title: Дело C-215/15: Решение на Съда (четвърти състав) от 21 октомври 2015 г. (преюдициално запитване от Върховен касационен съд — България) — Василка Иванова Гогова/Илия Димитров Илиев (Преюдициално запитване — Съдебно сътрудничество по граждански дела — Компетентност, признаване и изпълнение на съдебни решения по брачни дела и по дела, свързани с родителска отговорност — Регламент (ЕО) № 2201/2003 — Приложно поле — Член 1, параграф 1, буква б) — Определяне, упражняване, делегиране, ограничаване или лишаване от родителска отговорност — Член 2 — Понятие за родителска отговорност — Спор между родителите по повод пътуването на детето в чужбина и издаването за целта на паспорт на детето — Пророгация на компетентност — Член 12 — Условия — Приемане на компетентността на сезираните съдилища — Неявяване лично на ответника — Неоспорване на компетентността от страна на служебно назначения от сезираните съдилища представител на ответника)

text:
               14.12.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 414/11

         Решение на Съда (четвърти състав) от 21 октомври 2015 г. (преюдициално запитване от Върховен касационен съд — България) — Василка Иванова Гогова/Илия Димитров Илиев
   (Дело C-215/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Съдебно сътрудничество по граждански дела - Компетентност, признаване и изпълнение на съдебни решения по брачни дела и по дела, свързани с родителска отговорност - Регламент (ЕО) № 2201/2003 - Приложно поле - Член 1, параграф 1, буква б) - Определяне, упражняване, делегиране, ограничаване или лишаване от родителска отговорност - Член 2 - Понятие за родителска отговорност - Спор между родителите по повод пътуването на детето в чужбина и издаването за целта на паспорт на детето - Пророгация на компетентност - Член 12 - Условия - Приемане на компетентността на сезираните съдилища - Неявяване лично на ответника - Неоспорване на компетентността от страна на служебно назначения от сезираните съдилища представител на ответника))
   (2015/C 414/14)
   Език на производството: български

      Запитваща юрисдикция

   Върховен касационен съд (България)

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Василка Иванова Гогова

      Ответник: Илия Димитров Илиев

      Диспозитив

               1)

               Искът на единия родител съдът да замести липсващото съгласие на другия родител за пътуването на детето им извън държавата членка по неговото пребиваване и за издаването на паспорт на името на това дете попада в материалното приложно поле на Регламент (ЕО) № 2201/2003 на Съвета от 27 ноември 2003 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по брачни дела и делата, свързани с родителската отговорност, с който се отменя Регламент (ЕО) № 1347/2000, въпреки че съдебното решение, постановено по иска, ще трябва да бъде взето предвид от органите на държавата членка, на която въпросното дете е гражданин, в рамките на административното производство за издаване на такъв паспорт.

               2)

               Член 12, параграф 3, буква б) от Регламент № 2201/2003 трябва да се тълкува в смисъл, че компетентността на съдилищата, сезирани с разглеждането на иск, свързан с родителска отговорност, не би могла да се счита за „изрично или по друг недвусмислен начин приета от [всички страни в производството]“ по смисъла на тази разпоредба единствено поради обстоятелството, че назначеният служебно от тези съдилища процесуален представител на ответника, поради невъзможността на последния да се връчи исковата молба, не е повдигнал възражение по компетентността на тези съдилища.

      (1)  ОВ C 236, 20.7.2015 г.


title: Дело T-47/16 R: Определение на председателя на Общия съд от 25 август 2017 г. — Sigma Orionis/REA (Обезпечително производство — Клауза за подсъдност — Рамкова програма за научни изследвания и иновации „Хоризонт 2020“ — Решение за спиране на плащанията и за прекратяване на договорите за субсидиране в резултат на финансов одит — Суми, за които се твърди, че REA дължи в рамките на изпълнение на договори за субсидиране — Искане за обезщетение за вреди и загуби — Молба за спиране на изпълнението — Липса на неотложност — Претегляне на интереси)

text:
               9.10.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 338/14

         Определение на председателя на Общия съд от 25 август 2017 г. — Sigma Orionis/REA
   (Дело T-47/16 R)
   ((Обезпечително производство - Клауза за подсъдност - Рамкова програма за научни изследвания и иновации „Хоризонт 2020“ - Решение за спиране на плащанията и за прекратяване на договорите за субсидиране в резултат на финансов одит - Суми, за които се твърди, че REA дължи в рамките на изпълнение на договори за субсидиране - Искане за обезщетение за вреди и загуби - Молба за спиране на изпълнението - Липса на неотложност - Претегляне на интереси))
   (2017/C 338/13)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Sigma Orionis SA (Валбон, Франция) (представители: S. Orlandi и T. Martin, avocats)

      Ответник: Изпълнителна агенция за научни изследвания (REA) (представители: S. Payan-Lagrou и V. Canetti, подпомагани от D. Waelbroeck и A. Duron, avocats)

      Предмет

   Искане на основание членове 278 и 279 ДФЕС за незабавно плащане от REA на определена сума по споразумението за субсидиране „FET-Event“

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.

               2)

               Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело T-481/11: Жалба, подадена на 6 септември 2011 г. —Испания/Комисия

text:
               29.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 319/25

         Жалба, подадена на 6 септември 2011 г. —Испания/Комисия
   (Дело T-481/11)
   2011/C 319/53
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Кралство Испания (представител: A. Rubio González)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени пето тире на буква Г, част VI, част 2 на приложение I към Регламента за изпълнение (ЕС) № 543/2011 на Комисията от 7 юни 2011 година за определяне на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета по отношение на секторите на плодовете и зеленчуците и на преработените плодове и зеленчуци, и

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от нарушение на принципа за йерархия на правните норми

                           —

                           В това отношение се твърди, че обжалваният регламент е в противоречие с разпоредбите на член 113, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕО) на Съвета от 22 октомври 2007 година за установяване на обща организация на селскостопанските пазари и относно специфични разпоредби за някои земеделски продукти („Общ регламент за ООП“) (1).

               2.

               Второто правно основание е изведено от злоупотреба с власт.

                           —

                           В това отношение се поддържа, че като е приела обжалвания акт Комисията е действала с определящата цел да постигне различни от изложените в него цели, тъй като се е отклонила от приложимия стандарт, приет от Икономическата комисия за Европа на Организацията на обединените нации (ИКЕ на ООН).

               3.

               Третото правно основание е изведено от нарушение на задължението за мотивиране.

                           —

                           В това отношение се твърди, че обжалваният акт е опорочен от неясни мотиви, обосноваващи решение, противоположно на окончателно приетото.

               4.

               Четвъртото правно основание е изведено от нарушение на принципа на равно третиране.

                           —

                           В това отношение се поддържа, че обжалваният акт необосновано поставя пазара на цитрусови плодове в зависимост от условия за търговия, които са по-строги отколкото за останалите плодове и зеленчуци.

               5.

               Петото правно основание е изведено от нарушение на принципа на пропорционалност.

                           —

                           В това отношение се твърди, че обжалваният акт предвижда по-строго условие за етикетиране въз основа на неточни мотиви, с които не може да се обоснове окончателно приетото решение.

      (1)  ОВ L 299, 16.11.2007 г., стр. 1, последно изменен с Регламент (ЕС) № 513/2010 на Комисията от 15 юни 2010 година (ОВ L 150, 16.6.2010 г., стр. 40) и Регламент (ЕС) № 1234/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 15 декември 2010 година (ОВ L 346, 30.12.2010 г., стр. 11)


title: Дело C-551/10 P: Решение на Съда (голям състав) от 6 ноември 2012 г. — Éditions Odile Jacob SAS/Европейска комисия, Lagardère SCA (Обжалване — Концентрации на предприятия на пазара на книгоиздаването — Регламент (ЕИО) № 4064/89 — Споразумение за косвено представителство — Несъстоятелни мотиви)

text:
               12.1.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 9/8

         Решение на Съда (голям състав) от 6 ноември 2012 г. — Éditions Odile Jacob SAS/Европейска комисия, Lagardère SCA
   (Дело C-551/10 P) (1)

   (Обжалване - Концентрации на предприятия на пазара на книгоиздаването - Регламент (ЕИО) № 4064/89 - Споразумение за косвено представителство - Несъстоятелни мотиви)
   2013/C 9/10
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Éditions Odile Jacob SAS (представители: адв. O. Fréget, адв. M. Struys, адв. M. Potel и адв. L. Eskenazi)

      Други страни в производството: Европейска комисия (представители: A. Bouquet, O. Beynet и S. Noë), Lagardère SCA (представители: адв. A. Winckler, адв. F. de Bure и адв. J.-B. Pinçon)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Общия съд (шести състав) от 13 септември 2010 г. по дело Éditions Jacob/Комисия (T-279/04), с което Общият съд отхвърля жалбата на Odile Jacob за отмяна на Решение 2004/422/ЕО на Комисията от 7 януари 2004 г. за обявяване на концентрация за съвместима с общия пазар и с действието на Споразумението за Европейското икономическо пространство (Преписка COMP/M.2978 — Lagardère/Natexis/VUP) — Явна грешка в преценката — Нарушение на принципите на правна сигурност, оправдани правни очаквания и равенство

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Éditions Odile Jacob SAS да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 46, 12.2.2011 г.


title: Дело T-527/13: Жалба, подадена на 30 септември 2013 г. — Италия/Комисия

text:
               23.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 344/66

         Жалба, подадена на 30 септември 2013 г. — Италия/Комисия
   (Дело T-527/13)
   2013/C 344/121
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Италианска република (представители: S. Fiorentino, P. Grasso, avvocati dello Stato, и G. Palmieri)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени Решение C(2013) 4046 окончателен на Комисията от 17 юли 2013 година, нотифицирано на 18 юли 2013 г., относно държавна помощ SA.33726 (11/C) [ex SA.33726 (11/NN)], предоставена от Италия (отсрочване на плащането на налога в сектора на млякото и млечните продукти в Италия),

               —

               при условията на евентуалност, да отмени посоченото решение в частта (член 2, букви б), в) и г), в която разширява задължението за възстановяване към помощите, произтичащи от Решение 2003/530/ЕО на Съвета,

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Италианското правителство обжалва Решение C(2013) 4046 окончателен на Комисията от 17 юли 2013 година, нотифицирано на 18 юли 2013 г., относно държавна помощ SA.33726 (11/C) [ex SA.33726 (11/NN)], предоставена от Италия (отсрочване на плащането на налога в сектора на млякото и млечните продукти в Италия).
   С това решение Европейската комисия:

               —

               обявява, че отсрочване на плащането на вноската с падеж 31 декември 2010 г. на налога в сектора на млякото и млечните продукти, установено в Италия именно през декември 2010 г., представлява, включително поради условията и реда за прилагането му, несъвместима с вътрешния пазар държавна помощ,

               —

               обявява, че неспазването на установените с Решение 2003/530/ЕО на Съвета условия, до което е довело горепосоченото отсрочване на плащането, представлява несъвместима с вътрешния пазар държавна помощ,

               —

               разпорежда на Италия да събере от получилите отсрочката лица размера на горепосочените несъвместими помощи, ведно с лихвите.

         В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от нарушението на член 3, параграф 7 от Регламент (ЕО) № 1535/2007 на Комисията от 20 декември 2007 година за прилагане на членове 87 и 88 от Договора за ЕО към помощите de minimis в сектора на производството на селскостопански продукти (ОВ L 337, стр. 35)

                           —

                           в това отношение се изтъква, че в обжалваното решение тази разпоредба се прилага, като се изхожда от неправилното схващане, че съществуващата помощ, допусната с Решение 2003/530/ЕО на Съвета от 16 юли 2003 г., представлява най-голямата сума, която е могла да се предостави на млекопроизводителите, вследствие на което всяка евентуална допълнителна мярка за помощ, макар да се вмества в схемата de minimis (и макар да и с напълно маргинален размер), би довела ipso iure, поради кумулирането, до по-голям от допустимия интензитет.

               2.

               Второто правно основание е изведено от нарушението на член 3, параграф 2 от горепосочения Регламент (ЕО) № 1535/2007, на член 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (ОВ L 83, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41) и на член 4, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 794/2004 за прилагането от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета относно определянето на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за създаване на Европейската общност (ОВ L 140, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 2, стр. 42), както и от непълнота на мотивите

                           —

                           в това отношение се изтъква, че в обжалваното решение посоченият член 3, параграф 2, който се отнася до кумулирането на помощи, всяка от които сама по себе си се вписва в режима de minimis, е приложен към случай, при който помощта de minimis допълва една съществуваща помощ. Освен това в решението спорната мярка неправилно е квалифицирана като изменение на съществуваща помощ по смисъла член 1, буква в) от Регламент № 659/1999. Всъщност удължаването с шест месеца на срока за плащане на една от годишните вноски представлява отделна мярка и при всички положения не води до значителна промяна в съществуващата помощ. Освен това отсрочването не е съпроводено с увеличение, което да не надхвърля 20 % от първоначалния бюджет на режима на съществуващи помощи и не се отразява на преценката за съвместимостта на този режим. Във всички случаи мотивите на Комисията по тези въпроси са непълни.


title: Дело C-329/10: Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Sezione Terza (Италия) на 5 юли 2010 г. — ENI SpA/Autorità per l'Energia Elettrica e il Gas e Cassa Conguaglio per il Settore Elettrico

text:
               18.12.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 346/25

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Sezione Terza (Италия) на 5 юли 2010 г. — ENI SpA/Autorità per l'Energia Elettrica e il Gas e Cassa Conguaglio per il Settore Elettrico
   (Дело C-329/10)
   ()
   2010/C 346/40
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Sezione Terza

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: ENI SpA

      Ответник: Autorità per l'Energia Elettrica e il Gas e Cassa Conguaglio per il Settore Elettrico

      Преюдициален въпрос

   Допускат ли членове 23, 43, 49 и 56 от Договора, член 11, параграфи 2 и 6, както и член 24 от Директива 2003/54 (1) национална правна уредба, която в отсъствието на уведомяване на Европейската комисия налага постоянно на определени производители на електроенергия, които при дадени обстоятелства се оказват с основно значение за удовлетворяването на нуждите на търсенето на услуги по диспечиране, да отправят предложения на борсовите пазари за електроенергия съгласно програми, установени по решение на оператора на мрежата в зависимост от други правила, и според която възнаграждението по тези предложения не се определя свободно от производителя, а зависи от параметри, които не са определени предварително в съответствие с „прозрачни, недискриминационни и пазарно основани процедури“?

      (1)  ОВ L 176, стр. 37; Специално издание на български език, 2007 г., глава 12, том 2, стр. 61.


title: Дело F-4/08: Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 12 март 2009 г. — Hambura/Парламент (Публична служба — Срочно наети служители — Назначаване — Процедура за подбор — Недопускане — Обявление за назначаване на работа PE/95/S — Неизползване на заявлението за участие, съдържащо се в ОВ — Допустимост — Предварителна административна процедура)

text:
               1.5.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 102/39

         Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 12 март 2009 г. — Hambura/Парламент
   (Дело F-4/08) (1)

   (Публична служба - Срочно наети служители - Назначаване - Процедура за подбор - Недопускане - Обявление за назначаване на работа PE/95/S - Неизползване на заявлението за участие, съдържащо се в Официален вестник на Европейския съюз - Допустимост - Предварителна административна процедура)
   2009/C 102/57
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Johannes Hambura (Soultzbach, Франция) (представител: S. Hambura, avocat)

      Ответник: Европейски парламент (представители: S. Seyr и K. Zejdová)

      Предмет

   Отмяна на решението на Дирекция „Персонал“ от 5 декември 2007 година да не приеме кандидатурата на жалбоподателя, отмяна на конкурс РЕ/95/S, област: лекар, и започване отново на конкурсна процедура, в която да бъде позволено използването на изтеглено от Интернет заявление за участие.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда г-н Hambura да заплати всички съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 92, 12.4.2008 г., стр. 50.


title: Дело T-338/13: Иск, предявен на 21 юни 2013 г. — Energa Power Trading/Комисия

text:
               31.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/37

         Иск, предявен на 21 юни 2013 г. — Energa Power Trading/Комисия
   (Дело T-338/13)
   2013/C 252/62
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищец: Energa Power Trading Promitheias kai Emporias Energeias AE (Атина, Гърция) (представител: S. Pappas, lawyer)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на ищеца

   Ищецът иска от Общия съд:

               —

               да постанови, че Комисията не е изпълнила задълженията си по договора, тъй като, независимо че е била официално сезирана, не е взела становище по подаденото на 9 декември 2010 г. оплакване относно незаконно предоставена от гръцките власти на DEI държавна помощ и

               —

               да осъди Комисията да понесе съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на иска си ищецът излага едно основание, изведено от твърдението, че Комисията не е предприела действия във връзка с предполагаемата незаконна държавна помощ, предоставена на DEI.
   Като независимо от официалното уведомление не е взела становище — положително или отрицателно — по оплакването на жалбоподателя, с което се твърди предоставяне на незаконна държавна помощ на DEI, в продължение на повече от 28 месеца (и при всяко положение повече от 26 месеца), Комисията не е приключила предварителното разследване в разумен срок. Доколкото посоченото забавяне не може да бъде обосновано поради извънредни обстоятелства, следва да се приеме, че Комисията не е упражнила изключителните си правомощия, с което е нарушила посочените разпоредби на Договора (а именно член 106, член 107 и член 265 ДФЕС) и Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО.


title: Дело T-203/13 P: Определение на Общия съд от 27 ноември 2013 г. — Marcuccio/Комисия (Обжалване — Публична служба — Отхвърляне на жалбата в първоинстанционното производство като явно недопустима — Жалба, подадена по факс в срока за обжалване и подписана чрез печат, възпроизвеждащ подписа на адвоката — Просрочие при подаване на оригинала на жалбата — Просрочие на жалбата — Явно неоснователна жалба)

text:
               15.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 45/33

         Определение на Общия съд от 27 ноември 2013 г. — Marcuccio/Комисия
   (Дело T-203/13 P) (1)

   (Обжалване - Публична служба - Отхвърляне на жалбата в първоинстанционното производство като явно недопустима - Жалба, подадена по факс в срока за обжалване и подписана чрез печат, възпроизвеждащ подписа на адвоката - Просрочие при подаване на оригинала на жалбата - Просрочие на жалбата - Явно неоснователна жалба)
   2014/C 45/55
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Триказе, Италия) (представител: G. Cipressa, адвокат)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: C. Berardis-Kayser и G. Gattinara)

      Предмет

   Жалба, подадена срещу Определение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (втори състав) от 28 януари 2013 г. по дело Marcuccio/Комисия (F-92/12, все още непубликувано в Сборника), с която се иска отмяна на посоченото определение.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Г-н Luigi Marcuccio понася направените от него, както и от Европейската комисия съдебни разноски в рамките на настоящото производство.

      (1)  ОВ C 156, 1.6.2013 г.


title: Дело T-393/06: Иск, предявен на 18 декември 2006 г. — Makhteshim Agan Holding и други срещу Комисията

text:
               27.1.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 20/35

         Иск, предявен на 18 декември 2006 г. — Makhteshim Agan Holding и други срещу Комисията
   (Дело T-393/06)
   (2007/C 20/55)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищци: Makhteshim Agan Holding BV, (Амстердам, Нидерландия), Makhteshim Agan Italia Srl (Bergamo, Италия) и Magan Italia Srl (Bergamo, Италия) (представители: C. Mereu и K.Van Maldegem, адвокати)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищците

               —

               отмяна на Решение D/531125 на Комисията от 12 октомври 2006 г.;

               —

               да се осъди ответникът да спазва задълженията си съгласно Общностното право и да използва всички налични данни, включително данни от приложения върху хора, за осигуряване включването на азинфос-метила в приложение I към ДПРЗ;

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   В молбата си ищците искат отмяна на Решение D/531125 на Комисията, изложено в писмо от 12 октомври 2006 г., изпратено на агенцията в държава-членка докладчик, която отговаря за преразглеждане положението на активното вещество азинфос-метил в рамките на Директива 91/414/ЕИО относно пускането на пазара на продукти за растителна защита (по-долу „ДПРЗ“) (1), в което ответникът заявява, че няма да вземе решение за одобряване и включване на въпросното активно вещество в приложение I към упомената директива и по-нататък посочва, че при липсата на одобрение на общностно ниво до определената в член 8, параграф 2 от ДПРЗ дата, съществуването на правно основание за поддържането на пазара на това вещество ще отпадне.
   Ищците твърдят, че оспорваното решение de facto и de jure съставлява забрана на азинфос-метила, доколкото същото недвусмислено упоменава, че няма да се взема по-нататъшно решение за включване на веществото в приложение I към ДПРЗ, както и че целта му е да се въведе забрана за пускането на пазара на азинфос-метила чрез бездействието на ответника до изтичането на определения срок за одобрение.
   По-нататък ищците застъпват мнението, че оспорваното решение застрашава правата им за справедливо разглеждане на въпросното вещество в светлината на съвременните научни изследвания, представени от тях. В допълнение, като лишава ищците от правото им повторно да регистрират и да продължат продажбата на своите изделия в държавите-членки, се твърди, че ответникът е нарушил принципа на пропорционалност, както и правото им да осъществяват стопанска дейност, като по-този начин е упражнил намеса в правото им на собственост.
   В допълнение ищците твърдят, че оспорваното решение е опорочено поради съществени процесуални нарушения. Липсата по-точно на инициатива от страна на ответника за подготвянето на предложение относно включването на азинфос-метила в приложение I към ДПРЗ, както и забраната за пускане на пазара, която ответникът се опитва да постигне чрез своето бездействие, нарушават член 5, параграф 2 от Решение 1999/468/ЕО (2) на Съвета и член 8, параграф 2 от ДПРЗ.
   И накрая, ако Първоинстанционният съд приеме, че оспорваното решение не е акт, подлежащ на обжалване по член 230, параграф 4 ЕО, ищците застъпват мнението, че въпреки това техният иск би следвало да бъде обявен за допустим по член 232 ЕО, доколкото липсата на действия от ответника съставлява незаконно бездействие.

      (1)  ОВ 1991 L 230, стр. 1.

      (2)  Решение 1999/468/EО на Съвета относно установяване на условията и реда за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията, ОВ (1999) L 184, стр. 23.


title: Дело T-188/09: Жалба, подадена на 12 май 2009 г. — Galileo International Technology/СХВП — Residencias Universitarias (GALILEO)

text:
               1.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 180/53

         Жалба, подадена на 12 май 2009 г. — Galileo International Technology/СХВП — Residencias Universitarias (GALILEO)
   (Дело T-188/09)
   2009/C 180/98
   Език, на който е подадена жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Galileo International Technology LLC (Bridgetown, Барбадос) (представители: M. Blair и K. Gilbert, Solicitors)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Residencias Universitarias, SA (Валенсия, Испания)

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 19 февруари 2009 г. по преписка R 471/2005-4 и

               —

               да се осъдят СХВП и другата страна в производството пред апелативния състав да заплатят собствените си разноски, както и тези, направени от жалбоподателя.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „GALILEO“ за стоки и услуги от класове 9, 39, 41 и 42

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: регистрации като испанска марка на фигуративната марка „GALILEO GALILEI“ за услуги съответно от класове 39, 41 и 42

      Решение на отдела по споровете: уважава възражението

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 40/94 на Съвета (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 на Съвета) поради това, че като не е върнал преписката на отдела по спорове, апелативният състав е допуснал процесуално нарушение по член 63, параграф 2 от Регламент № 40/94 на Съвета (понастоящем член 65, параграф 2 от Регламент № 207/2009 на Съвета); нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 40/94 на Съвета поради това, че апелативният състав не е направил надлежна преценка за вероятността от объркване и неправилно е заключил, че жалбоподателят изобщо не е привел доводи срещу мотивите на отдела по споровете по този въпрос; апелативният състав е сгрешил в преценката си за сходството и за вероятността от объркване на съответните марки и не е обосновал надлежно изводите си.


title: Дело C-541/07: Иск, предявен на 30 ноември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция

text:
               26.1.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/38

         Иск, предявен на 30 ноември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция
   (Дело C-541/07)
   (2008/C 22/67)
   Език на производството: гръцки
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представител: г-н Patakia)

      Ответник: Република Гърция
   Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като въвежда с Декрет 12078/1343 от 3 март 2004 година на Министерството на транспорта, в тълкуването, което му се дава на основание на Циркулярно писмо 45007/4795 от 28 юли 2004 г., издадено от Дирекцията за пътна сигурност и околна среда, обща забрана за поставянето върху стъклата на моторните превозни средства на покрития, които са законно произвеждани и/или продавани на пазара на другите държави-членки на Европейския съюз, Република Гърция не е изпълнила задълженията си по член 28 и член 30 от Договора за ЕО;

               —

               да се осъди Република Гърция да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

               1.

               В отговор на постъпила жалба Комисията е разгледала гръцкото законодателство, което забранява поставянето на покрития за стъкла върху предното стъкло и изобщо върху прозорците на моторните превозни средства.

               2.

               Комисията възприема становище, че тази забрана не попада в приложното поле на Директива 92/22/ЕИО, изменена с Директива 2001/92/ЕО, и че в отсъствието на хармонизиране на равнището на Общността тя трябва да бъде разгледана в контекста на членове 28 и 30.

               3.

               Тази забрана представлява мярка с ефект, равностоен на количествено ограничение на свободното движение на стоки, което е в противоречие с член 28 ЕО, като се има пред вид, че на практика тя представлява пречка пред търговията в Гърция с такива покрития, които са законно произвеждани и продавани в други държави-членки.

               4.

               Комисията също така отбелязва, че гръцките власти не са успели да представят достатъчно доказателства за основателността на тази мярка и за спазването на принципа на пропорционалността.

               5.

               По-конкретно не е доказано, че са налице критерии в рамките на извършваните проверки за установяване на това дали разглежданите покрития отговарят на определени минимални условия, съгласно твърденията на гръцките власти.

               6.

               В резултат на гореизложеното Комисията счита, че разглежданото законодателство представлява нарушение на член 28 ЕО, което не може да бъде оправдано на основание член 30 ЕО или с императивни съображения от обществен интерес по смисъла на съдебната практика на Съда.


title: Дело T-323/09: Решение на Общия съд от 24 ноември 2010 г. — Комисия/Irish Electricity Generating (Клауза за подсъдност — Договор, сключен в рамките на специална програма за научни изследвания и технологично развитие в областта на неядрената енергетика (1994-1998) — Неизпълнение на договора — Възстановяване на авансово платените суми — Лихви за забава — Неприсъствено производство)

text:
               5.2.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/14

         Решение на Общия съд от 24 ноември 2010 г. — Комисия/Irish Electricity Generating
   (Дело T-323/09) (1)

   (Клауза за подсъдност - Договор, сключен в рамките на специална програма за научни изследвания и технологично развитие в областта на неядрената енергетика (1994-1998) - Неизпълнение на договора - Възстановяване на авансово платените суми - Лихви за забава - Неприсъствено производство)
   2011/C 38/23
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: A.-M. Rouchaud-Joët и F. Mirza, подпомагани от U. O’Dwyer и A. Martin, solicitors)

      Ответник: Irish Electricity Generating Co. Ltd (Waterford, Ирландия)

      Предмет

   Иск, основан на клауза за подсъдност, целящ осъждане на Irish Electricity Generating Co. Ltd да възстанови сумата от 180 664,70 EUR, представляваща част от авансово платените суми от Комисията в рамките на Договор № WE/178/97/IE/GB, заедно с лихви за забава.

      Диспозитив

               1.

               Осъжда Irish Electricity Generating Co. Ltd да възстанови на Комисията сумата от 180 664,70 EUR, заедно с лихви за забава:

                           —

                           в размер на 5,56 % годишно считано от 25 август 2003 г. до датата на постановяване на настоящото решение;

                           —

                           в годишен размер, определен съгласно ирландското право, а именно, понастоящем, член 26 от Debtors (Ireland) Act, 1840 (Закон за задълженията), изменен, но не повече от 5,56 % годишно, считано от датата на постановяване на настоящото решение до пълното погасяване на задължението.

               2.

               Осъжда Irish Electricity Generating да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 256, 24.10.2009 г.


title: Дело F-40/12: Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 19 юни 2013 г. — CF/ЕААБ (Публична служба — Бивш срочно нает служител — Договор, сключен за определен срок — Уволнение по време на отпуск по болест — Член 16 от УРДС — Член 48, буква б) от УРДС — Психически тормоз)

text:
               31.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/46

         Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 19 юни 2013 г. — CF/ЕААБ
   (Дело F-40/12) (1)

   (Публична служба - Бивш срочно нает служител - Договор, сключен за определен срок - Уволнение по време на отпуск по болест - Член 16 от УРДС - Член 48, буква б) от УРДС - Психически тормоз)
   2013/C 252/80
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: CF (Bierges, Белгия) (представител: адв. A. Schwend)

      Ответник: Европейска агенция за авиационна безопасност (представители: M. F. Manuhutu, подпомаган от адв. D. Waelbroeck и адв. A. Duron)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението за уволнение на жалбоподателя и искане за поправяне на вредите, за които се твърди, че са претърпени в резултат на това уволнение и на твърдения тормоз

      Диспозитив

               1.

               Отменя решението от 24 май 2011 г., с което органът, упълномощен да сключва договори за назначаване в Европейската агенция за авиационна безопасност, е развалил договора на CF като срочно нает служител.

               2.

               Осъжда Европейската агенция за авиационна безопасност да заплати на CF сумата от 88 189,76 EUR за поправяне на неговите имуществени вреди.

               3.

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               4.

               Европейската агенция за авиационна безопасност понася направените от нея съдебни разноски и се осъжда да понесе три четвърти от съдебните разноски на CF.

               5.

               CF понася една четвърт от направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 184, 23.6.2012 г., стр. 24.


title: Дело T-111/07: Решение на Общия съд от 7 юли 2010 г. — Agrofert Holding/Комисия (Достъп до документи — Регламент (ЕО) № 1049/2001 — Документи, отнасящи се до производство във връзка с концентрация на предприятия — Отказ на достъп)

text:
               14.8.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 221/35

         Решение на Общия съд от 7 юли 2010 г. — Agrofert Holding/Комисия
   (Дело T-111/07) (1)

   (Достъп до документи - Регламент (ЕО) № 1049/2001 - Документи, отнасящи се до производство във връзка с концентрация на предприятия - Отказ на достъп)
   2010/C 221/54
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Agrofert Holding a.s. (Pyšelská, Чешка република) (представители: R. Pokorný и D. Šalek, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално X. Lewis и P. Costa de Oliveira, впоследствие P. Costa de Oliveira и V. Bottka)

      Страни, встъпили в подкрепа на жалбоподателя: Кралство Швеция (представители: първоначално A. Kruse и S. Johannesson, впоследствие S. Johannesson), Република Финландия (представители: J. Himmanen, A. Guimaraes-Purokoski, M. J. Heliskoski и M. Pere) и Кралство Дания (представител: B. Weis Fogh)

      Страна, встъпила в подкрепа на ответника: Polski Koncern Naftowy Orlen SA (Płock, Полша) (представители: S. Sołtysiński, K. Michałowska и M. Olechowski, avocats)

      Предмет

   Искане за отмяна, от една страна, на решението на Комисията от 2 август 2006 г., с което на жалбоподателя се отказва достъп до документите, свързани с производствата по нотификация и предварителна нотификация на придобиването на Unipetrol от Polski Koncern Naftowy Orlen SA (COMP/M.3543) и, от друга страна, на Решение D(2007) 1360 на Комисията от 13 февруари 2007 г., потвърждаващо този отказ

      Диспозитив

               1.

               Приема за недопустими искането за отмяна на отговора на Европейската комисия от 2 август 2006 г., както и искането Общият съд да ѝ разпореди да предостави поисканите документи.

               2.

               Отменя Решение D(2007) 1360 на Комисията от 13 февруари 2007 г., с което се отказва достъп до документите по преписка COMP/M.3543 във връзка с концентрацията между Polski Koncern Naftowy Orlen SA и Unipetrol, разменени между Комисията и нотифициращите страни и между Комисията и трети лица, както и достъп до вътрешните документи и правните становища, изготвени по тази преписка.

               3.

               Осъжда Комисията да заплати съдебните разноски.

               4.

               Кралство Швеция, Република Финландия, Кралство Дания и Polski Koncern Naftowy Orlen понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 129, 9.6.2007 г.


title: Дело C-520/06: Искане за преюдициално заключение, направено от House of Lords (Обединеното кралство) на 20 декември 2006 г. — Stringer и други/Her Majesty's Revenue and Customs

text:
               10.3.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 56/19

         Искане за преюдициално заключение, направено от House of Lords (Обединеното кралство) на 20 декември 2006 г. — Stringer и други/Her Majesty's Revenue and Customs
   (Дело C-520/06)
   (2007/C 56/33)
   Език на производството: английски
   Препращаща юрисдикция
   House of Lords (Обединеното кралство)
   Страни в главното производство

      Ищци: Stringer и други

      Ответник: Her Majesty's Revenue and Customs
   Преюдициални въпроси

               1)

               Означава ли чл. 7, параграф 1 от Директива 2003/88/ЕО (1), че работник в отпуск по болест за неопределен срок има право а) да посочи бъдещ период от време, през който да ползва платен годишен отпуск и б) да ползва платен годишен отпуск, за период, който и в двата случая така или иначе се включва в рамките на отпуска по болест?

               2)

               Ако държава-членка упражни правото си съгласно чл. 7, параграф 2 от Директива 2003/88/ЕО да замени при прекратяване на трудовото правоотношение минималния срок на платения годишен отпуск с финансово обезщетение, когато работникът е отсъствал поради отпуск по болест през цялата или през част от годината, през която е прекратено трудовото му правоотношение, съдържа ли член 7, параграф 2 някакви изисквания или критерии, по които да се определи дали да се изплати такова обезщетение и как да се изчисли неговият размер?

      (1)  ОВ L 299, стр. 9.


title: Дело C-606/16 P: Жалба, подадена на 24 ноември 2016 г. от Съвета на Европейския съюз срещу решението, постановено от Общия съд (девети състав) на 15 септември 2016 г. по дело T-80/14, PT Musim Mas/Съвет

text:
               30.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 30/35

         Жалба, подадена на 24 ноември 2016 г. от Съвета на Европейския съюз срещу решението, постановено от Общия съд (девети състав) на 15 септември 2016 г. по дело T-80/14, PT Musim Mas/Съвет
   (Дело C-606/16 P)
   (2017/C 030/39)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Съвет на Европейския съюз (представители: H. Marcos Fraile, N. Tuominen, avocat)

      Други страни в производството: PT Perindustrian dan Perdagangan Musim Semi Mas (PT Musim Mas), Европейска комисия, European Biodiesel Board (EBB)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Съда:

               —

               да отмени решението на Общия съд от 15 септември 2016 г., връчено на Съвета на 16 септември 2016 г., по дело T-80/14, PT Perindustrian dan Perdagangan Musim Semi Mas (PT Musim Mas)/Съвет на Европейския съюз;

               —

               да отхвърли жалбата, подадена в първоинстанционното производство, за отмяна на обжалвания регламент; и

               —

               да осъди жалбоподателя в първоинстанционното производство да заплати съдебните разноски на Съвета както в това производство, така и разноските в производството по обжалване.

         При условията на евентуалност,

               —

               да върне делото за ново разглеждане от Общия съд;

               —

               да не се произнася по съдебните разноски в първоинстанционното производство и в производството по обжалване.

      Основания и основни доводи

               1.

                  Първо, Общият съд приложил неправилен правен критерий за да определи дали Съветът е разполагал с доказателства, въз основа на които може да реши, че цените на суровините на вътрешния пазар, съдържащи се в документите на съответните индонезийски износители, са деформирани съществено, поради което не могат да бъдат взети предвид, и да използва метода, предвиден в член 2, параграф 5, втора алинея от Основния регламент (1). По този начин Общият съд възложил на институцията прекомерна тежест на доказване.

               2.

                  Второ, не е надлежно мотивирана констатацията на Общият съд, че доказателствата, представени от институциите, не са достатъчни, за да установят наличието на чувствително изкривяване на цените на основните суровини в Индонезия, което се дължи на системата за ДЕТ.

               3.

                  Трето, диспозитивът на обжалваното решение, с което се отменят антидъмпинговите мита, що се отнася до жалбоподателя в първоинстанционното производство, не е пропорционален на единственото разгледано от Общия съд отменително основание и извежда необосновани последици от констатираната незаконосъобразност.

               4.

               Съветът ще докаже, че в обжалваното решение са допуснати редица грешки при прилагане на правото, които засягат валидността му. Освен това Съветът твърди, че обстоятелствата, наведени от първоинстанционния жалбоподател във втората част на второто основание, са установени в достатъчна степен за да може Съдът да се произнесе по основанието и да отхвърли жалбата.

               5.

               Ето защо Съветът почтително иска отмяната на обжалваното решение и отхвърляне на искането за отмяна на обжалвания регламент, подадено от жалбоподателя в първоинстанционното производство.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (ОВ 2009, L 343, стр. 51) („Основен регламент“).


title: Съединени дела T-433/11 и T-98/12: Определение на Общия съд от 10 юни 2014 г. — Makhlouf/Съвет

text:
               4.8.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 253/66

         Определение на Общия съд от 10 юни 2014 г. — Makhlouf/Съвет
   (Съединени дела T-433/11 и T-98/12) (1)

   2014/C 253/90
   Език на производството: френски
   Председателят на седми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 290 от 1.10.2011 г.


title: Дело T-24/13: Жалба, подадена на 21 януари 2013 г. — Cactus/СХВП — Del Rio Rodríguez (CACTUS OF PEACE CACTUS DE LA PAZ)

text:
               6.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 101/20

         Жалба, подадена на 21 януари 2013 г. — Cactus/СХВП — Del Rio Rodríguez (CACTUS OF PEACE CACTUS DE LA PAZ)
   (Дело T-24/13)
   2013/C 101/43
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Cactus SA (Bertrange, Люксембург) (представител: K. Manhaeve, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Isabel Del Rio Rodríguez (Малага, Испания)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на втори апелативен състав от 19 октомври 2012 г.;

               —

               да осъди ответника, а евентуално и Isabel Del Rio Rodriguez, да заплатят солидарно съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав.

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка „CACTUS OF PEACE CACTUS DE LA PAZ“ за стоки и услуги от класове 31, 39 и 44 — заявка за марка на Общността № 8 489 643.

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: словна марка на Общността „CACTUS“, регистрирана под № 963 694 за стоки и услуги от класове 2, 3, 5, 6, 7, 8, 9, 11, 16, 18, 20, 21, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 34, 35, 39, 41 и 42.

      Решение на отдела по споровете: уважава частично възражението и отхвърля частично жалбата.

      Решение на апелативния състав: отменя обжалваното решение и отхвърля изцяло възражението.

      Изложени правни основания: нарушение на член 76, параграфи 1 и 2 и член 75 от Регламент № 207/2009 на Съвета.


title: Дело T-253/09: Жалба, подадена на 26 юни 2009 г. — Wilo/СХВП (Форма на кожух на мотор)

text:
               29.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 205/44

         Жалба, подадена на 26 юни 2009 г. — Wilo/СХВП (Форма на кожух на мотор)
   (Дело T-253/09)
   2009/C 205/80
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Wilo SE (Дортмунд, Германия) (представител: адв. G. Braun, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да отмени Решение на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 30 март 2009 г. по преписка R 1184/2008-1;

               —

               да осъди Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: триизмерна марка, изобразяваща кожух на мотор на отоплителна помпа за стоки от класове 7 и 11 (заявка за регистрация № 5 805 692)

      Решение на проверителя: отхвърля заявката за регистрация

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (1)), тъй като заявената марка е притежавала минималния изискуем отличителен характер.

      (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78 2009 г., стр. 1)


title: Дело T-485/08 P: Жалба, подадена на 13 ноември 2008 г. от Paul Lafili срещу решението, постановено на 4 септември 2008 г. от Съда на публичната служба по дело F-22/77, Lafili/Комисия

text:
               24.1.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/31

         Жалба, подадена на 13 ноември 2008 г. от Paul Lafili срещу решението, постановено на 4 септември 2008 г. от Съда на публичната служба по дело F-22/77, Lafili/Комисия
   (Дело T-485/08 P)
   (2009/C 19/59)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Paul Lafili (Genk, Белгия) (представител: L. Levi, avocat)

      Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решението на Съда на публичната служба на ЕС от 4 септември 2008 г. по дело F-22/07 в частта, с която са отхвърлени правните основания, изведени от нарушение на членове 4 и 46 от Правилника и на член 7 от приложение XIII към Правилника, както и от нарушение на принципа на защита на оправданите правни очаквания,

               —

               вследствие на това, да бъдат уважени направените от жалбоподателя пред първата инстанция искания и следователно

                           —

                           да се отмени решението за класиране на жалбоподателя в степен AD 13, стъпка 5, съдържащо се в докладна записка на DG ADMIN (Генерална дирекция „Администрация“) от 11 май 2006 г. и във фиша за заплата на жалбоподателя за месец юни 2006 г. и в неговите последващи фишове за заплата,

                           —

                           вследствие на което:

                                       —

                                       да се възстанови жалбоподателя в степен AD 13, стъпка 2, считано от 1 май 2006 г. със запазване на коефициент 1,1172071,

                                       —

                                       да се възстанови изцяло кариерата на жалбоподателя със задна дата, считано от 1 май 2006 г. до датата на неговото така поправено класиране в степен и стъпка (включително вземане предвид в така поправеното класиране на професионалния му опит, правата му на повишение и пенсионните му права), което включва заплащане на лихва за забава въз основа на приложимия за съответния период лихвен процент, определен от Европейската централна банка за основните операции по рефинансиране, увеличен с два пункта, върху всички суми, съответстващи на разликата между възнаграждението, което отговаря на неговото класиране съгласно решението за класиране и класирането, на което той би трябвало да има право, до датата на решението за неговото редовно класиране,

                           —

                           да бъде осъдена Комисията да заплати всички съдебни разноски.

               —

               да бъде осъден ответникът да заплати всички съдебни разноски за първата инстанция и за обжалването.

         Правни основания и основни доводи
   С настоящата жалба жалбоподателят иска отмяна на Решението на Съда на публичната служба (СПС) от 4 септември 2008 г., постановено по дело Lafili/Комисия, F-22/07, с което СПС е отменил решението от 11 май 2006 г. на началника на отдел A 6 „Структура на кариерата, оценяване и повишение“ на Генерална дирекция „Персонал и администрация“ на Комисията на Европейските общности, в частта, в която с обжалваното решение са отхвърлени правните основания на жалбоподателя, изведени от нарушение на членове 44 и 46 от Правилника за длъжностните лица на Европейските общности (наричан по-нататък „Правилника“) и на член 7 от приложение XIII към Правилника, както и от нарушение на принципа на защита на оправданите правни очаквания.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят сочи едно-единствено правно основание, изведено от нарушението, в първоинстанционното производство, на членове 44 и 46 от Правилника, на член 7 от приложение XIII към Правилника, от нарушението на принципите на тълкуване на общностното право и на задължението за мотивиране, както и от изопачаване на доказателствата.


title: Дело C-12/17: Преюдициално запитване от Curtea de Apel Cluj (Румъния), постъпило на 10 януари 2017 г. — Maria Dicu/Ministerul Justiției, Consiliul Superior al Magistraturii, Curtea de Apel Suceava, Tribunalul Botoșani

text:
               3.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 104/33

         Преюдициално запитване от Curtea de Apel Cluj (Румъния), постъпило на 10 януари 2017 г. — Maria Dicu/Ministerul Justiției, Consiliul Superior al Magistraturii, Curtea de Apel Suceava, Tribunalul Botoșani
   (Дело C-12/17)
   (2017/C 104/48)
   Език на производството: румънски

      Запитваща юрисдикция

   Curtea de Apel Cluj

      Страни в главното производство

      Ищец: Maria Dicu

      Ответници: Ministerul Justiției, Consiliul Superior al Magistraturii, Curtea de Apel Suceava, Tribunalul Botoșani

      Преюдициален въпрос

   Следва ли член 7 от Директива 2003/88/ЕО (1) да се тълкува в смисъл, че допуска разпоредба от националното законодателство, съгласно която при определянето на размера на годишния отпуск времето, през което работникът е бил в отпуск за отглеждане на дете до двегодишна възраст, не се признава за престиран труд?

      (1)  Директива 2003/88/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време (ОВ L 299, 2003 г., стр. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 3).


title: Съединени дела T-427/04 и Т-17/05: Решение на Първоинстанционния съд от 30 ноември 2009 г. — Франция и France Télécom/Комисия (Държавни помощи — Режим на данъчно облагане на France Télécom с професионален данък за периода от 1994 г. до 2000 г. — Решение, с което помощта се обявяване за несъвместима с общия пазар и се разпорежда нейното възстановяване — Предимство — Погасителна давност — Оправдани правни очаквания — Правна сигурност — Съществено процесуално нарушение — Колегиалност — Право на защита и процесуални права на трети заинтересовани лица)

text:
               30.1.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/46

         Решение на Първоинстанционния съд от 30 ноември 2009 г. — Франция и France Télécom/Комисия
   (Съединени дела T-427/04 и Т-17/05) (1)

   (Държавни помощи - Режим на данъчно облагане на France Télécom с професионален данък за периода от 1994 г. до 2000 г. - Решение, с което помощта се обявяване за несъвместима с общия пазар и се разпорежда нейното възстановяване - Предимство - Погасителна давност - Оправдани правни очаквания - Правна сигурност - Съществено процесуално нарушение - Колегиалност - Право на защита и процесуални права на трети заинтересовани лица)
   2010/C 24/79
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: Френска република (представители: първоначално G. de Bergues, R. Abraham и S. Ramet, впоследствие G. de Bergues, S. Ramet и E. Belliard, и накрая G. de Bergues, E. Belliard и A.-L. Vendrolini) и France Télécom SA (Париж, Франция) (представители: първоначално A. Gosset-Grainville и L. Godfroid, вопследствие L. Godfroid, S. Hautbourg и M. van der Woude, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: C. Giolito и J. Buendía Sierra)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение 2005/709/ЕО на Комисията от 2 август 2004 г. относно държавната помощ приведена в действие от Франция в полза на France Télécom (ОВ L 269, 2005 г., стр. 30)

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбите.

               2.

               Осъжда Френската република и France Télécom SA да заплатят съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 19 от 22.1.2005 г.


title: Дело C-270/06: Определение на председателя на втори състав на Съда от 11 септември 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Република Австрия

text:
               6.12.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/22

         Определение на председателя на втори състав на Съда от 11 септември 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Република Австрия
   (Дело C-270/06) (1)

   (2008/C 313/34)

      Език на производството: немски

   Председателят на втори състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 212, 2.9.2006 г.


title: Дело C-457: Преюдициално запитване, отправено от Raad van State (Нидерландия) на 10 октомври 2012 г. — S en Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel, друга страна в производството: G

text:
               26.1.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 26/19

         Преюдициално запитване, отправено от Raad van State (Нидерландия) на 10 октомври 2012 г. — S en Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel, друга страна в производството: G
   (Дело C-457)
   2013/C 26/34
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Raad van State

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: S en Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel
   Друга страна в производството: G

      Преюдициални въпроси

               1.

               […]
               Възможно ли е за гражданин на трета страна, който е член на семейството на гражданин на Съюза, живеещ в държавата членка, на която е гражданин, но работещ в друга държава членка за работодател, установен в тази друга държава членка, при обстоятелства като тези в главното производство, да се изведе право на престой съгласно правото на Съюза?

               2.

               […]
               Възможно ли е за гражданин на трета страна, който е член на семейството на гражданин на Съюза, живеещ в държавата членка, на която е гражданин, но в рамките на дейността, която упражнява за работодател, установен в същата държава членка, пътува до и от друга държава членка, при обстоятелства като тези в главното производство, да се изведе право на престой съгласно правото на Съюза?


title: Дело T-249/08: Жалба, подадена на 24 юни 2008 г. — Coin/СХВП — Dynamiki Zoi ( FITCOIN )

text:
               15.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/63

         Жалба, подадена на 24 юни 2008 г. — Coin/СХВП — Dynamiki Zoi („FITCOIN“)
   (Дело T-249/08)
   (2008/C 209/112)
   Език на жалбата: английски
   Страни

      Жалбоподател: Coin SpA (Mestre, Венеция, Италия) (представители: P. Perani и P. Pozzi, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Dynamiki Zoi Anonymi Etairia (Peristeri, Гърция)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се измени Решение R 1429/2007-1 от 15 април 2008 г. на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни),

               —

               да се отхвърли заявката за марка на Общността № 3 725 298 „FITCOIN“ и

               —

               да се осъдят другите страни да заплатят съдебните разноски, включително по процедурата по възражението и пред апелативния състав на СХВП.

         Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав.

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „FITCOIN“ за стоки и услуги от класове 16, 25, 28, 35, 36 и 41 — заявка № 3 725 298.

      Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: жалбоподателят.

      Марка или знак, на който е направено позоваване в подкрепа на възражението: италианска марка № 160 126 „coin“, регистрирана за стоки и услуги от клас 25; италианска марка № 253 233 „coin“, регистрирана за стоки и услуги от класове 16, 25, 28, 35, 36 и 41; италианска марка № 240 305 „coin“, регистрирана за стоки и услуги от класове 16, 25, 28, 35, 36 и 41; италианска марка № 169 548 „coin“, регистрирана за стоки и услуги от класове 16, 25, 28, 35, 36 и 41, защитена и в Бенелюкс, Франция, Унгария, Австрия и Португалия; италианска марка № 240 286 „coin“, регистрирана за стоки и услуги от клас 25, защитена и в Бенелюкс, Франция, Унгария и Австрия; марка на Общността № 109 827 „coin“, регистрирана за стоки и услуги от класове 16, 25, 28, 35; международна марка № R 381 015 „coin“, регистрирана за стоки и услуги от класове 16, 25, 28, 35, 36 и 41, защитена в Бенелюкс, Германия, Испания, Франция, Унгария, Австрия, Португалия и Словения.

      Решение на отдела по споровете: отхвърля изцяло възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8 от Регламент № 40/94 на Съвета, тъй като разглежданите марки са визуално и фонетично сходни, а стоките и услугите, за които са регистрирани разглежданите марки, са идентични; нарушение на член 8 от Регламент № 40/94 на Съвета, тъй като използването на заявената марка създава вероятност от объркване.


title: Дело C-486/16: Преюдициално запитване от Juzgado de Primera Instancia de Alicante (Испания), постъпило на 12 септември 2016 г. — Bankia S.A./Alfredo Sánchez Martínez y Sandra Sánchez Triviño

text:
               28.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 441/9

      Преюдициално запитване от Juzgado de Primera Instancia de Alicante (Испания), постъпило на 12 септември 2016 г. — Bankia S.A./Alfredo Sánchez Martínez y Sandra Sánchez Triviño
      (Дело C-486/16)
      (2016/C 441/12)
      Език на производството: испански

         Запитваща юрисдикция

      Juzgado de Primera Instancia de Alicante

         Страни в главното производство

         Молител: Bankia S.A.

         Ответник: Alfredo Sánchez Martínez y Sandra Sánchez Triviño

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Противоречи ли на член 4, параграф 1 и член 7, параграф 1 от Директива 93/13/ЕИО (1) на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори, при преценката на неравноправния характер на клауза за предсрочна изискуемост като съдържащата се в спорния договор, сключен между продавач или доставчик и потребител, да се вземат предвид не само съществуващите към датата на сключване на договора обстоятелства, но и същественият характер на неизпълнението от страна на потребителя след сключването на договора?

                  2)

                  Противоречи ли на принципа на ефективност, установен в член 7, параграф 1 от Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори, допускането на принудително изпълнение, основано на клауза за предсрочна изискуемост, която е обявена за неравноправна с окончателен съдебен акт, постановен в предходно производство за принудително изпълнение върху ипотекиран имот, проведено между същите страни и на основание същия договор за ипотечен кредит, дори когато този предходен съдебен акт не се ползва във вътрешния правов ред с позитивното действие на материалната сила на пресъдено нещо, но в споменатото вътрешно право е предвидена невъзможността да бъде образувано ново производство за принудително изпълнение въз основа на същото изпълнително основание?

                  3)

                  В контекста на производство за принудително изпълнение върху ипотекиран имот, в което първоинстанционният съд е отказал да допусне принудителното изпълнение, тъй като същото се основава на клауза за предсрочна изискуемост, обявена за неравноправна в друго, предходно производство за принудително изпълнение със същото изпълнително основание и проведено между същите страни, който отказ за допускане на принудителното изпълнение въззивната инстанция е отменила и е върнала делото на първата инстанция за допускане на принудително изпълнение, противоречи ли на принципа на ефективност, установен в член 7, параграф 1 от Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори, обвързването на първоинстанционния съд с постановеното от въззивната инстанция или вътрешното право следва да се тълкува в смисъл, че първоинстанционният съд не е обвързан с постановеното от втората инстанция при условие, че вече съществува предходен окончателен съдебен акт, с който клаузата за предсрочна изискуемост, на която се основава производството за принудително изпълнение, е обявена за недействителна, поради което в случая искането за принудително изпълнение отново следва да бъде обявено за недопустимо?

         (1)
            ОВ L 95, 1993 г., стр. 29.


title: Съединени дела C-230/09 и C-231/09: Решение на Съда (първи състав) от 5 май 2011 г. (преюдициално запитване от Bundesfinanzhof, Германия) — Hauptzollamt Koblenz/Kurt Etling, Thomas Etling (C-230/09), Hauptzollamt Oldenburg (C-231/09)/Theodor Aissen, Hermann Rohaan (Селско стопанство — Сектор на млякото и млечните продукти — Регламент (ЕО) № 1788/2003 — Такса в сектора на млякото и млечните продукти — Регламент (ЕО) № 1782/2003 — Схеми за директно подпомагане в рамките на общата селскостопанска политика — Прехвърляне на индивидуални референтни количества — Отражение върху изчисляването на таксата — Отражение върху изчисляването на премията за млечни продукти)

text:
               2.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 194/3

         Решение на Съда (първи състав) от 5 май 2011 г. (преюдициално запитване от Bundesfinanzhof, Германия) — Hauptzollamt Koblenz/Kurt Etling, Thomas Etling (C-230/09), Hauptzollamt Oldenburg (C-231/09)/Theodor Aissen, Hermann Rohaan
   (Съединени дела C-230/09 и C-231/09) (1)

   (Селско стопанство - Сектор на млякото и млечните продукти - Регламент (ЕО) № 1788/2003 - Такса в сектора на млякото и млечните продукти - Регламент (ЕО) № 1782/2003 - Схеми за директно подпомагане в рамките на общата селскостопанска политика - Прехвърляне на индивидуални референтни количества - Отражение върху изчисляването на таксата - Отражение върху изчисляването на премията за млечни продукти)
   2011/C 194/03
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesfinanzhof

      Страни в главното производство

      Ищци: Hauptzollamt Koblenz (C-230/09), Hauptzollamt Oldenburg (C-231/09)

      Ответници: Kurt Etling, Thomas Etling (C-230/09), Theodor Aissen, Hermann Rohaan (C-231/09)

      В присъствието на: Bundesministerium der Finanzen

      Предмет

   Преюдициално запитване — Bundesfinanzhof — Тълкуване на член 5, буква к) от Регламент (ЕО) № 1788/2003 на Съвета от 29 септември 2003 година за въвеждането на такса в сектора на млякото и млечните продукти (ОВ L 270, стp. 123; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 50, стр. 22) — Възстановяване на референтно количество мляко по време на референтния период вследствие на прекратяване на договор за аренда — Взема ли се предвид при определянето на индивидуалното референтно количество на арендодателя количеството, което предишният арендатор вече е прехвърлил по време на референтния период?

      Диспозитив

               1.

               Член 10, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1788/2003 на Съвета от 29 септември 2003 година за въвеждане на такса в сектора на млякото и млечните продукти, изменен с Регламент (ЕО) № 2217/2004 на Съвета от 22 декември 2004 година, трябва да се тълкува в смисъл, че преразпределянето на неизползваната част от националното референтно количество за доставки трябва да се извършва пропорционално на индивидуалното референтно количество на всеки производител, доставил свръхколичества, а именно на това, установено към 1 април на релевантния дванадесетмесечен период или в съответствие с обективни критерии, които следва да се определят от държавите членки. Понятието за индивидуално референтно количество, използвано в тази разпоредба, не позволява вземането предвид на прехвърляния на референтни количества, извършени през този период.

               2.

               Национална правна уредба, с която се прилага предоставената по член 10, параграф 3 от Регламент № 1788/2003, изменен с Регламент № 2217/2004, възможност за определяне на обективни критерии, съгласно които да се извършва преразпределянето на неизползваната част от националното референтно количество за доставки, трябва да отговаря по-специално на общите принципи на правото на Съюза, както и на преследваните от общата селскостопанска политика цели, и по-специално на тези от тях, към които е насочена общата организация на пазарите в сектора на млякото.

               3.

               Тези цели допускат приета с оглед прилагането на посочената възможност национална правна уредба, която позволява на производителите, доставили свръхколичества — когато в съответствие с разпоредбите на Регламент № 1788/2003, изменен с Регламент № 2217/2004, през релевантния дванадесетмесечен период им е прехвърлено индивидуално референтно количество, от което през същия период вече е произведено и доставено мляко от разполагалия по-рано с това количество производител — да участват в това преразпределяне, включвайки изцяло или отчасти това референтно количество. При все това при приемането на подобна правна уредба държавите членки трябва да следят тя да не дава основание за прехвърляния, които въпреки че формално отговарят на условията, предвидени в този регламент, биха имали единствено за цел да позволят на някои производители, доставили свръхколичества, да са в по-благоприятно положение при посоченото преразпределяне.

               4.

               Понятието „индивидуално референтно количество, отговарящо на условията за премия и налично за стопанството“, съдържащо се в член 95, параграф 1 от Регламент № 1782/2003 на Съвета от 29 септември 2003 година относно установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски производители и за изменение на Регламенти (ЕИО) № 2019/93, (ЕО) № 1452/2001, (ЕО) № 1453/2001, (ЕО) № 1454/2001, (ЕО) № 1868/94, (ЕО) № 1251/1999, (ЕО) № 1254/1999, (ЕО) № 1673/2000, (ЕИО) № 2358/71 и (ЕО) № 2529/2001, изменен с Регламент (ЕО) № 118/2005 на Комисията от 26 януари 2005 година, което съответства на понятието „свободно референтно количество“, определението за което е дадено в член 5, буква к) от Регламент № 1788/2003, изменен с Регламент № 2217/2004, трябва да се тълкува в смисъл, че когато през релевантния дванадесетмесечен период на производител бъде прехвърлено референтно количество, от което през същия период прехвърлителят вече е извършил доставки, то не обхваща, що се отнася до приобретателя, частта от прехвърленото референтно количество, от която прехвърлителят вече е извършил доставки, без да заплаща такса.

      (1)  ОВ C 220, 12.9.2009 г.


title: Дело T-418/16: Жалба, подадена на 29 юли 2016 г. — Galletas Gullon/EUIPO — O2 Holdings (форма на пакет)

text:
               19.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 343/43

         Жалба, подадена на 29 юли 2016 г. — Galletas Gullon/EUIPO — O2 Holdings (форма на пакет)
   (Дело T-418/16)
   (2016/C 343/58)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Galletas Gullon, SA (Aguilar de Campoo, Испания) (представител: M. Escudero Pérez, lawyer)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: O2 Holdings Ltd (Slough, Обединено кралство)

      Данни за производството пред EUIPO

      Притежател на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: триизмерна марка (форма на пакет) — марка на Европейския съюз № 3 417 847

      Производство пред EUIPO: производство по обявяване на недействителност

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 19 май 2016 г. по преписка R 1614/2015-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение;

               —

               да осъди EUIPO и ако стъпи в делото, другата страна, да заплатят съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 51, параграф 1, буква а) от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-34/08: Решение на Общия съд от 21 септември 2011 г. — Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung/Комисия (Финансова помощ, отпусната в рамките на програма Дафне II — Определяне на сумата, която трябва да се плати на бенефициера — Грешка в преценката)

text:
               29.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 319/12

         Решение на Общия съд от 21 септември 2011 г. — Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung/Комисия
   (Дело T-34/08) (1)

   (Финансова помощ, отпусната в рамките на програма Дафне II - Определяне на сумата, която трябва да се плати на бенефициера - Грешка в преценката)
   2011/C 319/21
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung eV (Берлин, Германия) (представители: първоначално B. Henning, впоследствие U. Claus и накрая S. Reichmann и L.-J. Schmidt, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално S. Grünheid и B. Simon, впоследствие S. Grünheid и F. Dintilhac)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението на Комисията от 16 ноември 2007 г. относно частичното непризнаване на разходите, направени от жалбоподателя в рамките на споразумението за безвъзмездна помощ Daphne JAE/DAP/2004-2/052W.

      Диспозитив

               1.

               Отменя решението на Комисията от 16 ноември 2007 г. относно частичното непризнаване на разходите, направени от Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung eV в рамките на споразумението за безвъзмездна помощ Daphne JAE/DAP/2004-2/052W, що се отнася до разходите, свързани с позиции A 6, A 39, A 40, A 41, A 43 и E 41.

               2.

               Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung понася две трети от собствените си съдебни разноски и две трети от съдебните разноски, направени от Европейската комисия. Комисията понася една трета от собствените си съдебни разноски и една трета от съдебните разноски, направени от Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung.

      (1)  ОВ C 79, 29.3.2008 г.


title: Дело C-220/09: Определение на председателя на Съда от 12 ноември 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Република Малта

text:
               27.2.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 51/29

         Определение на председателя на Съда от 12 ноември 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Република Малта
   (Дело C-220/09) (1)

   2010/C 51/55

      Език на производството: малтийски

   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 193, 15.8.2009 г.


title: Дело C-134/04: Решение на Съда (седми състав) от 19 април 2007 г. — Кралство Испания/Съвет на Европейския съюз (Рибарство — Регламент (ЕО) № 2287/2003 относно разпределяне на възможностите за улов на риба между държавите-членки — Акт за присъединяване на Испания — Край на преходния период — Изискване за относителна стабилност — Принцип за забрана на дискриминация — Нови възможности за риболов)

text:
               28.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 96/3

         Решение на Съда (седми състав) от 19 април 2007 г. — Кралство Испания/Съвет на Европейския съюз
   (Дело C-134/04) (1)

   (Рибарство - Регламент (ЕО) № 2287/2003 относно разпределяне на възможностите за улов на риба между държавите-членки - Акт за присъединяване на Испания - Край на преходния период - Изискване за относителна стабилност - Принцип за забрана на дискриминация - Нови възможности за риболов)
   (2007/C 96/04)
   Език на производството: испански
   Страни

      Ищец: Кралство Испания (представители: M. A. Sampol Pucurull и E. Braquehais Conesa)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: F. Florindo Gijón et G. Ramos Ruano)

      Встъпила страна, подпомагаща ответника: Комисия на Европейските общности (представители: T. van Rijn и S. Pardo Quintillán)
   Предмет
   Частична отмяна на Регламент (ЕО) № 2287/2003 на Съвета от 19 декември 2003 г. за разпределяне на възможностите за улов на риба за 2003 година и свързаните с тях условия за определени риболовни ресурси и групи риболовни ресурси, приложими във води на Общността, спрямо общностни плавателни съдове, във водите, за които се прилагат квоти за улов (ОВ L 344, стp. 1), доколкото не са предоставени нови възможности за улов на риба за Северно и Балтийско море, като се отчитат интересите на Испания, при това въпреки края на преходния период — Дискриминация — Прилагане на член 20, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2371/2002 на Съвета от 20 декември 2002 г. относно опазването и устойчивата експлоатация на рибните ресурси в рамките на общата политика в областта на рибарството (ОВ L 358, стp. 59)
   Диспозитив

               1)

               Искът се отхвърля.

               2)

               Кралство Испания се осъжда да заплати разноските.

               3)

               Комисията на Европейските общности следва да заплати собствените си разноски.

      (1)  ОВ C 106, 30.4.2004 г.


title: Дело T-372/08: Жалба, подадена на 10 септември 2008 г. — Murnauer Markenvertrieb/СХВП — Fitne Gesundheit und Wellness (Notfall Bonbons)

text:
               6.12.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/34

         Жалба, подадена на 10 септември 2008 г. — Murnauer Markenvertrieb/СХВП — Fitne Gesundheit und Wellness (Notfall Bonbons)
   (Дело T-372/08)
   (2008/C 313/62)
   Език на жалбата: немски
   Страни

      Жалбоподател: Murnauer Markenvertrieb GmbH (Trebur, Германия) (представители: H. Daniel и O. I. Haleen, Rechtsanwälte)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Fitne Gesundheits- und Wellness GmbH (Salzhemmendorf, Германия)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на апелативния състав на СХВП от 10 юли 2008 г. по преписка R 909/2007-1,

               —

               да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: Словната марка „Notfall Bonbons“ за стоки от класове 5 и 30 (марка на Общността № 3 563 251).

      Притежател на марката на Общността: Жалбоподателят.

      Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: Fitne Gesundheits- und Wellness GmbH.

      Решение на отдела по заличаването: Отхвърляне на искането за обявяване на недействителност на разглежданата марка.

      Решение на апелативния състав: Отмяна на решението на отдела по заличаването и уважаване на искането за обявяване на недействителност на разглежданата марка.

      Изложени правни основания: Нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент № 40/94 на Съвета, тъй като марката „Notfall Bonbons“ нито е описателна по отношение на посочените стоки, нито е лишена от изискуемия отличителен характер.


title: Дело C-613/16: Преюдициално запитване от Finanzgericht Köln (Германия), постъпило на 28 ноември 2016 г. — Juhler Holding A/S/Bundeszentralamt für Steuern

text:
               3.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 104/25

         Преюдициално запитване от Finanzgericht Köln (Германия), постъпило на 28 ноември 2016 г. — Juhler Holding A/S/Bundeszentralamt für Steuern
   (Дело C-613/16)
   (2017/C 104/37)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Finanzgericht Köln

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Juhler Holding A/S

      Ответник: Bundeszentralamt für Steuern

      Преюдициални въпроси

               1)

               Допуска ли член 43 във връзка с член 48 ЕО (понастоящем член 49 във връзка с член 54 ДФЕС) национална данъчноправна уредба като разглежданата в главното производство, съгласно която чуждестранно дружество майка, което трайно е обособено като холдингово дружество в рамките на група, установена и активно извършваща дейност в държавата по установяването му, няма право на освобождаване от данък върху капиталовите доходи за доходите си от дивиденти,
               ако в него притежават дялово участие лица, които не биха имали право на възстановяване или освобождаване, ако получаваха пряко тези доходи, и

                           1)

                           за включването на чуждестранното дружество майка в съответната структура липсват икономически или други съществени причини, или

                           2)

                           чуждестранното дружество майка реализира не повече от 10 % от общия размер на брутните си приходи през съответната стопанска година от собствена стопанска дейност (като това условие не е изпълнено в частност когато чуждестранното дружество реализира брутните си приходи от управление на активи), или

                           3)

                           чуждестранното дружество майка не участва в общия икономически обмен чрез предприятие, организирано в съответствие с неговия предмет на дейност, докато установените в страната холдингови дружества имат право на освобождаване от данък върху капиталовите доходи, независимо дали отговарят на посочените условия?

               2)

               Допуска ли член 5, параграф 1 във връзка с член 1, параграф 2 от Директива 90/435/ЕИО (1) национална данъчноправна уредба като разглежданата в главното производство, съгласно която чуждестранно дружество майка, което трайно е обособено като холдингово дружество в рамките на група, установена и активно извършваща дейност в държавата по установяването му, няма право на освобождаване от данък върху капиталовите доходи за доходите си от дивиденти,
               ако в него притежават дялово участие лица, които не биха имали право на възстановяване или освобождаване, ако получаваха пряко тези доходи, и

                           1)

                           за включването на чуждестранното дружество майка в съответната структура липсват икономически или други съществени причини, или

                           2)

                           чуждестранното дружество майка реализира не повече от 10 % от общия размер на брутните си приходи през съответната стопанска година от собствена стопанска дейност (като това условие не е изпълнено в частност когато чуждестранното дружество реализира брутните си приходи от управление на активи), или

                           3)

                           чуждестранното дружество майка не участва в общия икономически обмен чрез предприятие, организирано в съответствие с неговия предмет на дейност, докато установените в страната холдингови дружества имат право на освобождаване от данък върху капиталовите доходи, независимо дали отговарят на посочените условия?

      (1)  Директива 90/435/ЕИО от 23 юли 1990 година относно общата система за данъчно облагане на дружества майки и дъщерни дружества от различни държави членки (ОВ L 225, 1990 г., стр. 6; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 97).


title: Дело C-148/14: Решение на Съда (втори състав) от 29 април 2015 г. (преюдициално запитване от Bundesverwaltungsgericht — Германия) — Bundesrepublik Deutschland/Nordzucker AG (Преюдициално запитване — Околна среда — Директива 2003/87/ЕО — Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Европейския съюз — Определяне на обхвата на задължението за връщане на квоти — Санкции — Член 16, параграфи 1 и 3)

text:
               29.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/10

         Решение на Съда (втори състав) от 29 април 2015 г. (преюдициално запитване от Bundesverwaltungsgericht — Германия) — Bundesrepublik Deutschland/Nordzucker AG
   (Дело C-148/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Околна среда - Директива 2003/87/ЕО - Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Европейския съюз - Определяне на обхвата на задължението за връщане на квоти - Санкции - Член 16, параграфи 1 и 3))
   (2015/C 213/14)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesverwaltungsgericht

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Bundesrepublik Deutschland

      Ответник: Nordzucker AG

      Диспозитив

   Член 16, параграф 3 от Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета, изменена с Директива 2004/101/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 октомври 2004 г., трябва да се тълкува в смисъл, че не се прилага за оператор, който връща определен брой квоти за емисии на парникови газове, съответстващ на емисиите за предходната година, които са докладвани и проверени съгласно член 15 от Директивата, когато след допълнителна проверка, извършена от компетентния национален орган след изтичане на срока за връщане, се установи, че е декларирано по-малко количество емисии, поради което е върнат недостатъчен брой квоти.
   Държавите членки определят съгласно член 16, параграф 1 от Директива 2003/87, изменена с Директива 2004/101, санкциите, които могат да се налагат в такъв случай.

      (1)  ОВ C 235, 21.7.2014 г.


title: Дело T-219/14: Решение на Общия съд от 6 април 2017 г. — Regione autonoma della Sardegna/Комисия (Държавни помощи — Морски транспорт — Компенсация за обществена услуга — Увеличаване на капитал — Решение, с което помощите се обявяват за несъвместими с вътрешния пазар и се разпорежда събирането на сумите по тях — Обявяване в ликвидация на предприятието получател — Запазване на правния интерес — Случай, в който не е налице липса на основание за произнасяне по същество — Понятие „помощ“ — Услуга от общ икономически интерес — Критерий за частния инвеститор — Явна грешка в преценката — Грешка при прилагане на правото — Възражение за незаконосъобразност — Задължение за мотивиране — Право на защита — Решение 2011/21/ЕС — Насоки за държавните помощи за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение — Рамка на Съюз за държавна помощ под формата на компенсации за обществени услуги — Съдебно решение Altmark)

text:
               22.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 161/20

         Решение на Общия съд от 6 април 2017 г. — Regione autonoma della Sardegna/Комисия
   (Дело T-219/14) (1)

   ((Държавни помощи - Морски транспорт - Компенсация за обществена услуга - Увеличаване на капитал - Решение, с което помощите се обявяват за несъвместими с вътрешния пазар и се разпорежда събирането на сумите по тях - Обявяване в ликвидация на предприятието получател - Запазване на правния интерес - Случай, в който не е налице липса на основание за произнасяне по същество - Понятие „помощ“ - Услуга от общ икономически интерес - Критерий за частния инвеститор - Явна грешка в преценката - Грешка при прилагане на правото - Възражение за незаконосъобразност - Задължение за мотивиране - Право на защита - Решение 2011/21/ЕС - Насоки за държавните помощи за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение - Рамка на Съюз за държавна помощ под формата на компенсации за обществени услуги - Съдебно решение Altmark))
   (2017/C 161/27)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Regione autonoma della Sardegna (Италия) (представители: T. Ledda, S. Sau, G. M. Roberti, G. Bellitti и I. Perego, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: G. Conte, D. Grespan и A. Bouchagiar)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Compagnia italiana di navigazione SpA (Неапол, Италия) (представители: първоначално F. Sciaudone, R. Sciaudone, D. Fioretti и A. Neri, впоследствие M. Merola, B. Carnevale и M. Toniolo, адвокати)

      Предмет

   Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение C(2013) 9101 окончателен на Комисията от 22 януари 2014 г. относно мерки за помощ SA.32014 (2011/C), SA.32015 (2011/C) и SA.32016 (2011/C), приведени в изпълнение от автономен регион Сардиния в полза на Saremar, в частта, в която компенсационна мярка за обществена услуга и увеличаване на капитал се квалифицират като държавни помощи, посочените мерки се обявяват за несъвместими с вътрешния пазар и се разпорежда събирането на сумите по тях

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Regione autonoma della Sardegna (Италия) понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия и Compagnia Italiana di Navigazione SpA.

      (1)  ОВ C 175, 10.6.2014 г.


title: Дело C-359/09: Преюдициално запитване, отправено от Fővárosi Ítélőtábla (Република Унгария) на 7 септември 2009 г. — Dr. Donat Cornelius Ebert/Budapesti Ügyvédi Kamara

text:
               19.12.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 312/13

         Преюдициално запитване, отправено от Fővárosi Ítélőtábla (Република Унгария) на 7 септември 2009 г. — Dr. Donat Cornelius Ebert/Budapesti Ügyvédi Kamara
   (Дело C-359/09)
   2009/C 312/20
   Език на производството: унгарски

      Запитваща юрисдикция

   Fővárosi Ítélőtábla

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Dr. Donat Cornelius Ebert

      Ответник: Budapesti Ügyvédi Kamara

      Преюдициални въпроси

               1.

               Може ли Директива 89/48/ЕИО на Съвета (1) и Директива 98/5/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (2) да бъдат тълкувани в смисъл, че жалбоподателят, който е германски гражданин, преминал успешно изпита за упражняване на адвокатска професия в Германия, където е член на адвокатската колегия, и който разполага с разрешение да пребивава и работи в Унгария, има правото в съдебни и административни производства да използва званието „ügyvéd“ (адвокат), което е официалното професионално звание в приемащата държава (Унгария), в допълнение към германското звание „Rechtsanwalt“ (адвокат) и унгарското звание „európai közösségi jogász“ (юрист на Общността), въпреки, че не е приет в адвокатската колегия в Унгария, нито е получил каквото и да е разрешение?

               2.

               Директива 98/5/ЕО допълва ли Директива 89/4[8]/ЕИО в смисъл, че Директива 98/5/ЕО относно упражняването на адвокатската професия, представлява специален закон относно адвокатската професия, докато Директива 89/4[8]/ЕИО по принцип се ограничава до уреждане на признаването на дипломите за висше образование?

      (1)  Директива 89/48/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 година относно обща система за признаване на дипломите за висше образование, издадени след завършването на професионално образование и обучение с минимална продължителност от три години (ОВ L 19, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 2, стр. 76).

      (2)  Директива 98/5/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 1998 година относно улесняване на постоянното упражняване на адвокатската професия в държава-членка, различна от държавата, в която е придобита квалификацията (ОВ L 77, стр. 36; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 3, стр. 24).


title: Дело T-68/11: Решение на Общия съд от 6 юни 2013 г. — Kastenholz/СХВП — Qwatchme (Циферблати на ръчни часовници) (Промишлен дизайн на Общността — Производство за обявяване на недействителност — Промишлен дизайн на Общността, изобразяващ циферблати на ръчен часовник — По-ранни нерегистрирани промишлени дизайни — Основания за недействителност — Новост — Член 4, член 5 и член 25, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 6/2002 — Оригиналност — Различно цялостно впечатление — Член 4, член 6 и член 25, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 6/2002 — По-ранно авторско право — Член 25, параграф 1, буква е) от Регламент № 6/2002)

text:
               3.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 225/66

         Решение на Общия съд от 6 юни 2013 г. — Kastenholz/СХВП — Qwatchme (Циферблати на ръчни часовници)
   (Дело T-68/11) (1)

   (Промишлен дизайн на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Промишлен дизайн на Общността, изобразяващ циферблати на ръчен часовник - По-ранни нерегистрирани промишлени дизайни - Основания за недействителност - Новост - Член 4, член 5 и член 25, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 6/2002 - Оригиналност - Различно цялостно впечатление - Член 4, член 6 и член 25, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 6/2002 - По-ранно авторско право - Член 25, параграф 1, буква е) от Регламент № 6/2002)
   2013/C 225/146
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Erich Kastenholz (Troisdorf, Германия) (представител: L. Acker, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: първоначално S. Hanne, впоследствие D. Walicka)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Qwatchme A/S (Løsning, Дания) (представител: M. Zöbisch, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу решението на трети апелативен състав на СХВП от 2 ноември 2010 г. (преписка R 1086/2009-3) относно производство за обявяване на недействителност между Erich Kastenholz и Qwatchme A/S

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда г-н Erich Kastenholz да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 113, 9.4.2011 г.


title: Дело T-220/13: Жалба, подадена на 16 април 2013 г. — Scuola Elementare Maria Montessori/Комисия

text:
               15.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/35

         Жалба, подадена на 16 април 2013 г. — Scuola Elementare Maria Montessori/Комисия
   (Дело T-220/13)
   2013/C 171/66
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Scuola Elementare Maria Montessori Srl (Рим, Италия) (представители: A. Nucara и E. Gambaro, avvocati)

      Ответник: Европейска комисия

      Правни основания и основни доводи

   Правните основания и основните доводи са същите като изтъкнатите по дело Ferracci/Комисия (T-219/13).