title: Дело T-509/10: Решение на Общия съд от 25 април 2012 г. — Manufacturing Support & Procurement Kala Naft/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки срещу Ислямска република Иран за предотвратяване на разпространението на ядрено оръжие — Замразяване на средства — Жалба за отмяна — Допустимост — Компетентност на Съвета — Злоупотреба с власт — Влизане в сила — Забрана за прилагане с обратна сила — Задължение за мотивиране — Право на защита — Право на ефективна съдебна защита — Грешка при прилагане на правото — Понятие за подкрепа при разпространението на ядрено оръжие — Грешка в преценката)

text:
               9.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 165/18

         Решение на Общия съд от 25 април 2012 г. — Manufacturing Support & Procurement Kala Naft/Съвет
   (Дело T-509/10) (1)

   (Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Ислямска република Иран за предотвратяване на разпространението на ядрено оръжие - Замразяване на средства - Жалба за отмяна - Допустимост - Компетентност на Съвета - Злоупотреба с власт - Влизане в сила - Забрана за прилагане с обратна сила - Задължение за мотивиране - Право на защита - Право на ефективна съдебна защита - Грешка при прилагане на правото - Понятие за подкрепа при разпространението на ядрено оръжие - Грешка в преценката)
   2012/C 165/31
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбодател: Manufacturing Support & Procurement Kala Naft Co., Tehran (Техеран, Иран) (представители: F. Esclatine и S. Perrotet, avocats)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bishop и R. Liudvinaviciute-Cordeiro)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: M. Konstantinidis и É. Cujo)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение 2010/413/ОВППС на Съвета от 26 юли 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС (ОВ L 195, стp. 39), на Регламент за изпълнение (ЕС) № 668/2010 на Съвета от 26 юли 2010 година за прилагане на член 7, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 423/2007 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 195, стp. 25), както и на Решение 2010/644/ОВППС на Съвета от 25 октомври 2010 година за изменение на Решение 2010/413 (ОВ L 281, стp. 81) и на Регламент (ЕС) № 961/2010 на Съвета от 25 октомври 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕО) № 423/2007 (ОВ L 281, стp. 1) в частите, в които тези актове се отнасят до жалбоподателя

      Диспозитив

               1.

               Общият съд не разполага с компетентност да се произнесе по втората част на първото правно основание.

               2.

               Отменя следните актове в частите, в които се отнасят до Manufacturing Support & Procurement Kala Naft Co., Tehran:

                           —

                           Решение 2010/413/ОВППС на Съвета от 26 юли 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС,

                           —

                           Регламент за изпълнение (ЕС) № 668/2010 на Съвета от 26 юли 2010 година за прилагане на член 7, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 423/2007 относно ограничителни мерки срещу Иран,

                           —

                           Решение 2010/644/ОВППС на Съвета от 25 октомври 2010 година за изменение на Решение 2010/413,

                           —

                           Регламент (ЕС) № 961/2010 на Съвета от 25 октомври 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент № 423/2007.

               3.

               Запазва действието на Решение 2010/413, изменено с Решение 2010/644 по отношение на Manufacturing Support & Procurement Kala Naft Co., Tehran, от влизането му в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз до момента, в който отмяната на Регламент № 961/2010 породи действие.

               4.

               Съветът на Европейския съюз понася направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от Manufacturing Support & Procurement Kala Naft Co., Tehran.

               5.

               Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 346, 18.12.2010 г.


title: Дело C-174/13 P: Жалба, подадена на 9 април 2013 г. от Axitea SpA, понастоящем La Vigile San Marco SpA срещу определението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 22 януари 2013 г. по дело T-262/00, La Vigile San Marco SpA/Европейска комисия

text:
               20.7.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 207/4

         Жалба, подадена на 9 април 2013 г. от Axitea SpA, понастоящем La Vigile San Marco SpA срещу определението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 22 януари 2013 г. по дело T-262/00, La Vigile San Marco SpA/Европейска комисия
   (Дело C-174/13 P)
   2013/C 207/05
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Axitea SpA, понастоящем La Vigile San Marco SpA (представители: A. Vianello, A. Bortoluzzi и A. Veronese, avvocati)

      Други страни в производството: Италианска република, Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени и/или измени Определение на Общия съд (четвърти състав), постановено по дело T-262/00, и да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на твърденията си жалбоподателите се позовават на грешки при прилагане на правото във връзка с принципите, изведени от Съда в Решение по дело Comitato „Venezia vuole vivere“, от една страна, относно задължението за мотивиране на решенията на Комисията в областта на държавните помощи, а от друга страна, във връзка с разпределянето на тежестта на доказване по отношение на предпоставките съгласно член 107, параграф 1 ДФЕС.
   С определението, предмет на настоящата жалба, Общият съд не се съобразил с положенията, приети от Съда в Решение по дело Comitato „Venezia vuole viverе“ от 9 юни 2011 г., с което се утвърждава, че решението на Комисията „трябва да съдържа всички съществени данни, за да бъде приведено в действие от националните органи“. Макар обаче в решението да липсвали основните елементи за неговото привеждане в действие от националните органи, Общият съд не установил никакви недостатъци в метода, възприет от Комисията в оспорваното решение, в резултат от което била налице грешка при прилагане на правото.
   Въз основа на принципите, установени от Съда с Решение по дело Comitato „Venezia vuole vivere“, при възстановяването държавата членка, а не следователно отделният получател, трябва във всеки случай поотделно да докаже наличието на предпоставките по член 107, параграф 1 ДФЕС. В настоящия случай обаче в оспорваното решение Комисията пропуснала да изясни „подробните правила“ за извършване на такава проверка; следователно, тъй като не разполага с основните елементи, за да докаже при възстановяването дали предоставените предимства представляват държавни помощи за получателите, Италианската република — със Закон № 228 от 24 декември 2012 г. (член 1, параграфи 351 и сл.), решила да прехвърли тежестта на доказване, противно на установеното в общностната съдебна практика. Според италианския законодател не държавата, а отделните предприятия — получатели на предоставените под формата на облекчения помощи, следвало да докажат, че въпросните предимства не нарушават конкуренцията, нито пък засягат търговията между държавите членки; в противен случай се презумира, че предоставеното предимство е годно да наруши конкуренцията и да засегне общностната търговия. Всичко това било в очевиден контраст с принципите, възприети от Съда в Решение по дело Comitato „Venezia vuole vivere“.


title: Дело C-588/12: Решение на Съда (трети състав) от 27 февруари 2014 г. (преюдициално запитване от Arbeidshof te Antwerpen — Белгия) — Lyreco Belgium NV/Sophie Rogiers (Социална политика — Директива 96/34/ЕО — Рамково споразумение за родителския отпуск — Клаузи 1 и 2, точка 4 — Родителски отпуск при непълно работно време — Уволнение на работника без сериозно или достатъчно основание — Защитно обезщетение в твърд размер поради ползването на родителски отпуск — Основа за изчисляване на обезщетението)

text:
               14.4.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 112/11

         Решение на Съда (трети състав) от 27 февруари 2014 г. (преюдициално запитване от Arbeidshof te Antwerpen — Белгия) — Lyreco Belgium NV/Sophie Rogiers
   (Дело C-588/12) (1)

   ((Социална политика - Директива 96/34/ЕО - Рамково споразумение за родителския отпуск - Клаузи 1 и 2, точка 4 - Родителски отпуск при непълно работно време - Уволнение на работника без сериозно или достатъчно основание - Защитно обезщетение в твърд размер поради ползването на родителски отпуск - Основа за изчисляване на обезщетението))
   2014/C 112/12
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Arbeidshof te Antwerpen

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Lyreco Belgium NV

      Ответник: Sophie Rogiers

      Предмет

   Преюдициално запитване — Arbeidshof te Antwerpen — Белгия — Тълкуване на клауза 1 и клауза 2, точка 4 от сключеното между Съюза на конфедерациите на индустриалците и на работодателите в Европа (UNICE), Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) и Европейската конфедерация на профсъюзите (EКП) рамково споразумение относно родителския отпуск, което е приложено към Директива 96/34/ЕО на Съвета от 3 юни 1996 г. (ОВ L 145, стр. 4; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 3, стр. 160) — Родителски отпуск при непълно работно време — Намаляване на полагания труд — Уволнение на работник преди края на периода на родителски отпуск, без да е налице сериозно основание — Метод за изчисляване на обезщетението при уволнение

      Диспозитив

   Клауза 2, точка 4 от Рамковото споразумение за родителския отпуск, сключено на 14 декември 1995 г., съдържащо се като приложение към Директива 96/34/ЕО на Съвета от 3 юни 1996 година относно рамковото споразумение за родителския отпуск, сключено между Съюза на конфедерациите на индустриалците и на работодателите в Европа (UNICE), Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) и Европейската конфедерация на профсъюзите (EКП), съответно изменена с Директива 97/75/ЕО на Съвета от 15 декември 1997 година, разглеждана в светлината както на неговите цели, така и на точка 6 от същата клауза, трябва да се тълкува в смисъл, че тя не допуска защитното обезщетение в твърд размер, дължимо на работник, който ползва родителски отпуск при непълно работно време, в случай на едностранно прекратяване от работодателя без сериозно или достатъчно основание на трудовия договор на този работник, нает за неопределено време и на пълно работно време, да се определя въз основа на намаленото трудово възнаграждение, получавано от последния към датата на неговото уволнение.

      (1)  ОВ C 79, 16.3.2013 г.


title: Дело T-131/17 R: Определение на председателя на Общия съд от 21 юли 2017 г. — Argus Security Projects/ЕСВД (Обезпечително производство — ЕСВД — Събиране на вземане чрез прихващане — Искане за постановяване на временни мерки — Финансова вреда — Задължение за полагане на грижа — Липса на неотложност)

text:
               4.9.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 293/35

         Определение на председателя на Общия съд от 21 юли 2017 г. — Argus Security Projects/ЕСВД
   (Дело T-131/17 R)
   ((Обезпечително производство - ЕСВД - Събиране на вземане чрез прихващане - Искане за постановяване на временни мерки - Финансова вреда - Задължение за полагане на грижа - Липса на неотложност))
   (2017/C 293/43)
   Език на производството: френски

      Страни

      Молител: Argus Security Projects Ltd (Лимасол, Кипър) (представители: T. Bontinck и A. Guillerme, avocats)

      Ответник: Европейска служба за външна дейност (ЕСВД) (представители: S. Marquardt, подпомаган от B. Allemeersch, W. De Meester и G. Scraeyen, avocats)

      Предмет

   Искане на основание член 278 и член 279 ДФЕС за допускане на временни мерки, от една страна, за спиране на изпълнението на решенията за прихващане на Комисията, действаща за сметка на счетоводителя на ЕСВД, съответно за сумите 100 600 EUR, 41 522 EUR и 52 600 EUR (решения, съобщени на 15 март 2017 г.), за 58 924 EUR (решение, съобщено на 7 април 2017 г.) и за 41 422 EUR (решение, съобщено на 19 април 2017 г.) и от друга страна, искане да бъде задължена ЕСВД да не приема други решения за прихващане срещу молителя, докато не бъде постановено окончателно решение по делото, свързано с изпълнението на рамков договор 2008/14/SEC/RELEX/K8, висящо пред първоинстанционния съд Брюксел (Белгия)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.

               2)

               Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело C-31/12: Преюдициално запитване, отправено от Sąd Rejonowy w Zakopanem (Полша) на 23 януари 2012 г. — Наказателно производство срещу Wojciech Ziemski и Andrzej Kozak

text:
               9.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 165/7

         Преюдициално запитване, отправено от Sąd Rejonowy w Zakopanem (Полша) на 23 януари 2012 г. — Наказателно производство срещу Wojciech Ziemski и Andrzej Kozak
   (Дело C-31/12)
   2012/C 165/12
   Език на производството: полски

      Запитваща юрисдикция

   Sąd Rejonowy w Zakopanem

      Наказателно производство срещу:

   Wojciech Ziemski и Andrzej Kozak

      Преюдициален въпрос

   Трябва ли член 1, точка 11 от Директива 98/34/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 22 юни 1998 година за определяне на процедура за предоставяне на информация в областта на техническите стандарти и регламенти (1) да се тълкува в смисъл, че сред „техническите регламенти“, проектите за които трябва да се предоставят на Комисията съгласно член 8, параграф 1 от Директивата, е и правната разпоредба, която установява правни понятия и забрани като дефинираните и въведените член 29 от Ustawa z dnia 19 listopada 2009 roku o grach hazardowych (Закон от 19 ноември 2009 г. за хазартните игри) (Dz. U., бр. 201, позиция 1540, с измененията)?

      (1)  ОВ L 204, стр. 37; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 23, стр. 207.


title: Дело C-305/13: Решение на Съда (трети състав) от 23 октомври 2014 г. (преюдициално запитване от Cour de cassation — Франция) — Haeger & Schmidt GmbH/Mutuelles du Mans assurances Iard SA (MMA Iard), Jacques Lorio, Dominique Miquel, в качеството на ликвидатор на Safram intercontinental SARL, Ace Insurance SA NV, Va Tech JST SA, Axa Corporate Solutions SA (Преюдициално запитване — Римска конвенция за приложимото право към договорните задължения — Член 4, параграфи 1, 2, 4 и 5 — Приложимо право при липса на избор на страните — Договор за поръчка за превоз — Договор за превоз на стоки)

text:
               8.12.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 439/8

         Решение на Съда (трети състав) от 23 октомври 2014 г. (преюдициално запитване от Cour de cassation — Франция) — Haeger & Schmidt GmbH/Mutuelles du Mans assurances Iard SA (MMA Iard), Jacques Lorio, Dominique Miquel, в качеството на ликвидатор на Safram intercontinental SARL, Ace Insurance SA NV, Va Tech JST SA, Axa Corporate Solutions SA
   (Дело C-305/13) (1)

   ((Преюдициално запитване - Римска конвенция за приложимото право към договорните задължения - Член 4, параграфи 1, 2, 4 и 5 - Приложимо право при липса на избор на страните - Договор за поръчка за превоз - Договор за превоз на стоки))
   (2014/C 439/10)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour de cassation

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Haeger & Schmidt GmbH

      Ответници: Mutuelles du Mans assurances Iard SA (MMA Iard), Jacques Lorio, Dominique Miquel, в качеството на ликвидатор на Safram intercontinental SARL, Ace Insurance SA NV, Va Tech JST SA, Axa Corporate Solutions SA

      Диспозитив

               1)

               Член 4, параграф 4, последно изречение от Конвенцията за приложимото право към договорните задължения, открита за подписване в Рим на 19 юни 1980 г., трябва да се тълкува в смисъл, че се прилага към договор за поръчка за превоз единствено когато основният предмет на договора се състои в самия превоз на въпросната стока, което запитващата юрисдикция има задачата да провери.

               2)

               Член 4, параграф 4 от посочената конвенция трябва да се тълкува в смисъл, че приложимият закон към договор за превоз на стоки трябва, ако не може да бъде определен, като се приложи второто изречение от тази разпоредба, да се определи по общото правило, предвидено в параграф 1 от този член, тоест че правото, уреждащо този договор, е това на държавата, с която той е в най-тясна връзка.

               3)

               Член 4, параграф 2 от Римската конвенция трябва да се тълкува в смисъл, че в хипотезата, в която се твърди, че даден договор има по-тясна връзка с държава, различна от тази, чието право се определя от презумпцията по този параграф, националният съд трябва да сравни съществуващите връзки между този договор и, от една страна, държавата, чието право е посочено от презумпцията, и от друга страна, другата засегната държава. За тази цел националният съд трябва да вземе предвид всички обстоятелства, включително наличието на други договори, свързани с разглеждания договор.

      (1)  ОВ C 207, 20.7.2013 г.


title: Дело C-660/15 P: Жалба, подадена на 8 декември 2015 г. от Viasat Broadcasting UK Ltd срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 24 септември 2015 г. по дело T-125/12, Viasat Broadcasting UK Ltd/Европейска комисия

text:
               15.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 59/9

         Жалба, подадена на 8 декември 2015 г. от Viasat Broadcasting UK Ltd срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 24 септември 2015 г. по дело T-125/12, Viasat Broadcasting UK Ltd/Европейска комисия
   (Дело C-660/15 P)
   (2016/C 059/09)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Viasat Broadcasting UK Ltd (представители: M. Honoré и S. Kalsmose-Hjelmborg, advokater)

      Други страни в производството: Европейска комисия, Кралство Дания, TV2/Danmark A/S

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Съда:

               —

               да отмени решението по дело T-125/12, Viasat Broadcasting UK Ltd/Комисия,

               —

               да отмени Решение 2011/839/EС (1) на Комисията от 20 април 2011 г. относно мерките, приети от датската държава в полза на TV2/Danmark (ОВ L 340, 2011 г., стр. 1), и

               —

               да осъди ответника в първоинстанционното производство да заплати съдебните разноски на Viasat, направени както в първоинстанционното, така и в настоящото производство пред Съда,
               при условията на евентуалност,

               —

               да отмени обжалваното съдебно решение,

               —

               да върне делото на Общия съд за ново разглеждане, и

               —

               да не се произнася по съдебните разноски в първоинстанционното и в настоящото производство.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си Viasat поддържа, че Общият съд допуска грешка при прилагане на правото, като постановява, че в преценката си съгласно член 106, параграф 2 ДФЕС Комисията не е била длъжна да вземе предвид факта, че помощта за TV2 е била предоставена без да се спазят основните принципи на прозрачност и на ефективност на разходите.
   По-специално, Viasat изтъква, че Общият съд допуска грешка при прилагане на правото: 1) като се основава на решение M6/Комисия и на съдебната практика във връзка с него, за да отхвърли исканията на Viasat, 2) като посочва, че доводите на Viasat водят до „логическа безизходица“, 3) като отрича значението на съобщения SIEG 2005 и SIEG 2011 и на Съобщението относно радио- и телевизионното разпространение от 2009 г., и 4) като приема, че Съобщението относно разпространението на радио- и телевизионни програми от 2001 г. е попречило на Комисията да приложи метода, който според Viasat произтича от член 106, параграф 2 ДФЕС.

      (1)  Решение на Комисията от 20 април 2011 г. относно мерките, приведени в действие от Дания (C 2/03) за TV2/Danmark (ОВ L 340, стр. 1).


title: Дело C-388/17: Преюдициално запитване от Högsta (Швеция), постъпило на 29 юни 2017 г. — Konkurrensverket/SJ AB

text:
               4.9.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 293/19

         Преюдициално запитване от Högsta (Швеция), постъпило на 29 юни 2017 г. — Konkurrensverket/SJ AB
   (Дело C-388/17)
   (2017/C 293/23)
   Език на производството: шведски

      Запитваща юрисдикция

   Högsta förvaltningsdomstolen

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Konkurrensverket

      Ответник: SJ AB

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли член 5, параграф 1, втора алинея от Директива 2004/17 (1) да се тълкува в смисъл, че съществува мрежа в областта на транспортните услуги, когато по управлявана от държавата железопътна мрежа за национален и международен железопътен превоз се предоставят транспортни услуги в съответствие с националните разпоредби, с които се транспонира Директива 2012/34 (2) и които предвиждат разпределяне на железопътния инфраструктурен капацитет по заявка на железопътните дружества, като същите национални разпоредби изискват изпълнение на всички такива заявки, доколкото това е възможно?

               2)

               Трябва ли член 5, параграф 1, първа алинея от Директива 2004/17 да се тълкува в смисъл, че предоставяне или експлоатиране на мрежа по смисъла на тази разпоредба представлява дейност, която се извършва от железопътно предприятие по смисъла на Директива 2012/34 и която включва предоставяне на транспортни услуги по железопътна мрежа на обществеността?

      (1)  Директива 2004/17/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координиране на процедурите за възлагане на обществени поръчки от възложители, извършващи дейност във водоснабдяването, енергетиката, транспорта и пощенските услуги (ОВ L 134, 2004 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 3).

      (2)  Директива 2012/34/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 21 ноември 2012 година за създаване на единно европейско железопътно пространство (ОВ L 343, 2012 г., стр. 32).


title: Дело T-385/13 P: Жалба, подадена на 25 юли 2013 г. от Luigi Marcuccio срещу определението, постановено на 14 май 2013 г. от Съда на публичната служба по дело F-4/12, Marcuccio/Комисия

text:
               28.9.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 284/4

         Жалба, подадена на 25 юли 2013 г. от Luigi Marcuccio срещу определението, постановено на 14 май 2013 г. от Съда на публичната служба по дело F-4/12, Marcuccio/Комисия
   (Дело T-385/13 P)
   2013/C 284/04
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Триказе, Италия) (представител: G. Cipressa, avvocato)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени изцяло и без изключения обжалваното определение.

               —

               да върне настоящото дело пред Съда на публичната служба.

      Правни основания и основни доводи

   Правните основания и основните доводи са тези, които вече са изложени по дело T-203/13 P, Marcuccio/Комисия.


title: Дело T-580/15: Решение на Общия съд от 27 юни 2017 г. — Flamagas/EUIPO — MatMind (CLIPPER) (Марка на Европейския съюз — Производство за обявяване на недействителност — Триизмерна марка на Европейския съюз — Форма на запалка със странична назъбена част, съдържаща словния елемент „CLIPPER“ — Форма, необходима за да се получи технически резултат — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) и буква д), подточка ii) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Липса на описаните на марката в заявката за регистрация)

text:
               7.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 256/20

         Решение на Общия съд от 27 юни 2017 г. — Flamagas/EUIPO — MatMind (CLIPPER)
   (Дело T-580/15) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство за обявяване на недействителност - Триизмерна марка на Европейския съюз - Форма на запалка със странична назъбена част, съдържаща словния елемент „CLIPPER“ - Форма, необходима за да се получи технически резултат - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) и буква д), подточка ii) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Липса на описаните на марката в заявката за регистрация))
   (2017/C 256/20)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Flamagas, SA (Барселона, Испания) (представители: I. Valdelomar Serrano, G. Hinarejos Mulliez и D. Gabarre Armengol, avocats)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: D. Hanf)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: MatMind Srl (Рим, Италия) (представители: G. Cipriani и M. Cavattoni, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 30 юли 2015 г. (преписка R 924/2013-1), постановено в производство за обявяване на недействителност между MatMind и Flamagas.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Flamagas, SA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 38, 1.2.2016 г.


title: Дело T-808/16: Жалба, подадена на 14 ноември 2016 г. — Jean Patou Worldwide/EUIPO — Emboga (HISPANITAS JOY IS A CHOICE)

text:
               16.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 14/54

         Жалба, подадена на 14 ноември 2016 г. — Jean Patou Worldwide/EUIPO — Emboga (HISPANITAS JOY IS A CHOICE)
   (Дело T-808/16)
   (2017/C 014/64)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Jean Patou Worldwide Ltd (Watford, Обединено кралство) (представител: S. Baran, Barrister)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Emboga, SA (Petrel, Испания)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словните елементи „HISPANITAS JOY IS A CHOICE“ — заявка за регистрация № 12 789 971

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 23 юни 2016 г. по преписка R 235/2016-1

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO и другата страна в производството да заплатят съдебните разноски, в това число разноските на жалбоподателя пред EUIPO.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) и член 8, параграф 5 от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-500/14: Жалба, подадена на 2 юли 2014 г.  — Derivados del Flúor/Комисия

text:
               25.8.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/53

         Жалба, подадена на 2 юли 2014 г. — Derivados del Flúor/Комисия
   (Дело T-500/14)
   2014/C 282/69
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Derivados del Flúor, SA (Билбао, Испания) (представител: J. De Juan Casadevall, abogado)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               при условията на евентуалност и в случай, че испанската система за финансов лизинг (ИСФЛ) се приеме за незаконосъобразна държавна помощ, да разпореди възстановяване само до датата на публикуване в Официален вестник на Европейския съюз на решението за откриване на официалната процедура по разследване, а именно 21 септември 2011 г., и

               —

               да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Настоящата жалба е насочена срещу Решение на Европейската Комисия от 17 юли 2013 г. относно системата за данъчно облагане, приложима към някои споразумения за финансов лизинг, известна като испанска система „лизинг срещу данък“ (помощ SA. 21233, ex NN/2011, ex CP 137/2006).
   Правните основания и основните доводи са сходни с вече изложените по дела T-401/14, Duro Felguera/Комисия и T-700/13, Bankia/Комисия.
   По-специално се посочва, че в настоящия случай неправилно не са приложени членове 17, 18 и 19 от Регламент (ЕO) № 659/1999 на Съвета от 22 юли 2013 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 108 от Договора за функционирането на Европейския съюз, че липсва конкурентно данъчно предимство, че ненадлежно е определен бенефициерът на държавната помощ, че държавната помощ е съвместима с вътрешния пазар, че ответникът е злоупотребил с властта си и е нарушил принципите на равенство и на защита на оправданите правни очаквания.


title: Дело T-674/16: Жалба, подадена на 22 септември 2016 г. — Seigneur/ЕЦБ

text:
               14.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 419/53

         Жалба, подадена на 22 септември 2016 г. — Seigneur/ЕЦБ
   (Дело T-674/16)
   (2016/C 419/70)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Olivier Seigneur (Франкфурт на Майн, Германия) (представители: M. Vandenbussche и L. Levi, адвокати)

      Ответник: Европейска централна банка

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да обяви настоящата жалба за допустима и основателна,

         вследствие на което:

               —

               да отмени решението на Chief Service Officer (CSO), прието на 29 февруари 2016 г. по делегация на Изпълнителния съвет и съобщено на персонала на 11 март 2016 г., за изключване на жалбоподателя от процедурата по допълнително увеличение на заплатите (ASA) за 2016 г.,

               —

               да отмени решението за отхвърляне на специалната жалба, прието на 5 юли 2016 г. и получено на 13 юли 2016 г.,

               —

               да разпореди поправяне на имуществените вреди на жалбоподателя, представляващи загуба на възможност да получи ASA през 2016 г., оценена на 52 920 EUR,

               —

               да разпореди поправяне на неимуществените вреди на жалбоподателя, оценени ex aequo et bono на 15 000 EUR,

               —

               да осъди ответника да заплати всички съдебни разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три основания.

               1.

               Първото основание е нарушение на принципа за недопускане на дискриминация, на членове 12 и 21 от Хартата на основните права на Европейския съюз, на член 51 от Условията за работа на персонала на ЕЦБ, на правото на кариерно развитие и на повишение, както и на принципа на правната сигурност.

               2.

               Второто основание е липса на компетентност на Chief Service Officer за приемане на решение да не приложи по отношение на жалбоподателя процедурата, установена с административно циркулярно писмо № 1/2011 от 14 февруари 2011 г. относно допълнителните увеличения на заплатите.

               3.

               Третото основание е липса на консултация с Комитета по персонала.


title: Дело C-672/15: Преюдициално запитване от Tribunal de grande instance de Perpignan (Франция), постъпило на 14 декември 2015 г. — Procureur de la République/Noria Distribution SARL

text:
               7.3.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 90/8

         Преюдициално запитване от Tribunal de grande instance de Perpignan (Франция), постъпило на 14 декември 2015 г. — Procureur de la République/Noria Distribution SARL
   (Дело C-672/15)
   (2016/C 090/11)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal de grande instance de Perpignan

      Страни в главното производство

      Обвинител: Procureur de la République

      Подсъдим: Noria Distribution SARL

      Преюдициални въпроси

               1)

               Директива 2002/46 (1) и общностните принципи на свободно движение на стоки и взаимно признаване допускат ли национална уредба като Наредбата от 9 май 2006 г., която не предвижда никакъв ред за взаимно признаване на хранителните добавки на базата на витамини и минерали от други държави членки, като изключва прилагането на опростена процедура по отношение на законно продаваните в други държави членки продукти на базата на хранителни вещества [чиито стойности превишават границите, определени] с Наредбата от 9 май 2006 г.?

               2)

               Директива 2002/46, и конкретно член 5 от нея, както и принципите, развити в общностната съдебна практика относно свободното движение на стоки, допускат ли максималните дневни дози от витамини и минерали да се определят пропорционално на препоръчителния дневен прием — на стойност, три пъти по-висока от препоръчителния дневен прием за слабо рисковите хранителни вещества, на стойност, равна на препоръчителния дневен прием за хранителните вещества с риск от превишаване на безопасната горна граница, и на стойност под препоръчителния дневен прием или на нулева стойност за най-рисковите хранителни вещества?

               3)

               Директива 2002/46, както и принципите, развити в общностната съдебна практика относно свободното движение на стоки, допускат ли дозировките да се определят единствено с оглед на националните научни становища, въпреки че изводите в някои неотдавнашни международни научни становища са в полза на по-високи дози при еднакви условия на употреба?

      (1)  Директива 2002/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 10 юни 2002 година за сближаване на законодателствата на държавите членки по отношение на добавките към храни (OB L 183, стр. 51; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 36, стр. 39).


title: Дело C-502/11: Определение на Съда (седми състав) от 4 октомври 2012 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Stato — Италия) — Vivaio dei Molini Azienda Agricola Porro Savoldi ss/Autorità per la Vigilanza sui Contratti Pubblici di lavori, servizi e forniture (Обществени поръчки за строителство — Директива 93/37/ЕИО — Член 6 — Принципи на равно третиране и прозрачност — Допустимост на правна уредба, която ограничава участниците в процедури за възлагане на обществени поръчки до дружествата, извършващи търговска дейност, и изключва гражданските дружества ( „società semplice“ ) — Институционални и уставни цели — Земеделски предприятия)

text:
               12.1.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 9/22

         Определение на Съда (седми състав) от 4 октомври 2012 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Stato — Италия) — Vivaio dei Molini Azienda Agricola Porro Savoldi ss/Autorità per la Vigilanza sui Contratti Pubblici di lavori, servizi e forniture
   (Дело C-502/11) (1)

   (Обществени поръчки за строителство - Директива 93/37/ЕИО - Член 6 - Принципи на равно третиране и прозрачност - Допустимост на правна уредба, която ограничава участниците в процедури за възлагане на обществени поръчки до дружествата, извършващи търговска дейност, и изключва гражданските дружества („società semplice“) - Институционални и уставни цели - Земеделски предприятия)
   2013/C 9/36
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Consiglio di Stato

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Vivaio dei Molini Azienda Agricola Porro Savoldi ss

      Ответник: Autorità per la Vigilanza sui Contratti Pubblici di lavori, servizi e forniture)

      в присъствието на: SOA CQOP Costruttori Qualificati Opere Pubbliche SpA, Unione Provinciale Agricoltori di Brescia

      Предмет

   Преюдициално запитване — Consiglio di Stato — Тълкуване на член 6 от Директива 93/37/ЕИО на Съвета от 14 юни 1993 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство (ОВ L 199, стр. 54) — Принцип на недопускане на дискриминация — Национална правна уредба, която ограничава участниците в процедури за възлагане на обществени поръчки за строителство до дружествата, извършващи търговска дейност, и изключва земеделските предприятия, учредени под формата на гражданско дружество („società semplice“)

      Диспозитив

   Правото на Съюза, и най-вече член 6 от Директива 93/37/ЕИО на Съвета от 14 юни 1993 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, изменена с Директива 2001/78/ЕИО на Комисията от 13 септември 2011 г., не допуска национално законодателство като разглежданото в главното производство, което забранява дружество, каквото е гражданското дружество, притежаващо качеството „предприемач“ по смисъла на Директива 93/37, да участва в процедури за възлагане на обществени поръчки единствено поради своята правно-организационна форма.

      (1)  ОВ C 347, 26.11.2011 г.


title: Дело C-495/11 P: Определение на Съда от 13 септември 2012 г. — Total SA, Elf Aquitaine SA/Европейска комисия (Обжалване — Регламент (ЕО) № 1/2003 — Конкуренция — Картел — Нарушение на принципите на предоставена компетентност и на пропорционалност — Явно погрешно тълкуване — Нарушение на правото на защита и на принципите на справедливост и равни процесуални възможности — Задължение за мотивиране)

text:
               6.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 101/2

         Определение на Съда от 13 септември 2012 г. — Total SA, Elf Aquitaine SA/Европейска комисия
   (Дело C-495/11 P) (1)

   (Обжалване - Регламент (ЕО) № 1/2003 - Конкуренция - Картел - Нарушение на принципите на предоставена компетентност и на пропорционалност - Явно погрешно тълкуване - Нарушение на правото на защита и на принципите на справедливост и равни процесуални възможности - Задължение за мотивиране)
   2013/C 101/03
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Total SA, Elf Aquitaine SA (представители: E. Morgan de Rivery и A. Noël-Baron, адвокати)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: B. Gencarelli, P. Van Nuffel и V. Bottka)

      Предмет

   Жалба срещу Решението на Общия съд (шести разширен състав) от 14 юли 2011 г. по дело Total и Elf Aquitaine/Комисия (T-190/06), с което Общият съд отхвърля искането за частична отмяна на Решение C(2006) 1766 окончателен на Комисията от 3 май 2006 година относно производство по прилагане на член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за създаване на ЕИП (Дело COMP/38.620 — Водороден пероксид и перборат) — Конкуренция — Картел — Нарушение на принципите на предоставена компетентност и на пропорционалност — Явно погрешно тълкуване — Нарушение на правото на защита и на принципите на справедливост и равни процесуални възможности — Задължение за мотивиране

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Total SA и Elf Aquitaine SA да заплатят съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 355, 3.12.2011 г.


title: Дело C-498/11 P: Жалба, подадена на 27 септември 2011 г. от Toshiba Corp. срещу решението, постановено от Общия съд (втори състав) на 12 юли 2011 г. по дело T-113/07, Toshiba Corp./Европейска комисия

text:
               26.11.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 347/18

         Жалба, подадена на 27 септември 2011 г. от Toshiba Corp. срещу решението, постановено от Общия съд (втори състав) на 12 юли 2011 г. по дело T-113/07, Toshiba Corp./Европейска комисия
   (Дело C-498/11 P)
   2011/C 347/28
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Toshiba Corp. (представители: J.F. MacLennan, Solicitor, A. Schulz, Rechtsanwalt, A. Dawes, Solicitor, S. Sakellariou, Δικηγόρος)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Съда:

               —

               да отмени обжалваното съдебно решение в частта му, с която се отхвърля жалбата на Toshiba за отмяна на член 1 от решението и да отмени оспорваното решение;

               —

               при условията на евентуалност, да върне делото на Общия съд за постановяване на решение в съответствие с решението на Съда по въпросите на правото и при всички случаи,

               —

               да осъди Комисията да заплати на Toshiba направените от него разноски, включително тези, направени в производството пред Общия съд.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят твърди, че Общият съд е допуснал няколко грешки при прилагане на правото като е отхвърлил искането за отмяна на член 1 от Решението:

               а)

               грешка при прилагане на правото, доколкото е заключил, че писмените свидетелски показания на ABB позволяват да се констатира наличието на общо споразумение;

               б)

               грешка при прилагане на правото, доколкото е приел, че са налице както преки, така и непреки доказателства за наличието на общо споразумение;

               в)

               грешка при прилагане на правото, доколкото е приел, че Toshiba е участвало едновременно в единствено нарушение и в продължавано нарушение, и

               г)

               грешка при прилагане на правото, доколкото е приел, че правото на защита на Toshiba не е било нарушено поради несъобщаването на няколко оневиняващи свидетелски показания.


title: Дело T-699/13 P: Жалба, подадена на 30 декември 2013 г. от Luigi Marcuccio срещу определението, постановено на 17 октомври 2013 г. от Съда на публичната служба по дело F-145/12, Marcuccio/Комисия

text:
               22.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/45

         Жалба, подадена на 30 декември 2013 г. от Luigi Marcuccio срещу определението, постановено на 17 октомври 2013 г. от Съда на публичната служба по дело F-145/12, Marcuccio/Комисия
   (Дело T-699/13 P)
   2014/C 52/86
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Триказе, Италия) (представител: G. Cipressa, avvocato)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени изцяло и без изключение обжалваното определение;

               —

               да върне делото на Съда на публичната служба.

      Правни основания и основни доводи

   Правните основания и основните доводи съвпадат с изтъкнатите по дело T-698/13, Marcuccio/Комисия.


title: Дело C-83/14: Решение на Съда (голям състав) от 16 юли 2015 г. (преюдициално запитване от Административен съд София-град — България) — „ЧЕЗ Разпределение България“ АД/Комисия за защита от дискриминация (Директива 2000/43/ЕО — Принцип на равно третиране на лица без разлика на расата или етническия произход — Градски квартали, основно населявани от лица от ромски произход — Поставяне на електромерите на стълбове от мрежата на въздушния електропровод на височина 6 — 7 метра — Понятия за пряка и непряка дискриминация — Тежест на доказване — Евентуално оправдаване — Предотвратяване на манипулации с електромерите и на неправомерно присъединяване — Пропорционалност — Всеобщ характер на мярката — Обиден и стигматизиращ ефект на мярката — Директиви 2006/32/ЕО и 2009/72/ЕО — Невъзможност за крайния потребител да контролира потреблението на електроенергия)

text:
               21.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 311/8

         Решение на Съда (голям състав) от 16 юли 2015 г. (преюдициално запитване от Административен съд София-град — България) — „ЧЕЗ Разпределение България“ АД/Комисия за защита от дискриминация
   (Дело C-83/14) (1)

   ((Директива 2000/43/ЕО - Принцип на равно третиране на лица без разлика на расата или етническия произход - Градски квартали, основно населявани от лица от ромски произход - Поставяне на електромерите на стълбове от мрежата на въздушния електропровод на височина 6 — 7 метра - Понятия за пряка и непряка дискриминация - Тежест на доказване - Евентуално оправдаване - Предотвратяване на манипулации с електромерите и на неправомерно присъединяване - Пропорционалност - Всеобщ характер на мярката - Обиден и стигматизиращ ефект на мярката - Директиви 2006/32/ЕО и 2009/72/ЕО - Невъзможност за крайния потребител да контролира потреблението на електроенергия))
   (2015/C 311/09)
   Език на производството: български

      Запитваща юрисдикция

   Административен съд София-град

      Страни в главното производство

      Жалбоподател:„ЧЕЗ Разпределение България“ АД

      Ответник: Комисия за защита от дискриминация

      В присъствието на: Анелия Николова, Държавна комисия за енергийно и водно регулиране

      Диспозитив

               1)

               Понятието за „дискриминация, основана на етнически произход“, по смисъла на Директива 2000/43/ЕО на Съвета от 29 юни 2000 година относно прилагане на принципа на равно третиране на лица без разлика на расата или етническия произход, и по-специално на член 1 и на член 2, параграф 1 от нея, трябва да се тълкува в смисъл, че при обстоятелства като разглежданите в главното производство, при които всички електромери в градски квартал, населяван основно от лица от ромски произход, са поставени на стълбове от мрежата на въздушния електропровод на височина шест—седем метра, докато в останалите квартали такива електромери се поставят на височина до два метра, посоченото понятие следва да се прилага без значение дали разглежданата колективна мярка засяга лица с определен етнически произход или лица, които, без да имат такъв произход, съвместно с първите търпят по-малко благоприятното третиране или особеното неблагоприятно положение, произтичащо от посочената мярка.

               2)

               Директива 2000/43, и по-специално разпоредбите на член 2, параграф 1 и параграф 2, букви а) и б) от нея, трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална разпоредба, която предвижда, че за да се установи наличието на пряка или непряка дискриминация, основана на расов признак или етнически произход в обхванатите от член 3, параграф 1 от нея области, по-малко благоприятното третиране или особеното неблагоприятно положение, посочени съответно в споменатите букви а) и б), трябва да се изразяват в засягане на права или законни интереси.

               3)

               Член 2, параграф 2, буква а) от Директива 2000/43 трябва да се тълкува в смисъл, че мярка като описаната в точка 1 от настоящия диспозитив представлява пряка дискриминация по смисъла на посочената разпоредба, ако се докаже, че тази мярка е установена и/или се поддържа поради съображения, свързани с общия етнически произход на по-голямата част от живеещите в засегнатия квартал, което следва да се прецени от запитващата юрисдикция при отчитане на всички релевантни обстоятелства по делото, както и на правилата относно прехвърлянето на доказателствената тежест, съдържащи се в член 8, параграф 1 от тази директива.

               4)

               Член 2, параграф 2, буква б) от Директива 2000/43 трябва да се тълкува в смисъл, че:

                           —

                           посоченият текст не допуска национална разпоредба, която предвижда, че за да е налице непряка дискриминация, основана на расов признак или етнически произход, особеното неблагоприятно положение трябва да е предизвикано поради съображения, свързани с расов признак или етнически произход,

                           —

                           понятието за „видимо неутрална“ разпоредба, критерий или практика по смисъла на посочения текст означава разпоредба, критерий или практика, формулирани или прилагани привидно неутрално, тоест при отчитане на фактори, различни от защитения признак и не равнозначни с него,

                           —

                           понятието за „особено неблагоприятно положение“ по смисъла на същия текст не означава особено значим, очевиден и тежък случай на неравенство, а че най-вече лицата от дадена раса или етнически произход се намират в неблагоприятно положение в резултат от разглежданата разпоредба, критерий или практика,

                           —

                           ако се допусне, че мярка като описаната в точка 1 от настоящия диспозитив не съставлява пряка дискриминация по смисъла на член 2, параграф 2, буква а) от споменатата директива, подобна мярка по принцип е годна да може да съставлява видимо неутрална практика по смисъла на член 2, параграф 2, буква б), поставяща лицата от даден етнически произход в особено неблагоприятно положение в сравнение с други лица,

                           —

                           подобна мярка би могла да бъде обективно оправдана с желанието да се гарантира сигурността на електропреносната мрежа и надлежното отчитане на потребената електрическа енергия само при условие че споменатата мярка не надхвърля границите на подходящото и необходимото за постигането на тези законни цели и че причинените неудобства не са несъразмерни спрямо така визираните цели. Това не е така, ако се констатира, което следва да провери запитващата юрисдикция, или че съществуват други подходящи и по-слабо ограничителни средства, позволяващи постигането на посочените цели, или, ако няма такива средства, че споменатата мярка уврежда несъразмерно законния интерес на крайните потребители на електроенергия, живеещи в засегнатия квартал, населяван основно от лица от ромски произход, да имат достъп до електроснабдяване при условия, които не са обидни или стигматизиращи и им позволяват редовно да проверяват своето потребление на електроенергия.

      (1)  ОВ C 142, 12.5.2014 г.


title: Дело C-76/17: Преюдициално запитване от Curte de Casație şi Justiție (Румъния), постъпило на 13 февруари 2017 г. — SC Petrotel-Lukoil SA, Maria Magdalena Georgescu/Ministerul Economiei, Ministerul Energiei, Ministerul Finanțelor Publice

text:
               15.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 151/19

         Преюдициално запитване от Curte de Casație şi Justiție (Румъния), постъпило на 13 февруари 2017 г. — SC Petrotel-Lukoil SA, Maria Magdalena Georgescu/Ministerul Economiei, Ministerul Energiei, Ministerul Finanțelor Publice
   (Дело C-76/17)
   (2017/C 151/24)
   Език на производството: румънски

      Запитваща юрисдикция

   Înalta Curte de Casație şi Justiție

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: SC Petrotel-Lukoil SA, Maria Magdalena Georgescu

      Ответници: Ministerul Economiei, Ministerul Energiei, Ministerul Finanțelor Publice

      Преюдициални въпроси

               1)

               Допускат ли разпоредбите на член 30 ДФЕС тълкуване в смисъл, че когато на данъчнозадължено лице е наложена реално такса с равностоен ефект, то може да поиска да му бъдат върнати платените на това основание суми, дори ако механизмът за плащане на таксата е уреден в националното законодателство по начин, по който таксата се разпределя върху европейските потребители?

               2)

               Съвместимо ли е с разпоредбите на общностното право връщането на суми, събрани като такса с равностоен ефект, в хипотезата, в която те в действителност се понасят от данъчнозадълженото лице (а не се прехвърлят върху потребителите)?


title: Дело C-396/10: Определение на председателя на Съда от 3 януари 2011 г. — Европейска комисия/Великото херцогство Люксембург

text:
               16.4.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 120/10

         Определение на председателя на Съда от 3 януари 2011 г. — Европейска комисия/Великото херцогство Люксембург
   (Дело C-396/10) (1)

   2011/C 120/25
   Език на производството: френски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 274, 9.10.2010 г.


title: Дело C-356/10: Иск, предявен на 16 юли 2010 г. — Европейска комисия/Ирландия

text:
               11.9.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 246/35

         Иск, предявен на 16 юли 2010 г. — Европейска комисия/Ирландия
   (Дело C-356/10)
   ()
   2010/C 246/59
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: S. Walker, D. Kukovec)

      Ответник: Ирландия

      Искания на ищеца

               —

               да се обяви, че в контекста на процедурата по възлагане от страна на Department of Agriculture and Food на обществена поръчка за маркировки за идентификация на животни, във връзка с прилагането на критериите, свързани с възможността на оферентите да изпълнят разглежданата поръчка, в качеството им на критерии за възлагане, вместо на критерии за подбор, Ирландия не е изпълнила задълженията си по член от 53 Директива 2004/18/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги,

               —

               да се осъди Ирландия да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Комисията твърди, че критериите за възлагане, приложени от Department of Agriculture and Food, са включвали критерии, специфични за етапа на подбор, и по-специално критериите относно възможността на оферентите да изпълнят разглежданата поръчка, като в резултат от това Ирландия не е изпълнила задълженията си по член от 53 Директива 2004/18/ЕО.

      (1)  ОВ L 134, стp. 114; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 116, поправка в ОВ L 182, 2008 г., стр. 282.


title: Дело T-545/14: Жалба, подадена на 18 юли 2014 г.  — GEA Group/СХВП (engineering for a better world)

text:
               29.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 339/23

         Жалба, подадена на 18 юли 2014 г. — GEA Group/СХВП (engineering for a better world)
   (Дело T-545/14)
   2014/C 339/28
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: GEA Group AG (Дюселдорф, Германия) (представител: J. Schneiders, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 2 юни 2014 г., постановено по преписка R 303/2014-4,

               —

               да осъди Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „engineering for a better world“ за стоки и услуги от класове 6, 7, 9, 11, 35, 37, 39, 41 и 42 — Заявка за марка на Общността № 1 2 0 34  807

      Решение на проверителя: отхвърля заявката.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-244/09: Жалба, подадена на 22 юни 2009 г. — Accenture Global Services/СХВП — Silver Creek Properties (acsensa)

text:
               15.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 193/29

         Жалба, подадена на 22 юни 2009 г. — Accenture Global Services/СХВП — Silver Creek Properties (acsensa)
   (Дело T-244/09)
   2009/C 193/46
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Accenture Global Services GmbH (Shaffhausen, Швейцария) (представител: R. Niebel, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Silver Creek Properties SA (Панама, Панама)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 20 март 2009 г. по преписка R 802/2008-2,

               —

               да се отмени решението на отдела по споровете на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 25 март 2008 г. по възражение № B 1019274, и

               —

               да се осъди другата страна в производствто пред апелативния състав да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка „acsensa“ за стоки и услуги от класове 9, 35, 36, 38, 33, 41 и 42

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: словна марка „ACCENTURE“, регистрирана в Германия за стоки и услуги от класове 9, 16, 35, 36, 37, 41 и 42; фигуративна марка „accenture“, регистрирана в Германия за стоки и услуги от класове 9, 16, 35, 36, 37, 41 и 42; словна марка на Общността „ACCENTURE“, регистрирана за стоки и услуги от класове 9, 16, 35, 36, 37, 41 и 42; фигуративна марка на Общността „accenture“, регистрирана за стоки и услуги от класове 9, 16, 35, 36, 37, 41 и 42

      Решение на отдела по споровете: отхвърля изцяло възражението

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав неправилно е заключил, че не е налице вероятност от объркване между разглежданите марки; нарушение на членове 75 и 76 от Регламент № 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав неправилно не е взел предвид изложени от жалбоподателя факти.


title: Дело C-207/12: Преюдициално запитване, отправено от Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Белгия) на 30 април 2012 г. — Essent Belgium NV/Vlaamse Reguleringsinstantie voor de Elektriciteits- en Gasmarkt (VREG)

text:
               28.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 227/10

         Преюдициално запитване, отправено от Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Белгия) на 30 април 2012 г. — Essent Belgium NV/Vlaamse Reguleringsinstantie voor de Elektriciteits- en Gasmarkt (VREG)
   (Дело C-207/12)
   2012/C 227/15
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Rechtbank van eerste aanleg te Brussel

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Essent Belgium NV

      Ответник: Vlaamse Reguleringsinstantie voor de Elektriciteits- en Gasmarkt (VREG)

      Встъпила страна: Vlaamse Gewest

      Преюдициални въпроси

               1.

               Съвместима ли е с членове 11 и 13 от Споразумението за ЕИП национална правна уредба като съдържащата се във фламандския Декрет от 17 юли 2000 г. относно организацията на пазара на електроенергия — приложен посредством Постановлението на фламандското правителство от 5 март 2004 г. в редакцията му след изменение с Постановлението на фламандското правителство от 25 февруари 2005 г. за насърчаване на производството на електроенергия от възобновяеми енергийни източници и с Постановлението на фламандското правителство от 8 юли 2005 г. за изменение на Постановлението на фламандското правителство от 5 март 2004 г. за насърчаване на производството на електроенергия от възобновяеми енергийни източници и на Постановлението на фламандското правителство от 29 март 2002 г. относно задълженията от общ интерес за насърчаване на рационалното използване на енергията, съгласно която

                           —

                           за доставчиците на свързаните към разпределителната или преносна мрежа крайни потребители се предвижда задължение всяка година да представят на регулаторния орган определен брой сертификати за зелена електроенергия (член 23 от горепосочения декрет),

                           —

                           фламандският регулаторен орган на електроенергийния и газов пазар (VREG) налага административна глоба на доставчиците на свързаните към разпределителната или преносна мрежа крайни потребители, когато те не са представили достатъчно сертификати за зелена електроенергия, за да изпълнят предвиденото за тях задължение за квоти във връзка с такива сертификати (член 37, параграф 2 от гореспоменатия декрет),

                           —

                           изрично се предвижда, че гаранциите за произход от други страни могат да се признават при определени условия за изпълнение на задължението за квоти (член 15quater, параграф 2 от Постановлението на фламандското правителство от 5 март 2004 г. в приложимата му към настоящото дело редакция),

                           —

                           регулаторният орган не може или не иска да вземе предвид произхождащи от Норвегия и Дания/Швеция гаранции за произход при липса на мерки за прилагане от страна на фламандското правителство, което да признава еднаквостта, респ. равностойността на представянето на тези сертификати (член 25 от горепосочения декрет и член 15quater, параграф 2 от Постановлението от 5 март 2004 г.), като в конкретния случай този орган не е проверил наличието на еднаквост, респ. равностойност,

                           —

                           за целия период на действие на Декрета от 17 юли 2000 г. при проверката за изпълнение на задължението за квоти в действителност са вземани предвид само сертификати за произведена в Регион Фландрия зелена електроенергия, докато за доставчиците на електроенергия на свързаните с разпределителната или преносна мрежа крайни потребители не е съществувала никаква възможност да представят гаранции, че представените гаранции за произход от други държави членки на Европейския съюз изпълняват изискването за наличие на еднакви или равностойни гаранции за издаването на такива сертификати?

               2.

               Съвместима ли е национална правна уредба като описаната в първия въпрос с член 5 от тогавашната Директива 2001/77/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 27 септември 2001 година относно насърчаване на производството и потреблението на електроенергия от възобновяеми енергийни източници на вътрешния електроенергиен пазар (доколкото е от значение за ЕИП)?

               3.

               Съвместима ли е национална правна уредба като описаната в първия въпрос с принципа на равно третиране и със забраната на дискриминацията, установени по-специално в член 4 от Споразумението за ЕИП и в член 3 от тогавашната Директива 2003/54/ЕO (2) на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2003 година относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия и отменяща Директива 96/92/ЕО (доколкото е от значение за ЕИП)?

      (1)  ОВ L 283, стр. 33; Специално издание на български език, 2007 г., глава 12, том 2, стр. 36.

      (2)  ОВ L 176, стр. 37; Специално издание на български език, 2007 г., глава 12, том 2, стр. 61.


title: Дело T-385/07: Жалба, предявена на 4 октомври 2007 г. — FIFA/Комисия

text:
               22.12.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 315/41

         Жалба, предявена на 4 октомври 2007 г. — FIFA/Комисия
   (Дело T-385/07)
   (2007/C 315/77)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Fédération Internationale de Football Association (FIFA) (представители: R. Denton, E. Batchelor и F. Young, Solicitors)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението и по-специално членове 1 и 2 от него, и

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски, направени от нея и от FIFA във връзка с настоящото производство.

         Правни основания и основни доводи
   Съгласно член 3а от Директива 89/552/ЕИО (1) на Съвета определена държава-членка може да състави списък със спортни или други събития, за които се смята, че са „от голямо значение за обществото“. Включените в списъка събития не могат да бъдат предмет на изключителни права на излъчване, които възпрепятстват значителна част от обществеността в тази държава-членка да следи събитията чрез предаване на живо или на запис по безплатна телевизия.
   Жалбоподателят иска отмяна на Решение 2007/479/ЕО на Комисията от 25 юни 2007 г. (2), с което Комисията обявява, че списъкът, съставен от Белгия съгласно член 3а, параграф 1 от Директива 89/552/ЕИО на Съвета, е в съответствие със законодателството на Общността.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква, че съставеният от Белгия списък ограничава свободата на предоставяне на услуги, като го възпрепятства да предоставя лицензии на чуждестранни телевизионни оператори за изключителни права на излъчване на живо на световното първенство за купата на FIFA за белгийския пазар, и че включването в списъка на всички мачове от световното първенство за купата на FIFA, без да се взема предвид интересът към тях, не е основателно, пропорционално или необходимо.
   В допълнение, жалбоподателят твърди, че съставеният от Белгия списък ограничава свободата на установяване, като го възпрепятства да предоставя лицензии на нови телевизионни оператори, които желаят да се установят на белгийския пазар чрез излъчването на важни спортни събития.
   Освен това, жалбоподателят посочва, че съставеният от Белгия списък нарушава правото му на собственост, като го лишава от изключителност по отношение на правата му на излъчване, които според него са признати от общностното право като същността на правото на интелектуална собственост.
   На последно място жалбоподателят изтъква, че съставеният от Белгия списък не е изготвен по ясен и прозрачен начин в противоречие с член 3а, параграф 1 от Директива 89/552/ЕИО на Съвета.

      (1)  Директива 89/552/ЕИО на Съвета от 3 октомври 1989 година относно координирането на някои разпоредби, формулирани в действащи закони, подзаконови и административни актове на държавите-членки, отнасящи се до упражняване на телевизионна дейност (ОВ L 298, 1989 г., стр. 23; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 215).

      (2)  Решение 2007/479/ЕО на Комисията от 25 юни 2007 година за съответствието със законодателството на Общността на мерките, предприети от Белгия съгласно член 3а, параграф 1 от Директива 89/552/ЕИО на Съвета относно координирането на някои разпоредби, формулирани в действащи закони, подзаконови и административни актове на държавите-членки, отнасящи се до упражняване на телевизионна дейност (ОВ L 180, 2007 г., стр. 24).


title: Дело F-30/10: Жалба, подадена на 12 май 2010 г. — de Fays/Комисия

text:
               3.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 179/59

         Жалба, подадена на 12 май 2010 г. — de Fays/Комисия
   (Дело F-30/10)
   2010/C 179/104
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Philippe de Fays (Malèves Sainte Marie Wastinnes, Белгия) (представител: N. Soldatos, avocat)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на решението, с което се отказва да се признае за професионално заболяването, от което страда жалбоподателят

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отменят решенията на ОН от 8 септември 2009 г. и от 12 февруари 2010 г. и да се признае, че жалбоподателят се намира в състояние на неработоспособност поради професионално заболяване от 15 май 2005 г. насам,

               —

               при условията на евентуалност спрямо предходното, да се назначи отново медицинска комисия, съставена от лекари експерти по болести, причинени от йонизиращи лъчения, със задачата да посочи дали по време на изпълнението на професионалната си дейност жалбоподателят е бил изложен на риска да заболее от причинена от йонизиращи лъчения болест,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


title: Решение на Съда от 10 ноември 2014 година по дело E-8/14 — Надзорен орган на ЕАСТ/Исландия (Неизпълнение на задълженията на договаряща страна — Директива 2009/38/ЕО — неприлагане)

text:
               13.5.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 158/15

         РЕШЕНИЕ НА СЪДА
   от 10 ноември 2014 година
   по дело E-8/14
   Надзорен орган на ЕАСТ/Исландия
   (Неизпълнение на задълженията на договаряща страна — Директива 2009/38/ЕО — неприлагане)
   (2015/C 158/09)
   По дело Е-8/14 Надзорният орган на ЕАСТ/Исландия – ИСК за постановяване, че като не е приела в определения срок и/или не е уведомила незабавно Надзорния орган на ЕАСТ относно всички мерки, необходими за прилагането на акта, посочен в точка 27 от приложение XVIII към Споразумението за Европейското икономическо пространство, а именно Директива 2009/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 май 2009 г. за създаване на европейски работнически съвет или на процедура за информиране и консултации с работниците и служителите в предприятия с общностно измерение и групи предприятия с общностно измерение (преработена), адаптиран към Споразумението за ЕИП с Протокол 1 към него и с Решение № 54/2010 на Съвместния комитет на ЕИП от 30 април 2010 г., Исландия не е изпълнила задълженията си съгласно въпросния акт и по член 7 от Споразумението за ЕИП – Съдът в състав Carl Baudenbacher, председател, Per Christiansen (съдия докладчик) и Páll Hreinsson, съдии, постанови на 10 ноември 2014 г. решение, чийто диспозитив гласи:
   С настоящото Съдът:

               1.

               Постановява, че с неприемането в определения срок на всички мерки, необходими за прилагането на акта, посочен в точка 27 от приложение XVIII към Споразумението за Европейското икономическо пространство, а именно Директива 2009/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 май 2009 г. за създаване на европейски работнически съвет или на процедура за информиране и консултации с работниците и служителите в предприятия с общностно измерение и групи предприятия с общностно измерение (преработена), адаптиран към Споразумението за ЕИП с Протокол 1 към него и с Решение № 54/2010 на Съвместния комитет на ЕИП, Исландия не е изпълнила задълженията си съгласно въпросния акт и по член 7 от Споразумението.

               2.

               Осъжда Исландия да заплати съдебните разноски.


title: Дело F-85/15: Определение на Съда на публичната служба от 27 януари 2016 г. — Glantenay и др./Комисия

text:
               7.3.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 90/27

         Определение на Съда на публичната служба от 27 януари 2016 г. — Glantenay и др./Комисия
   (Дело F-85/15) (1)

   (2016/C 090/37)
   Език на производството: френски
   Председателят на втори състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 262, 10.8.2015 г., стр. 4.


title: Дело T-523/09: Решение на Общия съд от 13 април 2011 г. — Smart Technologies/СХВП (WIR MACHEN DAS BESONDERE EINFACH) (Марка на Общността — Заявка за регистрация на словна марка на Общността „WIR MACHEN DAS BESONDERE EINFACH“ — Абсолютно основание за отказ — Липса на описателен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               28.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 160/21

         Решение на Общия съд от 13 април 2011 г. — Smart Technologies/СХВП (WIR MACHEN DAS BESONDERE EINFACH)
   (Дело T-523/09) (1)

   (Марка на Общността - Заявка за регистрация на словна марка на Общността „WIR MACHEN DAS BESONDERE EINFACH“ - Абсолютно основание за отказ - Липса на описателен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2011/C 160/32
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Smart Technologies ULC (Калгари, Канада) (представители: M. Edenborough, QC, T. Elias, barrister, и R. Harrison, solicitor)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: J. Crespo Carrillo)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 29 септември 2009 г. (преписка R 554/2009-2) относно заявка за регистрация на словен знак „WIR MACHEN DAS BESONDERE EINFACH“ като марка на Общността

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Smart Technologies ULC да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 51, 27.2.2010 г.


title: Дело F-128/15: Жалба, подадена на 30 септември 2015 г. — ZZ и ZZ/Комисия

text:
               14.12.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 414/43

         Жалба, подадена на 30 септември 2015 г. — ZZ и ZZ/Комисия
   (Дело F-128/15)
   (2015/C 414/55)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: ZZ и ZZ (представители: J.-N. Louis и N. de Montigny, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна било на предложеното, било на окончателното изчисление на осигурителния стаж, признат по пенсионната схема на Съюза и съответстващ на пенсионните права, които жалбоподателите са придобили по националните схеми и искат да прехвърлят към пенсионната схема на Съюза на основание на новите общи разпоредби за изпълнение (ОРИ) на член 11, параграф 2 от приложение VIII към Правилника

      Искания на жалбоподателите

               —

               да се отменят решенията от 30 април 2015 г., от 1 юли 2015 г. и от 6 юли 2015 г., с които се определя бонусът по общностната пенсионна схема за пенсионните права, които жалбоподателите са придобили преди да постъпят на служба в Комисията,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-603/17: Жалба, подадена на 5 септември 2017 г. — Република Литва/Европейска комисия

text:
               23.10.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 357/29

         Жалба, подадена на 5 септември 2017 г. — Република Литва/Европейска комисия
   (Дело T-603/17)
   (2017/C 357/38)
   Език на производството: литовски

      Страни

      Жалбоподател: Република Литва (представители: D. Kriaučiūnas, R. Krasuckaitė, R. Dzikovič и M. Palionis)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да обяви недействителността на Решение за изпълнение № 2017/1144 на Европейската комисия от 26 юни 2017 г. за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за гарантиране на земеделието и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (1), що се отнася до Литва финансова корекция от 4 207 894,93 EUR;

               —

               да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три основания.
   Като е приложила фиксирана ставка от 5 % за финансова корекция от 4 207 894,93 EUR поради пропуски в основни проверки, Европейската комисия (наричана по-нататък „Комисията“) е нарушила член 52, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 (2), тъй като при вземане на решението относно степента на несъответствие, естеството на нарушенията и финансовата щета, причинена на Европейския съюз:

               1.

               Неправилно е възприела становище, че качеството на проверките на място, извършени в Литва, е недостатъчно и следва да се счита за пропуск в основна проверка поради:

                           1.1.

                           неправилно тълкуване и прилагане на член 26, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 65/2011 (3) и въз основа на това тълкуване неоснователно е приела, че по време на проверките на място литовските институции не са проверили дали исканията за плащане, подадени от бенефициера, са подкрепени с счетоводни и други подходящи документи;

                           1.2.

                           неправилно тълкуване и прилагане на член 26, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕС) № 65/2011 и въз основа на това тълкуване неоснователно е приела, че по време на проверките на място литовските институции не са проверили дали финансираните с публични средства операции са осъществени в съответствие по-специално с правилата относно обществените поръчки;

                           1.3.

                           неправилно тълкуване и прилагане на член 25, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 65/2011 и въз основа на това тълкуване установява, че инспекторите, осъществяващи проверките на място не отговарят на изискванията за независимост спрямо лицата, участвали в осъществяването на административните проверки по същите операции;

               2.

               Неправилно е възприела становище, че качеството на проверките относно разумността на направените в Литва разходи следва да се разглежда като представляващо пропуск в основна проверка, поради:

                           2.1.

                           неправилно тълкуване на член 24, параграф 2, буква г) от Регламент (ЕС) № 65/2011 и въз основа на това тълкуване неоснователно е приела, че разумността на представените разходи не е проверена в достатъчна степен;

                           2.2.

                           при всички положения неоснователно е приложила 5 % финансова корекция, тъй като тежестта на потенциалното несъответствие със системата за проверки на правилността на разходите е значително по-малка;

               3.

               Не е отчела действително причинената вреда на Европейския съюз във връзка с разходите за доброволен труд и неправилно е възприела становище, че е налице недостатъчна проверка относно това дали разходите за дейности, свързани с недвижими имоти, отговарят на изискванията и впоследствие погрешно приема, че е налице пропуск в основна проверка поради:

                           3.1.

                           неоснователно неотчитане на данните, предоставени от литовските институции относно проучването, разпоредено от Агенцията и осъществено от независими експерти, в което се установява каква е действителната вреда, която може да е причинена на фондовете на ЕС и какъв е нейният размер, както и каква е вредата, свързана с пропуски в системата от проверки на вноските в натура (доброволен неплатен труд), и неоснователно е приложила фиксирана финансова корекция от 5 %;

                           3.2.

                           неправилно възприемане на становище, че не е спазен член 24, параграф 2, букви в) и г) от Регламент (ЕС) № 65/2011 при осъществяване на административните проверки на заявленията за подпомагане и контрола върху разходите по проекта — вноски в натура (недвижими имоти).

      (1)  ОВ L 165, 2017 г., стр. 37.

      (2)  Регламент (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 година относно финансирането, управлението и мониторинга на общата селскостопанска политика и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 352/78, (ЕО) № 165/94, (ЕО) № 2799/98, (ЕО) № 814/2000, (ЕО) № 1290/2005 и (ЕО) № 485/2008 на Съвета (ОВ L 347, 2013 г., стр. 549).

      (3)  Регламент (ЕС) № 65/2011 на Комисията от 27 януари 2011 година за определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 1698/2005 на Съвета по отношение на прилагането на процедури за контрол, както и кръстосано спазване по отношение на мерките за подпомагане на развитието на селските райони (ОВ L 25, 2011 г., стр. 8; поправка OB L 201, 4.8.2011 г., стр. 20).


title: Дело T-117/15: Решение на Общия съд от 24 март 2017 г. — Естония/Комисия (Жалба за отмяна — Земеделие — Обща организация на пазарите — Мерки, които трябва да бъдат приети поради присъединяването на нови държави членки — Размер на сумите, които трябва да бъдат изплатени за неизтеглените количества захар в излишък — Искане за изменение на окончателно решение на Комисията — Отхвърляне на искането — Необжалваем акт — Потвърждаващ акт — Липса на нови съществени обстоятелства — Недопустимост)

text:
               8.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 144/34

         Решение на Общия съд от 24 март 2017 г. — Естония/Комисия
   (Дело T-117/15) (1)

   ((Жалба за отмяна - Земеделие - Обща организация на пазарите - Мерки, които трябва да бъдат приети поради присъединяването на нови държави членки - Размер на сумите, които трябва да бъдат изплатени за неизтеглените количества захар в излишък - Искане за изменение на окончателно решение на Комисията - Отхвърляне на искането - Необжалваем акт - Потвърждаващ акт - Липса на нови съществени обстоятелства - Недопустимост))
   (2017/C 144/44)
   Език на производството: естонски

      Страни

      Жалбоподател: Република Естония (представител: K. Kraavi-Käerdi)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално L. Naaber-Kivisoo и P. Ondrůšek, впоследствие P. Ondrůšek, подпомаган от M. Kärson, адвокат)

      Встъпила страна в подкрепа на ищеца/жалбоподателя: Република Латвия (представители: I. Kalniņš и D. Pelše)

      Предмет

   Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяната на решението, съдържащо се, както се твърди, в писмото на Комисията от 22 декември 2014 г., с което последната отказва да измени своето Решение 2006/776/EО относно размера на сумите, които трябва да бъдат изплатени за неизтеглените от пазара количества захар в излишък (ОВ L 314, 2006 г., стр. 35)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2)

               Осъжда Република Естония да понесе направените от нея съдебни разноски и да заплати съдебните разноски, направени от Европейската комисия.

               3)

               Република Латвия понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 171, 26.5.2017 г.


title: Дело C-335/08 P: Решение на Съда (трети състав) от 11 юни 2009 г. — Transports Schiocchet — Excursions SARL/Комисия на Европейските общности (Обжалване — Иск за обезщетение — Регламент (ЕИО) № 517/72 и Регламент (ЕИО) № 684/92 — Международен превоз на пътници с автобус — Условията за ангажиране на извъндоговорната отговорност на Общността — Давностен срок)

text:
               1.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 180/21

         Решение на Съда (трети състав) от 11 юни 2009 г. — Transports Schiocchet — Excursions SARL/Комисия на Европейските общности
   (Дело C-335/08 P) (1)

   (Обжалване - Иск за обезщетение - Регламент (ЕИО) № 517/72 и Регламент (ЕИО) № 684/92 - Международен превоз на пътници с автобус - Условията за ангажиране на извъндоговорната отговорност на Общността - Давностен срок)
   2009/C 180/35
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Transports Schiocchet — Excursions SARL (представител: D. Schönberger, avocat)

      Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности (представители: J.-F. Pasquier и N. Yerrell)

      Предмет

   Жалба срещу Определение на Първоинстанционния съд (четвърти състав) от 19 май 2008 г. по дело Transports Schiocchet/Комисия (T-220/07), с което Първоинстанционният съд отхвърля като недопустим поради погасяване по давност иск на основание извъндоговорна отговорност, предявен от жалбоподателя и целящ поправяне на вредите, които той е претърпял поради различни незаконосъобразни действия, за които общностните институции носели отговорност — Условия за предявяване на иск за обезщетение — Понятие за специални редовни превози и за редовни превози по смисъла на Регламент (ЕИО) № 517/72 на Съвета от 28 февруари 1972 година относно общите правила за редовни превози и за специални редовни превози на пътници с автобус, извършвани между държавите-членки (ОВ L 67, стр. 19), отменен и заменен с Регламент (ЕИО) № 684/92 на Съвета от 16 март 1992 година относно общите правила за международен превоз на пътници с автобус (ОВL 74, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 2, стр. 34).

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Transports Schiocchet — Excursions SARL да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 285, 8.11.2008 г.


title: Дело F-27/08 RENV: Определение на Съда на публичната служба от 15 май 2012 г. — Simões Dos Santos/СХВП

text:
               30.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 194/28

         Определение на Съда на публичната служба от 15 май 2012 г. — Simões Dos Santos/СХВП
   (Дело F-27/08 RENV) (1)

   2012/C 194/48
   Език на производството: френски
   Председателят на първи състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра поради уреждане на спора по взаимно съгласие.

      (1)  ОВ C 158, 21.6.2008 г., стр. 25.


title: Дело T-415/11: Жалба, подадена на 1 август 2011 г. — Hartmann/СХВП (Nutriskin Protection Complex)

text:
               8.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 298/21

         Жалба, подадена на 1 август 2011 г. — Hartmann/СХВП (Nutriskin Protection Complex)
   (Дело T-415/11)
   2011/C 298/38
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Paul Hartmann AG (Heidenheim an der Brenz, Германия) (представител: N. Aicher, Rechtsanwältin)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени определението на първи апелативен състав на СХВП от 26 май 2011 г. по преписка № R 1524/2010-1,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски, включително разноските в апелативното производство.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: Словната марка „Nutriskin Protection Complex“ за стоки от класове 3 и 5 — Заявка № 8 995 086.

      Решение на проверителя: Отхвърля заявката.

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: Нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент № 207/2009, тъй като по отношение на стоките от класове 3 и 5 заявката за регистрация на марката „Nutriskin Protection Complex“ като марка на Общността не е нито описателна, нито лишена от отличителен характер, защото, от една страна, елементът „Nutriskin“, поради необичайната си комбинация, представлява понятие, което не създава пряко описателно впечатление, а, от друга страна, ответникът се е ограничил да изведе твърдяната липса на отличителен характер от описателното значение на заявената марка.


title: Дело T-152/17: Жалба, подадена на 6 март 2017 г. — Sumner/Комисия

text:
               8.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 144/53

         Жалба, подадена на 6 март 2017 г. — Sumner/Комисия
   (Дело T-152/17)
   (2017/C 144/72)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Loreto Sumner (Лейкслип, Ирландия) (представител: J. MacGuill, Solicitor)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени постановения на 10 януари 2017 г. и връчен на 17 януари 2017 г. отказ на Генералния секретар от името на Комисията да предостави на жалбоподателя достъп до всички материали, представени от страните по висящи производства за установяване на неизпълнение на задължения на държава членка във връзка с твърдяно нарушение от страна на Ирландия на Директивата за работното време.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания.

               1.

               В рамките на първото основание се твърди, че искането за предоставяне на достъп до документи не е било подложено на конкретна преценка по реда на Регламент № 1049/2001.

               2.

               В рамките на второто основание се твърди, че незаконосъобразно е приложена обща презумпция, като са нарушени принципите, установени в цитираната съдебна практика.

               3.

               В рамките на третото основание се твърди, че в нарушение на цитираната съдебна практика рискът по отношение на всеки от съответните документи не е подложен на конкретно и действително разглеждане.

               4.

               В рамките на четвъртото основание се твърди, че в нарушение на цитираната съдебна практика евентуалният частичен достъп не е подложен на конкретно и действително разглеждане.

               5.

               В рамките на петото основание се твърди, че в нарушение на принципите, установени в цитираната съдебна практика е допусната явна грешка в преценката във връзка с наличието на по-висш обществен интерес.


title: Дело F-34/10: Жалба, подадена на 26 май 2010 г. — Arango Jaramillo и др./ЕИБ

text:
               28.8.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 234/58

         Жалба, подадена на 26 май 2010 г. — Arango Jaramillo и др./ЕИБ
   (Дело F-34/10)
   ()
   2010/C 234/107
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: Oscar Orlando Arango Jaramillo (Люксембург, Люксембург) и др. (представители: B. Cortese, C. Cortese и F. Spitaleri, avocats)

      Ответник: Европейска инвестиционна банка

      Предмет на производството

   Отмяна на решенията на ЕИБ да увеличи пенсионноосигурителните вноски на жалбоподателите, както и обезщетение за претърпените от тях неимуществени вреди.

      Искания на жалбоподателите

               —

               да се отменят решенията на Европейската инвестиционна банка, съдържащи се във фиша за заплата на жалбоподателите за месец февруари 2010 г., с които се увеличава пенсионноосигурителната вноска на жалбоподателите, чрез увеличение на базата за изчисляване (заплата, върху която се правят удръжки) на посочената вноска, от една страна, както и на коефициента на изчисляване, изразен в процент от посочената заплата, върху която се правят удръжки, от друга страна,

               —

               да се осъди Банката да заплати символично обезщетение в размер на едно евро за претърпените от жалбоподателите неимуществени вреди;

               —

               да се осъди Европейската инвестиционна банка да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-506/14: Жалба, подадена на 27 юни 2014 г.  — Grandi Navi Veloci/Комисия

text:
               25.8.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/55

         Жалба, подадена на 27 юни 2014 г. — Grandi Navi Veloci/Комисия
   (Дело T-506/14)
   2014/C 282/74
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Grandi Navi Veloci SpA (Palermo, Италия) (представители: S. Grassani, S. Ravenna и A. Franchi, avvocati)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение на Европейската комисия C(2013) 9101 окончателен от 22 януари 2014 г. в частта, в която Комисията е приела, че субсидията, отпусната на Saremar за осъществяване на рекламни дейности, и гаранциите (банкови гаранции и писма за намеренията), предоставени от Regione Sardegna, не представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС;

               —

               да осъди Комисията да заплати съдените разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Настоящата жалба е насочена срещу Решение на Европейската комисия C(2013) 9101 окончателен от 22 януари 2014 г. относно мерки за помощ, приведени в изпълнение от Regione autonoma della Sardegna в полза на Saremar [дела SA.32014 (2011/C), SA32015 (2011/C), SA.32016 (2011/C)]. С посоченото решение Комисията приема по-специално, че субсидията, отпусната на Saremar, за осъществяване на рекламни дейности и гаранциите (банкови гаранции и писма за намеренията), предоставени от Regione Sardegna, не представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС.
   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага четири правни основания.

               1.

               С първото правно основание, изведено от нарушение и неправилно прилагане на член 107, параграф 1 ДФЕС, Grandi Navi Veloci твърди, че решението е опорочено, що се отнася до твърдението, че не е налице икономическо предимство за Saremar в резултат на получената сума от Regione Sardegna за предполагаеми рекламни дейности. Според жалбоподателя Комисията нарушила член 107, параграф 1 ДФЕС в частта, в която е приела, че заплатената цена от Regione Sardegna като възнаграждение за рекламните дейности, поверени на Saremar, на стойност 3 0 00  000 EUR съответства на пазарните стойности и не е налице изискването за икономическо предимство в полза на бенефициера.

               2.

               С второто правно основание Grandi Navi Veloci твърди, на първо място, очевидна грешка в преценката на Комисията, що се отнася до твърдението, че методът, използван от назначеното от Tribunale di Genova вещо лице, е неподходящ; и на второ място се оплаква от поведението на Комисията от гледна точка на липсата на разследване и нарушаването на принципа на добра администрация.

               3.

               С третото правно основание Grandi Navi Veloci изтъква противоречието и недостатъчна обоснованост на решението съгласно член 296 ДФЕС във връзка с квалификацията на мярката, свързана с предполагаемите рекламни дейности, като непредставляваща държавна помощ.

               4.

               С четвъртото правно основание Grandi Navi Veloci твърди, на първо място нарушение и неправилно прилагане на член 107, параграф 1 ДФЕС във връзка с твърдението, че не е налице държавна помощ по отношение на банковите гаранции и писма за намеренията и, на второ място, произтичащото от това неизпълнение на задължението за мотивиране на решението съгласно член 296 ДФЕС.