title: Дело C-48/16: Решение на Съда (четвърти състав) от 17 май 2017 г. (преюдициално запитване от Okresný súd Dunajská Streda — Словакия) — ERGO Poist’ovňa, a.s./Alžbeta Barlíková (Преюдициално запитване — Самостоятелно заети търговски представители — Директива 86/653/ЕИО — Комисиона на търговския представител — Член 11 — Частично неизпълнение на договор между третата страна и принципала — Последици за правото на комисиона — Понятие „причина, за която принципалът отговаря)

text:
               24.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 239/11

         Решение на Съда (четвърти състав) от 17 май 2017 г. (преюдициално запитване от Okresný súd Dunajská Streda — Словакия) — ERGO Poist’ovňa, a.s./Alžbeta Barlíková
   (Дело C-48/16) (1)

   ((Преюдициално запитване - Самостоятелно заети търговски представители - Директива 86/653/ЕИО - Комисиона на търговския представител - Член 11 - Частично неизпълнение на договор между третата страна и принципала - Последици за правото на комисиона - Понятие „причина, за която принципалът отговаря))
   (2017/C 239/14)
   Език на производството: словашки

      Запитваща юрисдикция

   Okresný súd Dunajská Streda

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: ERGO Poist’ovňa, a.s.

      Ответник: Alžbeta Barlíková

      Диспозитив

               1)

               Член 11, параграф 1, първо тире от Директива 86/653/ЕИО на Съвета от 18 декември 1986 година относно координирането на правото на държавите членки, свързано с дейността на самостоятелно заетите търговски представители, трябва да се тълкува в смисъл, че се отнася не само до случаите на пълно неизпълнение на договора, сключен между принципала и третата страна, но и до случаите на частично неизпълнение на този договор, като например неизпълнение на договорения обем сделки или на срока, предвиден в договора.

               2)

               Член 11, параграфи 2 и 3 от Директива 86/653 трябва да се тълкува в смисъл, че клаузата в договора за представителство, съгласно която представителят е длъжен да върне пропорционален дял от своята комисиона в случай на частично неизпълнение на договора, сключен между принципала и третата страна, не представлява „дерогация в ущърб на търговския представител“ по смисъла на посочения член 11, параграф 3, ако частта от комисионата, до която се отнася задължението за възстановяване, е пропорционална на степента на неизпълнение на посочения договор и при условие че неизпълнението не се дължи на обстоятелства, за които принципалът отговаря.

               3)

               Член 11, параграф 1, второ тире от Директива 86/653 трябва да се тълкува в смисъл, че понятието „причина, за която принципалът отговаря“ не се отнася само до правните основания, които водят пряко до прекратяване на договора, сключен между принципала и третата страна, а обхваща и всички правни и фактически обстоятелства, за които принципалът отговаря и на които се дължи неизпълнението на този договор.

      (1)  ОВ C 136, 18.4.2016 г.


title: Дело T-256/12: Жалба, подадена на 13 юни 2012 г. — Hautau/Комисия

text:
               28.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 227/31

         Жалба, подадена на 13 юни 2012 г. — Hautau/Комисия
   (Дело T-256/12)
   2012/C 227/53
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Hautau GmbH (Хелпсен, Германия) (представител: C. Peter, Rechtsanwalt)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение C(2012) 2069 окончателен на Комисията на Европейския съюз от 28 март 2012 г. по дело COMP/39.452 — Обков за прозорци и прозоречни врати, доколкото се отнася до жалбоподателя,

               —

               при условията на евентуалност, да намали съответно наложената на жалбоподателя глоба,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят посочва девет правни основания.

               1.

               Първо, решението за налагане на глоба било взето неправилно поради направения извод за нарушение на член 101 ДФЕС. Такова нарушение обаче било изключено, тъй като разговорите били водени със знанието и по инициатива на клиентите на този пазар.

               2.

               Второ, решението за налагане на глоба се основавало на неправилния извод, че разговорите между участващите предприятия се отнасяли и до други видове обков освен обкова за двуосово отваряне.

               3.

               Трето, дори ако се допусне, че е налице нарушение на член 101 ДФЕС, решението за налагане на глоба се основавало на неправилния извод, че антиконкурентните практики обхващали и специалните видове обков.

               4.

               Четвърто, неправилен бил и изводът, че жалбоподателят е участвал в антиконкурентни споразумения извън територията на Федерална република Германия. Що се отнася до жалбоподателя, можело най-многото да се приеме наличие на нарушение на член 101, параграф 1 ДФЕС през 2007 г. на италианския и гръцкия пазар.

               5.

               Пето, при условията на евентуалност спрямо второто, третото и четвъртото от посочените основания жалбоподателят твърди, че при изчисляването на глобата неправилно са били взети предвид оборотът от сделките с обков за плъзгащи се врати и прозорци и със специален обков, както и оборотът от сделки извън Германия. Поради отчитането на тези обороти ответникът съществено завишил оборота, въз основа на който изчислил основния размер на глобата. С това той нарушил член 23, параграф 3 от Регламент № 1/2003.

               6.

               Шесто, при условията на евентуалност жалбоподателят освен това твърди, че при изчисляването на глобата е допусната грешка в преценката, що се отнася до тежестта на нарушението и до размера на увеличението на глобата с възпираща цел (т. нар. допълнителна сума). Така както били определени за жалбоподателя, ставката за тежестта на нарушението и увеличението на глобата с възпираща цел били прекомерно високи. Поради това също било налице нарушение на член 23, параграф 3 от Регламент № 1/2003.

               7.

               Седмо, при условията на евентуалност жалбоподателят също така твърди нарушение на член 23, параграф 3 от Регламент № 1/2003, доколкото неправилно бил взет предвид оборотът му от сделки с други членове на картела.

               8.

               Осмо, решението било опорочено поради непълнота на мотивите. Следователно то трябвало да се отмени като прието в нарушение на член 296 ДФЕС и в нарушение на правото на защита на жалбоподателя, независимо дали жалбоподателят е участвал в споразумения, съставляващи нарушение на член 101 ДФЕС, или не. Решението не можело да се санира в настоящото производство.

               9.

               Девето, Комисията неправилно приела, че жалбоподателят е участвал в (твърдените) антиконкурентни споразумения от 16 ноември 1999 г. до 3 юли 2007 г. Изводът за наличието на едно-единствено продължено нарушение от 16 ноември 1999 г. до 3 юли 2007 г. бил неиздържан, като се има предвид самостоятелното увеличаване на цените през 2001 г. и липсата на споразумение за 2002 г. Ето защо в решението можело да се отнася най-многото за периода от 2003 г. нататък. Доколкото обаче от жалбоподателя се търси отговорност за антиконкурентни действия извън германския пазар, можело да се приеме, че е участвал в нарушение на член 101 ДФЕС най-многото през 2007 г. Затова жалбоподателят смята за недопустимо да се приема, че е участвал в нарушение с продължителност от седем години и седем месеца.


title: Съединени дела F-137/12, F-138/12, F-139/12 и F-141/12: Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 13 декември 2013 г. — Van Oost, Ibarra de Diego, Theodoridis и Hotz/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Повишаване — Процедура по сертифициране 2010–2011 г. — Изключване от списъка на сертифицираните длъжностни лица — Уреждане по взаимно съгласие по инициатива на Съда на публичната служба — Срок за обжалване по административен ред — Просрочване на обжалването по административен ред — Понятие за извинима грешка — Необходимо усърдие на нормално осведомено длъжностно лице — Информация, получена по телефона — Доказване — Недопустимост)

text:
               1.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 31/21

         Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 13 декември 2013 г. — Van Oost, Ibarra de Diego, Theodoridis и Hotz/Комисия
   (Съединени дела F-137/12, F-138/12, F-139/12 и F-141/12) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Повишаване - Процедура по сертифициране 2010–2011 г. - Изключване от списъка на сертифицираните длъжностни лица - Уреждане по взаимно съгласие по инициатива на Съда на публичната служба - Срок за обжалване по административен ред - Просрочване на обжалването по административен ред - Понятие за извинима грешка - Необходимо усърдие на нормално осведомено длъжностно лице - Информация, получена по телефона - Доказване - Недопустимост)
   2014/C 31/36
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: Fabrice Van Oost (Вил Померьол, Белгия), Maria Belén Ibarra de Diego (Аликанте, Испания), Nicolaos Theodoridis (Соани, Белгия) и Margarita Hotz (Брюксел, Белгия), (представител: адв. S. Pappas)

      Ответник: Европейска комисия (представители: G. Berscheid и C. Berardis-Kayser)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението на EPSO да не включи жалбоподателя в списъка на лицата, издържали заключителните изпити от обучението, предвидено в рамките на процедурата по сертифициране, както и искане за обезщетение.

      Диспозитив

               1.

               Заличава дела F-137/12, F-138/12 и F-139/12 от регистъра на Съда на публичната служба.

               2.

               Страните по дела F-137/12, F-138/12 и F-139/12 понасят съдебните разноски съгласно тяхното споразумение.

               3.

               Отхвърля жалбата по дело F-141/12 като недопустима.

               4.

               Г-жа Hotz понася направените от нея съдебни разноски и се осъжда да понесе съдебните разноски, направени от Европейската комисия в рамките на дело F-141/12.

      (1)  ОВ C 26, 26.1.2013 г., стр. 75 и 76.


title: Дело T-106/12: Решение на Общия съд от 3 юли 2013 г. — Cytochroma Development/СХВП — Teva Pharmaceutical Industries (ALPHAREN) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „ALPHAREN“ — По-ранни национални словни марки „ALPHA D3“ — Относително основание за отказ — Изпълнение от СХВП на съдебно решение за отмяна на решение на апелативните ѝ състави — Член 65, параграф 6 от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Състав на апелативните състави — Член 1г от Регламент (ЕО) № 216/96)

text:
               10.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 233/7

         Решение на Общия съд от 3 юли 2013 г. — Cytochroma Development/СХВП — Teva Pharmaceutical Industries (ALPHAREN)
   (Дело T-106/12) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „ALPHAREN“ - По-ранни национални словни марки „ALPHA D3“ - Относително основание за отказ - Изпълнение от СХВП на съдебно решение за отмяна на решение на апелативните ѝ състави - Член 65, параграф 6 от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Състав на апелативните състави - Член 1г от Регламент (ЕО) № 216/96)
   2013/C 233/11
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Cytochroma Development, Inc. (St. Michael, Барбадос) (представители: S. Malynicz, barrister и A. Smith, solicitor)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Folliard-Monguiral)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Teva Pharmaceutical Industries Ltd (Йерусалим, Израел)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 2 декември 2011 г. (преписка R 1235/2011-1) относно производство по възражение между Teva Pharmaceutical Industries Ltd и Cytochroma Development, Inc.

      Диспозитив

               1.

               Отменя решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 2 декември 2011 г. (преписка R 1235/2011-1).

               2.

               Осъжда СХВП да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 138, 12.5.2012 г.


title: Дело T-41/16: Жалба, подадена на 28 януари 2016 г. — Cyprus Turkish Chamber of Industry и др./Комисия

text:
               4.4.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 118/34

         Жалба, подадена на 28 януари 2016 г. — Cyprus Turkish Chamber of Industry и др./Комисия
   (Дело T-41/16)
   (2016/C 118/39)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Cyprus Turkish Chamber of Industry (Никозия, Кипър), Animal Breeders Association (Никозия), Milk and Oil Products Production and Marketing Cooperative Ltd. (Никозия), Süt Urünleri İmalatçulari Birliği Milk Processors Association (Никозия) и Fatma Garanti (Гюзелюрт, Кипър) (представители: B. O’Connor, Solicitor, S. Gubel и E. Bertolotto, lawyers)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени Решение Ares(2015)5171539 на Комисията от 18 ноември 2015г. и Решение Ares(2016)220922 на Комисията oт 15 януари 2016 г. във връзка с производствата по възражение относно заявленията за регистрация на „ΧΑΛΛΟΥΜΙ“ (HALLOUMI)/„HELLIM“ (ΠΟΠ) (CY-PDO-0005-01243);

               —

               да обяви членове 49, 50, 51 и 52 oт Регламент (ЕС) № 1151/2012 за незаконосъобразни и неприложими в разглеждания случай, доколкото те не предвиждат система, осигуряваща спазване на основните права на жалбоподателите;

               —

               да осъди Комисията да заплати разноските в производството.

      Основания и основни доводи

   Жалбоподателите излагат три основания за обжалване.

               1.

               Първо, оспорените решения на Комисията са незаконосъобразни, доколкото те изключват жалбоподателите от производството за регистрация на Halloumi/Hellim като защитеното наименование за произход в Европейския съюз.

               2.

               Второ, оспорените решения на Комисията са незаконосъобразни, доколкото те нарушават принципа на равно третиране и недопускане на дискриминация.

               3.

               Трето, членове 49, 50, 51 и 52 oт Регламент (ЕС) № 1151/2012 (1) са незаконосъобразни и следва да бъдат обявени за неприложими, доколкото те не предвиждат система, осигуряваща спазване на основните права на жалбоподателите.

      (1)  Регламент (ЕС) № 1151/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 21 ноември 2012 година относно схемите за качество на селскостопанските продукти и храни (ОВ L 343, стр. 1)


title: Дело T-473/15: Решение на Общия съд от 16 март 2017 г. — Capella/EUIPO — Abus (APUS) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Европейския съюз „APUS“ — По-ранна национална словна марка „ABUS“ — Относително основание за отказ — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Вероятност от объркване — Последователно ограничаване на заявката за регистрация пред апелативния състав — Член 43, параграф 1 от Регламент № 207/2009 — Компетентност на апелативния състав — Член 64, параграф 1 от Регламент № 207/2009 — Право на изслушване — Член 75, второ изречение от Регламент № 207/2009 — Правило 13, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 2868/95)

text:
               8.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 144/37

         Решение на Общия съд от 16 март 2017 г. — Capella/EUIPO — Abus (APUS)
   (Дело T-473/15) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Европейския съюз „APUS“ - По-ранна национална словна марка „ABUS“ - Относително основание за отказ - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Вероятност от объркване - Последователно ограничаване на заявката за регистрация пред апелативния състав - Член 43, параграф 1 от Регламент № 207/2009 - Компетентност на апелативния състав - Член 64, параграф 1 от Регламент № 207/2009 - Право на изслушване - Член 75, второ изречение от Регламент № 207/2009 - Правило 13, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 2868/95))
   (2017/C 144/49)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател:„Капела“ ЕООД (София, България) (представител: F. Henkel, адвокат)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: S. Hanne)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Abus August Bremicker Söhne KG (Ветер, Германия) (представител: G. Hallwachs, адвокат)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 2 юни 2015 г. (преписка R 117/2014-4), постановено в производство по възражение със страни Abus August Bremicker Söhne и Капела.

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на четвърти апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 2 юни 2015 г. (преписка R 117/2014-4).

               2)

               EUIPO понася, наред с направените от нея съдебни разноски, и тези на „Капела“ ЕООД.

               3)

               Abus August Bremicker Söhne KG понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 328, 5.10.2015 г.


title: Дело F-24/15: Жалба, подадена на 11 февруари 2015 г. — ZZ/Съвет

text:
               20.4.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 127/43

         Жалба, подадена на 11 февруари 2015 г. — ZZ/Съвет
   (Дело F-24/15)
   (2015/C 127/61)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: M. Velardo, avocat)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Предмет и описание на спора

   Искане за отмяна на решението, с което се отхвърля молбата на жалбоподателя за превръщане на договора му на договорно нает служител от функционална група I в договор на срочно нает служител или в договор на договорно нает служител от функционална група III, както и искане за обезщетение на твърдените имуществени и неимуществени вреди.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на органа, оправомощен да сключва договори, от 11 април 2014 г., с което се отказва договорът на договорно нает служител на жалбоподателя да бъде превърнат в договор на срочно нает служител или в договор на договорно нает служител от функционална група III, както и да се отмени потвърждаващия това решение мълчалив отказ на жалбата му по административен ред на основание член 90, параграф 2 от Правилника,

               —

               да се осъди ответника да заплати обезщетение за претърпените имуществени и неимуществени вреди, както и мораторни и компенсаторни лихви в размер на 6,75 %,

               —

               при всички обстоятелства да се осъди ответника да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-436/07 P: Жалба, подадена на 14 септември 2007 г. от Комисия на Европейските общности срещу решението, постановено на 12 юли 2007 г. от Първоинстанционния съд (четвърти състав) по дело T-312/05, Комисия на Европейските общности/Efrosyni Alexiadou

text:
               10.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/39

         Жалба, подадена на 14 септември 2007 г. от Комисия на Европейските общности срещу решението, постановено на 12 юли 2007 г. от Първоинстанционния съд (четвърти състав) по дело T-312/05, Комисия на Европейските общности/Efrosyni Alexiadou
   (Дело C-436/07 P)
   (2007/C 269/67)
   Език на производството: гръцки
   Страни

      Жалбоподател: Комисия на Европейските общности (представител: D. Triantafyllou)

      Друга страна в производството: Efrosyni Alexiadou
   Искания на жалбоподателя
   Жалбоподателят иска от Съда:

               —

               да отмени Решението на Първоинстанционния съд на Европейските общности от 12 юли 2007 година по дело T-312/05, Комисия/E. Alexiadou, нотифицирано на Комисията на 18 юли 2007 година;

               —

               да уважи исканията на Комисията, така както те са формулирани в нейната жалба;

               —

               да осъди ответника по жалбата да заплати разноските по жалбата и разноските по първоинстанционното производство

         Правни основания и основни доводи
   Първоинстанционният съд е дал неправилно тълкуване на общите условия на договора (закон на страните) и по-конкретно на условието, свързано с финансовия одит, което се позовава на този одит по гъвкав начин, като на една обикновена възможност. Една друга клауза, която Първоинстанционният съд се изтъква служебно, дори не се позовава на този одит, макар и да става дума за лошо изпълнение на договора. По този начин съществуването на задължението за извършване на одит се оказва независимо от изтъкнатата договорна клауза.
   При всички положения, невъзможно е било да се изисква финансов одит, щом като той е бил лишен от реален предмет, тъй като невъзможното не може да се вменява в задължение и тъй като договорните клаузи трябва да бъдат тълкувани по начин, по който да породят практическо действие.
   Принципът на доброто бюджетно управление налага на Комисията да не извършва неоснователни проверки. Първоинстанционният съд е изключил от самото начало принципите на добросъвестност и на добрата търговска практика, от които той би могъл да се ръководи в своето тълкуване.
   Като е постановил решението си в неприсъствено производство, Първоинстанционният съд не би могъл да упреква Комисията в това, че не е разяснила някои от своите доводи (по-конкретно довода, изложен в непосредствено предходния параграф), без да наруши принципа на правото на съдебна защита.


title: Дело C-430/10: Решение на Съда (четвърти състав) от 17 ноември 2011 г. (преюдициално запитване от Административен съд София-град — България) — Христо Гайдаров/Директор на Главна дирекция „Охранителна полиция“ при Министерство на вътрешните работи (Свободно движение на гражданин на Съюза — Директива 2004/38/ЕО — Забрана за напускане на националната територия поради наказателна присъда в друга държава — Пренасяне на наркотични вещества — Мярка, която може да бъде обоснована със съображения, свързани с обществения ред)

text:
               28.1.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 25/16

      Решение на Съда (четвърти състав) от 17 ноември 2011 г. (преюдициално запитване от Административен съд София-град — България) — Христо Гайдаров/Директор на Главна дирекция „Охранителна полиция“ при Министерство на вътрешните работи
      (Дело C-430/10) (1)

      (Свободно движение на гражданин на Съюза - Директива 2004/38/ЕО - Забрана за напускане на националната територия поради наказателна присъда в друга държава - Пренасяне на наркотични вещества - Мярка, която може да бъде обоснована със съображения, свързани с обществения ред)
      (2012/C 25/25)
      Език на производството: български

         Запитваща юрисдикция

      Административен съд София-град

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Христо Гайдаров

         Ответник: Директор на Главна дирекция „Охранителна полиция“ при Министерство на вътрешните работи

         Предмет

      Преюдициално запитване — Административен съд София-град — Тълкуване на член 27, параграфи 1 и 2 от Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки, за изменение на Регламент (ЕИО) № 1612/68 и отменяща директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО (ОВ L 158, стр. 77; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 56), на съображения 5 и 20 от Регламент (ЕО) № 562/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 г. за приемане на Кодекс на Общността за режима на движение на лица през границите (Кодекс на шенгенските граници) (ОВ L 105, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 8, стр. 5) и на член 71, параграфи 1 и 2 от Конвенцията за прилагане на споразумението от Шенген от 14 юни 1985 година между правителствата на държавите от Икономическия съюз Бенелюкс, Федерална република Германия и Френската република за постепенното премахване на контрола по техните общи граници (ОВ L 239, 2000 г., стр. 19; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 1, стр. 183) — Ограничаване упражняването на правото на свободно движение на гражданин на Съюза — Забрана за напускане на националната територия поради престъпление, което е свързано с пренасяне на наркотични вещества и е извършено в трета държава — Мярка, която може да бъде обоснована със съображения, свързани с обществения ред, за целите на обща и специална превенция.

         Диспозитив

      Член 21 ДФЕС и член 27 от Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки, за изменение на Регламент (ЕИО) № 1612/68 и отменяща Директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО допускат национална правна уредба, която позволява да се ограничи правото на гражданин на държава членка да пътува до друга държава членка, по-специално по съображението че той е осъден с наказателна присъда в друга държава за пренасяне на наркотични вещества, при условие, на първо място, че личното поведение на този гражданин представлява истинска, настояща и достатъчно сериозна заплаха, която засяга някой от основните интереси на обществото, на второ място, че предвидената ограничителна мярка може да гарантира осъществяването на преследваната с нея цел и не надхвърля необходимото за нейното постигане, и на трето място, че тази мярка може да бъде предмет на ефективен съдебен контрол, позволяващ да се провери от фактическа и правна страна законосъобразността ѝ по отношение на изискванията на правото на Съюза.

         (1)  ОВ C 301, 6.11.2010 г.


title: Дело T-233/16 P: Жалба, подадена на 12 май 2016 г. от José Luis Ruiz Molina срещу решението, постановено на 2 март 2016 г. от Съда на публичната служба по дело F-60/15, Ruiz Molina/СХВП

text:
               4.7.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 243/45

         Жалба, подадена на 12 май 2016 г. от José Luis Ruiz Molina срещу решението, постановено на 2 март 2016 г. от Съда на публичната служба по дело F-60/15, Ruiz Molina/СХВП
   (Дело T-233/16 P)
   (2016/C 243/50)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: José Luis Ruiz Molina (Сан Хуан Аликанте, Испания) (представители: N. Lhoëst и S. Michiels, avocats)

      Друга страна в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз от 2 март 2016 г. по дело F-60/15,

               —

               да осъди ответника в производството по обжалване да заплати всички направени в производствата и пред двете инстанции съдебни разноски.

      Основания и основни доводи

   Жалбоподателят излага четири основания за жалбата си.

               1.

               Първото основание е нарушение на член 8, първа алинея от Условията за работа на другите служители на Европейския съюз.

               2.

               Второто основание е нарушение на силата на присъдено нещо на решението от 15 септември 2011 г. по дело Bennett и др./СХВП, F-102/09, EU:F:2011:138.

               3.

               Третото основание е нарушение на Директива 1999/70/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 година относно Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) (ОВ, L 175, 1999 г., стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 129), с която се въвежда в действие рамковото споразумение за срочните договори, сключено на 18 март 1999 г. между общите междуотраслови организации, както и за нарушение на установените принципи и стандарти съгласно международното социално право относно стабилността на заетостта.

               4.

               Четвъртото основание е липса на мотиви на обжалваното решение.


title: Дело C-163/14: Иск, предявен на 4 април 2014 г.  — Европейска комисия/Кралство Белгия

text:
               16.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 184/17

         Иск, предявен на 4 април 2014 г. — Европейска комисия/Кралство Белгия
   (Дело C-163/14)
   2014/C 184/21
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: F. Clotuche-Duvieusart и I. Martínez del Peral)

      Ответник: Кралство Белгия

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е предоставило на институциите и органите на Европейския съюз освобождаването, предвидено в член 3, втора алинея от Протокола за привилегиите и имунитетите на Европейския съюз, от данъка по член 26 от Постановлението относно организацията на пазара на електроенергия в регион Брюксел-столица, изменено, и от данъка по член 20 от Постановлението относно организацията на пазара на газ в регион Брюксел-столица, изменено, и като не е допуснало да им бъдат възстановени събраните от тях от този регион такива данъци, Кралство Белгия не е изпълнило задълженията си по член 3, втора алинея от Протокола за привилегиите и имунитетите на Европейския съюз,

               —

               да се осъди Кралство Белгия да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Постановлението от 19 юли 2001 г. относно организацията на пазара на електроенергия в регион Брюксел-столица, изменено, и Постановлението от 1 април 2004 г. относно организацията на пазара на газ в регион Брюксел-столица, изменено, предвиждат задължение за заплащане на данъци в полза на регион Брюксел-столица за доставчиците на електроенергия и за доставчиците на газ. Тези регионални данъци се поемат от крайните потребители, а това означава следователно и от институциите на Съюза, като се включват в сметките им за доставка на електроенергия или газ в зависимост от предоставяната на крайните клиенти мощност (за електроенергията) или от калибъра на броячите на крайните клиенти (за газа).
   Според Комисията регионалните данъци трябва да се квалифицират като косвени данъци, събирани от белгийските власти върху осъществявани от институциите за техни официални нужди съществени покупки и включени в заплащаната от тях цена за електроенергия и газ. Комисията подчертава, че за да се приеме, че става въпрос за косвен данък, не е необходимо задължението за прехвърляне на данъка върху крайния клиент да бъде изрично предвидено в законодателството, а че важното е да става въпрос за данък върху потреблението или консумацията. Тя следователно счита, че по силата на член 3, втора алинея от Протокола за привилегиите и имунитетите на Европейския съюз белгийската държава е длъжна да възстановява тези косвени данъци или такси върху продажбите на институциите на Съюза.
   Комисията поддържа, че посочените регионални данъци не могат да се квалифицират като обикновено заплащане на комунални услуги и че следователно не попадат в приложното поле на изключението по член 3, трета алинея от Протокола за привилегиите и имунитетите на Европейския съюз. Всъщност тези данъци са предназначени за финансиране на различни дейности по изпълнение на обществени услуги и финансират частично различни политики, провеждани от публичните органи със социални цели (като например социална тарифа, минимални доставки на електроенергия за домакинствата) или с екологични цели (като например насърчаване на рационалното използване на енергията). Тези данъци не представляват насрещна престация за услуга, предоставена точно на институциите.


title: Дело C-313/13: Определение на председателя на Съда от 20 февруари 2014 г. (преюдициално запитване, отправено от Curtea de Apel Alba Iulia — Румъния) — Direcţia Generală a Finanţelor Publice a Judeţului Sibiu — Activitatea de Inspecţie Fiscală/Cătălin Ienciu

text:
               16.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 184/24

         Определение на председателя на Съда от 20 февруари 2014 г. (преюдициално запитване, отправено от Curtea de Apel Alba Iulia — Румъния) — Direcţia Generală a Finanţelor Publice a Judeţului Sibiu — Activitatea de Inspecţie Fiscală/Cătălin Ienciu
   (Дело C-313/13) (1)

   2014/C 184/38
   Език на производството: румънски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 226, 3.8.2013 г.


title: Дело T-330/13: Определение на Общия съд от 16 октомври 2014 г.  — Chatziioannou/Комисия и Европейска централна банка (Жалба за отмяна — Програма за подкрепа за стабилност на Кипър — Декларация на Еврогрупата относно преструктурирането на банковия сектор в Кипър — Погрешно посочване на ответника в жалбата — Недопустимост)

text:
               15.12.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 448/24

         Определение на Общия съд от 16 октомври 2014 г. — Chatziioannou/Комисия и Европейска централна банка
   (Дело T-330/13) (1)

   ((Жалба за отмяна - Програма за подкрепа за стабилност на Кипър - Декларация на Еврогрупата относно преструктурирането на банковия сектор в Кипър - Погрешно посочване на ответника в жалбата - Недопустимост))
   (2014/C 448/31)
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Жалбоподател: Lella Chatziioannou (Никозия, Кипър) (представители: E. Efstathiou, K. Efstathiou и K. Liasidou, адвокати)

      Ответници: Европейска комисия (представители: B. Smulders, J.-P. Keppenne и M. Konstantinidis) и Европейска централна банка (ЕЦБ) (представители: A. Sáinz de Vicuña Barroso, N. Lenihan и F. Athanasiou, подпомагани от W. Bussian, W. Devroe и D. Arts, адвокати)

      Предмет

   Искане за отмяна на декларацията на Еврогрупата от 25 март 2013 г. относно преструктурирането на банковия сектор в Кипър

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2)

               Осъжда г-жа Lella Chatziioannou да понесе освен направените от нея съдебни разноски и тези на Европейската комисия и на Европейската централна банка (ЕЦБ).

      (1)  ОВ C 252, 31.8.2013 г.


title: Дело C-114/06: Решение на Съда (осми състав) от 8 февруари 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Словашка република (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Директива 96/48/ЕО — Трансевропейски мрежи — Оперативна съвместимост на трансевропейската железопътна система за високоскоростни влакове — Липса на транспониране)

text:
               14.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 82/7

         Решение на Съда (осми състав) от 8 февруари 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Словашка република
   (Дело C-114/06) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 96/48/ЕО - Трансевропейски мрежи - Оперативна съвместимост на трансевропейската железопътна система за високоскоростни влакове - Липса на транспониране)
   (2007/C 82/12)
   Език на производството: словашки
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности [представители: G. Zavvos и T. Kukal]

      Ответник: Словашка република [представител: R. Procházka]
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Липса на транспониране, в предвидения за тази цел срок, на Директива 96/48/ЕО на Съвета от 23 юли 1996 година относно оперативната съвместимост на трансевропейската железопътна система за високоскоростни влакове (ОВ L 235, стр. 6)
   Диспозитив

               1)

               Като не е приела законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобрази с Директива 96/48/ЕО на Съвета от 23 юли 1996 година относно оперативната съвместимост на трансевропейската железопътна система за високоскоростни влакове, Словашката република не е изпълнила задълженията, които са ѝ възложени по силата на тази директива.

               2)

               Словашката република се осъжда да заплати разноските.

      (1)  ОВ C 96, 22.4.2006 г.


title: Дело C-556/16: Преюдициално запитване от Finanzgericht Hamburg (Германия), постъпило на 3 ноември 2016 г. — Lutz GmbH/Hauptzollamt Hannover

text:
               6.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/8

         Преюдициално запитване от Finanzgericht Hamburg (Германия), постъпило на 3 ноември 2016 г. — Lutz GmbH/Hauptzollamt Hannover
   (Дело C-556/16)
   (2017/C 038/11)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Finanzgericht Hamburg

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Lutz GmbH

      Ответник: Hauptzollamt Hannover

      Преюдициални въпроси

               1)

                           а)

                           Трябва ли обяснителните бележки на Европейската комисия към Комбинираната номенклатура на Европейския съюз (1) относно подпозиция 6212 2000 (ОВ С 76, 2015 г., стр. 1, 255) да се тълкуват в смисъл, че колан-гащите имат „ограничена хоризонтална еластичност“ винаги когато хоризонталната еластичност е по-малка от вертикалната?

                           б)

                           При утвърдителен отговор на буква а) от първия въпрос:
                           По какви обективни критерии следва да се извършва това сравнение между вертикалната и хоризонталната еластичност?

               2)

               При отрицателен отговор на буква а) от първия въпрос:

                           а)

                           Трябва ли обяснителните бележки на Европейската комисия към Комбинираната номенклатура на Европейския съюз относно подпозиция 6212 2000 (ОВ С 76, 2015 г., стр. 1, 255) да се тълкуват в смисъл, че колан-гащите имат „ограничена хоризонтална еластичност“ само когато хоризонталната еластичност е чувствително по-малка от вертикалната?

                           б)

                           При утвърдителен отговор на буква а) от втория въпрос:
                           По какви обективни критерии следва да се извършва това сравнение между вертикалната и хоризонталната еластичност и какво трябва да е правилото за преценка в това отношение?

               3)

               При отрицателен отговор на буква а) от втория въпрос:

                           а)

                           Трябва ли обяснителните бележки на Европейската комисия към Комбинираната номенклатура на Европейския съюз относно подпозиция 6212 2000 (ОВ С 76, 2015 г., стр. 1, 255) да се тълкуват в смисъл, че ограничената хоризонтална еластичност при колан-гащите не се определя чрез сравнение между вертикалната и хоризонталната еластичност, а предполага абсолютно ограничение на хоризонталната еластичност?

                           б)

                           При утвърдителен отговор на буква а) от третия въпрос:

                     По какви обективни критерии следва да се преценява дали хоризонталната еластичност на колан-гащите е ограничена в посочения в буква а) от третия въпрос смисъл?

      (1)  Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (ОВ L 256, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 4, стр. 3).


title: Дело C-239/12 P: Жалба, подадена на 18 май 2012 г. от Abdulbasit Abdulrahim срещу определението, постановено от Общия съд (втори състав) на 28 февруари 2012 г. по дело T-127/09, Abdulbasit Abdulrahim/Съвет на Европейския съюз и Европейска комисия

text:
               7.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 200/8

         Жалба, подадена на 18 май 2012 г. от Abdulbasit Abdulrahim срещу определението, постановено от Общия съд (втори състав) на 28 февруари 2012 г. по дело T-127/09, Abdulbasit Abdulrahim/Съвет на Европейския съюз и Европейска комисия
   (Дело C-239/12 P)
   2012/C 200/14
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Abdulbasit Abdulrahim (представители: H.A.S. Miller, Solicitor, E. Grieves, Barrister)

      Други страни в производството: Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Ако всяко от двете правни основания бъде уважено, жалбоподателят иска:

               —

               да се отмени определението на Общия съд от 28 февруари 2012 г.,

               —

               да се обяви, че жалбата за отмяна не е безпредметна,

               —

               делото да се върне за ново разглеждане от Общия съд, за да може последният да се произнесе по жалбата за отмяна,

               —

               да се осъди Комисията за заплати съдебните разноски в производството по обжалване и в производството пред Общия съд, включително съдебните разноски за представяне на становища по покана на Съда.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят основава жалбата си на следните две правни основания:

               —

               той твърди, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е пропуснал:

                           —

                           да вземе предвид становището на генералния адвокат, и/или

                           —

                           да покани жалбоподателя да представи становище по въпроса дали жалбата за отмяна е безпредметна, и/или

                           —

                           да започне устната фаза на производството с оглед да определи дали жалбата за отмяна е безпредметна.

               —

               Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е приел, че жалбата за отмяна не може да предостави материално предимство на жалбоподателя.


title: Дело C-181/13: Определение на Съда (седми състав) от 27 февруари 2014 г. (преюдициално запитване от Commissione tributaria provinciale di Latina —Италия) — Francesco Acanfora/Equitalia Sud SpA — Agente di Riscossione Latina, Agenzia delle Entrate — Ufficio di Latina (Преюдициално запитване — Член 107 ДФЕС — Понятие за държавна помощ — Национална правна уредба, която при неплащане на данъка предвижда задължение за данъчнозадълженото лице да заплати на дружеството, на което е възложено събирането на публичните вземания, сума в размер на 9 % от дължимите суми като плащане за дейността по събирането — Описание на фактическата обстановка — Недостатъчност — Явна недопустимост)

text:
               16.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 184/5

         Определение на Съда (седми състав) от 27 февруари 2014 г. (преюдициално запитване от Commissione tributaria provinciale di Latina —Италия) — Francesco Acanfora/Equitalia Sud SpA — Agente di Riscossione Latina, Agenzia delle Entrate — Ufficio di Latina
   (Дело C-181/13) (1)

   ((Преюдициално запитване - Член 107 ДФЕС - Понятие за държавна помощ - Национална правна уредба, която при неплащане на данъка предвижда задължение за данъчнозадълженото лице да заплати на дружеството, на което е възложено събирането на публичните вземания, сума в размер на 9 % от дължимите суми като плащане за дейността по събирането - Описание на фактическата обстановка - Недостатъчност - Явна недопустимост))
   2014/C 184/07
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Commissione tributaria provinciale di Latina

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Francesco Acanfo

      Ответници: Equitalia Sud SpA — Agente di Riscossione Latina, Agenzia delle Entrate — Ufficio di Latina

      Предмет

   Преюдициално запитване — Commissione tributaria provinciale di Latina — Тълкуване на член 107 ДФЕС — Понятие за държавна помощ — Национална правна уредба, според която при неплащане на сумите по известие за публични вземания за данъчнозадълженото лице има задължение да заплати на дружеството, на която е възложено събирането на данъците, сума в размер на 9 % от дължимите суми като разходи по събирането

      Диспозитив

   Преюдициалното запитване, отправено от Commissione tributaria provinciale di Latina (Италия) с акт от 5 декември 2012 г., е явно недопустимо.

      (1)  ОВ C 207, 20.7.2013 г.


title: Дело C-526/11: Решение на Съда (пети състав) от 12 септември 2013 г. (преюдициално запитване от Oberlandesgericht Düsseldorf — Германия) — IVD GmbH & Co. KG/Ärztekammer Westfalen-Lippe (Обществени поръчки — Директива 2004/18/ЕО — Член 1, параграф 9, втора алинея, буква в) — Понятие „публичноправна организация“ — Условие за финансиране на дейността, за управленски контрол или за контрол на дейността от страна на държавата, регионални или местни органи или други публичноправни организации — Професионално сдружение на лекари — Финансиране, което съгласно закона е предвидено да се извършва чрез вноски, плащани от членовете на сдружението — Размер на вноските, което се определя от общото събрание на сдружението — Независимост на сдружението при установяване на обхвата на възложените му от закона задачи и на реда и условията за тяхното изпълнение)

text:
               9.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 325/4

         Решение на Съда (пети състав) от 12 септември 2013 г. (преюдициално запитване от Oberlandesgericht Düsseldorf — Германия) — IVD GmbH & Co. KG/Ärztekammer Westfalen-Lippe
   (Дело C-526/11) (1)

   (Обществени поръчки - Директива 2004/18/ЕО - Член 1, параграф 9, втора алинея, буква в) - Понятие „публичноправна организация“ - Условие за финансиране на дейността, за управленски контрол или за контрол на дейността от страна на държавата, регионални или местни органи или други публичноправни организации - Професионално сдружение на лекари - Финансиране, което съгласно закона е предвидено да се извършва чрез вноски, плащани от членовете на сдружението - Размер на вноските, което се определя от общото събрание на сдружението - Независимост на сдружението при установяване на обхвата на възложените му от закона задачи и на реда и условията за тяхното изпълнение)
   2013/C 325/05
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: IVD GmbH & Co. KG

      Ответник: Ärztekammer Westfalen-Lippe

      в присъствието на: WWF Druck + Medien GmbH

      Предмет

   Преюдициално запитване — Oberlandesgericht Düsseldorf — Тълкуване на член 1, точка 9, втора алинея, буква в) от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги (ОВ L 134, стр. 114; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 116 и поправка в ОВ L 182, 2008 г., стр. 282) — Понятие „публичноправна организация“ — Условия за финансиране в по-голямата част и управленски контрол от държавата — Професионално сдружение, което по силата на закона има право да събира вноски от членовете си, чийто размер и предназначение следва да се определи с акт, подлежащ на одобрение от държавата

      Диспозитив

   Член 1, параграф 9, втора алинея, буква в) от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги трябва да се тълкува в смисъл, че организация като публичноправно професионално сдружение не изпълнява нито критерия за финансиране в по-голямата част от публичноправните органи, когато в по-голямата част се финансира от плащани от членовете ѝ вноски, чийто размер съгласно приложимия закон тя има право да определя и да събира, при положение че същият закон не установява обхвата на възложените ѝ от закона задачи и реда и условията за извършваните от нея дейности за тяхното изпълнение, за чието финансиране вноските са предназначени, нито критерия за управленски контрол от публичноправните органи единствено поради факта че решението, с което същата организация определя размера на споменатите вноски, трябва да бъде одобрено от надзорен орган.

      (1)  ОВ C 25, 28.1.2012 г.


title: Дело F-16/08: Жалба, подадена на 7 февруари 2008 г. — Behmer/Парламент

text:
               9.5.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 116/32

         Жалба, подадена на 7 февруари 2008 г. — Behmer/Парламент
   (Дело F-16/08)
   (2008/C 116/61)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Joachim Behmer (Bruxelles, Белгия) (представители: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal, avocats)

      Ответник: Европейски парламент
   Предмет и описание на спора
   Отмяна на решенията на органа по назначаването, с които за 2004 и 2006 г. на жалбоподателя се предоставят две точки за заслуги
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отменят решенията на органа по назначаването, с които за 2004 и 2006 г. на жалбоподателя се предоставят две точки за заслуги;

               —

               да бъде осъден Европейския парламент да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-324/17: Жалба, подадена на 29 май 2017 г. — SAS Cargo Group и др./Комисия

text:
               24.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 239/53

         Жалба, подадена на 29 май 2017 г. — SAS Cargo Group и др./Комисия
   (Дело T-324/17)
   (2017/C 239/66)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: SAS Cargo Group A/S (Каструп, Дания), Scandinavian Airlines System Denmark-Norway-Sweden (Стокхолм, Швеция), SAS AB (Стокхолм) (представители: B. Creve, M. Kofmann и G. Forwood, адвокати, както и J. Killick, barrister)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени изцяло или отчасти Решение C(2017) 1742 окончателен на Комисията от 17 март 2017 година относно производство по прилагане на член 101 ДФЕС, член 53 от Споразумението за ЕИП и член 8 от Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария по въпроси на въздушния транспорт (дело AT.39258 — Въздушен превоз на товари),

               —

               при условията на евентуалност, да намали размера на наложената на жалбоподателите глоба,

               —

               да допусне поисканите процесуално-организационни действия, действия по събиране на доказателства или всякакви други действия, които счита за необходими, и

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски в това производство.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат пет основания.

               1.

               С първото основание се твърди нарушение на правото на защита на жалбоподателите и на принципа на равни процесуални възможности, тъй като на жалбоподателите е отказан достъп до относими доказателства както в подкрепа на обвинението, така и на защитата, включително доказателства, получени от Комисията, след като е нотифицирала изложението на възраженията.

               2.

               С второто основание се твърди липса на компетентност за прилагане на член 101 ДФЕС и член 53 ЕИП по отношение на услуги по въздушен превоз на товари в посока към ЕИП, както и на маршрутите между Швейцария и трите държави, които не членуват в Съюза и ЕИП.

               3.

               С третото основание се твърди грешка на Комисията в преценката на доказателствата и в нейния извод, че от тях личи участието на жалбоподателите в общото единно продължено нарушение, установено в обжалваното решение, или знанието им за него.

               4.

               С четвъртото основание се твърди нарушение на член 266 ДФЕС, на член 17 от Хартата на основните права на Съюза и на член 296, параграф 2 ДФЕС, тъй като обжалваното решение е вътрешно противоречиво, по-специално що се отнася до разпределението на отговорността за твърдяното нарушение.

               5.

               С петото основание се твърди, че Комисията неправилно наложила глоба на жалбоподателите, тъй като те не могат да отговарят за твърдяното нарушение, и при всички положения тя е допуснала грешка при изчисляване на глобата, що се отнася до стойността на оборотите, индекса за тежест относно особеното положение на SAS Cargo, продължителността, увеличението за повторност и различните смекчаващи обстоятелства; самата глоба трябвало да се отмени или, при условията на евентуалност, да се намали значително.


title: Дело T-462/07: Жалба, подадена на 19 декември 2007 г. — GALP Energia Españaи др./Комисия

text:
               23.2.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 51/50

         Жалба, подадена на 19 декември 2007 г. — GALP Energia Españaи др./Комисия
   (Дело T-462/07)
   (2008/C 51/92)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподатели: GALP Energia España SA (Мадрид, Испания), Petróleos de Portugal SA (Лисабон, Португалия) и GALP Energia, SGPS, SA (Лисабон, Португалия) (представител: M. Slotboom, lawyer)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателите

               —

               На първо място да се отмени оспорваното решение или

               —

               При условията на субсидиарност да се отменят членове 1, 2 и 3 от това решение, доколкото се засягат жалбоподателите, или

               —

               При условията на субсидиарност да се отмени член 2 от решението, доколкото на жалбоподателите се налага глоба, или

               —

               При условията на субсидиарност да се намали глобата, наложена на жалбоподателите в член 2 от решението,

               —

               Да се осъди Комисията да заплати разноските по настоящото производство.

         Правни основания и основни доводи
   С жалбата си жалбоподателите искат пълна или частична отмяна на Решение от 3 октомври 2007 г. С(2007)4441 окончателен на Комисията относно процедура по член 81 ЕО (Преписка COMP/38710 — Битум — Испания), в което Комисията намира, че заедно с други предприятия, жалбоподателите са участвали в съвкупност от споразумения и съгласувани практики на пазара на проникващ битум, която обхваща територията на Испания и се състои в споразумения за поделяне на пазара и съгласуване на цените.
   В подкрепа на оплакванията си жалбоподателите излагат следните правни основания:

               —

               в нарушение на принципа на доброто управление, уреден в член 41 от Хартата за основните права на Европейския съюз, Комисията не е провела справедливо, щателно и безпристрастно разследване, като е заместила собственото си независимо разследване на релевантните факти с неясните и неточни обвинения, направени от другите лица, подали молба за снизходителност,

               —

               Чрез явни грешки в преценката и погрешно прилагане на правото Комисията нарушила член 81 ЕО и член 23, параграф 2 от Регламент № 1/2003 (1), като е заключила, че GALP Energia España е участвала в разпределението на клиенти, в контролните и компенсаторни механизми или в някоя от ценовите договорености, както е описано в оспорваното решение,

               —

               По-нататък Комисията е нарушила член 81 ЕО и член 23, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета при определянето на продължителността на твърдяното нарушение на член 81 ЕО като е заключила, че участието на GALP Energia España в забранените практики е продължило до октомври 2002 г. Освен това жалбоподателите твърдят, че Комисията е нарушила горепосочените разпоредби при определянето на размера на наложената им глоба,

               —

               На последно място, тъй като Комисията не е провела щателно и независимо разследване, е налице ненадлежно представяне на доказателства и нарушение на принципа на задължително мотивиране, предвиден в член 253 ЕО.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).


title: Дело T-103/08: Решение на Общия съд от 13 декември 2012 г. — Versalis и Eni/Комисия (Конкуренция — Картели — Пазар на хлоропренов каучук — Решение, с което се констатира нарушеше на член 81 ЕО — Определяне на цените и разпределяне на пазара — Вменяване на отговорност за неправомерно поведение — Задължение за мотивиране — Право на защита — Доказване на участието в картела — Едно-единствено продължавано нарушение — Глоби — Тежест и продължителност на нарушението — Повторност на нарушението — Възпиращ ефект — Смекчаващи обстоятелства — Максимална граница от 10 % от оборота — Сътрудничество — Известие относно сътрудничеството от 2002 г. — Равно третиране — Пропорционалност)

text:
               9.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/18

         Решение на Общия съд от 13 декември 2012 г. — Versalis и Eni/Комисия
   (Дело T-103/08) (1)

   (Конкуренция - Картели - Пазар на хлоропренов каучук - Решение, с което се констатира нарушеше на член 81 ЕО - Определяне на цените и разпределяне на пазара - Вменяване на отговорност за неправомерно поведение - Задължение за мотивиране - Право на защита - Доказване на участието в картела - Едно-единствено продължавано нарушение - Глоби - Тежест и продължителност на нарушението - Повторност на нарушението - Възпиращ ефект - Смекчаващи обстоятелства - Максимална граница от 10 % от оборота - Сътрудничество - Известие относно сътрудничеството от 2002 г. - Равно третиране - Пропорционалност)
   2013/C 38/28
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподатели: Versalis SpA, по-рано Polimeri Europa SpA (Бриндизи, Италия) и Eni SpA (Рим, Италия) (представители: първоначално M. Siragusa, G.M. Roberti, F. Moretti, I. Perego, F. Cannizzaro, V. Ruotolo, V. Larocca и D. Durante, впоследствие M. Siragusa, G.M. Roberti, F. Moretti, I. Perego, F. Cannizzaro, V. Larocca и D. Durante, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: V. Di Bucci, G. Conte и V. Bottka)

      Предмет

   Като главно искане, отмяна на Решение C(2007) 5910 окончателен на Комисията от 5 декември 2007 г. във връзка с процедура по прилагане на член 81 [ЕО] и на член 53 от Споразумението за ЕИП (дело СOMP/F/38.629 — Хлоропренов каучук), в частта, в която се отнася до жалбоподателите, и при условията на евентуалност, искане за отмяна или намаляване на размера на глобата, наложена с обжалваното решение на жалбоподателите при условията на солидарна отговорност

      Диспозитив

               1.

               Определя размера на глобата, наложена на Eni SpA и на Versalis SpA при условията на солидарна отговорност за нарушението, констатирано в член 1, буква г) от Решение C(2007) 5910 окончателен на Комисията от 5 декември 2007 г. във връзка с процедура по прилагане на член 81 [ЕО] и на член 53 от Споразумението за ЕИП (дело СOMP/F/38.629 — Хлоропренов каучук), на 106 200 000 EUR.

               2.

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3.

               Eni и Versalis ще понесат четири пети от направените от тях съдебни разноски, както и четири пети от съдебните разноски на Европейската комисия. Европейската комисия ще понесе една пета от направените от нея съдебни разноски, както и една пета от съдебните разноски на Eni и на Versalis.

      (1)  ОВ C 92, 12.4.2008 г.


title: Дело F-144/11: Определение на Съда на публичната служба (втори състав) от 24 юни 2013 г. — Mateo Pérez/Комисия (Публична служба — Конкурс на общо основание — Искане за отмяна на поправка на обявление за конкурс — Поправка, в която не са предвидени условия за изключване на жалбоподателя — Липса на увреждащ акт — Недопускане до изпитите за подбор — Допустимост — Срокове за обжалване — Просрочие — Явна недопустимост)

text:
               31.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/50

         Определение на Съда на публичната служба (втори състав) от 24 юни 2013 г. — Mateo Pérez/Комисия
   (Дело F-144/11) (1)

   (Публична служба - Конкурс на общо основание - Искане за отмяна на поправка на обявление за конкурс - Поправка, в която не са предвидени условия за изключване на жалбоподателя - Липса на увреждащ акт - Недопускане до изпитите за подбор - Допустимост - Срокове за обжалване - Просрочие - Явна недопустимост)
   2013/C 252/92
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Mateo Pérez (Аликанте, Испания) (представител: адв. I. Ruiz García)

      Ответник: Европейска комисия (представители: J. Currall и J. Baquero Cruz)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението да не се допусне жалбоподателят до изпитите за подбор на кандидати след публикуването на поправка на обявлението за конкурс, с която се отменя елиминаторната оценка за тест г), състоящ се в преценка на ситуация

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата като явно недопустима.

               2.

               Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски, както и тези, направени от г-н Mateo Pérez, считано от 14 март 2012 г., на която дата е представена писмената защита.

               3.

               Г-н Mateo Pérez понася съдебните разноски, които е направил преди 14 март 2012 г.

      (1)  ОВ C 65, 3.3.2012 г., стр. 27.


title: Дело C-538/09: Иск, предявен на 21 декември 2009 г. — Европейска комисия/Кралство Белгия

text:
               27.2.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 51/23

         Иск, предявен на 21 декември 2009 г. — Европейска комисия/Кралство Белгия
   (Дело C-538/09)
   2010/C 51/38
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: г-жа D. Recchia и г-н A. Marghelis)

      Ответник: Кралство Белгия

      Искания

               —

               да се установи, че тъй като белгийското законодателство не изисква да се извършва съответна проверка за въздействие върху околната среда по отношение на някои дейности, който могат да засегнат „Натура 2000“ обект, и предвижда режим на деклариране за определени дейности, Кралство Белгия не е изпълнило задълженията си по член 6, параграф 3 от Директива 92/43/ЕИО на Съвета от 21 май 1992 година за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна (1),

               —

               да се осъди Кралство Белгия да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на иска си Комисията изтъква едно единствено твърдение за нарушение, изведено от неправилното транспониране на член 6, параграф 3 от Директива 92/43/ЕИО („Директивата за местообитанията“).
   В това отношение ищецът посочва, че тази разпоредба изисква всички планове или проекти, които не са непосредствено свързани с или необходими за управлението на „Натура 2000“ обект, да се подлагат на съответна проверка за въздействие върху околната среда. Белгийското законодателство не било в съответствие с общностното право, доколкото не изисквало да се извършва систематично такава проверка и предвиждало обикновен режим на деклариране за определени дейности, които могат да засегнат „Натура 2000“ обект.
   Такъв бил случаят по-конкретно с всички планове и проекти, за които не се изисква екологично разрешително в област Валония.

      (1)  ОВ L 206, стр. 7; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 109.


title: Дело T-470/11: Жалба, подадена на 1 септември 2011 г. — Total и Elf Aquitaine/Комисия

text:
               29.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 319/23

         Жалба, подадена на 1 септември 2011 г. — Total и Elf Aquitaine/Комисия
   (Дело T-470/11)
   2011/C 319/50
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: Total SA (Courbevoie, Франция) и Elf Aquitaine SA (Courbevoie) (представители: A. Noël-Baron и É. Morgan de Rivery, avocats)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               като главно искане, да обяви за нищожни писмата на Комисията BUDG/DGA/C4/BM/s746396 от 24 юни 2011 г. и BUDG/DGA/C4/BM/s812886 от 8 юли 2011 г., в тяхната цялост;

               —

               при условията на евентуалност, да намали размера на сумата, която жалбоподателите трябва да заплатят според писмото на Комисията BUDG/DGA/C4/BM/s812886 от 8 юли 2011 г. или поне да намали размера на лихвите за забава, възлизащ на 31 312 114,58 EUR, които са наложени на Elf Aquitaine и за които Total е солидарно отговорна за размер от 19 191 296,03 EUR;

               —

               във всички случаи, да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателите изтъкват едно единствено правно основание, изведено от твърдението, че Комисията е допуснала грешка при прилагане на правото и е нарушила задълженията си, като не е съобразила изводите си по отношение на тях с Решение на Общия съд от 7 юни 2011 г., постановено по дело T-217/06, Arkema France и др./Комисия, с което е намалена глобата, наложена на дъщерните дружества на жалбоподателите в рамките на дело COMP/F/38.645 — Метакрилати. Освен това жалбоподателите твърдят, че:

               —

               като дружества майки, които носят отговорност за картела в това си качество, те трябвало да се ползват и от намалението на глобата, наложена на дъщерните им дружества, при това независимо от обстоятелството, че собствената им жалба срещу същото решение е отхвърлена с Решение на Общия съд от 7 юни 2011 г., постановено по дело T-206/06, Total и Elf Aquitaine/Комисия;

               —

               плащането от страна на Arkema SA на пълния размер на глобата, наложена на жалбоподателите и на дъщерните им дружества, покривало всички вземания на Комисията и тя следователно вече не можела да претендира нищо от жалбоподателите.


title: Дело T-335/17: Жалба, подадена на 30 май 2017 г. — Help — Hilfe zur Selbsthilfe/Комисия

text:
               24.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 239/59

         Жалба, подадена на 30 май 2017 г. — Help — Hilfe zur Selbsthilfe/Комисия
   (Дело T-335/17)
   (2017/C 239/71)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Help — Hilfe zur Selbsthilfe e.V. (Бон, Германия) (представители: V. Jungkind и P. Cramer, Rechtsanwälte)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на ответника от 21 март 2017 г. (Ares(2017)1515573), с което се иска възстановяване на част от сумата за финансиране на проект за помощ Food Security Promotion for very food insecure farming households в Зимбабве (ECHO/ZWE/BUD/2009/02002) в размер на 643 627,72 EUR, както и на основаното на него искане от 7 април 2017 г. за плащане (№ 3241705513), с което ответникът иска плащане на първата вноска в размер на 321 813,86 EUR,

               —

               да осъди ответника да заплати направените съдебни разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три основания.

               1.

               Първо основание: посоченият от ответника подход не е нарушение на материалното право

                           —

                           Посоченият от ответника подход на жалбоподателя при възлагането на два договора за доставка на селскостопански стоки не нарушава обвързващи материално-правни изисквания за провеждането на търгове в рамките на хуманитарни проекти. По-специално това е в съответствие със задължителните принципи при възлагането съгласно член 184, параграф 1 от Правилата за прилагане към Финансовия регламент от 2009 г. и член 2, параграф 3 от установените правила и процедури (Rules and Procedures) в приложение IV към Рамковото споразумение за партньорство относно сътрудничеството на ЕС с неправителствените организации в областта на хуманитарната помощ за 2008 г.

                           —

                           Освен това посоченият подход не нарушава задължението за документиране съгласно член 23, параграф 4 от общите разпоредби на приложение III към Рамковото споразумение за партньорство.

               2.

               Второ основание: липсват други основания за възстановяване

                           —

                           Не са налице и други основания за възстановяване на финансовата помощ. По-специално избраните от жалбоподателя предприятия са доставили своевременно, в пълен обем и в добро качество поръчаните стоки. Освен това жалбоподателят е провел успешно проекта за помощ, което е потвърдено от четири независими проверки от трети лица.

                           —

                           Не е налице престъпно деяние на участващите сътрудници на жалбоподателя. Прокуратурата в Бон не е започнала разследване поради липса на първоначално подозрение за престъпление.

               3.

               Трето основание (при условията на евентуалност): неупражняване на правото на преценка и непропорционалност

                           —

                           Ответникът е постановил решението за възстановяване на предоставената финансова помощ, като погрешно е приел, че е обвързан от задължителна препоръка на Европейската служба за борба с измамите (OLAF) за възстановяване. Това представлява неупражняване на правото на преценка на ответника, което е довело до незаконосъобразност на искането за възстановяване.

                           —

                           Освен това възстановяването на цялата част от сумата в размер на 643 627,27 EUR е незаконосъобразно поради нарушение на принципа на пропорционалност по член 5, параграф 4 ДФЕС. То надхвърля необходимото за защитата на бюджета, и по-специално с оглед на необходимото изпълнение на проекта за помощ не е пропорционално спрямо бремето на жалбоподателя.


title: Дела T-494/08—T-500/08 и T-509/08: Решение на Общия съд от 10 декември 2010 г. — Ryanair/Комисия (Достъп до документи — Регламент (ЕО) № 1049/2001 — Документи относно производства за контрол на държавни помощи — Мълчаливи откази за достъп — Изрични откази за достъп — Изключение, свързано със защитата на целите на дейностите по инспектиране, разследване и одит — Задължение за извършване на конкретна и индивидуална проверка)

text:
               29.1.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 30/36

         Решение на Общия съд от 10 декември 2010 г. — Ryanair/Комисия
   (Дела T-494/08—T-500/08 и T-509/08) (1)

   (Достъп до документи - Регламент (ЕО) № 1049/2001 - Документи относно производства за контрол на държавни помощи - Мълчаливи откази за достъп - Изрични откази за достъп - Изключение, свързано със защитата на целите на дейностите по инспектиране, разследване и одит - Задължение за извършване на конкретна и индивидуална проверка)
   2011/C 30/63
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Ryanair Ltd (Дъблин, Ирландия) (представители: E. Vahida и I.-G. Metaxas-Maragkidis, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: C. O'Reilly и P. Costa de Oliveira)

      Предмет

   Искане за отмяна на мълчаливите откази на Комисията да предостави достъп на жалбоподателя до определени документи относно производства за контрол на държавни помощи, за които се твърди, че са му били предоставени от операторите на летище Aarhus (Дания) (дело T-494/08), летище Alghero (Италия) (дело T-495/08), летище Berlin-Schönefeld (Германия) (дело T-496/08), летище Frankfurt-Hahn (Германия) (дело T-497/08), летище Lübeck-Blankensee (Германия) (дело T-498/08), летище Pau-Béarn (Франция) (дело T-499/08), летище Tampere-Pirkkala (Финландия) (дело T-500/08) и летище Братислава (Словакия) (дело T-509/08), както и при условията на евентуалност искане за отмяна на последващите изрични решения, с които се отказва достъп до посочените документи

      Диспозитив

               1.

               Съединява дела T-494/08, T-495/08, T-496/08, T-497/08, T-498/08, T-499/08, T-500/08 и T-509/08 за целите на постановяване на настоящото съдебно решение.

               2.

               Жалбите по дела T-494/08, T-495/08, T-499/08, T-500/08 и T-509/08 са недопустими, доколкото са насочени срещу мълчаливите откази за достъп.

               3.

               Основанието за постановяване на решения по същество по жалбите по дела T-496/08, T-497/08 и T-498/08 е отпаднало, доколкото те са насочени срещу мълчаливите откази за достъп.

               4.

               Отхвърля жалбите в останалата им част.

               5.

               Осъжда Ryanair Ltd да заплати съдебните разноски по дела T-494/08, T-495/08, T-499/08, T-500/08 и T-509/08.

               6.

               Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от Ryanair Ltd по дела T-496/08, T-497/08 и T-498/08.

      (1)  ОВ C 32, 7.2.2009 г.


title: Дело T-837/16: Жалба, подадена на 28 ноември 2016 г. — Швеция/Комисия

text:
               6.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/37

         Жалба, подадена на 28 ноември 2016 г. — Швеция/Комисия
   (Дело T-837/16)
   (2017/C 038/50)
   Език на производството: шведски

      Страни

      Жалбоподател: Кралство Швеция (представители: A. Falk и F. Bergius)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение за изпълнение C(2016) 5644 на Комисията от 7 септември 2016 година за издаване на разрешение за някои видове употреба на веществата оловен сулфохромат жълт и оловен хроматмолибдатсулфат червен съгласно Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 година относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH), за създаване на Европейска агенция по химикали, за изменение на Директива 1999/45/ЕО и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 793/93 на Съвета и Регламент (ЕО) № 1488/94 на Комисията, както и на Директива 76/769/ЕИО на Съвета и директиви 91/155/ЕИО, 93/67/ЕИО, 93/105/ЕО и 2000/21/ЕО на Комисията (обжалваното решение), и

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три основания.

               1.

               Първо основание: Комисията е превишила изпълнителните си правомощия по член 291, параграф 2 ДФЕС и Регламент (ЕО) № 1907/2006.

                           —

                           Комисията е превишила изпълнителните си правомощия, като се е произнесла в нарушение на член 55 и член 60, параграф 4 от Регламент № 1907/2006 и е издала исканото разрешение, без да са изпълнени предвидените в Регламента условия за това и в противоречие с целта на Регламента.

                           —

                           Комисията се е произнесла в нарушение на член 60, параграф 4 от Регламент № 1907/2006, като е издала разрешение, без да извърши своя преценка на условията за издаване на разрешението съгласно този член и без надлежно да проучи дали са изпълнени предвидените в този член условия за издаване на разрешение.

                           —

                           Освен това Комисията се е произнесла в нарушение на член 55 от Регламент № 1907/2006, като е издала разрешението в противоречие с целта на разрешителния режим, и по-конкретно целта за гарантиране на безпрепятственото функциониране на вътрешния пазар и постепенната замяна на веществата, пораждащи сериозно безпокойство, с подходящи алтернативни вещества или технологии, когато това е икономически и технически надеждно.

               2.

               Второ основание: Комисията е действала въз основа на явно неправилна преценка и при неправилно прилагане на закона.

                           —

                           Тук се изтъкват същите обстоятелства като изложените във връзка с първото основание. Допуснатите от Комисията и описани по-горе нарушения на член 55 и член 60, параграф 4 от Регламент № 1907/2006 всъщност означават, че Комисията е приела обжалваното решение въз основа на явно неправилна преценка и при неправилно прилагане на закона.

               3.

               Трето основание: Комисията не е спазила принципа на превантивността и не е изпълнила задължението си за мотивиране.

                           —

                           Комисията не е спазила принципа на превантивността, като е издала разрешение, без да извърши своя преценка на условията за това по член 60, параграф 4 от Регламент № 1907/2006 и без надлежно да проучи дали са изпълнени предвидените в този член условия за издаване на разрешение.

                           —

                           При всички случаи Комисията не е изпълнила задължението си за мотивиране съгласно член 296 ДФЕС, член 130 от Регламент № 1907/2006 и принципа на добра администрация, тъй като от обжалваното решение не става ясно как Комисията е преценила дали са изпълнени условията за издаване на разрешение, предвидени в член 60, параграф 4 от Регламента.


title: Дело F-38/15: Жалба, подадена на 6 март 2015 г. — FJ/Парламент

text:
               1.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 178/26

         Жалба, подадена на 6 март 2015 г. — FJ/Парламент
   (Дело F-38/15)
   (2015/C 178/28)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: FJ (представители: S. Orlandi и T. Martin, avocats)

      Ответник: Европейски парламент

      Предмет на производството

   Отмяна на решението, с което се отхвърля искането на жалбоподателя да се поемат някои немедицински разноски, направени за неговия син.

      Искания на жалбоподателя

               —

               Като главно искане, да се обяви за неправомерно решението на ОН от 18 юни 2014 г. да не се поемат някои немедицински разходи, които не се възстановяват от ОСЗО, направени във връзка с увреждане, което има синът на жалбоподателя;

               —

               При условията на евентуалност, да се разпореди назначаването на експерт по реда на член 75 от Процедурния правилник, за да се определи произтичащата от увреждането степен на неработоспособност;

               —

               да се осъди Парламентът да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-187/12: Преюдициално запитване, отправено от Consiglio di Stato (Италия) на 23 април 2012 г. — SFIR/AGEA и Ministero delle Politiche Agricole, Alimentari e Forestali

text:
               30.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 194/13

         Преюдициално запитване, отправено от Consiglio di Stato (Италия) на 23 април 2012 г. — SFIR/AGEA и Ministero delle Politiche Agricole, Alimentari e Forestali
   (Дело C-187/12)
   2012/C 194/20
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Consiglio di Stato

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: SFIR — Società fondiaria industriale romagnola SpA

      Ответници: Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Ministero delle Politiche Agricole, Alimentari e Forestali

      Преюдициални въпроси

   Трябва ли пълното демонтиране на производствени съоръжения за захар, изоглюкоза и инулинов сироп по смисъла на член 3 от Регламент (ЕО) № 320/2006 на Съвета (1), чиито подробни правила за прилагане са уредени в Регламент (ЕО) № 968/2006 на Комисията (2), да се разбира в смисъл, че съоръженията за демонтиране са единствено тези, които са необходими за производството, както изрично е установено в посочения член 3 от регламента на Съвета, в съответствие с който трябва да се тълкува регламентът на Комисията, като в противен случай последният регламент би бил невалиден? Следователно, съгласно споменатите член 3 от Регламент № 320/2006 на Съвета и член 4 от Регламент № 968/2006 на Комисията дали съоръженията за демонтиране са само предназначените за производството на захар, изоглюкоза и инулинов сироп, както и другите съоръжения по смисъла на посочения член 4, буква в) от Регламент № 968/2006, сред които тези за опаковане, които не се използват или които трябва да бъдат демонтирани или премахнати с оглед опазване на околната среда? Поради това могат ли съоръженията, които не са свързани с производството на захар, изоглюкоза и инулинов сироп, и се използват, но за други дейности, както в настоящия случай за дейността по опаковане, и не подлежат на премахване с оглед опазване на околната среда, да бъдат запазени, тъй като за тях не се прилага задължението за демонтиране, посочено в споменатите общностни регламенти?

      (1)  ОВ L 58, стр. 42; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 70, стр. 118.

      (2)  ОВ L 176, стр. 32; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 73, стр. 52.


title: Дело T-34/16: Жалба, подадена на 26 януари 2016 г. — Република Литва/Комисия

text:
               4.4.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 118/32

         Жалба, подадена на 26 януари 2016 г. — Република Литва/Комисия
   (Дело T-34/16)
   (2016/C 118/37)
   Език на производството: литовски

      Страни

      Жалбоподател: Република Литва (представители: D. Kriaučiūnas, R. Krasuckaitė и T. Orlickas)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение за изпълнение (ЕС) 2015/2098 на Комисията от 13 ноември 2015 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (нотифицирано под номер С (2015) 7716), в частта, в която предвижда прилагане на финансова корекция в размер на 1 113 589,65 EUR по отношение на Литва;

               —

               да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три основания.

               1.

                  Първото основание е за нарушение на член 52, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 година относно финансирането, управлението и мониторинга на общата селскостопанска политика и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 352/78, (ЕО) № 165/94, (ЕО) № 2799/98, (ЕО) № 814/2000, (ЕО) № 1290/2005 и (ЕО) № 485/2008 на Съвета, във връзка с принципа на пропорционалност, доколкото с решението си да приложи корекция с фиксиран размер от 5 % Комисията:

                           —

                           не взела предвид факта, че причинената на Европейския съюз конкретна и точно определена вреда е изведена въз основа на установените от Комисията първо и четвърто нарушение; така във връзка с тези нарушения Комисията трябвало да предвиди само еднократна финансова корекция и не е трябвало повече да разглежда тези нарушения във връзка с други, когато се опитва да установи дали е имало значителен риск от финансова загуба за Фонда;

                           —

                           необосновано отчела поотделно пряко свързани нарушения и по този начин изкуствено се създало впечатление за значителен риск от загуба за Фонда;

                           —

                           при оценката на другите установени от нея нарушения неправилно определила и взела предвид степента на несъответствие, естеството на нарушенията и причинената на Европейския съюз финансова вреда;

                           —

                           неправомерно приложила прекомерна финансова корекция в размер на 5 % за 2011 г., при положение, че предвид естеството на установените от Комисията нарушения и другите обстоятелства, полученият в резултат риск от финансова загуба за Фонда е бил незначителен;

                           —

                           неправомерно приложила прекомерна финансова корекция в размер на 5 % за 2012 г., при положение, че прилагането на такава корекция е предвидено само в случаите, когато е налице значителен риск от загуба за Фонда, макар извършените от Република Литва проверки и предоставената информация да установяват, че броят, нивото и естеството на установените за 2012 г. несъответствия и следващия от тях риск за Фонда са незначителни в сравнение с установените за 2011 г. несъответствия; следователно за Фонда би могъл да възникне само неголям риск от загуба.

               2.

                  С второто основание се твърди нарушение на член 41 от Регламент (ЕО) № 1122/2009 на Комисията от 30 ноември 2009 година за определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 73/2009 на Съвета относно кръстосано спазване, модулация и интегрираната система за администриране и контрол по схемите за директно подпомагане на земеделски производители, предвидени за посочения регламент, както и за прилагане на Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета относно кръстосано спазване по предвидената схема за подпомагане на лозаро-винарския сектор, доколкото Комисията не приела, че проверките на място на овце и говеда могат да се проведат по различно време, и в резултат на това конкретното нарушение не е толкова значително, колкото Комисията сочи.

               3.

                  С третото основание се твърди неизпълнение на задължението за мотивиране по член 296 ДФЕС, доколкото в решението си да приложи корекция с фиксиран размер от 5 % Комисията:

                           —

                           не мотивирала надлежно и обстойно констатацията си за нарушения, нито естеството на тези нарушения и следващия от тях риск за Фонда;

                           —

                           не мотивирала надлежно решението си да оцени заедно установените за 2011 и 2012 г. несъответствия, за които приложила финансова корекция в размер на 5 %, макар броят и естеството им да се различават съществено за всяка година и във всеки случай, не изтъкнала убедителни мотиви защо е трябвало да бъде наложена една и съща корекция с фиксиран размер от 5 % за несъответствията, установени за 2012 г. и за 2011 г.


title: Дело T-148/13: Жалба, подадена на 14 март 2013 г. — Испания/Комисия

text:
               27.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 123/26

         Жалба, подадена на 14 март 2013 г. — Испания/Комисия
   (Дело T-148/13)
   2013/C 123/45
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Кралство Испания (представител: S. Centeno Huerta)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Обявлението за конкурс на общо основание EPSO/AST/125/12 — Асистенти (AST 3) и

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   На основание член 263 ДФЕС Кралство Испания иска отмяната на посоченото по-горе обявление поради нарушение на член 22 от Хартата на основните права на Европейския съюз, на член 342 ДФЕС, на членове 1 и 6 от Регламент (ЕИО) № 1 на Съвета от 15 април 1958 г. за определяне на езиковия режим на Европейската икономическа общност (ОВ 17, 1958 г., стр. 385; Специално издание на български език 2007 г. глава 1, том 1, стр. 3), на член 1 г и на член 27 от Правилника за длъжностните лица и поради нарушение на съдебната практика, установена в Решение по дело Италия/Комисия, C-566/10 P.
   В подкрепа на жалбата си Кралство Испания изтъква, че обжалваното обявление:

               —

               третира по дискриминационен начин кандидатите, чийто първи език не е английски, френски или немски,

               —

               не обосновава обективно и конкретно ограничаването на броя езици с оглед на обявените позиции. В това отношение не е достатъчно да се направи общо позоваване на интереса на службата,

               —

               не гарантира изпълнението на целта да бъдат избрани кандидатите, които имат способности, ефикасност и почтеност, отговарящи на най-високите стандарти,

               —

               нарушава принципа на пропорционалност, като не гарантира равновесие между ефективността на службата и принципа на многоезичие на Европейския съюз.


title: Дело T-219/12 R: Определение на председателя на Общия съд от 24 октомври 2012 г. — Saobraćajni institut CIP/Комисия (Обезпечително производство — Обществени поръчки за услуги — Процедура за възлагане на обществена поръчка за изготвянето на техническата документация по проект за модернизиране на железниците — Изключване на жалбоподателя от участие в тази процедура за възлагане на обществена поръчка — Отмяна на процедурата за възлагане на обществена поръчка след подаването на жалбат — Липса на основание за произнасяне)

text:
               22.12.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/23

         Определение на председателя на Общия съд от 24 октомври 2012 г. — Saobraćajni institut CIP/Комисия
   (Дело T-219/12 R)
   (Обезпечително производство - Обществени поръчки за услуги - Процедура за възлагане на обществена поръчка за изготвянето на техническата документация по проект за модернизиране на железниците - Изключване на жалбоподателя от участие в тази процедура за възлагане на обществена поръчка - Отмяна на процедурата за възлагане на обществена поръчка след подаването на жалбат - Липса на основание за произнасяне)
   2012/C 399/44
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Saobraćajni institut CIP d.o.o. (Белград, Сърбия) (представител: A. Lojpur, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: F. Erlbacher и E. Georgieva,)

      Предмет

   Молба, насочена по същество към постановяването на временни мерки за спиране на процедурата за възлагане на обществена поръчка във връзка с обявление за поръчка, публикувано на 27 март 2012 г., за изготвянето на техническата документация по проект за модернизиране на железниците, от която жалбоподателят е изключен от участие.

      Диспозитив

               1.

               Липсва основание за произнасяне по молбата за допускане на обезпечение.

               2.

               Осъжда Европейската комисията да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-404/04 P: Решение на Съда (втори състав) от 11 януари 2007 г. — Technische Glaswerke Ilmenau GmbH/Комисия на Европейските общности, Schott AG, предишно Schott Glas (Обжалване — Държавна помощ — Член 87, параграф 1, ЕО — Договорно обещание за плащане — Отпадане на съществено условие на договора — Нови правни доводи и аргументи — Замяна на мотиви — Искане за изслушване на свидетели — Критерий за частен взискател — Мотиви към решението на Първоинстанционния съд — Определяне на размера на помощта — Член 87, параграф 3 в) ЕО — Право на изслушване — Нарушаване на правото на защита на засегнатата държава-членка)

text:
               24.2.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 42/2

         Решение на Съда (втори състав) от 11 януари 2007 г. — Technische Glaswerke Ilmenau GmbH/Комисия на Европейските общности, Schott AG, предишно Schott Glas
   (Дело C-404/04 P) (1)

   (Обжалване - Държавна помощ - Член 87, параграф 1, ЕО - Договорно обещание за плащане - Отпадане на съществено условие на договора - Нови правни доводи и аргументи - Замяна на мотиви - Искане за изслушване на свидетели - Критерий за частен взискател - Мотиви към решението на Първоинстанционния съд - Определяне на размера на помощта - Член 87, параграф 3 в) ЕО - Право на изслушване - Нарушаване на правото на защита на засегнатата държава-членка)
   (2007/C 42/03)
   Език на производството: немски
   Страни

      Ищец: Technische Glaswerke Ilmenau GmbH (представители: C. Arhold и N. Wimmer, адвокати)

      Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности (представители: V. Di Bucci и V. Kreuschitz, агенти), Schott AG, предишно Schott Glas (представител: U. Soltész, адвокат)
   Предмет
   Жалба срещу решението на Първоинстанционния съд (пети разширен състав) от 8 юли 2004 г., Technische Glaswerke Ilmenau GmbH/Комисия (Т-198/01) за отхвърляне на иска за отмяна на решение 2002/185/ЕС на Комисията, от 12 юни 2001 г., относно държавна помощ, предоставена от Германия в полза на Technische Glaswerke Ilmenau GmbH (Германия) (ОВ L 62, стр. 30).
   Диспозитив

               1)

               Жалбата се отхвърля.

               2)

               Technische Glaswerke Ilmenau GmbH да понесе, освен направените от него съдебни разноски, също и всички разноски, направени от Комисията на Европейските общности в производството за допускане на обезпечение и пред настоящата съдебна инстанция.

               3)

               Technische Glaswerke Ilmenau GmbH да заплати разноските, направени от Schott AG в обезпечителното производство.

               4)

               Schott AG да понесе направените от него съдебни разноски пред настоящата съдебна инстанция.

      (1)  ОВ C 273 от 6.11.2004 г.


title: Дело C-499/10: Преюдициално запитване, отправено от Rechtbank van eerste aanleg te Brugge (Белгия) на 19 октомври 2010 г. — Vlaamse Oliemaatschappij/F.O.D. Financiën

text:
               15.1.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 13/19

         Преюдициално запитване, отправено от Rechtbank van eerste aanleg te Brugge (Белгия) на 19 октомври 2010 г. — Vlaamse Oliemaatschappij/F.O.D. Financiën
   (Дело C-499/10)
   ()
   2011/C 13/34
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Rechtbank van eerste aanleg te Brugge

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Vlaamse Oliemaatschappij

      Ответник: F.O.D. Financiën

      Преюдициален въпрос

   Могат ли в съответствие с предишния текст на член 21, параграф 3 от Шестата директива 77/388/ЕИО (1), понастоящем възпроизведен в член 205 от Директива 2006/112/ЕО (2) на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност, във връзка с член 202 и член 157, параграф 1, буква б) от тази директива, държавите членки да предвидят [в националното си право — член 51а, параграф 3 от WBTW (Wetboek van de belasting over de toegevoegde waarde, белгийски Кодекс за ДДС)], че държателят на склад, различен от митнически склад, е при всички обстоятелства солидарно отговорен със собственика на складираните стоки за дължимия от последния ДДС във връзка с извършена възмездна доставка, при положение че складодържателят е бил добросъвестен и не е налице нито умисъл, нито допусната небрежност в действията му?

      (1)  Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1).

      (2)  ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7.


title: Дело F-29/08: Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 7 октомври 2009 г. — Y/Комисия (Договорно наети служители — Уволнение поради явна непригодност — Незадоволително поведение в службата)

text:
               5.12.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 297/35

         Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 7 октомври 2009 г. — Y/Комисия
   (Дело F-29/08) (1)

   (Договорно наети служители - Уволнение поради явна непригодност - Незадоволително поведение в службата)
   2009/C 297/53
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Y (Брюксел, Белгия) (представител: N. Lhoëst, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: M. J.-P. Keppenne и L. Lozano Palacios)

      Предмет

   Отмяна на Решение от 24 май 2007 г. на органа, оправомощен да сключва договори (ООСД) за уволнение на жалбоподателя като договорно нает служител в резултат на твърдяното негово незадоволително поведение в службата и обезщетение на имуществените и неимуществените вреди.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Y понася всички съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 116, 9.5.2008 г., стр. 35.