/92 на Съвета от 7 декември 1992 година относно прилагането на принципа за свободно предоставяне на услуги в областта на морския превоз в рамките на държавите членки (морски каботаж) трябва да се тълкуват в смисъл, че те допускат национална правна уредба за въвеждане на режим на предварително разрешение за услугите в областта на морския каботаж, която предвижда приемането на административни решения, налагащи спазването на известни часови слотове по съображения, свързани, от една страна, със сигурността на корабите и реда в пристанищата, и от друга страна, със задължения за обществена услуга, при условие че подобен режим е основан на обективни, недискриминационни и предварително известни критерии, по-специално когато има повече собственици на кораби, които желаят да влязат в едно и също пристанище по едно и също време. Що се отнася до административните решения, с които се налагат задължения за обществена услуга, е необходимо освен това да може да се докаже наличието на реална нужда от обществена услуга поради недостатъчност на редовните услуги за превоз в ситуация на свободна конкуренция. Задача на националната юрисдикция е да прецени дали тези условия са изпълнени в делата по главните производства.

      (1)  ОВ C 134, 22.5.2010 г.


title: Дело T-53/15: Решение на Общия съд от 10 март 2016 г. — credentis/СХВП — Aldi Karlslunde (Curodont) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „Curodont“ — По-ранна национална словна марка „Eurodont“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               25.4.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 145/27

         Решение на Общия съд от 10 март 2016 г. — credentis/СХВП — Aldi Karlslunde (Curodont)
   (Дело T-53/15) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „Curodont“ - По-ранна национална словна марка „Eurodont“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2016/C 145/33)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: credentis AG (Windisch, Швейцария) (представител: D. Breuer, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: A. Folliard-Monguiral et J. Ivanauskas)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Aldi Karlslunde K/S (Karlslunde, Дания) (представители: N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen и N. Bertram, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 13 ноември 2014 г. (преписка R 353/2014-1), постановено в производството по възражение между Aldi Karlslunde K/S и credentis AG

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда credentis AG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 107, 30.3.2015 г.


title: Дело C-176/14: Определение на председателя на трети на Съда от 16 март 2015 г. (преюдициално запитване, отправено от Raad van State — Белгия) — Joris Van Hauthem, Ann Frans/Vlaamse Gemeenschap

text:
               29.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/21

         Определение на председателя на трети на Съда от 16 март 2015 г. (преюдициално запитване, отправено от Raad van State — Белгия) — Joris Van Hauthem, Ann Frans/Vlaamse Gemeenschap
   (Дело C-176/14) (1)

   (2015/C 213/35)
   Език на производството: нидерландски
   Председателят на трети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 235, 21.7.2014 г.


title: Дело F-72/08: Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 11 юни 2009 г. — Ketselidis/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Жалба — Предварителна жалба по административен ред — Отговор за изчакване — Извинима грешка — Липса — Мълчалив отказ — Просрочена жалба — Недопустимост — Решение на общностна юрисдикция — Съществено ново обстоятелство — Липса)

text:
               15.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 193/35

         Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 11 юни 2009 г. — Ketselidis/Комисия
   (Дело F-72/08) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Жалба - Предварителна жалба по административен ред - Отговор за изчакване - Извинима грешка - Липса - Мълчалив отказ - Просрочена жалба - Недопустимост - Решение на общностна юрисдикция - Съществено ново обстоятелство - Липса)
   2009/C 193/58
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Michalis Ketselidis (Брюксел, Белгия) (представител: S. A. Pappas, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: D. Martin и K. Herrmann)

      Предмет

   Отмяната на мълчалив отказ на поисканото от жалбоподателя преразглеждане на изчислението на осигурителния стаж, който да се вземе предвид при трансфера на придобитите в Гърция пенсионни права към общностната схема.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като явно недопустима.

               2)

               Осъжда г-н Ketselidis да понесе всички съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 272, 25.10.2008 г., стр. 51.


title: Дело C-144/15: Решение на Съда (девети състав) от 3 март 2016 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — Staatssecretaris van Financiën/Customs Support Holland BV (Преюдициално запитване — Обща митническа тарифа — Комбинирана номенклатура — Позиции 2304, 2308 и 2309 — Класиране на соев протеинов концентрат)

text:
               2.5.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 156/17

         Решение на Съда (девети състав) от 3 март 2016 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — Staatssecretaris van Financiën/Customs Support Holland BV
   (Дело C-144/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Обща митническа тарифа - Комбинирана номенклатура - Позиции 2304, 2308 и 2309 - Класиране на соев протеинов концентрат))
   (2016/C 156/23)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hoge Raad der Nederlanden

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Staatssecretaris van Financiën

      Ответник: Customs Support Holland BV

      Диспозитив

   Комбинираната номенклатура, фигурираща в приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа, изменено с Регламент (ЕО) № 948/2009 на Комисията от 30 септември 2009 г., трябва да се тълкува в смисъл, че соев протеинов концентрат като процесния по главното производство попада в позиция 2309 от тази номенклатура.

      (1)  ОВ C 198, 15.6.2015 г.


title: Дело C-474/12: Решение на Съда (пети състав) от 4 септември 2014 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof — Австрия) — Schiebel Aircraft GmbH/Bundesminister für Wirtschaft, Familie und Jugend (Преюдициално запитване — Свобода на установяване — Свободно движение на работници — Недопускане на дискриминация — Член 346, параграф 1, буква б) ДФЕС — Защита на основните интереси на сигурността на държава членка — Правна уредба на държава членка, съгласно която законните представители на дружествата, извършващи там дейност в областта на търговията с оръжие, муниции и военни материали, трябва да са граждани на тази държава)

text:
               10.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 395/5

      Решение на Съда (пети състав) от 4 септември 2014 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof — Австрия) — Schiebel Aircraft GmbH/Bundesminister für Wirtschaft, Familie und Jugend
      (Дело C-474/12) (1)

      ((Преюдициално запитване - Свобода на установяване - Свободно движение на работници - Недопускане на дискриминация - Член 346, параграф 1, буква б) ДФЕС - Защита на основните интереси на сигурността на държава членка - Правна уредба на държава членка, съгласно която законните представители на дружествата, извършващи там дейност в областта на търговията с оръжие, муниции и военни материали, трябва да са граждани на тази държава))
      (2014/C 395/06)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Verwaltungsgerichtshof

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Schiebel Aircraft GmbH

         Ответник: Bundesminister für Wirtschaft, Familie und Jugend

         Диспозитив

      Членове 45 ДФЕС и 49 ДФЕС трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат правна уредба на държава членка като приложимата в главното производство, съгласно която е задължително членовете на представителните органи по закон и управляващите съдружници в дружествата, които искат да извършват дейност в областта на търговията с оръжие и боеприпаси за военна употреба и посредничеството при покупко-продажбата на оръжие и боеприпаси за военна употреба, да са граждани на тази държава членка. Запитващата юрисдикция обаче следва да провери дали държавата членка, която се позовава на член 346, параграф 1, буква б) ДФЕС с цел да обоснове подобна правна уредба, може да докаже, че е необходимо да приложи предвидената в тази разпоредба дерогация, за да защити основните интереси на своята сигурност.

         (1)  ОВ C 26, 26.1.2013 г.


title: Дело T-83/12: Определение на Общия съд от 12 юли 2012 г. — Chico’s Brands Investments/СХВП — Artsana (CHICO’S) (Марка на Общността — Възражение — Оттегляне на възражението — Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)

text:
               8.9.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 273/10

         Определение на Общия съд от 12 юли 2012 г. — Chico’s Brands Investments/СХВП — Artsana (CHICO’S)
   (Дело T-83/12) (1)

   (Марка на Общността - Възражение - Оттегляне на възражението - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)
   2012/C 273/17
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Chico’s Brands Investments, Inc. (Fort Myers, Съединени щати) (представител: T. Holman, solicitor)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: P. Geroulakos)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Artsana SpA (Grandate, Италия)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 27 октомври 2011 г. (преписка R 2084/2010-1) относно производство по възражение между Artsana SpA и Chico’s Brands Investments, Inc.

      Диспозитив

               1.

               Липсва основание за постановяване на съдебно решение по същество.

               2.

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 118, 21.4.2012 г.


title: Дело C-320/11: Преюдициално запитване, отправено от Административен съд — Варна (България) на 27 юни 2011 година — „Диджиталнет“ ООД/Началник на Митнически пункт — Варна Запад при Митници Варна

text:
               27.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/24

         Преюдициално запитване, отправено от Административен съд — Варна (България) на 27 юни 2011 година — „Диджиталнет“ ООД/Началник на Митнически пункт — Варна Запад при Митници Варна
   (Дело C-320/11)
   2011/C 252/45
   Език на производството: български

      Препращаща юрисдикция

   Административен съд — Варна

      Страни в главното производство

      Жалбоподател:„Диджиталнет“ ООД

      Ответник: Началник на Митнически пункт — Варна Запад при Митници Варна

      Преюдициални въпроси

               1.

               Какво следва да се разбира под Интернет, съгласно Обяснителните бележки към Комбинираната номенклатура на ЕО за 2009 (Регламент № 1031/2008 на Комисията от 19.09.2008 г. (1)), публикувани в Официален вестник на ЕС от 30.05.2008 г./бр.2008/С 133/01/изменение относно подпозиции 8528 90 00, 8528 71 13, 8528 71 90/, за да се класира една стока с код по ТАРИК 8528711300.

               2.

               Какво следва да се разбира под модем съгласно Обяснителните бележки към Комбинираната номенклатура на ЕО за 2009 (Регламент № 1031/2008 на Комисията от 19.09.2008 г.), публикувани в Официален вестник на ЕС от 30.05.2008 г./бр.2008/С 133/01/изменение относно подпозиции 8528 90 00, 8528 71 13, 8528 71 90/, за да се класира една стока с код по ТАРИК 8528711300.

               3.

               Какво следва да се разбира под модулация и демодулация, съгласно Обяснителните бележки към Комбинираната номенклатура на ЕО за 2009 (Регламент № 1031/2008 на Комисията от 19.09.2008г.), публикувани в Официален вестник на ЕС от 30.05.2008г./бр.2008/С 133/01/изменение относно подпозиции 8528 90 00, 8528 71 13, 8528 71 90/, за да се класира една стока с код по ТАРИК 8528711300.

               4.

               Коя е водещата/основната/функция на устройството сет-топ модул ТР6100БСС, съобразно която следва да се извърши тарифното й класиране — приема на телевизионни сигнали или използването на модем, позволяващ интерактивен обмен на информация за целите на достъпа до Интернет?

               5.

               Ако водещата/основната/функция на устройството сет-топ модул ТF6100DСС е използването на модем, позволяващ интерактивен обмен на информация за целите на достъпа до Интернет, то има ли значение типа модулация и демодулация, която извършва модема, за определяне тарифното й класиране, респ. вида модем, който използва или е достатъчно, чрез него да се осъществява достъп до Интернет?

               6.

               В кои подпозиция и код следва да бъде класирано устройство отговарящо на описанието на устройство ТF6100DСС?

               7.

               Ако set-tор модул ТF6100DСС бъде класиран в подпозиция 8521 90 00 от КН, прилагането на положителна митническа ставка ще бъде ли законосъобразно приложение на общностното право, доколкото такова класиране би представлявало нарушение на задълженията на Общността съгласно Споразумението за търговията с продукти на информационните технологии част II б) от Общностното споразумение за митата и търговията от 1994г. или класирането в позиция 8521 води до заключението, че set-tор модул ТF6100DСС попада извън приложното поле на съответната част от СТПИТ?

      (1)  OB L 291, стр. 1


title: Дело T-159/08: Жалба, подадена на 2 май 2008 г. — Procter & Gamble/СХВП — Bayer (LIVENSA)

text:
               5.7.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/40

         Жалба, подадена на 2 май 2008 г. — Procter & Gamble/СХВП — Bayer (LIVENSA)
   (Дело T-159/08)
   (2008/C 171/77)
   Език на жалбата: английски
   Страни

      Жалбоподател: The Procter & Gamble Company (Синсинати, Съединени американски щати) (представител: K. Sandberg, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Bayer AG (Леверкузен, Германия)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 11 февруари 2008 г., прието по преписка R 960/2007-2,

               —

               да се отхвърли възражение № B 873 978 от 3 май 2007 г.,

               —

               да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски, и

               —

               да се осъди другата страна в производството пред апелативния състав да заплати разноските, направени в рамките на производството пред СХВП.

         Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: Словна марка „LIVENSA“ за стоки от клас 5 — заявка № 004 062 725

      Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: Другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка или знак, на който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Марка на Общността „LYVELSA“ за стоки от клас 5

      Решение на отдела по споровете: Отхвърля заявката за регистрация в нейната цялост

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 40/94 на Съвета, тъй като не съществува вероятност от объркване между двете сравнявани марки.


title: Дело T-304/07: Жалба, предявена на 10 август 2007 г. — Calzaturificio Frau/СХВП — Camper

text:
               6.10.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 235/23

         Жалба, предявена на 10 август 2007 г. — Calzaturificio Frau/СХВП — Camper
   (Дело T-304/07)
   (2007/C 235/43)
   Език, на който е изготвена жалбата: италиански
   Страни

      Жалбоподател: Calzaturificio Frau S.p.A. (San Giovanni Ilarione VR, Италия) (представител: A. Rizzoli, Avvocato)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Camper S.L.
   Искания на жалбоподателя

               —

               Да се установи, че настоящата жалба и приложенията към нея са допустими;

               —

               да се отмени решението на апелативния състав (точки 1, 2 и 3 от диспозитива) в частта, в която отменя оспорваното решение, отхвърля заявката за регистрация за всички разглеждани стоки и осъжда жалбоподателя да заплати разноските, понесени от противната страна в производството по възражението и по обжалването;

               —

               да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят.

      Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка, състояща се от наклонена вдясно черна дъга (заявка за регистрация № 3.388.097), за стоки от класове 18 и 25.

      Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: Camper S.L.

      Марка или знак, на който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Испанска национална триизмерна марка във формата на обувка за стоки от клас 25, поредица английски национални фигуративни марки, които в различни форми представляват наклонени дъги, за стоки от клас 25, както и две общностни фигуративни марки, които също имат формата на дъга, за стоки от клас 18.

      Решение на отдела по споровете: Частично отхвърляне на възражението.

      Решение на апелативния състав: Отмяна на оспорваното решение и отхвърляне на заявката за регистрация.

      Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 относно марката на Общността и на член 73 от този регламент.


title: Дело C-352/11: Решение на Съда (осми състав) от 24 май 2012 г. — Европейска комисия/Република Австрия (Неизпълнение на задължения от държава членка — Околна среда — Директива 2008/1/ЕО — Комплексно предотвратяване и контрол на замърсяването — Условия за предоставяне на разрешително за съществуващите инсталации — Задължение да се гарантира експлоатацията на инсталациите в съответствие с изискванията в тази директива)

text:
               7.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 200/4

         Решение на Съда (осми състав) от 24 май 2012 г. — Европейска комисия/Република Австрия
   (Дело C-352/11) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Околна среда - Директива 2008/1/ЕО - Комплексно предотвратяване и контрол на замърсяването - Условия за предоставяне на разрешително за съществуващите инсталации - Задължение да се гарантира експлоатацията на инсталациите в съответствие с изискванията в тази директива)
   2012/C 200/07
   Език на производството: немски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: G. Wilms и A. Alcover San Pedro)

      Ответник: Република Австрия (представители: C. Pesendorfer и A. Posch)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 5, параграф 1 от Директива 2008/1/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 януари 2008 година за комплексно предотвратяване и контрол на замърсяването (ОВ L 24, стр. 8) — Условия за предоставяне на разрешително за съществуващите инсталации — Задължение да се гарантира, че тези инсталации ще бъдат експлоатирани в съответствие с предвидените в посочената директива изисквания

      Диспозитив

               1.

               Като е пропуснала да издаде разрешителни в съответствие с членове 6 и 8 от Директива 2008/1/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 януари 2008 година за комплексно предотвратяване и контрол на замърсяването, да преразгледа и при необходимост да актуализира съществуващите разрешителни, както и да гарантира, че всички съществуващи инсталации се експлоатират в съответствие с изискванията, предвидени в членове 3, 7, 9, 10, 13, член 14, букви а) и б) и член 15, параграф 2 от тази директива, Република Австрия не е изпълнила задълженията си по силата на член 5, параграф 1 от посочената директива.

               2.

               Осъжда Република Австрия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 252, 27.8.2011 г.


title: Дело C-211/14: Преюдициално запитване от Corte suprema di cassazione (Италия), постъпило на 25 април 2014 г.  — Наказателно производство срещу Massimiliano di Adamo

text:
               1.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 292/11

         Преюдициално запитване от Corte suprema di cassazione (Италия), постъпило на 25 април 2014 г. — Наказателно производство срещу Massimiliano di Adamo
   (Дело C-211/14)
   2014/C 292/14
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Corte suprema di cassazione

      Страна в главното производство

   Massimiliano di Adamo

      Преюдициални въпроси

               1)

               Следва ли член 49 и сл. и член 56 и сл. от ДФЕС да се тълкуват, с оглед на решението на Съда на Европейския съюз от 16 февруари 2012 г. по съединени дела C-72/10 и C-77/10, в смисъл, че не допускат да се организира процедура за възлагане на обществени поръчки за концесии с по-кратка продължителност от тази на по-рано възложените обществени поръчки, при което разглежданата обществена поръчка е със заявена цел да се поправят последиците от неправомерното изключване на определен брой оператори от предходните обществени поръчки?

               2)

               Следва ли член 49 и сл. и член 56 и сл. от ДФЕС да се тълкуват, с оглед на посоченото решение на Съда на Европейския съюз, в смисъл, че не допускат изискването за изравняване във времето на крайните срокове на концесиите да бъде подходящо основание за намаляване на продължителността на концесиите, за които са образувани процедурите, спрямо продължителността на преди възложените концесии?

               3)

               Следва ли член 49 и сл. и член 56 и сл. от ДФЕС да се тълкуват, с оглед на посоченото решение на Съда на Европейския съюз, в смисъл, че не допускат въвеждането на задължение за безвъзмездно прехвърляне на ползването на притежавани материални и нематериални активи, които представляват система на управление и събиране на залози, в случай на прекратяване на дейността поради изтичане на срока на концесията или вследствие на решение за отмяна или разваляне?


title: Дело T-427/12: Жалба, подадена на 26 септември 2012 г. — Австрия/Комисия

text:
               1.12.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 373/10

         Жалба, подадена на 26 септември 2012 г. — Австрия/Комисия
   (Дело T-427/12)
   2012/C 373/16
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Република Австрия (представител: C. Pesendorfer, подпомаган от M. Windisch)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени член 1, параграф 1, буква г) във връзка с член 2, параграф 2 от Решението на Европейската комисия от 25 юли 2012 г. относно държавна помощ SA.28487 (C 16/2009 ex N 254/2009), по силата на което финансовата гаранция, предоставена от Австрия на Bayerische Landesbank, представлява държавна помощ, отпусната от Република Австрия на Bayerische Landesbank съгласно член 107, параграф 1 от ДФЕС, която е съвместима с вътрешния пазар в съответствие с ангажиментите, съдържащи се в приложения I и III и с условията, изложени в приложение II, и

               —

               да осъди ответника да заплати разноските.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет правни основания.

               1.

               Първо правно основание: Нарушаване на правото на изслушване
               В рамките на това правно основание жалбоподателят изтъква, че не е бил изслушан от ответника, преди той да квалифицира като държавна помощ приетата от него мярка. Ето защо жалбоподателят нямал възможност да изложи действителното правно съдържание на споразумението и да приеме последващи промени във връзка с фактическата обстановка.

               2.

               Второ правно основание: Неспазване на задължението за излагане на мотиви съгласно член 296, алинея 2 от ДФЕС
               Жалбоподателят изтъква, че в решението си Комисията не е изложила мотиви по въпроса защо разглежданата мярка трябвало да бъде квалифицирана като държавна помощ, съответно защо тази мярка била съвместима с вътрешния пазар. Ето защо за заинтересованите лица не било възможно да узнаят основанията за приемането на правния акт, а за съдилищата на Европейския съюз не било възможно да упражнят правомощието си за контрол.

               3.

               Трето правно основание: Нарушение на членове 107 и 108 от ДФЕС
               Според жалбоподателя квалифицирането на разглежданата мярка като държавна помощ, която е съвместима с вътрешния пазар, нарушава членове 107 и 108 ДФЕС. В тази връзка жалбоподателят обяснява, че за спорната мярка не е била заплатена никаква сума по пазарни цени и че тя не оказва влияние върху финансовата стабилност и банковото кредитиране на предприелата я държава членка, в случая Австрия, както и че съответно при всички положения Република Австрия не може да упражнява подходящ надзор в друга държава членка по отношение постигането на набелязаните цели.

               4.

               Четвърто правно основание: Нарушение на член 125 от ДФЕС
               В тази връзка жалбоподателят посочва, че съгласно член 125, параграф 1 от ДФЕС една държава членка не носи отговорност за и не поема задълженията на органите на централната власт, регионалните или местни органи на друга държава членка. Доколкото такава би била последицата от оспорваното решение на Комисията, жалбоподателят твърди, че е налице нарушение на член 125 ДФЕС.

               5.

               Пето правно основание: Некомпетентност на ответника
               Според жалбоподателя по настоящото дело Комисията е направила преценка на фактическа обстановка, която всъщност не се е проявила в тази форма. Ето защо Комисията е превишила правомощията си.


title: Дело C-494/06 P: Решение на Съда (първи състав) от 30 април 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република, Wam SpA (Обжалване — Държавни помощи — Установяване на предприятие в някои трети държави — Нисколихвени заеми — Засягане на търговията между държавите-членки — Нарушаване на конкуренцията — Търговия с трети държави — Решение на Комисията — Незаконосъобразност на държавната помощ — Задължение за мотивиране)

text:
               4.7.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 153/4

         Решение на Съда (първи състав) от 30 април 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република, Wam SpA
   (Дело C-494/06 P) (1)

   (Обжалване - Държавни помощи - Установяване на предприятие в някои трети държави - Нисколихвени заеми - Засягане на търговията между държавите-членки - Нарушаване на конкуренцията - Търговия с трети държави - Решение на Комисията - Незаконосъобразност на държавната помощ - Задължение за мотивиране)
   2009/C 153/06
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Комисия на Европейските общности (представители: V. Di Bucci и E. Righini)

      Други страни в производството: Италианска република (представители: I. M. Braguglia и P. Gentili, avvocato dello Stato), Wam SpA (представител: E. Giliani, avvocato)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Първоинстанционния съд (втори състав) от 6 септември 2006 г. по дело Италия и Wam/Комисия (съединени дела T-304/04 и T-316/04), с което Първоинстанционният съд е отменил Решение 2006/177/ЕО на Комисията от 19 май 2004 година относно държавна помощ C 4/2003 (ex NN 102/2002), приведена в действие от Италия в полза на WAM SpA (ОВ L 63, стр. 11)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Комисията на Европейските общности да заплати разноските по двете съдебни производства.

      (1)  ОВ C 20, 27.1.2007 г


title: Дело T-339/05: Решение на Първоинстанционния съд от 12 юни 2007 г. — MacLean-Fogg/СХВП (LOKTHREAD) ( Марка на Общността — Заявка за словна марка на Общността LOKTHREAD — Абсолютни основания за отказ за регистрация — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 40/94 )

text:
               21.7.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 170/23

         Решение на Първоинстанционния съд от 12 юни 2007 г. — MacLean-Fogg/СХВП (LOKTHREAD)
   (Дело T-339/05) (1)

   („Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността LOKTHREAD - Абсолютни основания за отказ за регистрация - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 40/94“)
   (2007/C 170/45)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищец: MacLean-Fogg Co. (Mundelein, Illinois, Съединени Щати) (представители: S. Prückner и A. Franke, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: Ó. Mondéjar)
   Предмет
   Иск, подаден срещу Решението на първи апелативен състав на СХВП от 20 юни 2005 г. (преписка R 1122/2004-1), относно регистрацията на словната марка LOKTHREAD като марка на Общността
   Диспозитив

               1)

               Искът се отхвърля.

               2)

               MacLean-Fogg Co. се осъжда да заплати разноските.

      (1)  ОВ C 296 от 26.11.2005 г.