201807060481994122018/C 259/461652017TC25920180723BG01BGINFO_JUDICIAL20180614333422Дело T-165/17: Решение на Общия съд от 14 юни 2018 г. — Emcur/EUIPO — Emcure Pharmaceuticals (EMCURE) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Европейския съюз „EMCURE“ — По-ранни словни марка на Европейския съюз и национална марка „EMCUR“ — Относително основание за отказ — Сходство на стоките и услугите — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001])
 ---documentbreak--- C2592018BG3320120180614BG0046332342Решение на Общия съд от 14 юни 2018 г. — Emcur/EUIPO — Emcure Pharmaceuticals (EMCURE)
   (Дело T-165/17) (
         1
      )
   „(Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Европейския съюз „EMCURE“ — По-ранни словни марка на Европейския съюз и национална марка „EMCUR“ — Относително основание за отказ — Сходство на стоките и услугите — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001])“2018/C 259/46Език на производството: английски
      Страни

      Жалбоподател: Emcur Gesundheitsmittel aus Bad Ems GmbH (Бад Емс, Германия) (представител: K. Bröcker, адвокат)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: M. Rajh)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO: Emcure Pharmaceuticals Ltd (Босари, Индия)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 13 декември 2016 г. (преписка R 790/2016-2), постановено в производство по възражение със страни Emcur Gesundheitsmittel aus Bad Ems и Emcure Pharmaceuticals

      Диспозитив

            1)

            Отменя решението на втори апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 13 декември 2016 г. (преписка R 790/2016-2) в частта относно услугите от класове 42 и 44 по смисъла на ревизираната и изменена Ницска спогодба относно международната класификация на стоките и услугите за регистрация на марки от 15 юни 1957 г.

            2)

            Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

            3)

            EUIPO и Emcur Gesundheitsmittel aus Bad Ems GmbH понасят направените от тях съдебни разноски.

      (
         1
      )	ОВ C 129, 24.4.2017 г.


201807060101994362018/C 259/342812018CJC25920180723BG01BGINFO_JUDICIAL20180424242521Дело C-281/18 P: Жалба, подадена на 24 април 2018 г. от Repower AG срещу решението на Общия съд (пети състав), постановено на 21 февруари 2018 г. по дело T-727/16 — Repower/EUIPO
 ---documentbreak--- C2592018BG2410120180424BG0034241252Жалба, подадена на 24 април 2018 г. от Repower AG срещу решението на Общия съд (пети състав), постановено на 21 февруари 2018 г. по дело T-727/16 — Repower/EUIPO
   (Дело C-281/18 P)2018/C 259/34Език на производството: френски
      Страни

      Жалбоподател: Repower AG (представители: R. Kunz-Hallstein, H. P. Kunz-Hallstein, V. Kling, avocats)

      Друга страна в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Искания на жалбоподателя

            —

            Да се отмени точка първа от диспозитива на решението на Общия съд от 21 февруари 2018 г. по дело T-727/16 в частта, в която се отхвърля жалбата,

            —

            Да се отмени решението на пети апелативен състав на EUIPO от 3 август 2016 г. (преписка R 2311/2014-5 (REV),

            —

            Да се осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

            1.

            EUIPO нямала право да замени мотивите за оттеглянето в хода на производството пред Общия съд. EUIPO изменила предмета на спора, нарушила правото на жалбоподателя да бъде изслушан и задължението си да упражни правото си на преценка.

            2.

            Общият правен принцип, който допуска оттеглянето на незаконосъобразен административен акт, не бил приложим в конкретния случай. Нямало празнота в правото. Разпоредбите на членове 80 и 83 от Регламент № 207/2009 представлявали lex specialis.

            3.

            На основание член 83 от Регламент № 207/2009 жалбоподателят не носел тежестта да докаже несъществуването на принцип за оттегляне незаконосъобразни административни актове в държавите членки.

            4.

            Дори да се приемело, че такъв общ принцип бил приложим в областта на правото на марките, не били изпълнени условията за пълно оттегляне поради защита на оправданите правни очаквания.

            5.

            Решението на апелативния състав страдало от сериозна липса на мотиви.


201807060671993982018/C 259/472942017TC25920180723BG01BGINFO_JUDICIAL20180614343411Дело T-294/17: Решение на Общия съд от 14 юни 2018 г. — Lion's Head Global Partners/EUIPO — Lion Capital (Lion's Head) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Посочваща Европейския съюз международна регистрация — Словна марка „Lion’s Head“ — По-ранна словна марка на Европейския съюз „LION CAPITAL“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)
 ---documentbreak--- C2592018BG3410120180614BG0047341341Решение на Общия съд от 14 юни 2018 г. — Lion's Head Global Partners/EUIPO — Lion Capital (Lion's Head)
   (Дело T-294/17) (
         1
      )
   „(Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Посочваща Европейския съюз международна регистрация — Словна марка „Lion’s Head“ — По-ранна словна марка на Европейския съюз „LION CAPITAL“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)“2018/C 259/47Език на производството: английски
      Страни

      Жалбоподател: Lion’s Head Global Partners LLP (Лондон, Обединено кралство) (представител: R. Nöske, avocat)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: J. Crespo Carrillo)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Lion Capital LLP (Лондон) (представители: D. Rose и J. Warner, solicitors)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 28 февруари 2017 г. (преписка R 1478/2016-4), постановено в производство по възражение със страни Lion Capital и Lion’s Head Global Partners

      Диспозитив

            1)

            Отхвърля жалбата.

            2)

            Осъжда Lion’s Head Global Partners LLP да заплати съдебните разноски.

      (
         1
      )	ОВ C 231, 17.7.2017 г.


201807060061994352018/C 259/352832018CJC25920180723BG01BGINFO_JUDICIAL20180425252511Дело C-283/18: Преюдициално запитване от Audiencia Provincial de Almería (Испания), постъпило на 25 април 2018 г. — Liliana Beatriz Moya Privitello и Sergio Daniel Martín Durán/Cajas Rurales Unidas, Sociedad Cooperativa de Crédito
 ---documentbreak--- C2592018BG2510120180425BG0035251251Преюдициално запитване от Audiencia Provincial de Almería (Испания), постъпило на 25 април 2018 г. — Liliana Beatriz Moya Privitello и Sergio Daniel Martín Durán/Cajas Rurales Unidas, Sociedad Cooperativa de Crédito
   (Дело C-283/18)2018/C 259/35Език на производството: испански
      Запитваща юрисдикция

   Audiencia Provincial de Almería

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Liliana Beatriz Moya Privitello и Sergio Daniel Martín Durán

      Ответник: Cajas Rurales Unidas, Sociedad Cooperativa de Crédito

      Преюдициални въпроси

            1)

            Дали използването на референтен индекс в договорите за дългосрочни ипотечни кредити с променлива лихва, който е един от съществуващите на пазара и е официално публикуван от Banco de España (Централната банка на Испания), изключва съдебен контрол относно прозрачността, когато са използвани изрично предвидените в специална правна уредба индекси, ако посочената уредба допуска страните да избират индекса и банката-кредитодател е използвала един от тези индекси, без да информира клиента относно съществуването на други приложими индекси, които са по-благоприятни за потребителя?

            2)

            Доколкото посочената правна уредба допуска избор на приложимия референтен индекс сред предвидените в закона, дали национална правна уредба като приложимата в главното производство (а именно, наред с други и основно, Orden de 5 de mayo de 1994 sobre transparencia de las condiciones financieras de los préstamos hipotecarios (Наредба от 5 май 1994 г. относно прозрачността на финансовите условия по ипотечните кредити), Orden EHA/2899/2011, de 28 de octubre, de transparencia y protección del cliente de servicios bancarios (Наредба EHA/2899/2011 от 28 октомври 2011 г. за прозрачност и защита на клиента на банкови услуги), Circular 5/2012, de 27 de junio, del Banco de España, a entidades de crédito y proveedores de servicios de pago, sobre transparencia de los servicios bancarios y responsabilidad en la concesión de préstamos (Циркулярно писмо 5/2012 от 27 юни 2012 г. на Централната банка на Испания, адресирано до кредитните институции и доставчиците на платежни услуги, относно прозрачността на банковите услуги и отговорността при отпускането на кредити), приети в изпълнение на Ley 10/2014, de 26 de junio, de ordenación, supervisión y solvencia de entidades de crédito (Закон 10/2014 от 26 юни 2014 г. относно уредбата, надзора и платежоспособността на кредитните институции) или на предшестващата приемането на този закон уредба — член 48 от Ley 26/1988, de 29 de julio, sobre Disciplina e Intervención de las Entidades de Crédito (Закон 26/1988 от 29 юли 1988 г. относно дисциплината и контрола на кредитните институции) може да се разглежда като „задължителни законови или подзаконови разпоредби“ относно сключването на договори за дългосрочни ипотечни кредити с променлива лихва по смисъла на член 1, параграф 2 от Директива 93/13/ЕИО (
                  1
               )?

      (
         1
      )	Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори (ОВ L 95, 1993 г., стр. 29; Специално издание на български език, 2007).


201807060641994552018/C 259/483692017TC25920180723BG01BGINFO_JUDICIAL20180607353511Дело T-369/17: Решение на Общия съд от 7 юни 2018 г. — Winkler/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Прехвърляне на национални пенсионни права — Решение за определяне на броя на годините осигурителен стаж — Разумен срок — Право на изслушване — Правна сигурност — Равно третиране — Оправдани правни очаквания — Отговорност — Имуществени вреди)
 ---documentbreak--- C2592018BG3510120180607BG0048351351Решение на Общия съд от 7 юни 2018 г. — Winkler/Комисия
   (Дело T-369/17) (
         1
      )
   „(Публична служба — Длъжностни лица — Прехвърляне на национални пенсионни права — Решение за определяне на броя на годините осигурителен стаж — Разумен срок — Право на изслушване — Правна сигурност — Равно третиране — Оправдани правни очаквания — Отговорност — Имуществени вреди)“2018/C 259/48Език на производството: немски
      Страни

      Жалбоподател: Bernd Winkler (Grange, Ирландия) (представител: A. Kässens, адвокат)

      Ответник: Европейска комисия (представители: T. Bohr и L. Radu Bouyon)

      Предмет

   Искане на основание член 270 ДФЕС, от една страна, за отмяна на решението на службата „Управление и плащане по индивидуални права“ (PMO) на Комисията от 26 септември 2016 г., определящо годините осигурителен стаж, които следва да се вземат предвид по пенсионната схема на институциите на Европейския съюз, в резултат на подадено заявление за прехвърляне на пенсионни права, придобити от жалбоподателя преди постъпването му на служба за Съюза, и от друга страна, за получаване на обезщетение за вредите, които жалбоподателят твърди, че е претърпял поради допуснатите от Комисията нередности при обработването на заявлението му за прехвърляне.

      Диспозитив

            1)

            Отхвърля жалбата.

            2)

            Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

      (
         1
      )	ОВ C 249, 31.7.2017 г.


201807060711993912018/C 259/623312018TC25920180723BG01BGINFO_JUDICIAL20180531464722Дело T-331/18: Иск, предявен на на 31 май 2018 г. — Szécsi и Somossy/Комисия
 ---documentbreak--- C2592018BG4620120180531BG0062462472Иск, предявен на на 31 май 2018 г. — Szécsi и Somossy/Комисия
   (Дело T-331/18)2018/C 259/62Език на производството: немски
      Страни

      Ищци: István Szécsi (Сегед, Унгария) и Nóra Somossy (Сегед) (представител: D. Lazar, Rechtsanwalt)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на ищеца

   Ищците искат от Общия съд:

            —

            да осъди ответника да им плати обезщетение в размер на 38330542,83 HUF,

            —

            да осъди ответника да им плати лихви върху главното искане от 20 април 2016 г. в размер на 11,95 % годишно,

            —

            да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на иска се посочва следното основание.
   Ищците твърдят, че Комисията виновно е нарушила задължението си за контрол по член 17 ДЕС, тъй като не е приела подходящи мерки, за да гарантира прилагането на член 13 от Директива 2005/29/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета (
         1
      ) и на релевантните унгарски национални разпоредби за транспониране от унгарските съдилища.
   (
         1
      )	Директива 2005/29/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 11 май 2005 година относно нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители на вътрешния пазар и изменение на Директива 84/450/ЕИО на Съвета, Директиви 97/7/EО, 98/27/EО и 2002/65/EО на Европейския парламент и на Съвета, и Регламент (EО) № 2006/2004 на Европейския парламент и на Съвета („Директива за нелоялни търговски практики“) (ОВ L 149, 2005 г., стр. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 14, стр. 260).


201808030492050212018/C 294/143642017CJC29420180820BG01BGINFO_JUDICIAL20180627111111Дело C-364/17: Решение на Съда (шести състав) от 27 юни 2018 г. (преюдициално запитване от Административен съд Варна — България) — „Варна холидейс“ ЕООД/Директор на Дирекция „Обжалване и данъчно-осигурителна практика“ Варна при Централно управление на Националната агенция за приходите (Преюдициално запитване — Обща система на данъка върху добавената стойност (ДДС) — Директива 2006/112/EО — Доставка на недвижим имот, извършена преди присъединяването на Република България към Европейския съюз — Нищожност на договора за покупко-продажба, констатирана след присъединяването — Задължение за корекция на първоначално извършеното приспадане — Тълкуване — Компетентност на Съда)
 ---documentbreak--- C2942018BG1110120180627BG0014111111Решение на Съда (шести състав) от 27 юни 2018 г. (преюдициално запитване от Административен съд Варна — България) — „Варна холидейс“ ЕООД/Директор на Дирекция „Обжалване и данъчно-осигурителна практика“ Варна при Централно управление на Националната агенция за приходите
   (Дело C-364/17) (
         1
      )
   „(Преюдициално запитване — Обща система на данъка върху добавената стойност (ДДС) — Директива 2006/112/EО — Доставка на недвижим имот, извършена преди присъединяването на Република България към Европейския съюз — Нищожност на договора за покупко-продажба, констатирана след присъединяването — Задължение за корекция на първоначално извършеното приспадане — Тълкуване — Компетентност на Съда)“2018/C 294/14Език на производството: български
      Запитваща юрисдикция

   Административен съд — Варна (България)

      Страни в главното производство

      Жалбоподател:„Варна холидейс“ ЕООД

      Ответник: Директор на Дирекция „Обжалване и данъчно-осигурителна практика“ Варна при Централно управление на Националната агенция за приходите

      Диспозитив

   Не е от компетентността на Съда на Европейския съюз да отговори на въпросите, поставени от Административен съд — Варна, България.
   (
         1
      )	ОВ C 269, 14.8.2017 г.


201808030292049802018/C 294/154592017CJC29420180820BG01BGINFO_JUDICIAL20180627111222Съединени дела C-459/17 и C-460/17: Решение на Съда (шести състав) от 27 юни 2018 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État — Франция) — SGI (C-459/17), Valériane SNC (C-460/17)/Ministre de l'Action et des Comptes publics (Преюдициално запитване — Обща система на данъка върху добавената стойност (ДДС) — Право на приспадане на данъка, платен за получена доставка — Материалноправни условия за възникване на правото на приспадане — Действителна доставка на стоки)
 ---documentbreak--- C2942018BG1120120180627BG0015112122Решение на Съда (шести състав) от 27 юни 2018 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État — Франция) — SGI (C-459/17), Valériane SNC (C-460/17)/Ministre de l'Action et des Comptes publics
   (Съединени дела C-459/17 и C-460/17) (
         1
      )
   „(Преюдициално запитване — Обща система на данъка върху добавената стойност (ДДС) — Право на приспадане на данъка, платен за получена доставка — Материалноправни условия за възникване на правото на приспадане — Действителна доставка на стоки)“2018/C 294/15Език на производството: френски
      Запитваща юрисдикция

   Conseil d'État

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: SGI (C-459/17), Valériane SNC (C-460/17)

      Ответник: Ministre de l'Action et des Comptes publics

      Диспозитив

   Член 17 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, изменена с Директива 91/680/ЕИО на Съвета от 16 декември 1991 г., трябва да се тълкува в смисъл, че за да се откаже на данъчнозадълженото лице — адресат на фактура, правото да приспадне ДДС, посочен във фактурата, е достатъчно администрацията да установи, че сделките, на които съответства тази фактура, не са били действително извършени.
   (
         1
      )	ОВ C 347, 16.10.2017 г.


201808030322050142018/C 294/165122017CJC29420180820BG01BGINFO_JUDICIAL20180628121321Дело C-512/17: Решение на Съда (пети състав) от 28 юни 2018 г. (преюдициално запитване от Sąd Rejonowy Poznań — Stare Miasto w Poznaniu — Полша) — производство, образувано по инициатива на HR (Преюдициално запитване — Съдебно сътрудничество по граждански дела — Компетентност, признаване и изпълнение на съдебни решения по брачни дела и по дела, свързани с родителска отговорност — Регламент (ЕО) № 2201/2003 — Член 8, параграф 1 — Обичайно местопребиваване на детето — Дете в кърмаческа възраст — Обстоятелства от решаващо значение за определяне на мястото на това пребиваване)
 ---documentbreak--- C2942018BG1210120180628BG0016121132Решение на Съда (пети състав) от 28 юни 2018 г. (преюдициално запитване от Sąd Rejonowy Poznań — Stare Miasto w Poznaniu — Полша) — производство, образувано по инициатива на HR
   (Дело C-512/17) (
         1
      )
   „(Преюдициално запитване — Съдебно сътрудничество по граждански дела — Компетентност, признаване и изпълнение на съдебни решения по брачни дела и по дела, свързани с родителска отговорност — Регламент (ЕО) № 2201/2003 — Член 8, параграф 1 — Обичайно местопребиваване на детето — Дете в кърмаческа възраст — Обстоятелства от решаващо значение за определяне на мястото на това пребиваване)“2018/C 294/16Език на производството: полски
      Запитваща юрисдикция

   Sąd Rejonowy Poznań — Stare Miasto w Poznaniu

      Страни в главното производство

      Молител: HR

      в присъствието на: KO, Prokuratura Rejonowa Poznań Stare Miasto w Poznaniu

      Диспозитив

   Член 8, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 2201/2003 на Съвета от 27 ноември 2003 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по брачни дела и делата, свързани с родителската отговорност, с който се отменя Регламент (ЕО) № 1347/2000, трябва да се тълкува в смисъл, че обичайното местопребиваване на детето по смисъла на посочения регламент означава мястото, което на практика е център на живота му. Националната юрисдикция следва да установи къде се намира този център към момента на подаване на искането във връзка с родителската отговорност за детето въз основа на съвкупност от съгласувани фактически обстоятелства. В това отношение в дело като разглежданото по главното производство и с оглед на установените от посочената юрисдикция факти, следните елементи, взети заедно, представляват обстоятелства от определящо значение:

            —

            фактът, че детето от раждането си до раздялата на неговите родители обикновено е живяло редовно с двамата на дадено място,

            —

            обстоятелството, че родителят, който от раздялата на двойката упражнява родителските права върху детето, на практика ежедневно пребивава с него на това място и там упражнява професионалната си дейност, която е по безсрочно трудово правоотношение, и

            —

            фактът, че на посоченото място детето има редовни контакти с другия родител, който все още пребивава на същото това място.

      От друга страна, в дело като разглежданото по главното производство не следва да се считат като обстоятелства от определящо значение:

            —

            престоите, които родителят, упражняващ на практика родителските права върху детето, е осъществил в миналото заедно с детето на територията на държавата членка, от която този родител произхожда, по време на отпуските си или на периодите на празници,

            —

            произходът на въпросния родител, произтичащите от това културни връзки на детето с тази държава членка и отношенията му с членовете на неговото семейство, които пребивават в посочената държава членка, и

            —

            евентуалното намерение на посочения родител да се установи с детето за в бъдеще в същата тази държава членка.

      (
         1
      )	ОВ C 412, 4.12.2017 г.


title: Дело T-444/14: Решение на Общия съд от 12 юли 2018 г. — Furukawa Electric/Комисия (Конкуренция — Картели — Европейски пазар на електрически кабели — Решение, с което се установява нарушение на член 101 ДФЕС — Единно продължено нарушение — Доказване на нарушението — Продължителност на участието — Изчисляване на размера на глобата — Тежест на нарушението — Правомощие за пълен съдебен контрол)

text:
               17.9.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 328/35

      Решение на Общия съд от 12 юли 2018 г. — Furukawa Electric/Комисия
      (Дело T-444/14) (1)

      ((Конкуренция - Картели - Европейски пазар на електрически кабели - Решение, с което се установява нарушение на член 101 ДФЕС - Единно продължено нарушение - Доказване на нарушението - Продължителност на участието - Изчисляване на размера на глобата - Тежест на нарушението - Правомощие за пълен съдебен контрол))
      (2018/C 328/46)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Furukawa Electric Co. Ltd (Токио, Япония) (представители: C. Pouncey, A. Luke и L. Geary, solicitors)

         Ответник: Европейска комисия (представители: A. Biolan, C. Giolito и H. van Vliet, подпомагани от M. Johansson, avocat)

         Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателя: Viscas Corp. (Токио, Япония) (представител: J.-F. Bellis, avocat)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС, от една страна, за частична отмяна на Решение C (2014) 2139 окончателен на Комисията от 2 април 2014 г. относно производство по член 101 [ДФЕС] и член 53 от Споразумението за [ЕИП] (дело AT.39610 — Електрически кабели) в частта, в която се отнася до жалбоподателя, и от друга страна, за намаляване на размера на наложената му глоба.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Furukawa Electric Co. Ltd да заплати, наред с направените от него съдебни разноски, и тези на Европейската комисия.

                  3)

                  Viscas Corp. понася направените от него съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 303, 8.9.2014 г.


title: Дело C-241/18: Определение на Съда (седми състав) от 7 юни 2018 г. (преюдициално запитване от Commissione tributaria provinciale di Napoli — Италия) — easyJet Airline Co. Ltd/Regione Campania (Преюдициално запитване — Член 53, параграф 2 и член 94 от Процедурния правилник на Съда — Липса на достатъчно пояснения относно фактическия и правен контекст на спора в главното производство, както и относно мотивите, обосноваващи необходимостта от отговор на преюдициалните въпроси — Явна недопустимост)

text:
               17.9.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 328/24

      Определение на Съда (седми състав) от 7 юни 2018 г. (преюдициално запитване от Commissione tributaria provinciale di Napoli — Италия) — easyJet Airline Co. Ltd/Regione Campania
      (Дело C-241/18) (1)

      ((Преюдициално запитване - Член 53, параграф 2 и член 94 от Процедурния правилник на Съда - Липса на достатъчно пояснения относно фактическия и правен контекст на спора в главното производство, както и относно мотивите, обосноваващи необходимостта от отговор на преюдициалните въпроси - Явна недопустимост))
      (2018/C 328/31)
      Език на производството: италиански

         Запитваща юрисдикция

      Commissione tributaria provinciale di Napoli

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: easyJet Airline Co. Ltd

         Ответник: Regione Campania

         Диспозитив

      Преюдициалното запитване, отправено от Commissione tributaria provinciale di Napoli (Провинциална данъчна комисия, Неапол, Италия) с акт от 5 март 2018 г., е явно недопустимо.

         (1)  ОВ C 240, 9.7.2018 г.


title: Дело T-9/17: Решение на Общия съд от 12 юли 2018 г. — RI/Съвет (Публична служба — Длъжностни лица — Пенсия за инвалидност — Член 78, пета алинея от Правилника за длъжностните лица — Отказ да се признае инвалидността за следствие от професионално заболяване — Погрешно схващане на понятието за професионално заболяване — Задължение за мотивиране)

text:
               17.9.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 328/45

      Решение на Общия съд от 12 юли 2018 г. — RI/Съвет
      (Дело T-9/17) (1)

      ((Публична служба - Длъжностни лица - Пенсия за инвалидност - Член 78, пета алинея от Правилника за длъжностните лица - Отказ да се признае инвалидността за следствие от професионално заболяване - Погрешно схващане на понятието за професионално заболяване - Задължение за мотивиране))
      (2018/C 328/61)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: RI (представители: T. Bontinck, A. Guillerme и M. Forgeois, адвокати)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bauer и R. Meyer)

         Предмет

      Жалба на основание член 270 ДФЕС за отмяна на решението на Съвета от 8 февруари 2016 г.за отказ да се признае инвалидността на жалбоподателя за следствие от професионално заболяване на основание член 78, пета алинея от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя Решението на Съвета на Европейския съюз от 8 февруари 2016 г. за отказ да се признае инвалидността на RI за следствие от професионално заболяване на основание член 78, пета алинея от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз.

                  2)

                  Осъжда Съвета да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 70, 6.3.2017 г.


title: Дело C-340/18: Преюдициално запитване, отправено от Специализиран наказателен съд (България) на 24 май 2018 година — наказателно производство срещу EK, AH, CX

text:
               17.9.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 328/25

      Преюдициално запитване, отправено от Специализиран наказателен съд (България) на 24 май 2018 година — наказателно производство срещу EK, AH, CX
      (Дело C-340/18)
      (2018/C 328/32)
      Език на производството: български

         Запитваща юрисдикция

      Специализиран наказателен съд

         Страни в главното производство

      EK, AH, CX
      С определение от 3 юли 2018 г. на Съда настоящото дело бе заличено от съдебния регистър.


title: Дело T-445/14: Решение на Общия съд от 12 юли 2018 г. — ABB/Комисия (Конкуренция — Картели — Европейски пазар на електрически кабели — Решение, с което се установява нарушение на член 101 ДФЕС — Единно продължено нарушение — Доказване на нарушението — Засегнати продукти — Открито разграничаване — Продължителност на участието — Равно третиране)

text:
               17.9.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 328/35

      Решение на Общия съд от 12 юли 2018 г. — ABB/Комисия
      (Дело T-445/14) (1)

      ((Конкуренция - Картели - Европейски пазар на електрически кабели - Решение, с което се установява нарушение на член 101 ДФЕС - Единно продължено нарушение - Доказване на нарушението - Засегнати продукти - Открито разграничаване - Продължителност на участието - Равно третиране))
      (2018/C 328/47)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподатели: ABB Ltd (Цюрих, Швейцария) и ABB AB (Вестерос, Швеция) (представители: I. Vandenborre и S. Dionnet, avocats)

         Ответник: Европейска комисия (представители: C. Giolito, H. van Vliet и J. Norris-Usher, подпомагани от A. Bodnar, barrister)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение C(2014) 2139 окончателен на Комисията от 2 април 2014 г. относно процедура по прилагане на член 101 [ДФЕС] и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело АТ.39610 — Електрически кабели) в частта, в която се отнася до жалбоподателите.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда ABB Ltd и ABB AB да заплатят съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 303, 8.9.2014 г.


title: Дело C-129/17: Решение на Съда (втори състав) от 25 юли 2018 г. (преюдициално запитване от Hof van beroep te Brussel — Белгия) — Mitsubishi Shoji Kaisha Ltd, Mitsubishi Caterpillar Forklift Europe BV/Duma Forklifts NV, G.S. International BVBA (Преюдициално запитване — Марка на Европейския съюз — Директива 2008/95/ЕО — Член 5 — Регламент (ЕО) № 207/2009 — Член 9 — Право на притежателя на марка да се противопостави на премахването от трето лице на всеки идентичен на марката знак и на поставянето на нови знаци върху стоки, идентични с тези, за които марката е регистрирана, с цел вноса или пускането им на пазара в Европейското икономическо пространство (ЕИП))

text:
               17.9.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 328/14

      Решение на Съда (втори състав) от 25 юли 2018 г. (преюдициално запитване от Hof van beroep te Brussel — Белгия) — Mitsubishi Shoji Kaisha Ltd, Mitsubishi Caterpillar Forklift Europe BV/Duma Forklifts NV, G.S. International BVBA
      (Дело C-129/17) (1)

      ((Преюдициално запитване - Марка на Европейския съюз - Директива 2008/95/ЕО - Член 5 - Регламент (ЕО) № 207/2009 - Член 9 - Право на притежателя на марка да се противопостави на премахването от трето лице на всеки идентичен на марката знак и на поставянето на нови знаци върху стоки, идентични с тези, за които марката е регистрирана, с цел вноса или пускането им на пазара в Европейското икономическо пространство (ЕИП)))
      (2018/C 328/16)
      Език на производството: нидерландски

         Запитваща юрисдикция

      Hof van beroep te Brussel

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Mitsubishi Shoji Kaisha Ltd, Mitsubishi Caterpillar Forklift Europe BV

         Ответник: Duma Forklifts NV, G.S. International BVBA

         Диспозитив

      Член 5 от Директива 2008/95/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 октомври 2008 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно марките и член 9 от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Европейския съюз, трябва да се тълкуват в смисъл, че притежателят на марка може да се противопостави на това без негово съгласие трето лице да премахва всички идентични на тази марка знаци и да поставя други знаци върху стоките, намиращи се под режим на митническо складиране, както в главното производство, с цел вноса или пускането им на пазара в Европейското икономическо пространство (ЕИП), където все още не са били предмет на продажба.

         (1)  ОВ C 161, 22.5.2017 г.


title: Дело T-41/17: Решение на Общия съд от 12 юли 2018 г. — Lotte/EUIPO — Nestlé Unternehmungen Deutschland (Изображение на коала) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз, изобразяваща коали — По-ранна триизмерна национална марка „KOALA-BÄREN Schöller lustige Gebäckfiguren“ — Член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 47, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕС) 2017/1001) — Доказване на реалното използване на по-ранната марка — Правомощие за изменение)

text:
               17.9.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 328/46

      Решение на Общия съд от 12 юли 2018 г. — Lotte/EUIPO — Nestlé Unternehmungen Deutschland (Изображение на коала)
      (Дело T-41/17) (1)

      ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз, изобразяваща коали - По-ранна триизмерна национална марка „KOALA-BÄREN Schöller lustige Gebäckfiguren“ - Член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 47, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕС) 2017/1001) - Доказване на реалното използване на по-ранната марка - Правомощие за изменение))
      (2018/C 328/62)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Lotte Co. Ltd (Токио, Япония) (представител: M. Knitter, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: D. Walicka)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Nestlé Unternehmungen Deutschland GmbH (Франкфурт на Майн, Германия) (представители: A. Jaeger-Lenz, S. Cobet-Nüse и C. Elkemann, адвокати)

         Предмет

      Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 28 октомври 2016 г. (преписка R 0250/2016-5), постановено в производство по възражение със страни Nestlé Schöller GmbH & Co. KG и Lotte

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя решението на пети апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 28 октомври 2016 г. (преписка R 250/2016-5) в частта, в която апелативният състав уважава възражението за „[п]ечива, пълнени с шоколадов крем; шоколад; захарни изделия; сладкиши, пасти, сладки; домашни тестени изделия, печива; крекери (тънки, сухи бисквити); сладолед; сладкарски изделия и фини тестени изделия“ от клас 30.

                  2)

                  Отхвърля възражението, подадено от Nestlé Schöller GmbH & Co. KG, праводател на Nestlé Unternehmungen Deutschland GmbH, за „[п]ечива, пълнени с шоколадов крем; шоколад; захарни изделия; сладкиши, пасти, сладки; домашни тестени изделия, печива; крекери (тънки, сухи бисквити); сладолед; сладкарски изделия и фини тестени изделия“ от клас 30.

                  3)

                  EUIPO понася направените от нея съдебни разноски, както и тези на Lotte Co. Ltd за целите на производството пред Общия съд.

                  4)

                  Nestlé Unternehmungen Deutschland понася направените от него съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 95, 27.3.2017 г.


title: Дело C-360/18: Преюдициално запитване от Finanzgericht Düsseldorf (Германия), постъпило на 4 юни 2018 г. — Cargill Deutschland GmbH/Hauptzollamt Krefeld

text:
               17.9.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 328/25

      Преюдициално запитване от Finanzgericht Düsseldorf (Германия), постъпило на 4 юни 2018 г. — Cargill Deutschland GmbH/Hauptzollamt Krefeld
      (Дело C-360/18)
      (2018/C 328/33)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Finanzgericht Düsseldorf

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Cargill Deutschland GmbH

         Ответник: Hauptzollamt Krefeld

         Преюдициален въпрос

      Трябва ли възстановяването на налозите върху производството в сектора на захарта, за които съгласно Регламент (ЕС) № 1360/2013 на Съвета от 2 декември 2013 година за определяне на размера на налога върху производството в сектора на захарта за пазарните години 2001/2002, 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 и 2005/2006, на коефициента, необходим за изчисляване на допълнителен налог за пазарните години 2001/2002 и 2004/2005, както и на сумата, която производителите на захар трябва да платят на продавачите на цвекло поради разликата между максималния размер на налога и размера на налога, дължим за пазарните години 2002/2003, 2003/2004 и 2005/2006 (1), следва да бъдат направени различни изчисления от предишните, да се извърши, в светлината на принципите на равностойност и ефективност, съгласно националното законодателство, и по-специално при прилагане на предвидената там погасителна давност?

         (1)  ОВ L 343, 2013 г., стр. 2.


title: Дело C-123/16 P: Решение на Съда (втори състав) от 25 юли 2018 г. — Orange Polska SA/Европейска комисия, Polska Izba Informatyki i Telekomunikacji, European Competitive Telecommunications Association AISBL (ECTA), преди European Competitive Telecommunications Association (Обжалване — Конкуренция — Член 102 ДФЕС — Злоупотреба с господстващо положение — Полски пазар на едро на високоскоростен фиксиран достъп до интернет — Отказ да се предостави достъп до мрежата и да се доставят продукти на едро — Регламент (ЕО) № 1/2003 — Член 7, параграф 1 — Член 23, параграф 2, буква a) — Законен интерес от установяване на преустановено нарушение — Определяне на размера на глобата — Насоки от 2006 година относно метода за определяне на глобите, налагани по силата на член 23, параграф 2, буква а) от Регламент № 1/2003 — Тежест — Смекчаващи обстоятелства — Инвестиции, направени от предприятието нарушител — Контрол за законосъобразност — Пълен съдебен контрол — Замяна на мотиви)

text:
               17.9.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 328/2

      Решение на Съда (втори състав) от 25 юли 2018 г. — Orange Polska SA/Европейска комисия, Polska Izba Informatyki i Telekomunikacji, European Competitive Telecommunications Association AISBL (ECTA), преди European Competitive Telecommunications Association
      (Дело C-123/16 P) (1)

      ((Обжалване - Конкуренция - Член 102 ДФЕС - Злоупотреба с господстващо положение - Полски пазар на едро на високоскоростен фиксиран достъп до интернет - Отказ да се предостави достъп до мрежата и да се доставят продукти на едро - Регламент (ЕО) № 1/2003 - Член 7, параграф 1 - Член 23, параграф 2, буква a) - Законен интерес от установяване на преустановено нарушение - Определяне на размера на глобата - Насоки от 2006 година относно метода за определяне на глобите, налагани по силата на член 23, параграф 2, буква а) от Регламент № 1/2003 - Тежест - Смекчаващи обстоятелства - Инвестиции, направени от предприятието нарушител - Контрол за законосъобразност - Пълен съдебен контрол - Замяна на мотиви))
      (2018/C 328/02)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Orange Polska SA (представители: S. Hautbourg, avocat, P. Paśnik и M. Modzelewska de Raad, adwokaci, A. Howard, Barrister, D. Beard QC)

         Други страни в производството: Европейска комисия (представители: J. Szczodrowski, L. Malferrari и E. Gippini Fournier), Polska Izba Informatyki i Telekomunikacji (представител: P. Litwiński, adwokat), European Competitive Telecommunications Association AISBL (ECTA), преди European Competitive Telecommunications Association (представители: G. I. Moir и J. MacKenzie, solicitors)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Orange Polska SA да понесе освен направените от него съдебни разноски и съдебните разноски, направени от Европейската комисия.

                  3)

                  Polska Izba Informatyki i Telekomunikacji и European Competitive Telecommunications Association AISBL (ECTA) понасят направените от тях съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 191, 30.5.2016 г.


title: Дело C-139/17 P: Решение на Съда (десети състав) от 25 юли 2018 г. — QuaMa Quality Management GmbH/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO), Microchip Technology, Inc. (Обжалване — Марка на Европейския съюз — Регламент (ЕО) № 207/2009 — Регламент (ЕО) № 2868/95 — Производство по възражение — Заявка за регистрация на словната марка „medialbo“ — По-ранна марка „MediaLB“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Възражение, подадено от лице, което няма качеството на притежател на по-ранната марка — Липса на официално искане за регистрация на прехвърлянето на по-ранната марка преди изтичането на срока за възражение — Недопустимост)

text:
               17.9.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 328/15

      Решение на Съда (десети състав) от 25 юли 2018 г. — QuaMa Quality Management GmbH/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO), Microchip Technology, Inc.
      (Дело C-139/17 P) (1)

      ((Обжалване - Марка на Европейския съюз - Регламент (ЕО) № 207/2009 - Регламент (ЕО) № 2868/95 - Производство по възражение - Заявка за регистрация на словната марка „medialbo“ - По-ранна марка „MediaLB“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Възражение, подадено от лице, което няма качеството на притежател на по-ранната марка - Липса на официално искане за регистрация на прехвърлянето на по-ранната марка преди изтичането на срока за възражение - Недопустимост))
      (2018/C 328/17)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: QuaMa Quality Management GmbH (представител: C. Russ, Rechtsanwalt)

         Други страни в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) (представители: D. Botis и M. Fischer), Microchip Technology, Inc. (представител: C. Bergmann, Rechtsanwalt)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда QuaMa Quality Management GmbH да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 357, 23.10.2017 г.


title: Дело T-514/15: Определение на Общия съд от 10 юли 2018 г. — Izba Gospodarcza Producentów i Operatorów Urządzeń Rozrywkowych/Комисия (Достъп до документи — Регламент (ЕО) № 1049/2001 — Искане за достъп до подробни становища, приети в рамките на процедура по уведомяване съгласно Директива 98/34/ЕО — Документи, свързани с производство за установяване на неизпълнение на задължения — Отказ на достъп — Оповестяване след подаването на жалбата — Липса на основание за произнасяне)

text:
               17.9.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 328/47

      Определение на Общия съд от 10 юли 2018 г. — Izba Gospodarcza Producentów i Operatorów Urządzeń Rozrywkowych/Комисия
      (Дело T-514/15) (1)

      ((Достъп до документи - Регламент (ЕО) № 1049/2001 - Искане за достъп до подробни становища, приети в рамките на процедура по уведомяване съгласно Директива 98/34/ЕО - Документи, свързани с производство за установяване на неизпълнение на задължения - Отказ на достъп - Оповестяване след подаването на жалбата - Липса на основание за произнасяне))
      (2018/C 328/63)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Izba Gospodarcza Producentów i Operatorów Urządzeń Rozrywkowych (Варшава, Полша) (представител: P. Hoffman, адвокат)

         Ответник: Европейска комисия (представители: F. Clotuche-Duvieusart и M. Konstantinidis)

         Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателя: Кралство Швеция (представители: C. Meyer-Seitz, A. Falk, U. Persson, N. Otte Widgren, E. Karlsson и L. Swedenborg)

         Встъпила страна в подкрепа на ответника: Република Полша (представители: B. Majczyna, M. Kamejsza-Kozłowska и B. Paziewska)

         Предмет

      Искане по член 263 ДФЕС за отмяна на решения GESTDEM 2015/1291 на Комисията от 12 юни и от 17 юли 2015 г., с които на жалбоподателя се отказва достъп съответно до приетото от Комисията подробно становище и до приетото от Република Малта подробно становище в рамките на процедура по уведомяване 2014/537/PL

         Диспозитив

                  1)

                  Липсва основание за произнасяне по съществото на жалбата.

                  2)

                  Izba Gospodarcza Producentów i Operatorów Urządzeń Rozrywkowych и Европейската комисия понасят направените от тях съдебни разноски.

                  3)

                  Кралство Швеция и Република Полша понесат направените от тях съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 371, 9.11.2015 г.


title: Дело C-140/17: Решение на Съда (втори състав) от 25 юли 2018 г. (преюдициално запитване от Naczelny Sąd Administracyjny — Полша) — Szef Krajowej Administracji Skarbowej/Gmina Ryjewo (Преюдициално запитване — Данък върху добавената стойност (ДДС) — Директива 2006/112/ЕО — Членове 167, 168 и 184 — Приспадане на данъка, платен за получена доставка — Корекция — Недвижими имоти, придобити като дълготрайни активи — Първоначално предназначение за дейност, при която не се извършва приспадане на ДДС, а впоследствие и за дейност, която подлежи на облагане с ДДС — Публичен орган — Качество на данъчнозадължено лице към момента на облагаемата сделка)

text:
               17.9.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 328/15

      Решение на Съда (втори състав) от 25 юли 2018 г. (преюдициално запитване от Naczelny Sąd Administracyjny — Полша) — Szef Krajowej Administracji Skarbowej/Gmina Ryjewo
      (Дело C-140/17) (1)

      ((Преюдициално запитване - Данък върху добавената стойност (ДДС) - Директива 2006/112/ЕО - Членове 167, 168 и 184 - Приспадане на данъка, платен за получена доставка - Корекция - Недвижими имоти, придобити като дълготрайни активи - Първоначално предназначение за дейност, при която не се извършва приспадане на ДДС, а впоследствие и за дейност, която подлежи на облагане с ДДС - Публичен орган - Качество на данъчнозадължено лице към момента на облагаемата сделка))
      (2018/C 328/18)
      Език на производството: полски

         Запитваща юрисдикция

      Naczelny Sąd Administracyjny

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Szef Krajowej Administracji Skarbowej

         Ответник: Gmina Ryjewo

         Диспозитив

      Членове 167, 168 и 184 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност, както и принципът на неутралитет на ДДС трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат публичноправен субект да се ползва от право на корекция на приспадането на ДДС, платен върху недвижим имот, придобит като дълготраен актив, в случай като разглеждания в главното производство, когато, от една страна, към момента на придобиването този актив, който поради естеството си може да се използва както за облагаеми, така и за необлагаеми дейности, се използва първоначално за необлагаеми дейности, и от друга страна, публичноправният субект не е изразил изрично намерението си да използва този имот за облагаема дейност, но и не е изключил използването му с такава цел, ако от преценката, която следва да осъществи националната юрисдикция на всички фактически обстоятелства, се установи, че е изпълнено условието по член 168 от Директива 2006/112 данъчнозадълженото лице да е действало в това си качество към момента, в който е осъществило придобиването.

         (1)  ОВ C 202, 26.6.2017 г.


title: Дело C-449/18 P: Жалба, подадена на 6 юли 2018 г. от Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост срещу решението на Общия съд (шести състав), постановено на 26 април 2018 г. по дело T-554/14 — Messi Cuccittini/EUIPO — J.M.-E.V. e hijos

text:
               29.10.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 392/3

      Жалба, подадена на 6 юли 2018 г. от Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост срещу решението на Общия съд (шести състав), постановено на 26 април 2018 г. по дело T-554/14 — Messi Cuccittini/EUIPO — J.M.-E.V. e hijos
      (Дело C-449/18 P)
      (2018/C 392/06)
      Език на производството: испански

         Страни

         Жалбоподател: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) (представител: S. Palmero Cabezas)

         Други страни в производството: Lionel Andrés Messi Cuccittini и J.M.-E.V. e hijos, S.R.L.

         Искания на жалбоподателя

                  —

                  да се отмени обжалваното съдебно решение,

                  —

                  да се осъди жалбоподателят в производството пред Общия съд да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      EUIPO счита, че обжалваното съдебно решение трябва да бъде отменено в частта му, в която е нарушен член 8, параграф 1, буква б) от Регламента за марката на Европейския съюз, на следните основания:

                  —

                  Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото при разглеждането на концептуалната прилика между знаците, тъй като е взел предвид единствено възприемането от страна на значителна част от съответните потребители, но не е установил релевантност на останалата част от съответните потребители, за които концептуалната разлика между марките не може да неутрализира тяхната визуална или фонетична прилика.

                  —

                  Вследствие на това Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като не е отчел вероятността от объркване, основавайки се на концептуалното възприемане на спорните марки от страна на „значителна част“ на съответните потребители, вместо да прецени дали е налице посочената вероятност от объркване за немалка част от съответните потребители, както се изисква съгласно съдебната практика.


title: Дело T-68/15: Решение на Общия съд от 19 септември 2018 г. — HH Ferries и др./Комисия (Държавни помощи — Помощ за постоянната железопътно-автомобилна връзка в Сунд — Публично финансиране, предоставено от шведската и датската държава по инфраструктурен проект за постоянна връзка през Сунд — Държавни гаранции — Данъчни помощи — Решение да не се повдигат възражения — Решение, с което се установява, че не е налице държавна помощ — Жалба за отмяна — Обжалваем акт — Допустимост — Незапочване на официалната процедура по разследване — Сериозни затруднения — Понятие за схема за помощи — Помощи, предназначени да насърчат изпълнението на важен проект от общоевропейски интерес — Оценка на елемент на помощ, съдържащ се в гаранция — Ограничен характер на помощта, съдържаща се в гаранция — Пропорционалност — Оправдани правни очаквания)

text:
               29.10.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 392/20

      Решение на Общия съд от 19 септември 2018 г. — HH Ferries и др./Комисия
      (Дело T-68/15) (1)

      ((Държавни помощи - Помощ за постоянната железопътно-автомобилна връзка в Сунд - Публично финансиране, предоставено от шведската и датската държава по инфраструктурен проект за постоянна връзка през Сунд - Държавни гаранции - Данъчни помощи - Решение да не се повдигат възражения - Решение, с което се установява, че не е налице държавна помощ - Жалба за отмяна - Обжалваем акт - Допустимост - Незапочване на официалната процедура по разследване - Сериозни затруднения - Понятие за схема за помощи - Помощи, предназначени да насърчат изпълнението на важен проект от общоевропейски интерес - Оценка на елемент на помощ, съдържащ се в гаранция - Ограничен характер на помощта, съдържаща се в гаранция - Пропорционалност - Оправдани правни очаквания))
      (2018/C 392/23)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподатели: HH Ferries I/S, преди Scandlines Øresund I/S (Елсеньор, Дания), HH Ferries Helsingor ApS (Елсеньор), HH Ferries Helsingborg AB, преди HH-Ferries Helsingborg AB (Хелзингборг, Швеция) (представители: M. Johansson, R. Azelius, P. Remnelid и L. Sandberg-Mørch, адвокати)

         Ответник: Европейска комисия (представители: L. Flynn, S. Noë, R. Sauer и L. Armati)

         Встъпили страни в подкрепа на ответника: Кралство Дания (представители: първоначално C. Thorning, впоследствие J. Nymann-Lindegren, подпомагани от R. Holdgaard, адвокат), Кралство Швеция (представители: първоначално E. Karlsson, L. Swedenborg, A. Falk, C. Meyer-Seitz, U. Persson и N. Otte Widgren, впоследствие A. Falk, C. Meyer-Seitz, L. Zettergren и H. Shevs)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение C(2014) 7358 окончателен на Комисията от 15 октомври 2014 г. да не квалифицира някои мерки като помощи и да не повдигне възражения вследствие на процедурата по предварително разглеждане, предвидена в член 108, параграф 3 ДФЕС, срещу държавни помощи SA.36558 (2014/NN) и SA.38371 (2014/NN) — Дания, както и SA.36662 (2014/NN) — Швеция, за публичното финансиране на инфраструктурен проект за постоянна железопътно-автомобилна връзка в Сунд (ОВ C 418, 2014 г., стр. 1 и ОВ C 437, 2014 г., стр. 1)

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя Решение C(2014) 7358 окончателен на Европейската комисия от 15 октомври 2014 г. в частта, в която се решава да не се повдигнат възражения по отношение на предоставените на Øresundsbro Konsortiet от Кралство Дания данъчни помощи, свързани с амортизация на активите и прехвърляне на загубите за следващи години, и гаранциите, предоставени на Øresundsbro Konsortiet от Кралство Дания и Кралство Швеция.

                  2)

                  Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

                  3)

                  Комисията понася наред със собствените си разноски и разноските, направени от HH Ferries I/S, HH Ferries Helsingor ApS и HH Ferries Helsingborg AB.

                  4)

                  Кралство Дания и Кралство Швеция понасят собствените си разноски.

         (1)  ОВ C 138, 27.4.2015 г.


title: Дело T-715/14: Решение на Общия съд от 13 септември 2018 г. — Rosneft и др./Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки, приети с оглед на действията на Русия, дестабилизиращи положението в Украйна — Задължение за мотивиране — Явна грешка в преценката — Право на защита и право на ефективна съдебна защита — Споразумение за партньорство и сътрудничество между Европейския съюз и Русия — Право на собственост — Равно третиране — Пропорционалност — Злоупотреба с власт — Правна сигурност)

text:
               29.10.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 392/13

      Решение на Общия съд от 13 септември 2018 г. — Rosneft и др./Съвет
      (Дело T-715/14) (1)

      ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки, приети с оглед на действията на Русия, дестабилизиращи положението в Украйна - Задължение за мотивиране - Явна грешка в преценката - Право на защита и право на ефективна съдебна защита - Споразумение за партньорство и сътрудничество между Европейския съюз и Русия - Право на собственост - Равно третиране - Пропорционалност - Злоупотреба с власт - Правна сигурност))
      (2018/C 392/16)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподатели: PAO Rosneft Oil Company, предходно наименование NK Rosneft OAO (Москва, Русия), RN-Shelf-Arctic OOO (Москва), AO RN-Shelf-Far East, предходно наименование RN-Shelf-Dalniy Vostok ZAO (Южносахалинск, Русия), RN-Exploration OOO (Москва), Tagulskoe OOO (Красноярск, Русия) (представители: първоначално T. Beazley, QC, впоследствие L. Van den Hende, J. Charles, avocats, M. Schonberg и K. Krissinel, solicitors)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: S. Boelaert и B. Driessen)

         Встъпили страни в подкрепа на ответника: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: първоначално C. Brodie, впоследствие V. Kaye, впоследствие S. Brandon, впоследствие C. Crane и накрая R. Fadoju, подпомагани от C. Banner, barrister), Европейска комисия (представители: L. Havas, T. Scharf и D. Gauci)

         Предмет

      Искане по член 263 ДФЕС за отмяна, първо, на член 1, параграф 2, букви б)—г) и параграф 3 от Решение 2014/512/ОВППС на Съвета от 31 юли 2014 година относно ограничителни мерки с оглед на действията на Русия, дестабилизиращи положението в Украйна (ОВ L 229, 2014 г., стр. 13), изменено с Решение 2014/659/ОВППС на Съвета от 8 септември 2014 г. (ОВ L 271, 2014 г., стр. 54), Решение 2014/872/ОВППС на Съвета от 4 декември 2014 г. (ОВ L 349, 2014 г., стр. 58), Решение (ОВППС) 2015/971 на Съвета от 22 юни 2015 г. (ОВ L 157, 2015 г., стр. 50), Решение (ОВППС) 2015/2431 на Съвета от 21 декември 2015 г. (ОВ L 334, 2015 г., стр. 22), Решение (ОВППС) 2016/1071 на Съвета от 1 юли 2016 г. (ОВ L 178, 2016 г., стр. 21) и Решение (ОВППС) 2016/2315 на Съвета от 19 декември 2016 г. (ОВ L 345, 2016, p. 65), както и на приложение III към него, и второ, на членове 3 и 3а, член 4, параграфи 3 и 4, член 5, параграф 2, букви б)—г) и параграф 3, и член 11 от Регламент на Съвета (ЕС) № 833/2014 от 31 юли 2014 година относно ограничителни мерки с оглед на действията на Русия, дестабилизиращи положението в Украйна (ОВ L 229, 2014 г., стр. 1), изменен с Регламент (ЕС) № 960/2014 на Съвета от 8 септември 2014 г. (ОВ L 271, 2014 г., стр. 3) и Регламент (ЕС) № 1290/2014 на Съвета от 4 декември 2014 г. (ОВ L 349, 2014 г., стр. 20), както и на приложения II и VI към него

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  PAO Rosneft Oil Company, RN-Shelf-Arctic OOO, AO RN-Shelf-Far East, RN-Exploration OOO и Tagulskoe OOO понасят направените от тях съдебни разноски, както и тези на Съвета на Европейския съюз.

                  3)

                  Европейската комисия и Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия понасят направените от тях съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 431, 1.12.2014 г.


title: Дело C-464/18: Преюдициално запитване от Juzgado de lo Mercantil de Gerona (Испания), постъпило на 17 юли 2018 г. — ZX/Ryanair DAC

text:
               29.10.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 392/4

      Преюдициално запитване от Juzgado de lo Mercantil de Gerona (Испания), постъпило на 17 юли 2018 г. — ZX/Ryanair DAC
      (Дело C-464/18)
      (2018/C 392/07)
      Език на производството: испански

         Запитваща юрисдикция

      Juzgado de lo Mercantil de Gerona

         Страни в главното производство

         Ищец: ZX

         Ответник: Ryanair DAC

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Трябва ли мълчаливата пророгация на компетентност, предвидена и уредена в член 26 от Регламент (ЕС) № 1215/2012 (1), да бъде във всичките ѝ аспекти тълкувана самостоятелно и общо за всички държави членки и следователно нейното тълкуване да не зависи от ограниченията, установени с разпоредбите на държавите членки относно националната съдебна компетентност?

                  2)

                  Представлява ли мълчаливата пророгация на компетентност, предвидена и уредена в член 26 от Регламент (ЕС) № 1215/2012, „чисто“ правило за международна съдебна компетентност, определящо единствено компетентността на съдилищата на дадена държава членка, докато териториалната компетентност се определя съобразно процесуалното право на тази държава членка, или напротив представлява правило за определяне както на международната, така и на териториалната съдебна компетентност?

                  3)

                  Като се имат предвид обстоятелства по конкретното дело, може ли в случай на полет с оператор авиокомпания със седалище в друга държава членка и с място на излитане и място на пристигане в държава членка, където тази авиокомпания има клон, който осъществява за нея помощни дейности, но от който не са закупени билетите, да счита, че е налице спор, произтичащ от дейността на клон, агенция или друг вид представителство и изпълняващ критерия за връзка, която обуславя съдебната компетентност съгласно член 7, точка 5 от Регламент № 1215/2012?

         (1)  Регламент (ЕС) № 1215/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2012 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (ОВ L 351, 2012 г., стр. 1)


title: Дело T-266/17: Решение на Общия съд от 20 септември 2018 г. — Kwizda Holding/EUIPO — Dermapharm (UROAKUT) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Европейския съюз „UROAKUT“ — По-ранни национална и международна фигуративни марки „UroCys“ — Относително основание за отказ — Липса на вероятност от объркване — Правомощие за изменение — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)

text:
               5.11.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/34

      Решение на Общия съд от 20 септември 2018 г. — Kwizda Holding/EUIPO — Dermapharm (UROAKUT)
      (Дело T-266/17) (1)

      ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Европейския съюз „UROAKUT“ - По-ранни национална и международна фигуративни марки „UroCys“ - Относително основание за отказ - Липса на вероятност от объркване - Правомощие за изменение - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001))
      (2018/C 399/46)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Kwizda Holding GmbH (Виена, Австрия) (представители: L. Wiltschek, D. Plasser и K. Majchrzak, avocats)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: S. Hanne)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Dermapharm GmbH (Виена) (представители: H. Kunz-Hallstein и R. Kunz-Hallstein, avocats)

         Предмет

      Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 7 март 2017 г. (преписка R 1221/2016-4), постановено в производство по възражение със страни Dermapharm и Kwizda Holding

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя решението на четвърти апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 7 март 2017 г. (преписка R 1221/2016-4).

                  2)

                  Отхвърля подаденото от Dermapharm GmbH възражение.

                  3)

                  EUIPO понася направените от нея съдебни разноски, както и тези на Kwizda Holding GmbH, включително тези, които са направени в производството пред апелативния състав.

                  4)

                  Dermapharm понася направените от него съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 202, 26.6.2017 г.


title: Дело T-536/18: Жалба, подадена на 11 септември 2018 г. — Société des produits Nestlé/EUIPO — European Food (fitness)

text:
               5.11.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/47

      Жалба, подадена на 11 септември 2018 г. — Société des produits Nestlé/EUIPO — European Food (fitness)
      (Дело T-536/18)
      (2018/C 399/62)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Société des produits Nestlé SA (Веве, Швейцария) (представители: A. Jaeger-Lenz, A. Lambrecht, C. Elkemann, lawyers)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: European Food SA (Păntășești, Румъния)

         Данни за производството пред EUIPO

         Притежател на спорната марка: жалбоподателят в производството пред апелативния състав

         Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „fitness“ — марка на Европейския съюз № 2 470 326

         Производство пред EUIPO: производство по отмяна

         Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 6 юни 2018 г. по преписка R 755/2018-2

         Искания

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да отхвърли жалбата срещу решение на отдела по отмяна 5802 C от 18 октомври 2013 г.,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

         Изложени основания

                  —

                  Нарушение на член 72, параграф 6 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета,

                  —

                  нарушение на член 95, параграф 2 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета,

                  —

                  нарушение на член 7, параграф 1, буква в) във връзка с член 59, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета,

                  —

                  нарушение на член 7, параграф 1, буква б) във връзка с член 59, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Решение на Съда от 14 юни 2018 година по дело E-16/17 — Надзорен орган на ЕАСТ срещу Исландия (Неизпълнение на задължения от държава от ЕАСТ — Нетранспониране — Регламент (ЕС) № 231/2013)

text:
               15.11.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 414/11

      РЕШЕНИЕ НА СЪДА
      от 14 юни 2018 година
      по дело E-16/17
      Надзорен орган на ЕАСТ срещу Исландия

         (Неизпълнение на задължения от държава от ЕАСТ — Нетранспониране — Регламент (ЕС) № 231/2013)

      (2018/C 414/13)
      По дело E-16/17, Надзорен орган на ЕАСТ срещу Исландия — ИСК за постановяване, че Исландия не е изпълнила задълженията си по член 7 от Споразумението за Европейското икономическо пространство да направи Акта, посочен в точка 31бба от приложение IX към посоченото споразумение (Делегиран регламент (ЕС) № 231/2013 на Комисията от 19 декември 2012 г. за допълване на Директива 2011/61/ЕС на Европейския парламент и на Съвета по отношение на освобождаванията, общите условия във връзка с дейността, депозитарите, ливъриджа, прозрачността и надзора), както е адаптиран с Протокол 1 към Споразумението за ЕИП, част от правния си ред, Съдът в състав Páll Hreinsson, председател и съдия-докладчик, Per Christiansen и Bernd Hammermann, съдии, постанови на 14 юни 2018 г. решение, чийто диспозитив гласи:
      Съдът реши:

                  1.

                  Да постанови, че Исландия не е изпълнила задълженията си по член 7 от Споразумението за Европейското икономическо пространство да направи Акта, посочен в точка 31бба от приложение IX към посоченото споразумение (Делегиран регламент (ЕС) № 231/2013 на Комисията от 19 декември 2012 г. за допълване на Директива 2011/61/ЕС на Европейския парламент и на Съвета по отношение на освобождаванията, общите условия във връзка с дейността, депозитарите, ливъриджа, прозрачността и надзора), както е адаптиран с Протокол 1 към Споразумението за ЕИП, част от вътрешния си правен ред.

                  2.

                  Осъжда Исландия да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-603/18 P: Жалба, подадена на 24 септември 2018 г. от Dr. K. Chrysostomides & Co. LLC и др. срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти разширен състав) на 13 юли 2018 г. по дело T-680/13, Dr. K. Chrysostomides & Co. LLC и др./Съвет на Европейския съюз и др.

text:
               26.11.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 427/27

      Жалба, подадена на 24 септември 2018 г. от Dr. K. Chrysostomides & Co. LLC и др. срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти разширен състав) на 13 юли 2018 г. по дело T-680/13, Dr. K. Chrysostomides & Co. LLC и др./Съвет на Европейския съюз и др.
      (Дело C-603/18 P)
      (2018/C 427/35)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподатели: Dr. K. Chrysostomides & Co. LLC и др. (представител: P. Tridimas, Barrister)

         Други страни в производството: Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия, Европейска централна банка, Еврогрупа, представляван от Съвет на Европейския съюз, Европейски съюз, представляван от Европейската комисия

         Искания на жалбоподателите

      Жалбоподателите искат от Съда:

                  —

                  да отмени решението на Общия съд,

                  —

                  да уважи исканията им, направени пред Общия съд,

                  —

                  да осъди ответниците да заплатят разноските за настоящото производство по обжалване и за производството пред Общия съд.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателите смятат, че Общият съд допуска грешки при прилагане на правото като:

                  а)

                  приема, че Еврогрупата не е поискала Кипър да вземе мерките, причинили им загуби или че тези мерки не били поискани чрез действие, което може да се вмени на ЕС;

                  б)

                  приема, че прессъобщението на ЕЦБ от 21 март 2013 г. не е причинило вреда на жалбоподателите;

                  в)

                  приема, че с някои други актове ответниците не са изисквали Кипър да продължи да прилага увреждащите мерки и/или не са изисквали приемането на тези увреждащи мерки, въведени с измененията, внесени в увреждащите декрети от 30 юли 2013 г.;

                  г)

                  приема, че не всички от увреждащите мерки са изискани с Решение на Съвета 2013/236 (1);

                  д)

                  приема, че не няма сериозно нарушение на правото на собственост, закриляно с член 17, параграф 1 от Хартата на основните права на ЕС и член 1 от Допълнителен протокол 1 към Европейската конвенция за защита правата на човека и основните свободи, на принципа на защита на оправданите правни очаквания и на принципа на недопускане на дискриминация.

            Жалбоподателите твърдят, че увреждащите мерки не отговарят на изискването ограничаването на правото на собственост да е предвидено в закон, а също и на изискването за пропорционалност. Те считат, че действията на ответниците са събудили оправдани очаквания, че няма да бъдат взети мерки за оздравяване със собствени средства, налагащи техните авоари да бъдат „окастрени“. Те считат, че като вложители и/или акционери в Bank of Cyprus и Laiki са били подложени на дискриминация, inter alia, в сравнение с вложители и акционери съответно в банки в други държави членки от Еврозоната, които ползвали финансова помощ, сходна на отпуснатата на Кипър.

         (1)  :Решение 2013/236/ЕС на Съвета от 25 април 2013 година отправено до Кипър относно конкретни мерки за възстановяване на финансовата стабилност и устойчивия растеж (ОВ L 141, 2013 г., стр. 32).


title: Дело T-555/18: Жалба, подадена на 18 септември 2018 г. — Medrobotics/EUIPO (See More. Reach More. Treat More.)

text:
               26.11.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 427/90

      Жалба, подадена на 18 септември 2018 г. — Medrobotics/EUIPO (See More. Reach More. Treat More.)
      (Дело T-555/18)
      (2018/C 427/118)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Medrobotics Corp. (Рейнхем, Масачузетс, Съединени американски щати) (представители: B. Bittner и U. Heinrich, адвокати)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Данни за производството пред EUIPO

         Спорна марка: Заявка за регистрация на марка на Европейския съюз „See More. Reach More. Treat More.“ — Заявка за регистрация № 17 205 055

         Обжалвано решение: Решение на втори апелативен състав на EUIPO от 18 юли 2018 г. по преписка R 463/2018-2

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета


title: Дело T-12/17: Решение на Общия съд от 27 септември 2018 г. — Mellifera/Комисия (Защита на потребителите — Регламент за изпълнение (ЕС) 2016/1056 — Регламент за изпълнение, с който се удължава срокът на одобрението на активното вещество глифозат — Регламент (ЕО) № 1367/2006 — Искане за вътрешно преразглеждане — Член 2, параграф 1, буква ж) и член 10, параграф 1 от Регламент № 1367/2006 — Мярка с индивидуален характер — Орхуска конвенция)

text:
               26.11.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 427/48

      Решение на Общия съд от 27 септември 2018 г. — Mellifera/Комисия
      (Дело T-12/17) (1)

      (Защита на потребителите - Регламент за изпълнение (ЕС) 2016/1056 - Регламент за изпълнение, с който се удължава срокът на одобрението на активното вещество глифозат - Регламент (ЕО) № 1367/2006 - Искане за вътрешно преразглеждане - Член 2, параграф 1, буква ж) и член 10, параграф 1 от Регламент № 1367/2006 - Мярка с индивидуален характер - Орхуска конвенция)
      (2018/C 427/61)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Mellifera eV, Vereinigung für wesensgemäße Bienenhaltung (Розенфелд, Германия) (представител: A. Willand, адвокат)

         Ответник: Европейска комисия (представители: G. Gattinara и C. Hermes)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение Ares(2016) 6306335 на Комисията от 8 ноември 2016 г., с което се отхвърля искането за вътрешно преразглеждане, направено на основание член 10 от Регламент (ЕО) № 1367/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 6 септември 2006 година относно прилагането на разпоредбите на Орхуската конвенция за достъп до информация, публично участие в процеса на вземане на решения и достъп до правосъдие по въпроси на околната среда към институциите и органите на Общността (ОВ L 264, 2006 г., стр. 13; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 17, стр. 126), на Регламент за изпълнение (ЕС) 2016/1056 на Комисията от 29 юни 2016 година за изменение на Регламент за изпълнение (ЕС) № 540/2011 по отношение на удължаване на срока на одобрението на активното вещество глифозат (ОВ L 173, 2016 г., стр. 52)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Mellifera e.V., Vereinigung für wesensgemäße Bienenhaltung, да понесе направените от него съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия.

         (1)  ОВ C 63, 27.2.2017 г.


title: Дело T-17/17: Решение на Общия съд от 4 октомври 2018 г. — Constantinescu/Парламент (Публична служба — Длъжностни лица — Училищно образование — Прием в детска градина — Решение за записване на дете в детска градина, различна от тази, в която преди това е било записано — Погрешно посочване на ответника в жалбата — Недопустимост — Отговорност)

text:
               26.11.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 427/49

      Решение на Общия съд от 4 октомври 2018 г. — Constantinescu/Парламент
      (Дело T-17/17) (1)

      (Публична служба - Длъжностни лица - Училищно образование - Прием в детска градина - Решение за записване на дете в детска градина, различна от тази, в която преди това е било записано - Погрешно посочване на ответника в жалбата - Недопустимост - Отговорност)
      (2018/C 427/62)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Radu Constantinescu (Кройцвайлер, Германия) (представители: S. Rodrigues и A. Blot, адвокати)

         Ответник: Европейски парламент (представители: Е. Танева и L. Deneys)

         Предмет

      Искане на основание член 270 ДФЕС, от една страна, за отмяна на решението на служба „Инфраструктура и логистика“ в Люксембург (OIL) относно записване на детето на жалбоподателя в детската градина на Европейското училище, Люксембург II — Бертранж-Мамер, и следователно на отказа за приемането му в детската градина на Европейското училище, Люксембург I — Киршберг, и на решението на Европейския парламент от 7 октомври 2016 г. за отхвърляне на жалбата по административен ред на жалбоподателя, и от друга страна, за обезщетение за имуществени и неимуществени вреди, които жалбоподателят твърди, че е претърпял

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Парламента да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 70, 6.3.2017 г.


title: Дело T-561/18: Жалба, подадена на 20 септември 2018 г. — ITD и Danske Fragtmænd/Комисия

text:
               26.11.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 427/90

      Жалба, подадена на 20 септември 2018 г. — ITD и Danske Fragtmænd/Комисия
      (Дело T-561/18)
      (2018/C 427/119)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподатели: ITD, Brancheorganisation for den danske vejgodstransport A/S (Падборг, Дания) и Danske Fragtmænd A/S (Абихой, Дания) (представител: L. Sandberg-Mørch, lawyer)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания на жалбоподателя

      Жалбоподателите искат от Общия съд:

                  —

                  да отмени Решение C(2018) 3169 окончателен на Комисията от 28 май 2018 г. по дело за държавна помощ SA.47707 (2018/N) — държавни компенсации, предоставени на PostNord за осигуряването на универсална пощенска услуга — Дания (1);

                  —

                  да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на исканията си жалбоподателите сочат само едно основание, с което твърдят, че Комисията не е открила официалната процедура по разследване, предвидена в член 108, параграф 2 ДФЕС, въпреки сериозните трудности при преценката на разглежданите мерки. Основанието почива на две групи от доводи, свързани с продължителността и обстоятелствата на предварителната процедура по разследване, както и със съдържанието на обжалваното решение.
      Относно съдържанието на обжалваното решение жалбоподателите твърдят по-специално, че: (i) компенсацията във връзка със задължението за универсална услуга не е съвместима с вътрешния пазар; (ii) държавните гаранции не съставляват съществуваща помощ; (iii) за освобождаването от ДДС отговаря държавата; (iv) неправилното възлагане на разходите е свързано с прехвърлянето на държавни ресурси и за него отговаря държавата; и (v) за капиталовата инжекция от 23 февруари 2017 г. отговаря държавата и тази инжекция предоставя икономическо предимство на Post Danmark.

         (1)  ОВ C 360, 2018 г., стр. 3.


title: Дело C-470/18: Преюдициално запитване от Hof van Cassatie (Белгия), постъпило на 19 юли 2018 г. — JM/Белгийска държава

text:
               26.11.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 427/5

      Преюдициално запитване от Hof van Cassatie (Белгия), постъпило на 19 юли 2018 г. — JM/Белгийска държава
      (Дело C-470/18)
      (2018/C 427/08)
      Език на производството: нидерландски

         Запитваща юрисдикция

      Hof van Cassatie

         Страни в главното производство

         Жалбоподател в касационното производство: JM

         Ответник в касационното производство: Белгийска държава

         Преюдициални въпроси

      Трябва ли член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз да се тълкува в смисъл, че по дела с предмет данък върху добавената стойност (ДДС) не допуска при никакви обстоятелства да се използват доказателства, които са събрани в нарушение на гарантираното от член 7 от Хартата право на зачитане на личния живот, или трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална правна норма, изискваща от съда, на който се налага да реши дали да използва такова доказателство за установяване на задължение за ДДС, да направи преценка като посочената в точка 4 от настоящия акт за преюдициално запитване?


title: Дело T-565/18: Иск, предявен на 24 септември 2018 г. — P. Krücken Organic/Комисия

text:
               26.11.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 427/91

      Иск, предявен на 24 септември 2018 г. — P. Krücken Organic/Комисия
      (Дело T-565/18)
      (2018/C 427/120)
      Език на производството: немски

         Страни

         Ищец: P. Krücken Organic GmbH (Манхайм, Германия) (представител: H. Schmidt, Rechtsanwalt)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания на ищеца

      Ищецът иска от Общия съд:

                  —

                  да осъди ответника да плати на ищеца сумата от 216 749,02 EUR, заедно с лихвите, считано от датата на предявяването на иска в размер на 8 процентни пункта годишна лихва над основния лихвен процент на Европейската централна банка,

                  —

                  да осъди ответника да предостави на ищеца достъп до документите, изготвени по време на дейността на ECOCERT SA във връзка с екологичния контрол на Erenhot Jinguyuan Grain and Oil Co. Ltd., 2051 Youyi Road North, Ernehot City, Xilingol League, Inner Mongolia Autonomous Region, Peoples Republic of China, по-специално докладите от инспекциите и съпътстващите ги анализи от 2016 г., 2017 г. и 2018 г., които са във връзка с констатациите, оценките и решенията на ECOCERT SA, на които се основава издадения съгласно приложение V от Регламент (ЕО) № 1235/2008 сертификат за инспекция № 22904CN1700w13 от 19 септември 2017 г. за 490 960 kg биологичен продукт кюспе от сусам и последващата отмяна от ECOCERT SA на този сертификат за инспекция,

                  —

                  да задължи ответника
                  да изиска от своя страна от екологичните контролни органи, на които са възложени в трети страни служебни задължения във връзка със задачи в системата на контрол на Европейския съюз за биологично земеделие, да представят на вносителя, в частност ищеца, посочен в клетка 11 на сертификата за инспекция съгласно приложение V от Регламент (ЕО) № 1235/2008 на Комисията (1), решенията си относно отмяната, оттеглянето или обявяването на недействителност на издадения на съответния вносител, в частност ищец, сертификат за инспекция, да приемат възраженията му и да се произнесат, и
                  да изиска от екологичните контролни органи, назначени от него в трети страни, да предоставят на вносителя, в частност ищеца, документите във връзка с процедурата за екологичен контрол, на които се основават такива решения, по-специално докладите от инспекциите и анализите, като бъдат заличени частите, предмет на защита на данни в полза на трети лица.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на иска си ищецът по-специално изтъква, че Комисията е нарушила задължението си да упражнява чрез подходящи мерки надзор върху дейността на ECOCERT SA, като признат в Китай контролен орган за целите на равностойността и така да гарантира, че този орган ще изпълнява задоволително условията на Регламент (ЕО) № 834/2007 на Съвета (2).

         (1)  Регламент на Комисията от 8 декември 2008 година за определяне на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 834/2007 на Съвета по отношение на режима за внос на биологични продукти от трети държави (ОВ L 334, 2008 г., стр. 25).

         (2)  Регламент на Съвета от 28 юни 2007 година относно биологичното производство и етикетирането на биологични продукти и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 2092/91 (ОВ L 189, 2007 г., стр. 1).


title: Дело T-24/17: Решение на Общия съд от 10 октомври 2018 г. — LA Superquimica/EUIPO — D-Tack (D-TACK) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Европейския съюз „D-TACK“ — По-ранна национална словна марка „TACK“ — Доказателство за реалното използване на по-ранната марка — Използване под различна форма — Отхвърляне на възражението — Член 15, параграф 1, алинея втора, буква a) и член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 18, параграф 1, алинея втора, буква а) и член 47, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕС) 2017/1001 — Правило 20, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 2868/1995 (понастоящем член 8, параграфи 1 и 7 от Делегиран регламент (ЕС) 2018/625)

text:
               26.11.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 427/50

      Решение на Общия съд от 10 октомври 2018 г. — LA Superquimica/EUIPO — D-Tack (D-TACK)
      (Дело T-24/17) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Европейския съюз „D-TACK“ - По-ранна национална словна марка „TACK“ - Доказателство за реалното използване на по-ранната марка - Използване под различна форма - Отхвърляне на възражението - Член 15, параграф 1, алинея втора, буква a) и член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 18, параграф 1, алинея втора, буква а) и член 47, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕС) 2017/1001 - Правило 20, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 2868/1995 (понастоящем член 8, параграфи 1 и 7 от Делегиран регламент (ЕС) 2018/625)
      (2018/C 427/63)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: LA Superquimica, SA (Барселона, Испания) (представител: A. Canela Giménez, avocat)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) (представител: D. Gája)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO: D-Tack GmbH (Хютлинген, Германия)

         Предмет

      Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 15 ноември 2016 г. (преписка R 1983/2015-4) с предмет производство по възражение със страни LA Superquimica и D-Tack

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда LA Superquimica, SA да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 86, 20.3.2017 г.


title: Дело T-568/18: Жалба, подадена на 24 септември 2018 г. — Local-e-motion/EUIPO — Volkswagen (WE)

text:
               26.11.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 427/92

      Жалба, подадена на 24 септември 2018 г. — Local-e-motion/EUIPO — Volkswagen (WE)
      (Дело T-568/18)
      (2018/C 427/121)
      Език на жалбата: немски

         Страни

         Жалбоподател: Local-e-motion GmbH (Дорстен, Германия) (представител: D. Sprenger, Rechtsanwalt)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Volkswagen AG (Волфсбург, Германия)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител на спорната марка: жалбоподателят

         Спорна марка: заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „WE“ с посочване на цветовете черно, червено и сиво — заявка за регистрация № 15 225 675

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 12 юли 2018 г. по преписка R 128/2018-4

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да измени обжалваното решение като отхвърли възражението,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-664/17: Определение на Общия съд от 18 септември 2018 г. — eSlovensko/Комисия (Жалба за отмяна — Безвъзмездни средства — Установяване на нередности — Решение на Комисията за налагане на административна санкция — Отстраняване от процедури за възлагане на поръчки и за отпускане на безвъзмездни средства, финансирани от общия бюджет на Европейския съюз, за две години — Вписване в базата данни на Системата за ранно откриване и отстраняване — Оспорване — Член 76, буква г) от Процедурния правилник — Неспазване на изискванията за форма — Недопустимост)

text:
               26.11.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 427/71

      Определение на Общия съд от 18 септември 2018 г. — eSlovensko/Комисия
      (Дело T-664/17) (1)

      (Жалба за отмяна - Безвъзмездни средства - Установяване на нередности - Решение на Комисията за налагане на административна санкция - Отстраняване от процедури за възлагане на поръчки и за отпускане на безвъзмездни средства, финансирани от общия бюджет на Европейския съюз, за две години - Вписване в базата данни на Системата за ранно откриване и отстраняване - Оспорване - Член 76, буква г) от Процедурния правилник - Неспазване на изискванията за форма - Недопустимост)
      (2018/C 427/94)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: eSlovensko (Lučenec, Словакия) (представител: B. Fridrich, адвокат)

         Ответник: Европейска комисия (представители: F. Dintilhac и L. Flynn)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на решението на Комисията от 21 юни 2017 г., с което се налага административна санкция на жалбоподателя отстраняване от процедури за възлагане на поръчки и за отпускане на безвъзмездни средства, финансирани от общия бюджет на Европейския съюз, за 24 месеца и с оглед на това се разпорежда вписването му в базата данни на Системата за ранно откриване и отстраняване по член 108, параграф 1 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейски парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 година относно финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза и за отмяна на Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета (ОВ L 298, 2012 г., стр. 1).

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата като недопустима.

                  2)

                  eSlovensko понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия.

         (1)  ОВ C 424, 11.12.2017 г.


title: Дело C-191/17: Решение на Съда (пети състав) от 4 октомври 2018 г. (преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof — Австрия) — Bundeskammer für Arbeiter und Angestellte/ING-DiBa Direktbank Austria Niederlassung der ING-DiBa AG (Директива 2007/64/ЕО — Платежни услуги във вътрешния пазар — Понятие „платежна сметка“ — Евентуално включване на спестовна сметка, която позволява на ползвателя да внася и тегли средства посредством разплащателна сметка, открита на негово име)

text:
               3.12.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 436/10

      Решение на Съда (пети състав) от 4 октомври 2018 г. (преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof — Австрия) — Bundeskammer für Arbeiter und Angestellte/ING-DiBa Direktbank Austria Niederlassung der ING-DiBa AG
      (Дело C-191/17) (1)

      ((Директива 2007/64/ЕО - Платежни услуги във вътрешния пазар - Понятие „платежна сметка“ - Евентуално включване на спестовна сметка, която позволява на ползвателя да внася и тегли средства посредством разплащателна сметка, открита на негово име))
      (2018/C 436/10)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Oberster Gerichtshof

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Bundeskammer für Arbeiter und Angestellte

         Ответник: ING-DiBa Direktbank Austria Niederlassung der ING-DiBa AG

         Диспозитив

      Член 4, точка 14 от Директива 2007/64/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 13 ноември 2007 година относно платежните услуги във вътрешния пазар, за изменение на директиви 97/7/ЕО, 2002/65/ЕО, 2005/60/ЕО и 2006/48/ЕО и за отмяна на Директива 97/5/ЕО трябва да се тълкува в смисъл, че спестовна сметка, която позволява да се разполага с внесените средства, без да се спазва определен падеж, и при която внасянето и тегленето на средства са възможни единствено посредством разплащателна сметка, не се обхваща от понятието „платежна сметка“.

         (1)  ОВ C 239, 24.7.2017 г.


title: Дело C-305/17: Решение на Съда (четвърти състав) от 6 декември 2018 г. (преюдициално запитване от Okresný súd Bratislava — Словакия) — FENS spol. s r.o./Slovenská republika — Úrad pre reguláciu sieťových odvetví (Преюдициално запитване — Свободно движение на стоки — Мита — Такси с равностоен ефект — Такса за пренос на електроенергия, произведена на национална територия и предназначена за износ — Съвместимост на подобна правна уредба с принципа на свободно движение на стоките)

text:
               4.2.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/2

      Решение на Съда (четвърти състав) от 6 декември 2018 г. (преюдициално запитване от Okresný súd Bratislava — Словакия) — FENS spol. s r.o./Slovenská republika — Úrad pre reguláciu sieťových odvetví
      (Дело C-305/17) (1)

      ((Преюдициално запитване - Свободно движение на стоки - Мита - Такси с равностоен ефект - Такса за пренос на електроенергия, произведена на национална територия и предназначена за износ - Съвместимост на подобна правна уредба с принципа на свободно движение на стоките))
      (2019/C 44/02)
      Език на производството: словашки

         Запитваща юрисдикция

      Okresný súd Bratislava

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: FENS spol. s r.o.

         Ответник: Slovenská republika — Úrad pre reguláciu sieťových odvetví

         Диспозитив

      Членове 28 и 30 ДФЕС трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат правна уредба на държава членка, която предвижда паричен налог като разглеждания в главното производство, с който се облага изнесената за друга държава членка или за трета страна електроенергия само когато електроенергията е произведена на национална територия.

         (1)  ОВ C 269, 14.8.2017 г.


title: Дело C-378/17: Решение на Съда (голям състав) от 4 декември 2018 г. (преюдициално запитване от Supreme Court — Ирландия) — The Minister for Justice and Equality, The Commissioner of the Garda Síochána/Workplace Relations Commission (Преюдициално запитване — Равно третиране в областта на заетостта — Директива 2000/78/ЕО — Забрана на дискриминация, основана на възраст — Наемане на работа на полицаи — Национален орган, създаден със закон, за да гарантира прилагането на правото на Съюза в определена област — Правомощие да се остави без приложение националното законодателство, което не е в съответствие с правото на Съюза — Предимство на правото на Съюза)

text:
               4.2.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/3

      Решение на Съда (голям състав) от 4 декември 2018 г. (преюдициално запитване от Supreme Court — Ирландия) — The Minister for Justice and Equality, The Commissioner of the Garda Síochána/Workplace Relations Commission
      (Дело C-378/17) (1)

      ((Преюдициално запитване - Равно третиране в областта на заетостта - Директива 2000/78/ЕО - Забрана на дискриминация, основана на възраст - Наемане на работа на полицаи - Национален орган, създаден със закон, за да гарантира прилагането на правото на Съюза в определена област - Правомощие да се остави без приложение националното законодателство, което не е в съответствие с правото на Съюза - Предимство на правото на Съюза))
      (2019/C 44/03)
      Език на производството: английски

         Запитваща юрисдикция

      Supreme Court

         Страни в главното производство

         Жалбоподатели: The Minister for Justice and Equality, The Commissioner of the Garda Síochána

         Ответник: Workplace Relations Commission

         Диспозитив

      Правото на Съюза, и по-специално принципът на предимство на същото, трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба като разглежданата в главното производство, съгласно която национален орган, създаден със закон, за да гарантира прилагането на правото на Съюза в определена област, няма компетентност да реши да остави без приложение разпоредба на националното право, която противоречи на правото на Съюза.

         (1)  ОВ C 283, 28.8.2018 г.