title: Дело F-15/06: Определение на Съда на публичната служба от 23 септември 2008 г. — Abba и др./Парламент

text:
               22.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/67

         Определение на Съда на публичната служба от 23 септември 2008 г. — Abba и др./Парламент
   (Дело F-15/06) (1)

   (2008/C 301/134)

      Език на производството: френски

   Председателят на първи състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 96, 22.4.2006 г., стр. 37.


title: Дело T-377/13: Жалба, подадена на 17 юли 2013 г. — ultra air/СХВП — Donaldson Filtration Deutschland (ultra.air ultrafilter)

text:
               7.9.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 260/49

         Жалба, подадена на 17 юли 2013 г. — ultra air/СХВП — Donaldson Filtration Deutschland (ultra.air ultrafilter)
   (Дело T-377/13)
   2013/C 260/87
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: ultra air GmbH (Hilden, Deutschland) (представител: Rechtsanwalt C. König)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Donaldson Filtration Deutschland GmbH (Хаан, Германия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 6 май 2013 г. по дело R 1100/2011-4;

               —

               да осъди Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) и Donaldson Filtration Deutschland GmbH, в случай че то встъпи в настоящото производство, да заплатят съдебните разноски

      Правни основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: словна марка „ultra.air ultrafilter“ за стоки и услуги от класове 7, 9, 11, 37 и 42 — Марка на Общността № 7 480 585.

      Притежател на марката на Общността: жалбоподателят.

      Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: Donaldson Filtration Deutschland GmbH

      Основание на искането за обявяване на недействителност: абсолютно основание за недействителност по член 52, параграф 1, буква a) от Регламент № 207/2009.

      Решение на отдела по отмяна: отхвърля искането за обявяване на недействителност.

      Решение на апелативния състав: уважава жалбата и обявява марката на Общността за недействителна.

      Изложени правни основания:

               —

               нарушение на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 207/2009;

               —

               нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009;

               —

               нарушение на член 75, второ изречение от Регламент № 207/2009;

               —

               нарушение на член 75, първо изречение от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-426/15 P: Жалба, подадена на 3 август 2015 г. от Diputación Foral de Bizkaia срещу решението, постановено от Общия съд (втори състав) на 19 май 2015 г. по дело T-397/12, Diputación Foral de Bizkaia/Комисия

text:
               12.10.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 337/10

         Жалба, подадена на 3 август 2015 г. от Diputación Foral de Bizkaia срещу решението, постановено от Общия съд (втори състав) на 19 май 2015 г. по дело T-397/12, Diputación Foral de Bizkaia/Комисия
   (Дело C-426/15 P)
   (2015/C 337/12)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Diputación Foral de Bizkaia (представител: I. Sáenz-Cortabarría Fernández, abogado)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени обжалваното решение

               —

               Да се уважи жалбата, подадена на първа инстанция

               —

               Комисията да се осъди да заплати съдебните разноски в производството на първа инстанция и в производството по обжалване

      Основания и основни доводи

      Първо основание: грешка при прилагането на правото, що се отнася тълкуването и прилагането на член 108 ДФЕС, параграф 3, първо изречение (задължение за предварителна нотификация) и по-специално на понятието „предоставяне“, което се съдържа в посочената разпоредба във връзка с термина „отпускане“, съдържащ се в член 107 ДФЕС, параграф 1, като се има предвид, че Общият съд потвърждава заявлението на Комисията (член 2 от обжалваното решение) (1) в смисъл, че нотифицираната помощ, представена в договорите, е неправомерна, тъй като е предоставена на 15 декември 2006 г. в нарушение на задължението за предварителна нотификация. Грешка при прилагането на правото поради неприлагане на принципа на правото на Съюза в областта на държавните помощи, съгласно който преценката относно момента, от който дадена държавна помощ се счита за „предоставена“ следва да бъде извършена в светлината на националната правна уредба, приложима към разглеждания случай. Грешка при прилагането на правото поради неследващо се прилагане на понятието за неправомерна помощ, установено в член 1, буква е) от Регламент № 659/1999 (2). Нарушение на принципа на законност.

      Второ основание: грешка при прилагането на правото от страна на Общия съд, доколкото е потвърдил съществуването на „неправомерна помощ“ в договора за земята въз основа на предвиждането на дванадесет месечен срок. Грешка при прилагането на правото поради неправомерно неприлагане на принципа на правото на Съюза в областта на държавните помощи, съгласно който преценката относно момента, от който дадена държавна помощ се счита за „предоставена“ следва да бъде извършена в светлината на националната правна уредба, приложима към разглеждания случай.

      Трето основание: грешка при прилагането на правото, тъй като не е отчетено, че при приемането на обжалваното решение Комисията е нарушила общия принцип за добра администрация. Грешка при прилагането на правото поради неустановяване на нарушението на процесуалните права и гаранции, установени в полза на Diputación в качеството му на страна в производството по член 108 ДФЕС, параграф 2. Грешка при прилагането на правото поради мълчаливо допускане, че писмото на Комисията от 15 април 2010 г. предоставя задоволителен отговор на изискванията, изведени от посочения общ принцип. Изопачаване на основните доказателства. Нарушение на основното право на справедлив съдебен процес. Липса на защита.

      (1)  Решение C (2012) 4194 окончателен на Комисията от 27 юни 2012 г. относно държавна помощ SA.28356 (C 37/2009) (ex N 226/2009).

      (2)  Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член [108 ДФЕС] (ОВ L 83, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41).


title: Дело T-754/16: Жалба, подадена на 2 ноември 2016 г. — Oakley/EUIPO — Xuebo Ye (Изображение на елипсовиден силует)

text:
               16.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 14/40

         Жалба, подадена на 2 ноември 2016 г. — Oakley/EUIPO — Xuebo Ye (Изображение на елипсовиден силует)
   (Дело T-754/16)
   (2017/C 014/49)
   Език на жалбата: испански

      Страни

      Жалбоподател: Oakley, Inc. (Футхил Ранч, Калифорния, Съединени американски щати) (представители: E. Ochoa Santamaría и V. Rodríguez Pombo, адвокати)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Xuebo Ye (Уънджоу, Китай)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз (Изображение на елипсовиден силует) — Заявка за регистрация № 13 088 191

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 31 август 2016 г. по преписка R 2608/2015-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да приеме за разглеждане жалбата с всички приложени към нея документи и съответни преписи,

               —

               да приеме представените доказателства,

               —

               да уважи жалбата, като отмени и обезсили обжалваното решение и откаже регистрацията на марка на Европейския съюз № 13 088 191 на основание член 8, параграф 1, буква б) и параграф 5,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) и параграф 5 от Регламент № 207/2009


title: Дело T-65/10: Жалба, подадена на 11 февруари 2010 г. — Испания/Комисия

text:
               17.4.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 100/59

         Жалба, подадена на 11 февруари 2010 г. — Испания/Комисия
   (Дело T-65/10)
   2010/C 100/87
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Кралство Испания (представител: г-н J. Rodríguez Cárcamo)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение № С(2009) 9270 окончателен на Комисията от 30 ноември 2009 г., с което се намалява помощта от Европейския фонд за регионално развитие (ЕФРР) за оперативната програма Андалусия Цел 1 (1994—1999) в Испания по силата на Решение C(94) 3456 от 9 декември 1994 г., ЕФРР № 94.11.09.001 и

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   С настоящата жалба Кралство Испания оспорва посоченото по-горе решение. В подкрепа на жалбата си държавата жалбоподател привежда следните доводи:

               —

               Нарушение на член 24 от Регламент (ЕИО) № 4253/88 на Съвета от 19 декември 1988 година (1) поради това, че в решението е използван методът на екстраполирането, като се има предвид, че посоченият член не предвижда възможността да се екстраполират нередностите, установени в конкретни дейности, от съвкупността дейности, включени във финансираните със средства на ЕФРР оперативни програми. Извършената от Комисията в обжалваното решение корекция е лишена от правно основание, тъй като Насоките на Комисията от 15 октомври 1997 година относно нетните финансови корекции в рамките на прилагането на член 24 от Регламент (ЕИО) № 4253/88 на Съвета не могат да породят правни последици спрямо държавите членки в съответствие с Решение на Съда от 6 април 2000 г. по дело Кралство Испания/Комисия, C-443/97 (2), и тъй като член 24 от Регламент (ЕИО) № 4253/88 на Съвета от 19 декември 1988 година предвижда единствено намаляването на помощите, чиято проверка потвърждава наличието на нередност — принцип, който контрастира с прилагането на корекции вследствие на екстраполиране.

               —

               При условията на евентуалност, нарушение на член 24 от Регламент (ЕИО) № 4253/88 на Съвета от 19 декември 1988 година във връзка с настоящия член 4, параграф 3 ДЕС (принцип на лоялното сътрудничество), доколкото корекцията посредством екстраполиране е била приложена, въпреки че не е била констатирана негодност на системата за управление, контрол или одитиране във връзка с изменените договори, тъй като управленските органи са прилагали испанското законодателство, което Съдът не е обявил за намиращо се в несъответствие с правото на Европейския съюз. Кралство Испания счита, че спазването от управленските органи на националното право, дори ако може да доведе до това Комисията да констатира наличието на конкретни нередности или нарушения на правото на Европейския съюз, не може да служи за основа на екстраполиране, отнасящо се до неефикасност в системата за управление, когато законът, който посочените органи прилагат, не е бил обявен от Съда за намиращ се в несъответствие с правото на Европейския съюз, нито Комисията е започнала производство срещу държавата членка по смисъла на член 258 ДФЕС.

               —

               При условията на евентуалност, нарушение на член 24 от Регламент (ЕИО) № 4253/88 на Съвета от 19 декември 1988 година поради липсата на представителност на модела, използван за прилагането на финансовата корекция чрез екстраполиране. Комисията е използвала модел за прилагането на екстраполирането със силно редуциран брой проекти (37 от 5 319), без да вземе предвид всички насоки на оперативната програма, като се включват предварително отклонени от испанските власти разходи, изхожда се от декларирания разход, а не от отпуснатата помощ, и то чрез прилагането на компютърна програма, предлагаща ниво на достоверност, което е по-ниско от 85 %. Ето защо Кралство Испания счита, че моделът не съдържа необходимите условия за представителност, за да служи като основа на екстраполиране.

               —

               Погасяване на процедурите по давност в приложение на член 3 от Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 на Съвета от 18 декември 1995 година (3). На последно място, Кралство Испания счита, че съобщаването на испанските власти за наличието на нередности (станало през октомври 2004 г., отнасящо се в по-голямата си част до случаи на нередности, допуснати през 1997, 1998 и 1999 г.) трябва да обуслови давността за същите, като се приложи предвиденият в член 3 от Регламент № 2988/95 4-годишен срок.

      (1)  Регламент (ЕИО) № 4253/88 на Съвета от 19 декември 1988 година относно определяне на разпоредбите за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2052/88 по отношение координацията на дейностите на структурните фондове, от една страна, и между тези дейности и дейностите на Европейската инвестиционна банка и на другите съществуващи финансови инструменти, от друга (ОВ L 74, стр. 1).

      (2)  Recueil, стр. I-2415.

      (3)  Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 на Съвета от 18 декември 1995 година относно защитата на финансовите интереси на Европейските общности (ОВ L 312, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 1, стр. 166).


title: Дело T-412/08: Решение на Общия съд от 15 декември 2009 г. — Trubion Pharmaceuticals/СХВП — Merck (TRUBION) (Марка на Общността — Процедура по възражение — Заявка за словна марка на Общността TRUBION — По-ранна фигуративна марка на Общността TriBion Harmonis — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               13.2.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 37/35

         Решение на Общия съд от 15 декември 2009 г. — Trubion Pharmaceuticals/СХВП — Merck (TRUBION)
   (Дело T-412/08) (1)

   (Марка на Общността - Процедура по възражение - Заявка за словна марка на Общността „TRUBION“ - По-ранна фигуративна марка на Общността „TriBion Harmonis“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2010/C 37/46
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Trubion Pharmaceuticals, Inc. (Сиатъл, Вашингтон, Съединени щати) (представител: C. Hertz-Eichenrode, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Folliard-Monguiral)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Merck KGaA (Darmstadt, Германия) (представители: първоначално M. Best и R. Freitag, впоследствие M. Best и U. Pfleghar, avocats)

      Предмет

   Жалба, подадена срещу Решение на втори апелативен състав на СХВП от 3 юли 2008 г. (Преписка R 1605/2007-2) относно процедура по възражение между Trubion Pharmaceuticals, Inc. и Merck KGaA

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Trubion Pharmaceuticals, Inc. да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 301, 22.11.2008 г.


title: Дело C-420/16 P: Жалба, подадена на 28 юли 2016 г. от Balázs-Árpád Izsák и Attila Dabis срещу решението, постановено от Общия съд (първи състав) на 10 май 2016 г. по дело T-529/13, Balázs-Árpád Izsák и Attila Dabis/Европейска комисия

text:
               24.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 392/8

         Жалба, подадена на 28 юли 2016 г. от Balázs-Árpád Izsák и Attila Dabis срещу решението, постановено от Общия съд (първи състав) на 10 май 2016 г. по дело T-529/13, Balázs-Árpád Izsák и Attila Dabis/Европейска комисия
   (Дело C-420/16 P)
   (2016/C 392/11)
   Език на производството: унгарски

      Страни

      Жалбоподатели: Balázs-Árpád Izsák и Attila Dabis (представител: D. Sobor, адвокат)

      Други страни в производството: Европейска комисия, Унгария, Република Гърция, Румъния и Словашката република

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Съда:

               —

               да отмени решението на Общия съд, постановено на 10 май 2016 г. по дело T-529/13, и на основание 61 от Статута на Съда на Европейския съюз,

                           —

                           като главно искане, да отмени Решение C (2013) 4975 окончателен на Европейската комисия от 25 юли 2013 г., с което е отказана регистрацията на спорното предложение и чиято отмяна искат жалбоподателите с първоначалната си жалба, и да постанови окончателно решение по спора.

                           —

                           при условията на евентуалност, ако Съдът приеме, че етапът на производството не му позволява да реши спора, да върне делото на Общия съд, който да се произнесе по него; и

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат следните основания:

               1.

               Първото основание е изведено от нарушение на член 47 от Хартата и член 92, параграф 1 от Процедурния правилник на Общия съд, по-специално като се има предвид неизпълнението на задължението за уведомяване за доказателствената тежест, тъй като според жалбоподателите преди да постанови решението Общият съд не уведомил страните по делото, че разглежда като фактически въпроси, във връзка с които трябва да извърши доказване в производството, обстоятелството, че прилагането на политиката на сближаване на Съюза, както от Съюза, така и от държавите членки, застрашава специфичните особености на регионите с национални малцинства и че специфичните етнически, културни, религиозни или езикови особености на регионите с национални малцинства биха могли да се считат за сериозни и постоянни неблагоприятни демографски условия по смисъла на член 174, трета алинея ДФЕС.

               2.

               Второто основание е изведено от нарушение на член 11, параграф 4 ДЕС и член 4, параграф 2, буква б) от Регламента относно европейската гражданска инициатива (1), тъй като според жалбоподателите европейската гражданска инициатива, която е предмета на спора, е в съответствие с разпоредбите на член 11, параграф 4 ДЕС, тъй като организаторите я представят по въпрос, за който считат, че за целите на прилагането на Договорите е необходим юридически акт на Съюза, и Европейската комисия разполага с компетентност, за да направи съответното предложение. Освен това жалбоподателите твърдят, че Комисията може да откаже регистрацията на предложение за гражданска инициатива поради липса на компетентност само ако тази липса на компетентност е явна.

               3.

               Третото основание е изведено от нарушение на член 4, параграф 3, буква в) ДФЕС и член 174 ДФЕС, тъй като в член 174, трета алинея ДФЕС примерно се посочват обстоятелствата, предполагащи наличие на сериозни и постоянни неблагоприятни природни или демографски условия, поради които политиката на сближаване на Съюза трябва да обърне „специално внимание“ на даден регион.

               4.

               Четвъртото основание е изведено от нарушение на член 7 ДФЕС, член 167 ДФЕС, член 3, параграф 3 ДЕС, член 22 от Хартата и разпоредбите от Договорите относно забраната на дискриминация, тъй като европейската гражданска инициатива, която е предмета на спора, благоприятства посочената в член 7 ДФЕС съгласуваност между различните политики и действия на Съюза, насърчавайки отчитането в политиката на сближаване на културното многообразие и неговото запазване.

      (1)  Регламент (ЕС) № 211/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 година относно гражданската инициатива (ОВ L 65, 2011 г., стр. 1).


title: Дело C-330/09: Решение на Съда (седми състав) от 25 февруари 2010 г. — Европейска комисия/Република Австрия (Неизпълнение на задължения от държава членка — Директива 2006/43/ЕО — Дружествено право — Задължителен одит на годишните счетоводни отчети и консолидираните счетоводни отчети — Липса на транспониране в определения срок)

text:
               17.4.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 100/10

         Решение на Съда (седми състав) от 25 февруари 2010 г. — Европейска комисия/Република Австрия
   (Дело C-330/09) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 2006/43/ЕО - Дружествено право - Задължителен одит на годишните счетоводни отчети и консолидираните счетоводни отчети - Липса на транспониране в определения срок)
   2010/C 100/14
   Език на производството: немски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: G. Braun и M. Adam)

      Ответник: Република Австрия (представител: C. Pesendorfer)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Неприемане или несъобщаване в предвидения срок на разпоредбите, необходими за съобразяване с Директива 2006/43/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 май 2006 година относно задължителния одит на годишните счетоводни отчети и консолидираните счетоводни отчети, за изменение на Директиви 78/660/ЕИО и 83/349/ЕИО на Съвета и за отмяна на Директива 84/253/ЕИО на Съвета (ОВ L 157, стp. 87; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 2, стр. 122)

      Диспозитив

               1.

               Като не е приела в предвидения срок всички законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2006/43/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 май 2006 година относно задължителния одит на годишните счетоводни отчети и консолидираните счетоводни отчети, за изменение на Директиви 78/660/ЕИО и 83/349/ЕИО на Съвета и за отмяна на Директива 84/253/ЕИО на Съвета, Република Австрия не е изпълнила задълженията си по тази директива.

               2.

               Осъжда Република Австрия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 233, 26.9.2009 г.


title: Дело C-269/14: Решение на Съда (седми състав) от 21 май 2015 г. (преюдициално запитване от Korkein hallinto-oikeus — Финландия) — дело, образувано по жалба на Kansaneläkelaitos (Преюдициално запитване — Обществени поръчки — Директива 2004/18/ЕО — Член 1, параграф 4 — Концесия за услуги — Понятие — Договорен пакет между социално осигурителен орган и таксиметрови дружества, който предвижда електронна процедура за пряко компенсиране на транспортните разходи на осигурените лица и система за резервиране на транспортните средства)

text:
               20.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 236/18

         Решение на Съда (седми състав) от 21 май 2015 г. (преюдициално запитване от Korkein hallinto-oikeus — Финландия) — дело, образувано по жалба на Kansaneläkelaitos
   (Дело C-269/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Обществени поръчки - Директива 2004/18/ЕО - Член 1, параграф 4 - Концесия за услуги - Понятие - Договорен пакет между социално осигурителен орган и таксиметрови дружества, който предвижда електронна процедура за пряко компенсиране на транспортните разходи на осигурените лица и система за резервиране на транспортните средства))
   (2015/C 236/24)
   Език на производството: фински

      Запитваща юрисдикция

   Korkein hallinto-oikeus

      Страна в главното производство

   Kansaneläkelaitos

      Диспозитив

   Член 1, параграф 4 от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги трябва да се тълкува в смисъл, че договорен пакет, като разглеждания в главното производство, може да се приеме за съставляващ „концесия за услуги“ по смисъла на тази разпоредба, при условие че възлагащият орган е прехвърлил изцяло или поне значителна част от стопанския риск, който понася, което запитващата юрисдикция следва да провери, като отчете всички присъщи характеристики на операциите, извършвани в рамките на договорния пакет.

      (1)  ОВ C 261, 11.8.2014 г.


title: Дело C-297/12: Преюдициално запитване, отправено от Amtsgericht Laufen (Германия) на 18 юни 2012 г. — Strafverfahren/Gjoko Filev и Adnan Osmani

text:
               18.8.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 250/10

         Преюдициално запитване, отправено от Amtsgericht Laufen (Германия) на 18 юни 2012 г. — Strafverfahren/Gjoko Filev и Adnan Osmani
   (Дело C-297/12)
   2012/C 250/19
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Amtsgericht Laufen

      Страни в главното производство

   Gjoko Filev, Adnan Osmani

      Другата страна: Staatsanwaltschaft Traunstein

      Преюдициални въпроси

               1.

               Следва ли член 11, параграф 2 от Директива 2008/115/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 година (1) да се тълкува в смисъл, че не допуска държавите членки да подсилват с наказателна санкция административни мерки за експулсиране, съответно, за принудително извеждане, ако експулсирането/принудителното извеждане се е състояло повече от пет години преди новото влизане [на съответното лице в страната]?

               2.

               Следва ли член 11, параграф 2 от Директивата да се тълкува в смисъл, че не допуска Федерална република Германия да подсилва с наказателна санкция административните мерки за експулсиране/принудително извеждане, които са приети повече от пет години преди да влезе в сила германският Закон за транспониране на 22 ноември 2011 г.?

               3.

               Съответства ли на правото на Съюза, и по-конкретно на член 11, параграф 2 от Директивата, разпоредба на националното право, която предвижда, че експулсирането/принудителното извеждане на практика не са ограничени със срок, освен ако заинтересованото лице подаде искане за определяне на срок? Съответства ли такава разпоредба на изискванията на съображение 4 от Директивата за прозрачни и справедливи правила с цел установяване на една добре ръководена миграционна политика?

               4.

               Следва ли Директивата да се тълкува в смисъл, че не допуска държавите членки да предвиждат възможността мерки за експулсиране/принудително извеждане, които предхождат с пет или повече години периода, през който Директивата не е транспонирана, по-късно отново да послужат като основание за наказателни санкции, ако експулсирането/принудителното извеждане е основано на осъдителна присъда?

      (1)  Директива 2008/115/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 година относно общите стандарти и процедури, приложими в държавите членки за връщане на незаконно пребиваващи граждани на трети страни (ОВ L 348, стр. 98).


title: Дело C-60/13: Иск, предявен на 4 февруари 2013 г. — Европейска комисия/Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия

text:
               18.5.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 141/11

         Иск, предявен на 4 февруари 2013 г. — Европейска комисия/Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия
   (Дело C-60/13)
   2013/C 141/19
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: A. Caeiros, L. Flynn)

      Ответник: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия

      Искания на ищеца

               —

               да обяви, че като отказва да предостави сумата от 20 061 462,11 £, съответстваща на мито за пресен чесън, изчислени въз основа на неправилна обвързваща тарифна информация, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия не е изпълнило задълженията си по член 4, параграф 3 от Договора за Европейския съюз, член 8 от Решение 2000/597/ЕО (1) и членове 2, 6, 9, 10 и 11 от Регламент (ЕО) № 1150/2000 (2);

               —

               да осъди Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия да заплати съдебните разноски

      Правни основания и основни доводи

   В исковата си молба Комисията твърди, че органите на Обединеното кралство са предизвикали загуба на традиционни собствени ресурси, когато без надлежна проверка са издали документи относно обвързваща тарифна информация, които разрешили вноса на китайски пресен чесън извън квотата. Комисията счита, че когато е налице грешка на администрацията, в резултат на която ненадлежно не са установени собствени ресурси, по сметките на Европейският съюз трябва да бъде внесена сума, еквивалентна на изгубените собствени ресурси. Следователно органите на Обединеното кралство трябвало да предоставят на Комисията въпросните мита, чиято обща стойност е изчислена на 20 061 462,11 £, както и дължимите мораторни лихви, предвидени в член 11 от Регламент № 1150/2000.

      (1)  Решение 2000/597/ЕО, Евратом на Съвета от 29 септември 2000 г., относно системата на собствените ресурси на Европейските общности (ОВ L 253, стр. 42, Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 2, стр. 206)

      (2)  Регламент (ЕО, Евратом) № 1150/2000 на Съвета от 22 май 2000 година за прилагане на Решение 94/728/ЕО, Евратом относно системата за собствени ресурси на Общностите (ОВ L 130, стр. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 2, стр. 184)


title: Дело C-216/14: Решение на Съда (първи състав) от 15 октомври 2015 г. (преюдициално запитване от Amtsgericht Laufen — Германия) — Наказателно производство срещу Gavril Covaci (Преюдициално запитване — Съдебно сътрудничество по наказателноправни въпроси — Директива 2010/64/ЕС — Право на устен и писмен превод в наказателното производство — Език на производството — Осъждане на глоба с наказателно определение — Възможност за подаване на възражение на език, различен от езика на производството — Директива 2012/13/ЕС — Право на информация в наказателното производство — Право на информация относно обвинението — Връчване на наказателно определение — Способи — Задължително определяне на съдебен адресат от обвиняемия или подсъдимия — Срок за подаване на възражение, който тече от връчването на наказателното определение на съдебния адресат)

text:
               7.12.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 406/7

         Решение на Съда (първи състав) от 15 октомври 2015 г. (преюдициално запитване от Amtsgericht Laufen — Германия) — Наказателно производство срещу Gavril Covaci
   (Дело C-216/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Съдебно сътрудничество по наказателноправни въпроси - Директива 2010/64/ЕС - Право на устен и писмен превод в наказателното производство - Език на производството - Осъждане на глоба с наказателно определение - Възможност за подаване на възражение на език, различен от езика на производството - Директива 2012/13/ЕС - Право на информация в наказателното производство - Право на информация относно обвинението - Връчване на наказателно определение - Способи - Задължително определяне на съдебен адресат от обвиняемия или подсъдимия - Срок за подаване на възражение, който тече от връчването на наказателното определение на съдебния адресат))
   (2015/C 406/06)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Amtsgericht Laufen

      Страна в главното производство

   Gavril Covaci

      Диспозитив

               1)

               Членове 1 — 3 от Директива 2010/64/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 20 октомври 2010 година относно правото на устен и писмен превод в наказателното производство трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат национално законодателство като това по главното производство, съгласно което в наказателното производство лицето, срещу което е постановено наказателно определение, няма право да подаде писмено възражение против това определение на език, различен от езика на производството, въпреки че не владее последния език, освен ако в съответствие с член 3, параграф 3 от тази директива компетентните органи не приемат, че предвид съответното производство и обстоятелствата по случая подобно възражение е документ от съществено значение.

               2)

               Член 2, член 3, параграф 1, буква в) и член 6, параграфи 1 и 3 от Директива 2012/13/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2012 година относно правото на информация в наказателното производство трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат законодателство на държава членка като това по главното производство, съгласно което в наказателното производство обвиняемият, който не живее в тази държава членка, е длъжен да определи съдебен адресат за целите на връчването на постановено срещу него наказателно определение, стига обвиняемият действително да разполага с пълния срок за подаване на възражение против посоченото определение.

      (1)  ОВ C 253, 4.8.2014 г.


title: Дело T-421/15: Жалба, подадена на 29 юли 2015 г. — Systran/Комисия

text:
               12.10.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 337/29

         Жалба, подадена на 29 юли 2015 г. — Systran/Комисия
   (Дело T-421/15)
   (2015/C 337/30)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Systran SA (Париж, Франция) (представители: J. Hoss, E. Omes и P. Hoffmann, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да съедини настоящото дело с дело T-481/13,

               —

               да отмени решението от 25 юни 2015 г., прието от Европейската комисия, съответно от Европейския съюз,

               —

               да осъди Европейската комисия и Европейския съюз да заплатят съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   С настоящата жалба жалбоподателят иска да бъде отменено решението на Комисията, с което вследствие на решение на Съда от 18 април 2013 г., Комисия/Systran и Systran Luxembourg (C-103/11 P, Сб., EU:C:2013:245) се пристъпва към събиране на компенсаторните лихви, заедно с лихви за забава, считано от 19 август 2013 г., върху обезщетението за вреди, платено от Комисията на жалбоподателя вследствие на решение на Общия съд от 16 декември 2010 г., Systran и Systran Luxembourg/Комисия (T-19/07, Сб., EU:T:2010:526), отменено с решението на Съда.
   В подкрепа на жалбата жалбоподателят излага три основания, които са по същество идентични или сходни с изложените по дело T-481/13, Systran/Комисия (1).

      (1)  ОВ C 336, 2013 г., стр. 27.


title: Дело C-558/15: Преюдициално запитване от Tribunal da Relação do Porto (Португалия), постъпило на 2 ноември 2015 г. — Alberto José Vieira Azevedo e outros/CED Portugal Unipessoal, Lda, Instituto de Seguros de Portugal — Fundo de Garantia Automóvel

text:
               18.1.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 16/20

         Преюдициално запитване от Tribunal da Relação do Porto (Португалия), постъпило на 2 ноември 2015 г. — Alberto José Vieira Azevedo e outros/CED Portugal Unipessoal, Lda, Instituto de Seguros de Portugal — Fundo de Garantia Automóvel
   (Дело C-558/15)
   (2016/C 016/26)
   Език на производството: португалски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal da Relação do Porto

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Alberto José Vieira Azevedo, Maria da Conceição Ferreira da Silva, Carlos Manuel Ferreira Alves, Rui Dinis Ferreira Alves, Vítor José Ferreira Alves

      Ответници: CED Portugal Unipessoal, Lda, Instituto de Seguros de Portugal — Fundo de Garantia Automóvel

      Встъпила страна: Instituto de Seguros de Portugal — Fundo de Acidentes de Trabalho

      Преюдициални въпроси

               1)

               Допустимо ли е в съответствие с Четвъртата директива за автомобилното застраховане (Директива 2000/26/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 16 май 2000 година, в редакцията след изменението с Директива 2005/14/ЕО (2) на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2005 година, и по-конкретно с оглед на предвиденото в съображение 16а, както и в член 4 от същата — предвид разпоредбите на параграфи 4, 5 и 8 от посочената разпоредба в тяхната цялост (транспонирани в португалското право с член 43 от декрет-закон № 522/85 от 31 декември, в редакцията след изменението му с декрет-закон № 72-А/2003 от 14 април) конституирането като ответник на представител на застрахователно предприятие, което не извършва дейност в държавата, в която е предявен съдебният иск за обезщетение на вреди, причинени от пътнотранспортно произшествие на основание застраховка „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства, сключена в друга държава — членка на Европейския съюз?

               2)

               При утвърдителен отговор, зависи ли посочената възможност представителят да бъде конституиран като ответник от конкретните условия на договора за представителство, обвързващ този представител със застрахователното предприятие?

      (1)  Директива 2000/26/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 май 2000 година за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно застраховане на гражданската отговорност във връзка с използването на моторни превозни средства и за изменение на Директиви 73/239/ЕИО и 88/357/ЕИО на Съвета (Четвърта директива за автомобилното застраховане) (OB L 181, 20.7.2000 г., стр. 65; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 4, стр. 3).

      (2)  Директива 2005/14/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2005 година за изменение на Директиви 72/166/ЕИО, 84/5/ЕИО, 88/357/ЕИО и 90/232/ЕИО на Съвета и Директива 2000/26/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на застраховка „Гражданска отговорност“ относно използването на моторни превозни средства (OB L 149, 11.6.2005 г., стр. 14; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 7, стр. 212).


title: Дело C-381/10: Преюдициално запитване, отправено от Unabhängiger Verwaltungssenat Wien (Австрия) на 29 юли 2010 г. — Astrid Preissl KEG

text:
               9.10.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 274/12

         Преюдициално запитване, отправено от Unabhängiger Verwaltungssenat Wien (Австрия) на 29 юли 2010 г. — Astrid Preissl KEG
   (Дело C-381/10)
   ()
   2010/C 274/18
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Unabhängiger Verwaltungssenat Wien

      Страни в главното производство

      Ищец: Astrid Preissl KEG

      Ответник: Landeshauptmann von Wien

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли разпоредбата на приложение II, глава I, точка 4 от Регламент (ЕО) № 852/2004 (1), съгласно която „трябва да има достатъчен брой мивки, предназначени за почистване на ръцете и те трябва да имат течаща топла и студена вода“, да се тълкува в смисъл, че под използваното в текста на немски език понятие „Handwaschbecken“ следва да се разбира всяко съоръжение (свързано с източник за доставка на топла вода) за почистване на ръцете или че под понятието „Handwaschbecken“ следва да се разбира единствено мивка, предназначена изключително за почистване на ръцете?

               2)

               Въз основа на какви критерии следва да се определи дали е изпълнено хигиенното изискване, произтичащо от приложение II, глава I, точка 4 от Регламент (ЕО) № 852/2004, което намира израз във фразата „да имат. материали за почистване на ръцете и за хигиенно подсушаване“? Трябва ли тази разпоредба от приложението да се тълкува по-специално в смисъл, че съоръжение за подсушаване на ръцете, съответно водопроводен кран, отговаря на хигиенните изисквания на приложение II, глава I, точка 4 от Регламент (ЕО) № 852/2004, само когато това съоръжение за подсушаване на ръцете, съответно водопроводен кран, може да бъде използвано без докосване с ръка?

      (1)  Регламент (ЕО) № 852/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно хигиената на храните (ОВ L 139, стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 44, стр. 173).


title: Дело C-115/07: Иск, предявен на 27 февруари 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Чешка република

text:
               28.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 95/29

         Иск, предявен на 27 февруари 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Чешка република
   (Дело C-115/07)
   (2007/C 95/54)
   Език на производството: чешки
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: B. Stromsky и M. Šimerdová)

      Ответник: Чешка република
   Искания

               —

               да се установи, че като не е приела необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобрази с Директива 2004/27/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година за изменение на Директива 2001/83/ЕО за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба, или, във всеки случай, като не е съобщила на Комисията за приетите разпоредби, Чешката република не е изпълнила задълженията си съгласно член 3 от тази директива;

               —

               да се осъди Чешката република да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи
   Срокът, предвиден за транспониране на директивата в националното законодателство, е изтекъл на 30 октомври 2005 г.

      (1)  ОВ 2004 L 136, стр. 34.


title: Дело T-789/14: Жалба, подадена на 28 ноември 2014 г. — Staatliche Porzellan-Manufaktur Meissen/СХВП — Meissen Keramik (MEISSEN)

text:
               20.4.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 127/29

         Жалба, подадена на 28 ноември 2014 г. — Staatliche Porzellan-Manufaktur Meissen/СХВП — Meissen Keramik (MEISSEN)
   (Дело T-789/14)
   (2015/C 127/41)
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Staatliche Porzellan-Manufaktur Meissen GmbH (Майсен, Германия) (представители: O. Spuhler и M. Geitz, Rechtsanwälte)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Meissen Keramik GmbH (Майсен, Германия)

      Данни за производството пред СХВП

      Заявител на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорна марка: фигуративна марка на Общността със словния елемент „MEISSEN“ — заявка за регистрация № 9 4 13  527

      Производство пред СХВП: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 29.9.2014 г. по преписки R 1182/2013-4 и R 1245/2013-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на член 8, параграф 5 от Регламент № 207/2009,

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009,

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009,

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009,

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009,

               —

               Нарушение на член 15, параграф 1 от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-115/14: Решение на Съда (четвърти състав) от 17 ноември 2015 г. (преюдициално запитване от Oberlandesgericht Koblenz — Германия) — RegioPost GmbH & Co. KG/Stadt Landau in der Pfalz (Преюдициално запитване — Член 56 ДФЕС — Свободно предоставяне на услуги — Ограничения — Директива 96/71/ЕО — Член 3, параграф 1 — Директива 2004/18/ЕО — Член 26 — Обществени поръчки — Пощенски услуги — Законодателство на регионална структура на държава членка, което изисква оферентите и техните подизпълнители да се задължат да плащат на работниците и служителите, заети при изпълнението на услугите, предмет на обществената поръчка, минималното трудово възнаграждение)

text:
               18.1.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 16/6

         Решение на Съда (четвърти състав) от 17 ноември 2015 г. (преюдициално запитване от Oberlandesgericht Koblenz — Германия) — RegioPost GmbH & Co. KG/Stadt Landau in der Pfalz
   (Дело C-115/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Член 56 ДФЕС - Свободно предоставяне на услуги - Ограничения - Директива 96/71/ЕО - Член 3, параграф 1 - Директива 2004/18/ЕО - Член 26 - Обществени поръчки - Пощенски услуги - Законодателство на регионална структура на държава членка, което изисква оферентите и техните подизпълнители да се задължат да плащат на работниците и служителите, заети при изпълнението на услугите, предмет на обществената поръчка, минималното трудово възнаграждение))
   (2016/C 016/06)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberlandesgericht Koblenz

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: RegioPost GmbH & Co. KG

      Ответник: Stadt Landau in der Pfalz

      в присъствието на: PostCon Deutschland GmbH, Deutsche Post AG

      Диспозитив

               1)

               Член 26 от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки, изменена с Регламент (ЕС) № 1251/2011 на Комисията от 30 ноември 2011 г., трябва да се тълкува в смисъл, че допуска законодателство на регионална структура на държава членка като разглежданото в главното производство, което изисква оферентите и техните подизпълнители да се задължат посредством писмена декларация, която трябва да бъде приложена към офертата, да плащат на работниците и служителите, които ще бъдат заети при изпълнението на услугите, предмет на обществената поръчка, минималното трудово възнаграждение, определено в това законодателство.

               2)

               Член 26 от Директива 2004/18, изменена с Регламент № 1251/2011, трябва да се тълкува в смисъл, че допуска законодателство на регионална структура на държава членка като разглежданото в главното производство, което предвижда изключване от участие в процедура за възлагане на обществена поръчка на оференти и техните подизпълнители, които отказват да се задължат посредством писмена декларация, която трябва да бъде приложена към офертата, да плащат на работниците и служителите, които ще бъдат заети при изпълнението на услугите, предмет на обществената поръчка, минималното трудово възнаграждение, определено в това законодателство.

      (1)  ОВ C 175, 10.6.2014 г.


title: Дело C-29/17: Преюдициално запитване от Consiglio di Stato (Италия), постъпило на 19 януари 2017 г. — Novartis Farma SpA/Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA)

text:
               19.6.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 195/9

         Преюдициално запитване от Consiglio di Stato (Италия), постъпило на 19 януари 2017 г. — Novartis Farma SpA/Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA)
   (Дело C-29/17)
   (2017/C 195/13)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Consiglio di Stato

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Novartis Farma SpA

      Ответник: Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA)

      Преюдициални въпроси

               1)

               Допускат ли разпоредите на Директива 2001/83/ЕО (1), изменена впоследствие, и по-специално членове 5 и 6 във връзка с второ съображение от същата директива прилагането на национално законодателство (многократно цитирания член 1, параграф 4-bis от Декрета-закон [вероятно се има предвид Декрет-закон № 536 от 21 октомври 1996 г., преобразуван в закон № 648 от 23 декември 1996 г., изменен със Закон № 79 от 16 май 2014 г.), който с цел ограничаване на разходите стимулира чрез включването в списъка на лекарствените продукти, чиито разходи се възстановяват от националната здравна служба, употреба на лекарство извън разрешеното терапевтично показание по отношение на общата група пациенти, независимо от каквито и да било съображения относно терапевтичните потребности на отделния пациент и въпреки съществуването и наличието на пазара на разрешени за конкретното терапевтично показание лекарствени продукти?

               2)

               Може ли член 3, параграф 1 от Директива 2001/83/ЕО (екстемпорални форми) да се прилага, в случай че приготвянето на лекарствения продукт, макар и осъществено в аптека по лекарско предписание за отделен пациент, все пак е серийно по еднакъв и повторяем начин, без да се отчитат конкретните потребности на отделния пациент и продуктът се отпуска на болничното заведение, а не на пациента (като се има предвид, че лекарството е обозначено като предназначено за болнична употреба H-OSP) и се използва в структура, която може да е различна от тази, в която е изготвен продуктът?

               3)

               Допускат ли разпоредбите на Регламент (ЕО) № 726/2004 (2), с последващи изменения, и по-специално членове 3, 25 и 26, както и приложението към него, които възлагат на Европейската агенция по лекарствата (EMA) изключителна компетентност да оценява профилите на качество, безопасност и ефикасност на лекарствените продукти с терапевтични показания за лечение на онкологични заболявания както в рамките на процедурата по издаване на разрешение за пускане на пазара (задължителна централизирана процедура), така и с цел наблюдение и координиране на действията в областта на фармакологичната бдителност след пускане на лекарствения продукт на пазара, прилагането на национално законодателство, което предоставя на национален регулаторен орган (AIFA) компетентност да приема решения относно профила на безопасност на лекарствени продукти, свързани с употребата им не по предназначение, чието разрешаване е в изключителните правомощия на Европейската комисия с оглед на съображенията от научно-техническите оценки на Европейската агенция по лекарствата (EMA)?

               4)

               Допускат ли разпоредбите на Директива 89/105/ЕИО (3), с последващи изменения, и по-специално член 1, параграф 3 прилагането на национално законодателство, което овластява държавата членка в рамките на решенията ѝ относно възстановяването на здравните разходи на здравноосигуреното лице, да предвиди възможност за възстановяване на лекарствен продукт, използван извън терапевтичните показания, посочени в разрешението за търговия, издадено от Европейската комисия или от специализирана европейска агенция след централизирана процедура по оценяване, без да са налице изискванията, предвидени в членове 3 и 5 от Директива 2001/83/ЕО.

      (1)  Директива 2001/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 година за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба (ОВ L 311, стр. 67; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 33, стр. 3).

      (2)  Регламент (ЕО) № 726/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година за установяване на процедури на Общността за разрешаване и контрол на лекарствени продукти за хуманна и ветеринарна употреба и за създаване на Европейска агенция по лекарствата (ОВ L 136, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 44, стр. 83).

      (3)  Директива 89/105/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 година относно прозрачността на мерките, регулиращи цените на лекарствени продукти за употреба от човека и включването им в обхвата на националните системи за здравно осигуряване (ОВ L 40, стр. 8; глава 5, том 2, стр. 84).


title: Дело T-113/14: Жалба, подадена на 17 февруари 2014 г.  — Oleaginosa Moreno Hermanos/Съвет

text:
               14.4.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 112/56

         Жалба, подадена на 17 февруари 2014 г. — Oleaginosa Moreno Hermanos/Съвет
   (Дело T-113/14)
   2014/C 112/73
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Oleaginosa Moreno Hermanos SACIFI y A (Байя Бланка, Аржентина) (представители: J.-F. Bellis и R. Luff, lawyers)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) № 1194/2013 на Съвета от 19 ноември 2013 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на биодизел с произход от Аржентина и Индонезия (OВ L 315, стp. 2), доколкото засяга жалбоподателя, и

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от твърдението, че институциите са допуснали явна грешка в преценката на фактите, като са заключили, че е имало нарушаване на цените на соята и соевото масло, оправдаващо приложението на член 2, параграф 5, втора алинея от основния антидъмпингов регламент (1).

               2.

               Второто правно основание е изведено от твърдението, че член 2, параграф 5, втора алинея от основния антидъмпингов регламент, съгласно тълкуването на институциите в настоящия случай, може да не се прилага за внос от член на СТО, тъй като противоречи на Антидъмпинговото споразумение на СТО.

               3.

               Третото правно основание е изведено от твърдението, че при оценката на вредата не са взети предвид фактори, които нарушават причинно-следствената връзка между твърдяната вреда и твърдения дъмпингов внос в нарушение на член 3, параграф 7 от основния антидъмпингов регламент.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (OВ L 343, стp. 51).


title: Дело T-409/14: Жалба, подадена на 2 юни 2014 г.  — Marcuccio/Съд

text:
               28.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 245/30

         Жалба, подадена на 2 юни 2014 г. — Marcuccio/Съд
   (Дело T-409/14)
   2014/C 245/42
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: G. Cipressa, avvocato)

      Ответник: Съд на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението, с което ответникът отхвърля молбата с дата 22 януари 2014 г., подадена от жалбоподателя до Съда на ЕС, независимо от начина, по който това решение е прието,

               —

               да осъди ответника да заплати в полза на жалбоподателя сумата от 25  000 EUR или друга, по-голяма или по-малка сума, каквато този съд приеме за подходяща и справедлива, за поправяне на вредите, претърпени от жалбоподателя поради неразумната продължителност на образуваното от него съдебно производство, или като обезщетение за неразумната продължителност на това производство,

               —

               да осъди ответника да възстанови всички съдебни разноски, такси и хонорари за производството по настоящата жалба.

      Правни основания и основни доводи

   Предмет на настоящото производство са вредите, които жалбоподателят твърди, че е претърпял поради предполагаема прекомерна продължителност на производството по дело T-236/02, Marcuccio/Комисия.
   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага две правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от пълната липса на мотиви, както и от липсата на каквото и да е разследване и от нарушаване на задължението за добра администрация.

               2.

               Второто правно основание е изведено от нарушение на закона и явна грешка в преценката.


title: Дело T-397/09: Жалба, подадена на 6 октомври 2009 г. — Prinz von Hannover Herzog zu Braunschweig und Lüneburg/СХВП (фигуративна марка, изобразяваща герб)

text:
               5.12.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 297/29

         Жалба, подадена на 6 октомври 2009 г. — Prinz von Hannover Herzog zu Braunschweig und Lüneburg/СХВП (фигуративна марка, изобразяваща герб)
   (Дело T-397/09)
   2009/C 297/42
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Ernst August Prinz von Hannover Herzog zu Braunschweig und Lüneburg (Хановер, Германия) (представители: R. Stötzel и J. Hilger, Rechtsanwälte)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 23 юли 2009 г. по преписка R 1361/2008-1 относно заявка № 5 627 245 за регистрация на марка на Общността и да допусне публикуването на заявка № 5 627 245 за регистрация на марка на Общността в Бюлетина за марките на Общността,

               —

               да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: цветна фигуративна марка, изобразяваща герб, за стоки и услуги от класове 16, 25, 28, 32, 33, 35, 39, 41 и 43 (заявка № 5 627 245)

      Решение на проверителя: отказва регистрацията

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: по-специално нарушение на член 7, параграф 1, буква з) от Регламент № 207/2009 (1), тъй като заявената марка не е идентична с противопоставения държавен герб, нито представлява негова хералдическа имитация.

      (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, 2009 г., стр. 1).


title: Дело T-301/15: Решение на Общия съд от 31 май 2016 г. — Jochen Schweizer/EUIPO (Du bist, was du erlebst.) (Марка на Европейския съюз — Заявка за словна марка на Европейския съюз „Du bist, was du erlebst.“ — Абсолютно основание за отказ — Марка, състояща се от рекламен лозунг — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1 , буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               11.7.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 251/29

         Решение на Общия съд от 31 май 2016 г. — Jochen Schweizer/EUIPO (Du bist, was du erlebst.)
   (Дело T-301/15) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Заявка за словна марка на Европейския съюз „Du bist, was du erlebst.“ - Абсолютно основание за отказ - Марка, състояща се от рекламен лозунг - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1 , буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2016/C 251/33)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Jochen Schweizer GmbH (Мюнхен, Германия) (представител: A. González Hähnlein, адвокат)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: R. Pethke и M. Fischer)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 9 април 2015 г. (преписка R 3114/2014-4), свързано със заявката за регистрация на словния знак „Du bist, was du erlebst.“ като марка на Европейския съюз.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Jochen Schweizer GmbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 270, 17.8.2015 г.


title: Дело T-484/10 R: Определение на председателя на Общия съд от 17 февруари 2011 г. — Gas Natural Fenosa SDG/Комисия (Обезпечително производство — Държавни помощи — Компенсиране на допълнителните производствени разходи на някои електроцентрали, породени от задължението за обществена услуга, свързано с производство на определени количества електрическа енергия от местни въглища и от въвеждането в полза на тези централи на „механизъм за приоритетно диспечиране“ — Решение да не се повдигат възражения — Молба за спиране на изпълнението — Fumus boni juris — Липса на неотложност — Претегляне на интереси)

text:
               21.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 152/22

         Определение на председателя на Общия съд от 17 февруари 2011 г. — Gas Natural Fenosa SDG/Комисия
   (Дело T-484/10 R)
   (Обезпечително производство - Държавни помощи - Компенсиране на допълнителните производствени разходи на някои електроцентрали, породени от задължението за обществена услуга, свързано с производство на определени количества електрическа енергия от местни въглища и от въвеждането в полза на тези централи на „механизъм за приоритетно диспечиране“ - Решение да не се повдигат възражения - Молба за спиране на изпълнението - Fumus boni juris - Липса на неотложност - Претегляне на интереси)
   2011/C 152/40
   Език на производството: испански

      Страни

      Ищец: Gas Natural Fenosa SDG, SA (Мадрид, Испания) (представители: F. González Díaz и F. Salerno, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: É. Gippini Fournier и C. Urraca Caviedes)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Кралство Испания (представител: J. M. Rodríguez Cárcamo)

      Предмет

   Искане за постановяване на временни мерки, с които по същество се цели спиране на изпълнението на Решение C(2010) 4499 на Комисията от 29 септември 2010 г., относно държавна помощ № 178/2010, за която Кралство Испания е отправило уведомление, под формата на компенсиране на обществената услуга, заедно с механизъм за приоритетно диспечиране, въведен в полза на централите за производство на електрическа енергия, които използват местно гориво

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля искането за встъпване на Cámara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de A Coruña.

               2.

               Допуска E.ON Generación, SL, Hidroeléctrica del Cantábrico SA и Federación Nacional de Empresarios de Minas de Carbón да встъпят в подкрепа на исканията на Европейската комисия.

               3.

               Отменя определението на председателя на Общия съд от 3 ноември 2010 г. по дело Gas Natural Fenosa SDG/Комисия (T-484/10 R, непубликувано в Сборника).

               4.

               На Gas Natural Fenosa SDG, на Комисията и на Кралство Испания ще бъде определен срок, в рамките на който да поискат някои поверителни елементи от преписката, както и от настоящото определение да бъдат изключени от изпращане на страните, посочени в точка 2 от диспозитива и в рамките на който за целите на това изпращане да представят неповерителен вариант на документите по преписката и на настоящото определение.

               5.

               Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело T-46/13: Решение на Общия съд от 21 януари 2015 г. — Sabores de Navarra/СХВП — Frutas Solano (KIT, EL SABOR DE NAVARRA) (Марка на Общността — Производство по обявяване на недействителност — Словна марка на Общността „KIT, EL SABOR DE NAVARRA“ — По-ранна фигуративна марка Sabores de Navarra La Sabiduría del Sabor — Относителни основания за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) и член 53, параграф 1,буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Реално използване на по-ранна марка — Член 15 и член 57, параграф 2 от Регламент № 207/2009 — Форма, различаваща се с елементи, променящи отличителния характер)

text:
               2.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 73/24

      Решение на Общия съд от 21 януари 2015 г. — Sabores de Navarra/СХВП — Frutas Solano (KIT, EL SABOR DE NAVARRA)
      (Дело T-46/13) (1)

      (Марка на Общността - Производство по обявяване на недействителност - Словна марка на Общността „KIT, EL SABOR DE NAVARRA“ - По-ранна фигуративна марка Sabores de Navarra La Sabiduría del Sabor - Относителни основания за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) и член 53, параграф 1,буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Реално използване на по-ранна марка - Член 15 и член 57, параграф 2 от Регламент № 207/2009 - Форма, различаваща се с елементи, променящи отличителния характер)
      (2015/C 073/31)
      Език на производството: испански

         Страни

         Жалбоподател: Sabores de Navarra, AIE (Памплона, Испания) (представители: J. Calderón Chavero, O. González Fernández и L. Estropa Navarro, адвокати)

         Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: J. García Murillo и J. Crespo Carrillo)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Frutas Solano, SA (Calahorra, Испания) (представител: E. Manresa Medina, адвокат)

         Предмет

      Жалба, подадена срещу решение на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 7 ноември 2012 г. (съединени преписки R 2542/2011-2 и R 2550/2011-2) във връзка с производство по обявяване на недействителност между Sabores de Navarra, AIE и Frutas Solano, SA.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Sabores de Navarra, AIE да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 86, 23.3.2013 г.


title: Дело C-303/07: Решение на Съда (първи състав) от 18 юни 2009 г. (преюдициално запитване от Korkein hallinto-oikeus, Финландия) — производство, образувано по жалба на Aberdeen Property Fininvest Alpha Oy (Свобода на установяване — Директива 90/435/ЕИО — Корпоративен данък — Разпределяне на дивиденти — Данък, удържан при източника, върху дивиденти, изплатени на чуждестранни дружества, различни от дружествата по смисъла на посочената директива — Освобождаване на дивидентите, изплатени на местни дружества)

text:
               1.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 180/5

         Решение на Съда (първи състав) от 18 юни 2009 г. (преюдициално запитване от Korkein hallinto-oikeus, Финландия) — производство, образувано по жалба на Aberdeen Property Fininvest Alpha Oy
   (Дело C-303/07) (1)

   (Свобода на установяване - Директива 90/435/ЕИО - Корпоративен данък - Разпределяне на дивиденти - Данък, удържан при източника, върху дивиденти, изплатени на чуждестранни дружества, различни от дружествата по смисъла на посочената директива - Освобождаване на дивидентите, изплатени на местни дружества)
   2009/C 180/07
   Език на производството: фински

      Запитваща юрисдикция

   Korkein hallinto-oikeus

      Страна в главното производство

   Aberdeen Property Fininvest Alpha Oy

      Предмет

   Преюдициално запитване — Korkein hallinto-oikeus — Тълкуване на членове 43 ЕО, 48 ЕО, 56 ЕО и 58 ЕО и на член 2, буква а) от Директива 90/435/ЕИО на Съвета от 23 юли 1990 година относно общата система за данъчно облагане на дружества майки и дъщерни дружества от различни държави-членки (ОВ L 225, стр. 6; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 97) — Удържане на данък при източника върху дивидентите, разпределени на установено в друга държава-членка дружество майка, а същевременно освобождаване на дивидентите, разпределени на установено на територията на страната дружество майка — Данъчнозадължено лице, което не е посочено в директивата за дружествата майки и дъщерните дружества — Данъчна спогодба — Накърняване на основните свободи — Сходно положение

      Диспозитив

   Членове 43 ЕО и 48 ЕО трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат законодателство на държава-членка, което освобождава от данък при източника дивидентите, разпределени от местно за тази държава дъщерно дружество на установено в същата държава акционерно дружество, но облага с този данък при източника подобните дивиденти, изплатени на местно за друга държава-членка дружество майка от вида инвестиционно дружество от отворен тип (SICAV), чиято юридическа форма е непозната в правото на първата държава и не е включена в списъка на дружествата по член 2, буква а) от Директива 90/435/ЕИО на Съвета от 23 юли 1990 година относно общата система за данъчно облагане на дружества майки и дъщерни дружества от различни държави-членки и което е освободено от подоходно облагане на основание на законодателството на другата държава-членка.

      (1)  ОВ C 211, 8.9.2007 г.


title: Дело T-617/15: Решение на Общия съд от 29 ноември 2016 г. — Chic Investments/EUIPO (eSMOKING WORLD) (Марка на Европейския съюз — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „eSMOKING WORLD“ — Абсолютни основания за отказ — Описателен характер — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Задължение за мотивиране)

text:
               23.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/29

         Решение на Общия съд от 29 ноември 2016 г. — Chic Investments/EUIPO (eSMOKING WORLD)
   (Дело T-617/15) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „eSMOKING WORLD“ - Абсолютни основания за отказ - Описателен характер - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Задължение за мотивиране))
   (2017/C 022/38)
   Език на производството: полски

      Страни

      Жалбоподател: Chic Investments sp. z o.o. (Познан, Полша) (представител: K. Jarosiński, адвокат)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: D. Walicka)

      Предмет

   Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 25 юни 2015 г. (R 3227/2014-5) относно заявка за регистрация на фигуративен знак „eSMOKING WORLD“ като марка на Европейския съюз

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Chic Investments sp. z o.o. да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 16, 18.1.2016 г.


title: Дело C-611/12 P: Решение на Съда (голям състав) от 14 октомври 2014 г.  — Jean-François Giordano/Европейска комисия (Обжалване — Обща политика в областта на рибарството — Квоти за риболов — Спешни мерки, приети от Комисията — Извъндоговорна отговорност на Съюза — Член 340, втора алинея ДФЕС — Условия — Действителна и сигурна вреда — Субективни права на риболов)

text:
               22.12.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 462/3

         Решение на Съда (голям състав) от 14 октомври 2014 г. — Jean-François Giordano/Европейска комисия
   (Дело C-611/12 P) (1)

   ((Обжалване - Обща политика в областта на рибарството - Квоти за риболов - Спешни мерки, приети от Комисията - Извъндоговорна отговорност на Съюза - Член 340, втора алинея ДФЕС - Условия - Действителна и сигурна вреда - Субективни права на риболов))
   (2014/C 462/04)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Jean-François Giordano (представители: D. Rigeade и A. Scheuer, адвокати)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: A. Bouquet и D. Nardi)

      Диспозитив

               1)

               Отменя решение на Общия съд на Европейския съюз Giordano/Комисия (T-114/11, EU:T:2012:585)

               2)

               Отхвърля иска за обезщетение, предявен от г-н Jean-François Giordano по дело T-114/11.

               3)

               Г-н Jean-François Giordano и Европейската комисия понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 71, 9.3.2013 г.


title: Дело T-281/07: Решение на Първоинстанционния съд от 12 ноември 2008 г. — еcoblue/СХВП — Banco Bilbao Vizcaya Argentaria (Ecoblue) (Марка на Общността — Процедура по възражение — Заявка за словна марка на Общността Ecoblue — По-ранна словна марка на Общността BLUE — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Прилика между знаци — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94)

text:
               10.1.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 6/27

         Решение на Първоинстанционния съд от 12 ноември 2008 г. — еcoblue/СХВП — Banco Bilbao Vizcaya Argentaria (Ecoblue)
   (Дело T-281/07) (1)

   (Марка на Общността - Процедура по възражение - Заявка за словна марка на Общността Ecoblue - По-ранна словна марка на Общността BLUE - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Прилика между знаци - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94)
   (2009/C 6/54)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: еcoblue (Munich-Bogenhausen, Германия) (представители: C. Osterrieth и T. Schmitz, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: D. Botis)
   Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA (Мадрид, Испания)
   Предмет
   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 25 април 2007 г. (преписка R 844/2006-1) относно процедура по възражение между Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA и ecoblue AG.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда ecoblue AG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 235, 6.10.2007 г.


title: Дело T-264/14: Решение на Общия съд от 23 октомври 2015 г. — Hansen/СХВП (WIN365) (Марка на Общността — Заявка за словната марка на Общността „WIN365“ — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (EО) №° 207/2009)

text:
               14.12.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 414/29

         Решение на Общия съд от 23 октомври 2015 г. — Hansen/СХВП (WIN365)
   (Дело T-264/14) (1)

   ((Марка на Общността - Заявка за словната марка на Общността „WIN365“ - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (EО) №o 207/2009))
   (2015/C 414/38)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Robert Hansen (Мюнхен, Германия) (представител: M. Pütz-Poulalion, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Schifko)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 20 февруари 2014 г. (дело R 908/2013-4) относно заявка за регистрация на словния знак „WIN365“ като марка на Общността

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда M. Robert Hansen да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 194, 24.6.2014 г.


title: Дело C-271/06: Решение на Съда (четвърти състав) от 21 февруари 2008 г. (преюдициално запитване от Bundesfinanzhof — Германия) — Netto Supermarkt GmbH & Co. OHG/Finanzamt Malchin (Шеста директива ДДС — Член 15, точка 2 — Освободени доставки на стоки при износ извън Общността — Неизпълнени условия за освобождаване — Подправено от купувача доказателство за износ — Доставчик, който полага грижа на добър търговец)

text:
               12.4.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 92/4

         Решение на Съда (четвърти състав) от 21 февруари 2008 г. (преюдициално запитване от Bundesfinanzhof — Германия) — Netto Supermarkt GmbH & Co. OHG/Finanzamt Malchin
   (Дело C-271/06) (1)

   (Шеста директива ДДС - Член 15, точка 2 - Освободени доставки на стоки при износ извън Общността - Неизпълнени условия за освобождаване - Подправено от купувача доказателство за износ - Доставчик, който полага грижа на добър търговец)
   (2008/C 92/06)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Bundesfinanzhof
   Страни в главното производство

      Жалбоподател: Netto Supermarkt GmbH & Co. OHG

      Ответник: Finanzamt Malchin
   Предмет
   Преюдициално запитване — Bundesfinanzhof — Тълкуване на общностното право в областта на ДДС, по-конкретно на член 15, точка 2 от Директива 77/388/ЕИО: Шеста директива на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1) — Възстановяване на ДДС по доставки на стоки за износ, получено благодарение на подправени документи — Освобождаване от данък по справедливост
   Диспозитив
   Член 15, точка 2 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, изменена с Директива 95/7/ЕО на Съвета от 10 април 1995 г., трябва да се тълкува в смисъл, че допуска предоставянето на освобождаване от държава-членка от ДДС при доставка на стоки за износ извън Общността, когато условията за такова освобождаване не са налице, а данъчнозадълженото лице не е могло да забележи отсъствието им дори при полагане на грижата на добър търговец поради подправянето на представеното от купувача доказателство за износ.

      (1)  ОВ C 224, 16.9.2007 г.


title: Дело F-114/11: Жалба, подадена на 26 октомври 2011 г. — ZZ/Парламент

text:
               7.1.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 6/27

         Жалба, подадена на 26 октомври 2011 г. — ZZ/Парламент
   (Дело F-114/11)
   2012/C 6/52
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: A. Salerno, avocat)

      Ответник: Европейски парламент

      Предмет на производството

   Искане за отмяна на решението на Парламента, с което се приема, че някои парични помощи, отпускани от държава членка на студенти във висши учебни заведения, следва да се считат за надбавки от същото естество като семейните надбавки и че посочените парични помощи следва да се приспадат от надбавките за образование, изплащани на жалбоподателя, както и за отмяна на решението за връщане на неоснователно платените суми.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отменят двете решения, които са отразени във фиша му за заплата за месец 2011 г. и които го увреждат, а именно, от една страна, решението за приспадане на размера на паричните помощи, платени от Centre de Documentation et d'Information sur l'Enseignement Supérieur de Luxembourg, от получените от него надбавки за образование, и от друга страна, отмяна на решението, с което се иска възстановяване на недължимо платените суми за надбавки за образование, получавани в периода октомври 2010 — февруари 2011 г.;

               —

               да се осъди Парламентът да плати неизплатените части от възнаграждението му, заедно с мораторни лихви, считано от датата на падежа, изчислени въз основа на лихвения процент на Европейската централна банка, определен за основните операции по рефинансиране за съответния период, увеличен с два пункта;

               —

               да се осъди Парламентът да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-144/10: Жалба, подадена на 29 март 2010 г. — Space Beach Club/СХВП — Flores Gómez (SpS space of sound)

text:
               22.5.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 134/49

         Жалба, подадена на 29 март 2010 г. — Space Beach Club/СХВП — Flores Gómez (SpS space of sound)
   (Дело T-144/10)
   2010/C 134/79
   Език на жалбата: испански

      Страни

      Жалбоподател: Space Beach Club, SA [San Jorge (Ибиза), Испания] (представител: A. Alejos Cutuli, abogada)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Miguel Ángel Flores Gómez (Мадрид, Испания)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на втори апелативен състав на СХВП и да се отхвърли заявката за регистрация на марка на Общността № 5.683.693,

               —

               да се осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Miguel Ángel Flores Gómez.

      Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка, която съдържа словния елемент „SPS space of sound“ (заявка за регистрация № 5.683.693) за стоки и услуги от класове 9, 35 и 41.

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Испански фигуративни марки, които съдържат словния знак „SPACE“ (№ 2.021.783, № 2.610.677, № 2.644.838, № 2.644.839, № 2.654.511, № 2.694.428, № 2.583.870, № 3.175.742 и № 4.529.814) за стоки и услуги от класове 9, 25 и 41.

      Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: неправилно тълкуване на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 относно марката на Общността.


title: Съединени дела C-621/10 и C-129/11: Решение на Съда (втори състав) от 26 април 2012 г. (преюдициални запитвания от Административен съд Варна, България) — „Болкан енд Сий пропъртис“ АДСИЦ (C-621/10), „Провадинвест“ ООД (C-129/11)/Директор на Дирекция „Обжалване и управление на изпълнението“ — гр. Варна, при Централно управление на Националната агенция за приходите (ДДС — Директива 2006/112/ЕО — Член 73 и член 80, параграф 1 — Продажба на недвижими имоти между свързани дружества — Стойност на сделката — Национална правна уредба, която предвижда за сделки между свързани лица данъчната основа за целите на ДДС да е пазарната стойност на доставката)

text:
               16.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 174/11

         Решение на Съда (втори състав) от 26 април 2012 г. (преюдициални запитвания от Административен съд Варна, България) — „Болкан енд Сий пропъртис“ АДСИЦ (C-621/10), „Провадинвест“ ООД (C-129/11)/Директор на Дирекция „Обжалване и управление на изпълнението“ — гр. Варна, при Централно управление на Националната агенция за приходите
   (Съединени дела C-621/10 и C-129/11) (1)

   (ДДС - Директива 2006/112/ЕО - Член 73 и член 80, параграф 1 - Продажба на недвижими имоти между свързани дружества - Стойност на сделката - Национална правна уредба, която предвижда за сделки между свързани лица данъчната основа за целите на ДДС да е пазарната стойност на доставката)
   2012/C 174/15
   Език на производството: български

      Запитваща юрисдикция

   Административен съд Варна

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели:„Болкан енд Сий пропъртис“АДСИЦ (C-621/10), „Провадинвест“ ООД (C-129/11)

      Ответник: Директор на Дирекция „Обжалване и управление на изпълнението“ — гр. Варна, при Централно управление на Националната агенция за приходите

      Предмет

   Преюдициални запитвания — Административен съд Варна, България — тълкуване на член 80, параграф 1, буква в) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7 и поправка в ОВ L 74, 2011 г., стр. 3) — Свързани дружества, сключили договор за продажба на недвижими имоти — Национална правна уредба, която предвижда за сделки между свързани лица данъчната основа за целите на ДДС да е пазарната стойност на доставката — Методи за определяне на пазарната стойност — Отказ за признаване на правото на приспадане на ДДС при незаконосъобразно изчисляване на данъка

      Диспозитив

               1.

               Член 80, параграф 1 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност трябва да се тълкува в смисъл, че установените в него условия за прилагане са изчерпателно посочени и поради това националното законодателство не може да предвижда на основание на тази разпоредба данъчната основа да бъде пазарната стойност на операцията извън изброените в посочената разпоредба случаи, в частност когато данъчнозадълженото лице има пълно право на приспадане на данъка върху добавената стойност, което националната юрисдикция следва да провери.

               2.

               При обстоятелства като тези в главните производства член 80, параграф 1 от Директива 2006/112 предоставя на заинтересованите дружества правото да се позоват на него пряко, за да се противопоставят на прилагането на национални разпоредби, несъвместими с тази разпоредба. При невъзможност за тълкуване на вътрешното законодателство в съответствие с посочения член 80, параграф 1, запитващата юрисдикция следва да остави без приложение всяка противоречаща му разпоредба от това законодателство.

      (1)  ОВ C 72, 5.3.2011 г.

      ОВ C 145, 14.5.2011 г.


title: Дело T-225/13: Жалба, подадена на 12 април 2013 г. — T&L Sugars и Sidul Açúcares/Комисия

text:
               22.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 178/13

         Жалба, подадена на 12 април 2013 г. — T&L Sugars и Sidul Açúcares/Комисия
   (Дело T-225/13)
   2013/C 178/24
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: T&L Sugars Ltd (Лондон, Обединено кралство) и Sidul Açúcares, Unipessoal Lda (Santa Iria de Azóia, Португалия) (представители: D. Waelbroeck, lawyer, и D. Slater, Solicitor)

      Ответници: Европейска комисия и Европейски съюз, представлявани по настоящото дело от Европейската комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени (i) Регламент (ЕС) № 131/2013 (1) и Регламент (ЕС) № 281/2013 (2) за определяне на извънредни мерки относно пускането на извънквотни захар и изоглюкоза на пазара на Съюза при намалена такса за свръхпроизводство за пазарната 2012/2013 година; (ii) Регламент (ЕС) № 194/2013 (3) и Регламент (ЕС) № 332/2013 (4) за определяне на коефициент на разпределение за наличните количества извънквотна захар, предназначени за продажба на пазара на Съюза при намалена такса за свръхпроизводство; (iii) Регламент (ЕС) № 36/2013 (5) за откриване на постоянна покана за участие в търг за внос на захар с кодове по КН 1701 14 10 и 1701 99 10 с намалено мито за пазарната 2012—2013 година; и (iv) Регламент (ЕС) № 67/2013 (6) за определяне на минималния размер на митото в отговор на първата частична покана за участие в търг, както и Регламент (ЕС) № 178/2013 (7) за определяне на минималния размер на митото в отговор на втората частична покана за участие в търг,

               —

               при условията на евентуалност, да се обяви за допустимо и основателно искането за установяване на незаконосъобразност съгласно член 277 ДФЕС на Регламент (ЕС) № 131/2013, на Регламент (ЕС) № 281/2013 и на Регламент (ЕС) № 36/2013,

               —

               да обяви член 186, буква а) и член 187 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 (8) за незаконосъобразни по реда на член 277 ДФЕС, доколкото с тях не са прилагат правилно релевантните разпоредби на Регламент (ЕО) № 318/2006 (9);

               —

               да осъди Европейския съюз, представляван от Комисията, да поправи вредите, претърпени от жалбоподателите в резултат от неизпълнението на задълженията на Комисията, и да определи това обезщетение за претърпени от жалбоподателите вреди през периода 25 юни 2012—31 март 2013 г. в размер на 184 725 960 EUR, в едно с щетите, които те продължават да търпят след посочената дата, или на всяка друга сума, отразяваща вредите, които жалбоподателите са претърпели или ще претърпят съгласно допълнително представени от тях доказателства в хода на производството, и по-специално с оглед надлежното отчитане на бъдещите вреди, като горепосочените суми се увеличат със съответната лихва от датата на постановяване на решението на Общия съд до действителното им изплащане,

               —

               да постанови изплащането на лихва в размер на процента, определен към съответния момент от Европейската централна банка по основните ѝ операции по рефинансиране, увеличен с два пункта, или в друг подходящ размер, който Общият съд определи, върху дължимата сума от датата на решението на Общия съд до действителното изплащане,

               —

               да осъди Комисията да заплати всички съдебни разноски и разходи във връзка в настоящото производство.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага осем правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от твърдение за нарушение на принципа на недопускане на дискриминацията, тъй като от една страна Регламенти (ЕС) № 131/2013 и № 281/2013 предвиждали фиксирана и общо приложима такса за свръхпроизводство от 224 ЕUR и 172 EUR на тон, т.е. по-малко от половината от обичайните 500 EUR на тон, приложима за определени количества (общо 300 000 тона) захар, разделени поравно само между заявители, които произвеждат цвекло. От друга страна, Регламент (ЕС) № 36/2013 въвеждал неизвестно, непредвидимо мито, приложимо само за спечелилите търга (които могат да бъдат рафинерии на тръстика, преработватели на захарно цвекло или всяко друго трето лице) и по отношение на неопределено общо количество.

               2.

               Второто правно основание е изведено от твърдение за нарушение на Регламент № 1234/2007 и от липсата на годно правно основание, тъй като предвид Регламенти (ЕС) № 131/2013 и № 281/2013, Комисията нямала право да увеличава квотите, а напротив трябвало да налага високи, възпиращи такси за пускането на пазара на ЕС на извънквотна захар. Що се отнася до данъчните търгове, то Комисията очевидно не била упълномощена, нито оправомощена да приема такъв вид мерки, които не били изобщо предвидени в основната правна уредба.

               3.

               Третото правно основание е изведено от твърдение за нарушение на принципа за правна сигурност, тъй като Комисията създала система, по силата на която митата не са предвидими и не се определят чрез прилагането на последователни, обективни критерии, а въз основа на субективната готовност за плащане (още повече от лица, които в това отношение се намират под различен натиск и имат различни подбуди), без реална връзка с вноса на самите продукти.

               4.

               Четвъртото правно основание е изведено от твърдение за нарушение на принципа на пропорционалност, доколкото Комисията с лекота можела да приеме по-слабо ограничителни мерки за справяне с недостига на предлагане, които да не бъдат постановявани изключително в ущърб на рафинериите вносители.

               5.

               Петото правно основание е изведено от твърдение за нарушение на оправданите правни очаквания, тъй като у жалбоподателите било оставено легитимното впечатление да очакват от Комисията да използва наличните съгласно Регламент № 1234/2007 способи за възстановяване на предлагането на сурова тръстикова захар за рафиниране. Също така у жалбоподателите било оставено легитимното впечатление да очакват, че Комисията ще запази равновесието между рафинериите вносители и местните производители на захар.

               6.

               Шестото правно основание е изведено от твърдение за нарушение на принципите на дължимото усърдие, на грижа и на добра администрация, тъй като във връзка с управлението на пазара на захар Комисията допуснала многократно основни грешки и вътрешни противоречия, които показвали в най-добрия случай неразбиране на основни пазарни механизми. Например, нейният баланс, който представлява един от основните инструменти за определяне на съдържанието и момента на намеса на пазара, бил много неточен и се основавал на опорочена методология. В допълнение, предприетите от Комисията действия били явно неподходящи с оглед на недостига в предлагането.

               7.

               Седмото правно основание е изведено от твърдение за нарушение на член 39 ДФЕС, тъй като Комисията не успяла да постигне две от поставените от тази разпоредба на Договора цели.

               8.

               Осмото правно основание е изведено от твърдение за нарушение на Регламент (ЕС) № 1006/2011 (10), тъй като приложимите спрямо бялата захар мита били всъщност само отчасти по-високи от тези за суровата захар, като разликата била около 20 EUR за тон. Това силно контрастирало с разликата от 80 EUR между митото за стандартен внос на рафинирана захар (419 EUR) и за внос на сурова захар за рафиниране (339 EUR), определени с Регламент (ЕС) № 1006/2011.
               В допълнение, в подкрепа на искането за обезщетение жалбоподателите посочват, че чрез своята пасивност и неуместни действия Комисията явно и съществено надхвърлила свободата на преценка, която ѝ е предоставена от Регламент № 1234/2007. Нещо повече, непредприемането от нейна страна на подходящи мерки представлявало очевидно нарушение на правна норма, „която има за цел да се предоставят права на частноправни субекти“. По-специално Комисията нарушила общите принципи на ЕС на правна сигурност, недопускане на дискриминация, пропорционалност, оправдани правни очаквания и на дължимите усърдие, грижа и добра администрация.

      (1)  Регламент за изпълнение (ЕС) № 131/2013 на Комисията от 15 февруари 2013 година за определяне на извънредни мерки относно пускането на извънквотни захар и изоглюкоза на пазара на Съюза при намалена такса за свръхпроизводство за пазарната 2012/2013 година (ОВ L 45, 2013 г., стр. 1).

      (2)  Регламент за изпълнение (ЕС) № 281/2013 на Комисията от 22 март 2013 година за определяне на извънредни мерки относно пускането на извънквотни захар и изоглюкоза на пазара на Съюза при намалена такса за свръхпроизводство за пазарната 2012/2013 година (ОВ L 84, 2013 г., стр. 19).

      (3)  Регламент за изпълнение (ЕС) № 194/2013 на Комисията от 6 март 2013 година за определяне на коефициент на разпределение за наличните количества извънквотна захар, предназначени за продажба на пазара на Съюза при намалена такса за свръхпроизводство през пазарната 2012/2013 година (ОВ L 64, 2013 г., стр. 3).

      (4)  Регламент за изпълнение (ЕС) № 332/2013 на Комисията от 10 април 2013 година за определяне на коефициент на разпределение за наличните количества извънквотна захар, предназначени за продажба на пазара на Съюза при намалена такса за свръхпроизводство през пазарната 2012/2013 година (ОВ L 102, 2013 г., стр. 18).

      (5)  Регламент за изпълнение (ЕС) № 36/2013 на Комисията от 18 януари 2013 година за откриване на постоянна покана за участие в търг за внос на захар с кодове по КН 1701 14 10 и 1701 99 10 с намалено мито за пазарната 2012—2013 година (ОВ L 16, 2013 г., стр. 7).

      (6)  Регламент за изпълнение (ЕС) № 67/2013 на Комисията от 24 януари 2013 година за определяне на минималния размер на митото за захар в отговор на първата частична покана за участие в търг в рамките на тръжната процедура, открита с Регламент за изпълнение (ЕС) № 36/2013 (ОВ L 22, 2013 г., стр. 9).

      (7)  Регламент за изпълнение (ЕС) № 178/2013 на Комисията от 28 февруари 2013 година за определяне на минималния размер на митото за захар в отговор на втората частична покана за участие в търг в рамките на тръжната процедура, открита с Регламент за изпълнение (ЕС) № 36/2013 (ОВ L 58, 2013 г., стр. 3).

      (8)  Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета от 22 октомври 2007 година за установяване на обща организация на селскостопанските пазари и относно специфични разпоредби за някои земеделски продукти (ОВ L 299, стр. 1).

      (9)  Регламент (ЕО) № 318/2006 на Съвета от 20 февруари 2006 година относно общата организация на пазарите в сектора на захарта (ОВ L 58, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 70, стр. 77).

      (10)  Регламент за изпълнение (ЕС) № 1006/2011 на Комисията от 27 септември 2011 година за изменение на приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (ОВ L 282, 2011 г., стр. 1; поправки — ОВ L 290, 2011 г., стр. 6, ОВ L 52, 2012 г., стр. 32, ОВ L 226, 2012 г., стр. 8).


title: Дело C-567/14: Решение на Съда (първи състав) от 7 юли 2016 г. (преюдициално запитване от Cour d'appel de Paris — Франция) — Genentech Inc./Hoechst GmbH, Sanofi-Aventis Deutschland GmbH (Преюдициално запитване — Конкуренция — Член 101 ДФЕС — Споразумение за неизключителна лицензия — Патент — Липса на нарушение — Задължение за заплащане на възнаграждение)

text:
               12.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 335/8

         Решение на Съда (първи състав) от 7 юли 2016 г. (преюдициално запитване от Cour d'appel de Paris — Франция) — Genentech Inc./Hoechst GmbH, Sanofi-Aventis Deutschland GmbH
   (Дело C-567/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Конкуренция - Член 101 ДФЕС - Споразумение за неизключителна лицензия - Патент - Липса на нарушение - Задължение за заплащане на възнаграждение))
   (2016/C 335/09)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour d'appel de Paris

      Страни в главното производство

      Ищец: Genentech Inc.

      Ответници: Hoechst GmbH, Sanofi-Aventis Deutschland GmbH

      Диспозитив

   Член 101 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че допуска по силата на лицензионно споразумение като разглежданото в главното производство лицензополучателят да бъде задължен да плаща възнаграждение за използването на патентована технология през целия срок на действие на това споразумение в случай на обявяване на недействителността или при липсата на нарушение на лицензирания патент, при положение че лицензополучателят е можел свободно да прекрати посоченото споразумение с предизвестие в разумен срок.

      (1)  ОВ C 73, 2.3.2015 г.