title: Дело T-126/09: Решение на Общия съд от 12 септември 2013 г. — Италия/Комисия (Езиков режим — Обявления за конкурси на общо основание за назначаване на администратори — Публикуване на пълния текст на три официални езика — Информация относно обявленията за конкурси на общо основание — Публикуване на всички официални езици — Език на изпитите — Избор на втория език измежду три официални езика)

text:
               26.10.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/19

         Решение на Общия съд от 12 септември 2013 г. — Италия/Комисия
   (Дело T-126/09) (1)

   (Езиков режим - Обявления за конкурси на общо основание за назначаване на администратори - Публикуване на пълния текст на три официални езика - Информация относно обявленията за конкурси на общо основание - Публикуване на всички официални езици - Език на изпитите - Избор на втория език измежду три официални езика)
   2013/C 313/34
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Италианска република (представител: G. Palmieri, подпомаган от P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално J. Currall и J. Baquero Cruz, впоследствие J. Curall и G. Gattinara)

      Предмет

   Искане за отмяна на обявления за конкурси на общо основание EPSO/AD/144/09, в сектора на общественото здравеопазване, EPSO/AD/145/09, в сектора на безопасността на храните (политика и законодателство), и EPSO/AD/146/09, в сектора на безопасността на храните (одит, инспекция и оценка), за съставяне на списък с резерви за бъдещи назначения на администратори от степен AD 5 за български, кипърски, естонски, унгарски, латвийски, литовски, малтийски, полски, румънски, словашки, словенски и чешки граждани, публикувани на немски, английски и френски език в Официален вестник на Европейския съюз от 14 януари 2009 г. (ОВ C 9 A, стр. 1).

      Диспозитив

               1.

               Отменя обявления за конкурси на общо основание EPSO/AD/144/09, в сектора на общественото здравеопазване, EPSO/AD/145/09, в сектора на безопасността на храните (политика и законодателство), и EPSO/AD/146/09, в сектора на безопасността на храните (одит, инспекция и оценка), за съставяне на списък с резерви за бъдещи назначения на администратори от степен AD 5 за български, кипърски, естонски, унгарски, латвийски, литовски, малтийски, полски, румънски, словашки, словенски и чешки граждани, публикувани на немски, английски и френски език в Официален вестник на Европейския съюз от 14 януари 2009 г.

               2.

               Италианската република и Европейската комисия понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 129, 6.6.2009 г.


title: Разпределение на съдиите по състави

text:
               26.10.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 354/2

         Разпределение на съдиите по състави
   (2015/C 354/02)
   На 8 октомври 2015 г., вследствие на встъпването в длъжността съдия на г-н Forrester, пленумът на Общия съд реши да измени решението на Общия съд от 23 октомври 2013 г. (1) относно разпределението на съдиите по състави.
   За периода от 8 октомври 2015 г. до 31 август 2016 г. разпределението на съдиите по състави е следното:

         Първи (I) разширен състав от петима съдии:

   г-н Kanninen, заместник-председател, г-жа Pelikánová, г-н Buttigieg, г-н Gervasoni и г-н Madise, съдии.

         Първи (1-ви) състав от трима съдии:

   г-н Kanninen, заместник-председател;
   г-жа Pelikánová, съдия;
   г-н Buttigieg, съдия.

         Втори (II) разширен състав от петима съдии:

   г-жа Martins Ribeiro, председател на състава, г-н Bieliūnas, г-н Gervasoni, г-н Madise и г-н Forrester, съдии.

         Втори (2-ри) състав от трима съдии:

   г-жа Martins Ribeiro, председател на състава;
   г-н Gervasoni, съдия;
   г-н Madise, съдия.

         Трети (III) разширен състав от петима съдии:

   г-н Papasavvas, председател на състава, г-жа Labucka, г-н Bieliūnas, г-н Kreuschitz и г-н Forrester, съдии.

         Трети (3-ти) състав от трима съдии:

   г-н Papasavvas, председател на състава;
   г-н Bieliūnas, съдия;
   г-н Forrester, съдия.

         Четвърти (IV) разширен състав от петима съдии:

   г-н Prek, председател на състава, г-жа Labucka, г-н Schwarcz, г-жа Tomljenović и г-н Kreuschitz, съдии.

         Четвърти (4-ти) състав от трима съдии:

   г-н Prek, председател на състава;
   г-жа Labucka, съдия;
   г-н Kreuschitz, съдия.

         Пети (V) разширен състав от петима съдии:

   г-н Dittrich, председател на състава, г-н Dehousse, г-н Schwarcz, г-жа Tomljenović и г-н Collins, съдии.

         Пети (5-и) състав от трима съдии:

   г-н Dittrich, председател на състава;
   г-н Schwarcz, съдия;
   г-жа Tomljenović, съдия.

         Шести (VI) разширен състав от петима съдии:

   г-н Frimodt Nielsen, председател на състава, г-н Dehousse, г-жа Wiszniewska-Białecka, г-н Collins и г-н Ulloa Rubio, съдии.

         Шести (6-и) състав от трима съдии:

   г-н Frimodt Nielsen, председател на състава;
   г-н Dehousse, съдия;
   г-н Collins, съдия.

         Седми (VII) разширен състав от петима съдии:

   г-н van der Woude, председател на състава, г-жа Wiszniewska-Białecka, г-жа Кънчева, г-н Wetter и г-н Ulloa Rubio, съдии.

         Седми (7-и) състав от трима съдии:

   г-н van der Woude, председател на състава;
   г-жа Wiszniewska-Białecka, съдия;
   г-н Ulloa Rubio, съдия.

         Осми (VIII) разширен състав от петима съдии:

   г-н Gratsias, председател на състава, г-н Czúcz, г-н Popescu, г-жа Кънчева и г-н Wetter, съдии.

         Осми (8-и) състав от трима съдии:

   г-н Gratsias, председател на състава;
   г-жа Кънчева, съдия;
   г-н Wetter, съдия.

         Девети (IX) разширен състав от петима съдии:

   г-н Berardis, председател на състава, г-н Czúcz, г-жа Pelikánová, г-н Popescu и г-н Buttigieg, съдии.

         Девети (9-и) състав от трима съдии:

   г-н Berardis, председател на състава;
   г-н Czúcz, съдия;
   г-н Popescu, съдия.

      (1)  ОВ C 344, 23.11.2013 г., стр. 2.


title: Дело T-764/16: Жалба, подадена на 3 ноември 2016 г. — Paulini/ЕЦБ

text:
               16.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 14/42

         Жалба, подадена на 3 ноември 2016 г. — Paulini/ЕЦБ
   (Дело T-764/16)
   (2017/C 014/51)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Jörn Paulini (Франкфурт на Майн, Германия) (представители: L. Levi и M. Vandenbussche, lawyers)

      Ответник: Европейска централна банка

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението от 15 декември 2015 г., изменено на 10 февруари 2016 г., с което жалбоподателят е уведомен за годишното изменение на заплатите и премиите за 2015 г.;

               —

               да присъди на жалбоподателя обезщетение за материалните вреди, описани в точки 99—103 oт жалбата;

               —

               да присъди на жалбоподателя обезщетение за моралните вреди, които твърди, че е претърпял, в размер на 10 000 EUR;

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три основания.

               1.

               Първото основание е незаконосъобразност на насоките за 2015 г. относно годишното изменение на заплатите и премиите, доколкото те нарушават принципа на недискриминация, член 51 oт условията за работа и членове 12 и 21 oт Хартата на ЕС. При условията на евентуалност, незаконосъобразност на обжалваното решение, доколкото то нарушава насоките за 2015 г. относно годишното изменение на заплатите и премиите и е засегнато от явна грешка в преценката.
               Жалбоподателят счита, че насоките за 2015 г. относно годишното изменение на заплатите и премиите са незаконосъобразни, тъй като поставят в по-неблагоприятно положение членовете на персонала с ограничено присъствие в службата, в която са назначени, поради съображения, стоящи обективно извън техния контрол, като например отпуск по болест, работа при непълно работно време поради инвалидност или освобождаване от службата поради упражняване на дейност в комитета на персонала (или комбинация от съображения), в сравнение с колегите им, които са на разположение на пълно работно време в службите, в които са назначени. Обжалваното решение, което е било прието на основание на незаконосъобразните насоки относно годишното изменение на заплатите и премиите, е, като резултат от това, също така незаконосъобразно.
               При условията на евентуалност, ако насоките за 2015 г. относно годишното изменение на заплатите и премиите са законосъобразни, жалбоподателят все пак счита, че обжалваното решение нарушава насоките доколкото периодите, в които той е отсъствал, са били използвани като дискриминиращи в неговия случай и, нещо повече, те е трябвало да се тълкуват като индикации за позитивно поведение, оказващо позитивно влияние върху компенсаторните плащания. Всички фактори, които следва да бъдат преценени в съответствие с насоките за 2015 г. относно годишното изменение на заплатите и премиите, би трябвало явно да са довели до по-висок размер на компенсаторните плащания.

               2.

               Второто основание е твърдението, по отношение на приложимата формула спрямо представителните действия на персонала, освободен от служба, за незаконосъобразност на обжалваното решение, доколкото то не е неутрализирало отсъствията поради отпуск по болест и следователно нарушава решението от 18 декември 2008 г., принципа на недискриминация, членове 12 и 21 от Хартата и член 51 от условията за работа. При условията на евентуалност, ако решението от 18 декември 2008 г. не е позволявало неутрализиране на отпуска по болест, жалбоподателят се позовава на незаконосъобразност на решението от 18 декември 2008 г., в това отношение.
               Жалбоподателят счита, че ЕЦБ е трябвало да неутрализира отсъствието му поради отпуск по болест, съгласно освобождаването му от служба за януари и февруари 2015 г., при изчисляването на компенсаторните плащания за дейността му като член на комитета на персонала, използвайки формулата в решението от 18 декември 2008 г. относно годишното изменение на заплатите и премиите за членовете на персонала във връзка с дейността на комитета на персонала.
               Ако решението от 18 декември 2008 г. не е давало такава възможност, жалбоподателят оспорва с настоящата жалба, при условията на евентуалност, законосъобразността на това решение в това отношение, доколкото членовете на комитета на персонала, чието освобождаване от служба е трябвало да бъде преразпределено поради отсъствие по болест, са поставени в по-неблагоприятно положение в сравнение с колегите им, работещи на пълно работно време, въпреки сходните продуктивност и резултати, и са в по-неблагоприятно положение поради участието им в комитета на персонала.

               3.

               Третото основание, изведено, що се отнася до практиката на закръгляне, е твърдението за нарушаване на решението на ЕЦБ от 18 декември 2008 г., доколкото посоченото решение не разрешава закръглянето за членовете на комитета на персонала. При условията на евентуалност, ако решението от 18 декември 2008 г. позволява закръглянето за членовете на комитета на персонала, то би било явно необосновано и неадекватно в това отношение.
               В рамките на второто основание жалбоподателят оспорва законосъобразността на решението от 18 декември 2008 г., ако следва да се счита, че това решение не позволява на ЕЦБ да неутрализира отпуска по болест на жалбоподателя чрез прилагане на фиксираната формула за изчисляване на компенсаторните плащания. В това основание той оспорва законосъобразността на решението само в това отношение. В допълнение, ЕЦБ използва практика, състояща се в закръгляне на резултата от формулата, с цел превръщането му в проценти за определяне на увеличението на заплатата, което следва да бъде получено от члена на персонала.
               Жалбоподателят оспорва тази практика, която няма правно основание в приложимите правила и по-конкретно в решението от 18 декември 2008 г. При условията на евентуалност, ако решението от 18 декември 2008 г. следва да се тълкува в смисъл, че позволява закръглянето на компенсаторните плащания за членовете на комитета на персонала, това решение би било незаконосъобразно в това отношение, тъй като би било явно необосновано и неадекватно.


title: Дело T-255/13: Решение на Общия съд от 12 ноември 2015 г. — Италия/Комисия (ФЕОГА — Секция „Гарантиране“ — ЕФГЗ и ЕЗФРСР — Разходи, изключени от финансиране — Финансови корекции с единна ставка — Преки плащания — Кръстосано спазване — Помощ за преработване на цитрусови плодове — Условия за акредитиране на разплащателна агенция)

text:
               11.1.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 7/18

         Решение на Общия съд от 12 ноември 2015 г. — Италия/Комисия
   (Дело T-255/13) (1)

   ((ФЕОГА - Секция „Гарантиране“ - ЕФГЗ и ЕЗФРСР - Разходи, изключени от финансиране - Финансови корекции с единна ставка - Преки плащания - Кръстосано спазване - Помощ за преработване на цитрусови плодове - Условия за акредитиране на разплащателна агенция))
   (2016/C 007/25)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Италианска република (представители: G. Palmieri, подпомаган от B. Tidore и M. Salvatorelli, avvocati dello Stato)

      Ответник: Европейска комисия (представители: D. Bianchi и P. Rossi)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение за изпълнение 2013/123/ЕС на Комисията от 26 февруари 2013 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на селското стопанство (ФЕОГА), секция „Гарантиране“, на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (ОВ L 67, стр. 20), в частта, в която съдържа финансови корекции с единна ставка на направени от Италианската република разходи

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Италианската република да понесе направените от нея съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 178, 22.6.2013 г.


title: Дело C-404/07: Решение на Съда (трети състав) от 9 октомври 2008 г. (преюдициално запитване от Fővárosi Bíróság — Република Унгария) — Наказателно производство, започнато от Győrgy Katz/István Roland Sós (Полицейско и съдебно сътрудничество по наказателноправни въпроси — Рамково решение 2001/220/ПВР — Правно положение в наказателното производство на пострадалия от престъпление — Частен обвинител, който поддържа обвинение вместо прокурора — Показания на пострадалия от престъпление в качеството на свидетел)

text:
               22.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/11

         Решение на Съда (трети състав) от 9 октомври 2008 г. (преюдициално запитване от Fővárosi Bíróság — Република Унгария) — Наказателно производство, започнато от Győrgy Katz/István Roland Sós
   (Дело C-404/07) (1)

   (Полицейско и съдебно сътрудничество по наказателноправни въпроси - Рамково решение 2001/220/ПВР - Правно положение в наказателното производство на пострадалия от престъпление - Частен обвинител, който поддържа обвинение вместо прокурора - Показания на пострадалия от престъпление в качеството на свидетел)
   (2008/C 301/20)
   Език на производството: унгарски
   Препращаща юрисдикция
   Fővárosi Bíróság
   Страни в наказателното дело по главното производство
   Győrgy Katz/István Roland Sós
   Предмет
   Преюдициално запитване — Fővárosi Bíróság — Тълкуване на членове 2 и 3 от Рамковото решение на Съвета от 15 март 2001 година относно правното положение в наказателното производство на жертвите от престъпления (ОВ L 82, стp. 1, Специално издание на български език 2007 г., глава 19, том 3, стр. 104) — Национална правна уредба, която изключва възможността за свидетелски показания на пострадалия в наказателно производство, започнато от същия в качеството на заместващ частен обвинител.
   Диспозитив
   Членове 2 и 3 от Рамково решение 2001/220/ПВР на Съвета от 15 март 2001 година относно правното положение в наказателното производство на жертвите от престъпления трябва да се тълкуват в смисъл, че те не задължават дадена национална юрисдикция да даде възможност пострадалия от правонарушение да бъде изслушан като свидетел в рамките на производство, започнато по заместващо частно обвинение като разглежданото по главното производство. Въпреки това, при липса на такава възможност, на пострадалия трябва да може да бъде разрешено да даде показания, които да могат да се вземат предвид като доказателство.

      (1)  ОВ C 283, 24.11.2007 г.


title: Дело C-462/15: Преюдициално запитване от Augstākā tiesa (Латвия), постъпило на 31 август 2015 г. — Verners Pudāns

text:
               16.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 381/18

         Преюдициално запитване от Augstākā tiesa (Латвия), постъпило на 31 август 2015 г. — Verners Pudāns
   (Дело C-462/15)
   (2015/C 381/21)
   Език на производството: латвийски

      Запитваща юрисдикция

   Augstākā tiesa

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Verners Pudāns

      Ответник: Valsts ieņēmumu dienests

      Преюдициален въпрос

   Трябва ли член 29, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 73/2009 (1) на Съвета от 19 януари 2009 г. за установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски стопани, за изменение на регламенти (EО) № 1290/2005, (EО) № 247/2006, (EО) № 378/2007 и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1782/2003 да се тълкува в смисъл, че по принцип позволява на държавите членки да облагат с данък върху доходите плащанията по схемите за подпомагане, посочени в приложение I към този регламент?

      (1)  ОВ L 30, стр. 16.


title: Дело T-598/11: Жалба, подадена на 28 ноември 2011 г. — MPDV Mikrolab/СХВП (Lean Performance Index)

text:
               4.2.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 32/29

         Жалба, подадена на 28 ноември 2011 г. — MPDV Mikrolab/СХВП (Lean Performance Index)
   (Дело T-598/11)
   2012/C 32/60
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor (Мосбах, Германия) (представител: W. Göpfert, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд

               —

               да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 15 септември 2011 г. по преписка № R 131/2011-1,

               —

               ответникът да се осъди да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „Lean Performance Index“ за стоки и услуги от класове 9, 16, 35 и 42.

      Решение на проверителя: отхвърля заявката.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент № 207/2009, тъй като съответната марка на Общността имала отличителен характер и не била описателна.


title: Дело C-568/13: Решение на Съда (пети състав) от 18 декември 2014 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Stato — Италия) — Azienda Ospedaliero-Universitaria di Careggi-Firenze/Data Medical Service srl (Преюдициално запитване — Обществени поръчки за услуги — Директива 92/50/ЕИО — Член 1, буква в) и член 37 — Директива 2004/18/ЕО — Член 1, параграф 8, първа алинея и член 55 — Понятия „доставчик на услуги“ и „икономически оператор“  — Университетско публичноправно болнично заведение — Образувание, което е юридическо лице с предприемаческа и организационна самостоятелност — Дейност, която е главно нестопанска — Институционална цел да се предоставят здравни услуги — Възможност да се предоставят аналогични услуги на пазара — Допускане до участие в процедура за възлагане на обществена поръчка)

text:
               23.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 65/14

         Решение на Съда (пети състав) от 18 декември 2014 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Stato — Италия) — Azienda Ospedaliero-Universitaria di Careggi-Firenze/Data Medical Service srl
   (Дело C-568/13) (1)

   ((Преюдициално запитване - Обществени поръчки за услуги - Директива 92/50/ЕИО - Член 1, буква в) и член 37 - Директива 2004/18/ЕО - Член 1, параграф 8, първа алинея и член 55 - Понятия „доставчик на услуги“ и „икономически оператор“ - Университетско публичноправно болнично заведение - Образувание, което е юридическо лице с предприемаческа и организационна самостоятелност - Дейност, която е главно нестопанска - Институционална цел да се предоставят здравни услуги - Възможност да се предоставят аналогични услуги на пазара - Допускане до участие в процедура за възлагане на обществена поръчка))
   (2015/C 065/19)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Consiglio di Stato

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Azienda Ospedaliero-Universitaria di Careggi-Firenze

      Ответник: Data Medical Service srl

      Диспозитив

               1)

               Член 1, буква в) от Директива 92/50/ЕИО на Съвета от 18 юни 1992 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за услуги не допуска национално законодателство, което изключва участието на публичноправно болнично заведение като разглежданото по главното производство в процедури за възлагане на обществени поръчки, поради качеството му на публичноправно стопанско образувание, ако и доколкото това образувание има право да извършва дейност на пазара в съответствие с институционалните и уставните си цели.

               2)

               Разпоредбите на Директива 92/50, и по-специално общите принципи на свободна конкуренция, на пропорционалност и на недопускане на дискриминация, които са в основата на тази директива, трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат национално законодателство, което позволява на публичноправно болнично заведение като разглежданото по главното производство, което участва в процедура за възлагане на обществена поръчка, да представи оферта, с която никой не може да се конкурира, благодарение на получаваните от него публични средства. Същевременно при проверката на необичайно ниския характер на стойността на една оферта на основание член 37 от тази директива възлагащият орган може да вземе предвид наличието на публично финансиране, с което разполага това заведение, с оглед на възможността да отхвърли тази оферта.

      (1)  ОВ C 52, 22.2.2014 г.


title: Дело C-379/09: Решение на Съда (трети състав) от 10 март 2011 г. (преюдициално запитване от Arbeidshof te Brussel, Белгия) — Maurits Casteels/British Airways plc (Свободно движение на работници — Член 45 ДФЕС и член 48 ДФЕС — Социална сигурност на работниците мигранти — Запазване на правото на допълнителна пенсия — Бездействие на Съвета — Заето лице, работило последователно при същия работодател в няколко държави членки)

text:
               7.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 139/5

         Решение на Съда (трети състав) от 10 март 2011 г. (преюдициално запитване от Arbeidshof te Brussel, Белгия) — Maurits Casteels/British Airways plc
   (Дело C-379/09) (1)

   (Свободно движение на работници - Член 45 ДФЕС и член 48 ДФЕС - Социална сигурност на работниците мигранти - Запазване на правото на допълнителна пенсия - Бездействие на Съвета - Заето лице, работило последователно при същия работодател в няколко държави членки)
   2011/C 139/08
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Arbeidshof te Brussel

      Страни в главното производство

      Ищец: Maurits Casteels

      Ответник: British Airways plc

      Предмет

   Преюдициално запитване — Arbeidshof te Brussel — Тълкуване на членове 39 ЕО и 42 ЕО и на Директива 98/49/ЕО на Съвета от 29 юни 1998 година за запазване на правото на допълнителна пенсия на заети лица и самостоятелно заети лица, движещи се в границите на Общността (ОВ L 209, стр. 46; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 91) — Бездействие на Съвета — Заето лице, работило последователно в подразделенията на същия работодател в няколко държави членки (без да е било командировано), което винаги е било включено в приложимата местна схема за допълнително пенсионно осигуряване

      Диспозитив

               1.

               В рамките на спор, с който са сезирани националните юрисдикции, частноправен субект не може да се позовава на непосредственото действие на член 48 ДФЕС срещу работодател от частния сектор.

               2.

               Член 45 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска в рамките на задължителното прилагане на колективен трудов договор:

                           —

                           при определянето на периода за придобиване на окончателно право на допълнителни пенсионни плащания в държава членка да не се вземат под внимание годините заетост, натрупани от работник в подразделения на един и същ работодател в различни държави членки и по силата на един и същ общ трудов договор, както и

                           —

                           преместването на работник от едно подразделение на неговия работодател, намиращо се в една държава членка, в подразделение на същия този работодател, намиращо се в друга държава членка, да се разглежда като преустановяване на работата при този работодател по собствено желание.

      (1)  ОВ C 312, 19.12.2009 г.


title: Дело C-53/16 P: Жалба, подадена на 29 януари 2016 г. от г-н Carsten René Beul срещу определението, постановено от Общия съд (девети състав) на 23 ноември 2015 г. по дело T-640/14, Beul/Парламент и Съвет

text:
               30.5.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 191/4

         Жалба, подадена на 29 януари 2016 г. от г-н Carsten René Beul срещу определението, постановено от Общия съд (девети състав) на 23 ноември 2015 г. по дело T-640/14, Beul/Парламент и Съвет
   (Дело C-53/16 P)
   (2016/C 191/07)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Carsten René Beul (представители: H.-M. Pott и T. Eckhold, Rechtsanwälte)

      Други страни в производството: Европейски парламент и Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Съда:

               —

               да отмени определението на Общия съд на Европейския съюз от 23 ноември 2015 г.,

               —

               да отмени обжалвания Регламент (ЕС) № 537/2014, при условията на евентуалност да върне делото на Общия съд на Европейския съюз,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   С жалба пред Общия съд жалбоподателят иска отмяна на Регламент (ЕС) № 537/2014 (1) на Европейския парламент и на Съвета от 16 април 2014 година относно специфични изисквания по отношение на задължителния одит на предприятия от обществен интерес и за отмяна на Решение 2005/909/ЕО на Комисията.
   Жалбоподателят е одобрен в Германия експерт-счетоводител (както и задължителен одитор съгласно правото на Великото херцогство Люксембург и на Италианската република). Той има право да извършва задължителен одит на предприятия от обществен интерес. Като експерт-счетоводител за цялата си дейност той подлежи на контрол от страна на Wirtschaftsprüferkammer (камара на експерт-счетоводителите), публичноправен орган, в който членуват експерт-счетоводители и те избират неговите органи.
   Обжалваният регламент (наричан по-нататък „регламентът“) предвижда, че надзорът спрямо задължителните одитори по отношение на одита на предприятията от обществен интерес се осигурява от независим орган, тоест орган, който не получава и никакви указания от държавата. В този орган не могат в никакъв случай да участват действащи експерт-счетоводители, а бивши експерт-счетоводители могат да участват само след изтичането на дълъг период от време от приключване на дейността им като счетоводители.
   Според жалбоподателя тази нова уредба е неблагоприятна. Той твърди, че регламентът противоречи на правото на Съюза.
   Общият съд отхвърля жалбата като недопустима. Той приема, че жалбоподателят няма право да обжалва регламента. Общият съд мотивира решението си като посочва, че жалбоподателят не е лично засегнат от регламента, тъй като спада към кръга от лица, посочени общо в разпоредбата и не може да изтъква индивидуални права.
   Жалбоподателят напротив твърди, че е засегнат пряко и лично от разпоредбата. Той счита по-специално, че кръгът на адресатите на разпоредбата е отворен и именно поради това, че между приемането на регламента и влизането му в сила изтича срок, през който към този кръг от професионалисти могат да се включат неопределен брой лица.
   Общият съд не отчел тази пряка и лична засегнатост. Според него кръгът от професионалисти по-специално е определен към всеки момент на прилагане на произтичащия от правото на Съюза надзор. Обстоятелството, че има период от време между приемането и влизането в сила не е решаващо за съществуването на съдебна защита.
   Освен това според жалбоподателя, ако се приеме, че липсва лично засягане, се създава празнота в съдебната защита. Според него тази празнота следва да се запълни с оглед на Хартата на основните права, която защитава и свободата при избор на професия, и Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи. Според жалбоподателя това произтича от отговорността и контрола на юрисдикциите на Европейския съюз, тъй като Европейският съюз създава предпоставките за тази празнота в съдебната защита.

      (1)  ОВ L 158, стр. 77.


title: Дело C-542/12: Преюдициално запитване, отправено от Tribunale di Pordenone (Италия) на 28 ноември 2012 г. — Наказателно производство срещу Giorgio Fidenato

text:
               2.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/7

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunale di Pordenone (Италия) на 28 ноември 2012 г. — Наказателно производство срещу Giorgio Fidenato
   (Дело C-542/12)
   2013/C 63/13
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale di Pordenone

      Страна в главното производство

   Giorgio Fidenato

      Преюдициални въпроси

               1.

               Дали разрешението, предвидено в член 1, алинея 2 от Законодателен декрет №212 от 24 април 2001, в значението му съгласно националната съдебна практика, е съвместимо или противоречи на комплексната правна уредба на Директива 2001/18/ЕО (1);

               2.

               по-специално, дали такова разрешение е необходимо и за генетично модифицирани организми, които вече са вписани в Общия каталог, в случай че държавата членка поставя отглеждането на ГМО в зависимост от разрешение, изрично насочено към защита на т.нар. принцип на съвместно съществуване.

      (1)  Директива 2001/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 март 2001 година относно съзнателното освобождаване на генетично модифицирани организми в околната среда и за отмяна на Директива 90/220/ЕИО на Съвета; ОВ L 106, стр. 1.


title: Дело T-420/08: Жалба, подадена на 29 септември 2008 г. — SAZAS/Комисия

text:
               6.12.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/42

         Жалба, подадена на 29 септември 2008 г. — SAZAS/Комисия
   (Дело T-420/08)
   (2008/C 313/77)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Združenje skladateljev, avtorjev in založnikov za zaščito avtorskih pravic Slovenije (Sazas) (Trzin, Словения) (представител: M. Favart, lawyer)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени член 3 от Решение на Комисията от 16 юли 2008 г. относно процедура по член 81 ЕО и член 53 ЕИП (Преписка COMP/C2/38698 — CISAC), и

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   С настоящата си жалба жалбоподателят иска по реда на член 230 ЕО отмяната на член 3 от Решение C(2008) 3435 на Комисията от 16 юли 2008 г. относно процедура по член 81 EО и член 53 ЕИП (Преписка COMP/C2/38.698 — CISAC), където се твърди, че 24 от членуващите в CISAC (1) дружества, намиращи се в ЕИП, включително жалбоподателят, предприемат съгласувана практика „чрез координиране на териториалното приложение на взаимно предоставените пълномощни за реципрочно представителство, по начин, който ограничава лиценза до националната територия на всяко дружество за колективно управление на авторски права“.
   Основните правни основания и доводи са сходни или идентични с посочените по Дело T-413/08.

      (1)  Международна конфедерация на сдруженията на авторите и композиторите.


title: Дело C-564/10: Решение на Съда (четвърти състав) от 29 март 2012 г. (преюдициално запитване от Bundesverwaltungsgericht — Германия) — Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung/Pfeifer & Langen KG (Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 — Защита на финансовите интереси на Европейския съюз — Членове 3 и 4 — Административни мерки — Връщане на незаконно придобити облаги — Компенсаторни и мораторни лихви, дължими съгласно националното право — Прилагане на предвидените в Регламент № 2988/95 правила на погасителна давност към събирането на тези мораторни лихви — Dies a quo на погасителната давност — Понятие за спиране — Понятие за прекъсване)

text:
               26.5.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 151/7

         Решение на Съда (четвърти състав) от 29 март 2012 г. (преюдициално запитване от Bundesverwaltungsgericht — Германия) — Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung/Pfeifer & Langen KG
   (Дело C-564/10) (1)

   (Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 - Защита на финансовите интереси на Европейския съюз - Членове 3 и 4 - Административни мерки - Връщане на незаконно придобити облаги - Компенсаторни и мораторни лихви, дължими съгласно националното право - Прилагане на предвидените в Регламент № 2988/95 правила на погасителна давност към събирането на тези мораторни лихви - Dies a quo на погасителната давност - Понятие за спиране - Понятие за прекъсване)
   2012/C 151/12
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesverwaltungsgericht

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung

      Ответник: Pfeifer & Langen KG

      Предмет

   Преюдициално запитване — Bundesverwaltungsgericht — Тълкуване на член 3 от Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 на Съвета от 18 декември 1995 година относно защитата на финансовите интереси на Европейските общности (ОВ L 312, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 1, стр. 166) — Връщане на недължимо платена помощ — Приложимост на член 3 от Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 спрямо погасяването по давност на вземания за лихви, каквито се дължат съгласно националното право наред с връщането на недължимо получените суми

      Диспозитив

   Член 3 от Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 на Съвета от 18 декември 1995 година относно защитата на финансовите интереси на Европейските общности трябва да се тълкува в смисъл, че предвиденият в него давностен срок за събирането на главното вземане, съответстващо на връщането на незаконно придобита облага от бюджета на Съюза, не се прилага за събирането на лихвите върху това вземане, когато тези лихви се дължат не съгласно правото на Съюза, а само по силата на задължение по националното право.

      (1)  ОВ C 72, 5.3.2011 г.


               7.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 32/1

         (2009/C 32/01)
   Последна публикация на Съда в Официален вестник на Европейския съюз

         ОВ C 19, 24.1.2009 г.

   Предишни публикации

      ОВ C 6, 10.1.2009 г.

      ОВ C 327, 20.12.2008 г.

      ОВ C 313, 6.12.2008 г.

      ОВ C 301, 22.11.2008 г.

      ОВ C 285, 8.11.2008 г.

      ОВ C 272, 25.10.2008 г.

   Може да намерите тези текстове на:

               EUR-Lex:http://eur-lex.europa.eu


title: Дело T-10/16 R: Определение на председателя на Общия съд от 6 април 2016 г. — GABO:mi/Комисия (Обезпечително производство — Субсидии — Шеста и Седма рамкова програма на Европейската общност за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности (2002 — 2006 г. и 2007 — 2013 г.) — Писма с искане за възстановяване на част от предоставените субсидии — Дебитно известие — Молба за спиране на изпълнението — Допустимост — Липса на неотложност)

text:
               30.5.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 191/33

         Определение на председателя на Общия съд от 6 април 2016 г. — GABO:mi/Комисия
   (Дело T-10/16 R)
   ((Обезпечително производство - Субсидии - Шеста и Седма рамкова програма на Европейската общност за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности (2002 — 2006 г. и 2007 — 2013 г.) - Писма с искане за възстановяване на част от предоставените субсидии - Дебитно известие - Молба за спиране на изпълнението - Допустимост - Липса на неотложност))
   (2016/C 191/44)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: GABO:mi Gesellschaft für Ablauforganisation:milliarium mbH & Co. KG (Мюнхен, Германия) (представители: M. Ahlhaus и C. Mayer, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: S. Delaude, S. Lejeune и M. Sickierzyńska)

      Предмет

   Молба за спиране на изпълнението, от една страна, на две писма на Комисията от 2 декември 2015 г., с които тя уведомява жалбоподателя, че ще пристъпи към събиране на част от субсидиите, които са му били предоставени в рамките на Шеста и Седма рамкова програма на Европейската общност за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности (2002 — 2006 г. и 2007 — 2013 г.) и, от друга страна, на дебитно известие на Комисията, с което му се разпорежда да плати сумата от 1 770 417,29 EUR най-късно до 15 януари 2016 г.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля молбата за допускане на обезпечителни мерки.

               2)

               Отменя определението от 18 януари 2016 г., постановено по дело T-10/16 R.

               3)

               Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело T-253/16: Жалба, подадена на 17 май 2016 г. — Cleversafe/EUIPO (Storage Beyond Scale)

text:
               8.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 287/23

         Жалба, подадена на 17 май 2016 г. — Cleversafe/EUIPO (Storage Beyond Scale)
   (Дело T-253/16)
   (2016/C 287/29)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Cleversafe, Inc. (Чикаго, Илинойс, Съединени американски щати) (представител: A. Lingenfelser, lawyer)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Данни за производството пред EUIPO

      Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „Storage Beyond Scale“ —заявка за регистрация № 13 975 446

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 14 март 2016 г. по преписка R 2240/2015-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

      Изложено основание

               —

               Думите, съставящи словната марка, нямат само хвалебствено значение, както предлага проверителят.


title: Дело T-239/14: Определение на Общия съд от 26 август 2015 г. — Monard/Комисия

text:
               16.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 381/58

         Определение на Общия съд от 26 август 2015 г. — Monard/Комисия
   (Дело T-239/14) (1)

   (2015/C 381/72)
   Език на производството: английски
   Председателят на четвърти състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 212, 7.7.2014 г.


title: Дело T-855/16 R: Определение на председателя на Общия съд от 10 март 2017 г. — Fertisac/ECHA (Обезпечително производство — REACH — Такса за регистрацията на вещество — Намаление за микро-, малки и средни предприятия — Решение за налагане на административна и на допълнителна такса — Молба за спиране на изпълнението — Липса на неотложност)

text:
               8.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 144/47

         Определение на председателя на Общия съд от 10 март 2017 г. — Fertisac/ECHA
   (Дело T-855/16 R)
   ((Обезпечително производство - REACH - Такса за регистрацията на вещество - Намаление за микро-, малки и средни предприятия - Решение за налагане на административна и на допълнителна такса - Молба за спиране на изпълнението - Липса на неотложност))
   (2017/C 144/65)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Fertisac, SL (Атарфе, Испания) (представител: J. Gomez Rodriguez, адвокат)

      Ответник: Европейска агенция по химикалите (ECHA) (представители: E. Maurage, J.-P. Trnka и M. Heikkilä, подпомагани от C. Molyneux, адвокат)

      Предмет

   Искане на основание членове 278 ДФЕС и 279 ДФЕС за спиране на изпълнението на решение SME (2016) 5150 от 15 ноември 2016 г., с което на жалбоподателя е отказано да се ползва от приложимите за средни предприятия намаления, както и на фактурите, издадени от ЕСНА на 15 ноември 2016 г. на основание на това решение с номера 10060160 и 10060161.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля молбата в обезпечителното производство.

               2)

               Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело C-413/06 P: Решение на Съда (голям състав) от 10 юли 2008 г. — Bertelsmann AG, Sony Corporation of America/Комисия на Европейските общности, Independent Music Publishers and Labels Association (Impala, международно сдружение), Sony BMG Music Entertainment BV (Обжалване — Конкуренция — Контрол върху концентрациите между предприятия — Общо предприятие Sony BMG — Жалба срещу отмяна на решение на Комисията за обявяване на концентрация за съвместима с общия пазар — Съдебен контрол — Обхват — Изисквания за доказване — Роля на известието за нарушения — Засилване или създаване на съвместно господстващо положение — Мотивиране на решенията за разрешаване на концентрации — Използване на поверителна информация)

text:
               30.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 223/7

         Решение на Съда (голям състав) от 10 юли 2008 г. — Bertelsmann AG, Sony Corporation of America/Комисия на Европейските общности, Independent Music Publishers and Labels Association (Impala, международно сдружение), Sony BMG Music Entertainment BV
   (Дело C-413/06 P) (1)

   (Обжалване - Конкуренция - Контрол върху концентрациите между предприятия - Общо предприятие Sony BMG - Жалба срещу отмяна на решение на Комисията за обявяване на концентрация за съвместима с общия пазар - Съдебен контрол - Обхват - Изисквания за доказване - Роля на известието за нарушения - Засилване или създаване на съвместно господстващо положение - Мотивиране на решенията за разрешаване на концентрации - Използване на поверителна информация)
   (2008/C 223/10)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподатели: Bertelsmann AG (представители: P. Chappatte и J. Boyce, Solicitors), Sony Corporation of America (представители:N. Levy, Barrister, R. Snelders, avocat, T. Graf, Rechtsanwalt)

      Други страни в производството: Independent Music Publishers and Labels Association (Impala) (представители: S. Crosby, Solicitor и J. Golding, Solicitors, I. Wekstein-Steg, Advocate), Комисия на Европейските общности (представители: A. Whelan и K. Mojzesowicz), Sony BMG Music Entertainment BV (представители: N. Levy, Barrister, R. Snelders, avocat, T. Graf, Rechtsanwalt)
   Предмет
   Жалба, подадена срещу решението на Първоинстанционния съд (трети състав) от 13 юли 2006 г. по дело Impala/Комисия (T-464/04), с което Първоинстанционният съд отменя решението на Комисията от 19 юли 2004 г. относно обявяването за съвместима с общия пазар и с ЕИП на операцията по концентрация, целяща създаването на съвместно предприятие, което да обхваща дейностите на Sony и Bertelsmann в областта на звуконосителите (преписка COMP/M.3333 — Sony/BMG)
   Диспозитив

               1)

               Отменя Решение на Първоинстанционния съд на Европейските общности от 13 юли 2006 г. по дело Impala/Комисия (Т-464/04).

               2)

               Връща делото за разглеждане от Първоинстанционния съд на Европейските общности.

               3)

               Съдът не се произнася по съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 326, 30.12.2006 г.


title: Дело T-900/16: Жалба, подадена на 21 декември 2016 г. — Casual Dreams/EUIPO — López Fernández (Dayaday)

text:
               27.3.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 95/12

         Жалба, подадена на 21 декември 2016 г. — Casual Dreams/EUIPO — López Fernández (Dayaday)
   (Дело T-900/16)
   (2017/C 095/21)
   Език на жалбата: испански

      Страни

      Жалбоподател: Casual Dreams, SLU (Manresa, Испания) (представител: A. Tarí Lázaro, abogada)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Miguel Ángel López Fernández (Fuensalida, Испания)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител/Притежател на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словния елемент „Dayaday“ — заявка за регистрация № 13 243 563

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 6 октомври 2016 г. по преписка R 375/2016-2

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение на втори апелативен състав на EUIPO от 6 октомври 2016 г. по преписка R 375/2016-2, с което частично се отхвърля жалбата срещу решението на отдела по споровете на EUIPO № B 2 469 545 от 17 декември 2015 г.,

               —

               да отхвърли заявката за регистрация на марка на Европейския съюз № 13 243 563, подадена от встъпилата страна за всички стоки от клас 9 и част от стоките от класове 16 и 24, за които втори апелативен състав е отхвърлил жалбата,

               —

               при условията на евентуалност, да отмени обжалваното решение на основание член 8, параграф 5 от Регламент за марката на Европейския съюз в частта, в която потвърждава отхвърлянето на възражението и жалбата за стоките, включени в класове 09, 16 и 24 и да върне преписката на втори апелативен състав за ново разглеждане в цялост, що се отнася до относителното основание, съдържащо се в посочения член,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски, включително разноските, направени от жалбоподателя в производството през втори апелативен състав на EUIPO.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) и параграф 5 от Регламент № 207/2009.


title: Съединени дела C-171/07 и С-172/07: Решение на Съда (голям състав) от 19 май 2009 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgericht des Saarlandes, Германия) — Apothekerkammer des Saarlandes, Marion Schneider, Michael Holzapfel, Fritz Trennheuser, Deutscher Apothekerverband eV (C-171/07), Helga Neumann-Seiwert (C-172/07)/Saarland, Ministerium für Justiz, Gesundheit und Soziales (Свобода на установяване — Член 43 ЕО — Обществено здраве — Аптеки — Разпоредби, съгласно които само фармацевти имат право да стопанисват аптеки — Обосноваване — Сигурно и качествено снабдяване на населението с лекарствени продукти — Професионална независимост на фармацевтите)

text:
               4.7.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 153/5

         Решение на Съда (голям състав) от 19 май 2009 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgericht des Saarlandes, Германия) — Apothekerkammer des Saarlandes, Marion Schneider, Michael Holzapfel, Fritz Trennheuser, Deutscher Apothekerverband eV (C-171/07), Helga Neumann-Seiwert (C-172/07)/Saarland, Ministerium für Justiz, Gesundheit und Soziales
   (Съединени дела C-171/07 и С-172/07) (1)

   (Свобода на установяване - Член 43 ЕО - Обществено здраве - Аптеки - Разпоредби, съгласно които само фармацевти имат право да стопанисват аптеки - Обосноваване - Сигурно и качествено снабдяване на населението с лекарствени продукти - Професионална независимост на фармацевтите)
   2009/C 153/10
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Verwaltungsgericht des Saarlandes

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Apothekerkammer des Saarlandes, Marion Schneider, Michael Holzapfel, Fritz Trennheuser, Deutscher Apothekerverband eV, (C-171/07), Helga Neumann-Seiwert (C-172/07)

      Ответници: Saarland, Ministerium für Justiz, Gesundheit und Soziales

      В присъствието на: DocMorris NV

      Предмет

   Преюдициално запитване — Verwaltungsgericht des Saarlandes — Тълкуване на членове 10, 43 и 48 ЕО — Разрешение за стопанисване на аптеки, предоставяно съгласно националното законодателство само на фармацевт, който ръководи лично аптеката — Разрешение, предоставено от националните органи на юридическо лице, с оглед на непосредственото действие на общностното право — Условия, съгласно които националното право остава неприложимо

      Диспозитив

   Членове 43 ЕО и 48 ЕО допускат национална правна уредба като разглежданата по главното производство, която е пречка за притежаването и стопанисването на аптеки от лица без качеството фармацевт.

      (1)  ОВ C 140, 23.6.2007 г.


title: Дело T-407/04: Решение на Първоинстанционния съд от 9 октомври 2008 г.  — Miguelez Herreras/Комисия (Жалба за отмяна — Иск за обезщетение — Публична служба — Повишаване — Предоставяне на точки за предимство)

text:
               6.12.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/26

         Решение на Първоинстанционния съд от 9 октомври 2008 г. — Miguelez Herreras/Комисия
   (Дело T-407/04) (1)

   (Жалба за отмяна - Иск за обезщетение - Публична служба - Повишаване - Предоставяне на точки за предимство)
   (2008/C 313/45)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Benedicta Miguelez Herreras (Брюксел, Белгия) (представители: първоначално M. van der Woude и V. Landes, впоследствие M. van der Woude, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: първоначално H. Tserepa-Lacombe и V. Joris, впоследствие V. Joris и G. Berscheid, подпомагани от D. Waelbroeck, avocat)
   Предмет
   Искане за отмяна:

               —

               на решението на генералния директор на правната служба на Комисията за предоставяне на жалбоподателя на 2 точки за предимство от генералната дирекция в рамките на процедурата за повишаване за 2003 г., съобщено на 2 юли 2003 г. и потвърдено с решение на органа по назначаването, което е нотифицирано на 16 декември 2003 г.;

               —

               на следните решения: решението на органа по назначаването да предостави на жалбоподателя общо 23 точки в рамките на процедурата за повишаване за 2003 г.; списъка за заслуги на длъжностните лица от степен C 2 в рамките на процедурата за повишаване за 2003 г., публикуван в Informations administratives [административни известия] № 71-2003 от 25 ноември 2003 г.; списъка на длъжностните лица, повишени в степен C 1 в рамките на процедурата за повишаване за 2003 г., публикуван в Informations administratives № 76-2003 от 3 декември 2003 г.; във всички случаи, на решението да не бъде вписано името на жалбоподателя в посочените списъци;

               —

               доколкото това е необходимо, на решението на органа по назначаването от 17 юни 2004 г., с което се отхвърля жалбата, подадена на 24 февруари 2004 г. от жалбоподателя;

               —

               на решението на органа по назначаване от 17 април 2007 г. да не предостави на жалбоподателя нито една допълнителна точка за предимство в рамките на процедурата за повишаване за 2003 г.;

         с което се цели обявяване за несъществуващи на всички решения, приети в хода на процедурата за повишаване за 2003 г., които са оспорени в рамките на настоящата жалба и не са били заместени с други през 2007 г., и по-конкретно списъка за заслуги на длъжностните лица от степен C 2 в рамките на процедурата за повишаване за 2003 г., публикуван в Informations administratives № 71-2003 от 25 ноември 2003 г. и списъка на длъжностните лица, повишени в степен C 1 в рамките на процедурата за повишаване за 2003 г., публикуван в Informations administratives № 76-2003 от 3 декември 2003 г., както и получаване на обезщетение в размер на 5 000 EUR.
   Диспозитив

               1)

               Отменя решенията на Комисията, с които на жалбоподателя се определят общо 23 точки за повишаване и му се отказва да бъде вписан в списъка на длъжностните лица, повишени в степен C 1 в рамките на процедурата за повишаване за 2003 г.

               2)

               Отхвърля жалбата в останалата й част.

               3)

               Осъжда Комисията да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 300, 4.12.2004 г.


title: Дело F-60/10: Жалба, подадена на 22 юли 2010 г. — Chiavegato/Комисия

text:
               25.9.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 260/28

         Жалба, подадена на 22 юли 2010 г. — Chiavegato/Комисия
   (Дело F-60/10)
   ()
   2010/C 260/39
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Fulvia Chiavegato (Bettembourg, Люксембург) (представител: F. Frabetti, avocat)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет и описание на спора

   Отмяна на списъка на длъжностните лица, повишени в процедурата за повишаване за 2009 г., както и, инцидентно, на подготвителните актове във връзка с това решение

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени списъкът на длъжностните лица, повишени в процедурата за повишаване за 2009 г., приет от органа по назначаването на 13 ноември 2009 г., доколкото в този списък не е включено името на жалбоподателката, както и, инцидентно, да се отменят подготвителните актове във връзка с това решение,

               —

               да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-601/15 PPU: Решение на Съда (голям състав) от 15 февруари 2016 г. (преюдициално запитване от Raad van State — Нидерландия) — J. N./Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie (Преюдициално запитване — Спешно преюдициално производство — Стандарти за приемането на кандидати за международна закрила — Директива 2008/115/ЕО — Законен престой — Директива 2013/32/ЕС — Член 9 — Право за оставане в държава членка — Директива 2013/33/ЕС — Член 8, параграф 3, първа алинея, буква д) — Задържане — Защита на националната сигурност или обществения ред — Валидност — Харта на основните права на Европейския съюз — Членове 6 и 52 — Ограничение — Пропорционалност)

text:
               25.4.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 145/13

         Решение на Съда (голям състав) от 15 февруари 2016 г. (преюдициално запитване от Raad van State — Нидерландия) — J. N./Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
   (Дело C-601/15 PPU) (1)

   ((Преюдициално запитване - Спешно преюдициално производство - Стандарти за приемането на кандидати за международна закрила - Директива 2008/115/ЕО - Законен престой - Директива 2013/32/ЕС - Член 9 - Право за оставане в държава членка - Директива 2013/33/ЕС - Член 8, параграф 3, първа алинея, буква д) - Задържане - Защита на националната сигурност или обществения ред - Валидност - Харта на основните права на Европейския съюз - Членове 6 и 52 - Ограничение - Пропорционалност))
   (2016/C 145/15)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Raad van State

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: J. N.

      Ответник: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      Диспозитив

   При преценката на член 8, параграф 3, първа алинея, буква д) от Директива 2013/33/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година за определяне на стандарти относно приемането на кандидати за международна закрила не се установяват обстоятелства, които да засягат валидността на тази разпоредба от гледна точка на член 6 и член 52, параграфи 1 и 3 от Хартата на основните права на Европейския съюз.

      (1)  ОВ C 38, 1.2.2016 г.


title: Дело F-131/11: Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 4 май 2016 г. — Dun/Комисия (Публична служба — Срочно наети служители — Пенсии — Член 11, параграф 2 от приложение VIII към Правилника — Пенсионни права, придобити по национална пенсионна схема преди постъпване на служба в Съюза — Прехвърляне към пенсионната схема на Съюза — Неприето веднага от заинтересованото лице предложение за бонус към осигурителния стаж, направено от органа, оправомощен да сключва договори за наемане на работа — Ново предложение за бонус към осигурителния стаж въз основа на нови общи разпоредби за прилагане — Понятие за акт с неблагоприятни последици — Явна недопустимост — Член 81 от Процедурния правилник)

text:
               20.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 222/39

         Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 4 май 2016 г. — Dun/Комисия
   (Дело F-131/11) (1)

   ((Публична служба - Срочно наети служители - Пенсии - Член 11, параграф 2 от приложение VIII към Правилника - Пенсионни права, придобити по национална пенсионна схема преди постъпване на служба в Съюза - Прехвърляне към пенсионната схема на Съюза - Неприето веднага от заинтересованото лице предложение за бонус към осигурителния стаж, направено от органа, оправомощен да сключва договори за наемане на работа - Ново предложение за бонус към осигурителния стаж въз основа на нови общи разпоредби за прилагане - Понятие за акт с неблагоприятни последици - Явна недопустимост - Член 81 от Процедурния правилник))
   (2016/C 222/50)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Peter Dun (Брюксел, Белгия) (представители: първоначално D. de Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal и S. Orlandi, avocats, впоследствие D. de Abreu Caldas, J.-N. Louis и S. Orlandi, avocats, и накрая J.-N. Louis, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално D. Martin и J. Baquero Cruz, впоследствие MM. J. Currall и G. Gattinara впоследствие G. Gattinara, и накрая G. Gattinara и F. Simonetti)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението за прехвърляне на пенсионни права, придобити преди постъпването на служба в Комисията, въз основа на предложеното от Службата за управление и плащане по индивидуални права (PMO) преизчисление.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като явно недопустима.

               2)

               Осъжда г-н Peter Dun да понесе собствените си разноски и да заплати направените от Европейска комисия разноски.

      (1)  ОВ C 65, 3.3.2012 г., стр. 23


title: Дело T-88/08: Определение на Първоинстанционния съд от 16 юни 2008 г.  — Кипър/Комисия

text:
               30.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 223/58

         Определение на Първоинстанционния съд от 16 юни 2008 г. — Кипър/Комисия
   (Дело T-88/08) (1)

   (2008/C 223/106)

      Език на производството: гръцки

   Председателят на първи състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 142, 7.6.2008 г.


title: Дело C-207/09: Определение на председателя на Съда от 7 декември 2009 г. — Европейска комисия/Словашка република

text:
               27.2.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 51/29

         Определение на председателя на Съда от 7 декември 2009 г. — Европейска комисия/Словашка република
   (Дело C-207/09) (1)

   2010/C 51/54

      Език на производството: словашки

   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 205, 29.8.2009 г.


title: Дело C-226/11: Решение на Съда (втори състав) от 13 декември 2012 г. (преюдициално запитване от Cour de cassation — Франция) — Expedia Inc./Autorité de la concurrence и др. (Конкуренция — Член 101, параграф 1 ДФЕС — Картел — Съществен характер на ограничение — Регламент (ЕО) № 1/2003 — Член 3, параграф 2 — Национален орган за защита на конкуренцията — Практика, която може да засегне търговията между държавите членки — Разследване и санкция — Ненадвишаване на праговете на пазарни дялове, посочени в известието de minimis — Ограничения на конкуренцията по цел)

text:
               9.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/6

         Решение на Съда (втори състав) от 13 декември 2012 г. (преюдициално запитване от Cour de cassation — Франция) — Expedia Inc./Autorité de la concurrence и др.
   (Дело C-226/11) (1)

   (Конкуренция - Член 101, параграф 1 ДФЕС - Картел - Съществен характер на ограничение - Регламент (ЕО) № 1/2003 - Член 3, параграф 2 - Национален орган за защита на конкуренцията - Практика, която може да засегне търговията между държавите членки - Разследване и санкция - Ненадвишаване на праговете на пазарни дялове, посочени в известието de minimis - Ограничения на конкуренцията по цел)
   2013/C 38/05
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour de cassation

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Expedia Inc.

      Ответници: Autorité de la concurrence, Ministre de l'Économie, de l'Industrie et de l'Emploi, Société nationale des chemins de fer français (SNCF), Voyages-SNCF.Com, Agence Voyages-SNCF.Com, VFE Commerce, IDTGV

      Предмет

   Преюдициално запитване — Cour de cassation (Франция) — Тълкуване на член 101, параграф 1 от ДФЕС и на член 3, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, 2003 г., стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167) — Съотношение между членове 101 и 102 от ДФЕС и националните законодателства в областта на конкуренцията — Възможност за юрисдикциите и националните органи за защита на конкуренцията да преследват и да санкционират картел, който може да засегне търговията между държавите членки, но не надвишава определените от Комисията прагове на пазарни дялове — Картел с антиконкурентна цел

      Диспозитив

   Член 101, параграф 1 ДФЕС и член 3, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 [ЕО] и 82 [ЕО], трябва да бъдат тълкувани в смисъл, че допускат национален орган за защита на конкуренцията да прилага член 101, параграф 1 ДФЕС по отношение на споразумение между предприятия, което може да засегне търговията между държави членки, но което не достига определените от Комисията прагове в нейното Известие относно споразуменията с незначителен ефект, при условие че това споразумение съставлява съществено ограничение на конкуренцията по смисъла на тази разпоредба.

      (1)  ОВ C 211, 16.7.2011 г.


title: Дело C-481/15: Иск, предявен на 10 септември 2015 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия

text:
               9.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 371/16

         Иск, предявен на 10 септември 2015 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия
   (Дело C-481/15)
   (2015/C 371/19)
   Език на производството: немски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: W. Mölls, F. Wilman)

      Ответник: Федерална република Германия

      Искания на ищеца

   Ищецът моли Съда:

               —

               да приеме за установено, че като не е осигурила редовния мониторинг, с необходимите обхват и честота, по отношение на някои общи основни стандарти за сигурността на въздухоплаването, както и достатъчен брой одитори за извършването на мерки за контрол на качеството, Федерална република Германия не е изпълнила задълженията си по член 11 от Регламент (ЕО) № 300/2008 (1), както и по точки 4.1, 4.2, 7.5 и 14 от приложение II към този регламент,

               —

               да осъди Федерална република Германия да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на иска си ищецът твърди следното:
   Член 11 от Регламент (ЕО) № 300/2008 и точки 4.1, 4.2, 7.5 и 14 от приложение II от този регламент задължават всяка държава членка да осигури редовния мониторинг, с необходимите обхват и честота, по отношение на някои общи основни стандарти за сигурността на въздухоплаването, както и достатъчен брой одитори за извършването на мерки за контрол на качеството.
   Според него Германия не изпълнява това задължение.

      (1)  Регламент (ЕО) № 300/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 11 март 2008 година относно общите правила в областта на сигурността на гражданското въздухоплаване и за отмяна на Регламент (ЕО) № 2320/2002, (OB L 97, 9.4.2008 г., стр. 72., в изменената си редакция с Регламент № 18/2010 на Комисията от 8 януари 2010 г., ОВ L 7, стр. 3)


title: Дело T-30/10: Решение на Общия съд от 14 май 2014 г.  — Reagens/Комисия (Конкуренция — Картели — Европейски пазар на калаени топлинни стабилизатори — Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО и на член 53 от Споразумението за ЕИП — Определяне на цени, подялба на пазарите и обмен на чувствителна търговска информация — Продължителност на нарушението — Глоби — Насоки относно метода за определяне на размера на глобите от 2006 г. — Основен размер — Смекчаващи обстоятелства — Платежоспособност — Равно третиране — Пропорционалност — Правомощия за пълен съдебен контрол — Подходящ характер на размера на глобата)

text:
               30.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 202/17

         Решение на Общия съд от 14 май 2014 г. — Reagens/Комисия
   (Дело T-30/10) (1)

   ((Конкуренция - Картели - Европейски пазар на калаени топлинни стабилизатори - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО и на член 53 от Споразумението за ЕИП - Определяне на цени, подялба на пазарите и обмен на чувствителна търговска информация - Продължителност на нарушението - Глоби - Насоки относно метода за определяне на размера на глобите от 2006 г. - Основен размер - Смекчаващи обстоятелства - Платежоспособност - Равно третиране - Пропорционалност - Правомощия за пълен съдебен контрол - Подходящ характер на размера на глобата))
   2014/C 202/21
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Reagens SpA (San Giorgio di Piano, Италия) (представители: B. O’Connor, solicitor, L. Toffoletti, E. De Giorgi и D. Gullo, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: J. Bourke, F. Ronkes Agerbeek и P. Van Nuffel)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение C (2009) 8682, окончателен, на Комисията от 11 ноември 2009 г. относно процедура по прилагане на член 81 [ЕО] и на член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/38589 — Топлинни стабилизатори) или при условията на евентуалност — искане за изменение на размера на глобата, наложена на жалбоподателя

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Reagens SpA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 80, 27.3.2010 г.


title: Дело C-473/07: Решение на Съда (втори състав) от 22 януари 2009 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État — Франция) — Association nationale pour la protection des eaux et rivières — TOS, Association OABA/Ministère de l'écologie, du développement et de l'aménagement durables (Замърсяване и увреждане — Директива 96/61/ЕО — Приложение I — Точка 6.6, буква а) — Интензивно отглеждане на птици — Определение — Понятие за птици — Максимален брой животни в инсталация)

text:
               21.3.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 69/9

         Решение на Съда (втори състав) от 22 януари 2009 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État — Франция) — Association nationale pour la protection des eaux et rivières — TOS, Association OABA/Ministère de l'écologie, du développement et de l'aménagement durables
   (Дело C-473/07) (1)

   (Замърсяване и увреждане - Директива 96/61/ЕО - Приложение I - Точка 6.6, буква а) - Интензивно отглеждане на птици - Определение - Понятие за птици - Максимален брой животни в инсталация)
   (2009/C 69/13)
   Език на производството: френски
   Запитваща юрисдикция
   Conseil d'État
   Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Association nationale pour la protection des eaux et rivières — TOS, Association OABA

      Ответник: Ministère de l'écologie, du développement et de l'aménagement durables
   в присъствието на: Association France Nature Environnement
   Предмет
   Преюдициално запитване — Conseil d'État (Франция) — Тълкуване на Директива 96/61/ЕО на Съвета от 24 септември 1996 година за комплексно предотвратяване и контрол на замърсяването (ОВ L 257, стр. 26; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 3, стр. 183) — Обхват ratione materiae на директивата — Инсталации за интензивно отглеждане на птици с повече от 40 000 места (за които е предвиден разрешителен режим) (точка 6.6, буква а) от приложение I към директивата) — Понятия за птици и за места — Пъдпъдъците, яребиците и гълъбите попадат ли в приложното поле на директивата? — При утвърдителен отговор допуска ли се национална правна уредба, съгласно която броят животни за място се претегля според видовете?
   Диспозитив

               1)

               Понятието за птици, съдържащо се в точка 6.6, буква а) от приложение I към Директива 96/61/ЕО на Съвета от 24 септември 1996 година за комплексно предотвратяване и контрол на замърсяването, изменена с Регламент (ЕО) № 1882/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 29 септември 2003 г., трябва да се тълкува в смисъл, че обхваща пъдпъдъците, яребиците и гълъбите

               2)

               Точка 6.6, буква а) от приложение I към Директива 96/61, изменена с Регламент № 1882/2003, не допуска национална правна уредба като разглежданата в главното производство, която води до изчисляване на праговете за разрешителен режим за инсталации за интензивно отглеждане въз основа на системата на животни-еквиваленти, при която броят животни на едно място се претегля според видовете, за да се отчете действително отделяното количество азот от различните птичи видове.

      (1)  ОВ C 22, 26.1.2008 г.


title: Дело T-460/11: Решение на Общия съд от 18 септември 2012 г. — Scandic Distilleries/СХВП — Bürgerbräu, Röhm & Söhne (BÜRGER) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността „BÜRGER“ — По-ранна словна марка на Общността „Bürgerbräu“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               27.10.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 331/23

      Решение на Общия съд от 18 септември 2012 г. — Scandic Distilleries/СХВП — Bürgerbräu, Röhm & Söhne (BÜRGER)
      (Дело T-460/11) (1)

      (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „BÜRGER“ - По-ранна словна марка на Общността „Bürgerbräu“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
      (2012/C 331/42)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Scandic Distilleries SA (Бихор, Румъния) (представител: адв. Á. László)

         Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: J. Crespo Carrillo)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Bürgerbräu, August Röhm & Söhne KG (Бад Райхенхал, Германия)

         Предмет

      Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 25 май 2011 г. (преписка R 1962/2010-2) относно производство по възражение между Bürgerbräu, August Röhm & Söhne KG и Scandic Distilleries SA.

         Диспозитив

                  1.

                  Отхвърля жалбата.

                  2.

                  Осъжда Scandic Distilleries SA да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 331, 12.11.2011 г.


title: Дело C-172/13: Жалба, подадена на 5 април 2013 г. — Европейска комисия/Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия

text:
               20.7.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 207/3

         Жалба, подадена на 5 април 2013 г. — Европейска комисия/Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия
   (Дело C-172/13)
   2013/C 207/04
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Европейска комисия (представители: W. Roels, R. Lyal)

      Ответник: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се установи, че като е наложило относно данъчните облекчения на трансграничните групи условия, които на практика правят невъзможно получаването на такива облекчения, и като е ограничило действието им във времето за периода след 1 април 2006 г., Обединеното кралство не е изпълнило задълженията си по член 49 от Договора за функционирането на Европейския съюз и по член 31 от Споразумението за европейско икономическо пространство,

               —

               да се осъди Обединеното кралство да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   След Решение по дело Marks & Spencer, C-446/03, Обединеното кралство внася изменения и допълнения в законодателството си относно начина, по който загубите на някои от членовете на група от дружества могат да бъдат прехвърлени и използвани от друг неин член с цел намаляване на данъчните му задължения (правила относно данъчните облекчения на групи). Разпоредбите относно загубите на чуждестранните дружества понастоящем се съдържат в член 5 от Закона за корпоративното данъчно облагане от 2010 г.
   Съгласно действащото законодателство на Обединеното кралство група от дружества има право да приспадне загубите на свой член, който е чуждестранно дружество, само при условие че последното няма възможност да ползва данъчни облекчения в държавата по установяването си. С оглед възможността за ползване на данъчни облекчения за в бъдеще законодателството на Обединеното кралство на практика прави невъзможно да се докаже, че посоченото условие е изпълнено, тъй като това трябва да бъде направено „непосредствено след приключването“ на данъчната година, през която е претърпяна загубата. Това условие е практически невъзможно да се изпълни. Законодателството следователно напълно препятства възможността за ползване на данъчни облекчения за загуби на чуждестранни дъщерни дружества, което е в противоречие със свободата за установяване съгласно тълкуването ѝ в Решение по дело Marks & Spencer, C-446/03.
   Второ, новите правила относно данъчните облекчения на групи се прилагат само по отношение на загубите в други държави, претърпени след влизането им в сила, тоест след 1 април 2006 г. Това ограничаване на действието им във времето (означаващо изключване от предвидените от закона данъчни облекчения на загубите отпреди тази дата) противоречи на свободата на установяване.


title: Дело C-252/07: Преюдициално запитване, отправено от Court of Appeal (Civil Division) (Обединеното кралство) на 29 май 2007 г. — Intel Corporation Inc./CPM United Kingdom Limited

text:
               4.8.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 183/20

         Преюдициално запитване, отправено от Court of Appeal (Civil Division) (Обединеното кралство) на 29 май 2007 г. — Intel Corporation Inc./CPM United Kingdom Limited
   (Дело C-252/07)
   (2007/C 183/33)
   Език на производството: английски
   Препращаща юрисдикция
   Court of Appeal (Civil Division).
   Страни в главното производство

      Ищец: Intel Corporation Inc.

      Ответник: CPM United Kingdom Limited
   Преюдициални въпроси

               1)

               За целите на член 4, параграф 4, буква а) от Първа директива 89/104 на Съвета от 21 декември 1988 г. (1), когато:

                           (а)

                           по-ранната марка се ползва с голямо реноме по отношение на някои специфични видове стоки и услуги,

                           (б)

                           тези стоки или услуги не са сходни или не са сходни в значителна степен със стоките и услугите на по-късната марка,

                           (в)

                           по-ранната марка е единствена по отношение на всякакви стоки и услуги

                           (г)

                           по-ранната марка изниква в съзнанието на средно-статистическия потребител, когато той или тя попадне на по-късната марка, използвана при услуги, за които е била определена,

                     тези факти достатъчни ли са сами по себе си да установят: (i) „връзка“ по смисъла на параграфи 29 и 30 от Решение от 2003 г. по дело Adidas-Salomon AG/Fitnessworld Trading Ltd, C-408/01, Recueil, I-12537 и/или (ii) несправедливо облагодетелстване и/или вреда по смисъла на този член?

               2)

               Ако не, какви фактори националният съд трябва да вземе предвид, когато се произнася дали тези факти са достатъчни? По-специално, при цялостната преценка, за да се определи дали има „връзка“, какво значение следва да се придава на стоките и услугите при описание на по-късната марка?

               3)

               Какво е необходимо в контекста на член 4, параграф 4, буква а), за да се изпълни условието за увреждане на отличителния характер? По-специално, дали: (i) по-ранната марка трябва да бъде единствена, (ii) дали първата употреба, която е довела до конфликт, е достатъчна, за да се установи увреждане на отличителния характер и (iii) дали елемента за увреждане на отличителния характер на по-ранната марка изисква да е налице влияние върху икономическото поведение на потребителя?

      (1)  ОВ L 40, 11.2.1989 г., стр. 1.


title: Дело T-649/14: Определение на Общия съд от 10 юли 2017 г. — NTS Energie- und Transportsysteme/EUIPO — Schütz (X-Windwerk) (Марка на Европейския съюз — Упълномощаване на нов представител — Бездействие на жалбоподателя — Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)

text:
               28.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 283/47

         Определение на Общия съд от 10 юли 2017 г. — NTS Energie- und Transportsysteme/EUIPO — Schütz (X-Windwerk)
   (Дело T-649/14) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Упълномощаване на нов представител - Бездействие на жалбоподателя - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество))
   (2017/C 283/73)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: NTS Energie- und Transportsysteme GmbH (Берлин, Германия) (представители: S. Mach и W. Plewinski, avocats)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: M. Fischer)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Schütz GmbH & Co. KGaA (Selters, Германия) (представители: D. Oerter и E. Tuchscherer, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 23 май 2014 г. (преписка R 978/2013-1) относно производство по възражение между Schütz и NTS Energie- und Transportsysteme

      Диспозитив

               1)

               Липсва основание за произнасяне по настоящата жалба.

               2)

               Осъжда NTS Energie- und Transportsysteme GmbH да понесе направените от него съдебни разноски, както и тези, направени от Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) и от Schütz GmbH & Co. KGaA.

      (1)  ОВ C 395, 10.11.2014 г.


title: Дело C-533/06: Решение на Съда (първи състав) от 12 юни 2008 г. (преюдициално запитване от Court of Appeal — Обединено кралство) — O2 Holdings Limited & O2 (UK) Limited/Hutchison 3G UK Limited (Марки — Директива 89/104/EИО — Член 5, параграф 1 — Изключителни права на притежателя на марката — Използване в сравнителна реклама на знак, идентичен или сходен с марка — Ограничаване на действието на марката — Сравнителна реклама — Директиви 84/450/EИО и 97/55/ЕО — Член 3а, параграф 1 — Условия за разрешена сравнителна реклама — Използване на марката на конкурент или на знак, сходен с тази марка)

text:
               15.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/9

         Решение на Съда (първи състав) от 12 юни 2008 г. (преюдициално запитване от Court of Appeal — Обединено кралство) — O2 Holdings Limited & O2 (UK) Limited/Hutchison 3G UK Limited
   (Дело C-533/06) (1)

   (Марки - Директива 89/104/EИО - Член 5, параграф 1 - Изключителни права на притежателя на марката - Използване в сравнителна реклама на знак, идентичен или сходен с марка - Ограничаване на действието на марката - Сравнителна реклама - Директиви 84/450/EИО и 97/55/ЕО - Член 3а, параграф 1 - Условия за разрешена сравнителна реклама - Използване на марката на конкурент или на знак, сходен с тази марка)
   (2008/C 209/12)
   Език на производството: английски
   Препращаща юрисдикция
   Court of Appeal
   Страни в главното производство

      Ищци: O2 Holdings Limited & O2 (UK) Limited

      Ответник: Hutchison 3G UK Limited
   Предмет
   Преюдициално запитване — Court of Appeal — Тълкуване на член 5, параграф 1, буква а) и б) от Първа директива 89/104/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 година за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно марките (OВ L 40, стр. 1; Специално издание на български език, глава 17, том 1, стр. 92) и на член 3а, параграф 1 от Директива 84/450/ЕИО на Съвета от 10 септември 1984 година за сближаване на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите-членки, свързани със заблуждаваща реклама (OВ L 250, стр. 17; Специално издание на български език, глава 15, том 1, стр. 153) — Използване на марката на конкурент в рекламно съобщение с оглед сравнение на характеристиките, и по-специално на цената, на стоките или услугите, предлагани от рекламодателя, с тези на неговия конкурент.
   Диспозитив

               1)

               Член 5, параграфи 1 и 2 от Първа директива 89/104/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 година за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно марките и член 3а, параграф 1 от Директива 84/450/ЕИО на Съвета от 10 септември 1984 година относно заблуждаващата и сравнителната реклама, изменена с Директива 97/55/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 октомври 1997 година, трябва да се тълкуват в смисъл, че притежателят на регистрирана марка няма право да забрани използването от трето лице на знак, идентичен или сходен с неговата марка, в сравнителна реклама, която отговаря на всички условия, за да бъде разрешена, посочени в споменатия член 3а, параграф 1.
               Когато обаче са налице предвидените в член 5, параграф 1, буква б) от Директива 89/104 условия за забрана на използването на знак, идентичен или сходен с регистрирана марка, е изключено сравнителната реклама, в която е използван споменатият знак, да отговаря на условието, за да бъде разрешена, предвидено в член 3а, параграф 1, буква г) от Директива 84/450, изменена с Директива 97/55.

               2)

               Член 5, параграф 1, буква б) от Директива 89/104 трябва да се тълкува в смисъл, че притежателят на регистрирана марка няма право да забрани използването от трето лице в сравнителна реклама на знак, сходен с тази марка, за стоки или услуги, идентични или сходни с тези, за които е регистрирана споменатата марка, когато това използване не поражда вероятност от объркване в съзнанието на потребителите, като това не зависи от обстоятелството дали споменатата сравнителна реклама отговаря на всички условия, за да бъде разрешена, посочени в член 3а от Директива 84/450, изменена с Директива 97/55.

      (1)  ОВ C 56, 10.3.2007 г.


title: Дело C-616/15: Иск, предявен на 20 ноември 2015 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия

text:
               14.3.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 98/17

         Иск, предявен на 20 ноември 2015 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия
   (Дело C-616/15)
   (2016/C 098/22)
   Език на производството: немски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: M. Owsiany-Hornung и B.-R. Killmann, Bevollmächtigte)

      Ответник: Федерална република Германия

      Искания на ищеца

   Ищецът иска от Съда:

               —

               да установи, че като е ограничила до групи, чиито членове упражняват ограничен брой професии, освобождаването от ДДС за доставката на услуги, извършвани от самостоятелни групи лица, чийто дейности са освободени от ДДС или във връзка с които те не са данъчнозадължени лица, с цел предоставяне на техните членове на услугите, които са пряко необходими за осъществяване на тяхната дейност, когато такива групи изискват от своите членове само възстановяване на дела им от общите разходи, Федерална република Германия е нарушила задълженията си по член 132, параграф 1, буква е) от Директивата за ДДС (1);

               —

               да осъди Федерална република Германия да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на иска си ищецът посочва следните основания:
   Германия ограничава до няколко точно определени професионални групи освобождаването от ДДС в полза на доставката на услуги, извършвани от самостоятелни групи лица, чийто дейности са освободени от ДДС или във връзка с които те не са данъчнозадължени лица, с цел предоставяне на техните членове на услугите, които са пряко необходими за осъществяване на тяхната дейност. Съгласно германското законодателство в областта на ДДС освобождаването се отнася само до групи, чиито членове са или лекари или упражняват подобни професии, както и до болниците или болничните заведения.
   Според Комисията това ограничение е несъвместимо с член 132, параграф 1 буква е) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност. Нито текстът, нито целта, нито предисторията на член 132, параграф 1, буква е) от Директива 2006/112/ЕО не обосновават подобно ограничение на освобождаването от ДДС до определени професионални групи. Тъкмо напротив, освобождаването следва да се предостави за всички професионални групи, доколкото те упражняват освободените дейности.
   Според Комисията ограничението в германското законодателство в областта на ДДС не е обосновано и от възможно общо нарушаване на конкуренцията. Всъщност евентуално нарушаване на конкуренцията при прилагането на освобождаването можело да се прецени единствено с оглед на обстоятелствата във всеки конкретен случай. Според Комисията не може най-общо да се направи преценка за нарушаване на конкуренцията що се отнася до услуги на определени професионални категории и до пряко свързаните с тях услуги, предоставени от група.

      (1)  Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7).


title: Дело C-166/08: Определение на Съда (седми състав) от 19 май 2009 г. (преюдициално запитване от Amtsgericht Büdingen, Германия) — наказателно производство срещу Guido Weber (Член 104, параграф 3 от Процедурния правилник — Директива 89/397/ЕИО — Официален контрол върху храните — Право на данъчнозадължените лица да получат второ експертно становище — Понятие за данъчнозадължено лице)

text:
               29.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 205/15

         Определение на Съда (седми състав) от 19 май 2009 г. (преюдициално запитване от Amtsgericht Büdingen, Германия) — наказателно производство срещу Guido Weber
   (Дело C-166/08) (1)

   (Член 104, параграф 3 от Процедурния правилник - Директива 89/397/ЕИО - Официален контрол върху храните - Право на данъчнозадължените лица да получат второ експертно становище - Понятие за данъчнозадължено лице)
   2009/C 205/27
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Amtsgericht Büdingen

      Страна в главното производство

   Guido Weber

      Предмет

   Преюдициално запитване — Amtsgericht Büdingen — Тълкуване на член 7, параграф 1, изречение второ от Директива 89/397/ЕИО на Съвета от 14 юни 1989 година относно официалния контрол върху хранителните продукти (ОВ L 186, стр. 23) — Право на лицата, обект на контрол, да получат второ становище при извършване на официален контрол върху хранителен продукт — Качество на „лице, обект на контрол“ на разпространител, който носи наказателна или административна отговорност за състоянието и етикетирането на хранителния продукт

      Диспозитив

   Член 7, параграф 1, втора алинея от Директива 89/397/ЕИО на Съвета от 14 юни 1989 година относно официалния контрол върху храните трябва да се тълкува в смисъл, че за „данъчнозадължено лице“ по смисъла на тази разпоредба трябва да се счита дружество, което внася, а впоследствие пуска в продажба хранителен продукт, и спрямо управителя на което може въз основа на анализа на пробите от този продукт, взети в обект за търговия на дребно, да се образува административно или наказателно производство поради състоянието на посочения продукт или неговия етикет.

      (1)  ОВ C 183, 19.7.2008 г.


title: Дело C-222/13: Решение на Съда (трети състав) от 9 октомври 2014 г. (преюдициално запитване от Teleklagenævnet — Дания) — TDC A/S/Erhvervsstyrelsen (Преюдициално запитване — Електронни съобщителни мрежи и услуги — Директива 2002/22/ЕО — Член 32 — Допълнителни задължителни услуги — Механизъм за компенсация на разходите, свързани с предоставянето на тези услуги — Понятие за юрисдикция по смисъла на член 267 ДФЕС — Липса на компетентност на Съда)

text:
               8.12.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 439/4

         Решение на Съда (трети състав) от 9 октомври 2014 г. (преюдициално запитване от Teleklagenævnet — Дания) — TDC A/S/Erhvervsstyrelsen
   (Дело C-222/13) (1)

   ((Преюдициално запитване - Електронни съобщителни мрежи и услуги - Директива 2002/22/ЕО - Член 32 - Допълнителни задължителни услуги - Механизъм за компенсация на разходите, свързани с предоставянето на тези услуги - Понятие за юрисдикция по смисъла на член 267 ДФЕС - Липса на компетентност на Съда))
   (2014/C 439/05)
   Език на производството: датски

      Запитваща юрисдикция

   Teleklagenævnet

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: TDC A/S

      Ответник: Erhvervsstyrelsen

      Диспозитив

   Съдът на Европейския съюз не е компетентен да отговори на въпросите, поставени от Teleklagenævnet (Дания) с акт от 22 април 2013 г.

      (1)  ОВ C 207, 20.7.2013 г.


title: Дело C-285/08: Преюдициално запитване, отправено от Cour de cassation (Франция) на 30 юни 2008 г. — Société Moteurs Leroy Somer/Société Dalkia France, Société Ace Europe

text:
               13.9.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 236/8

         Преюдициално запитване, отправено от Cour de cassation (Франция) на 30 юни 2008 г. — Société Moteurs Leroy Somer/Société Dalkia France, Société Ace Europe
   (Дело C-285/08)
   (2008/C 236/12)
   Език на производството: френски
   Препращаща юрисдикция
   Cour de cassation
   Страни в главното производство

      Жалбоподател: Société Moteurs Leroy Somer

      Ответници: Société Dalkia France, Société Ace Europe
   Преюдициален въпрос
   Дали членове 9 и 13 от Директива 85/374/ЕИО на Съвета от 25 юли 1985 година за сближаване на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите-членки относно отговорността за вреди, причинени от дефект на стока (1) не допускат тълкуване на национално законодателство или на установена вътрешна съдебна практика, което позволява на увреденото лице да иска поправяне на причинената вреда върху вещ, предназначена за професионална употреба и използвана с такава цел, когато това лице доказва само наличието на вредата, дефекта на стоката и причинно-следствената връзка между този дефект и вредата?

      (1)  ОВ L 210, стр. 29; Специално издание на български език 2007 г., глава 15, том 1, стр. 183.


               9.3.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 73/21

         Дело, заведено на 7 декември 2016 г. от DB Schenker срещу Надзорния орган на ЕАСТ
   (Дело E-7/12 COSTS)
   (2017/C 73/11)
   На 7 декември 2016 г. в Съда на ЕАСТ бе заведено дело срещу Надзорния орган на ЕАСТ от Schenker North AB, Schenker Privpak AB и Schenker Privpak AS (заедно „DB Schenker“), представлявани от Jon Midthjell от Advokatfirmaet Midthjell AS, с адрес: Grev Wedels plass 5, NО-0151 Oslo, Norway.
   Ищецът моли Съда да се произнесе със следното определение:

               1.

               Общият размер на оставащите съдебни разноски, които следва да бъдат изплатени от Надзорния орган на ЕАСТ на Schenker North AB, Schenker Privpak AB и Schenker Privpak AS, се определя на 125 657 евро.

               2.

               Върху тази сума се начислява лихва за забава, считано от датата, на която настоящото определение е връчено на страните, до датата на действителното плащане. Лихвеният процент, който трябва да се приложи, се изчислява въз основа на лихвения процент, прилаган от Европейската централна банка за нейните основни операции по рефинансиране, който е в сила на първия календарен ден от месеца, през който се пада крайният срок, увеличен с три и половина процентни пункта.

         Правен и фактически контекст и правни аргументи, приведени в подкрепа на иска:

               —

               Ищците, наричани заедно „DB Schenker“, извършват стопанска дейност по наземен, морски и железопътен транспорт в Норвегия, Швеция и Дания. DB Schenker бе ищецът по дело E-7/12 срещу Надзорния орган на ЕАСТ пред Съда на ЕАСТ.

               —

               Член 70, параграф 1 от Процедурния правилник на Съда на ЕАСТ гласи:

                  „При спор относно подлежащите на възстановяване съдебни разноски, Съдът се произнася с определение по искане на заинтересованата страна, след изслушване на становището на другата страна.“

               —

               В решението по дело E-7/12 Съдът на ЕАСТ постанови Надзорният орган на ЕАСТ да заплати съдебните разноски, свързани с неправомерното бездействие, и половината от съдебните разноски на ищците във връзка с иска за извъндоговорна отговорност.


title: Дело C-104/12: Преюдициално запитване, отправено от Bundesfinanzhof (Германия) на 29 февруари 2012 г. — Finanzamt Köln-Nord/Wolfram Becker

text:
               12.5.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/5

         Преюдициално запитване, отправено от Bundesfinanzhof (Германия) на 29 февруари 2012 г. — Finanzamt Köln-Nord/Wolfram Becker
   (Дело C-104/12)
   2012/C 138/08
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesfinanzhof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател в производството по ревизионно обжалване: Finanzamt Köln-Nord

      Ответник в производството по ревизионно обжалване: Wolfram Becker

      Преюдициални въпроси

               1.

               Следва ли пряката и непосредствена връзка, която в практиката на Съда се приема за решаваща при тълкуването на израза „за нуждите на неговите облагаеми сделки“ по смисъла на член 17, параграф 2, буква а) от Директива 77/388/ЕИО (1) да се определя в зависимост

                           —

                           от обективното съдържание на получената доставка от данъчнозадълженото лице (в конкретния случай — предоставяните услуги от защитник в наказателното производство, с които се цели дадено физическо лице да не бъде осъдено с присъда за извършено престъпление) или

                           —

                           от причината за възникване на необходимостта за получената доставка (в конкретния случай — икономическата дейност на данъчнозадълженото лице, в рамките на която се твърди, че дадено физическо лице е извършило престъпление)?

               2.

               В случай че от решаващо значение е причината за възникване на необходимостта за получената доставка, данъчнозадължено лице, възложило съвместно с негов служител извършването на конкретна доставка, има ли право на пълно или на частично приспадане на платения ДДС по получената доставка съгласно член 17, параграф 2, буква а) от Директива 77/388/ЕИО и в случай че доставката е получена от няколко лица, какви изисквания се поставят при издаването на фактурата с оглед на член 22, параграф 3, буква б), пето тире от Директива 77/388/ЕИО?

      (1)  Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стp. 1).