title: Дело C-610/19: Определение на Съда (десети състав) от 3 септември 2020 г. (преюдициално запитване от Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság — Унгария) — Vikingo Fővállalkozó Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága (Преюдициално запитване — Член 99 от Процедурния правилник на Съда — Данък върху добавената стойност (ДДС) — Директива 2006/112/ЕО — Членове 168, 178, 220 и 226 — Принципи на данъчен неутралитет, на ефективност и на пропорционалност — Право на приспадане на ДДС — Отказ — Изисквания за наличието на доставка на стоки — Измама — Доказване — Санкция — Член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз — Право на ефективна съдебна защита)

text:
               30.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 414/17

      Определение на Съда (десети състав) от 3 септември 2020 г. (преюдициално запитване от Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság — Унгария) — Vikingo Fővállalkozó Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
      (Дело C-610/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Член 99 от Процедурния правилник на Съда - Данък върху добавената стойност (ДДС) - Директива 2006/112/ЕО - Членове 168, 178, 220 и 226 - Принципи на данъчен неутралитет, на ефективност и на пропорционалност - Право на приспадане на ДДС - Отказ - Изисквания за наличието на доставка на стоки - Измама - Доказване - Санкция - Член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз - Право на ефективна съдебна защита)
      (2020/C 414/21)
      Език на производството: унгарски

         Запитваща юрисдикция

      Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Vikingo Fővállalkozó Kft.

         Ответник: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Диспозитив

      Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност, във връзка с принципите на данъчен неутралитет, на ефективност и на пропорционалност, трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална практика, при която данъчната администрация отказва да признае на данъчнозадължено лице правото на приспадане на ДДС, начислен за покупки на стоки, които са му били доставени, по съображения за недостоверност на фактурите, които удостоверяват тези покупки, тъй като, първо, стоките не могат да бъдат произведени или доставени от издателя на фактурите поради липсата на необходимия персонал или материали и следователно посочените стоки в действителност са придобити от неидентифицирано за данъчните цели лице, второ, не са спазени националните счетоводни правила, трето, веригата от доставки, обусловила покупките, не е икономически оправдана, и четвърто, налице са нередности при някои от предходните сделки, които са част от веригата от доставки. За да бъде обоснован такъв отказ, следва надлежно да се докаже, че данъчнозадълженото лице активно е участвало в измама или е знаело, или е трябвало да знае, че посочените сделки са част от измама, извършена от издателя на фактурите или от всеки друг оператор, който се е включил на предходен етап във веригата от доставки, което следва да се провери от запитващата юрисдикция.

         (1)  ОВ C 95, 23.3.2020 г.


title: Дело C-611/19: Определение на Съда (десети състав) от 3 септември 2020 г. (преюдициално запитване от Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság — Унгария) — Crewprint Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága (Преюдициално запитване — Член 99 от Процедурния правилник на Съда — Данък върху добавената стойност (ДДС) — Директива 2006/112/ЕО — Принципи на данъчен неутралитет, на ефективност и на пропорционалност — Право на приспадане на ДДС — Отказ — Измама — Доказване — Верига от подизпълнители)

text:
               30.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 414/18

      Определение на Съда (десети състав) от 3 септември 2020 г. (преюдициално запитване от Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság — Унгария) — Crewprint Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
      (Дело C-611/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Член 99 от Процедурния правилник на Съда - Данък върху добавената стойност (ДДС) - Директива 2006/112/ЕО - Принципи на данъчен неутралитет, на ефективност и на пропорционалност - Право на приспадане на ДДС - Отказ - Измама - Доказване - Верига от подизпълнители)
      (2020/C 414/22)
      Език на производството: унгарски

         Запитваща юрисдикция

      Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Crewprint Kft.

         Ответник: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Диспозитив

      Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност, разглеждана във връзка с принципите на данъчен неутралитет, на ефективност и на пропорционалност, трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална практика, чрез която данъчната администрация отказва на данъчнозадължено лице правото да приспадне данъка върху добавената стойност, платен за получени доставки, с довода, че поведението на данъчнозадълженото лице и на издателя на фактурите съставлява измама, тъй като, първо, договорите им не били необходими за извършването на съответните икономически операции и било възможно да получат правна квалификация, различна от дадената им от тях, второ, този издател използвал, без това да е икономически необходимо или рационално, верига от подизпълнители, някои от които не разполагали с необходимите човешки и материални ресурси, и трето, посоченото данъчнозадължено лице имало лични или организационни връзки с въпросния издател и с един от тези подизпълнители. За да се обоснове такъв отказ, трябва да бъде доказано, но не с предположения, основани на предварително зададени критерии, че същото данъчнозадължено лице е участвало активно в измамата или че е знаело или е трябвало да знае, че тези операции са част от измама, извършена от издателя на фактурите, което трябва да бъде проверено от запитващата юрисдикция.

         (1)  ОВ C 95, 23.3.2020 г.


title: Дело C-837/19: Определение на Съда (осми състав) от 17 септември 2020 г. (преюдициално запитване от Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD) — Португалия) — Super Bock Bebidas SA/Autoridade Tributária e Aduaneira (Преюдициално запитване — Данъчно облагане — Данък върху добавената стойност (ДДС) — Приспадане на данъка, платен върху получени доставки — Шеста директива 77/388/ЕИО — Член 17, параграф 6 — Директива 2006/112/ЕО — Членове 168 и 176 — Изключение от правото на приспадане — Придобиване на услуги за настаняване, храна, напитки, лизинг на автомобили, горива и пътни такси — Клауза „standstill“ — Присъединяване към Европейския съюз)

text:
               30.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 414/18

      Определение на Съда (осми състав) от 17 септември 2020 г. (преюдициално запитване от Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD) — Португалия) — Super Bock Bebidas SA/Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Дело C-837/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Данъчно облагане - Данък върху добавената стойност (ДДС) - Приспадане на данъка, платен върху получени доставки - Шеста директива 77/388/ЕИО - Член 17, параграф 6 - Директива 2006/112/ЕО - Членове 168 и 176 - Изключение от правото на приспадане - Придобиване на услуги за настаняване, храна, напитки, лизинг на автомобили, горива и пътни такси - Клауза „standstill“ - Присъединяване към Европейския съюз)
      (2020/C 414/23)
      Език на производството: португалски

         Запитваща юрисдикция

      Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD)

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Super Bock Bebidas SA

         Ответник: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Диспозитив

      Член 17, параграф 6 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, и член 168, буква а) и член 176 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат законодателство на държава членка, влязло в сила към датата на присъединяването ѝ към Европейския съюз, съгласно което изключенията от правото на приспадане на данъка върху добавената стойност, с който се облагат разходите, по-специално за настаняване, храна, напитки, лизинг на автомобили, горива и пътни такси, се прилагат и когато е установено, че посочените разходи са направени във връзка с придобиването на стоки и услуги, използвани за нуждите на облагаемите сделки.

         (1)  ОВ C 54, 17.2.2020 г.


title: Дело C-98/20: Определение на Съда (шести състав) от 3 септември 2020 г. (преюдициално запитване от Obvodní soud pro Prahu 8 — Чешка република) — mBank S.A./PA (Преюдициално запитване — Член 99 от Процедурния правилник на Съда — Съдебна компетентност по граждански и търговски дела — Регламент (ЕС) № 1215/2012 — Компетентност на съдилищата на държавата членка, където има местоживеене потребителят — Член 18, параграф 2 — Иск, предявен от търговеца срещу потребителя — Понятието „местоживеене на потребителя“ — Релевантният момент за определяне на местоживеенето на потребителя — Преместване на местоживеенето на потребителя след сключване на договора и преди предявяване на иска)

text:
               30.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 414/19

      Определение на Съда (шести състав) от 3 септември 2020 г. (преюдициално запитване от Obvodní soud pro Prahu 8 — Чешка република) — mBank S.A./PA
      (Дело C-98/20) (1)

      (Преюдициално запитване - Член 99 от Процедурния правилник на Съда - Съдебна компетентност по граждански и търговски дела - Регламент (ЕС) № 1215/2012 - Компетентност на съдилищата на държавата членка, където има местоживеене потребителят - Член 18, параграф 2 - Иск, предявен от търговеца срещу потребителя - Понятието „местоживеене на потребителя“ - Релевантният момент за определяне на местоживеенето на потребителя - Преместване на местоживеенето на потребителя след сключване на договора и преди предявяване на иска)
      (2020/C 414/24)
      Език на производството: чешки

         Запитваща юрисдикция

      Obvodní soud pro Prahu 8

         Страни в главното производство

         Ищец: mBank S.A.

         Ответник: PA

         Диспозитив

      Понятието „местоживеене на потребителя“, посочено в член 18, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1215/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2012 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела, трябва да се тълкува в смисъл, че означава местоживеенето на потребителя към датата, на която искът е предявен в съда.

         (1)  ОВ C 137, 27.4.2020 г.


title: Дело C-135/20: Определение на Съда (осми състав) от 30 септември 2020 г. (преюдициално запитване от Supremo Tribunal Administrativo — Португалия) — JS/Câmara Municipal de Gondomar (Преюдициално запитване — Член 99 от Процедурния правилник на Съда — Директива 1999/70/ЕО — Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите, Конфедерацията на европейския бизнес и Европейския център на предприятията с държавно участие — Клауза 5 — Срочни договори в публичния сектор — Последователни договори — Забрана за преобразуване на срочен договор в безсрочен — Допустимост)

text:
               30.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 414/20

      Определение на Съда (осми състав) от 30 септември 2020 г. (преюдициално запитване от Supremo Tribunal Administrativo — Португалия) — JS/Câmara Municipal de Gondomar
      (Дело C-135/20) (1)

      (Преюдициално запитване - Член 99 от Процедурния правилник на Съда - Директива 1999/70/ЕО - Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите, Конфедерацията на европейския бизнес и Европейския център на предприятията с държавно участие - Клауза 5 - Срочни договори в публичния сектор - Последователни договори - Забрана за преобразуване на срочен договор в безсрочен - Допустимост)
      (2020/C 414/25)
      Език на производството: португалски

         Запитваща юрисдикция

      Supremo Tribunal Administrativo

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: JS

         Ответник: Câmara Municipal de Gondomar

         Диспозитив

      Клауза 5 от Рамковото споразумение относно срочната работа, сключено на 18 март 1999 г., което се съдържа в приложението към Директива 1999/70/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 година относно Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP), трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска законодателство на държава членка, което съдържа абсолютна забрана в публичния сектор за преобразуването на последователни срочни трудови договори в безсрочни, при условие че това законодателство не съдържа по отношение на посочения сектор друга ефективна мярка, за да се избегне и при необходимост да се санкционира злоупотребата с последователни срочни договори.

         (1)  ОВ C 209, 22.6.2020 г.


title: Дело C-137/20: Определение на Съда (девети състав) от 3 септември 2020 г. (преюдициално запитване от Tribunal Judicial da Comarca dos Açores — Португалия) — MV/SATA International — Serviços e Transportes Aéreos SA (Преюдициално запитване — Член 53, параграф 2 от Процедурния правилник на Съда — Въздушен транспорт — Регламент (ЕО) № 261/2004 — Член 5, параграф 3 — Обезщетяване на пътници при отказ при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полет — Обхват — Освобождаване от задължение за обезщетяване — Понятие за „извънредни обстоятелства“ — Липса на достатъчно уточнения относно фактическата и правната рамка на спора в главното производство, както и мотивите, налагащи отговор на преюдициалните въпроси — Явна недопустимост)

text:
               30.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 414/20

      Определение на Съда (девети състав) от 3 септември 2020 г. (преюдициално запитване от Tribunal Judicial da Comarca dos Açores — Португалия) — MV/SATA International — Serviços e Transportes Aéreos SA
      (Дело C-137/20) (1)

      (Преюдициално запитване - Член 53, параграф 2 от Процедурния правилник на Съда - Въздушен транспорт - Регламент (ЕО) № 261/2004 - Член 5, параграф 3 - Обезщетяване на пътници при отказ при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полет - Обхват - Освобождаване от задължение за обезщетяване - Понятие за „извънредни обстоятелства“ - Липса на достатъчно уточнения относно фактическата и правната рамка на спора в главното производство, както и мотивите, налагащи отговор на преюдициалните въпроси - Явна недопустимост)
      (2020/C 414/26)
      Език на производството: португалски

         Запитваща юрисдикция

      Tribunal Judicial da Comarca dos Açores

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: MV

         Ответник: SATA International — Serviços e Transportes Aéreos SA

         Диспозитив

      Преюдициалното запитване, отправено от Tribunal Judicial da Comarca dos Açores (Районен съд, Азорски острови Португалия) с решение от 10 януари 2020 г., е явно недопустимо.

         (1)  ОВ C 209, 22.6.2020 г.


title: Дело C-690/19: Преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Испания), постъпило на 19 септември 2019 г. — XC/Subdelegación del Gobierno en Toledo

text:
               30.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 414/21

      Преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Испания), постъпило на 19 септември 2019 г. — XC/Subdelegación del Gobierno en Toledo
      (Дело C-690/19)
      (2020/C 414/27)
      Език на производството: испански

         Запитваща юрисдикция

      Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: XC

         Ответник: Subdelegación del Gobierno en Toledo
      Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.


title: Дело C-284/20 P: Жалба, подадена на 29 юни 2020 г. от Bergslagernas Järnvaruaktiebolag срещу решението, постановено от Общия съд (първи състав) на 29 април 2020 г. по дело T-73/19, Bergslagernas Järnvaruaktiebolag/EUIPO — Scheppach Fabrikation von Holzbearbeitungsmaschinen (Инструмент за цепене на дърва)

text:
               30.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 414/21

      Жалба, подадена на 29 юни 2020 г. от Bergslagernas Järnvaruaktiebolag срещу решението, постановено от Общия съд (първи състав) на 29 април 2020 г. по дело T-73/19, Bergslagernas Järnvaruaktiebolag/EUIPO — Scheppach Fabrikation von Holzbearbeitungsmaschinen (Инструмент за цепене на дърва)
      (Дело C-284/20 P)
      (2020/C 414/28)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Bergslagernas Järnvaruaktiebolag (представители: S. Kirschstein-Freund и B. Breitinger, Rechtsanwälte)

         Друга страна в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост
      С определение от 6 октомври 2020 г. Съдът (състав по допускането на обжалване) не допусна обжалване по делото и разпореди Bergslagernas Järnvaruaktiebolag да понесе направените от него съдебни разноски.


title: Дело C-313/20 P: Жалба, подадена на 10 юли 2020 г. от Abarca — Companhia de Seguros SA срещу решението, постановено от Общия съд (шести състав) на 29 април 2020 г. по дело T-106/19 — Abarca/EUIPO — Abanca Corporación Bancaria (ABARCA SEGUROS)

text:
               30.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 414/21

      Жалба, подадена на 10 юли 2020 г. от Abarca — Companhia de Seguros SA срещу решението, постановено от Общия съд (шести състав) на 29 април 2020 г. по дело T-106/19 — Abarca/EUIPO — Abanca Corporación Bancaria (ABARCA SEGUROS)
      (Дело C-313/20 P)
      (2020/C 414/29)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Abarca — Companhia de Seguros SA (представители: J. M. Pimenta, advogado, Á. Pinho, advogada)

         Други страни в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO), Abanca Corporación Bancaria, SA
      С определение от 13 октомври 2020 г. Съдът (състав по допускането на обжалване) реши, че не допуска обжалване по делото и осъди Abarca — Companhia de Seguros SA да понесе направените от него съдебни разноски.


title: Дело C-417/20: Преюдициално запитване от Tribunal de première instance francophone de Bruxelles (Белгия), постъпило на 3 септември 2020 г. — Viasat UK Ltd, Viasat Inc./Institut belge des services postaux et des télécommunications (IBPT), État belge, Inmarsat Ventures SE

text:
               30.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 414/22

      Преюдициално запитване от Tribunal de première instance francophone de Bruxelles (Белгия), постъпило на 3 септември 2020 г. — Viasat UK Ltd, Viasat Inc./Institut belge des services postaux et des télécommunications (IBPT), État belge, Inmarsat Ventures SE
      (Дело C-417/20)
      (2020/C 414/30)
      Език на производството: френски

         Запитваща юрисдикция

      Tribunal de première instance francophone de Bruxelles

         Страни в главното производство

         Жалбоподатели: Viasat UK Ltd, Viasat Inc.

         Ответници: Institut belge des services postaux et des télécommunications (IBPT), État belge, Inmarsat Ventures SE
      С определение от 8 октомври 2020 г. председателят на Съда определи делото да бъде заличено от регистъра.


title: Дело C-419/20: Преюдициално запитване от Finanzgericht Hamburg (Германия), постъпило на 8 септември 2020 г. — F. Reyher Nchfg. GmbH & Co. KG/Hauptzollamt Hamburg

text:
               30.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 414/22

      Преюдициално запитване от Finanzgericht Hamburg (Германия), постъпило на 8 септември 2020 г. — F. Reyher Nchfg. GmbH & Co. KG/Hauptzollamt Hamburg
      (Дело C-419/20)
      (2020/C 414/31)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Finanzgericht Hamburg

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: F. Reyher Nchfg. GmbH & Co. KG, представлявано от неограничено отговорния съдружник Verwaltungsgesellschaft F. Reyher Nchfg. mbH

         Ответник: Hauptzollamt Hamburg

         Преюдициален въпрос

      Налице ли е нарушение на правото на Съюза като предпоставка за възникването на изведеното от Съда на Европейския съюз право на лихва, произтичащо от правото на Съюза, включително когато орган на държава членка определи мито в приложение на правото на Съюза, но съд на държавата членка по-късно установи, че не са изпълнени фактическите предпоставки за събиране на митото?


title: Дело C-427/20: Преюдициално запитване от Finanzgericht Hamburg (Германия), постъпило на 10 септември 2020 г. — Flexi Montagetechnik GmbH & Co. KG/Hauptzollamt Kiel

text:
               30.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 414/23

      Преюдициално запитване от Finanzgericht Hamburg (Германия), постъпило на 10 септември 2020 г. — Flexi Montagetechnik GmbH & Co. KG/Hauptzollamt Kiel
      (Дело C-427/20)
      (2020/C 414/32)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Finanzgericht Hamburg

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Flexi Montagetechnik GmbH & Co. KG

         Ответник: Hauptzollamt Kiel

         Преюдициални въпроси

      Налице ли е нарушение на правото на Съюза като предпоставка за възникването на изведеното от Съда на Европейския съюз право на лихва, произтичащо от правото на Съюза, включително когато орган на държава членка определи мито в противоречие с валидно действащи разпоредби на правото на Съюза и това нарушение на правото на Съюза е установено от съд на държавата членка?


title: Дело C-433/20: Преюдициално запитване от Oberlandesgericht Wien (Австрия), постъпило на 15 септември 2020 г. — Austro-Mechana Gesellschaft zur Wahrnehmung mechanisch-musikalischer Urheberrechte Gesellschaft mbH/Strato AG

text:
               30.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 414/23

      Преюдициално запитване от Oberlandesgericht Wien (Австрия), постъпило на 15 септември 2020 г. — Austro-Mechana Gesellschaft zur Wahrnehmung mechanisch-musikalischer Urheberrechte Gesellschaft mbH/Strato AG
      (Дело C-433/20)
      (2020/C 414/33)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Oberlandesgericht Wien

         Страни в главното производство

         Ищец: Austro-Mechana Gesellschaft zur Wahrnehmung mechanisch-musikalischer Urheberrechte Gesellschaft mbH

         Ответник: Strato AG

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Трябва ли изразът „върху какъвто и да е носител“ в член 5, параграф 2, буква б) от Директива 2001/29/ЕО (1) да се тълкува в смисъл, че обхваща и сървърите, принадлежащи на трети лица, които предоставят за лично ползване (и за цели, които нямат пряко или косвено търговски характер), пространство за съхранение на тези сървъри, което клиентите използват за възпроизвеждане чрез съхраняване („cloud computing“)?

                  2)

                  Ако отговорът е утвърдителен: трябва ли цитираната в първия въпрос разпоредба да се тълкува в смисъл, че се прилага към национална правна уредба, която предвижда, че авторът има право на справедливо възнаграждение (възнаграждение за възпроизвеждане върху празни информационни носители):

                              —

                              когато поради естеството на дадено произведение (излъчено по радиото, предоставено на публично разположение или записано върху произведен с търговска цел информационен носител) следва да се очаква, че то ще бъде възпроизведено за лично или частно ползване, като се съхранява върху „носител от всякакъв вид, който е годен да послужи за такова възпроизвеждане и се пуска с търговска цел на пазара на територията на страната“,

                              —

                              и когато за тази цел е използван описаният в първия въпрос метод за съхраняване?

         (1)  Директива 2001/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 година относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество (ОВ L 167, 2001 г. стр. 10; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 230).


title: Дело C-461/20: Преюдициално запитване от Högsta förvaltningsdomstolen (Швеция), постъпило на 24 септември 2020 г. — Advania Sverige AB, Kammarkollegiet/Dustin Sverige AB

text:
               30.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 414/24

      Преюдициално запитване от Högsta förvaltningsdomstolen (Швеция), постъпило на 24 септември 2020 г. — Advania Sverige AB, Kammarkollegiet/Dustin Sverige AB
      (Дело C-461/20)
      (2020/C 414/34)
      Език на производството: шведски

         Запитваща юрисдикция

      Högsta förvaltningsdomstolen

         Страни в главното производство

         Жалбоподатели: Advania Sverige AB и Kammarkollegiet

         Ответник: Dustin Sverige AB

         Преюдициален въпрос

      Когато нов изпълнител е поел правата и задълженията на първоначалния изпълнител по дадено рамково споразумение, след като спрямо първоначалния изпълнител е било открито производство по несъстоятелност и синдикът е прехвърлил съответното рамково споразумение, предполага ли това обстоятелство да се приеме, че новият изпълнител е встъпил в положението на първоначалния изпълнител при условията по член 72, параграф 1, буква г), подточка ii) от Директивата за обществените поръчки (1)?

         (1)  Директива 2014/24/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2014 година за обществените поръчки и за отмяна на Директива 2004/18/ЕО (OB L 94, 2014 г., стр. 65).


title: Дело C-486/20: Преюдициално запитване от Ustavno sodišče Republike Slovenije (Словения), постъпило на 1 октомври 2020 г. — Varuh človekovih pravic Republike Slovenije

text:
               30.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 414/24

      Преюдициално запитване от Ustavno sodišče Republike Slovenije (Словения), постъпило на 1 октомври 2020 г. — Varuh človekovih pravic Republike Slovenije
      (Дело C-486/20)
      (2020/C 414/35)
      Език на производството: словенски

         Запитваща юрисдикция

      Ustavno sodišče Republike Slovenije (Конституционен съд на Република Словения)

         Страни в главното производство

         Вносител: Varuh človekovih pravic Republike Slovenije

         Други страни в производството: Državni zbor Republike Slovenije (парламент на Република Словения), Vlada Republike Slovenije (правителство на Република Словения)

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  В съответствие ли е точка 8 от приложение I към Директива (ЕС) 2016/681 (1) с членове 7, 8 и с член 52, параграф 1 от Хартата на основните права на Европейския съюз, като се има предвид, че не става ясно дали тази точка включва само данни относно факта, че въпросното лице е със статут на редовен пътник, или пък и други данни относно полетите и резервациите по програмата за редовни пътници, което би могло да означава, че не е спазено изискването за яснота и точност на нормите, с които се осъществява намеса в правото на зачитане на личния живот и в правото на защита на личните данни?

                  2)

                  В съответствие ли е точка 12 от приложение I към Директива (ЕС) 2016/681 с членове 7, 8 и с член 52, параграф 1 от Хартата на основните права на Европейския съюз, като се има предвид, че исканите данни не са посочени подробно, а същевременно споменатата точка от приложение I не предвижда ограничения относно естеството и обхвата на данните, което би могло да означава, че не е спазено изискването за яснота и точност на нормите, с които се осъществява намеса в правото на зачитане на личния живот и в правото на защита на личните данни?

         (1)  Директива (ЕС) 2016/681 на Европейския парламент и на Съвета от 27 април 2016 година относно използването на резервационни данни на пътниците с цел предотвратяване, разкриване, разследване и наказателно преследване на терористични престъпления и тежки престъпления (ОВ L 119, 2016 г., стр. 132).


title: Дело C-354/19: Определение на председателя на Съда от 25 септември 2020 г. (преюдициално запитване, отправено от Svea Hovrätt — Швеция) — Novartis AG/Patent-och registreringsverket

text:
               30.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 414/25

      Определение на председателя на Съда от 25 септември 2020 г. (преюдициално запитване, отправено от Svea Hovrätt — Швеция) — Novartis AG/Patent-och registreringsverket
      (Дело C-354/19) (1)

      (2020/C 414/36)
      Език на производството: шведски
      Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 230, 8.7.2019 г.


title: Дело C-663/19: Определение на председателя на Съда от 24 август 2020 г. (преюдициално запитване, отправено от Landgericht Gera — Германия) — MM/Volkswagen AG

text:
               30.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 414/25

      Определение на председателя на Съда от 24 август 2020 г. (преюдициално запитване, отправено от Landgericht Gera — Германия) — MM/Volkswagen AG
      (Дело C-663/19) (1)

      (2020/C 414/37)
      Език на производството: немски
      Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 399, 25.11.2019 г.


title: Дело C-810/19: Определение на председателя на Съда от 3 септември 2020 г. (преюдициално запитване, отправено от Landgericht Frankfurt am Main — Германия) — flightright GmbH/Qatar Airways

text:
               30.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 414/25

      Определение на председателя на Съда от 3 септември 2020 г. (преюдициално запитване, отправено от Landgericht Frankfurt am Main — Германия) — flightright GmbH/Qatar Airways
      (Дело C-810/19) (1)

      (2020/C 414/38)
      Език на производството: немски
      Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 77, 9.3.2020 г.


title: Дело C-904/19: Определение на председателя на Съда от 28 август 2020 г. (преюдициално запитване, отправено от Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie — Полша) — E. Sp. z o.o/K.S.

text:
               30.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 414/26

      Определение на председателя на Съда от 28 август 2020 г. (преюдициално запитване, отправено от Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie — Полша) — E. Sp. z o.o/K.S.
      (Дело C-904/19) (1)

      (2020/C 414/40)
      Език на производството: полски.
      Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 54, 17.2.2020 г.


title: Дело C-943/19: Определение на председателя на Съда от 7 септември 2020 г. (преюдициално запитване, отправено от Augstākā tiesa (Senāts) — Латвия) — SIA „ONDO“/Patērētāju tiesību aizsardzības centrs

text:
               30.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 414/26

      Определение на председателя на Съда от 7 септември 2020 г. (преюдициално запитване, отправено от Augstākā tiesa (Senāts) — Латвия) — SIA „ONDO“/Patērētāju tiesību aizsardzības centrs
      (Дело C-943/19) (1)

      (2020/C 414/41)
      Език на производството: латвийски
      Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 137, 27.4.2020 г.


title: Дело C-944/19: Определение на председателя на Съда от 7 септември 2020 г. (преюдициално запитване, отправено от Augstākā tiesa (Senāts) — Латвия) — AS „4finance“/Patērētāju tiesību aizsardzības centrs

text:
               30.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 414/26

      Определение на председателя на Съда от 7 септември 2020 г. (преюдициално запитване, отправено от Augstākā tiesa (Senāts) — Латвия) — AS „4finance“/Patērētāju tiesību aizsardzības centrs
      (Дело C-944/19) (1)

      (2020/C 414/42)
      Език на производството: латвийски
      Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 137, 27.4.2020 г.


title: Дело C-946/19: Определение на председателя на първи състав на Съда от 25 септември 2020 г. (преюдициално запитване, отправено от Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Обединено кралство — MG/HH

text:
               30.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 414/27

      Определение на председателя на първи състав на Съда от 25 септември 2020 г. (преюдициално запитване, отправено от Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Обединено кралство — MG/HH
      (Дело C-946/19) (1)

      (2020/C 414/44)
      Език на производството: английски
      Председателят на първи състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 68, 2.3.2020 г.


title: Дело C-252/20: Определение на председателя на Съда от 13 август 2020 г. (преюдициално запитване, отправено от Amtsgericht Hamburg — Германия) — CY/Eurowings GmbH

text:
               30.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 414/27

      Определение на председателя на Съда от 13 август 2020 г. (преюдициално запитване, отправено от Amtsgericht Hamburg — Германия) — CY/Eurowings GmbH
      (Дело C-252/20) (1)

      (2020/C 414/45)
      Език на производството: немски
      Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 279, 24.8.2020 г.


title: Съединени дела T-515/13 RENV и T-719/13 RENV: Решение на Общия съд от 23 септември 2020 г. — Испания и др./Комисия (Държавни помощи — Помощ, предоставена от испанските органи в полза на някои обединения по икономически интерес (ОИИ) и на техните инвеститори — Система за данъчно облагане, приложима за някои споразумения за финансов лизинг за придобиването на плавателни съдове (испанска система „лизинг срещу данък“) — Решение, с което помощта се обявява за частично несъвместима с вътрешния пазар и се разпорежда нейното частично възстановяване — Селективен характер — Задължение за мотивиране — Възстановяване на помощта — Равно третиране — Оправдани правни очаквания — Правна сигурност)

text:
               30.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 414/28

      Решение на Общия съд от 23 септември 2020 г. — Испания и др./Комисия
      (Съединени дела T-515/13 RENV и T-719/13 RENV) (1)

      (Държавни помощи - Помощ, предоставена от испанските органи в полза на някои обединения по икономически интерес (ОИИ) и на техните инвеститори - Система за данъчно облагане, приложима за някои споразумения за финансов лизинг за придобиването на плавателни съдове (испанска система „лизинг срещу данък“) - Решение, с което помощта се обявява за частично несъвместима с вътрешния пазар и се разпорежда нейното частично възстановяване - Селективен характер - Задължение за мотивиране - Възстановяване на помощта - Равно третиране - Оправдани правни очаквания - Правна сигурност)
      (2020/C 414/46)
      Език на производството: испански

         Страни

         Жалбоподател по дело T-515/13 RENV: Кралство Испания (представител: S. Centeno Huerta)

         Жалбоподатели по дело T-719/13 RENV: Lico Leasing, SA (Мадрид, Испания) и Pequeños y Medianos Astilleros Sociedad de Reconversión, SA (Мадрид) (представители: M. Merola и M. Sánchez, avocats)

         Ответник: Европейска комисия (представители: V. Di Bucci, É. Gippini Fournier и P. Němečková)

         Встъпили страни по дело T-719/13 RENV в подкрепа на жалбоподателите: Bankia, SA (Валенсия, Испания) и други 32 встъпили страни, чиито имена са посочени в приложение към решението (представители: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero и A. Lamadrid de Pablo, avocats)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение 2014/200/ЕС на Комисията от 17 юли 2013 година относно Държавна помощ SA.21233 C/11 (ex NN/11, ex CP 137/06), приведена в действие от Испания — Система за данъчно облагане, приложима за някои споразумения за финансов лизинг, известна като испанска система „лизинг срещу данък“ (ОВ L 114, 2014 г., стр. 1).

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбите.

                  2)

                  Кралство Испания понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия пред Съда в рамките на дело C-128/16 P и пред Общия съд в рамките на дела T-515/13 и T-515/13 RENV.

                  3)

                  Lico Leasing, SA и Pequeños y Medianos Astilleros Sociedad de Reconversión, SA понасят направените от тях съдебни разноски, както и тези на Комисията пред Съда в рамките на дело C-128/16 P и пред Общия съд в рамките на дела T-719/13 и T-719/13 RENV.

                  4)

                  Bankia, SA и другите встъпили страни, чиито имена са посочени в приложението, както и Aluminios Cortizo, SAU понасят съдебните разноски, направени от тях в производството по връщане на делото за ново разглеждане от Общия съд.

         (1)  ОВ C 336, 16.11.2013 г.


title: Дело T-381/15 RENV: Решение на Общия съд от 9 септември 2020 г. — IMG/Комисия (Извъндоговорна отговорност — Сътрудничество за развитие — Изпълнение на бюджета на Европейския съюз при непряко управление — Решение, с което се спира възможността за жалбоподателя да сключва с Комисията нови договори за делегиране при непряко управление — Незаконосъобразност — Достатъчно съществено нарушение на правна норма, с която се предоставят права на частноправните субекти — Искане за издаване на разпореждане — Просрочие — Изменение на естеството на поисканото обезщетение — Недопустимост)

text:
               30.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 414/29

      Решение на Общия съд от 9 септември 2020 г. — IMG/Комисия
      (Дело T-381/15 RENV) (1)

      (Извъндоговорна отговорност - Сътрудничество за развитие - Изпълнение на бюджета на Европейския съюз при непряко управление - Решение, с което се спира възможността за жалбоподателя да сключва с Комисията нови договори за делегиране при непряко управление - Незаконосъобразност - Достатъчно съществено нарушение на правна норма, с която се предоставят права на частноправните субекти - Искане за издаване на разпореждане - Просрочие - Изменение на естеството на поисканото обезщетение - Недопустимост)
      (2020/C 414/47)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: International Management Group (IMG) (Брюксел, Белгия) (представители: L. Levi и J.-Y. de Cara, адвокати)

         Ответник: Европейска комисия (представители: J. Baquero Cruz и J. Norris)

         Предмет

      Искане на основание член 268 ДФЕС за обезщетение за вредите, които жалбоподателят твърди, че е претърпял вследствие на решението на Комисията, съдържащо се в нейното писмо от 8 май 2015 г., да не сключва с него нови договори за делегиране при непряко управление „докато няма абсолютна сигурност относно [неговото] качество на международна организация“

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля иска за обезщетение.

                  2)

                  Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски по производствата пред Общия съд.

         (1)  ОВ C 337, 12.10.2015 г.


title: Съединени дела T-401/16 и Т-443/16: Решение на Общия съд от 9 септември 2020 г. — Испания и Италия/Комисия (Eзиков режим — Обявление за конкурси на общо основание за назначаване на разследващи служители и ръководители на екипи — Езикови познания — Ограничаване на избора на втория език за конкурса до немски, английски и френски — Елиминационни тестове за разбиране на език на английски — Език за комуникация — Регламент № 1 — Член 1 г, параграф 1, член 27 и член 28, буква е) от Правилника за длъжностните лица — Дискриминация, основана на езика — Обосноваване — Интерес на службата — Пропорционалност)

text:
               30.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 414/29

      Решение на Общия съд от 9 септември 2020 г. — Испания и Италия/Комисия
      (Съединени дела T-401/16 и Т-443/16) (1)

      (Eзиков режим - Обявление за конкурси на общо основание за назначаване на разследващи служители и ръководители на екипи - Езикови познания - Ограничаване на избора на втория език за конкурса до немски, английски и френски - Елиминационни тестове за разбиране на език на английски - Език за комуникация - Регламент № 1 - Член 1 г, параграф 1, член 27 и член 28, буква е) от Правилника за длъжностните лица - Дискриминация, основана на езика - Обосноваване - Интерес на службата - Пропорционалност)
      (2020/C 414/48)
      Езици на производството: испански и италиански

         Страни

         Жалбоподател по дело Т-401/16: Кралство Испания (представител: S. Centeno Huerta)

         Жалбоподател по дело Т-443/16: Италианска република (представители: G. Palmieri, подпомагана от P. Gentili, avvocato dello Stato)

         Ответник: Европейска комисия (представители по дело T-401/16: G. Gattinara, D. Milanowska и N. Ruiz García и по дело T-443/16: G. Gattinara и D. Milanowska)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на обявлението за конкурси на общо основание EPSO/AD/323/16 за съставяне на списъци с резерви за бъдещи назначения на разследващи служители (степен AD 7) за следните профили: „1 — Разследващи служители: разходи на ЕС, борба с корупцията — 2 — Разследващи служители: митници и търговия, тютюневи изделия и фалшифицирани стоки“ и EPSO/AD/324/16 за съставяне на списъци с резерви за бъдещи назначения на „разследващи служители (степен AD 9): ръководители на екипи“ (ОВ C 187 A, 2016 г., стр. 1)

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя обявление за конкурси на общо основание EPSO/AD/323/16 за съставяне на списъци с резерви за бъдещи назначения на разследващи служители (степен AD 7) за следните профили: „1 — Разследващи служители: разходи на ЕС, борба с корупцията — 2 — Разследващи служители: митници и търговия, тютюневи изделия и фалшифицирани стоки“ и EPSO/AD/324/16 за съставяне на списъци с резерви за бъдещи назначения на „разследващи служители (степен AD 9): ръководители на екипи“.

                  2)

                  Европейската комисия понася, наред с направените от нея съдебни разноски, и съдебните разноски на Кралство Испания по дело T-401/16, както и съдебните разноски на Италианската република по дело T-443/16.

         (1)  ОВ C 383, 17.10.2016 г.


title: Дело T-249/17: Решение на Общия съд от 5 октомври 2020 г. — Casino, Guichard-Perrachon и AMC/Комисия (Конкуренция — Картели — Административно производство — Решение за извършване на проверка — Възражение за незаконосъобразност на член 20 от Регламент (ЕС) № 1/2003 — Право на ефективни правни средства за защита — Равни процесуални възможности — Задължение за мотивиране — Право на неприкосновеност на частните помещения — Достатъчно сериозни улики — Пропорционалност)

text:
               30.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 414/30

      Решение на Общия съд от 5 октомври 2020 г. — Casino, Guichard-Perrachon и AMC/Комисия
      (Дело T-249/17) (1)

      (Конкуренция - Картели - Административно производство - Решение за извършване на проверка - Възражение за незаконосъобразност на член 20 от Регламент (ЕС) № 1/2003 - Право на ефективни правни средства за защита - Равни процесуални възможности - Задължение за мотивиране - Право на неприкосновеност на частните помещения - Достатъчно сериозни улики - Пропорционалност)
      (2020/C 414/49)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподатели: Casino, Guichard-Perrachon (Сент-Етиен, Франция) и Achats Marchandises Casino SAS (AMC), по-рано EMC Distribution (Витри-сюр-Сен, Франция) (представители: D. Théophile, I. Simic, O. de Juvigny, T. Reymond, A. Sunderland и G. Aubron, avocats)

         Ответник: Европейска комисия (представители: B. Mongin, A. Dawes и I. Rogalski, подпомагани от F. Ninane, avocate)

         Встъпила страна в подкрепа на ответника: Съвет на Европейския съюз (представители: S. Boelaert, С. Петрова и O. Segnana)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение C(2017) 1054 final на Комисията от 9 февруари 2017 г., с което на Casino, Guichard-Perrachon и на всички пряко или непряко контролирани от него дружества се разпорежда да се подчинят на проверка в съответствие с член 20, параграфи 1 и 4 от Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета (дело AT.40466 — Tute 1)

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя член 1, буква б) от Решение C(2017) 1054 final на Комисията от 9 февруари 2017 г., с което на Casino, Guichard-Perrachon и на всички пряко или непряко контролирани от него дружества се разпорежда да се подчинят на проверка в съответствие с член 20, параграфи 1 и 4 от Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета (дело AT.40466 — Tute 1).

                  2)

                  Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

                  3)

                  Осъжда Casino, Guichard-Perrachon, Achats Marchandises Casino SAS (AMC), Европейската комисия и Съветът на Европейския съюз да понесат направените от тях съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 221, 10.7.2017 г.


title: Дело T-254/17: Решение на Общия съд от 5 октомври 2020 г. — Intermarché Casino Achats/Комисия (Конкуренция — Картели — Административно производство — Решение за извършване на проверка — Възражение за незаконосъобразност на член 20 от Регламент (ЕО) № 1/2003 — Право на ефективни правни средства за защита — Равни процесуални възможности — Задължение за мотивиране — Право на неприкосновеност на жилището — Достатъчно сериозни улики — Улики за участие в предполагаемите нарушения — Пропорционалност)

text:
               30.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 414/31

      Решение на Общия съд от 5 октомври 2020 г. — Intermarché Casino Achats/Комисия
      (Дело T-254/17) (1)

      (Конкуренция - Картели - Административно производство - Решение за извършване на проверка - Възражение за незаконосъобразност на член 20 от Регламент (ЕО) № 1/2003 - Право на ефективни правни средства за защита - Равни процесуални възможности - Задължение за мотивиране - Право на неприкосновеност на жилището - Достатъчно сериозни улики - Улики за участие в предполагаемите нарушения - Пропорционалност)
      (2020/C 414/50)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Intermarché Casino Achats (Париж, Франция) (представители: Y. Utzschneider и J. Jourdan, avocats)

         Ответник: Европейска комисия (представители: B. Mongin, A. Dawes и I. Rogalski, подпомагани от F. Ninane, avocate)

         Встъпила страна в подкрепа на ответника: Съвет на Европейския съюз (представители: S. Boelaert, С. Петрова и O. Segnana)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение C(2017) 1056 final на Европейската комисия от 9 февруари 2017 г., с което на жалбоподателя и на всички пряко или непряко контролирани от него дружества се разпорежда да се подчинят на проверка в съответствие с член 20, параграфи 1 и 4 от Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета (дело AT.40466 — Tute 1)

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя член 1, буква б) от Решение C(2017) 1056 final на Европейската комисия от 9 февруари 2017 г., с което на Intermarché Casino Achats и на всички пряко или непряко контролирани от него дружества се разпорежда да се подчинят на проверка по член 20, параграфи 1 и 4 от Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета (дело AT.40466 — Tute 1).

                  2)

                  Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

                  3)

                  Осъжда Intermarché Casino Achats, Европейската комисия и Съветът на Европейския съюз да понесат направените от тях съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 231, 17.7.2017 г.


title: Дело T-255/17: Решение на Общия съд от 5 октомври 2020 г. — Les Mousquetaires и ITM Entreprises/Комисия (Конкуренция — Картели — Административно производство — Решения, с които се разпореждат проверки — Възражение за незаконосъобразност на член 20 от Регламент (ЕО) № 1/2003 — Право на ефективни правни средства за защита — Задължение за мотивиране — Право на неприкосновеност на жилището — Достатъчно сериозни улики — Пропорционалност — Жалба за отмяна — Оплаквания, свързани с провеждането на проверка — Отказ да се защити поверителността на данните от личния живот — Недопустимост)

text:
               30.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 414/32

      Решение на Общия съд от 5 октомври 2020 г. — Les Mousquetaires и ITM Entreprises/Комисия
      (Дело T-255/17) (1)

      (Конкуренция - Картели - Административно производство - Решения, с които се разпореждат проверки - Възражение за незаконосъобразност на член 20 от Регламент (ЕО) № 1/2003 - Право на ефективни правни средства за защита - Задължение за мотивиране - Право на неприкосновеност на жилището - Достатъчно сериозни улики - Пропорционалност - Жалба за отмяна - Оплаквания, свързани с провеждането на проверка - Отказ да се защити поверителността на данните от личния живот - Недопустимост)
      (2020/C 414/51)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподатели: Les Mousquetaires (Париж, Франция) и ITM Entreprises (Париж) (представители: N. Jalabert-Doury, B. Chemama и K. Mebarek, avocats)

         Ответник: Европейска комисия (представители: B. Mongin, A. Dawes и I. Rogalski, подпомагани от F. Ninane, avocate)

         Встъпила страна в подкрепа на ответника: Съвет на Европейския съюз (представители: S. Boelaert, С. Петрова и O. Segnana)

         Предмет

      Жалба на основание член 263 ДФЕС относно, първо, главно искане за отмяна на Решение C(2017) 1361 final на Комисията от 21 февруари 2017 г., с което се разпорежда на Les Mousquetaires и на всички пряко или непряко контролирани от тях дружества да се подчинят на проверка по член 20, параграфи 1 и 4 от Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета (дело AT.40466 — Tute 1), и на Решение C(2017) 1360 final на Комисията от 21 февруари 2017 г., с което се разпорежда на Les Mousquetaires и на всички пряко или непряко контролирани от тях дружества да се подчинят на проверка по член 20, параграфи 1 и 4 от Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета (дело AT.40467 — Tute 2), и искане при условията на евентуалност за отмяна на Решение C(2017) 1057 final на Комисията от 9 февруари 2017 г., с което се разпорежда на Intermarché и на всички пряко или непряко контролирани от него дружества да се подчинят на проверка по член 20, параграфи 1 и 4 от Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета (дело AT.40466 — Tute 1), и на Решение C(2017) 1061 final на Комисията от 9 февруари 2017 г., с което се разпорежда на Intermarché и на всички пряко или непряко контролирани от него дружества да се подчинят на проверка по член 20, параграфи 1 и 4 от Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета (дело AT.40467 — Tute 2), и второ, искане за отмяна на решението, с което Комисията, от една страна, е иззела и копирала данните от средства за комуникация и съхранение, съдържащи данни от личния живот на ползвателите на тези средства, и от друга страна, е отхвърлила отправеното от жалбоподателите искане да им бъдат върнати въпросните данни.

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя член 1, буква б) от Решение C(2017) 1057 final на Комисията от 9 февруари 2017 г., с което се разпорежда на Intermarché и на всички пряко или непряко контролирани от него дружества да се подчинят на проверка по член 20, параграфи 1 и 4 от Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета (дело AT.40466 — Tute 1), и член 1, буква б) от Решение C(2017) 1361 final на Комисията от 21 февруари 2017 г., с което се разпорежда на Les Mousquetaires и на всички пряко или непряко контролирани от тях дружества да се подчинят на проверка по член 20, параграфи 1 и 4 от Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета (дело AT.40466 — Tute 1).

                  2)

                  Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

                  3)

                  Les Mousquetaires и ITM Entreprises, Европейската комисия, както и Съветът на Европейския съюз понасят направените от тях съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 231, 17.7.2017 г.


title: Дело T-380/17: Решение на Общия съд от 5 октомври 2020 г. — HeidelbergCement и Schwenk Zement/Комисия (Конкуренция — Концентрации — Пазар на сив цимент в Хърватия — Решение за обявяване на концентрацията за несъвместима с вътрешния пазар и със Споразумението за ЕИП — Засегнати предприятия — Съответен пазар — Значителна част от вътрешния пазар — Преценка на последиците от сделката върху конкуренцията — Ангажименти — Право на защита — Частично препращане към националните органи)

text:
               30.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 414/33

      Решение на Общия съд от 5 октомври 2020 г. — HeidelbergCement и Schwenk Zement/Комисия
      (Дело T-380/17) (1)

      (Конкуренция - Концентрации - Пазар на сив цимент в Хърватия - Решение за обявяване на концентрацията за несъвместима с вътрешния пазар и със Споразумението за ЕИП - Засегнати предприятия - Съответен пазар - Значителна част от вътрешния пазар - Преценка на последиците от сделката върху конкуренцията - Ангажименти - Право на защита - Частично препращане към националните органи)
      (2020/C 414/52)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподатели: HeidelbergCement AG (Хайделберг, Германия) и Schwenk Zement KG (Улм, Германия) (представители: U. Denzel, C. von Köckritz, P. Pichler, U. Soltész, M. Raible и G. Wecker, адвокати)

         Ответник: Европейска комисия (представители: A. Dawes, H. Leupold и T. Vecchi)

         Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателите: Duna-Dráva Cement Kft. (Вац, Унгария) (представители: C. Bán и Á Papp, адвокати)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение C(2017) 1650 final на Комисията от 5 април 2017 година за обявяване на концентрация за несъвместима с вътрешния пазар и със Споразумението за ЕИП (дело M.7878 — HeidelbergCement/Schwenk/Cemex Hungary/Cemex Croatia)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  HeidelbergCement AG и Schwenk Zement KG понасят наред с направените от тях съдебни разноски и тези на Европейската комисия.

                  3)

                  Duna-Dráva Cement Kft. понася направените от него съдебни разноски във връзка с молбата за встъпване.

         (1)  ОВ C 249, 31.7.2017 г.


title: Съединени дела T-77/18 и Т-567/18: Решение на Общия съд от 23 септември 2020 г. — VE/ESMA (Публична служба — Срочно наети служители — Договор за неопределено време — Атестационен доклад — Процедура за оценяване за 2016 г. — Възражение за незаконосъобразност на ръководството за атестиране — Явна грешка в преценката — Оценяване на дейностите, извършвани като представител на персонала — Процесуално нарушение — Прекратяване на трудовия договор — Незадоволителна работа в рамките на двегодишен период)

text:
               30.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 414/33

      Решение на Общия съд от 23 септември 2020 г. — VE/ESMA
      (Съединени дела T-77/18 и Т-567/18) (1)

      (Публична служба - Срочно наети служители - Договор за неопределено време - Атестационен доклад - Процедура за оценяване за 2016 г. - Възражение за незаконосъобразност на ръководството за атестиране - Явна грешка в преценката - Оценяване на дейностите, извършвани като представител на персонала - Процесуално нарушение - Прекратяване на трудовия договор - Незадоволителна работа в рамките на двегодишен период)
      (2020/C 414/53)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: VE (представители: L. Levi и N. Flandin, avocates)

         Ответник: Европейски орган за ценни книжа и пазари (представители: A. Lorenzet и N. Vasse, подпомагани от D. Waelbroeck и A. Duron, avocats)

         Предмет

      Искания на основание член 270 ДФЕС, от една страна, за отмяна на атестационния доклад на жалбоподателя за периода от 1 януари до 31 декември 2016 г., на решението от 14 ноември 2017 г. за прекратяване на договора му на срочно нает служител и на решенията за отхвърляне на подадените от него по административен ред жалби срещу тези актове, и от друга страна, за поправяне на неимуществените вреди, които жалбоподателят счита, че е претърпял

         Диспозитив

                  1)

                  Съединява T-77/18 и T-567/18 за целите на съдебното решение.

                  2)

                  Отменя атестационния доклад на VE за периода от 1 януари до 31 декември 2016 г.

                  3)

                  Отменя решението от 14 ноември 2017 г. за прекратяване на договора на VE на срочно нает служител.

                  4)

                  Отхвърля жалбите в останалата им част.

                  5)

                  Осъжда Европейския орган за ценни книжа и пазари (ESMA) да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 134, 16.4.2018 г.


title: Дело T-18/19: Решение на Общия съд от 5 октомври 2020 г. — Brown/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Длъжностно лице, гражданин на Обединеното кралство при постъпването му на служба — Оттегляне на Обединеното кралство от Съюза — Придобиване по време на кариерата на гражданство на държавата по месторабота — Загуба на надбавката за експатриране — Равно третиране — Принцип на недопускане на дискриминация — Член 4, параграф 1 от приложение VII към Правилника)

text:
               30.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 414/34

      Решение на Общия съд от 5 октомври 2020 г. — Brown/Комисия
      (Дело T-18/19) (1)

      (Публична служба - Длъжностни лица - Длъжностно лице, гражданин на Обединеното кралство при постъпването му на служба - Оттегляне на Обединеното кралство от Съюза - Придобиване по време на кариерата на гражданство на държавата по месторабота - Загуба на надбавката за експатриране - Равно третиране - Принцип на недопускане на дискриминация - Член 4, параграф 1 от приложение VII към Правилника)
      (2020/C 414/54)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Colin Brown (Брюксел, Белгия) (представител: I. Van Damme, адвокат)

         Ответник: Европейска комисия (представители: T. Bohr и D. Milanowska)

         Встъпила страна в подкрепа на ответника: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bauer и R. Meyer)

         Предмет

      Искане на основание член 270 ДФЕС, от една страна, за отмяна на решението на Службата за управление и плащане по индивидуални права (PMO) на Комисията от 19 март 2018 г., с което на жалбоподателя се отнемат надбавката за експатриране и правото на възстановяване на пътните му разноски, и от друга страна, за възстановяване на тези плащания, считано от 1 декември 2017 г.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Г-н Colin Brown и Европейската комисия понасят направените от тях съдебни разноски.

                  3)

                  Съветът на Европейския съюз понася направените от него съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 72, 25.2.2019 г.


title: Дело T-264/19: Решение на Общия съд от 5 октомври 2020 г. — nanoPET Pharma/EUIPO — Miltenyi Biotec (viscover) (Марка на Европейския съюз — Производство за обявяване на недействителност — Фигуративна марка на Европейския съюз „viscover“ — Липса на недобросъвестност — Член 52, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 59, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001) — Член 53, параграф 2, буква в) от Регламент № 207/2009 (понастоящем член 60, параграф 2, буква в) от Регламент 2017/1001)

text:
               30.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 414/35

      Решение на Общия съд от 5 октомври 2020 г. — nanoPET Pharma/EUIPO — Miltenyi Biotec (viscover)
      (Дело T-264/19) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство за обявяване на недействителност - Фигуративна марка на Европейския съюз „viscover“ - Липса на недобросъвестност - Член 52, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 59, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001) - Член 53, параграф 2, буква в) от Регламент № 207/2009 (понастоящем член 60, параграф 2, буква в) от Регламент 2017/1001)
      (2020/C 414/55)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: nanoPET Pharma GmbH (Берлин, Германия) (представители: C. Onken и A. Schulz, адвокати)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: D. Hanf)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Miltenyi Biotec BV & Co. KG, предишно Miltenyi Biotec GmbH (Бергиш-Гладбах, Германия) (представител: M. Schork, адвокат)

         Предмет

      Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 17 януари 2019 г. (преписка R 1288/2017-5), постановено в производство за обявяване на недействителност със страни nanoPET Pharma и Miltenyi Biotec

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда nanoPET Pharma GmbH да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 206, 17.6.2019 г.


title: Дело T-289/19: Решение на Общия съд от 23 септември 2020 г. — Arbuzov/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки, приети с оглед на положението в Украйна — Замразяване на средства — Списък на лицата, образуванията и органите, спрямо които се прилага замразяването на финансови средства и икономически ресурси — Запазване на името на жалбоподателя в списъка — Задължение на Съвета да провери дали решението на орган на трета държава е било прието при спазване на правото на защита и на правото на ефективна съдебна защита)

text:
               30.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 414/35

      Решение на Общия съд от 23 септември 2020 г. — Arbuzov/Съвет
      (Дело T-289/19) (1)

      (Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки, приети с оглед на положението в Украйна - Замразяване на средства - Списък на лицата, образуванията и органите, спрямо които се прилага замразяването на финансови средства и икономически ресурси - Запазване на името на жалбоподателя в списъка - Задължение на Съвета да провери дали решението на орган на трета държава е било прието при спазване на правото на защита и на правото на ефективна съдебна защита)
      (2020/C 414/56)
      Език на производството: чешки

         Страни

         Жалбоподател: Sergej Arbuzov (Киев, Украйна) (представител: M. Mleziva, адвокат)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: R. Pekař и P. Mahnič)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение (ОВППС) 2019/354 на Съвета от 4 март 2019 година за изменение на Решение 2014/119/ОВППС относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на ситуацията в Украйна (ОВ L 64, 2019 г., стр. 7) и на Регламент за изпълнение (EС) 2019/352 на Съвета от 4 март 2019 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 208/2014 относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Украйна (ОВ L 64, 2019 г., стр. 1) в частта на тези актове, в която името на жалбоподателя е запазено в списъка на лицата, образуванията и органите, спрямо които се прилагат тези ограничителни мерки

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя Решение (ОВППС) 2019/354 на Съвета от 4 март 2019 година за изменение на Решение 2014/119/ОВППС относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на ситуацията в Украйна и Регламент за изпълнение (EС) 2019/352 на Съвета от 4 март 2019 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 208/2014 относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Украйна в частта, в която името на г-н Serhiy Arbuzov е запазено в списъка на лицата, образуванията и органите, спрямо които се прилагат тези ограничителни мерки.

                  2)

                  Осъжда Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 246, 22.7.2019 г.


title: Дело T-475/20: Жалба, подадена на 9 август 2020 г. — LE/Комисия

text:
               30.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 414/36

      Жалба, подадена на 9 август 2020 г. — LE/Комисия
      (Дело T-475/20)
      (2020/C 414/57)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: LE (представител: M. Straus, адвокат)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решение от 9 юни 2020 г. на Комисията C(2020) 3988 окончателен и свързаните с него решение и дебитни известия, както и неговото изпълнение и прилагане от Комисията и от евентуално оправомощените органи в съответствие с член 299 ДФЕС,

                  —

                  да постанови решение или вземе такива други мерки, които приеме за справедливи и подходящи, и

                  —

                  да осъди Комисията да плати съдебните разноски, включително адвокатските хонорари.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква следните основания в подкрепа на жалбата си.

                  1.

                  Продължителност и липса на преценка на релевантните факти:

                              —

                              на Комисията ѝ трябвали повече от пет години без пълна прозрачност за проверките и отказа ѝ да позволи на жалбоподателя да представи допълнителни искания и/или да изпълни исканията му за информация и мотиви. Представянето от страна на Комисията е непълно, неточно и в несъответствие със законодателството за оценка, проверка и контрол на субсидиите.

                  2.

                  Равно третиране и прозрачност:

                              —

                              прекратяването на споразумението нямало валидно основание, като Комисията е игнорирала факта, че в споразумението не е предвидено прекратяване.

                  3.

                  Принципи на добро управление:

                              —

                              Комисията не действала в съответствие с принципите на добро управление, т.е. отговорно водене на обществените дела и управление на публичните средства.

                  4.

                  Липса на достатъчно мотиви и равно третиране:

                              —

                              решението и свързаното с него решение нямат солидни и точни мотиви и им липсва прозрачност и отвореност. В допълнение във връзка с това са извършени действия в нарушение на принципа на равно третиране.

                  5.

                  Принцип на добра администрация:

                              —

                              Комисията се ограничила до това да се позовава постоянно на предишните си решения, които били еднакво немотивирани и еднакво не се основавали на принципа на добра администрация и на други посочени принципи. Поради това нямало съответствие в достатъчна степен с принципите на вземане на решения.

                  6.

                  Липса на информация:

                              —

                              жалбоподателят не получил никакви доклади и прегледи, включително пълно копие от одитните доклади, така че не бил в състояние да прегледа и оцени изчисленията, констатациите и мотивите в тях.


title: Дело T-579/20: Жалба, подадена на 21 септември 2020 г. — Genekam Biotechnology/Комисия

text:
               30.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 414/37

      Жалба, подадена на 21 септември 2020 г. — Genekam Biotechnology/Комисия
      (Дело T-579/20)
      (2020/C 414/58)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Genekam Biotechnology AG (Дуисбург, Германия) (представител: S. Hertwig, Rechtsanwalt)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени Решение C(2020) 5548 окончателен на ответника от 7 август 2020 г., доколкото с него се претендират повече от 39 827,83 EUR плюс лихви за забава;

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      С настоящата жалба се цели отмяна на Решение C (2020) 5548 окончателен на Комисията от 7 август 2020 г. относно възстановяването на сумата от 119 659,55 EUR, дължима от Genekam Biotechnology AG.
      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага следните основания.

                  1.

                  Първо основание: нарушение на Договорите с оглед на разпоредбата на член 263, параграф втори ДФЕС, тъй като Европейската комисия не разполагала с активна процесуална легитимация.

                              —

                              Според жалбоподателя Европейската комисия не е активно процесуално легитимирана. Както следвало от ползващото се с изпълнителна сила Решение на Европейската комисия C (2020) 5548 окончателен от 7 август 2020 г. и от част Б, раздел 2, точка II.19.3 от приложение II към споразумението за отпускане на безвъзмездна финансова помощ, Комисията действала от името на Гаранционният фонд на участниците, съответно като негов „изпълнителен агент“. Следователно самата Комисия не била титуляр на претендираното вземане, за което бил издаден изпълнителният титул, поради което тя и нямала право да изиска самото плащане.

                  2.

                  Второ основание: нарушение на Договорите предвид разпоредбата на член 263, параграф втори ДФЕС поради нарушение на принципа на законност на административната дейност.

                              —

                              Липсвало каквото и да е основание, в съответствие с което гаранционният фонд да делегира приемането на спорното решение, ползващо се с изпълнителна сила. Това е така, защото член 299 ДФЕС оправомощавал във всички случаи Комисията, но не и гаранционния фонд, да упражнява дейност посредством подлежащи на принудително изпълнение актове. Освен това, сам по себе си член 299 ДФЕС не представлявал достатъчно основание за делегиране на правомощието по приемане на подлежащи на принудително изпълнение решения. Това е така, защото правомощието на съответните институции да приемат такива актове трябвало да произтича от други разпоредби.

                  3.

                  Трето основание: нарушение на Договорите предвид разпоредбата на член 263, параграф втори ДФЕС, тъй като не е налице право да се иска възстановяване на съответните суми на основание на част Б, раздел 2, точка II.20 от приложение II към споразумението за отпускане на безвъзмездна финансова помощ.

                              —

                              Съгласно разпоредбите на споразумението за отпускане на безвъзмездна финансова помощ ответникът нямал право да изисква възстановяване на посочените от жалбоподателя разходи за първата година от проекта. Това е така, защото разходите били допустими и следователно подлежали на признаване.

                              —

                              За сметка на това, не можело да се възрази, че жалбоподателят не е поискал възстановяване на неговите разноски след оттеглянето си от проекта FIBROGELNET, като се има предвид, че поради множество нарушения на процесуалните правила за оттегляне на бенефициер от консорциума, посочени в част Б, раздел 2, точка II.35 и сл., участието на жалбоподателя в проекта FIBROGELNET не било валидно прекратено, а координаторът потвърдил разходите, още преди жалбоподателят да е осъществил планираното оттегляне от проекта, като допустими разходи съгласно част II, част Б, раздел 2, точка II.14 от споразумението за отпускане на безвъзмездна финансова помощ. Следователно жалбоподателят можел да бъде уверен, че е законосъобразно да ги получи.


title: Дело T-580/20: Иск, предявен на 7 октомври 2020 г. — KC/Комисия

text:
               30.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 414/38

      Иск, предявен на 7 октомври 2020 г. — KC/Комисия
      (Дело T-580/20)
      (2020/C 414/59)
      Език на производството: френски

         Страни

         Ищец: KC (представител: L. Frölich, avocat)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Ищецът иска от Общия съд:

                  —

                  да осъди Европейския съюз да заплати на ищеца обезщетение за имуществените вреди (претърпени вреди и пропуснати ползи) в размер на 330 000 EUR на ден, считано от 1 юни 2020 г. (включително) до датата на приемане от Европейската комисия на решение по дело [поверително] (1) в съответствие с диспозитивите и принципите на решения Dilly’s Wellnesshotel C-493/14 от 21 юли 2016 г. и Eesti Pagar AS C-349/17 от 5 март 2019 г.,

                  —

                  да осъди Европейския съюз да заплати на ищеца обезщетение за вреди, които се изразяват в загуба на възможности, в размер на 680 000 EUR на ден, считано от 1 юни 2020 г. (включително) до датата на приемане от Европейската комисия на решение по дело [поверително] в съответствие с диспозитивите и принципите на решения Dilly’s Wellnesshotel C-493/14 от 21 юли 2016 г. и Eesti Pagar AS C-349/17 от 5 март 2019 г.,

                  —

                  да осъди Европейския съюз да заплати на ищеца обезщетение за неимуществени вреди в размер на 10 354 869,92 EUR,

                  —

                  да постанови, че към посочените по-горе обезщетения, които трябва да се изплатят, се начисляват мораторни лихви, считано от произнасянето на настоящото решение до окончателното им изплащане, по процент, определен от Европейската централна банка (ЕЦБ) за основните ѝ операции по рефинансиране, увеличен с два пункта,

                  —

                  да осъди Европейския съюз да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Ищецът изтъква едно-единствено основание в подкрепа на иска, изведено от трите кумулативни условия, предвидени в съдебната практика, произтичаща от решение от 8 ноември 2011 г., Idromacchine и др./Комисия, T-88/09, EU:T:2011:641, за ангажиране на отговорността на Европейския съюз на основание член 340, втора алинея ДФЕС. Това основание е разделено на три части.

                  1.

                  В първата му част ищецът твърди, че с жалбата си до Европейската комисия е сигнализирал за намеса на френската държава под формата на дялово участие във фонд, управляван от частноправно дружество, което разполага със специални и изключителни права по смисъла на член 106, параграф 1 ДФЕС, за която не е било подадено уведомление. Ищецът счита, че Комисията е нарушила диспозитивите и принципите на решения от 21 юли 2016 г., Dilly’s Wellnesshotel, C-493/14, EU:C:2016:577 и от 5 март 2019 г., Eesti Pagar, C-349/17, EU:C:2019:172. Според ищеца Комисията е нарушила, първо, принципа „lex posterior derogat legi priori“, второ, йерархията на нормативните актове по член 288 ДФЕС и, трето, принципа „lex specialis derogat legi generali“. Накрая, Комисията допуснала и нарушение на процесуалните права на ищеца като не започнала процедурата по член 108, параграф 2 ДФЕС в разумен срок.

                  2.

                  Във втората му част ищецът твърди, че е бил лишен от необходимите правни последици на окончателно решение по процедурата, с което би могъл да обоснове пред националните юрисдикции наличието на задължение за възстановяване на разглежданата неправомерна помощ. Според ищеца това е можело да доведе до временни мерки, по-специално, за справяне с извънредната ситуация, която представлява за него липсата на достатъчно приходи.

                  3.

                  В третата му част ищецът твърди, че е доказана пряката причинно-следствена връзка с действително претърпяната вреда, тъй като неправомерното поведение на Комисията му попречило да получи от френските органи обезщетение, с което гарантира изплащането на банковите си вноски с настъпил падеж, като в резултат на това претърпял имуществени вреди, загуба на възможности и неимуществени вреди, които подлежат на обезщетяване от страна на Съюза.

         (1)  Скрити поверителни данни.


title: Дело T-582/20: Жалба, подадена на 17 септември 2020 г. — Ighoga Region 10 и др./Комисия

text:
               30.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 414/39

      Жалба, подадена на 17 септември 2020 г. — Ighoga Region 10 и др./Комисия
      (Дело T-582/20)
      (2020/C 414/60)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподатели: Interessengemeinschaft der Hoteliers und Gastronomen Region 10 e.V. (Ighoga Region 10) (Инголщад, Германия), MJ и MK (представител: Rechtsanwalt A. Bartosch)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателите молят Общия съд:

                  —

                  да отмени решението на ответника от 28 април 2020 г. относно държавна помощ SA.48582 (2017/FC) — Германия — предполагаема държавна помощ за група Maritim и KHI Immobilien GmbH (Инголщад), и

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В жалбата е посочено едно-единствено основание, в рамките на което жалбоподателите изтъкват нарушение на техните процесуални права в качеството на встъпили страни съгласно член 1, буква з) от Регламент № 2015/1589 (1), тъй като ответникът е отказал да започне официална процедура по разследване съгласно член 108, параграф 2 ДФЕС.
      Посоченото единствено основание се състои от следните четири части:

                  1.

                  Първо, жалбоподателите твърдят, че не са преодолени сериозните трудности по отношение на преките предимства за група Maritim във връзка със стопанисването на конгресния център в Инголщад (наричан по-нататък „CC-IN“) и хотелите в Инголщад, тъй като

                              —

                              въпреки наличието на конкретни доказателства, които поставят под въпрос правомерността на държавната поръчка за стопанисване на конгресния център в Инголщад, ответникът не е извършил независима проверка на тази държавна поръчка,

                              —

                              ответникът е използвал незаконосъобразен критерий в рамките на проверката дали условията на договора за наем са съвместими с пазара;

                              —

                              освен това е въвел неподходящ критерий за проверката дали условията на договора за наем са съвместими с пазара,

                              —

                              на последно място той е отказал да приложи подходящ критерий за преценката на съвместимостта с пазара.

                  2.

                  На второ място, жалбоподателите изтъкват, че не са преодолени сериозните трудности във връзка с косвените предимства за група Maritim, тъй като ответникът напълно е пренебрегнал твърденията в жалбата и поради това е допуснал многобройни фактически грешки в преценката.

                  3.

                  На трето място жалбоподателите твърдят, че не са преодолени сериозните трудности, тъй като изобщо не е разгледано твърдяното в жалбата свръхкомпенсиране на финансирането на CC-IN.

                  4.

                  На четвърто място жалбоподателите изтъкват, че не са преодолени сериозните трудности вследствие на неправилната преценка на критерия за целите на правото в областта на държавните помощи дали е засегната търговията между държавите членки, тъй като:

                              —

                              ответникът е направил преценка на този критерий във връзка с неправилна икономическа дейност,

                              —

                              при това той се е основал на неправилна констатация от правна страна,

                              —

                              напълно е пренебрегнал посочените в жалбата доказателства в подкрепа на твърденията на жалбоподателите, че критерият за засягане на търговията между държавите членки е бил изпълнен,

                              —

                              на последно място, е приложил неподходящи и фактически неправилни критерии.

         (1)  Регламент (ЕС) 2015/1589 на Съвета от 13 юли 2015 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 108 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ОВ L 248, 2015 г., стр. 9).


title: Дело T-588/20: Жалба, подадена на 25 септември 2020 г. — MP/Комисия

text:
               30.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 414/40

      Жалба, подадена на 25 септември 2020 г. — MP/Комисия
      (Дело T-588/20)
      (2020/C 414/61)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: MP (представители: S. Orlandi и T. Martin, адвокати)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решението от 9 февруари 2020 г., което съдържа мълчалив отказ да се уважи искането на жалбоподателя за определяне на пенсионните му права съгласно действащите преди 1 януари 2014 г. правила и което е потвърдено с решение от 12 февруари 2020 г.,

                  —

                  да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква едно-единствено основание за обжалване, а именно това, че с обжалваното решение са нарушени членове 21 и 22 от приложение XIII към Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз.


title: Дело T-602/20: Жалба, подадена на 30 септември 2020 г. — MS/Комисия

text:
               30.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 414/41

      Жалба, подадена на 30 септември 2020 г. — MS/Комисия
      (Дело T-602/20)
      (2020/C 414/62)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: MS (представител: Rechtsanwalt M. Medla)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение във формата на решението, постановено по подадената жалба по административен ред,

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбата е насочена срещу решение PMO 4, TFT IN, 0425863600 на Европейската комисия, PMO — Служба за управление и плащане по индивидуални права, PMO 4 — отдел „Пенсии и отношения с бивши служители“ от 3 декември 2019 г., във формата на решение HR.E.2/NX/sb/Ares на Европейската комисия, DG HR — генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“, DIR E — „Правни въпроси и партньорства“, отдел 2 — „Обжалвания и проследяване на случаи“ от 30 юни 2020 г., с което е отхвърлена жалбата по административен ред срещу обжалваното решение.
      В подкрепа на жалбата се посочва едно-единствено основание, в рамките на което се твърди нарушение на член 11, параграф 2, второ тире от приложение VIII към Правилника за длъжностните лиза на Европейския съюз (1) във връзка с член 7, параграф 1, алинея 2 от решението на административния комитет на Съда на Европейския съюз от 12 май 2004 г. за приемане на общи разпоредби за изпълнение на членове 11 и 12 от приложение VIII към Правилника.
      Ответникът неправилно извършил изчисляването на подлежащия на признаване осигурителен стаж въз основа на действително прехвърлената капиталова стойност, от която са приспадани 3,9 % годишно към деня на искането за трансфер. Според жалбоподателя обаче ответникът е трябвало да извърши изчислението въз основа на съобщената от управляващия националната пенсионна схема орган стойност на пенсионните права към момента на искането за трансфер. Това щяло да доведе до увеличаване с над 20 % на броя на годините осигурителен стаж, подлежащи на признаване.

         (1)  Регламент № 31 (ЕИО), 11 (ЕОАЕ), установяващ Правилника за длъжностните лица и Условията за работа на другите служители на Европейската икономическа общност и на Европейската общност за атомна енергия (ОВ P 45, 14.6.1962 г., стр. 1385).


title: Дело T-607/20: Жалба, подадена на 30 септември 2020 г. — Austrian Power Grid и др./ACER

text:
               30.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 414/42

      Жалба, подадена на 30 септември 2020 г. — Austrian Power Grid и др./ACER
      (Дело T-607/20)
      (2020/C 414/64)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподатели: Austrian Power Grid AG (Виена, Австрия) и седем други (представители: M. Levitt, lawyer, B. Byrne и D. Jubrail, Solicitors)

         Ответник: Агенция за сътрудничество между регулаторите на енергия (ACER)

         Искания

      Жалбоподателите молят Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение в частта, която се отнася до жалбоподателите,

                  —

                  да отмени член 1 от Решение № 03/2020 на ACER от 24 януари 2020 г. и член 3, параграф 3, член 3, параграф 5, буква б), член 4, параграф 6, член 6, член 11, параграф 1, буква в), член 11, параграф 2, буква в) и член 12 от рамката за създаване на Европейската платформа за обмен на балансираща енергия от автоматично задействаните резерви за вторично регулиране на честотата,

                  —

                  да осъди ACER да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      С жалбата си жалбоподателите искат да се отмени решението на апелативния състав на ACER от 16 юли 2020 г. по дело A-002-2020 (консолидирано), с което се отхвърлят жалбите срещу Решение № 03/2020 на ACER от 24 януари 2020 г. относно рамката за създаване на Европейската платформа за обмен на балансираща енергия от автоматично задействаните резерви за вторично регулиране на честотата, и доколкото е релевантно, да се отмени Решение № 03/2020 на ACER и приложение I към това решение.
      В подкрепа на жалбата си жалбоподателите изтъкват три основания.

                  1.

                  Първо основание: обжалваното решение е опорочено от грешка при прилагането на правото в резултат на констатациите на апелативния състав на ответника, че последният е оправомощен да допълня и изменя разпоредбите на изпълнителен акт, а именно Регламент (ЕС) 2017/2195 (1), като приеме решение, което се отклонява от приетата позиция на националния регулаторен орган, в нарушение на принципа за предоставяне на правомощия и на правната уредба за ACER.

                  2.

                  Второ основание: обжалваното решение е опорочено от грешка при прилагането на правото, доколкото апелативният състав на ответника не е приложил правилно изискванията за целта и действието на Европейската платформа за обмен на балансираща енергия от автоматично задействаните резерви за вторично регулиране на честотата, потвърждавайки изменението на разпоредбите на изпълнителен акт, а именно Регламент (ЕС) 2017/2195, от страна на ACER.

                  3.

                  Трето основание: нарушение на принципа на добра администрация, на правото на защита и на задължението за мотивиране в обжалваното решение на апелативния състав на ответника, който не е изпълнил правните си задължения като въззивен орган.

         (1)  Регламент (ЕС) 2017/2195 на Комисията от 23 ноември 2017 година за установяване на насоки за електроенергийното балансиране (ОВ L 312, 2017 г., стр. 6).


title: Дело T-611/20: Жалба, подадена на 2 октомври 2020 г. — Airoldi Metalli/Комисия

text:
               30.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 414/43

      Жалба, подадена на 2 октомври 2020 г. — Airoldi Metalli/Комисия
      (Дело T-611/20)
      (2020/C 414/65)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподатели: Airoldi Metalli SpA (Молтено, Италия) (представители: M. Campa, D. Rovetta, G. Pandey, V. Villante и M. Pirovano, lawyers)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2020/1215 на Комисията от 21 август 2020 година за въвеждане на регистрационен режим за вноса на екструдирани алуминиеви изделия с произход от Китайската народна република,

                  —

                  да разпореди извършването на процесуално-организационни действия и да поиска от Комисията да представи вътрешните си документи и анализи, свързани с подготвителните работи по обжалвания регламент и със съответния регистрационен режим за вноса,

                  —

                  да разпореди ответникът да заплати съдебните разноски по настоящото производство.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква три основания.

                  1.

                  Първо основание: нарушение на член 10, параграф 4 и член 14, параграф 5 от основния антидъмпингов регламент на ЕС, както и явна грешка в преценката при разглеждането и оценката на доказателствата, представени от жалбоподателя, който иска да се въведе регистрационен режим за вноса като антидъмпингова мярка. Жалбоподателят в настоящото дело твърди, че Комисията е основала разследването си за въвеждането на регистрационен режим за вноса, предвиден в обжалвания регламент, на доказателства и данни, които не са надеждни и представителни за пазара на Европейския съюз.

                  2.

                  Второ основание: явна грешка в преценката на релевантните факти, в смисъл че Комисията не е направила адекватна преценка за това дали са налице съответните условия за въвеждането на регистрационен режим.

                  3.

                  Трето основание: нарушение на член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз и на правото на жалбоподателя да бъде изслушан, както и нарушение на задължението да се посочат мотиви, а също и на член 296 от Договора за функционирането на Европейския съюз. Жалбоподателят твърди, че правото му да бъде изслушан е било пренебрегнато, тъй като не му е била предоставена съответната методология, в съответствие с която се преценява дали е налице дъмпинг, поради което не е могъл да коментира подобна методология. Жалбоподателят твърди също, че обжалваният регламент е опорочен, доколкото мотивите му са непълни, защото няма ясно обяснение за това как се използва методологията, за да се направи преценка има ли дъмпинг, както и за това защо и как Комисията приема за надеждни доказателствата, представени от жалбоподателя, който иска да се въведе антидъмпингова мярка, които доказателства на пръв поглед са явно ненадеждни.


title: Дело T-617/20: Жалба, подадена на 5 октомври 2020 г. — Standardkessel Baumgarte Holding/EUIPO (Standardkessel)

text:
               30.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 414/44

      Жалба, подадена на 5 октомври 2020 г. — Standardkessel Baumgarte Holding/EUIPO (Standardkessel)
      (Дело T-617/20)
      (2020/C 414/66)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Standardkessel Baumgarte Holding GmbH (Дуисбург, Германия) (представител: J. Vogtmeier, Rechtsanwältin)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Данни за производството пред EUIPO

         Спорна марка: заявка за словна марка на Европейския съюз „Standardkessel“ — заявка за регистрация № 18 017 986

         Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 27 юли 2020 г. по преписка R 2665/2019-1

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски, включително разноските, възникнали в хода на производството пред апелативния състав.

         Изложени основания

                  —

                  Нарушение на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета,

                  —

                  Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-623/20: Жалба, подадена на 9 октомври 2020 г. — Sun West и др./Комисия

text:
               30.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 414/45

      Жалба, подадена на 9 октомври 2020 г. — Sun West и др./Комисия
      (Дело T-623/20)
      (2020/C 414/67)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподатели: Sun West (Saint-Allouestre, Франция), JB Solar (Saint-Allouestre), Azimut56 (Saint-Allouestre) (представител: S. Manna, avocate)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателите искат от Общия съд:

                  —

                  да отмени решение на Комисията SA.40349 (2020/MI2) B2/AD/MKL/D*2020/091023 от 28 юли 2020 г., с което е отхвърлена жалбата им от 2 март 2020 г. относно държавна помощ, приведена в действие от френската държава в полза на производители на фотоволтаични продукти на основание на наредбите за цените от 10 юли 2006 г., 12 януари и 31 август 2010 г., тъй като:

                              —

                              жалбоподателите трябва да бъдат квалифицирани като „заинтересована страна“ по смисъла на член 1, буква з) от Регламент ЕС 2015/1589 и следователно на това основание съгласно член 24, параграф 2 от Регламент ЕС 2015/1589 имат право да подадат жалба, за да информират Комисията за твърдяна неправомерна помощ,

                              —

                              Комисията е длъжна да започне своевременно предварителна проверка на всяка жалба за твърдяна неправомерна помощ на основание член 12, параграф 1 от Регламент ЕС 2015/1589,

                              —

                              Комисията е длъжна да приложи разпоредбите на ДФЕС, свързани с държавните помощи, и не може да бездейства,

                              —

                              жалбоподателите са използвали стандартния формуляр за жалба по член 33 от Регламент 2015/1589.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателите изтъкват пет основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: нарушение на член 1, буква з) от Регламент (ЕС) 2015/1589 на Съвета от 13 юли 2015 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 108 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ОВ L 248, 2015 г., стр. 9, наричан по-нататък „Регламент 2015/1589“). В това отношение жалбоподателите твърдят, че притежават качеството на „заинтересована страна“.

                  2.

                  Второ основание: нарушение на член 24, параграф 2 от Регламент 2015/1589. Жалбоподателите считат, че след като произхожда от „заинтересована страна“ жалбата попада в приложното поле на посочената разпоредба.

                  3.

                  Трето основание: нарушение на член 12, параграф 1 от Регламент 2015/1589, тъй като съгласно посочената разпоредба Комисията била длъжна да започне своевременно предварителна проверка на всяка жалба за твърдяна неправомерна помощ.

                  4.

                  Четвърто основание: нарушение на членове 107, 108 и 109 ДФЕС и на Регламент 2015/1589. Жалбоподателите считат, че Комисията е длъжна да приложи разпоредбите на Договора за функционирането на Европейския съюз, свързани с държавните помощи, и не може да не разгледа жалба, с която се информира за твърдяна неправомерна помощ.

                  5.

                  Пето основание: нарушение на член 33 от Регламент 2015/1589. В това отношение жалбоподателите твърдят, че са използвали стандартния формуляр за жалба по член 33 от Регламент 2015/1589.