title: Дело T-486/09: Жалба, подадена на 4 декември 2009 г. — Полша/Комисия

text:
               27.2.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 51/34

         Жалба, подадена на 4 декември 2009 г. — Полша/Комисия
   (Дело T-486/09)
   2010/C 51/66
   Език на производството: полски

      Страни

      Жалбоподател: Република Полша (представител: M. Szpunar)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на ищеца

               —

               да се отмени Решение 2009/721/EG на Комисията от 24 септември 2009 г. (нотифицирано под № С(2009) 7044) за изключване от финансиране от страна на Общността на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА), секция „Гарантиране“, на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (1), доколкото с него се изключва от финансиране от страна на Общността сумата 47 152 775 PLN, предоставена от одобрена от Република Полша разплащателна агенция;

               —

               да се осъди Комисия да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В обжалваното решение е предвидена финансова корекция от 5 % по отношение на средствата, похарчени през 2005 г. в рамките на плана за развитие на селските райони, за подпомагане на селскостопанската дейност в районите в по-неблагоприятно положение и за подпомагане на инициативи в областта на селското стопанство и околната среда. Основание за корекцията са твърдяни грешки, свързани с изравняването под формата на насрещни проверки за спазване на принципите на обичайните добри селскостопански практики, със санкционната система, с докладите относно проверките на място и със свързването на проверките на всички задължения, отнасящи се до мерки в областта на селското стопанство и околната среда.
   Жалбоподателят оспорва наличието на твърдяните нарушения и посочва следните основания срещу обжалваното решение.
   На първо място той посочва нарушения на член 7, параграф 4, точка 1 от Регламент № 1258/1999 (2) и на член 31, параграф 1 от Регламент № 1290/2005 (3), както и на установените в Документ VI/5330/97 насоки, тъй като финансовата корекция е направена при погрешно установяване на фактите и тълкуване на правото. Никоя от твърдяните грешки, основание за финансовата корекция, не била допусната; освен това разходите, изключени от общностно финансиране с обжалваното решение, били направени в съответствие с общностните разпоредби.
   В рамките на първото правно основание жалбоподателят посочва, че докладите от проверките на място отразявали всички принципи на обичайните добри селскостопански практики в съответствие с член 28 от Регламент № 796/2004 (4), включително проверката за спазване на годишната горна граница за торене с естествени торове. Не били направени насрещни административни проверки въз основа на системата за обозначаване и регистриране на животни само защото тази система била безполезна като референтна база за насрещните проверки и поради това съгласно член 68 от Регламент № 817/2004 (5) провеждането на насрещни проверки въз основа на тази система не било необходимо. Санкционната система за нарушения на принципите на обичайните добри селскостопански практики била напълно действаща, съответствала на положението през първата година на прилагане на плана за развитие на селските райони и дори била по-строга от понастоящем действащата система на общностни санкции, поради което съответствала без ограничения на член 73 от Регламент № 817/2004. Гарантирана била всеобхватността на проверките на място, която дори надхвърляла изискванията на член 69, трета алинея от Регламент № 817/2004.
   На второ място жалбоподателят посочва нарушения на член 7, параграф 4, точка 4 от Регламент № 1258/1999 и на член 31, параграф 2 от Регламент № 1290/2005, на установените в Документ VI/5330/97 насоки, както и на принципа на пропорционалност, тъй като финансовата корекция под формата на фиксиран процент, преценена въз основа на опасността от загуби за общностния бюджет, била прекалено завишена. Никоя от твърдяните грешки, основание за корекцията, не можела да доведе до финансови загуби за Общността или най-малкото опасността от подобни предполагаеми финансови загуби била напълно несъществена и се отнасяла до многократно по-малка сума, отколкото изключената от общностно финансиране с обжалваното решение.
   На трето място жалбоподателят посочва нарушение на член 296, параграф 2 от ДФЕС, тъй като обжалваното решение не било достатъчно мотивирано. Комисията не разяснила основанията за същественото изменение на обхвата на твърдените грешки и поради това не дала възможност на полските власти да узнаят тези основания.

      (1)  ОВ L 257, стр. 28.

      (2)  Регламент (ЕО) № 1258/199 на Съвета от 17 май 1999 година относно финансирането на Общата селскостопанска политика (ОВ L 160, стр. 103).

      (3)  Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета от 21 юни 2005 година относно финансирането на Общата селскостопанска политика (ОВ L 209, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 14, том 1, стр. 193).

      (4)  Регламент (ЕО) № 796/2004 на Комисията от 21 април 2004 година за определяне на подробни правила за прилагане на интегрираната система за администриране и контрол, кръстосано спазване и модулация, предвидени в Регламент (ЕО) № 1782/2003 на Съвета относно установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски производители (ОВ L 141, стр. 18; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 56, стр. 210).

      (5)  Регламент (ЕО) № 817/2004 на Комисията от 29 април 2004 година относно определяне на подробни правила за прилагането от Регламент (ЕО) № 1257/1999 на Съвета относно подпомагане на развитието на селските райони от Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА) (ОВ L 153, стр. 30, поправен в ОВ L 231, 2004 г., стр. 24; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 57, стр. 116).


title: Дело C-77/13: Определение на председателя на Съда от 6 март 2014 г. (преюдициално запитване, отправено от Tribunal d'instance de Quimper — Франция) — CA Consumer Finance/Francine Crouan, по рождение Weber, Tual Crouan

text:
               16.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 184/23

         Определение на председателя на Съда от 6 март 2014 г. (преюдициално запитване, отправено от Tribunal d'instance de Quimper — Франция) — CA Consumer Finance/Francine Crouan, по рождение Weber, Tual Crouan
   (Дело C-77/13) (1)

   2014/C 184/35
   Език на производството: френски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 123, 27.4.2013 г.


title: Дело C-241/11: Решение на Съда (голям състав) от 25 юни 2013 г. — Европейска комисия/Чешка република (Неизпълнение на задължения от държава членка — Директива 2003/41/ЕО — Дейности и надзор на институциите за професионално пенсионно осигуряване — Частично нетранспониране в предвидения срок — Решение на Съда, установяващо неизпълнение на задължения — Неизпълнение — Член 260, параграф 2 ДФЕС — Имуществени санкции — Еднократно платима сума)

text:
               3.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 225/6

         Решение на Съда (голям състав) от 25 юни 2013 г. — Европейска комисия/Чешка република
   (Дело C-241/11) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 2003/41/ЕО - Дейности и надзор на институциите за професионално пенсионно осигуряване - Частично нетранспониране в предвидения срок - Решение на Съда, установяващо неизпълнение на задължения - Неизпълнение - Член 260, параграф 2 ДФЕС - Имуществени санкции - Еднократно платима сума)
   2013/C 225/08
   Език на производството: чешки

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: Z. Malůšková, N. Yerrell и K.-Ph. Wojcik)

      Ответник: Чешка република (представители: M. Smolek и J. Očková)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Член 260 ДФЕС — Неизпълнение на Решение на Съда от 14 януари 2010 г. по дело C-343/08, Комисия/Чешка република — Неприемане в предвидения срок на всички разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2003/41/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 3 юни 2003 година относно дейностите и надзора на институциите за професионално пенсионно осигуряване (ОВ L 235, стр. 10; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 219) — Налагане на еднократно платима сума и на периодична имуществена санкция

      Диспозитив

               1.

               Като не е взела към датата, на която е изтекъл срокът, определен в официалното уведомително писмо, изпратено от Европейската комисия на Чешката република по реда на член 260, параграф 2 ДФЕС, всички мерки за изпълнението на Решение от 14 януари 2010 г. по дело Комисия/Чешка република (C-343/08), Чешката република не е изпълнила задълженията си по член 260, параграф 1 ДФЕС.

               2.

               Осъжда Чешката република да заплати на Европейската комисия, по сметка „Собствени ресурси на Европейския съюз“, еднократно платима сума от 250 000 EUR.

               3.

               Осъжда Чешката република да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 232 от 6.8.2011г.


title: Дело C-303/06: Решение на Съда (голям състав) от 17 юли 2008 г. (преюдициално запитване от Employment Tribunal — Обединено кралство) — S. Coleman/Attridge Law, Steve Law (Социална политика — Директива 2000/78/ЕО — Равно третиране в областта на заетостта и професиите — Членове 1, 2, параграфи 1, 2, буква a) и 3, както и член 3, параграф 1, буква в) — Пряка дискриминация, основана на увреждане — Тормоз, свързан с увреждане — Уволнение на служител без увреждания, но чието дете е с увреждания — Включване — Тежест на доказване)

text:
               30.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 223/6

         Решение на Съда (голям състав) от 17 юли 2008 г. (преюдициално запитване от Employment Tribunal — Обединено кралство) — S. Coleman/Attridge Law, Steve Law
   (Дело C-303/06) (1)

   (Социална политика - Директива 2000/78/ЕО - Равно третиране в областта на заетостта и професиите - Членове 1, 2, параграфи 1, 2, буква a) и 3, както и член 3, параграф 1, буква в) - Пряка дискриминация, основана на увреждане - Тормоз, свързан с увреждане - Уволнение на служител без увреждания, но чието дете е с увреждания - Включване - Тежест на доказване)
   (2008/C 223/08)
   Език на производството: английски
   Препращаща юрисдикция
   Employment Tribunal
   Страни в главното производство

      Ищец: S. Coleman

      Ответник: Attridge Law, Steve Law
   Предмет
   Преюдициално запитване — Employment Tribunal — Тълкуване на членове 1, 2, параграфи 1, 2, буква a) и 3 от Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 г. за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (ОВ L 303, стр. 16, Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 7) — Обхват на понятието за увреждане — Възможност същото да обхване лице, което е тясно свързано с лице с увреждания и поради това е станало обект на дискриминация — Служител, който сам отглежда дете с увреждания
   Диспозитив

               1)

               Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 г. за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите и по-специално членове 1 и 2, параграфи 1 и 2, буква a) от нея трябва да се тълкуват в смисъл, че предвидената от тях забрана за пряка дискриминация не се ограничава единствено до самите лица с увреждания. Когато работодател третира служител без увреждания по-малко благоприятно отколкото е, бил е, или би бил третиран друг служител в сходно положение и е доказано, че неблагоприятното третиране, на което е жертва този служител, се основава на увреждане на негово дете, за което той полага грижите, от които то най-много се нуждае, подобно третиране противоречи на забраната за пряка дискриминация, съдържаща се в споменатия член 2, параграф 2, буква a).

               2)

               Директива 2000/78 и по-специално членове 1 и 2, параграфи 1 и 3 от нея трябва да се тълкуват в смисъл, че предвидената от тях забрана за тормоз не се ограничава единствено до самите лица с увреждания. Когато е доказано, че нежеланото поведение, представляващо тормоз, на който е жертва служител без увреждания, е свързано с увреждане на негово дете, за което той полага грижите, от които то най-много се нуждае, подобно поведение противоречи на забраната за тормоз, съдържаща се в споменатия член 2, параграф 3.

      (1)  ОВ C 237, 30.9.2006 г.


title: Дело T-5/05: Определение на Първоинстанционния съд от 22 януари 2007 г. — Verband der Internationalen Caterer in Deutschland/Комисия

text:
               24.3.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 69/29

         Определение на Първоинстанционния съд от 22 януари 2007 г. — Verband der Internationalen Caterer in Deutschland/Комисия
   (Дело T-5/05) (1)

   (2007/C 69/59)

      Език на производството: немски

   Председателят на първи състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 82, 2.4.2005 г.


title: Дело C-551/07: Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgerichtshof на 11 декември 2007 г. — Deniz Sahin/Bundesminister für Inneres

text:
               8.3.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 64/19

         Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgerichtshof на 11 декември 2007 г. — Deniz Sahin/Bundesminister für Inneres
   (Дело C-551/07)
   (2008/C 64/28)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Verwaltungsgerichtshof.
   Страни в главното производство

      Ищец: Deniz Sahin

      Ответник: Bundesminister für Inneres
   Преюдициални въпроси

               1)

                           а)

                           Трябва ли член 3, параграф 1, член 6, параграф. 2 както и член 7, параграф 1, буква г) и параграф 2 от Директива 2004/38/EО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите–членки, за изменение на Регламент (EИО) № 1612/68 и за отмяна на Директиви 64/221/EИО, 68/360/EИО, 72/194/EИО, 73/148/EИО, 75/34/EИО, 75/35/EИО, 90/364/EИО, 90/365/EИО и 93/96/EИО (1) — наричана по-нататък Д — да се тълкуват в смисъл, че те се отнасят също до тези членове на семейството по смисъла на член 2, параграф 2 от Д, които са пристигнали в приемащата държава-членка независимо от гражданина на ЕС (член 2, параграф 3 от Д) и едва там са придобили качество на член на семейство или са започнали да водят семеен живот с гражданина на ЕС?

                           б)

                           При положителен отговор на първия въпрос, от допълнително значение ли е обстоятелството, че членът на семейството към момента на придобиване на качеството „член на семейство“ или на започване на семеен живот пребивава на законно основание в приемащата държава-членка? Ако да, за да се счита че пребивава на законно основание, достатъчно ли е обстоятелството, че членът на семейството по силата само на своя статут на търсещо убежище лице има право на пребиваване?

                           в)

                           Ако вследствие на отговора на въпросите по 1 а) и б) не произтича от директивата право на пребиваване на член на семейството, който има право на пребиваване „само“ по силата на статута си на търсещо убежище лице, който е пристигнал в приемащата държава-членка независимо от гражданина на ЕС и едва там е придобил качество на член на семейство или е започнал да води семеен живот с гражданина на ЕС, може ли, независимо от това, в ситуация, за която е характерно, че членът на семейството пребивава едва от четири години в приемащата държава-членка, където преди една година е сключил брак с гражданин на ЕС, с когото той води съвместен живот от около три години и половина и с когото има общо дете на 20 месеца, от член 18 съответно 39 EО да се изведе право но пребиваване в светлината на правото на личен живот?

               2)

               Допускат ли член 9, параграф 1 и член 10, параграф 1 от Д национална правна уредба, съгласно която членове на семейството на гражданин на ЕС, които не притежават гражданство на една държава-членка или които имат право на пребиваване съгласно член 7, параграф 2 от Д, да не могат да получат карта за пребиваване („Карта за пребиваване на членове на семейството на гражданин на ЕС“) поради самото обстоятелство, че те (временно) са оправомощени въз основа на разпоредбите относно правото на убежище в приемащата държава-членка да пребивават в последната?

      (1)  ОВ L 158, стр. 77, Специално издание на български език, глава 05, том 07, стр. 56.


title: Дело T-13/11: Решение на Общия съд от 6 септември 2013 г. — Post Bank Iran/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки срещу Иран, взети с цел да се предотврати разпространението на ядрено оръжие — Замразяване на средства — Правно основание — Нарушение на международното право — Задължение за мотивиране — Право на защита — Право на ефективна съдебна защита — Явна грешка в преценката — Право на собственост — Пропорционалност — Равно третиране — Недопускане на дискриминация)

text:
               19.10.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 304/13

         Решение на Общия съд от 6 септември 2013 г. — Post Bank Iran/Съвет
   (Дело T-13/11) (1)

   (Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Иран, взети с цел да се предотврати разпространението на ядрено оръжие - Замразяване на средства - Правно основание - Нарушение на международното право - Задължение за мотивиране - Право на защита - Право на ефективна съдебна защита - Явна грешка в преценката - Право на собственост - Пропорционалност - Равно третиране - Недопускане на дискриминация)
   2013/C 304/23
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Post Bank Iran (Техеран, Иран) (представител: адв. D. Luff)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bishop и A. Vitro)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: F. Erlbacher и M. Konstantinidis)

      Предмет

   От една страна, жалба за отмяна, първо, на приложение II към Решение 2010/413/ОВППС на Съвета от 26 юли 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС (ОВ L 195, стр. 39), изменено с Решение 2010/644/ОВППС на Съвета от 25 октомври 2010 година (ОВ L 281, стр. 81) и на приложение VIII към Регламент (ЕС) № 961/2010 на Съвета от 25 октомври 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕО) № 423/2007 (ОВ L 281, стр. 1) в частите, отнасящи се до жалбоподателя, второ, на решението по отношение на жалбоподателя, „съдържащо се в“ писмо от 29 октомври 2010 г., трето, на Решение 2011/783/ОВППС на Съвета от 1 декември 2011 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС (ОВ L 319, стр. 71) и на Регламент за изпълнение (ЕС) № 1245/2011 на Съвета от 1 декември 2011 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 961/2010 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 319, стр. 11), доколкото същите могат да засегнат положението на жалбоподателя, четвърто, на решението по отношение на жалбоподателя „съдържащо се в“ писмо от 5 декември 2011 г., пето, на приложение IX към Регламент (ЕС) № 267/2012 на Съвета от 23 март 2012 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕС) № 961/2010 (ОВ L 88, стр. 1) в частите, отнасящи се до жалбоподателя, и шесто, на всеки бъдещ регламент или всяко бъдещо решение на Съвета или на Комисията за изменение или допълнение на някой от обжалваните по делото актове, и от друга страна, искане за обявяване за неприложими по отношение на жалбоподателя на член 20, параграф 1, буква б) от Решение 2010/413, на член 16, параграф 2 от Регламент № 961/2010, на член 1, точка 7 от Решение 2012/35/ОВППС на Съвета от 23 януари 2012 година за изменение на Решение 2010/413 (ОВ L 19, стр. 22), на член 23, параграф 2 от Регламент № 267/2012, на член 1, точка 8 от Решение 2012/635/ОВППС на Съвета от 15 октомври 2012 година за изменение на Решение 2010/413 (ОВ L 282, стр. 58), на член 1, точка 11 от Регламент (ЕС) № 1263/2012 на Съвета от 21 декември 2012 година за изменение на Регламент № 267/2012 (ОВ L 356, стр. 34), както и на член 1, точка 2 от Решение 2012/829/ОВППС на Съвета от 21 декември 2012 година за изменение на Решение 2010/413 (ОВ L 356, стр. 71)

      Диспозитив

               1.

               Жалбата е недопустима в частта относно искането за отмяна на всеки бъдещ регламент или на всяко бъдещо решение на Съвета на Европейския съюз или на Европейската комисия за изменение или допълнение на някой от обжалваните по делото актове.

               2.

               Липсва основание за произнасяне, както по исканията за отмяна на решенията по отношение на Post Bank Iran, „съдържащи се във“ писмата на Съвета от 29 октомври 2010 г. и от 5 декември 2011 г., така и по възражението за липса на абсолютни процесуални предпоставки, повдигнато от Съвета, подкрепен от Комисията, срещу исканията за отмяна на решението по отношение на Post Bank Iran, „съдържащо се във“ писмото на Съвета от 29 октомври 2010 г.

               3.

               Отменя приложение II към Решение 2010/413/ОВППС на Съвета от 26 юли 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС, изменено с Решение 2010/644/ОВППС на Съвета от 25 октомври 2010 година, приложение VIII към Регламент (ЕС) № 961/2010 на Съвета от 25 октомври 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕО) № 423/2007, Решение 2011/783/ОВППС на Съвета от 1 декември 2011 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС, Регламент за изпълнение (ЕС) № 1245/2011 на Съвета от 1 декември 2011 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 961/2010 относно ограничителни мерки срещу Иран и приложение IX към Регламент (ЕС) № 267/2012 на Съвета от 23 март 2012 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕС) № 961/2010, доколкото същите се отнасят до Post Bank Iran.

               4.

               Запазва действието на приложение II към Решение 2010/413, изменено с Решение 2010/644, а след това и с Решение 2011/783, по отношение на Post Bank Iran до влизането в сила на отмяната на приложение IX към Регламент № 267/2012, доколкото същата се отнася до Post Bank Iran.

               5.

               Съветът понася, освен направените от него съдебни разноски, и тези на Post Bank Iran.

               6.

               Комисията понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 63, 26.2.2011 г.


title: Дело C-461/13: Решение на Съда (голям състав) от 1 юли 2015 г. (преюдициално запитване от Bundesverwaltungsgericht — Германия) — Bund für Umwelt und Naturschutz Deutschland e.V./Bundesrepublik Deutschland (Преюдициално запитване — Околна среда — Политика на Европейския съюз в областта на водите — Директива 2000/60/ЕО — Член 4, параграф 1 — Екологични цели във връзка с повърхностните води — Влошаване на състоянието на повърхностен воден обект — Проект за преустройване на воден път — Задължение на държавите членки да не разрешат проект, който може да предизвика влошаване на състоянието на повърхностен воден обект — Определящи критерии за преценката налице ли е влошаване на състоянието на воден обект)

text:
               7.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 294/3

         Решение на Съда (голям състав) от 1 юли 2015 г. (преюдициално запитване от Bundesverwaltungsgericht — Германия) — Bund für Umwelt und Naturschutz Deutschland e.V./Bundesrepublik Deutschland
   (Дело C-461/13) (1)

   ((Преюдициално запитване - Околна среда - Политика на Европейския съюз в областта на водите - Директива 2000/60/ЕО - Член 4, параграф 1 - Екологични цели във връзка с повърхностните води - Влошаване на състоянието на повърхностен воден обект - Проект за преустройване на воден път - Задължение на държавите членки да не разрешат проект, който може да предизвика влошаване на състоянието на повърхностен воден обект - Определящи критерии за преценката налице ли е влошаване на състоянието на воден обект))
   (2015/C 294/04)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesverwaltungsgericht

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Bund für Umwelt und Naturschutz Deutschland e.V

      Ответник: Bundesrepublik Deutschland

      в присъствието на: Freie Hansestadt Bremen

      Диспозитив

               1)

               Член 4, параграф 1, буква а), подточки i)—iii) от Директива 2000/60 на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2000 година за установяване на рамка за действията на Общността в областта на политиката за водите трябва да се тълкува в смисъл, че държавите членки са длъжни, освен ако бъде предоставено изключение, да откажат разрешение за определен проект, когато той може да предизвика влошаване на състоянието на повърхностен воден обект или когато застрашава постигането на добро състояние на повърхностните води или на добър екологичен потенциал и на добро химично състояние на повърхностните води към датата, предвидена в Директивата.

               2)

               Понятието „влошаване на състоянието“ на повърхностен воден обект в член 4, параграф 1, буква а), подточка i) от Директива 2000/60 трябва да се тълкува в смисъл, че е налице влошаване, когато състоянието на поне един от качествените елементи по смисъла на приложение V към Директивата се влоши с един клас, дори влошаването да не води до влошаване на класирането на повърхностния воден обект като цяло. Ако обаче съответният качествен елемент по смисъла на приложението вече е в най-ниския клас, всяко влошаване на този елемент представлява „влошаване на състоянието“ на повърхностен воден обект по смисъла на посочения член 4, параграф 1, буква а), подточка i).

      (1)  ОВ C 352, 30.11.2013 г.


title: Дело T-265/11: Определение на Общия съд от 31 март 2014 г . — Elmaghraby/Съвет

text:
               16.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 184/38

         Определение на Общия съд от 31 март 2014 г. — Elmaghraby/Съвет
   (Дело T-265/11) (1)

   2014/C 184/60
   Език на производството: английски
   Председателят на трети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 219, 23.7.2011 г.


title: Дело C-214/15: Определение на Съда (девети състав) от 7 юли 2016 г. (преюдициално запитване от Supremo Tribunal Administrativo — Португалия) — Município de Vila Pouca de Aguiar/Sá Machado & Filhos SA (Преюдициално запитване — Обществени поръчки за строителство — Директива 2004/18/ЕО — Член 55 — Обявление за обществена поръчка — Оферта, която не е придружена от доказателства за необичайно ниска цена — Критерии за определяне — Член 7,буква в) — Стойност на поръчката — Недостигнат праг — Сигурен трансграничен интерес — Липса на информация — Явна недопустимост)

text:
               19.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 343/10

         Определение на Съда (девети състав) от 7 юли 2016 г. (преюдициално запитване от Supremo Tribunal Administrativo — Португалия) — Município de Vila Pouca de Aguiar/Sá Machado & Filhos SA
   (Дело C-214/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Обществени поръчки за строителство - Директива 2004/18/ЕО - Член 55 - Обявление за обществена поръчка - Оферта, която не е придружена от доказателства за необичайно ниска цена - Критерии за определяне - Член 7,буква в) - Стойност на поръчката - Недостигнат праг — Сигурен трансграничен интерес - Липса на информация - Явна недопустимост))
   (2016/C 343/14)
   Език на производството: португалски

      Запитваща юрисдикция

   Supremo Tribunal Administrativo

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Município de Vila Pouca de Aguiar

      Ответник: Sá Machado & Filhos SA

      В присъствието на: Norcep Construções e Empreendimentos Lda

      Диспозитив

   Преюдициалното запитване, отправено от Supremo Tribunal Administrativo (Върховен административен съд, Португалия) с акт от 9 април 2015 г., е явно недопустимо.

      (1)  ОВ C 254, 3.8.2015 г.


title: Дело C-476/12: Преюдициално запитване, отправено от Oberster Gerichtshof (Австрия) на 24 октомври 2012 г. — Österreichischer Gewerkschaftsbund/Verband Österreichischer Banken und Bankiers

text:
               2.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 32/2

         Преюдициално запитване, отправено от Oberster Gerichtshof (Австрия) на 24 октомври 2012 г. — Österreichischer Gewerkschaftsbund/Verband Österreichischer Banken und Bankiers
   (Дело C-476/12)
   2013/C 32/02
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberster Gerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Österreichischer Gewerkschaftsbund

      Ответник: Verband Österreichischer Banken und Bankiers

      Преюдициални въпроси

               1.

               Следва ли принципът pro rata temporis в съответствие с клауза 4, параграф 2 от Рамковото споразумение, съдържащо се в приложението към Директива 97/81/ЕО на Съвета от 15 декември 1997 година относно Рамково споразумение за работа при непълно работно време (1), да се прилага по отношение на определена в колективен договор (колективен трудов договор) надбавка за деца на издръжка, която представлява социално обезщетение от страна на работодателя с цел частично покриване на родителските разходи за издръжката на детето, за което е получена надбавката, с оглед на (подходящия) вид на това обезщетение?

               2.

               При отрицателен отговор на въпрос 1:
               Следва ли клауза 4, параграф 1 от Рамковото споразумение, съдържащо се в приложението към Директива 97/81/ЕО, да се тълкува в смисъл, че неравното третиране на заетите на непълно работно време лица чрез пропорционално намаляване на правото им на надбавка за деца на издръжка в зависимост от работното време — имайки предвид широкото правомощие за преценка на социалните партньори при определянето на цел в областта на социалната и икономическа политика и на подходящи за постигането ѝ мерки — е обективно обосновано, при положение че забрана за пропорционално отпускане

                           а)

                           затруднява и/или прави невъзможна работата на непълно работно време под формата на частична заетост на родител и/или ограниченото полагане на труд през периода на отпуск за отглеждане на дете;

                           б)

                           води до нарушаване на конкуренцията поради по-голямата финансова тежест за работодател, който наема по-голям брой заети на непълно работно време лица, както и до намаляване на готовността на работодателя да наема на работа заети на непълно работно време лица; и/или

                           в)

                           води до по-благоприятно третиране на заетите на непълно работно време лица, които са страна и по друго трудово правоотношение на непълно работно време и до право на няколко на брой обезщетения, произтичащи от колективен трудов договор, каквото е надбавката за деца на издръжка; и/или

                           г)

                           води до по-благоприятно третиране на заетите на непълно работно време лица, тъй като те разполагат с повече свободно време в сравнение с работещите на пълно работно време и така имат по-добри възможности за полагане на грижи за децата?

               3.

               При отрицателен отговор на въпроси 1 и 2:
               Трябва ли член 28 от Хартата за основните права да се тълкува в смисъл, че когато в система на трудовото право, в която съществени елементи от минималните трудовоправни стандарти се установяват съобразно съгласувани преценки в областта на социалната политика на специално избрани и квалифицирани страни по колективен трудов договор, при твърдяна (съгласно националните практики) недействителност на дадена детайлна разпоредба (която нарушава предвидения в правото на Европейския съюз принцип на недискриминация) в колективен трудов договор (тук — отпускане на надбавка за деца на издръжка работа на непълно работно време), санкцията, изразяваща се в обявяване на недействителността, се разпростира до всички разпоредби на колективния трудов договор (в настоящия случай — надбавката за деца на издръжка)?

      (1)  ОВ L 14, 1998 г., стр. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 35, поправка в ОВ L 128, 1998 г., стр. 71; изменен с Директива 98/23/ЕО, ОВ L 131, 1998 г., стр. 10.


title: Дело C-284/04: Решение на Съда (разширен състав) от 26 юни 2007 г. (преюдициално запитване, отправено от Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien — Австрия) — T-Mobile Austria GmbH, 3G Mobile Telecommunications GmbH, Mobilkom austria Aktiengesellschaft, по-рано известно като mobilkom austria AG & Co. KG, Master-talk Austria Telekom Service GmbH & Co. KG, ONE GmbH, Hutchison 3G Austria GmbH, Tele.ring Telekom Service GmbH, правоприемник на TRA 3G Mobilfunk GmbH/Република Австрия (Шеста ДДС директива — Облагаеми сделки — Понятие за икономическа дейност — Член 4, параграф 2 — Отдаване на права, които позволяват използване на определена част от радиочестотния спектър, запазен за далекосъобщителни услуги)

text:
               25.8.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 199/3

         Решение на Съда (разширен състав) от 26 юни 2007 г. (преюдициално запитване, отправено от Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien — Австрия) — T-Mobile Austria GmbH, 3G Mobile Telecommunications GmbH, Mobilkom austria Aktiengesellschaft, по-рано известно като mobilkom austria AG & Co. KG, Master-talk Austria Telekom Service GmbH & Co. KG, ONE GmbH, Hutchison 3G Austria GmbH, Tele.ring Telekom Service GmbH, правоприемник на TRA 3G Mobilfunk GmbH/Република Австрия
   (Дело C-284/04) (1)

   (Шеста ДДС директива - Облагаеми сделки - Понятие за „икономическа дейност“ - Член 4, параграф 2 - Отдаване на права, които позволяват използване на определена част от радиочестотния спектър, запазен за далекосъобщителни услуги)
   (2007/C 199/04)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien
   Страни в главното производство

      Ищци: T-Mobile Austria GmbH, 3G Mobile Telecommunications GmbH, mobilkom austria Aktiengesellschaft, по-рано известно като mobilkom austria AG & Co. KG, Master-talk Austria Telekom Service GmbH & Co. KG, ONE GmbH, Hutchison 3G Austria GmbH, tele.ring Telekom Service GmbH, правоприемник на TRA 3G Mobilfunk GmbH

      Ответник: Република Австрия
   Предмет
   Преюдициално запитване — Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien — Тълкуване на член 4, параграф 5 и на точка 1 от приложение Г към Директива 77/388/ЕИО: Шеста директива на Съвета от 17 май 1977 г. относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1) — Дейности и сделки, извършени от публичноправен субект в качеството на орган на държавна власт — Отдаване на честоти, чрез търг, на оператори на мобилна телефония
   Диспозитив
   Член 4, параграфи 1 и 2 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 г. относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, трябва да се тълкуват в смисъл, че отдаването от националния регулаторен орган, отговорен за разпределението на спектъра, чрез търг на права, каквито са правата за използване на честоти от електромагнитния спектър, с цел предоставянето на обществеността на мобилни телекомуникационни услуги, не съставлява икономическа дейност по смисъла на тази разпоредба и следователно не попада в приложното поле на директивата.

      (1)  ОВ C 262, 23.10.2004 г.


title: Дело C-366/16: Преюдициално запитване от Raad voor Vreemdelingenbetwistingen (Белгия), постъпило на 5 юли 2016 г. — H. F./Belgische Staat

text:
               19.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 343/33

         Преюдициално запитване от Raad voor Vreemdelingenbetwistingen (Белгия), постъпило на 5 юли 2016 г. — H. F./Belgische Staat
   (Дело C-366/16)
   (2016/C 343/44)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Raad voor Vreemdelingenbetwistingen [Съвет по споровете във връзка с режима на чужденците]

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: H. F.

      Ответник: Белгийската държава

      Преюдициални въпроси

   Правото на Съюза, и по-специално член 27, параграф 2 от Директивата за гражданството (1), евентуално във връзка с член 7 от Хартата, следва ли да се тълкува в смисъл, че молбата за издаване на разрешение за пребиваване, подадена от член на семейството, гражданин на трета страна, в рамките на събиране на семейството с гражданин на Съюза, който се е ползвал от правото си на свободно движение и свобода на установяване, може да бъде отхвърлена в една държава членка поради твърдението, че е налице заплаха в резултат на самото присъствие в обществото на този член на семейството, който в друга държава членка е изключен от статута на бежанец на основание член 1, раздел F от Конвенцията за статута на бежанците и член 12, параграф 2 от Директивата (2) за признаването поради факти, които се отнасят до него в конкретен обществено-исторически контекст в страната му по произход, когато изводът за наличието на истинска и настояща заплаха в резултат на поведението на този член на семейството в държавата членка на пребиваване се прави изключително въз основа на решението за изключване от статута на бежанец, без при това да се извършва преценка на опасността от повторно извършване на престъпление в държавата членка на пребиваване?

      (1)  Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки, за изменение на Регламент (ЕИО) № 1612/68 и отменяща Директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО (ОВ L 158, 2004 г., стр. 77; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 56)

      (2)  Директива 2011/95/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 13 декември 2011 година относно стандарти за определянето на граждани на трети държави или лица без гражданство като лица, на които е предоставена международна закрила, за единния статут на бежанците или на лицата, които отговарят на условията за субсидиарна закрила, както и за съдържанието на предоставената закрила (ОВ. L, 2011 г., стр. 337, S. 9)


title: Дело C-559/11: Определение на Съда (първи състав) от 4 октомври 2012 г. (преюдициално запитване от Rechtbank van koophandel te Antwerpen — Белгия) — Pelckmans Turnhout NV/Walter Van Gastel Balen NV, Walter Van Gastel NV, Walter Van Gastel Schoten NV, Walter Van Gastel Lifestyle NV (Член 92, параграф 1, член 103, параграф 1 и член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник — Директива 2005/29/ЕО — Нелоялни търговски практики — Национална правна уредба, която забранява поддържането на търговски обект отворен седем дни в седмицата)

text:
               12.1.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 9/23

         Определение на Съда (първи състав) от 4 октомври 2012 г. (преюдициално запитване от Rechtbank van koophandel te Antwerpen — Белгия) — Pelckmans Turnhout NV/Walter Van Gastel Balen NV, Walter Van Gastel NV, Walter Van Gastel Schoten NV, Walter Van Gastel Lifestyle NV
   (Дело C-559/11) (1)

   (Член 92, параграф 1, член 103, параграф 1 и член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник - Директива 2005/29/ЕО - Нелоялни търговски практики - Национална правна уредба, която забранява поддържането на търговски обект отворен седем дни в седмицата)
   2013/C 9/38
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Rechtbank van koophandel te Antwerpen

      Страни в главното производство

      Ищец: Pelckmans Turnhout NV

      Ответници: Walter Van Gastel Balen NV, Walter Van Gastel NV, Walter Van Gastel Schoten NV, Walter Van Gastel Lifestyle NV

      Предмет

   Преюдициално запитване — Rechtbank van koophandel te Antwerpen — Тълкуване на членове 34, 35, 49 и 56 ДФЕС, както и на Директива 2005/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2005 година относно нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители на вътрешния пазар и за изменение на Директива 84/450/ЕИО на Съвета, Директиви 97/7/ЕО, 98/27/ЕО и 2002/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, и Регламент (ЕО) № 2006/2004 на Европейския парламент и на Съвета (Директива относно нелоялни търговски практики) (ОВ L 149, стр. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 14, стр. 260) — Понятието търговски практики от страна на търговци към потребители — Поддържане на търговския обект отворен седем дни в седмицата и рекламиране на тази практика

      Диспозитив

   Директива 2005/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2005 година относно нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители на вътрешния пазар и за изменение на Директива 84/450/ЕИО на Съвета, Директиви 97/7/ЕО, 98/27/ЕО и 2002/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, и Регламент (ЕО) № 2006/2004 на Европейския парламент и на Съвета (Директива относно нелоялни търговски практики), трябва да се тълкува в смисъл, че не се прилага към национално законодателство като разглежданото в главното производство, което не преследва цели в областта на защитата на потребителите.

      (1)  ОВ C 32, 4.2.2012 г.


title: Дело C-428/13: Решение на Съда (пети състав) от 9 октомври 2014 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Stato — Италия) — Ministero dell'Economia e delle Finanze, Amministrazione Autonoma dei Monopoli di Stato (AAMS)/Yesmoke Tobacco SpA (Преюдициално запитване — Данъчни разпоредби — Хармонизиране на законодателствата — Директива 95/59/EО и Директива 2011/64/EС — Структура и ставки на акциза върху обработения тютюн — Определяне на акциз — Принцип, установяващ една ставка на акциза за всички цигари — Възможност за държавите членки да въведат минимален размер на акциза — Цигари от най-ниската ценова категория — Национална правна уредба — Конкретна категория цигари — Определяне на акциза в размер на 115 %)

text:
               8.12.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 439/9

         Решение на Съда (пети състав) от 9 октомври 2014 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Stato — Италия) — Ministero dell'Economia e delle Finanze, Amministrazione Autonoma dei Monopoli di Stato (AAMS)/Yesmoke Tobacco SpA
   (Дело C-428/13) (1)

   ((Преюдициално запитване - Данъчни разпоредби - Хармонизиране на законодателствата - Директива 95/59/EО и Директива 2011/64/EС - Структура и ставки на акциза върху обработения тютюн - Определяне на акциз - Принцип, установяващ една ставка на акциза за всички цигари - Възможност за държавите членки да въведат минимален размер на акциза - Цигари от най-ниската ценова категория - Национална правна уредба - Конкретна категория цигари - Определяне на акциза в размер на 115 %))
   (2014/C 439/12)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Consiglio di Stato

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Ministero dell'Economia e delle Finanze, Amministrazione Autonoma dei Monopoli di Stato (AAMS)

      Ответник: Yesmoke Tobacco SpA

      Диспозитив

   Член 7, параграф 2 и член 8, параграф 6 от Директива 2011/64/ЕС на Съвета от 21 юни 2011 година относно структурата и ставките на акциза върху обработен тютюн трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна норма като разглежданата в главното производство, с която не се въвежда еднакъв минимален акциз, който се прилага за всички цигари, а минимален акциз, който се прилага единствено за цигарите с продажна цена на дребно, по-ниска от тази на цигарите от най-търсената ценова категория.

      (1)  ОВ C 313, 26.10.2013 г.


title: Дело F-66/10: Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 12 май 2011 г. — AQ/Комисия (Публична служба — Длъжности лица — Атестационен доклад — Процедура за оценяване за 2009 г. — Степен на оценителя, която е по-ниска от тази на титуляра на поста — Оценка на ефикасността за част от референтния период — Неопределяне на цели за титуляра на поста)

text:
               6.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 232/41

         Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 12 май 2011 г. — AQ/Комисия
   (Дело F-66/10) (1)

   (Публична служба - Длъжности лица - Атестационен доклад - Процедура за оценяване за 2009 г. - Степен на оценителя, която е по-ниска от тази на титуляра на поста - Оценка на ефикасността за част от референтния период - Неопределяне на цели за титуляра на поста)
   2011/C 232/72
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: AQ (Брюксел, Белгия) (представител: L. Massaux, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: C. Berardis-Kayser и G. Berscheid, agents)

      Предмет

   Искане за отмяна на атестационния доклад за периода от 1 януари до 31 декември 2008 г., доколкото с него той е класиран в ниво на ефективност III и са му раздадени две точки за повишение.

      Диспозитив

               1.

               Отменя атестационния доклад на AQ в рамките на процедурата за оценяване и повишаване за 2009 г., както и решението, с което са на AQ са раздадени две точки на основание на същата процедура.

               2.

               Осъжда Европейската комисия да заплати на AQ сумата от 2 000 EUR.

               3.

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               4.

               Осъжда Европейската комисия да заплати всички съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 288, стр. 74 от 23.10.2010 г.


title: Дело C-563/13: Определение на председателя на Съда от 12 юни 2014 г. (преюдициално запитване, отправено от Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság — Унгария) — UPC DTH Sàrl/Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság

text:
               15.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 315/46

         Определение на председателя на Съда от 12 юни 2014 г. (преюдициално запитване, отправено от Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság — Унгария) — UPC DTH Sàrl/Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság
   (Дело C-563/13) (1)

   2014/C 315/79
   Език на производството: унгарски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 24, 25.1.2014 г.


title: Дело C-206/10: Решение на Съда (пети състав) от 5 май 2011 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия (Неизпълнение на задължения от държава членка — Регламент (ЕИО) № 1408/71 — Член 4, параграф 1, буква a) — Регламент (ЕИО) № 1612/68 — Член 7, параграф 2 — Обезщетения, предоставяни от германските провинции в полза на незрящите лица, глухите лица и лицата с увреждания — Условие за пребиваване)

text:
               25.6.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 186/7

         Решение на Съда (пети състав) от 5 май 2011 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия
   (Дело C-206/10) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Регламент (ЕИО) № 1408/71 - Член 4, параграф 1, буква a) - Регламент (ЕИО) № 1612/68 - Член 7, параграф 2 - Обезщетения, предоставяни от германските провинции в полза на незрящите лица, глухите лица и лицата с увреждания - Условие за пребиваване)
   2011/C 186/12
   Език на производството: немски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представител: V. Kreuschitz)

      Ответник: Федерална република Германия (представители: T. Henze и C. Blaschke)

      Встъпила страна в подкрепа на исканията на ответника: Кралство Нидерландия (представител: M. Noort)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 7, параграф 2 от Регламент (ЕИО) № 1612/68 на Съвета от 15 октомври 1968 г. относно свободното движение на работници в Общността (ОВ L 257, стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 11) и на член 4, параграф 1, буква а) във връзка с дял III, глава 1 от Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социално осигуряване на заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността (ОВ L 149, стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 26) — Национална правна уредба, която обвързва с условие за местоживеене в дадена провинция отпускането на обезщетенията, предоставяни от съответните провинции в полза на незрящите лица и лицата с увреждания — Обезщетения, посочени в приложение II, раздел III към Регламент (ЕИО) № 1408/71 — Понятие за специално обезщетение, получавано без вноски

      Диспозитив

               1.

               Като обвързва с условие за местоживеене или за обичайно пребиваване в дадена провинция отпускането на обезщетенията, предоставяни по силата на законодателствата на съответните провинции в полза на незрящите лица, глухите лица и лицата с увреждания, по отношение на които Федерална република Германия е компетентна държава членка, тя не е изпълнила задълженията си по член 4, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социално осигуряване на заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността, в редакцията му, изменена и осъвременена с Регламент (ЕО) № 118/97 на Съвета от 2 декември 1996 година, изменен с Регламент (ЕО) № 647/2005 на Европейския парламент и на Съвета от 13 април 2005 година във връзка с дял III, глава 1 от този регламент и с член 7, параграф 2 от Регламент (ЕИО) № 1612/68 на Съвета от 15 октомври 1968 година относно свободното движение на работници в Общността.

               2.

               Осъжда Федерална република Германия да заплати съдебните разноски.

               3.

               Кралство Нидерландия понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 179, 3.7.2010 г.


title: Дело T-17/08 P: Жалба, подадена на 14 януари 2008 г. от Marta Andreasen срещу решение, постановено на 8 ноември 2007 г. от Съда на публичната служба по дело F-40/05, Andersen/Комисия

text:
               8.3.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 64/60

         Жалба, подадена на 14 януари 2008 г. от Marta Andreasen срещу решение, постановено на 8 ноември 2007 г. от Съда на публичната служба по дело F-40/05, Andersen/Комисия
   (Дело T-17/08 P)
   (2008/C 64/97)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Marta Andreasen (Барселона, Испания) (представител: B. Marthoz, avocat)

      Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на Съда на публичната служба от 8 ноември 2007 г. по дело F-40/05 и да се реши спора като се уважат исканията на жалбоподателката, направени в първоинстанционното производство, включително искането за обезщетение на вредите;

               —

               да се осъди ответникът по жалбата да понесе съдебните разноски;

               —

               да се осъди Комисията на Европейските общности да заплати всички разходи и съдебни разноски;

               —

               при условията на евентуалност, да се отмени решението на Съда на публичната служба от 8 ноември 2007 г. по дело F-40/05, да препрати делото обратно на Съда на публичната служба и да няма произнасяне по съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Със своята жалба жалбоподателката иска отмяната на решението на Съда на публичната служба, с което се отхвърля жалба с предмет, от една страна, отмяна на решението от 30 октомври 2004 г., с което Комисията й е определила дисциплинарна санкция освобождаване от длъжност без намаление на пенсионните права и, от друга страна, искане за обезщетение на вредите.
   В подкрепа на своята жалба жалбоподателката посочва пет правни основания.
   Най-напред, тя изтъква, че Съдът на публичната служба нарушил член 10 от приложение IX от Правилника, тъй като не извършил контрол за законосъобразност и за пропорционалност на обжалваното в първоинстанционното производство решение по отношение на приложението на тази разпоредба като се отчитат конкретните обстоятелства и особеното положение на жалбоподателката, свързано с характера на функциите, които тя е упражнявала.
   Второто правно основание е изведено от твърдяното нарушение на принципите за законност на актовете на Общността, за тяхното прилагане във времето и за правната сигурност, доколкото Съдът на публичната служба не изложил мотиви в своето решение по въпросите, свързани с прилагането в дадения случай на правилата от стария и новия Правилник за длъжностните лица.
   Освен това жалбоподателката упреква Съда на публичната служба в изопачаване на фактите, които му били представени за преценка.
   Тя посочва също така грешка в преценката и нарушение от Съда на публичната служба на членове 11, 12, 17 и 21 от Правилника, поради това, че той не мотивирал надлежно своето решение, въпреки че одобрил прилагането на тези разпоредби, така както то било направено с обжалваното пред първа инстанция решение.
   Накрая жалбоподателката твърди, че Съдът на публичната служба нарушил също принципите, признати в член 6, параграф 1 и член 13 от Европейската конвенция за правата на човека и членове 41 и 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз.


title: Дело T-896/16: Жалба, подадена на 20 декември 2016 г. — Puma/EUIPO — Senator (TRINOMIC)

text:
               20.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/39

         Жалба, подадена на 20 декември 2016 г. — Puma/EUIPO — Senator (TRINOMIC)
   (Дело T-896/16)
   (2017/C 053/47)
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Puma SE (Херцогенаурах, Германия) (представител: Rechtsanwalt M. Schunke)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Senator GmbH & Co. KGaA (Грос-Биберау, Германия)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „TRINOMIC“ — заявка за регистрация № 12 697 074

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 19 октомври 2016 г. по преписка R 70/2016-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски, включително разноските, възникнали в производството по възражение.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009,

               —

               Нарушение на принципа на равно третиране и на принципа за самоограничаване на администрацията.


title: Дело C-448/13 P: Определение на Съда (шести състав) от 12 юни 2014 г.  — Delphi Technologies, Inc./Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СВХП) (Обжалване — Марка на Общността — Регламент (ЕО) № 207/2009 — Член 7, параграф 1, буква б) — Словна марка „INNOVATION FOR THE REAL WORLD“  — Рекламен лозунг — Отказ да се регистрира марката — Липса на отличителен характер)

text:
               11.8.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 261/9

         Определение на Съда (шести състав) от 12 юни 2014 г. — Delphi Technologies, Inc./Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СВХП)
   (Дело C-448/13 P) (1)

   ((Обжалване - Марка на Общността - Регламент (ЕО) № 207/2009 - Член 7, параграф 1, буква б) - Словна марка „INNOVATION FOR THE REAL WORLD“ - Рекламен лозунг - Отказ да се регистрира марката - Липса на отличителен характер))
   2014/C 261/15
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Delphi Technologies, Inc. (представители: C. Albrecht и J Heumann, Rechtsanwälte)

      Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СВХП) (представител: J. Crespo Carrillo)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Delphi Technologies, Inc. да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 313, 26.10.2013 г.


title: Дело C-565/13: Решение на Съда (трети състав) от 9 октомври 2014 г. (преюдициално запитване от Hovrätten för västra Sverige — Швеция) — Наказателно производство срещу Ove Ahlström, Lennart Kjellberg, Fiskeri Ab Ganthi, Fiskeri Ab Nordic (Преюдициално запитване — Външни отношения — Споразумение за партньорство в рибарството между Европейската общност и Кралство Мароко — Изключване на всякаква възможност корабите на Общността да извършват риболовна дейност в мароканските риболовни зони въз основа на издадена от мароканските органи лицензия без намесата на компетентните органи на Европейския съюз)

text:
               8.12.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 439/13

         Решение на Съда (трети състав) от 9 октомври 2014 г. (преюдициално запитване от Hovrätten för västra Sverige — Швеция) — Наказателно производство срещу Ove Ahlström, Lennart Kjellberg, Fiskeri Ab Ganthi, Fiskeri Ab Nordic
   (Дело C-565/13) (1)

   ((Преюдициално запитване - Външни отношения - Споразумение за партньорство в рибарството между Европейската общност и Кралство Мароко - Изключване на всякаква възможност корабите на Общността да извършват риболовна дейност в мароканските риболовни зони въз основа на издадена от мароканските органи лицензия без намесата на компетентните органи на Европейския съюз))
   (2014/C 439/18)
   Език на производството: шведски

      Запитваща юрисдикция

   Hovrätten för västra Sverige

      Страни в главното производство

   Ove Ahlström, Lennart Kjellberg, Fiskeri Ab Ganthi, Fiskeri Ab Nordic

      Диспозитив

   Споразумението за партньорство в рибарството между Европейската общност и Кралство Мароко, одобрено от името на Общността с Регламент (EO) № 764/2006 на Съвета от 22 май 2006 година, и по-специално член 6 трябва да се тълкува в смисъл, че изключва всяка възможност корабите на Общността да извършват риболовна дейност в мароканските риболовни зони въз основа на лицензия, издадена от мароканските органи, без намесата на компетентните органи на Европейския съюз.

      (1)  ОВ C 15, 18.1.2014 г.


title: Дело T-554/15: Жалба, подадена на 25 септември 2015 г. — Унгария/Комисия

text:
               30.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 398/62

         Жалба, подадена на 25 септември 2015 г. — Унгария/Комисия
   (Дело T-554/15)
   (2015/C 398/76)
   Език на производството: унгарски

      Страни

      Жалбоподател: Унгария (представители: M. Z. Fehér и G. Koós)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени частично Решение C (2015) 4805 на Комисията от 15 юли 2015 г. относно принос на предприятията от тютюневата промишленост към здравеопазването, доколкото с посоченото решение се разпорежда преустановяване на прилагането както на прогресивните данъчни ставки, така и на намалението на облагането в случай на инвестиране, предвидени в Закон XCIV от 2014 г. относно приноса на предприятията от тютюневата промишленост към здравеопазването за 2015 г. (a dohányipari vállalkozások 2015. évi egészségügyi hozzájárulásáról szóló 2014. évi XCIV. törvény), одобрен от унгарския парламент, и

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания.

               1.

               Първото основание е изведено от злоупотреба с правото на преценка, явна грешка в преценката и нарушение на принципа на пропорционалност

                           —

                           На първо място, жалбоподателят твърди, че разпореждайки преустановяването Комисията е допуснала явна грешка в преценката, като по този начин е превишила пределите на своето право на преценка и е нарушила в същото време принципа на пропорционалност.

               2.

               Второто основание е изведено от нарушение на забраната за дискриминация и на принципа на равно третиране

                           —

                           На второ място, жалбоподателят твърди, че практиката на Комисията в областта на преустановяването може да се квалифицира като непоследователна, от което произтича нарушение на забраната за дискриминация и на принципа на равно третиране.

               3.

               Третото основание е изведено от неспазване на задължението за мотивиране и нарушение на принципа на добра администрация, както и на правото на защита

                           —

                           На трето място, жалбоподателят подчертава по-специално, че като е разпоредила преустановяването, Комисията не е изпълнила задължението си за мотивиране.

               4.

               Четвъртото основание е изведено от задължението за лоялно сътрудничество и правото на ефективна съдебна защита

                           —

                           В този контекст жалбоподателят поддържа, че в резултат от разпореждането на Комисията за преустановяване са нарушени основните права и гаранции като задължението за лоялно сътрудничество и правото на ефективна съдебна защита.

               5.

               Петото основание е изведено от противоречивия и недостатъчно точен характер на решението

                           —

                           В тази връзка жалбоподателят поддържа, че приемайки решението си за преустановяване, Комисията не е взела предвид факта, че в случай на самостоятелно определяне на данъка при плащането унгарските власти не са в състояние да попречат на отпускането на помощта и добавя, че решението на Комисията е противоречиво и що се отнася до предмета на преустановяването. Вследствие на това Комисията не е формулирала ясна норма за поведение, въпреки че е наложила на унгарските власти да изпълнят това решение.


title: Дело C-176/16 P: Определение на Съда (осми състав) от 6 април 2017 г. — Proforec Srl/Европейска комисия (Обжалване — Член 181 от Процедурния правилник на Съда — Регистър на защитените наименования за произход и защитените географски указания — Регламент (ЕС) № 1151/2012 — Регистрация на наименованието „Focaccia di Recco col formaggio (ЗГУ)“ — Липса на правен интерес)

text:
               26.6.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 202/7

         Определение на Съда (осми състав) от 6 април 2017 г. — Proforec Srl/Европейска комисия
   (Дело C-176/16 P) (1)

   ((Обжалване - Член 181 от Процедурния правилник на Съда - Регистър на защитените наименования за произход и защитените географски указания - Регламент (ЕС) № 1151/2012 - Регистрация на наименованието „Focaccia di Recco col formaggio (ЗГУ)“ - Липса на правен интерес))
   (2017/C 202/10)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Proforec Srl (представители: G. Durazzo, M. Mencoboni и G. Pescatore, avvocati)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: първоначално F. Moro и J. Guillem Carrau, впоследствие F. Moro)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Proforec Srl да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 191, 30.5.2016 г.


title: Дело T-7/14 P: Решение на Общия съд от 6 февруари 2015 г.  — BQ/Сметна палата (Обжалване — Публична служба — Длъжностни лица — Атестационeн доклад — Психически тормоз — Частично отхвърляне на иска за обезщетение в първоинстанционното производство — Изопачаване на фактите — Задължение на Съда на публичната служба за мотивиране — Пропорционалност — Разпределяне на съдебните разноски)

text:
               23.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 96/18

         Решение на Общия съд от 6 февруари 2015 г. — BQ/Сметна палата
   (Дело T-7/14 P) (1)

   ((Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Атестационeн доклад - Психически тормоз - Частично отхвърляне на иска за обезщетение в първоинстанционното производство - Изопачаване на фактите - Задължение на Съда на публичната служба за мотивиране - Пропорционалност - Разпределяне на съдебните разноски))
   (2015/C 096/23)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: BQ (Берелданж, Люксембург) (представители: D. de Abreu Caldas, J.-N. Louis и M. de Abreu Caldas, avocats)

      Друга страна в производството: Сметна палата на Европейския съюз (представители: първоначално T. Kennedy, B. Schäfer и I. Ni Riagáin Düro, а впоследствие B. Schäfer и I. Ni Riagáin Düro)

      Предмет

   Жалба срещу решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (трети състав) от 23 октомври 2013 г., BQ/Сметна палата (F-39/12, RecFP, EU:F:2013:158), с която се иска отмяна на това решение.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               В настоящото производство г-н BQ понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Сметната палата на Европейския съюз.

      (1)  ОВ C 112, 14.4.2014 г.


title: Дело T-645/13: Жалба, подадена на 29 ноември 2013 г. — Nezi/СХВП — Etam (E)

text:
               1.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 61/9

         Жалба, подадена на 29 ноември 2013 г. — Nezi/СХВП — Etam (E)
   (Дело T-645/13)
   2014/C 61/15
   Език на жалбата: гръцки

      Страни

      Жалбоподател: Efcharis Nezi (Миконос, Гърция) (представител: адв. A. Salkitzoglou)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Etam SAS (Clichy, Франция)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 3 октомври 2013 г., преписка R 329/2013-4,

               —

               да измени въпросното решение с оглед регистрацията на марката на жалбоподателя за всички посочени стоки и услуги, и

               —

               да осъди другата страна в производството да заплати направените от жалбоподателя разноски, включително разноските на евентуалните встъпили страни.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят.

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка „E“ за стоки и услуги от класове 14, 16, 18, 25, 26, 35 и 40 — заявка за регистрация на марка на Общността № 8701138.

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: фигуративна марка „E“ за стоки от класове 3, 18 и 25.

      Решение на отдела по споровете: отхвърля жалбата.

      Решение на апелативния състав: частично отменя решението на отдела по споровете.

      Изложени правни основания:

               —

               нарушение на Договора за функционирането на Европейския съюз;

               —

               нарушение на член 4 от Регламент № 207/2009;

               —

               нарушение на член 8, параграф 1, буква б) и член 8, параграф 5 от Регламент № 207/2009;

               —

               нарушение на член 76 от Регламент № 207/2009; и

               —

               нарушение на членове 15 и 42 от Регламент № 207/2009.


title: Дело F-4/13: Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 8 декември 2014 г.  — Cwik/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Атестиране — Атестационен доклад — Процедура по атестиране за 1995/1997 г. — Изпълнение на решение на Първоинстанционния съд — Искане за отмяна на атестационния доклад — Липса на сезиране на съвместния комитет по атестирането — Забавяне при приемането на атестационния доклад — Иск за обезщетение за вреди)

text:
               26.1.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 26/43

         Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 8 декември 2014 г. — Cwik/Комисия
   (Дело F-4/13) (1)

   ((Публична служба - Длъжностни лица - Атестиране - Атестационен доклад - Процедура по атестиране за 1995/1997 г. - Изпълнение на решение на Първоинстанционния съд - Искане за отмяна на атестационния доклад - Липса на сезиране на съвместния комитет по атестирането - Забавяне при приемането на атестационния доклад - Иск за обезщетение за вреди))
   (2015/C 026/55)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Michael Cwik (Tervuren, Белгия) (представител: N. Lhoëst, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: C. Berardis-Kayser и G. Berscheid)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението, с което се приема атестационния доклад на жалбоподателя за периода 1995 — 1997 г. и искане за обезщетение за вреди.

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на Европейската комисия от 12 март 2012 г. за окончателно приемане на новия атестационен доклад на г-н Cwik в процедурата по атестиране за 1995/1997 г.

               2)

               Осъжда Европейската комисия да заплати на г-н Cwik сума в размер на 15  000 EUR, представляваща обезщетение за претърпените неимуществени вреди.

               3)

               Отхвърля жалбата в останалата част.

               4)

               Европейската комисия понася собствените си съдебни разноски и се осъжда да заплати съдебните разноски на г-н Cwik.

      (1)  ОВ C 108, стр. 38


title: Дело T-621/13: Определение на Общия съд от 26 юни 2014 г . — Pell Amar Cosmetics/СХВП — Alva Management (Pell amar dr. Ionescu — Calinesti)

text:
               15.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 315/72

         Определение на Общия съд от 26 юни 2014 г. — Pell Amar Cosmetics/СХВП — Alva Management (Pell amar dr. Ionescu — Calinesti)
   (Дело T-621/13) (1)

   2014/C 315/120
   Език на производството: английски
   Председателят на седми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 31, 1.2.2014 г.


title: Дело C-205/09: Решение на Съда (втори състав) от 21 октомври 2010 г. (преюдициално запитване от Szombathelyi Városi Bíróság, Република Унгария) — Наказателно производство срещу Emil Eredics, Mária Vassné Sápi (Полицейско и съдебно сътрудничество по наказателноправни въпроси — Рамково решение 2001/220/ПВР — Правно положение в наказателното производство на пострадалите от престъпления — Понятие пострадал от престъпление — Юридическо лице — Медиация в рамките на наказателното производство — Правила за прилагане)

text:
               18.12.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 346/14

         Решение на Съда (втори състав) от 21 октомври 2010 г. (преюдициално запитване от Szombathelyi Városi Bíróság, Република Унгария) — Наказателно производство срещу Emil Eredics, Mária Vassné Sápi
   (Дело C-205/09) (1)

   (Полицейско и съдебно сътрудничество по наказателноправни въпроси - Рамково решение 2001/220/ПВР - Правно положение в наказателното производство на пострадалите от престъпления - Понятие „пострадал от престъпление“ - Юридическо лице - Медиация в рамките на наказателното производство - Правила за прилагане)
   2010/C 346/23
   Език на производството: унгарски

      Запитваща юрисдикция

   Szombathelyi Városi Bíróság

      Страни в главното производство

   Emil Eredics, Mária Vassné Sápi

      Предмет

   Преюдициално запитване — Szombathelyi Városi Bíróság — Тълкуване на член 1, буква а) и на член 10 от Рамково решение 2001/220/ПВР на Съвета от 15 март 2001 година относно правното положение в наказателното производство на жертвите от престъпления — Наказателно производство, в което жертвата е юридическо лице и приложението на медиацията е изключено от националното право — Понятие за жертва по Рамковото решение — Включване на лица, различни от физическите лица, що се отнася до разпоредбите относно медиацията по наказателни дела — Условия за прилагане на медиацията в наказателното производство.

      Диспозитив

               1.

               Член 1, буква a) и член 10 от Рамково решение 2001/220/ПВР на Съвета от 15 март 2001 година относно правното положение в наказателното производство на жертвите от престъпления трябва да се тълкуват в смисъл, че понятието „пострадал от престъпление“ не включва юридическите лица за целите на предвиденото в член 10, параграф 1 насърчаване на медиацията по наказателни дела.

               2.

               Член 10 от Рамково решение 2001/220 трябва да се тълкува в смисъл, че не задължава държавите членки да осигурят достъп до медиация за всички престъпления, за които основните признаци от състава съгласно националната правна уредба по същество съответстват на тези на престъпленията, за които посочената правна уредба изрично предвижда медиация.

      (1)  ОВ C 205, 29.8.2009 г.


title: Дело F-108/06: Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 13 декември 2007 г. — Basili/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Оценяване — Доклад за развитие на кариерата — Период на оценяване за 2004 г. — Жалба за отмяна — Представители на персонала — Становище на ad hoc група)

text:
               26.1.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/54

         Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 13 декември 2007 г. — Basili/Комисия
   (Дело F-108/06) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Оценяване - Доклад за развитие на кариерата - Период на оценяване за 2004 г. - Жалба за отмяна - Представители на персонала - Становище на ad hoc група)
   (2008/C 22/103)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Tamara Diomede Basili (Брюксел, Белгия) (представители: първоначално T. Bontinck и J. Feld, avocats, впоследствие T. Bontinck, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: D. Martin и H. Kraemer)
   Предмет
   Отмяна на доклада за развитие на кариерата, за който жалбоподателят е уведомен на 10 ноември 2005 г., доколкото с него не се взима предвид становището на „ad hoc група за оценка и предложения за повишаване в длъжност на представителите на персонала“.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Всяко страна понася направените от нея разноски.

      (1)  ОВ C 261, 28.10.2006 г., стр. 37.


title: Дело T-395/08: Жалба, подадена на 22 септември 2008 г. — Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli/СХВП (Форма на шоколадов заек)

text:
               6.12.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/37

         Жалба, подадена на 22 септември 2008 г. — Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli/СХВП (Форма на шоколадов заек)
   (Дело T-395/08)
   (2008/C 313/68)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG (Kilchberg, Швейцария) (представители: R. Lange, E. Schalast и G. Hild, Rechtsanwälte)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
   Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 18 юли 2008 година (преписка R 419/2008-4),

               —

               да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: триизмерна марка във формата на шоколадов заек за стоки от клас 30 — заявка № 3 664 372

      Решение на проверителя: отхвърля заявката

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: Заявената марка била необичайна, притежавала указваща произхода функция и изисквания отличителен характер.


title: Дело C-254/07: Определение на председателя на Съда от 20 февруари 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания

text:
               24.5.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 128/28

         Определение на председателя на Съда от 20 февруари 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания
   (Дело C-254/07) (1)

   (2008/C 128/56)

      Език на производството: испански

   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 170, 21.7.2007 г.


title: Дело C-350/11: Преюдициално запитване, отправено от Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Белгия) на 4 юли 2011 г. — Argenta Spaarbank NV/Belgische Staat

text:
               24.9.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/6

         Преюдициално запитване, отправено от Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Белгия) на 4 юли 2011 г. — Argenta Spaarbank NV/Belgische Staat
   (Дело C-350/11)
   2011/C 282/11
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Argenta Spaarbank NV

      Ответник: Belgische Staat

      Преюдициален въпрос

   Допуска ли член 43 ЕО национална данъчноправна уредба, забраняваща на дружество, което е неограничено данъчнозадължено лице в Белгия, при определяне на размера на облагаемата печалба да прави приспадане за рисков капитал в размер на положителната разлика между, от една страна, нетната балансова стойност на активите на клоновете на данъчнозадълженото лице в друга държава членка на Европейския съюз, и, от друга страна, съвкупността от всички пасиви, които са включени в счетоводния баланс на тези клонове, в случай че това дружество има право да прави такова приспадане, ако тази положителна разлика може да бъде отнесена към място на стопанска дейност в Белгия?


title: Дело C-610/13 P: Решение на Съда (шести състав) от 6 ноември 2014 г.  — Кралство Нидерландия/Европейска комисия (Обжалване — ФЕОГА, ЕФГЗ и ЕЗФРСР — Разходи, изключени от финансиране от страна на Европейския съюз — Разходи, направени от Нидерландия)

text:
               12.1.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 7/11

         Решение на Съда (шести състав) от 6 ноември 2014 г. — Кралство Нидерландия/Европейска комисия
   (Дело C-610/13 P) (1)

   ((Обжалване - ФЕОГА, ЕФГЗ и ЕЗФРСР - Разходи, изключени от финансиране от страна на Европейския съюз - Разходи, направени от Нидерландия))
   (2015/C 007/14)
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподател: Кралство Нидерландия (представители: M. Bulterman и M. de Ree)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: A. Bouquet и H. Kranenborg)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Кралство Нидерландия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 31, 1.2.2014 г.


title: Дело T-736/16: Иск, предявен на 20 октомври 2016 г. — Amira и др./Комисия и ЕЦБ

text:
               19.12.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 475/21

         Иск, предявен на 20 октомври 2016 г. — Amira и др./Комисия и ЕЦБ
   (Дело T-736/16)
   (2016/C 475/31)
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищци: Maria Amira (Атина, Гърция) и 15 други ищци (представители: S. Pappas и I. Ioannidis, адвокати)

      Ответници: Европейска централна банка, Европейска комисия

      Искания на ищците

   Ищците искат от Общия съд:

               —

               да осъди Европейския съюз и/или Европейската система на централните банки (ЕСЦБ) да заплати/заплатят обезщетение в посочения в исковата молба размер за вредите, които ищците са понесли в резултат на неправомерното участие на първите в преструктурирането на гръцкия държавен дълг поради задействането на въведените клаузи за колективно действие,

               —

               при условията на евентуалност, да осъди Съюза и/или Европейската централна банка (ЕЦБ) да заплати/заплатят обезщетение в посочения в исковата молба размер за вредите, които ищците са понесли в резултат на неправомерното изключване на кредиторите от публичния сектор от преструктурирането на гръцкия държавен дълг,

               —

               при всички случаи да осъди ЕЦБ да заплати обезщетение за вредите, посочени в исковата молба за всеки ищец и възникнали в резултат на неправомерното изключване на ЕСЦБ от преструктурирането на гръцкия държавен дълг,

               —

               да осъди ЕЦБ и/или Съюза да заплати/заплатят съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на иска ищците излагат пет основания.

               1.

               Първо основание: Съюзът и/или ЕЦБ и ЕСЦБ са действали ultra vires и в нарушение на членове 120—126 ДФЕС, 127 ДФЕС и член 352, параграф 1 ДФЕС.

               2.

               Второ основание: с действията на ЕЦБ и ЕСЦБ, по-специално във връзка с изключването на ЕСЦБ от преструктурирането, се нарушава член 123 ДФЕС.

               3.

               Трето основание: с действията на Съюза и/или ЕЦБ и ЕСЦБ се нарушава правото на собственост на ищците, закрепено в член 17 от Хартата на основните права.

               4.

               Четвърто основание: с действията на Съюза и/или ЕЦБ и ЕСЦБ се нарушава свободното движение на капитали по член 63 ДФЕС.

               5.

               Пето основание: с действията на Съюза и/или ЕЦБ и ЕСЦБ се нарушава правото на равно третиране на ищците, закрепено в член 20 от Хартата на основните права.


title: Дело T-166/08: Иск, предявен на 6 май 2008 г. — Ivanov/Комисия

text:
               19.7.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 183/23

         Иск, предявен на 6 май 2008 г. — Ivanov/Комисия
   (Дело T-166/08)
   (2008/C 183/46)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Владимир Иванов (Булон Биянкур, Франция) (представител: F. Rollinger, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               да се установи отговорността на Комисията за нарушение на принципа на добро управление, на принципа на недопускане на дискриминация и на принципа на равно третиране в рамките на процедура за назначаване, проведена през м. май 2003 г. след обявление за свободна длъжност „Консултант по въпросите, свързани с периода преди разширяването и политически докладчик“ в София;

               —

               да се осъди Комисията да поправи претърпените от ищеца вреди на основание на член 288, втора алинея от Договора за създаване на Европейската общност;

               —

               поради това да се осъди противниковата страна да заплати на ищеца сумата от 180 000 EUR като обезщетение за претърпените вреди;

               —

               както и сумата от 10 000 EUR като обезщетение за претърпените от ищеца неимуществени вреди;

               —

               да се осъди Комисията на Европейските общности да заплати разходите и съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   През 2003 г. ищецът представя кандидатурата си за длъжността на местен служител „Консултант по въпросите, свързани с периода преди разширяването“ в град София. Кандидатурата му е отхвърлена по време на предварителната фаза на подбор поради двойното му гражданство — френско и българско, като на разглежданата длъжност могат да бъдат назначавани само кандидати, които са граждани на една държава-членка.
   По време на процедурата за назначаване и след отхвърлянето на кандидатурата му ищецът напразно иска да получи от Комисията по-подробна информация относно процедурата и основанията за отхвърляне на кандидатурата му. Впоследствие той сезира Европейския омбудсман, който достига до заключението, че е налице лошо управление и нарушение на принципа на недопускане на дискриминация или на принципа на равно третиране от страна на Комисията.
   С настоящия иск ищецът иска от Първоинстанционния съд да установи извъндоговорна отговорност на Комисията за нарушаване в рамките на въпросната процедура за назначаване на принципа за прозрачност, на принципа на добро управление, на принципа на недопускане на дискриминация и на принципа на равно третиране.


title: Дело C-484/07: Преюдициално запитване, отправено от Rechtbank te 's-Gravenhage, заседаващ в Roermond (Нидерландия) на 31 октомври 2007 г. — Fatma Pehlivan/Staatssecretaris van Justitie

text:
               12.1.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 8/8

         Преюдициално запитване, отправено от Rechtbank te 's-Gravenhage, заседаващ в Roermond (Нидерландия) на 31 октомври 2007 г. — Fatma Pehlivan/Staatssecretaris van Justitie
   (Дело C-484/07)
   (2008/C 8/14)
   Език на производството: нидерландски
   Препращаща юрисдикция
   Rechtbank te 's-Gravenhage, заседаващ в Roermond
   Страни в главното производство

      Ищец: Fatma Pehlivan

      Ответник: Staatssecretaris van Justitie
   Преюдициални въпроси

               1a.

               Трябва ли член 7, първа алинея, първо тире от Решение за асоцииране 1/80 [от 19 септември 1980 г. относно развитието на асоциирането, прието от Съвета за асоцииране, създаден със Споразумението за асоцииране между Европейската икономическа общност и Турция] да се тълкува в смисъл, че тази разпоредба се прилага, ако даден член на семейство на турски работник действително е живял с него в продължение на три години, без правото на пребиваване на този член на семейството да е оспорено през тези три години от компетентните национални органи?

               1б.

               Недопустима ли е съгласно член 7, първа алинея, първо тире от Решение за асоцииране 1/80 възможността през тези три години дадена държава-членка да реши, че ако даден член на семейството, който е бил приет на нейната територия, сключи брак, той не може да черпи права от тази разпоредба, дори ако същият продължава да живее при турския работник?

               2.

               Недопустимо ли е съгласно член 7, първа алинея, първо тире или съгласно друга разпоредба и/или принцип на европейското право след изтичането на периода от три години компетентните национални органи да оспорят с обратна сила правото на пребиваване на съответния чужд гражданин въз основа на националните разпоредби, които определят дали това лице е член на семейството и/или дали пребивава законно през тези три години?

               3a.

               Релевантно ли е за отговорите на горните въпроси обстоятелството, че чуждестранен гражданин съзнателно или несъзнателно укрива сведения, които съгласно националното законодателство са от значение за неговото право на пребиваване? Ако отговорът на този въпрос е положителен, в какъв смисъл?

               3б.

               От значение ли е в това отношение дали посочените сведения са станали известни през посочения период от три години или едва след като той е изтекъл? При това следва да се има предвид, че след като посочените сведения са станали известни, компетентните национални органи вероятно трябва да предприемат (по-задълбочено) разследване преди да приемат решение? Ако отговорът на този въпрос е положителен, в какъв смисъл?


title: Дело F-69/14: Определение на Съда на публичната служба от 13 юли 2015 г. — Carreira/ЕОЦКП

text:
               24.8.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 279/62

         Определение на Съда на публичната служба от 13 юли 2015 г. — Carreira/ЕОЦКП
   (Дело F-69/14) (1)

   (2015/C 279/81)
   Език на производството: френски
   Председателят на първи състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 380, 27.10.2014 г.


title: Дело C-570/14: Преюдициално запитване от Juzgado Mercantil n ° 3 de Barcelona (Испания), постъпило на 9 декември 2014 г.  — Nuria Robirosa Carrera и César Romera Navales/Banco Popular Español, S.A.

text:
               9.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/36

         Преюдициално запитване от Juzgado Mercantil no 3 de Barcelona (Испания), постъпило на 9 декември 2014 г. — Nuria Robirosa Carrera и César Romera Navales/Banco Popular Español, S.A.
   (Дело C-570/14)
   (2015/C 046/42)
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Juzgado Mercantil de Barcelona

      Страни в главното производство

      Ищци: Nuria Robirosa Carrera и César Romera Navales

      Ответник: Banco Popular Español, S.A.

      Преюдициални въпроси

               1)

               Не представлява ли член 43 от испанския Закон за производството по граждански дела, който не допуска съдът да предложи на страните евентуално спиране на производството по гражданско дело, когато друг съдебен състав или друг съд е отправил преюдициално запитване до Съда на Европейския съюз, явно ограничение на предвиденото в член 7 от Директива 93/13/ЕИО (1) що се отнася до задължението на държавите членки да осигурят в интерес на потребителите и конкурентите наличието на подходящи и ефективни мерки за предотвратяване на употребата на неравноправни клаузи в договори, сключени между потребители и продавачи или доставчици?

               2)

               Не представлява член 721.2 от испанския Закон за производството по граждански дела, който не допуска съдът служебно да постанови или предложи постановяването на привременни мерки в рамките на производство по индивидуален иск, в което се разглежда недействителността на общо условие като неравноправно, явно ограничение на предвиденото в член 7 от Директива 93/13/ЕИО що се отнася до задължението на държавите членки да осигурят в интерес на потребителите и конкурентите наличието на подходящи и ефективни мерки за предотвратяване на употребата на неравноправни клаузи в договори, сключени между потребители и продавачи или доставчици?

               3)

               Не следва ли действието на привременните мерки, които могат да бъдат постановени служебно или по искане на някоя от страните в рамките на производство по индивидуален иск, да продължи до окончателното произнасяне по този иск или по колективен иск, който се конкурира с упражняването на правото на индивидуален иск, за да се осигурят подходящите и ефективни мерки, предвидени в член 7 от посочената директива?

      (1)  Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори (ОВ L 95, стр. 29; Специално издание на български език, глава 15, том 2, стр. 273).


title: Дело T-195/07: Иск, предявен на 5 юни 2007 г. — Lafarge Cement/Комисия

text:
               21.7.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 170/37

         Иск, предявен на 5 юни 2007 г. — Lafarge Cement/Комисия
   (Дело T-195/07)
   (2007/C 170/71)
   Език на производството: полски
   Страни

      Ищец: Lafarge Cement SA [представители: P. K. Rosiak, radca prawny и F. Puel, adwokat]

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени Решение на Комисията от 26 март 2007 г. относно националния разпределителен план за квоти за емисии на парникови газове, за който Полша е уведомила съгласно Директива 2003/87/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета,

               —

               да се осъди Комисията да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи
   Ищецът моли да се отмени Решение С(2007) 1295 окончателен на Комисията от 26 март 2007 г. относно националния разпределителен план за квоти за емисии на парникови газове, за който Полша е уведомила съгласно Директива 2003/87/ЕО (1) на Европейския Парламент и на Съвета, с което решение Комисията установява, че определени аспекти от националния разпределителен план за квоти за емисии на въглероден двуоксид за периода 2008-2012 г., за който Полша я е уведомила на 30 юни 2006 г., не са съвместими с член 9, параграфи 1 и 3, член 10 и член 13, параграф 2, както и с критериите в приложение III към Директива 2003/87/ЕО. С оспорваното решение горната граница на емисиите на въглероден двуоксид за периода 2008-2012 г. се намалява с 26,7 % по отношение на горната граница, която Полша е предложила в националния разпределителен план за квотите.
   В подкрепа на иска си ищецът посочва, че оспорването решение е прието след изтичане на тримесечния срок за приемането му, установен в член 9, параграф 3 от Директива 2003/87. На 26 март 2007 г. Комисията следователно не е била оправомощена да приеме оспорваното решение или най-малкото е нарушила съществено процедурно правило.
   На второ място оспорваното решение нарушава критерии 1 и 2 от приложение III към Директива 2003/87, тъй като то необосновано поставя предприетото от Полша разпределение на квотите на значително по-ниско ниво от първоначално съобщеното, което е съответствало на задълженията на Полша въз основа на Протокола от Киото.
   Освен това, с приемането на оспорването решение Комисията е нарушила член 9, параграф 3 във връзка с член 11, параграф 2 от Директива 2003/87, както и принципите на защита на оправданите правни очаквания и на лоялното сътрудничество, тъй като вместо да упражнява установените в член 9, параграф 3 на Директива 2003/87 ограничени правомощия, е приложила в оспорваното решение собствена методика за определяне на средногодишното максимално количество на полагаемите се квоти на Полша и е наложила тази методика на последната, без да вземе предвид методиката, включена в националния разпределителен план за периода 2008-20012 г., като с това си е присвоила правомощие, което директивата е предоставила на държавата-членка. Комисията е нарушила принципа на лоялното сътрудничество между институциите на Общността и органите на държавите-членки, тъй като преди да приеме оспорваното решение не е уведомила Полша, че ще прилага свой собствен икономически модел, с което е отнела възможността на Полша и на засегнатите предприятия да изразят становището си относно пригодността му и съответно да оспорят данните и положенията, които са в основата на заключението на Комисията.
   На четвърто място, Комисията е нарушила критерий 3 от приложение III към Директива 2003/87, като е използвала остарели данни относно прогнозираното нарастване на БВП, твърде общи данни за изчислението на равнището на емисиите на въглероден двуоксид и произволно е намалила годишното равнище на емисиите на въглероден двуоксид с още 2,5 %.
   Освен това оспорваното решение не е мотивирано в достатъчна степен и поради това е в нарушение член 253 ЕО.

      (1)  Директива 2003/87/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 г. за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета (ОВ L 275, стр. 32).