title: Дело C-94/14: Решение на Съда (втори състав) от 10 март 2016 г. (преюдициално запитване от Kúria — Унгария) — Flight Refund Ltd/Deutsche Lufthansa AG (Преюдициално запитване — Пространство на свобода, сигурност и правосъдие — Съдебно сътрудничество по граждански дела — Процедура за европейска заповед за плащане — Регламент (ЕО) № 1896/2006 — Членове 17 и 20 — Задължения на юрисдикция, сезирана да определи юрисдикцията, териториално компетентна да се произнесе в производството след подаването на възражение от ответника срещу европейската заповед за плащане — Компетентност на юрисдикциите на държавата членка по произход на европейската заповед за плащане — Регламент (ЕО) № 44/2001 — Вземане, основано на правото на обезщетение при закъснение на полет по Регламент (ЕО) № 261/2004)

text:
               2.5.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 156/3

         Решение на Съда (втори състав) от 10 март 2016 г. (преюдициално запитване от Kúria — Унгария) — Flight Refund Ltd/Deutsche Lufthansa AG
   (Дело C-94/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Пространство на свобода, сигурност и правосъдие - Съдебно сътрудничество по граждански дела - Процедура за европейска заповед за плащане - Регламент (ЕО) № 1896/2006 - Членове 17 и 20 - Задължения на юрисдикция, сезирана да определи юрисдикцията, териториално компетентна да се произнесе в производството след подаването на възражение от ответника срещу европейската заповед за плащане - Компетентност на юрисдикциите на държавата членка по произход на европейската заповед за плащане - Регламент (ЕО) № 44/2001 - Вземане, основано на правото на обезщетение при закъснение на полет по Регламент (ЕО) № 261/2004))
   (2016/C 156/03)
   Език на производството: унгарски

      Запитваща юрисдикция

   Kúria

      Страни в главното производство

      Ищец: Flight Refund Ltd

      Ответник: Deutsche Lufthansa AG

      Диспозитив

   Правото на Европейския съюз трябва да се тълкува в смисъл, че при обстоятелства, при които юрисдикция е сезирана с производство като главното, с което се иска да се определи териториално компетентната юрисдикция на държавата членка по произход на европейска заповед за плащане и да се разгледа международната компетентност на юрисдикциите на тази държава членка да се произнесат по делото за вземането, предмет на заповедта за плащане, срещу която ответникът е подал възражение в предвидения за тази цел срок:

               —

               Регламент (ЕО) № 1896/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 година за създаване на процедура за европейска заповед за плащане не указва правомощията и задълженията на тази юрисдикция и следователно на основание член 26 от същия регламент разглежданите процесуални въпроси се регулират от националното законодателство на държавата членка,

               —

               Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела налага въпросът за международната компетентност на юрисдикциите на държавата членка по произход на европейската заповед за плащане да се разреши по процесуални правила, които позволяват гарантирането на полезното действие на разпоредбите на същия регламент и правото на защита, като по този въпрос следва да се произнесе запитващата юрисдикция или юрисдикция, която тя определи като териториално и материално компетентна да разгледа в редовно гражданско производство спор за вземане като това в главното производство,

               —

               ако юрисдикция като запитващата се произнася по международната компетентност на юрисдикциите на държавата членка по произход на европейска заповед за плащане и приеме, че съгласно критериите по Регламент № 44/2001 те имат такава, посоченият регламент и Регламент № 1896/2006 я задължават да тълкува националното право в смисъл, че ѝ позволява да установи или да определи коя юрисдикция е териториално и материално компетентна да разгледа делото, а

               —

               ако приеме, че международна компетентност липсва, юрисдикция като запитващата не е длъжна служебно да извърши преглед на заповедта за плащане по аналогия с член 20 от Регламент № 1896/2006.

      (1)  ОВ C 142, 12.5.2014 г.


title: Дело C-653/16: Определение на Съда (шести състав) от 4 май 2017 г. (преюдициално запитване от Nejvyšší soud České republiky — Чешка република) — Jitka Svobodová/Česká republika — Okresní soud v Náchodě (Преюдициално запитване — Фактически и правен контекст на спора в главното производство — Липса на достатъчно пояснения — Явна недопустимост — Член 53, параграф 2 и член 94 от Процедурния правилник на Съда)

text:
               31.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 249/14

         Определение на Съда (шести състав) от 4 май 2017 г. (преюдициално запитване от Nejvyšší soud České republiky — Чешка република) — Jitka Svobodová/Česká republika — Okresní soud v Náchodě
   (Дело C-653/16) (1)

   ((Преюдициално запитване - Фактически и правен контекст на спора в главното производство - Липса на достатъчно пояснения - Явна недопустимост - Член 53, параграф 2 и член 94 от Процедурния правилник на Съда))
   (2017/C 249/20)
   Език на производството: чешки

      Запитваща юрисдикция

   Nejvyšší soud České republiky

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Jitka Svobodová

      Ответник: Česká republika — Okresní soud v Náchodě

      в присъствието на: Česká republika — Ministerstvo spravedlnosti ČR

      Диспозитив

   Преюдициалното запитване, отправено от Nejvyšší soud (Върховен съд, Чешка република) с акт от 2 декември 2016 г., е явно недопустимо.

      (1)  ОВ C 78, 13.3.2017 г.


title: Дело C-49/14: Преюдициално запитване от Juzgado de Primera Instancia de Cartagena (Испания), постъпило на 3 февруари 2014 г.  — Finanmadrid E.F.C, SA/Jesús Vicente Albán Zambrano и др.

text:
               5.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 135/20

         Преюдициално запитване от Juzgado de Primera Instancia de Cartagena (Испания), постъпило на 3 февруари 2014 г. — Finanmadrid E.F.C, SA/Jesús Vicente Albán Zambrano и др.
   (Дело C-49/14)
   2014/C 135/22
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Juzgado de Primera Instancia de Cartagena

      Страни в главното производство

      Взискател: Finanmadrid E.F.C, SA

      Ответници: Jesús Vicente Albán Zambrano, María Josefa García Zapata, Jorge Luis Albán Zambrano, Miriam Elisabeth Caicedo Merino

      Преюдициални въпроси

               1)

               Следва ли Директива 93/13/ЕИО (1) да се тълкува в смисъл, че не допуска правна уредба, като действащата в Испания регламентация на заповедното производство, която затруднява или не дава възможност на съда да упражни служебен контрол върху договори за наличието на неравноправни клаузи — членове 815 и 816 от LEC — и в която не е предвиден задължителен контрол на неравноправните клаузи, нито намесата на съда, освен ако съдебният секретар не счете тази намеса за необходима или длъжниците не възразят?

               2)

               Следва ли Директива 93/13/ЕИО да се тълкува в смисъл, че не допуска правна уредба, като тази в Испания, която не дава възможност за служебна проверка in limine litis в последващо производство по принудително изпълнение на съдебното изпълнително основание, каквото е постановлението за приключване на заповедното производство на съдебния секретар, за наличието на неравноправни клаузи в договора, послужил като основание за постановяване на постановлението, чието изпълнение се претендира поради обстоятелството, че съгласно националното право е налице сила на пресъдено нещо в съответствие с членове 551 и 551 във връзка с член 816.2 от LEC?

               3)

               Следва ли Хартата на основните права на Европейския съюз (2) да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба, като тази на заповедното производство и производството по принудително изпълнение на съдебно изпълнително основание, която не предвижда съдебен контрол във всички случаи по време на декларативната фаза, нито позволява във фазата по принудително изпълнение, съдията, пред който същата се осъществява, да извърши проверка на предходните действия на съдебния секретар?

               4)

               Следва ли Хартата на основните права на Европейския съюз да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба, съгласно която не се допуска служебен контрол за спазване на правото на защита поради наличието на сила на пресъдено нещо?

      (1)  Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори (ОВ L 95, стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273).

      (2)  ОВ C 364, 2000 г., стр. 1.


title: Дело C-390/08: Решение на Съда (седми състав) от 14 май 2009г. — Комисия на Европейските общности/Велико херцогство Люксембург (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Околна среда — Решение № 280/2004/ЕО — Прилагане на Протокола от Киото — Национални мерки с цел ограничаване и/или намаляване на емисиите на парникови газове — Непредоставяне на необходимата информация)

text:
               4.7.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 153/16

         Решение на Съда (седми състав) от 14 май 2009г. — Комисия на Европейските общности/Велико херцогство Люксембург
   (Дело C-390/08) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Околна среда - Решение № 280/2004/ЕО - Прилагане на Протокола от Киото - Национални мерки с цел ограничаване и/или намаляване на емисиите на парникови газове - Непредоставяне на необходимата информация)
   2009/C 153/32
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: U. Wölker и J.-P. Keppenne)

      Ответник: Велико херцогство Люксембург (представител: C. Schiltz)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Непредоставяне в предвидения срок на необходимата информация съгласно член 3, параграф 2 от Решение № 280/2004/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно механизма за мониторинг на емисиите на парникови газове в Общността и прилагане на Протокола от Киото (ОВ L 49, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 10, стр. 194), във връзка с членове 8, 9, 10 и 11 от Решение № 166/2005/ЕО от 10 февруари 2005 година за определяне правилата за прилагане на Решение № 280/2004/ЕО (ОВ L 55, стр. 57; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 13, стр. 146) — Информация относно националните прогнози за емисии на парникови газове и мерки с цел ограничаване и/или намаляване на тези емисии

      Диспозитив

               1)

               Като не е изпратила до 15 март 2007 г. необходимата информация съгласно член 3, параграф 2 от Решение № 280/2004/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно механизма за мониторинг на емисиите на парникови газове в Общността и прилагане на Протокола от Киото, във връзка с членове 8—11 от Решение № 166/2005/ЕО от 10 февруари 2005 година за определяне правилата за прилагане на Решение № 280/2004/ЕО, Великото херцогство Люксембург не е изпълнило задълженията си по тези разпоредби.

               2)

               Осъжда Великото херцогство Люксембург да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 285, 8.11.2008 г.


title: Дело C-338/07 P: Жалба, подадена на 20 юли 2007 г. от Distribuidora Vizcaína de Papeles, S.L. срещу решението на Първоинстанционния съд (пети състав), постановено на 26 април 2007 г. по съединени дела T-109/02 (Bolloré/Комисия), T-118/02 (Arjo Wiggins Appleton/Комисия), T-122/02 (Mitsubishi HiTec Paper Bielefeld/Комисия), T-125/02 (Papierfabrik August Koehler/Комисия), T-126/02 (M-real Zanders/Комисия), T-128/02 (Papeteries Mougeot/Комисия), T-129/02 (Torraspapel/Комисия), T-132/02 (Distribuidora Vizcaína de Papeles/Комисия) и T-136/02 (Papelera Guipuzcoana de Zicuñaga/Комисия)

text:
               22.9.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 223/7

         Жалба, подадена на 20 юли 2007 г. от Distribuidora Vizcaína de Papeles, S.L. срещу решението на Първоинстанционния съд (пети състав), постановено на 26 април 2007 г. по съединени дела T-109/02 (Bolloré/Комисия), T-118/02 (Arjo Wiggins Appleton/Комисия), T-122/02 (Mitsubishi HiTec Paper Bielefeld/Комисия), T-125/02 (Papierfabrik August Koehler/Комисия), T-126/02 (M-real Zanders/Комисия), T-128/02 (Papeteries Mougeot/Комисия), T-129/02 (Torraspapel/Комисия), T-132/02 (Distribuidora Vizcaína de Papeles/Комисия) и T-136/02 (Papelera Guipuzcoana de Zicuñaga/Комисия)
   (Дело C-338/07 P)
   (2007/C 223/08)
   Език на производството: испански
   Страни

      Жалбоподател: Distribuidora Vizcaína de Papeles, S.L. (представител: E. Pérez Madrano, abogado)

      Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се установи допустимостта и обосноваността на настоящата жалба;

               —

               да се отмени отчасти или изцяло обжалваното решение, доколкото то се отнася до жалбоподателя, на всички или на някои от посочените правни основания, и от отмяната на посоченото решение да бъдат изведени всички правни последици, независимо от това дали делото бъде изрично решено по същество или бъде върнато за разглеждане на Първоинстанционния съд.

               —

               да се отмени или намали глобата, наложена с оспореното Решение 2004/337/ЕО на Комисията от 20 декември 2001 г. във връзка с процедура по член 81 от Договора за ЕО и член 53 от Споразумението за Европейското икономическо пространство (ЕИП) (преписка СОМР/Е-1/36.212 — Самокопираща хартия) (1);

               —

               да се осъди Комисията да заплати всички съдебни разноски.

               —

               да се осъди Комисията да заплати всички съдебни разноски, направени в производството за отмяна, решението по което се обжалва.

         Правни основания и основни доводи

               1.

               Накърняване на принципа за справедлив процес във връзка с оценката на твърдяното участие в определени срещи на картела на испанския пазар и участие в европейски картел.

               2.

               Нарушение на презумпцията за невиновност във връзка с направената оценка на твърдяните нарушения въз основа на улики.

               3.

               Нарушение на общностното право във връзка с несъразмерния и несправедлив характер на глобата спрямо тежестта, отчитането и прилагането на смекчаващи обстоятелства и липсата на мотиви по отношение на преценката на някои смекчаващи обстоятелства

               4.

               Нарушаване на правото на справедлив процес, проведен в разумен срок.

      (1)  ОВ 2004 г., L 115, стр. 1.


title: Дело C-145/08: Преюдициално запитване, отправено от Symvoulio tis Epikrateias (Гърция) на 9 април 2008 г. — Club Hotel Loutraki e.a., Athinaïki techniki A.E. e Evangelos Marinakis/Ethniko Symvoulio Radiotileorasis e Ypourgos Epikrateias

text:
               7.6.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 142/19

         Преюдициално запитване, отправено от Symvoulio tis Epikrateias (Гърция) на 9 април 2008 г. — Club Hotel Loutraki e.a., Athinaïki techniki A.E. e Evangelos Marinakis/Ethniko Symvoulio Radiotileorasis e Ypourgos Epikrateias
   (Дело C-145/08)
   (2008/C 142/30)
   Език на производството: гръцки
   Препращаща юрисдикция
   Symvoulio tis Epikrateias
   Страни в главното производство

      Ищец: CLUB HOTEL LOUTRAKI A.E., Athinaïki techniki A.E. e Evangelos Marinakis

      Ответник: Ethniko Symvoulio Radiotileorasis e Ypourgos Epikrateias
   Преюдициални въпроси

               1)

               Съставлява ли концесия, неуредена с разпоредбите на Директива 92/50/EИО, договор, с който възлагащият орган възлага на изпълнителя управлението на казино, осъществяването на план за развитие, състоящ се в модернизиране на помещенията на казиното и в оползотворяване по търговски начин на възможностите, предоставени с разрешението във връзка с подобно казино, като договорът съдържа клауза, съгласно която, ако на територията,, на която се намира въпросното казино, разбирана в широк смисъл, правомерно развива дейност друго казино, възлагащият орган поема задължението да заплати на изпълнителя обезщетение?

               2)

               При отрицателен отговор на първия преюдициален въпрос: жалбата, подадена от участниците в процедура по възлагане на обществена поръчка от смесен характерр, която предвижда също и предоставяне на услуги, включени в приложение I Б към Директива 92/50/EИО на Съвета от 18 юни 1992 г. относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за услуги (ОВ L 209, Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 2, стр. 50), в която жалбоподателите изтъкват нарушение на принципа на равно третиране на участниците в процедурата по възлагане (принцип, залегнал в член 3, параграф 2 от посочената директива), попада ли в приложното поле на Директива 89/665/EИО на Съвета от 21 декември 1989 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, отнасящи седо прилагането на производства по обжалване при възлагането на обществени поръчки за доставки и за строителство (ОВ L 395, специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 237), или прилагането на последната е изключено, тъй като за процедурата по възлагане на посочената по-горе обществена поръчка за предоставяне на услуги в съответствие с член 9 от Директива 92/50/ЕИО се прилагат само членове 14 и 16 от нея ?

               3)

               При утвърдителен отговор на втория въпрос: ако се приема, че по принцип не противоречи на общностното право, по-специално на Директива 89/665/EИО, национална правна разпоредба, съгласно която само съвкупността от членовете на консорциум без юридическа правоспособност, участвал неуспешно в процедура по възлагане на обществени поръчки, а не отделни негови членове, може да обжалва акта за възлагане, и ако се приема че това важи също когото жалбата първоначално е била подадена общо от консорциума, но впоследствие е била обявена за недопустима по отношение на някои от членовете, необходимо ли е при прилагане на посочената по-горе директива, преди да се обяви недопустимостта, да се прецени дали тези отделни членове запазват въпреки всичко правото да сезират евентуално друга национална юрисдикция, за да получат обезщетението, предвидено с норма от националното право?

               4)

               Когато в постоянната си съдебна практика национална юрисдикция приема, че също отделен член на консорциум може легитимно да обжалва акт, приет в рамките на процедура по възлагане на обществени поръчки, съвместимо ли е с разпоредбите на Директива 89/665/EИО, тълкувана в светлината на член 6 от ЕКПЧ като основен принцип на общностното право, отхвърлянето като недопустима на жалба, поради промяната на подобна съдебна практика, без на жалбоподателя предварително да се предостави възможност да санира подобна недопустимост нито възможност да представи собственото си становище по въпроса в съответствие с принципа на състезателност?


title: Дело T-387/11: Жалба, подадена на 22 юли 2011 г. — Nitrogénművek Vegyipari/Комисия

text:
               24.9.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/32

         Жалба, подадена на 22 юли 2011 г. — Nitrogénművek Vegyipari/Комисия
   (Дело T-387/11)
   2011/C 282/65
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Nitrogénművek Vegyipari Zrt. (Pétfürdő, Република Унгария) (представители: Z. Tamás и M. Le Berre, lawyers)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени оспорваното Решение на Комисията от 27 октомври 2010 г. относно държавна помощ C14/09 (ex NN 17/09), предоставена от Унгария на Péti Nitrogénművek Zrt. (нотифицирано под номер C(2010) 7274); и

               —

               да се осъди Комисията да заплати направените от нея съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от жалбоподателя.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага шест правни основания.

               1.

               С първото правно основание се твърди, че:

                           —

                           Комисията не е приложила принципа на пазарна сделка,

               2.

               С второто правно основание се твърди, че:

                           —

                           Оспорваното решение е прието в нарушение на член 107, параграф 1от ДФЕС,

               3.

               С третото правно основание се твърди, че:

                           —

                           Оспорваното решение е прието в нарушение на член 41, параграф 2, буква в) от Хартата на основаните права на Европейския съюз и на член 296 от ДФЕС,

               4.

               С четвъртото правно основание се твърди, че:

                           —

                           Оспорваното решение е прието в нарушение на член 41, параграф 1 от Хартата на основаните права на Европейския съюз,

               5.

               С петото правно основание се твърди, че:

                           —

                           Оспорваното решение е прието в нарушение на принципа на защита на оправданите правни очаквания,

               6.

               С шестото правно основание (при условията на евентуалност спрямо първото и второто правно основание) се твърди, че:

                           —

                           Оспорваното решение е прието в нарушение на член 107, параграф 3, буква б) от ДФЕС.


title: Дело F-85/14: Жалба, подадена на 26 август 2014 г.  — ZZ и др./Комисия

text:
               24.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 421/62

         Жалба, подадена на 26 август 2014 г. — ZZ и др./Комисия
   (Дело F-85/14)
   2014/C 421/90
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: ZZ и др. (представител: S. Orlandi, адвокат)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Искане за неприложимост на член 7 от приложение V и член 8 от приложение VII към Правилника за длъжностните лица, изменен с Регламент № 1023/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 22 октомври 2013 г. за изменение на Правилника за длъжностните лица и на Условията за работа на другите служители на Европейския съюз, и за отмяна на решенията, с които се прекратява възстановяването на пътните разходи от мястото на работа до мястото на произход, и се премахват дните за пътуване.

      Искания на жалбоподателите

               —

               да се обявят за незаконосъобразни член 7 от приложение V и член 8 от приложение VII към Правилника за длъжностните лица;

               —

               да се отмени решението да не бъдат предоставяни повече на жалбоподателите дни за пътуване и да не им бъдат изплащани годишно пътни разходи, считано от 2014 г.;

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-27/10: Преюдициално запитване, отправено от Korkein hallinto-oikeus (Финландия) на 18 януари 2010 г. — Bureau National Interprofessionnel du Cognac

text:
               13.3.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/41

         Преюдициално запитване, отправено от Korkein hallinto-oikeus (Финландия) на 18 януари 2010 г. — Bureau National Interprofessionnel du Cognac
   (Дело C-27/10)
   2010/C 63/65
   Език на производството: фински

      Запитваща юрисдикция

   Korkein hallinto-oikeus

      Страни в главното производство

      Ищец: Bureau National Interprofessionnel du Cognac

      Ответници: Oy Gust. Ranin, Patentti- ja rekisterihallituksen valituslautakunta

      Преюдициални въпроси

               1.

               Приложим ли е Регламент (ЕО) № 110/2008 (1) на Европейския парламент и на Съвета от 15 януари 2008 година относно определението, описанието, представянето, етикетирането и защитата на географските указания на спиртните напитки и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 1576/89 на Съвета (наричан по-нататък „Регламент № 110/2008“) при проверка на условията за регистрация на заявената на 19 декември 2001 г. и регистрираната на 31 януари 2003 г. марка, която съдържа ползващо се със закрила съгласно този регламент географско указание?

               2.

               При утвърдителен отговор на първия въпрос, трябва ли поради нарушение на членове 16 и 23 от Регламент № 110/2008 да се отхвърли марката, която впрочем съдържа в един превод ползващо се със закрила съгласно Регламент № 110/2008 указание за произход и която е регистрирана за спиртни напитки, които с оглед на практиките на производство и на съдържанието на алкохол не отговарят на изискванията на Регламента за употребата на съответните географски указания?

               3.

               Независимо от отговора на първия въпрос, трябва ли марка като описаната във втория въпрос по смисъла на член 3, параграф 1, буква ж) от Първа директива 89/104/ЕИО (2) на Съвета от 21 декември 1988 година за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно марките, понастоящем Директива 2008/95/EG (3) на Европейския парламент и на Съвета от 22 октомври 2008 година за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно марките (кодифицирана версия), да се разглежда като годна да въведе в заблуждение съответните потребители например относно вида, свойствата или географския произход на стоката или услугата?

               4.

               Може ли, независимо от отговора на първия въпрос, доколкото съгласно член 3, параграф 2, буква a) от Директива 89/104/ЕИО държава членка е предвидила да се изключи регистрацията на марка или в случай на регистрация марката да бъде отменена, когато и доколкото може да се забрани използването на тази марка съгласно други разпоредби на правото относно марките на съответната държава или на Общността, да се изключи регистрацията на марка, доколкото тя съдържа елементи, които нарушават Регламент № 110/2008 и поради това може да се забрани използването на марката?

      (1)  ОВ L 39, стр. 16.

      (2)  ОВ L 40, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 92.

      (3)  ОВ L 299, стр. 25.


title: Съединени дела C-58/10—C-68/10: Решение на Съда (четвърти състав) от 8 септември 2011 г. (преюдициални запитвания от Conseil d'État, Франция) — Monsanto SAS и др./Ministre de l'Agriculture et de la Pêche (Селско стопанство — Генетично модифицирани фуражи — Спешни мерки — Мярка, приета от държава членка — Временно спиране на действието на разрешение, предоставено на основание Директива 90/220/ЕИО — Правно основание — Директива 2001/18/ЕО — Член 12 — Секторно законодателство — Член 23 — Предпазна клауза — Регламент (ЕО) № 1829/2003 — Член 20 — Съществуващи продукти — Член 34 — Регламент (ЕО) № 178/2002 — Членове 53 и 54 — Условия за прилагане)

text:
               22.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 311/8

         Решение на Съда (четвърти състав) от 8 септември 2011 г. (преюдициални запитвания от Conseil d'État, Франция) — Monsanto SAS и др./Ministre de l'Agriculture et de la Pêche
   (Съединени дела C-58/10—C-68/10) (1)

   (Селско стопанство - Генетично модифицирани фуражи - Спешни мерки - Мярка, приета от държава членка - Временно спиране на действието на разрешение, предоставено на основание Директива 90/220/ЕИО - Правно основание - Директива 2001/18/ЕО - Член 12 - Секторно законодателство - Член 23 - Предпазна клауза - Регламент (ЕО) № 1829/2003 - Член 20 - Съществуващи продукти - Член 34 - Регламент (ЕО) № 178/2002 - Членове 53 и 54 - Условия за прилагане)
   2011/C 311/10
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Conseil d'État

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Monsanto SAS (C-58/10 и C-59/10), Monsanto Agriculture France SAS (C-58/10 и C-59/10), Monsanto International SARL (C-58/10 и C-59/10), Monsanto Technology LLC (C-58/10 и C-59/10), Monsanto Europe SA (C-59/10), Association générale des producteurs de maïs (AGPM) (C-60/10), Malaprade SCEA и др. (C-61/10), Pioneer Génétique SARL (C-62/10), Pioneer Semences SAS (C-62/10), Union française des semenciers (UFS), по-рано Syndicat des établissements de semences agréés pour les semences de maïs (Seproma) (C-63/10), Caussade Semences SA (C-64/10), Limagrain Europe SA, по-рано Limagrain Verneuil Holding SA (C-65/10), Maïsadour Semences SA (C-66/10), Ragt Semences SA (C-67/10), Euralis Semences SAS (C-68/10), Euralis Coop (C-68/10)

      Ответник: Ministre de l'Agriculture et de la Pêche

      в присъствието на: Association France Nature Environnement (C-59/10 и C-60/10), Confédération paysanne (C-60/10)

      Предмет

   Преюдициално запитване — Conseil d'État — Тълкуване на членове 20 и 34 от Регламент (ЕО) № 1829/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 22 септември 2003 година относно генетично модифицираните храни и фуражи (ОВ L 268, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 41, стр. 3), на членове 12 и 23 от Директива 2001/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 март 2001 година относно съзнателното освобождаване на генетично модифицирани организми в околната среда и за отмяна на Директива 90/220/ЕИО на Съвета (ОВ L 106, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 7, стр. 75), както и на членове 53 и 54 от Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2002 година за установяване на общите принципи и изисквания на законодателството в областта на храните, за създаване на Европейски орган за безопасност на храните и за определяне на процедури относно безопасността на храните (ОВ L 31, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 87, стр. 68) — Спиране или временна забрана да се използват или продават сортове семена от царевица, произлезли от линия генетично модифицирана царевица, след разрешението за пускане на пазара на този продукт — Компетентност на националните органи за приемането на такива мерки — Понятие за риск и за сериозен риск за околната среда — Критерии за установяване на риска, за оценка на вероятността той да се реализира и за преценка на неговите последици

      Диспозитив

               1.

               При обстоятелства като тези по споровете, предмет на главните производства, за генетично модифицирани организми като царевицата MON 810, разрешени по-специално като семена с цел засяване в приложение на Директива 90/220/ЕИО на Съвета от 23 април 1990 година относно съзнателното освобождаване на генетично модифицирани организми в околната среда и които при условията по член 20 от Регламент (ЕО) № 1829/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 22 септември 2003 година относно генетично модифицираните храни и фуражи са нотифицирани като съществуващи продукти, а след това са били предмет на искане за подновяване на разрешението, чието разглеждане е в ход, държава членка не може да приложи мерки за спиране или за временна забрана на тяхната употреба или пускане на пазара в приложение на член 23 от Директива 2001/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 март 2001 година относно съзнателното освобождаване на генетично модифицирани организми в околната среда и за отмяна на Директива 90/220, но такива мерки могат да се приемат в съответствие с член 34 от Регламент № 1829/2003.

               2.

               Член 34 от Регламент № 1829/2003 разрешава приемането на спешни мерки от държава членка единствено при спазване на процесуалните условия по член 54 от Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2002 година за установяване на общите принципи и изисквания на законодателството в областта на храните, за създаване на Европейски орган за безопасност на храните и за определяне на процедури относно безопасността на храните, което следва да се провери от националната юрисдикция.

               3.

               С оглед на приемането на спешни мерки член 34 от Регламент № 1829/2003 налага на държавите членки да докажат, освен неотложност, и наличието на положение, което може да представлява значителен риск, явно поставящ в опасност здравето на хората, здравето на животните или околната среда.

      (1)  ОВ C 100, 17.4.2010 г.


title: Дело C-413/10: Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Ordinario di Prato (Италия) на 18 август 2010 г. — Наказателно производство срещу Michela Pulignani, Alfonso Picariello, Bianca Cilla, Andrea Moretti, Mauro Bianconi, Patrizio Gori, Emilio Duranti, Concetta Zungri

text:
               23.10.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 288/23

      Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Ordinario di Prato (Италия) на 18 август 2010 г. — Наказателно производство срещу Michela Pulignani, Alfonso Picariello, Bianca Cilla, Andrea Moretti, Mauro Bianconi, Patrizio Gori, Emilio Duranti, Concetta Zungri
      (Дело C-413/10)
      ()
      (2010/C 288/40)
      Език на производството: италиански

         Запитваща юрисдикция

      Tribunale Ordinario di Prato

         Страни в главното производство

      Michela Pulignani, Alfonso Picariello, Bianca Cilla, Andrea Moretti, Mauro Bianconi, Patrizio Gori, Emilio Duranti, Concetta Zungri

         Преюдициален въпрос

      Съвместима ли е с членове 43 и 49 от Договора за създаване на Европейската общност италианската правна уредба относно събирането на залози, по-конкретно член 4 от Закон № 401/89 и член 88 от кралски указ № 773/31, изменени с член 37, параграфи 4 и 5 от Закон № 388 от 23 декември 2000 г. и с член 38 от нормативен указ № 223/06 и член 23 от публикувания в Официален вестник на ЕО от 30 август 2006 г. проект за конвенция?


title: Дело C-531/07: Преюдициално запитване, отправено от Oberster Gerichtshof (Австрия) на 29 ноември 2007 г. — Fachverband der Buch- und Medienwirtschaft/LIBRO Handelsgesellschaft mbH

text:
               9.2.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 37/14

         Преюдициално запитване, отправено от Oberster Gerichtshof (Австрия) на 29 ноември 2007 г. — Fachverband der Buch- und Medienwirtschaft/LIBRO Handelsgesellschaft mbH
   (Дело C-531/07)
   (2008/C 37/19)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Oberster Gerichtshof
   Страни в главното производство

      Ищец: Fachverband der Buch- und Medienwirtschaft

      Ответник: LIBRO Handelsgesellschaft mbH
   Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли член 28 EО да се тълкува в смисъл, че той сам по себе си не допуска прилагането на национална правна уредба, която задължава само вносителите на немскоезични книги по отношение на внесените такива в страната да определят и да обозначават обвързваща крайния продавач цена, при което вносителите нямат право да определят такава, която след приспадане на съдържащия се в покупната цена данък върху оборота, е по-ниска от установената от издателя за страната по издаване или препоръчаната от същия крайна продажна цена, или от определената за страната от издател със седалище извън държава, участваща в Споразумението за Европейското икономическо пространство, като по изключение по-ниска цена може да определя вносител, който купува книгите в участваща в ЕИП държава на по-ниска цена, отклоняваща се от обичайната покупна цена, определена или препоръчана от издателя за страната, участник в споразумението, а в случай на реимпорт — по отношение на полученото търговско предимство?

               2.

               При утвърдителен отговор на въпроса по точка 1.:
               На фона на обществения интерес от насърчаване на издаването на книги, на разнообразието на заглавия на регулирани цени както и на многообразието на търговци на книги и въпреки липсата на емпирични данни, които биха могли да докажат, че мярката „задължение за налагане на идентични цени“ е подходяща за постигане на поставената цел, обосновано ли е според член 30 или член 151 EО съдържащото се в национална правна уредба задължение за определяне на идентични цени (вж. точка 1), противоречащо само по себе си на член 28 ЕО, преди всичко поради засягащо свободното движение на стоки условие на продажба, като целта на задължението е описана общо чрез позоваване на „книгата като културна ценност, на интересите на потребителите от наличие на адекватни цени на книгите и на икономическите условия на търговията с книги“?

               3.

               При отрицателен отговор на въпроса по точка 1.:
               Съвместимо ли е описаното в точка 1 задължение по силата на националното право задължение за определяне на идентични цени с член 3, параграф 1, буква ж, с член 10 и с член 81 ЕО, макар че от гледна точка на действие във времето и на предметен обхват то е непосредствено продължение на предходното договорно обвързване на търговците на книги с определените от издателите цени на издадените печатни произведения (системата „Sammelreverssystem“ от 1993 г.) и че то замества договорната система?


title: Дело C-292/17: Преюдициално запитване от Amtsgericht Düsseldorf (Германия), постъпило на 22 май 2017 г. — EUflight.de GmbH/TUIfly GmbH

text:
               31.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 249/21

         Преюдициално запитване от Amtsgericht Düsseldorf (Германия), постъпило на 22 май 2017 г. — EUflight.de GmbH/TUIfly GmbH
   (Дело C-292/17)
   (2017/C 249/32)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Amtsgericht Düsseldorf

      Страни в главното производство

      Ищец: EUflight.de GmbH

      Ответник: TUIfly GmbH

      Преюдициален въпрос

   Причинена ли е отмяната на полет от извънредно обстоятелство по смисъла на член 5, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 261/04 (1), когато обстоятелствата (в случая: „спонтанна стачка“ или „вълна от заболявания“) засягат само косвено съответния полет, тъй като дават повод въздушният превозвач да реорганизира целия график на полетите и това предвижда отмяна на конкретния полет? Може ли съгласно член 5, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 261/04 въздушният превозвач да бъде освободен от отговорност и когато без реорганизацията съответният полет би могъл да се извърши, тъй като разпределеният за този полет екипаж би бил на разположение, ако при реорганизацията не е бил насочен към други полети?

      (1)  Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския Парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91, ОВ L 46, стр. 1.


title: Дело C-74/09: Преюдициално запитване, отправено от Cour de cassation (Белгия) на 18 февруари 2009 г. — Bâtiments et Ponts Construction SA, Thyssenkrupp Industrieservice/Berlaymont 2000 SA

text:
               1.5.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 102/12

         Преюдициално запитване, отправено от Cour de cassation (Белгия) на 18 февруари 2009 г. — Bâtiments et Ponts Construction SA, Thyssenkrupp Industrieservice/Berlaymont 2000 SA
   (Дело C-74/09)
   2009/C 102/19
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour de cassation

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Bâtiments et Ponts Construction SA, Thyssenkrupp Industrieservice

      Ответник: Berlaymont 2000 SA

      Преюдициални въпроси

               1)

               Дали противоречи на принципа на свободното движение в рамките на Европейския съюз и на член 24, втора алинея от Директива 93/37/ЕИО на Съвета от 14 юни 1993 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство (1) задължението за притежаване на регистрация, за да се получи възлагане на обществена поръчка в Белгия, като наложеното по силата на член I. G. от приложимите в конкретния случай специални спецификации, ако трябва да се тълкува като даващо възможност на възлагащия орган да изключи от поръчката оферента — чуждестранен предприемач, който не притежава регистрация, но е представил съответни удостоверения от националните си административни органи?

               2)

               Дали противоречи на принципа на свободното движение в рамките на Европейския съюз и на член 24, втора алинея от Директива 93/37/ЕИО на Съвета от 14 юни 1993 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство признаването на белгийски възлагащ орган на правото да наложи на чуждестранните оференти задължението да предоставят на белгийски орган — Комисията по регистрацията на предприемачите — извършването на преглед на валидността на удостоверенията, които са им издадени от данъчните и социалните органи на тяхната държава, с които се удостоверява тяхната изправност по отношение на данъчните и социалните задължения?

      (1)  ОВ L 199, стр. 54


title: Дело T-129/13: Решение на Общия съд от 16 октомври 2014 г.  — Alpiq RomIndustries и Alpiq RomEnergie/Комисия (Държавни помощи — Електроенергия — Преференциални цени — Решение за започване на процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 ДФЕС — Жалба за отмяна — Акт, неподлежащ на обжалване — Мярка за държавна помощ, която е изпълнена изцяло към датата на подаване на жалбата — Недопустимост)

text:
               24.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 421/36

         Решение на Общия съд от 16 октомври 2014 г. — Alpiq RomIndustries и Alpiq RomEnergie/Комисия
   (Дело T-129/13) (1)

   ((Държавни помощи - Електроенергия - Преференциални цени - Решение за започване на процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 ДФЕС - Жалба за отмяна - Акт, неподлежащ на обжалване - Мярка за държавна помощ, която е изпълнена изцяло към датата на подаване на жалбата - Недопустимост))
   2014/C 421/49
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподатели: Alpiq RomIndustries Srl (Букурещ, Румъния) и Alpiq RomEnergie Srl (Букурещ) (представители: H. Wollmann и F. Urlesberger, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: É. Gippini Fournier, T. Maxian Rusche и R. Sauer)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение C (2012) 2542 окончателен на Комисията от 25 април 2012 г. за започване на процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 ДФЕС относно държавна помощ SA 33451 (2012/C) (ex 2012/NN) — Румъния — Преференциални цени в договорите между Hidroelectrica SA и доставчици на електроенергия

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Alpiq RomIndustries Srl и Alpiq RomEnergie Srl да заплатят съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 141, 18.5.2013 г.


title: Дело T-183/07: Решение на Първоинстанционния съд от 23 септември 2009 г. — Полша/Комисия (Околна среда — Директива 2003/87/ЕО — Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове — Национален план за разпределение на квоти за емисии за Полша за периода от 2008 г. до 2012 г. — Тримесечен срок — Съответни области на компетентност на държавите членки и на Комисията — Равно третиране — Задължение за мотивиране — Член 9, параграфи 1 и 3 и член 11, параграф 2 от Директива 2003/87)

text:
               7.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 267/58

         Решение на Първоинстанционния съд от 23 септември 2009 г. — Полша/Комисия
   (Дело T-183/07) (1)

   (Околна среда - Директива 2003/87/ЕО - Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове - Национален план за разпределение на квоти за емисии за Полша за периода от 2008 г. до 2012 г. - Тримесечен срок - Съответни области на компетентност на държавите членки и на Комисията - Равно третиране - Задължение за мотивиране - Член 9, параграфи 1 и 3 и член 11, параграф 2 от Директива 2003/87)
   2009/C 267/100
   Език на производството: полски

      Страни

      Жалбоподател: Република Полша (представители: първоначално E. Ośniecka-Tamecka, впоследствие T. Nowakowski, впоследствие T. Kozek, впоследствие M. Dowgielewicz и накрая M. Dowgielewicz, M. Jarosz и M. Nowacki)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: U. Wölker и K. Herrmann)

      Встъпили страни в подкрепа на жалбоподателя: Република Унгария (представители: J. Fazekas, R. Somssich и M. Fehér), Република Литва (представител: D. Kriaučiūnas) и Словашка република (представители: J. Čorba и B. Ricziová)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: Z. Bryanston-Cross и C. Gibbs, подпомагани от H. Mercer, barrister, впоследствие I. Rao и S. Ossowski, подпомагани от J. Maurici, barrister)

      Предмет

   Искане за отмяна, пълна или частична, на Решение C (2007) 1295 окончателен на Комисията от 26 март 2007 година относно националния план за разпределение на квоти за емисии на парникови газове, съобщен от Република Полша за периода от 2008 г. до 2012 г. в съответствие с Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета (ОВ L 275, стр. 32; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 10, стр. 78).

      Диспозитив

               1)

               Отменя Решение C (2007) 1295 окончателен на Комисията от 26 март 2007 година относно националния план за разпределение на квоти за емисии на парникови газове, нотифициран от Република Полша за периода от 2008 г. до 2012 г. в съответствие с Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета.

               2)

               Комисията понася наред с направените от нея съдебни разноски и тези, направени от Република Полша.

               3)

               Република Унгария, Република Литва, Словашката република и Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 155, 7.7.2007 г.


title: Дело T-12/07 R: Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 3 май 2007 г. — Polimeri Europa/Комисия ( Обезпечително производство — Конкуренция — Искане за налагане на временни мерки — Съдебна заповед до трети лица — Недопустимост )

text:
               23.6.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 140/24

         Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 3 май 2007 г. — Polimeri Europa/Комисия
   (Дело T-12/07 R)
   („Обезпечително производство - Конкуренция - Искане за налагане на временни мерки - Съдебна заповед до трети лица - Недопустимост“)
   (2007/C 140/42)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Ищец: Polimeri Europa SpA (Brindisi, Италия) (представители: M. Siragusa, F. Moretti и L. Nascimbene, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: V. Di Bucci, F. Amato и V. Bottka)
   Предмет
   Искане за налагане на временни мерки, чрез които, първо, Комисията да бъде задължена да забрани на Manufacture française des pneumatiques Michelin, включително под страх от налагане на санкции, да използува по какъвто и да начин и за каквато и да е цел, данните, съдържащи се в неповерителния вариант на Известието за нарушения от 6 април 2006 г., прието в рамките на процедура по член от 81 ЕО и член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/F/38.638 — бутадиен каучук и стирол-бутадиен каучук, изработван чрез полимеризация в емулсия), който вариант е изпратен на посоченото дружество вследствие на Решение на Комисията COMP/F2/D (2006) 1095 от 6 ноември 2006 г., второ, да бъде задължена Комисията да изпрати на Manufacture française des pneumatiques Michelin препис от определението, което ще бъде постановено, и накрая, да бъде разпоредена всяка друга мярка, преценена като необходима от председателя на Първоинстанционния съд.
   Диспозитив

               1)

               Искането за допускане на обезпечение се отхвърля.

               2)

               Първоинстанционният съд не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело T-533/08: Определение на Общия съд от 19 март 2010 г. — Telekomunikacja Polska/Комисия

text:
               5.6.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 148/51

         Определение на Общия съд от 19 март 2010 г. — Telekomunikacja Polska/Комисия
   (Дело T-533/08) (1)

   2010/C 148/86

      Език на производството: полски

   Председателят на трети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 44, 21.02.2009 г.


title: Дело C-523/09: Преюдициално запитване, отправено от Tartu Ringkonnakohus (Република Естония) на 15 декември 2009 г. — AS Rakvere Piim, AS Maag Piimatööstus/Veterinaar- ja Toiduamet

text:
               13.3.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/25

         Преюдициално запитване, отправено от Tartu Ringkonnakohus (Република Естония) на 15 декември 2009 г. — AS Rakvere Piim, AS Maag Piimatööstus/Veterinaar- ja Toiduamet
   (Дело C-523/09)
   2010/C 63/42
   Език на производството: естонски

      Запитваща юрисдикция

   Tartu Ringkonnakohus

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: AS Rakvere Piim AS, AS Maag Piimatööstus

      Ответник: Veterinaar- ja Toiduamet

      Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли член 27, параграф 4, буква а) от Регламент (ЕО) № 882/2004 (1) на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно официалния контрол, провеждан с цел осигуряване на проверка на съответствието със законодателството в областта на фуражите и храните и правилата за опазване здравето на животните и хуманното отношение към животните, да се тълкува в смисъл, че допуска възможността за посочените в приложение IV, раздел А от този регламент дейности от предприемач да се поиска да заплати такса, чийто размер е равен на установените в приложение IV, раздел Б от споменатия регламент минимални стойности, дори когато направените от компетентните органи разходи във връзка с точките, изброени в приложение VI от този регламент, са по-ниски от тези минимални стойности?

               2.

               Има ли държава членка право при условията, упоменати в предходния въпрос, за посочените в приложение IV, раздел А от Регламента дейности да въведе такси, чийто размер е по-нисък от минималните предвидени в приложение IV, раздел Б от Регламента стойности, когато направените от компетентните органи разходи във връзка с точките, изброени в приложение VI от Регламента, са по-ниски от тези минимални стойности, ако не са изпълнени условията, предвидени в член 27, параграф 6 от този регламент?

      (1)  ОВ L 165, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 58, стр. 216.


title: Дело T-641/14: Решение на Общия съд от 24 септември 2015 г. — Dellmeier/СХВП — Dell (LEXDELL) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността LEXDELL — По-ранна фигуративна марка на Общността DELL — Относителни основания за отказ — Накърняване на отличителния характер или на репутацията на по-ранната марка — Член 8, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Вероятност от объркване — Сходство на знаците — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009)

text:
               23.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 389/54

         Решение на Общия съд от 24 септември 2015 г. — Dellmeier/СХВП — Dell (LEXDELL)
   (Дело T-641/14) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността LEXDELL - По-ранна фигуративна марка на Общността DELL - Относителни основания за отказ - Накърняване на отличителния характер или на репутацията на по-ранната марка - Член 8, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Вероятност от объркване - Сходство на знаците - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009))
   (2015/C 389/60)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Alexandra Dellmeier (Мюнхен, Германия) (представители: първоначално J. Khöber, впоследствие H. Eckermann, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: J. Crespo Carrillo)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Dell, Inc. (Round Rock, Тексас, САЩ) (представители: A. Renck и E. Nicolás Gómez, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 4 юни 2014 г. (преписка R 966/2013-2) относно производство по възражение между Dell, Inc., и г-жа Alexandra Dellmeier.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда г-жа Alexandra Dellmeier да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 380, 27.10.2014 г.


title: Дело T-277/13: Жалба, подадена на 15 май 2013 г. — Marquis Energy/Съвет

text:
               3.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 226/12

         Жалба, подадена на 15 май 2013 г. — Marquis Energy/Съвет
   (Дело T-277/13)
   (2013/C 226/20)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Marquis Energy LLC (Hennepin, Съединени американски щати) (представител: P. Vander Schueren, lawyer)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) № 157/2013 на Съвета от 18 февруари 2013 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на биоетанол с произход от Съединените американски щати (ОВ L 49, 22.2.2013 г., стp. 10), доколкото засяга жалбоподателите и техните членове и

               —

               да осъди Съвета да плати направените от жалбоподателя разноски във връзка с настоящото производство.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага десет правни основания.

               1.

               Първо правно основание, изведено от твърдението, че Комисията е действала в противоречие с основния регламент, тъй като е избрала задължение, приложимо на територията на цялата държава и е отказала да изчисли индивидуално антидъмпингово задължение, независимо от факта, че е разполагала с цялата необходима информация за това. В това отношение жалбоподателят отбелязва, че Комисията е допуснала явна грешка в преценката на релевантните факти, грешка при прилагането на правото, не е посочила мотивите за изводите си, нарушила е задължението си за полагане на грижа и е нарушила правото на защита, както и принципа на правната сигурност и оправданите правни очаквания на жалбоподателя.

               2.

               Второ правно основание, изведено от твърдението, че пропускът на Комисията да съобрази цената на износа при изчисляването на дъмпинговия марж, като не е извършила завишение съобразно цените на износа за смесите на въпросния смесител, съставлява явна грешка в преценката на релевантните факти и грешка при прилагането на правото.

               3.

               Трето правно основание, изведено от твърдението, че Комисията е допуснала явна грешка в преценката на релевантните факти и е нарушила основния регламент и принципа за недискриминация, като е завишила обема на вноса на биоетанол от Съединените щати и като не е третирала този внос по сходен начин като вноса на същия продукт от трети страни.

               4.

               Четвърто правно основание, изведено от твърдението, че Комисията е допуснала явна грешка в преценката и е нарушила основния регламент при изчисляването на маржа на вредите.

               5.

               Пето правно основание, изведено от твърдението, че Комисията е допуснала явни грешки в преценката и е нарушила основния регламент, като е основала оценката си за материалните вреди на промишленост на Съюза, която не произвежда сходен продукт и като е определила промишлеността на Съюза преди да определи сходния продукт.

               6.

               Шесто правно основание, изведено от твърдението, че оспореният регламент е опорочен в резултат на явни грешки в преценката и грешки при прилагането на правото, тъй като материалните вреди, за които се отнася, са определени въз основа на данни, отнасящи се до непредставителна извадка на производители от Съюза.

               7.

               Седмо правно основание, изведено от твърдението, че Комисията е допуснала явна грешка в преценката, като е направила извод, че други причини за материалните вреди не нарушават причинно-следствената връзка между предвидения внос и твърдените вреди за промишлеността на Съюза.

               8.

               Осмо правно основание, изведено от твърдението, че Съветът е допуснал грешка при приложението на правото и е нарушил принципа на пропорционалност като е приел антидъмпингови мерки без да е необходимо.

               9.

               Девето правно основание, изведено от твърдението, че Комисията е допуснала грешки при прилагане на правото и е нарушила принципите на добрата администрация и недискриминация, като е приела, че разследването на биоетанола, с произход от Съединените щати, се е основавало на адекватно оплакване, докато последното не е отговаряло на изискванията, установени от основния регламент.

               10.

               Десето правно основание, изведено от твърдението, че Комисията е извършила множество нарушения на правото на защита на жалбоподателя и не е посочила мотивите за приемането на оспорения регламент, тъй като окончателното разгласяване, на което се основава, не съдържа основните факти и съображения за приемането на окончателните мерки. Комисията също така е променила периода на действие на мерките без да посочи мотивите, като в същото време не е предоставила своевременно достъп на жалбоподателя до неконфиденциалната преписка, нито е предоставила достатъчно време на жалбоподателя да представи обяснения във връзка с окончателното разгласяване.


title: Дело T-526/10: Жалба, подадена на 9 ноември 2010 г. — Inuit Tapiriit Kanatami и други/Комисия

text:
               15.1.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 13/34

         Жалба, подадена на 9 ноември 2010 г. — Inuit Tapiriit Kanatami и други/Комисия
   (Дело T-526/10)
   ()
   2011/C 13/66
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Inuit Tapiriit Kanatami (Отава, Канада), Nativak Hunters and Trappers Association (Qikiqtarjuaq, Канада), Pangnirtung Hunters’ and Trappers’ Association (Pangnirtung, Канада), Jaypootie Moesesie (Qikiqtarjuaq, Канада), Allen Kooneeliusie (Qikiqtarjuaq, Канада), Toomasie Newkingnak (Qikiqtarjuaq, Канада), David Kuptana (Ulukhaktok, Канада), Karliin Aariak (Iqaluit, Канада), Canadian Seal Marketing Group (Квебек, Канада), Ta Ma Su Seal Products Inc. (Cap-aux-Meules, Канада), Fur Institute of Canada (Отава, Канада), NuTan Furs Inc. (Catalina, Канада), GC Rieber Skinn AS (Берген, Норвегия), Inuit Circumpolar Conference Greeneland (ICC) (Nuuk, Гренландия), Johannes Egede (Nuuk, Гренландия), Kalaallit Nunaanni Aalisartut Piniartullu Kattuffiat (KNAPK) (Nuuk, Гренландия), William E. Scott & Son (Единбург, Обединеното кралство), Association des chasseurs de phoques des Îles-de-la-Madeleine (Cap-aux-Meules, Канада), Hatem Yavuz Deri Sanayi iç Ve Diș Ticaret Limited Șirketi (Истанбул, Турция), Northeast Coast Sealers’ Co-Operative Society Limited (Fleur de Lys, Канада) (представители: J. Bouckaert и H. Viaene, lawyers)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

               —

               да се обяви жалбата за допустима;

               —

               да се отмени Регламент № 737/2010 на основание член 263 ДФЕС;

               —

               да се обяви за неприложим Регламент № 1007/2009 на основание член 277 ДФЕС;

               —

               да се осъдят Европейският парламент и Европейският съвет да заплатят направените от жалбоподателите съдебни разноски;

               —

               да се осъдят Европейският парламент и Европейският съвет да понесат направените от тях съдебни разноски.

      Правни основания и основни доводи

   С жалбата си жалбоподателите искат отмяната на Регламент (ЕС) № 737/2010 на Комисията от 10 август 2010 година (1) за определяне на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 1007/2009 на Европейския парламент и на Съвета относно търговията с тюленови продукти (2). Отмяната на Регламент № 1007/2009, който предвижда ограничения за пускането в продажба на тюленови продукти на пазара на Европейския съюз, е поискана от жалбоподателите в рамките на дело T-18/10.
   Жалбоподателите изтъкват две правни основания в подкрепа на исканията си.
   Първо, те твърдят, че правното основание на регламента за прилагане е основният регламент, срещу който те повдигат възражение за незаконосъобразност съгласно член 277 ДФЕС. В това отношение жалбоподателите повтарят доводите, изложени в подкрепа на исканията им по дело T-18/10 (3).
   Второ, при условията на евентуалност, жалбоподателите изтъкват, че Комисията е допуснала грешка при прилагане на правото като е приела регламента за прилагане, тъй като е злоупотребила с предоставените ѝ с основния регламент правомощия. Според жалбоподателите Комисията е използвала правомощията си за цел, различна от тази, за която те са ѝ предоставени, и истинската цел, преследвана от Комисията с приемането на регламента за прилагане, е да попречи на всяко пускане в продажба на тюленови продукти на пазара на Съюза.

      (1)  ОВ L 216, 2010 г., стр. 1.

      (2)  ОВ L 286, 2009 г., стр. 36.

      (3)  ОВ C 100, 2010 г., стр. 41.


title: Дело T-177/10: Решение на Общия съд от 16 октомври 2014 г.  — Alcoa Trasformazioni/Комисия (Държавни помощи — Електроенергия — Преференциална тарифа — Решение, с което помощта се обявява за несъвместима с общия пазар и се разпорежда нейното възстановяване — Предимство — Задължение за мотивиране — Размер на помощта — Нова помощ)

text:
               24.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 421/27

         Решение на Общия съд от 16 октомври 2014 г. — Alcoa Trasformazioni/Комисия
   (Дело T-177/10) (1)

   ((Държавни помощи - Електроенергия - Преференциална тарифа - Решение, с което помощта се обявява за несъвместима с общия пазар и се разпорежда нейното възстановяване - Предимство - Задължение за мотивиране - Размер на помощта - Нова помощ))
   2014/C 421/37
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Alcoa Trasformazioni Srl (Portoscuso, Италия) (представители: M. Siragusa, T. Müller-Ibold, F. Salerno, G. Scassellati Sforzolini и G. Rizza, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: V. Di Bucci и E. Gippini Fournier)

      Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателя: Италианска република (представители: G. Palmieri, подпомаган от S. Fiorentino, avvocato dello Stato)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение 2010/460/EO на Комисията от 19 ноември 2009 година относно държавна помощ C 38/A/04 (ex NN 58/04) и C 36/B/06 (ex NN 38/06), приведена в действие от Италия в полза на Alcoa Trasformazioni (ОВ L 227, 2010 г., стр. 62)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Alcoa Trasformazioni Srl понася направените от него съдебни разноски, както и разноските, направени от Европейската комисия, включително и свързаните с обезпечителното производство.

               3)

               Италианската република понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 161, 19.6.2010 г.


title: Дело C-474/13: Преюдициално запитване, отправено от Bundesgerichtshof (Германия) на 3 септември 2013 г. — Thi Ly Pham

text:
               16.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 336/10

         Преюдициално запитване, отправено от Bundesgerichtshof (Германия) на 3 септември 2013 г. — Thi Ly Pham
   (Дело C-474/13)
   2013/C 336/21
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesgerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Thi Ly Pham

      Административен орган — участник в производството: Stadt Schweinfurt, Amt für Meldewesen und Statistik

      Преюдициален въпрос

   Съвместимо ли е с член 16, параграф 1 от Директива 2008/115/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 година относно общите стандарти и процедури, приложими в държавите членки за връщане на незаконно пребиваващи граждани на трети страни (1) настаняването на лице, задържано с цел принудителното му отвеждане до границата на страната, заедно с лица, изтърпяващи наказание лишаване от свобода, когато задържаното лице изрази съгласие за това съвместно настаняване?

      (1)  ОВ L 348, стр. 98.


title: Дело T-89/07: Иск, предявен на 23 март 2007 г. — VIP Car Solutions/Парламент

text:
               26.5.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 117/29

         Иск, предявен на 23 март 2007 г. — VIP Car Solutions/Парламент
   (Дело T-89/07)
   (2007/C 117/45)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: VIP Car Solutions (Hoenheim, Франция) (представител: G. Welzer, адвокат)

      Ответник: Европейски парламент
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени Решението на Европейския парламент, съобщено на 24 януари 2007 г., за отказ относно възлагане на обществена поръчка PE/2006/06/UTD/1 — превозване на членовете на Европейския парламент по време на сесиите в Страсбург;

               —

               да се отменят всички последващи актове;

               —

               да се осъди Парламента да заплати сумата в размер от 500 000 еуро като обезщетение за вреди;

               —

               да се осъди Парламента да заплати съдебните разноски и свързаните със съдебното производство разходи;

               —

               да се осъди Парламента да заплати невъзстановимите разходи възлизащи на сумата в размер от 5 000 еуро.

         Правни основания и основни доводи
   Ищецът оспорва решението на Европейския парламент, което отхвърля офертата му отнасяща се до поканата за участие в процедура по възлагане на обществена поръчка PE/2006/06/UTD/1 — превозване на членовете на Европейския парламент по време на сесиите в Страсбург (1).
   В подкрепа на своя иск ищецът претендира, на първо място, нарушаване на критериите за възлагане, съдържащи се в поканата за участие в процедура по възлагане, по-специално относно цената, доколкото претендира, че е предложил най-ниската цена и че този критерий има значение за 55 % от възлагането на поръчка.
   Освен това, ищецът твърди, че атакуваното решение нарушава член 100 от Финансовия регламент (2), съгласно който не е необходимо да се оповестяват определени подробности, когато оповестяването би увредило законните стопански интереси на частни предприятия или би нарушило лоялната конкуренция между тези предприятия. Според ищеца информацията, която е поискал, а именно цената предложена от оферента, на когото е възложена обществената поръчка, не влиза в приложното поле на посочения член и следователно, отказът да му бъде предоставена е неправомерен.

      (1)  Обявление за поръчка „Превозване на членовете на Европейския парламент с кола и минибус с шофьор през периодите на сесии в Страсбург“, ОВ S 177, 2006 г.-187988

      (2)  Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 г. относно Финансовия регламент, приложим към общия бюджет на Европейските общности (ОВ L 248, стр. 1).


title: Дело C-30/08: Иск, предявен на 25 януари 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република

text:
               29.3.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 79/22

         Иск, предявен на 25 януари 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република
   (Дело C-30/08)
   (2008/C 79/38)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представител: C. Zadra)

      Ответник: Италианска република
   Искания на ищеца

               —

               Да се установи, че като не е приела необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобрази с Директива 2005/78/ЕО (1) на Комисията от 14 ноември 2005 година относно изпълнение на Директива 2005/55/ЕО (2) на Европейския парламент и на Съвета за сближаване законодателствата на държавите-членки относно мерките, които трябва да бъдат взети срещу емисии от замърсяващи газове и частици от двигатели за превозни средства с компресионно запалване, и емисии от замърсяващи частици от двигатели за превозни средства с принудително запалване, използващи гориво природен газ или втечнен газ, и за изменение на Приложения I, II, III, IV и VI към нея, или като във всички случаи не е нотифицирала Комисията за такива разпоредби, Италианската република не е изпълнила задълженията си по член 3 от посочената директива.

               —

               да се осъди Италианска република да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Срокът за транспониране на Директива 2005/78/ЕО е изтекъл на 8 ноември 2006 година.

      (1)  ОВ L 313, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 51, стр. 39.

      (2)  ОВ L 275, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 50, стр. 3.


title: Дело T-295/11: Жалба, подадена на 9 юни 2011 г. — Duscholux Ibérica/СХВП — Duschprodukter i Skandinavien (duschy)

text:
               13.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 238/26

         Жалба, подадена на 9 юни 2011 г. — Duscholux Ibérica/СХВП — Duschprodukter i Skandinavien (duschy)
   (Дело T-295/11)
   2011/C 238/45
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Duscholux Ibérica, SA (Барселона, Испания) (представител: J. Carbonell Callicó, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Duschprodukter i Skandinavien AB (Hisings Backa, Швеция)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да измени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 21 март 2011 г. по преписка R 662/2010-1;

               —

               при условията на евентуалност и единствено в случай, че предходното искане бъде отхвърлено, да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 21 март 2011 г. по преписка R 662/2010-1;

               —

               да нареди на ответника и на другата страна в производството пред апелативния състав да заплатят съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка на Общността, предмет на спора: Международната фигуративна марка „duschy“ за стоки от класове 11 и 20 — заявка за марка на Общността № W927073

      Притежател на марката или знака, на която/на който се прави позоваване в процедурата по възражение: Жалбоподателят

      Марка или знак, на която/който се прави позоваване в подкрепа на възражението: Регистрация № 2116820 като марка на Общността на фигуративната марка „DUSCHO Harmony“ за стоки от класове 6, 11 и 19

      Решение на отдела по споровете: Частично уважава възражението

      Решение на апелативния състав: Отменя обжалваното решение

      Изложени правни основания: Нарушение на член 6 от Конвенцията за защита на правата на човека и основните свободи, свързан с правото на справедлив съдебен процес; нарушение на членове 75 и 76 от Регламент № 207/2009 на Съвета, доколкото апелативният състав не е взел предвид факти и доказателства, представени от жалбоподателя в предвидения срок; и нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 на Съвета, доколкото апелативният състав е приел погрешно, че няма вероятност от объркване между конфликтните марки.


title: Дело T-224/11: Жалба, подадена на 21 април 2011 г. — Caventa/СХВП — Anson's Herrenhaus (BERG)

text:
               2.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 194/17

         Жалба, подадена на 21 април 2011 г. — Caventa/СХВП — Anson's Herrenhaus (BERG)
   (Дело T-224/11)
   2011/C 194/28
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Caventa AG (Rekingen, Швейцария) (представител: J. Krenzel, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Anson’s Herrenhaus KG (Дюселдорф, Германия)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 10 февруари 2011 г. по дело R 1494/2010-1;

               —

               да се осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „BERG“ за стоки от класове 25 и 28 (заявка за регистрация № 7 115 009)

      Притежател на марката или знака, на която/който се прави позоваване в процедурата по възражение: Anson’s Herrenhaus KG

      Марка или знак, на която/който се прави позоваване в подкрепа на възражението: словната марка „Christian Berg“ за стоки и услуги от класове 3, 18, 25 и 35 (марка на Общността № 338 36 76), при което възражението е насочено срещу регистрацията за стоки от класове 25 и 28

      Решение на отдела по споровете: уважава възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (1), доколкото не съществува вероятност от объркване между конфликтните марки.

      (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (кодифицирана версия) (ОВ L 78, стр. 1).


title: Съединени дела T-40/07 и Т-62/07: Решение на Първоинстанционния съд от 5 октомври 2009 г. — de Brito Sequeira Carvalho/Комисия и Комисия/de Brito Sequeira Carvalho (Обжалване — Публична служба — Длъжностни лица — Отпуски — Отпуск по болест — Служебен отпуск по болест — Удължаване на служебния отпуск по болест — Нов предварителен медицински преглед — Компетентност на Съда на публичната служба — Изменение на предмета на спора)

text:
               21.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/40

         Решение на Първоинстанционния съд от 5 октомври 2009 г. — de Brito Sequeira Carvalho/Комисия и Комисия/de Brito Sequeira Carvalho
   (Съединени дела T-40/07 и Т-62/07) (1)

   (Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Отпуски - Отпуск по болест - Служебен отпуск по болест - Удължаване на служебния отпуск по болест - Нов предварителен медицински преглед - Компетентност на Съда на публичната служба - Изменение на предмета на спора)
   2009/C 282/76
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: José António de Brito Sequeira Carvalho (Брюксел, Белгия) (представител: O. Martins, avocat) (T-40/07 P) и Комисия на Европейските общности (представители: D. Martin, подпомаган от C. Falmagne, avocat) (T-62/07 P)

      Други страни в производството: Комисия на Европейските общности (представители: D. Martin, подпомаган от C. Falmagne, avocat) (T-40/07 P) и José António de Brito Sequeira Carvalho (Брюксел, Белгия) (представител: O. Martins, avocat) (T-62/07 P)

      Предмет

   Две жалби срещу Решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (трети състав) от 13 декември 2006 г. по дело de Brito Sequeira Carvalho/Комисия (F-17/05, Recueil FP, стp. I-A-1-149 и II-A-1-577), с които се иска отмяната на това решение.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата по дело T-40/07 P.

               2.

               По дело T-40/07 P г-н José António de Brito Sequeira Carvalho понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Комисията на Европейските общности в настоящото производство.

               3.

               Отменя Решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (трети състав) от 13 декември 2006 г. по дело de Brito Sequeira Carvalho/Комисия (F-17/05, Recueil FP, стp. I-A-1-149 и II-A-1-577), в частта, в която то отменя решението от 13 юли 2004 г. и решенията за удължаване на служебния отпуск по болест, последвали решението от 22 септември 2004 г.

               4.

               Отхвърля жалбата, подадена от г-н de Brito Sequeira Carvalho пред Съда на публичната служба по дело F-17/05, като недопустима, що се отнася до решението от 13 юли 2004 г. и решенията за удължаване на служебния отпуск по болест, последвали решението от 22 септември 2004 г.

               5.

               Отхвърля жалбата по дело T-62/07 P в останалата ѝ част.

               6.

               По дело T-62/07 P, г-н de Brito Sequeira Carvalho понася половината от разноските, направени от него както в производството пред Съда на публичната служба, така и в настоящото производство.

               7.

               По дело T-62/07 P, Комисията понася направените от нея разноски, както и половината от разноските, направени от г-н de Brito Sequeira Carvalho както в производството пред Съда на публичната служба, така и в настоящото производство.

      (1)  ОВ C 82 от 14.4.2007 г.


title: Дело T-355/07: Иск, предявен на 18 септември 2007 г. — Pfizer/СХВП — Isdin (ISDIN Pediatrícs)

text:
               10.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/64

         Иск, предявен на 18 септември 2007 г. — Pfizer/СХВП — Isdin (ISDIN Pediatrícs)
   (Дело T-355/07)
   (2007/C 269/116)
   Език на исковата молба: английски
   Страни

      Ищец: Pfizer Ltd. (Sandwich, Обединеното кралство) (представители: V. von Bomhard, A. Renck, T. Dolde, lawyers, и M. Hawkins, Solicitor)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Isdin SA (Барселона, Испания)
   Искания на ищеца

               —

               да отмени Решение на Първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 28 юни 2007 г. по дело R 566/2006-1, и

               —

               да осъди ответника да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: Фигуративна марка „ISDIN Pediatrícs“ за стоки, между други, по клас 5 — Марка на Общността № 1 243 807

      Притежател на марката на Общността: Isdin, SA

      Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: Ищецът

      Право върху марката на страната, която иска обявяване на недействителността: Национална словна марка „ISTIN“ за стоки по клас 5

      Решение на отдела по споровете: Частично обявяване на недействителност на марката на Общността

      Решение на апелативния състав: Отмяна на решението на Отдела по заличаването, доколкото с последното се обявява недействителност на марката на Общността.

      Изложени правни основания: Нарушение на правото на ищеца да бъде изслушан съобрзано член 73 от Регламент № 40/94 на Съвета и нарушение на член 52, тълкуван във връзка с член 8, параграф 1, буква б) от Регламента.


title: Дело T-523/08: Решение на Общия съд от 13 септември 2011 г. — Ruiz de la Prada de Sentmenat/СХВП — Quant Cosmetics Japan (AGATHA RUIZ DE LA PRADA) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността AGATHA RUIZ DE LA PRADA — По-ранни национални фигуративни марки и по-ранна фигуративна марка на Общността, представляващи черно-бяло цвете — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               22.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 311/38

         Решение на Общия съд от 13 септември 2011 г. — Ruiz de la Prada de Sentmenat/СХВП — Quant Cosmetics Japan (AGATHA RUIZ DE LA PRADA)
   (Дело T-523/08) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „AGATHA RUIZ DE LA PRADA“ - По-ранни национални фигуративни марки и по-ранна фигуративна марка на Общността, представляващи черно-бяло цвете - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2011/C 311/67
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Agatha Ruiz de la Prada de Sentmenat (Мадрид, Испания) (представител: R. Bercovitz Álvarez, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: J. Crespo Carrillo)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Mary Quant Cosmetics Japan Ltd (Токио, Япония) (представители: R. Arnold, solicitor, и C. Hicks, barrister)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 17 септември 2008 г. (преписка R 1522/2007-1) относно производство по възражение между Mary Quant Cosmetics Japan Ltd и г-жа Agatha Ruiz de la Prada de Sentmenat

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда г-жа Agatha Ruiz de la Prada de Sentmenat да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 32, 7.2.2009 г.


title: Дело C-435/11: Преюдициално запитване, отправено от Obersten Gerichtshof (Австрия) на 26 август 2011 г. — CHS Tour Services GmbH/Team4 Travel GmbH

text:
               19.11.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 340/8

         Преюдициално запитване, отправено от Obersten Gerichtshof (Австрия) на 26 август 2011 г. — CHS Tour Services GmbH/Team4 Travel GmbH
   (Дело C-435/11)
   2011/C 340/13
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberster Gerichtshof

      Страни в главното производство

      Ищец: CHS Tour Services GmbH

      Ответник: Team4 Travel GmbH

      Преюдициален въпрос

   Следва ли член 5 от Директива 2005/29/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2005 година относно нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители на вътрешния пазар и [за] изменение на Директива 84/450/ЕИО на Съвета, [на] Директиви 97/7/ЕО, 98/27/ЕО и 2002/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, и [на] Регламент (ЕО) № 2006/2004 на Европейския парламент и на Съвета (наричана по-нататък „Директивата за нелоялните търговски практики“) да се тълкува в смисъл, че при заблуждаващи търговски практики по смисъла на член 5, параграф 4 от тази директива е недопустимо да се извършва специална проверка за изпълнението на критериите по член 5, параграф 2, буква a) от Директивата?

      (1)  Директива 2005/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2005 година относно нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители на вътрешния пазар и изменение на Директива 84/450/ЕИО на Съвета, Директиви 97/7/ЕО, 98/27/ЕО и 2002/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, и Регламент (ЕО) № 2006/2004 на Европейския парламент и на Съвета („Директива за нелоялни търговски практики“) (ОВ L 149, стp. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 14, стр. 260).


title: Дело C-511/15: Преюдициално запитване от Prekršajni sud u Bjelovaru (Хърватия), постъпило на 25 септември 2015 г. — Renata Horžić/Privredna banka Zagreb и Božo Prka

text:
               25.1.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 27/5

         Преюдициално запитване от Prekršajni sud u Bjelovaru (Хърватия), постъпило на 25 септември 2015 г. — Renata Horžić/Privredna banka Zagreb и Božo Prka
   (Дело C-511/15)
   (2016/C 027/06)
   Език на производството: хърватски

      Запитваща юрисдикция

   Prekršajni sud u Bjelovaru

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Renata Horžić

      Ответници: Privredna banka Zagreb, Božo Prka

      Преюдициални въпроси

               1)

               Може ли обратното действие на закона [за потребителския кредит] да се тълкува и преценява само въз основа на разпоредбите на този закон, съответно съобразено ли е подобно прилагане на закона [за потребителския кредит] с правото на Съюза, най-вече с член 30 от Директива 2008/48/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2008 г., в чийто параграф 1 е изрично предвидено, че тази директива не се прилага към договори за кредит, сключени преди датата на влизане в сила на националното законодателство за транспониране на директивата във вътрешното право?

               2)

               В гореизложения контекст може ли наказателната разпоредба на член 26, параграф 1, точка 28 от хърватския закон за потребителския кредит да се тълкува, в съответствие с член 23 от директивата и с оглед на преходните ѝ разпоредби в член 30, в смисъл че предвидените санкции за нарушението на национална разпоредба, приета въз основа на разглежданата директива, не могат да бъдат прилагани към евентуални нарушения, свързани с действащи договори за кредит към датата на въвеждане на националните мерки за изпълнение?

      (1)  Директива 2008/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2008 година относно договорите за потребителски кредити и за отмяна на Директива 87/102/ЕИО на Съвета (OB L 133, 22.5.2008 г., стр. 66).


title: Дело T-619/15: Решение на Общия съд от 20 юли 2017 г. — Badica и Kardiam/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки, приети спрямо определени лица и образувания с оглед на положението в Централноафриканската република — Замразяване на средства — Решение за първоначално вписване — Списък на лица и образувания, към които се прилага замразяването на средства и на икономически ресурси — Включване на имената на жалбоподателите — Прилагане на резолюция на ООН — Задължение за мотивиране — Право на защита — Презумпция за невиновност — Явна грешка в преценката)

text:
               28.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 283/34

         Решение на Общия съд от 20 юли 2017 г. — Badica и Kardiam/Съвет
   (Дело T-619/15) (1)

   ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки, приети спрямо определени лица и образувания с оглед на положението в Централноафриканската република - Замразяване на средства - Решение за първоначално вписване - Списък на лица и образувания, към които се прилага замразяването на средства и на икономически ресурси - Включване на имената на жалбоподателите - Прилагане на резолюция на ООН - Задължение за мотивиране - Право на защита - Презумпция за невиновност - Явна грешка в преценката))
   (2017/C 283/51)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: Bureau d’achat de diamant Centrafrique (Badica) (Банги, Централноафриканска република) и Kardiam (Антверпен, Белгия) (представители: D. Luff и L. Defalque, адвокати)

      Ответници: Съвет на Европейския съюз (представители: B. Driessen, и P. Mahnič Bruni)

      Предмет

   Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Регламент за изпълнение (ЕС) № 2015/1485 на Съвета от 2 септември 2015 година за прилагане на член 17, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 224/2014 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Централноафриканската република (OВ L 229, 2015 г., стр. 1).

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Bureau d’achat de diamant Centrafrique (Badica) и Kardiam да заплатят съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 27, 25.1.2016 г.


title: Съединени дела T-158/14, Т-161/14 и Т-163/14: Решение на Общия съд от 28 февруари 2017 г. — JingAo Solar и др./Съвет (Субсидии — Внос на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи) с произход или изпратени от Китай — Окончателно изравнително мито — Ангажименти — Жалба за отмяна — Правен интерес — Допустимост — Обхват на разследването — Изготвяне на извадка — Определение на разглеждания продукт)

text:
               18.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 121/22

         Решение на Общия съд от 28 февруари 2017 г. — JingAo Solar и др./Съвет
   (Съединени дела T-158/14, Т-161/14 и Т-163/14) (1)

   ((Субсидии - Внос на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи) с произход или изпратени от Китай - Окончателно изравнително мито - Ангажименти - Жалба за отмяна - Правен интерес - Допустимост - Обхват на разследването - Изготвяне на извадка - Определение на разглеждания продукт))
   (2017/C 121/32)
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищци/Жалбоподатели: JingAo Solar Co. Ltd (Ningjin, Китай) и 5 други жалбоподатели, чиито имена са посочени в приложение към решението (представители: първоначално A. Willems, S. De Knop и J. Charles, впоследствие A. Willems и S. De Knop, avocats)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: B. Driessen, подпомаган от B. O’Connor, solicitor и S. Gubel, avocat)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: първоначално J.-F. Brakeland, T. Maxian Rusche и A. Stobiecka-Kuik, впоследствие J.-F. Brakeland, T. Maxian Rusche и A. Demeneix)

      Предмет

   Искане на основание на член 263 ДФЕС за отмяна на Регламент за изпълнение (ЕС) № 1238/2013 на Съвета от 2 декември 2013 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи) с произход или изпратени от Китайската народна република (ОВ L 325, стр. 1), доколкото се отнася до жалбоподателите.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               JingAo Solar Co. Ltd и другите жалбоподатели, чиито имена са посочени в приложение, да понесат, наред с направените от тях съдебни разноски, и тези на Съвета на Европейския съюз.

               3)

               Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 159, 26.5.2014 г.


title: Дело C-540/14 P: Жалба, подадена на 27 ноември 2014 г. от DK Recycling und Roheisen GmbH срещу решението, постановено от Общия съд (пети състав) на 26 септември 2014 г. по дело T-630/13, DK Recycling und Roheisen GmbH/Европейска комисия

text:
               26.1.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 26/21

         Жалба, подадена на 27 ноември 2014 г. от DK Recycling und Roheisen GmbH срещу решението, постановено от Общия съд (пети състав) на 26 септември 2014 г. по дело T-630/13, DK Recycling und Roheisen GmbH/Европейска комисия
   (Дело C-540/14 P)
   (2015/C 026/26)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: DK Recycling und Roheisen GmbH (представители: S. Altenschmidt и P.-A. Schütter, Rechtsanwälte)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               1.

               Да се отмени решението на Общия съд от 26 септември 2014 г. по дело T-630/13, доколкото в точка 2 от диспозитива първоинстанционната жалба се отхвърля в останалата ѝ част;

               2.

               Да се уважи изцяло искането, изложено в точка 1 от първоинстанционната жалба, така че член 1, параграф 1 от Решение 2013/448/ЕС на Комисията от 5 септември 2013 година относно националните мерки за изпълнение за преходното безплатно разпределяне на квоти за емисии на парникови газове в съответствие с член 11, параграф 3 от Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (1) да се отмени, доколкото с него се отхвърлят вписването на инсталациите с идентификатори DE000000000001320 и DE-new-14220-0045 в списъка с попадащи в рамките на Директива 2003/87/ЕО инсталации, който съгласно член 11, параграф 1 от Директива 2003/87/ЕО Германия е предала на Комисията, както и предварителните общи годишни количества на квотите за емисии, които следва да се разпределят безплатно за тези инсталации;

               3.

               При условията на евентуалност, да се отмени посоченото в точка 1 съдебно решение и делото да се върне на Общия съд;

               4.

               Да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Жалбоподателят се позовава на нарушение на правото на Съюза по смисъла на член 58, параграф 1, второ изречение, трето предложение от Статута на Съда. В нарушение на основните права и на принципа на пропорционалността Общият съд приел, че отказът на Комисията да разпредели безплатни квоти за емисии е съвместим с правото на Съюза, като се основал на клауза относно случаи на крайно затруднено положение, отнасяща се до държава членка. Обжалваното съдебно решение нарушавало правата на жалбоподателя по членове 16 и 17 от Хартата на основните права на Европейския съюз.
   В посоченото основание жалбоподателят изтъква, че при уредбата на безплатното разпределяне на квоти за емисии в Решение 2011/278/ЕС Комисията не била взела предпазни мерки, за да се защитят в достатъчна степен индивидуалните основни права. Безплатното разпределяне на квоти за емисии съгласно Решение 2011/278/ЕС се извършвало посредством стандартизирани изчислителни коефициенти. Това решение обаче не съдържало никаква уредба, позволяваща допълнително разпределяне на безплатни квоти за емисии в случаи, в които разпределянето въз основа на стандартизираните изчислителни коефициенти води до извънредна тежест или до крайно затруднено положение в отделния случай.
   Отхвърлянето на жалбата нарушавало основните права по Хартата и принципа на пропорционалността. Общият съд взел предвид единствено типичните тежести, свързани с действието на системата за търговия с емисии и на режима на разпределение съгласно Решение 2011/278/ЕС. В противоречие с практиката на Съда Общият съд изцяло игнорирал необходимата защита на индивидуалните основни права на жалбоподателя.

      (1)  ОВ L 240, стр. 27.


title: Дело T-403/17: Жалба, подадена на 27 юни 2017 г. — Vienna International Hotelmanagement/EUIPO (VIENNA HOUSE)

text:
               21.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 277/51

         Жалба, подадена на 27 юни 2017 г. — Vienna International Hotelmanagement/EUIPO (VIENNA HOUSE)
   (Дело T-403/17)
   (2017/C 277/73)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Vienna International Hotelmanagement AG (Виена, Австрия) (представител: M. Zrzavy, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Данни за производството пред EUIPO

      Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз с оцветени в червено словни елементи „VIENNA HOUSE“ — заявка за регистрация № 14 501 308

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 25 април 2017 г. по преписка R 332/2016-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-814/14: Определение на Общия съд от 1 декември 2015 г. — Banco Espírito Santo/Комисия (Жалба за отмяна — Държавни помощи — Помощ на португалските органи за преструктурирането на финансовата институция Banco Espírito Santo, SA — Създаване на преходна банка — Решение да не се повдигат възражения — Ангажименти, представени от португалските органи — Контрол за спазването на ангажиментите от довереник — Възнаграждение на довереника от банката с проблемни активи — Искане за частична отмяна — Недопустимост)

text:
               1.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/56

         Определение на Общия съд от 1 декември 2015 г. — Banco Espírito Santo/Комисия
   (Дело T-814/14) (1)

   ((Жалба за отмяна - Държавни помощи - Помощ на португалските органи за преструктурирането на финансовата институция Banco Espírito Santo, SA - Създаване на преходна банка - Решение да не се повдигат възражения - Ангажименти, представени от португалските органи - Контрол за спазването на ангажиментите от довереник - Възнаграждение на довереника от банката с проблемни активи - Искане за частична отмяна - Недопустимост))
   (2016/C 038/75)
   Език на производството: португалски

      Страни

      Жалбоподател: Banco Espírito Santo, SA (Лисабон, Португалия) (представители: M. Gorjão-Henriques и L. Bordalo e Sá, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: L. Flynn, M. França и P.-J. Loewenthal)

      Предмет

   Искане за отмяна на точки 9 и 18 от приложение II от Решението на Комисията C (2014) 5682 окончателен от 3 август 2014 г. — Държавна помощ № SA.39250 (2014/N) — Португалия, преструктуриране на Banco Espírito Santo, S.A., в частта, в която възлага или може да се тълкува като възлагащо на жалбоподателя отговорност за изплащане на възнаграждението и всички останали разходи на довереника, на когото е възложен контрола върху спазването на поетите от Португалската република ангажименти.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2)

               Не се произнася по молбата за встъпване, представена от Португалската република.

               3)

               Осъжда Banco Espírito Santo, SA да понесе направените от него разноски, както и разноските, направени от Европейската комисия.

               4)

               Осъжда Banco Espírito Santo, SA, Европейската Комисия и Португалската република да понесат направените от тях разноски във връзка с молбата за встъпване.

      (1)  ОВ C 118, 13.4.2015 г.