title: Дело T-560/12: Определение на Общия съд от 6 юни 2016 г. — Miejskie Przedsiębiorstwo Energetyki Cieplnej/ECHA

text:
               25.7.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 270/67

         Определение на Общия съд от 6 юни 2016 г. — Miejskie Przedsiębiorstwo Energetyki Cieplnej/ECHA
   (Дело T-560/12) (1)

   (2016/C 270/72)
   Език на производството: полски
   Председателят на шести състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 79, 16.3.2013 г.


title: Дело C-379/13 P: Жалба, подадена на 3 юли 2013 г. от Associação de Empresas de Construção e Obras Públicas e Serviços (Aecops) срещу решението, постановено от Общия съд (седми състав) на 19 април 2013 г. по дело T-51/11, Associação de Empresas de Construção e Obras Públicas e Serviços (Aecops)/Комисия

text:
               7.9.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 260/32

         Жалба, подадена на 3 юли 2013 г. от Associação de Empresas de Construção e Obras Públicas e Serviços (Aecops) срещу решението, постановено от Общия съд (седми състав) на 19 април 2013 г. по дело T-51/11, Associação de Empresas de Construção e Obras Públicas e Serviços (Aecops)/Комисия
   (Дело C-379/13 P)
   2013/C 260/59
   Език на производството: португалски

      Страни

      Жалбоподател: Associação de Empresas de Construção e Obras Públicas e Serviços (Aecops) (представители: N. Morais Sarmento и L. Pinto Monteiro, advogados)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени изцяло решението на Общия съд;

               —

               да се отмени изцяло оспорваното решение;

               —

               да се осъди Комисията да заплати направените от нея съдебни разноски и тези на жалбоподателя.

      Правни основания и основни доводи

      Неспазване на разумния срок за приемане на решение

   i)   Погасяване по давност на производството
   Жалбоподателят твърди, че оспорваното решение е прието след изтичането на четиригодишния давностен срок за производството, предвиден в член 3 от Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 (1) на Съвета. Освен това, включително в случай, че е имало прекъсване на погасителната давност, е изтекъл и двукратния давностен срок без да е прието някакво решение в съответствие с предвиденото в член 3, параграф 1, четвърта алинея от посочения регламент. Тъй като съответното право е било погасено по давност оспорваното решение трябва да се обяви за незаконосъобразно и не може да бъде изпълнено.
   ii)   Нарушение на принципа на правна сигурност
   Според жалбоподателя фактът, че Комисията е позволила да изтекат повече от 20 години между нередностите, които му се вменяват, и приемането на оспорваното решение, е равнозначен на нарушение на принципа на правна сигурност. Този основен принцип на правния ред на Европейския съюз предвижда, че всички лица имат право техните въпроси да бъдат разгледани от институциите на Съюза в разумен срок.
   iii)   Нарушение на правото на защита
   Жалбоподателят твърди, че е нарушено неговото право на защита, доколкото повече от 20 години са изтекли между нередностите, които му се вменяват, и приемането на окончателното решение, поради което той е бил лишен от правото да представи своевременно своето становище, тоест в момент, в който все още е разполагал с документите, позволяващи му да оправдае разходите, които Комисията е обявила за неподлежащи на възстановяване.

      (1)  Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 на Съвета от 18 декември 1995 година относно защитата на финансовите интереси на Европейските общности (ОВ L 312, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 1, стр. 166).


title: Дело T-14/09: Решение на Общия съд от 23 октомври 2012 г. — Vanhecke/Парламент (Привилегии и имунитети — Член на Парламента — Снемане на имунитета — Жалба за отмяна — Отпадане на правния интерес — Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)

text:
               1.12.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 373/4

         Решение на Общия съд от 23 октомври 2012 г. — Vanhecke/Парламент
   (Дело T-14/09) (1)

   (Привилегии и имунитети - Член на Парламента - Снемане на имунитета - Жалба за отмяна - Отпадане на правния интерес - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)
   2012/C 373/04
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподател: Frank Vanhecke (Брюж, Белгия) (представители: R. Tournicourt, B. Siffert и S. Lippens, avocats)

      Ответник: Европейски парламент (представители: първоначално H. Krück, A. Baas и E. Waldherr, впоследствие H. Krück, E. Waldherr и G. Corstens)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението на Европейския парламент от 18 ноември 2008 г. относно снемане на парламентарния имунитет на жалбоподателя

      Диспозитив

               1.

               Липсва основание за постановяване на съдебно решение по същество по настоящата жалба.

               2.

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 69, 21.3.2009 г.


title: Дело C-148/08: Определение на председателя на Съда от 7 януари 2009 г.  (преюдициално запитване от Juzgado de lo Mercantil n 1 de Málaga — Испания) — Finn Mejnertsen/Betina Mandal Barsoe

text:
               21.3.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 69/32

         Определение на председателя на Съда от 7 януари 2009 г. (преюдициално запитване от Juzgado de lo Mercantil n 1 de Málaga — Испания) — Finn Mejnertsen/Betina Mandal Barsoe
   (Дело C-148/08) (1)

   (2009/C 69/70)

      Език на производството: испански

   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 142, 7.6.2008 г.


title: Дело C-213/07: Решение на Съда (голям състав) от 16 декември 2008 г. (преюдициално запитване от Symvoulio tis Epikrateias — Гърция) — Michaniki AE/Ethniko Symvoulio Radiotileorasis, Ypoyrgos Epikrateias (Обществени поръчки за строителство — Директива 93/37/ЕИО — Член 24 — Основания за изключване от участие в процедура за възлагане на обществена поръчка — Национални мерки, установяващи несъвместимост между сектора на общественото строителство и този на медиите)

text:
               21.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/11

         Решение на Съда (голям състав) от 16 декември 2008 г. (преюдициално запитване от Symvoulio tis Epikrateias — Гърция) — Michaniki AE/Ethniko Symvoulio Radiotileorasis, Ypoyrgos Epikrateias
   (Дело C-213/07) (1)

   (Обществени поръчки за строителство - Директива 93/37/ЕИО - Член 24 - Основания за изключване от участие в процедура за възлагане на обществена поръчка - Национални мерки, установяващи несъвместимост между сектора на общественото строителство и този на медиите)
   (2009/C 44/18)
   Език на производството: гръцки
   Препращаща юрисдикция
   Symvoulio tis Epikrateias
   Страни в главното производство

      Жалбоподател: Michaniki AE

      Ответник: Ethniko Symvoulio Radiotileorasis, Ypoyrgos Epikrateias

      В присъствието на: Elliniki Technodomiki Techniki Ependytiki Viomichaniki AE, правоприемник на Pantechniki AE, Syndesmos Epicheiriseon Periodikou Typou
   Предмет
   Преюдициално запитване — Symvoulio tis Epikrateias — Тълкуване на член 24 от Директива 93/37/ЕИО на Съвета от 14 юни 1993 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство (ОВ L 199, стр. 54) — Изчерпателен или неизчерпателен характер на изброяването на основанията за изключване на изпълнител на строителство от участието в процедура за възлагане на обществена поръчка
   Диспозитив

               1.

               Член 24, първа алинея от Директива 93/37/ЕИО на Съвета от 14 юни 1993 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, изменена с Директива 97/52/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 1997 година, трябва да се тълкува в смисъл, че изчерпателно изброява основанията, базиращи се на обективни съображения за професионална годност, които могат да обосноват изключването на изпълнител на строителство от участието в процедура за възлагане на обществена поръчка за строителство. При все това тази директива допуска държавите-членки да предвидят други мерки за изключване, които да осигурят спазването на принципа на равно третиране на оферентите и на принципа на прозрачност, стига подобни мерки да не надхвърлят необходимото за постигането на тази цел.

               2.

               Общностното право трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална разпоредба, която като преследва легитимните цели на равно третиране на оферентите и на прозрачност в рамките на процедурите за възлагане на обществени поръчки, въвежда необорима презумпция за несъвместимост между качеството на собственик, съдружник, основен акционер или ръководител на предприятие, упражняващо дейност в сектора на медиите, и това на собственик, съдружник, основен акционер или ръководител на предприятие, на което е възложено от държавата или от юридическо лице от публичния сектор в широк смисъл изпълнението на обществени поръчки за строителство, доставки или услуги.

      (1)  ОВ C 140, 23.6.2007 г.


title: Дело C-438/08: Иск, предявен на 3 октомври 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Португалска република

text:
               6.12.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/18

         Иск, предявен на 3 октомври 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Португалска република
   (Дело C-438/08)
   (2008/C 313/27)
   Език на производството: португалски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: E. Traversa и M. Teles Romão)

      Ответник: Португалска република
   Искания на ищеца

               —

               да се приеме за установено, че Португалската република не е изпълнила задълженията си по член 43 ЕО, като по-специално в член 3, параграф 2, в член 6, параграф 1 и в член 7 от Декрет-Закон № 550/99 от 15 декември 1999 година, както и в точка 1, буква д) от Наредба № 1165/2000 от 9 декември 2000 година е наложила ограничения на свободата на установяване на участниците в стопанския оборот от други държави членки, които искат да извършват дейност по проверка на превозни средства в Португалия, като е поставила предоставянето на разрешения в зависимост от наличието на обществен интерес, от изискването за минимален дружествен капитал от 100 000 EUR, от ограничението на предмета на дейност на предприятията и от прилагането на правила за несъвместимост с други дейност по отношение на съдружниците, които са управители и изпълнителни директори

               —

               да се осъди Португалската република да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Изискването за наличие на обществен интерес за предоставянето на нови разрешения представлява ограничение на свободата на установяване, тъй като означава, че юридическите лица от други държави-членки, които искат да извършват дейност по проверка на превозни средства в Португалия, са зависими от преценката на компетентните национални власти, което предполага съществена правна несигурност по отношение на обхвата на техните права.
   Изискването за минимален дружествен капитал от 100 000 EUR трябва да се квалифицира като ограничение на свободата на установяване, тъй като възпрепятства икономическите оператори от Общността с по-малък от изисквания от португалската уредба минимален дружествен капитал да създават дъщерно дружество или клон на португалска територия.
   Ограничаването на предмета на дейност на предприятието до извършването на дейност по проверка на превозни средства представлява ограничение на свободата на установяване, тъй като икономическите оператори от Общността, които едновременно предлагат други услуги в съответствие със закона (проверка, поправка и контрол на превозни средства) в държавата-членка по установяване са длъжни да променят предмета на дейност на предприятието и, евентуално дори собствената си вътрешна структура, за да могат да разширят дейността си по проверка на превозни средства в Португалия. Освен това, подобно изискване не може да се счита за необходимо, за да се гарантира независимостта и безпристрастността на лицата, които предоставят тази услуга.
   Правилата за несъвместимостта, които важат за съдружниците — управители и изпълнителни директори на предприятие, занимаващи се с производството, поправката, отдаването под наем, вноса или продажбата на превозни средства, резервни части или принадлежности за тях, както и с извършването на транспортна дейност, могат да имат ограничаващо действие като при ограничаването на предмета на дейност и да доведат до съществени ограничения на свободата на установяване на предприятията от други държави-членки, които искат да извършват дейност по проверка на превозни средства в Португалия. Всъщност, установените в съответствие със закона предприятия в друга държава-членка, които извършват услуги по проверка на превозни средства и имат съдружници, които са управители или изпълнителни директори, занимаващи се с други дейности в посочената държава-членка, трябва да променят вътрешната си структура, да се разделят с тези съдружници или да ги накарат да откажат от извършването на несъвместимите дейности.


title: Съединени дела C-533/12 P и C-536/12 P: Решение на Съда (пети състав) от 4 септември 2014 г. — Société nationale maritime Corse-Méditerranée (SNCM) SA/Corsica Ferries France SAS, Европейска комисия, Френска република (C-533/12 P), Френска република/Corsica Ferries France SAS, Европейска комисия, Société nationale maritime Corse-Méditerranée (SNCM) SA (C-536/12 P) (Обжалване — Помощ за преструктуриране — Свобода на преценка на Европейската комисия — Обхват на съдебния контрол на Общия съд на Европейския съюз — Тест на частния инвеститор в условията на пазарна икономика — Изискване за отраслов и географски анализ — Достатъчно установена практика — Дългосрочна икономическа рационалност — Изплащане на допълнителни обезщетения за уволнение)

text:
               10.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 395/6

      Решение на Съда (пети състав) от 4 септември 2014 г. — Société nationale maritime Corse-Méditerranée (SNCM) SA/Corsica Ferries France SAS, Европейска комисия, Френска република (C-533/12 P), Френска република/Corsica Ferries France SAS, Европейска комисия, Société nationale maritime Corse-Méditerranée (SNCM) SA (C-536/12 P)
      (Съединени дела C-533/12 P и C-536/12 P) (1)

      ((Обжалване - Помощ за преструктуриране - Свобода на преценка на Европейската комисия - Обхват на съдебния контрол на Общия съд на Европейския съюз - Тест на частния инвеститор в условията на пазарна икономика - Изискване за отраслов и географски анализ - Достатъчно установена практика - Дългосрочна икономическа рационалност - Изплащане на допълнителни обезщетения за уволнение))
      (2014/C 395/07)
      Език на производството: френски

         Страни

      (Дело C-533/12 P)

         Жалбоподател: Société nationale maritime Corse-Méditerranée (SNCM) SA (представители: A. Winckler и F.-C. Laprévote, avocats)

         Други страни в производството: Corsica Ferries France SAS (представители: S. Rodrigues и C. Bernard-Glanz, avocats), Европейска комисия, Френска република (представители: G. de Bergues, N. Rouam и J. Rossi)
      (Дело C-536/12 P)

         Жалбоподател: Френска република (представители: G. de Bergues, D. Colas, N. Rouam и J. Rossi)

         Други страни в производството: Corsica Ferries France SAS (представители: S. Rodrigues и C. Bernard-Glanz, avocats), Европейска комисия, Société nationale maritime Corse-Méditerranée (SNCM) SA (представители: A. Winckler и F.-C. Laprévote, avocats)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбите.

                  2)

                  Société nationale maritime Corse-Méditérrannée (SNCM) SA и Френската република понасят собствените си съдебни разноски, както и, поравно, тези на Corsica Ferries France SAS.

         (1)  ОВ C 32, 2.2.2013 г.


title: Дело T-432/12: Решение на Общия съд от 30 април 2015 г. — VTZ и др./Съвет (Дъмпинг — Внос на някои видове безшевни тръби от желязо или стомана с произход от Русия и Украйна — Окончателно антидъмпингово мито — Преразглеждане при изтичане на срока — Вероятност от повторна поява на вредата — Интерес на Съюза — Явна грешка в преценката — Задължение за мотивиране)

text:
               15.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/30

         Решение на Общия съд от 30 април 2015 г. — VTZ и др./Съвет
   (Дело T-432/12) (1)

   ((Дъмпинг - Внос на някои видове безшевни тръби от желязо или стомана с произход от Русия и Украйна - Окончателно антидъмпингово мито - Преразглеждане при изтичане на срока - Вероятност от повторна поява на вредата - Интерес на Съюза - Явна грешка в преценката - Задължение за мотивиране))
   (2015/C 198/39)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Volžskij trubnyi zavod OAO (VTZ OAO) (Волжски, Русия), Taganrogskij metallurgičeskij zavod OAO (Tagmet OAO) (Таганрог, Русия), Sinarskij trubnyj zavod OAO (SinTZ OAO) (Каменск Уралски, Русия) и Severskij trubnyj zavod OAO (STZ OAO) (Полевской, Русия) (представители: J.-F. Bellis, F. Di Gianni, G. Coppo и C. Van Hemelrijck, адвокати)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: S. Boelaert, подпомаган първоначално от G. Berrisch и A. Polcyn, впоследствие от A. Polcyn и D. Geradin, адвокати)

      Встъпила страна в подкрепа на ответниците: Европейска комисия (представители: M. França и A. Stobiecka-Kuik)

      Предмет

   Искане за отмяна на Регламент за изпълнение (ЕС) № 585/2012 от 26 юни 2012 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на някои видове безшевни тръби от желязо или стомана с произход от Русия и Украйна, след преразглеждане с оглед изтичане на срока на действие на мерките съгласно член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1225/2009, и за прекратяване на процедурата по преразглеждане с оглед изтичане срока на действие на мерките по отношение на вноса на някои видове безшевни тръби от желязо или стомана с произход от Хърватия (ОВ L 174, стр. 5), в частта му, която се отнася до жалбоподателите

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Volžskij trubnyi zavod OAO (VTZ OAO), Taganrogskij metallurgičeskij zavod OAO (Tagmet OAO), Sinarskij trubnyj zavod OAO (SinTZ OAO) и Severskij trubnyj zavod OAO (STZ OAO) понасят направените от тях съдебни разноски, както и тези на Съвета на Европейския съюз.

               3)

               Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 366, 24.11.2012 г.


title: Дело T-337/07: Жалба, подадена на 6 септември 2007 г. — Brilliant Hotelsoftware/СХВП (BRILLIANT)

text:
               10.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/56

         Жалба, подадена на 6 септември 2007 г. — Brilliant Hotelsoftware/СХВП (BRILLIANT)
   (Дело T-337/07)
   (2007/C 269/101)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: Brilliant Hotelsoftware Limited (Лондон, Обединеното кралство) [представители: J. Croll и C. Pappas, адвокати]

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (СХВП) от 14 юни 2007 г. и да се регистрира марката „BRILLIANT“;

               —

               да се осъди СХВП да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „BRILLIANT“ за стоки и услуги по класове 9 и 42 (заявка № 4 345 849).

      Решение на проверителя: отхвърля заявката.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изтъкнати правни основания: Нарушение на член 7 параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 40/94 (1), тъй като заявената марка нито била описателна, нито ѝ липсвали необходимите отличителни белези.

      (1)  Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ 1994 г., L 11, стр. 1); Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146.


title: Дело T-31/07: Иск, предявен на 12 февруари 2007 г. — Du Pont de Nemours (France) и други срещу Комисията

text:
               24.3.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 69/28

         Иск, предявен на 12 февруари 2007 г. — Du Pont de Nemours (France) и други срещу Комисията
   (Дело T-31/07)
   (2007/C 69/57)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищци: Du Pont de Nemours (France) SAS (Puteaux, Франция), Du Pont Portugal Serviços (Лисабон, Португалия), Du Pont Ibérica SL (Барселона, Испания), Du Pont de Nemours (Belgium) BVBA (Mechelen, Белгия), Du Pont de Nemours Italiana Srl (Милано, Италия), Du Pont de Nemours (Nederland) BV (Dordrecht, Нидерландия), Du Pont de Nemours (Deutschland) GmbH (Bad Homburg, Германия), DuPont CZ s.r.o. (Прага, Чешка република), DuPont Hungary Trading Ltd (Budaors, Унгария), DuPont Poland Sp.z o.o. (Варшава, Полша), DuPont Romania Srl (Букурещ, Румъния), Du Pont (UK) Ltd (Herts, Обединено кралство), Du PontAGro Hellas SA (Атина, Гърция), DuPont International Operations Sarl (Швейцария), DuPont Solutions (France) SAS (Puteaux, Франция) (представители: D. Waelbroeck, N. Rampal, адвокати)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищците

               —

               да се отмени приложението към Директива 2006/133/ЕО на Комисията за изменение на Директива 91/414/ЕИО за включване на флузилазола като активно вещество, доколкото в него се постановява, че срокът на включване на флузилазола изтича на 30 юни 2008 г.,

               —

               да се отмени член 3, параграф 2 от Директива 2006/133/ЕО за изменение на Директива 91/414/ЕИО за включване на флузилазола като активно вещество, доколкото в него се определя 30 юни 2008 г. за дата, до която държавите-членки след нова оценка изменят или оттеглят разрешението за продукти, съдържащи флузилазол,

               —

               да се отмени част А от специалните разпоредби, съдържащи се като приложение в Директива 2006/133/ЕО на Комисията за изменение на Директива 91/414/ЕИО, доколкото с нея се ограничават видовете култури, за които държавите-членки могат да разрешат използването на флузилазол след включването му в Приложение I към Директива 91/414/ЕИО, и която трябва да бъде приложена в срок до 30 юни 2007 г. („оспорваните ограничения“),

               —

               да се осъди Комисията да поправи вредите, претърпени от ищците вследствие на оспорваните ограничения, и да се определи размерът на обезщетението за претърпените от тях вреди, които към момента се оценяват на приблизително 109 милиона щатски долара (около 84 милиона еуро); или друга сума, отразяваща претърпените или бъдещи вреди на ищците, които ще бъдат установени от тях в хода на настоящото производство, особено за да бъдат надлежно взети предвид бъдещите вреди,

               —

               евентуално, да се постанови страните да представят в разумен срок, считано от датата на съдебното решение, сметки относно размера на обезщетението, определено от тях по взаимно съгласие, или, при липсата на съгласие, да се постанови страните да представят в същия срок своите предложения с подробни сметки,

               —

               да се постанови заплащането на лихва в размер на лихвения процент, определен към съответния момент от Европейската централна банка за основни операции на рефинансиране, увеличен с два пункта, или в друг подходящ размер, определен от Съда, върху дължимата сума, считано от датата на решението на Съда до датата на действителното плащане,

               —

               да се осъди ответникът да заплати всички разноски, свързани с настоящото производство.

         Правни основания и основни доводи
   В иска си ищците молят за частична отмяна на приложението към Директива 2006/133/ЕО (1) на Комисията от 11 декември 2006 година за изменение на Приложение I към Директива 91/414/ЕИО (2) относно пускането на пазара на продукти за растителна защита (наричана по-долу „ДПРЗ“), доколкото с него се ограничава както срокът на включване на флузилазола, така и видовете култури, за които държавите-членки могат да разрешат използването на флузилазол.
   Ищците твърдят, че оспорваните ограничения са незаконосъобразни, доколкото се основават само на оценка на „опасността“, а не на оценка на „риска“, както изисква Директива 91/414/ЕИО. По-конкретно те изтъкват, че с намаляването на срока на включване, от обичайния десетгодишен срок на 18 месеца, както и с ограничаването на разрешеното използване на флузилазол само за някои култури, Комисията според тях е нарушила задълженията си, произтичащи от Договора за ЕО, посочената по-горе директива и разпоредбите за изменението ѝ, както и някои основни принципи и цели на правото на Общността. По-специално ищците твърдят, че ответникът е нарушил принципа на пропорционалност, принципа на благоразумно управление и правото на изслушване, както и принципите на правната сигурност, на оправданите правни очаквания, на недискриминацията и задължението за излагане на подходящи мотиви. Накрая се изтъква, че ответникът е злоупотребил с правомощията си с оглед на факта, че решение за ограниченията е взето произволно, без да се зачитат критериите, предвидени в директивата.
   В допълнение към иска за отмяна ищците са предявили иск за обезщетение на основание на член 235 и член 288, параграф 2 от Договора за ЕО, за да бъдат поправени вредите, които твърдят, че са претърпели вследствие на оспорваните ограничения.

      (1)  Директива 2006/133/ЕО на Комисията за изменение на Директива 91/414/ЕИО на Съвета за включване на флузилазола като активно вещество, ОВ 2006 L 349, стр. 27.

      (2)  Директива 91/414/ЕИО на Съвета от 15 юли 1991 година относно пускането на пазара на продукти за растителна защита, ОВ 1991 L 230, стр. 1, Специално издание 2007 г., глава 03, том 10.


title: Дело T-345/09: Решение на Общия съд от 13 април 2011 г. — Bodegas y Viñedos Puerta de Labastida/СХВП — Unión de Cosecheros de Labastida (PUERTA DE LABASTIDA) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „PUERTA DE LABASTIDA“ — По-ранна национална словна марка „CASTILLO DE LABASTIDA“ — По-ранни словни марки на Общността „CASTILLO LABASTIDA“ — Относително основание за отказ — Реално използване на по-ранната марка — Член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009)

text:
               28.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 160/20

         Решение на Общия съд от 13 април 2011 г. — Bodegas y Viñedos Puerta de Labastida/СХВП — Unión de Cosecheros de Labastida (PUERTA DE LABASTIDA)
   (Дело T-345/09) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „PUERTA DE LABASTIDA“ - По-ранна национална словна марка „CASTILLO DE LABASTIDA“ - По-ранни словни марки на Общността „CASTILLO LABASTIDA“ - Относително основание за отказ - Реално използване на по-ранната марка - Член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009)
   2011/C 160/29
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Bodegas y Viñedos Puerta de Labastida, SL (Autol, Испания) (представители: J. Grimau Muñoz и J. Villamor Muguerza, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: J. Crespo Carrillo)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Unión de Cosecheros de Labastida, S. Coop. Ltda (Labastida, Испания) (представители: първоначално P. López Ronda, G. Macias Bonilla, впоследствие F. Brandolini Kujman, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 28 май 2009 г. (преписка R 1021/2008-1) относно производство по възражение между Unión de Cosecheros de Labastida, S. Coop. Ltda и Bodegas y Viñedos Puerta de Labastida, SL

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Bodegas y Viñedos Puerta de Labastida, SL да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 256, 24.10.2009 г.


title: Съединени дела T-396/05 и Т-397/05: Решение на Първоинстанционния съд от 10 юни 2009 г. — ArchiMEDES/Комисия (Арбитражна клауза — Договор относно проект за обновяване на градски недвижим комплекс — Възстановяване на част от предплатените суми — Искане за осъждане на Комисията да плати остатъка — Насрещно искане на Комисията — Жалба за отмяна — Решение за събиране — Дебитно известие — Актове с договорен характер — Недопустимост — Компенсация на вземания)

text:
               1.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 180/43

         Решение на Първоинстанционния съд от 10 юни 2009 г. — ArchiMEDES/Комисия
   (Съединени дела T-396/05 и Т-397/05) (1)

   (Арбитражна клауза - Договор относно проект за обновяване на градски недвижим комплекс - Възстановяване на част от предплатените суми - Искане за осъждане на Комисията да плати остатъка - Насрещно искане на Комисията - Жалба за отмяна - Решение за събиране - Дебитно известие - Актове с договорен характер - Недопустимост - Компенсация на вземания)
   2009/C 180/79
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Architecture, microclimat, énergies douces — Europe et Sud SARL (ArchiMEDES) (Ganges, Франция) (представители: P.-P. Van Gehuchten, J. Sambon и P. Reyniers, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: първоначално K. Kańska и E. Manhaeve, впоследствие E. Manhaeve)

      Предмет

               —

               по дело T-396/05 искане за отмяна, основано на член 230 ЕО, от една страна, на решението на Комисията за събиране на предплатените суми в рамките на договора ѝ с жалбоподателя и, от друга страна, на решението на Комисията, с което тя иска от жалбоподателя да извърши компенсация на вземанията;

               —

               по дело T-397/05 искане за търсене на договорна отговорност, основано на член 238 ЕО, с цел осъждане на Комисията да плати остатъка от субсидията, предвидена в същия договор.

      Диспозитив

               1)

               По дело T-396/05 отхвърля жалбата като недопустима, доколкото тя е насочена срещу дебитно известие № 3240705638 и решението за събиране, съдържащо се в писмото на Комисията на Европейските общности от 30 август 2005 г.

               2)

               По дело T-396/05 липсва основание за постановяване на съдебно решение по същество по искането за отмяна на решението на Комисията, съдържащо се в нейното писмо от 5 октомври 2005 г., с което тя иска от Architecture, microclimat, énergies douces — Europe et Sud SARL (ArchiMEDES) да извърши компенсация на техните насрещни вземания.

               3)

               Отхвърля жалбата по дело T-397/05.

               4)

               По дело T-397/05 осъжда ArchiMEDES да плати на Комисията сумата от 148 256,86 EUR, заедно с лихвите за забава, изчислени въз основа на законния лихвен процент по френското право и до пълното изплащане на дълга, без да може този процент да надхвърли 5,5 % годишно.

               5)

               По дело T-396/05 осъжда ArchiMEDES да понесе, наред с направените от него съдебни разноски, половината от направените от Комисията, включително и тези по обезпечителното производство по дело T-396/05 R.

               6)

               По дело T-397/05 осъжда ArchiMEDES да заплати съдебните разноски, включително и тези по обезпечителното производство по дело T-397/05 R.

      (1)  ОВ C 74, 25.3.2006 г.


title: Дело C-199/15: Преюдициално запитване от Consiglio di Stato (Италия), постъпило на 29 април 2015 г. — Ciclat Soc. Coop./Consip SpA, Autorità per la Vigilanza sui Contratti Pubblici di lavori, servizi e forniture

text:
               10.8.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 262/2

         Преюдициално запитване от Consiglio di Stato (Италия), постъпило на 29 април 2015 г. — Ciclat Soc. Coop./Consip SpA, Autorità per la Vigilanza sui Contratti Pubblici di lavori, servizi e forniture
   (Дело C-199/15)
   (2015/C 262/02)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Consiglio di Stato

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Ciclat Soc. Coop.

      Ответник: Consip SpA, Autorità per la Vigilanza sui Contratti Pubblici di lavori, servizi e forniture

      Преюдициален въпрос

   Допуска ли член 45 от Директива 2004/18 (1), разглеждан в светлината на принципа на рационалност, и членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС национална правна уредба, която в рамките на процедура за възлагане на обществена поръчка на стойност над общностния праг позволява служебно да бъде поискано удостоверение (DURC) от осигурителните институции и задължава възлагащия орган да счита за пречка удостоверение, от което са видни минали нарушения, свързани със задълженията за внасяне на осигурителни вноски, по-специално съществуващи към момента на участието в процедурата за възлагане на обществена поръчка, които обаче не са известни на икономическия оператор — който участва въз основа на валиден DURC, удостоверяващ липсата на задължения — и при всички случаи не съществуват към момента на възлагането на обществената поръчка или на служебната проверка?

      (1)  Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки (ОВ L 134, стр. 114; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 116).


title: Дело T-400/10: Жалба, подадена на 12 септември 2010 г. — Hamas/Съвет

text:
               20.11.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 317/32

         Жалба, подадена на 12 септември 2010 г. — Hamas/Съвет
   (Дело T-400/10)
   ()
   2010/C 317/60
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Hamas (представител: L. Glock, avocat)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Уведомление С 188/13 на Съвета от 13 юли 2010 г.;

               —

               да се отмени Решение 2010/386/ОВППС на Съвета от 12 юли 2010 г.;

               —

               да се отмени Регламент за изпълнение (ЕС) № 610/2010 на Съвета от 12 юли 2010 г.;

               —

               да се осъди Съветът да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят иска отмяна на Уведомление 2010/С 188/09 на Съвета (1), на Решение 2010/386/ОВППС на Съвета (2), както и на Регламента за изпълнение (ЕС) № 610/2010 на Съвета (3), доколкото с тях името на жалбоподателя остава включено в списъка на лицата, групите и образуванията, чиито средства и икономически ресурси са замразени по силата на членове 2, 3 и 4 от Обща позиция 2001/931/ОВППС (4) и на член 2, параграф 3 от Регламент № 2580/2001 в рамките на борбата срещу тероризма.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква седем правни основания, които, що се отнася до Уведомление 2010/C 188/09 на Съвета, са изведени от:

               —

               нарушение на член 297, параграф 2, трета алинея ДФЕС, доколкото жалбоподателят не бил получил нотификация за уведомлението и само публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз не можело да се счита за такова нотифициране на акта,

               —

               нарушение на член 41, параграф 2, буква б) от Хартата на основните права на Европейския съюз, тъй като жалбоподателят бил лишен отчасти от достъп до посоченото уведомление,

               —

               нарушение на член 6, параграф 3, буква а) от Конвенцията за защита на правата на човека и основните свободи (ЕКПЧ), който се отнася до правото на всяко лице, обвинено в криминално престъпление, да бъде незабавно и в подробности информирано за характера и причините за обвинението срещу него на разбираем за него език,

         и които, що се отнася до Решение 2010/386/ОВППС и до Регламент № 610/2010, са изведени от:

               —

               явна грешка в преценката, тъй като Хамас, като легитимно избрано правителство, не можело да бъде включено в списъка на терористи съгласно принципа за ненамеса във вътрешните работи на държавата,

               —

               нарушение на основните права на жалбоподателя поради:

                           —

                           нарушение на правото му на защита и на правото му на добра администрация, тъй като решението, с което името на жалбоподателя остава включено в списъка на лицата, групите и образуванията, чиито средства и икономически ресурси са замразени, не се предхожда от уведомление относно обстоятелствата в основата на повдигнатото му обвинение, което е попречило на жалбоподателя да изложи становището си по тези обстоятелства, и

                           —

                           нарушение на правото му на собственост, доколкото замразяването на средствата на жалбоподателя неоснователно ограничавало правото му на собственост,

               —

               неизпълнение на задължението за мотивиране по член 296 ДФЕС, доколкото Съветът не посочил изрично мотиви нито в Решение 2010/386/ОВППС, нито в Регламент № 610/2010.

      (1)  Уведомление 2010/C 188/09 на Съвета от 13 юли 2010 година до лицата, групите и образуванията, посочени в списъка, предвиден в член 2, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 2580/2001 на Съвета относно специалните ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания (ОВ C 188, стр. 13).

      (2)  Решение 2010/386/ОВППС на Съвета от 12 юли 2010 година за актуализиране на списъка на лицата, групите и образуванията, по отношение на които се прилагат членове 2, 3 и 4 от Обща позиция 2001/931/ОВППС за прилагането на специални мерки за борба с тероризма (OB L 178, стр. 28).

      (3)  Регламент за изпълнение (ЕС) № 610/2010 на Съвета от 12 юли 2010 година за прилагане на член 2, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 2580/2001 относно специалните ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания, и за отмяна на Регламент (ЕС) № 1285/2009 (ОВ L 178, стp. 1).

      (4)  Обща позиция 2001/931/ОВППС на Съвета от 27 декември 2001 година за прилагането на специални мерки за борба с тероризма (ОВ L 344, стр. 93, Специално издание на български език, 2007 г., глава 18 том 1 стр. 179).


title: Дело T-98/15: Жалба, подадена на 25 февруари 2015 — Tubes Radiatori/СХВП — Antrax It (радиатори за отопление)

text:
               27.4.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/60

         Жалба, подадена на 25 февруари 2015 — Tubes Radiatori/СХВП — Antrax It (радиатори за отопление)
   (Дело T-98/15)
   (2015/C 138/78)
   Език на жалбата: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Tubes Radiatori Srl (Ресана, Италия) (представители: S. Verea, K. Muraro, M. Balestriero, P. Menapace, avvocati)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Antrax It Srl (Ресана, Италия)

      Данни за производството пред СХВП

      Притежател на спорния промишлен дизайн: жалбоподателят.

      Спорен промишлен дизайн: промишлен дизайн или модел на Общността за стоки „радиатори за отопление“ — промишлен дизайн на Общността № 000169 370-0002.

      Обжалвано решение: решение на трети апелативен състав на СХВП от 9 декември 2015 г. по преписка R 1643/2014-3.

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение и вследствие на това да установи и обяви действителността на промишлен дизайн или модел на Общността № 000169370-0002, притежаван от TUBES RADIATORI s.r.l., тъй като притежава новост и оригиналност,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски съгласно член 87 от Процедурния правилник на Първоинстанционния съд на европейските общности от 2 май 1991 г.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на член 1г от Регламент (ЕО) № 216/96, на принципа на състезателност и задължението за мотивиране.

               —

               Направено и възражение за наличие на сила на пресъдено нещо.


title: Дело C-29/12: Иск, предявен на 20 януари 2012 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия

text:
               31.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 98/16

         Иск, предявен на 20 януари 2012 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия
   (Дело C-29/12)
   2012/C 98/26
   Език на производството: немски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: H. Støvlbæk и M. Noll-Ehlers)

      Ответник: Федерална република Германия

      Искания на ищеца

   Ищецът иска от Съда да постанови, че

               —

               като не е приела законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за транспонирането на Директива 2009/131/ЕО на Комисията от 16 октомври 2009 година за изменение на приложение VII към Директива 2008/57/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно оперативната съвместимост на железопътната система в рамките на Общността (1), съответно като не е уведомила Комисията за приемането на всички такива разпоредби, Федерална република Германия е нарушила задълженията си по тази директива.

               —

               Да се осъди Федерална република Германия да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Срокът за транспониране на Директивата е изтекъл на 19 юли 2010 г.

      (1)  ОВ L 273, стр. 12.


title: Дело C-330/10: Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Sezione Terza (Италия) на 5 юли 2010 г. — Edison Trading SpA/Autorità per l'Energia Elettrica e il Gas

text:
               18.12.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 346/25

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Sezione Terza (Италия) на 5 юли 2010 г. — Edison Trading SpA/Autorità per l'Energia Elettrica e il Gas
   (Дело C-330/10)
   ()
   2010/C 346/41
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Sezione Terza

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Edison Trading SpA

      Ответник: Autorità per l'Energia Elettrica e il Gas

      Преюдициален въпрос

   Допускат ли членове 23, 43, 49 и 56 от Договора, член 11, параграфи 2 и 6, както и член 24 от Директива 2003/54 (1) национална правна уредба, която в отсъствието на уведомяване на Европейската комисия налага постоянно на определени производители на електроенергия, които при дадени обстоятелства се оказват с основно значение за удовлетворяването на нуждите на търсенето на услуги по диспечиране, да отправят предложения на борсовите пазари за електроенергия съгласно програми, установени по решение на оператора на мрежата в зависимост от други правила, и според която възнаграждението по тези предложения не се определя свободно от производителя, а зависи от параметри, които не са определени предварително в съответствие с „прозрачни, недискриминационни и пазарно основани процедури“?

      (1)  ОВ L 176, стр. 37; Специално издание на български език, 2007 г., глава 12, том 2, стр. 61.


title: Дело T-51/12: Решение на Общия съд от 30 септември 2014 г. — Scooters India/СХВП — Brandconcern (LAMBRETTA) (Марка на Общността — Производство по отмяна — Словна марка на Общността „LAMBRETTA“ — Реално използване на марката — Частична отмяна — Член 51, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               10.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 395/34

      Решение на Общия съд от 30 септември 2014 г. — Scooters India/СХВП — Brandconcern (LAMBRETTA)
      (Дело T-51/12) (1)

      ((Марка на Общността - Производство по отмяна - Словна марка на Общността „LAMBRETTA“ - Реално използване на марката - Частична отмяна - Член 51, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 207/2009))
      (2014/C 395/40)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Scooters India Ltd (Лукноу, Индия) (представител: B. Brandreth, avocat)

         Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: Crespo Carrillo)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Brandconcern BV (Амстердам, Нидерландия) (представители: G. Casucci, N. Ferretti и C. Galli, avocats)

         Предмет

      Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 1 декември 2011 г. (преписка R 2312/2010-1) относно производство по отмяна между Brandconcern BV и Scooters India Ltd

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 1 декември 2011 г. (преписка R 2312/2010—1).

                  2)

                  СХВП понася направените от нея съдебни разноски и разноските на Scooters India Ltd, включително във връзка с производството пред апелативния състав.

                  3)

                  Brandconcern BV понася направените от него съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 109, 14.4.2012 г.


title: Дело F-100/11: Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 18 юни 2013 г. — Marcuccio/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Възнаграждение — Дневна надбавка — Условия за предоставяне — Реално установяване на мястото на работа — Жалба, явно лишена от всякакво правно основание — Разходи, свързани с производството — Член 94 от Процедурния правилник)

text:
               31.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/48

         Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 18 юни 2013 г. — Marcuccio/Комисия
   (Дело F-100/11) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Възнаграждение - Дневна надбавка - Условия за предоставяне - Реално установяване на мястото на работа - Жалба, явно лишена от всякакво правно основание - Разходи, свързани с производството - Член 94 от Процедурния правилник)
   2013/C 252/86
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Триказе, Италия) (представител: G. Cipressa, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: C. Berardis-Kayser и J. Baquero Cruz, подпомагани от A. Dal Ferro, avocat)

      Предмет

   Искане за отмяна на отказа на Комисията да предостави на жалбоподателя дневни надбавки във връзка с решението за прехвърлянето му от делегацията в Ангола в седалището на Комисията в Брюксел

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата като явно неоснователна.

               2.

               Осъжда г-н Marcuccio да понесе направените от него съдебни разноски и тези на Европейската комисия.

               3.

               Осъжда г-н Marcuccio да заплати сумата от 2 000 EUR на Съда на публичната служба на Европейския съюз.

      (1)  ОВ C 25, 28.1.2012 г., стр. 67.


title: Дело T-535/14: Решение на Общия съд от 14 януари 2016 г. — The Cookware Company/СХВП — Fissler („VITA+VERDE“) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността „VITA+VERDE“ — По-ранна словна марка „VITAVIT“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               29.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 78/17

         Решение на Общия съд от 14 януари 2016 г. — The Cookware Company/СХВП — Fissler („VITA+VERDE“)
   (Дело T-535/14) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „VITA+VERDE“ - По-ранна словна марка „VITAVIT“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2016/C 078/26)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: The Cookware Company Ltd (Хонг Конг, Китай) (представител: K. Manhaeve, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: V. Melgar)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Fissler GmbH (Идар-Оберщайн, Германия) (представители: A. Späth и V. Töbelmann, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 15 април 2014 г. (преписка R 1082/2013-2), относно производство по възражение между Fissler GmbH и The Cookware Company Ltd.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда The Cookware Company Ltd да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 351, 6.10.2014 г.


title: Дело C-313/12: Решение на Съда (пети състав) от 7 ноември 2013 г. (преюдициално запитване от Corte dei Conti — Sezione Giurisdizionale per la Regione Siciliana — Италия) — Giuseppa Romeo/Regione Siciliana (Национално административно производство — Изцяло вътрешно положение — Административни актове — Задължение за мотивиране — Възможност за мотивиране на административния акт за първи път в съдебното производство по обжалването му — Тълкуване на член 296, втора алинея ДФЕС и на член 41, параграф 2, буква в) от Хартата на основните права на Европейския съюз — Липса на компетентност на Съда)

text:
               11.1.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 9/11

         Решение на Съда (пети състав) от 7 ноември 2013 г. (преюдициално запитване от Corte dei Conti — Sezione Giurisdizionale per la Regione Siciliana — Италия) — Giuseppa Romeo/Regione Siciliana
   (Дело C-313/12) (1)

   (Национално административно производство - Изцяло вътрешно положение - Административни актове - Задължение за мотивиране - Възможност за мотивиране на административния акт за първи път в съдебното производство по обжалването му - Тълкуване на член 296, втора алинея ДФЕС и на член 41, параграф 2, буква в) от Хартата на основните права на Европейския съюз - Липса на компетентност на Съда)
   2014/C 9/15
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Corte dei Conti — Sezione Giurisdizionale per la Regione Siciliana

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Giuseppa Romeo

      Ответник: Regione Siciliana

      Предмет

   Преюдициално запитване — Corte dei Conti (Sezione Giurisdizionale per la Regione Siciliana) — Тълкуване на член 296 ДФЕС и на член 41, параграф 2, буква в) от Хартата на основните права на Европейския съюз — Национална правна уредба, в която е предвидена възможност публичната администрация да не мотивира актовете си при определени обстоятелства или да отстрани липсата на мотиви на административен акт в хода на образуваното срещу този акт съдебно производство — Национално законодателство, което препраща към правото на Съюза за уреждане на изцяло вътрешни положения — Възможност националният съд да тълкува и прилага разпоредбите и принципите на националното право, по начин, който се различава от даденото от Съда на ЕС тълкуване

      Диспозитив

               1.

               Първият въпрос, поставен от Corte dei conti, sezione giurisdizionale per la Regione Siciliana (Италия) с акт от 19 юни 2012 г., е недопустим.

               2.

               Произнасянето по втория и третия въпрос, поставени от Corte dei conti, sezione giurisdizionale per la Regione Siciliana с акт от 19 юни 2012 г., не е от компетентността на Съда на Европейския съюз.

      (1)  ОВ C 295, 29.9.2012 г.


title: Дело T-16/08: Решение на Първоинстанционния съд от 1 юли 2009 г. — Perfetti Van Melle/СХВП — Cloetta Fazer (CENTER SHOCK) (Марка на Общността — Процедура за обявяване на недействителност — Словна марка на Общността CENTER SHOCK — По-ранни национални словни марки CENTER — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) и член 52, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 40/94 [понастоящем член 8, параграф 1, буква б) и член 53, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009])

text:
               15.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 193/20

         Решение на Първоинстанционния съд от 1 юли 2009 г. — Perfetti Van Melle/СХВП — Cloetta Fazer (CENTER SHOCK)
   (Дело T-16/08) (1)

   (Марка на Общността - Процедура за обявяване на недействителност - Словна марка на Общността CENTER SHOCK - По-ранни национални словни марки CENTER - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) и член 52, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 40/94 [понастоящем член 8, параграф 1, буква б) и член 53, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009])
   2009/C 193/31
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Perfetti Van Melle SpA (Lainate, Италия) (представители: P. Perani и P. Pozzi, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: J. Novais Gonçalves)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: Cloetta Fazer AB (Ljungsbro, Швеция) (представители: първоначално J. Runsten и S. Sparring, впоследствие M. Treis, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 7 ноември 2007 г. (преписка R 149/2006-4) относно процедура за обявяване на недействителност между Cloetta Fazer AB и Perfetti Van Melle SpA.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Perfetti Van Melle SpA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 64, 8.3.2008 г.


title: Дело C-332/13: Определение на Съда (осми състав) от 16 януари 2014 г. (преюдициално запитване от Kúria — Унгария) — Ferenc Weigl/Nemzeti Innovációs Hivatal (Преюдициално запитване — Член 30 от Хартата на основните права на Европейския съюз — Прилагане на правото на Съюза — Отсъствие — Явна липса на компетентност на Съда)

text:
               14.4.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 112/20

         Определение на Съда (осми състав) от 16 януари 2014 г. (преюдициално запитване от Kúria — Унгария) — Ferenc Weigl/Nemzeti Innovációs Hivatal
   (Дело C-332/13) (1)

   ((Преюдициално запитване - Член 30 от Хартата на основните права на Европейския съюз - Прилагане на правото на Съюза - Отсъствие - Явна липса на компетентност на Съда))
   2014/C 112/24
   Език на производството: унгарски

      Запитваща юрисдикция

   Kúria

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Ferenc Weigl

      Ответник: Nemzeti Innovációs Hivatal

      Предмет

   Преюдициално запитване — Kúria — Тълкуване на член 6 ДЕС и на членове 30 и 51 от Хартата на основните права на Европейския съюз — Защита на работниците срещу неоснователно уволнение — Уволнение без посочен мотив — Служител на орган на публичната администрация, уволнен на основание на разпоредба от националното законодателство, уреждащо статута на държавните служители

      Диспозитив

   Съдът на Европейския съюз явно няма компетентност да отговори на въпросите, поставени от Kúria (Унгарияe) с акт от 5 юни 2013 г., допълнен с допълнителен акт от 18 юли 2013 г.

      (1)  ОВ C 274, 21.9.2013 г.


title: Дело C-374/12: Преюдициално запитване, отправено от Върховен административен съд (България) на 6 август 2012 година — „Валимар“ ООД/Началник на Митница Варна

text:
               13.10.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 311/6

         Преюдициално запитване, отправено от Върховен административен съд (България) на 6 август 2012 година — „Валимар“ ООД/Началник на Митница Варна
   (Дело C-374/12)
   2012/C 311/07
   Език на производството: български

      Запитваща юрисдикция

   Върховен административен съд

      Страни в главното производство

      Жалбоподател:„Валимар“ ООД

      Ответник: Началник на Митница Варна

      Преюдициални въпроси

               1.

               Следва ли член 11, параграф 9 и параграф 10, първо изречение от бившия Регламент (ЕО) № 384/1996 (1) на Съвета за защита срещу дъмпингов внос на стоки от страни, които не са членки на Европейската общност (настоящ Регламент (ЕО) № 1225/2009 (2) на Съвета) да се тълкува във връзка с член 2, параграфи 8 и 9 от същия регламент в смисъл, че ако няма обоснована промяна в обстоятелствата по смисъла на член 11, параграф 9, тези разпоредби имат предимство пред всякакви имплицитни пълномощия на институциите по член 11, параграф 3 от Базовия антидъмпингов регламент при определянето на експортната цена, в това число, както в случая на Регламент (ЕО) № 1279/2007 (3) на Съвета, имплицитното пълномощие на институциите да правят оценка на надеждността на експортните цени на „Северстал-Метиз“ за в бъдеще, като правят сравнения с минималните цени съгласно ценовите гаранции и с цени от продажби в трети страни? Оказват ли влияние на отговора на този въпрос случаите, когато, както в случая на „Северстал-Метиз“ и Регламент (ЕО) № 1279/2007 на Съвета, институциите, при упражняването на правомощията си във връзка с оценката на трайността на промяната на обстоятелствата по съществуването на дъмпинг съгласно член 11, параграф 3 от същия регламент, решат да изменят антидъмпинговата мярка (да понижат ставката на антидъмпинговото мито)?

               2.

               Следва ли от отговора на първия въпрос, че при обстоятелствата, описани в Регламент (ЕО) № 1279/2007 на Съвета, в частта относно определянето на експортната цена на „Северстал- Метиз“, и при отсъствие в текста на Регламент (ЕО) № 1279/2007 на Съвета на изрично обосноваване на промяна по смисъла на член 11, параграф 9 от Базовия антидъмингов регламент, оправдаваща използване на нова методология, Комисията е била длъжна да приложи методология за определяне на експортната цена, използвана в първоначалното разследване, в дадения случай съобразно член 2, параграф 8 от Регламент (ЕО) № 384/1996?

               3.

               Предвид отговорите на първия и втория въпрос, следва ли Регламент (ЕО) № 1279/2007 на Съвета, в частта относно определяне и налагане на индивидуалните антидъмпингови мерки по отношение на вноса на стоманени въжета и кабели, произведени от „Северстал- Метиз“ да се счита за издаден в нарушение на член 11, параграф 9 и параграф 10 във връзка с член 2, параграф 8 от Базовия антидъмпингов регламент, съответно на невалидно правно основание и като такъв, да се признае за невалиден в тази му част?

      (1)  Регламент (ЕО) № 384/96 на Съвета от 22 декември 1995 година за защита срещу дъмпингов внос на стоки от страни, които не са членки на Европейската общност

      OB L 56, 6.3.1996 г., стр. 1; Специално българско издание: глава 11, том 12, стр. 2

      (2)  Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност

      OB L 343, 22.12.2009 г., стр. 51

      (3)  Регламент (ЕО) № 1279/2007 на Съвета от 30 октомври 2007 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на определени железни или стоманени въжета и кабели с произход от Руската федерация и за отмяна на антидъмпинговите мерки върху вноса на определени железни или стоманени въжета и кабели с произход от Тайланд и Турция

      OB L 285, 31.10.2007 г., стр. 1


title: Дело C-642/15 P: Жалба, подадена на 2 декември 2015 г. от Toni Klement срещу решението, постановено от Общия съд (трети състав) на 24 септември 2015 г. по дело T-211/14, Toni Klement/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

text:
               22.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 68/22

         Жалба, подадена на 2 декември 2015 г. от Toni Klement срещу решението, постановено от Общия съд (трети състав) на 24 септември 2015 г. по дело T-211/14, Toni Klement/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
   (Дело C-642/15 P)
   (2016/C 068/30)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Toni Klement (представител: J. Weiser, Rechtsanwalt)

      Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Съда:

               —

               да отмени обжалваното решение на Общия съд от 24 септември 2015 г. по дело T-211/14,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Жалбоподателят изтъква три основания:

               1.

               Несъмнено спорната марка се използвала изключително с допълнителния словен елемент „Bullerjan“. Жалбоподателят се позовава на изопачаване на доказателствата при преценката на описателния характер на допълнителния словен елемент „Bullerjan“. Общият съд квалифицирал отличителния характер на добавения словен елемент (единствено) като нормален. Приемането (само) на нормален отличителен характер не се подкрепяло от представените доказателства, тъй като те не съдържали данни за обхвата, продължителността и интензитета на вписания като марка словен елемент „Bullerjan“.

               2.

               Като второ основание жалбоподателят посочва противоречивите мотиви на възприетия от Общия съд силен отличителен характер на спорната марка. В мотивите си Общият съд изхождал, от една страна, от това че спорната марка имала „необичайна форма“, но от друга страна потвърждавал, че други производители разпространяват фурни, които имат много подобна форма. Друго противоречие се състояло в това, че Общият съд приел, от една страна, че силният отличителен характер на спорната марка зависел от евентуалната ѝ функционалност, а от друга страна, че този силен отличителен характер не се поставял под въпрос от много подобната форма на други фурни, тъй като това можело да се дължи на старанието да се постигне определен технически резултат. По този начин мотивите на Общия съд били двойно противоречиви, а следователно и опорочени от грешка при прилагане на правото.

               3.

               Като трето основание жалбоподателят изтъква многократно допуснати грешки при прилагане на правото във връзка с тълкуването и прилагането на член 15, параграф 1, буква а) от Регламента относно марката на Общността (1). Всъщност при необходимата преценка на отличителния характер на спорната марка съгласно член 15, параграф 1, буква a) от Регламента относно марката на Общността Общият съд не спазил практиката на Съда във връзка с преценката на отличителния характер на триизмерните марки. Противно на практиката на Съда, Общият съд не направил необходимото сравнение между спорната марка и обичайните за бранша форми на фурна. Освен това Общият съд приел, че евентуалната функционалност на формата на спорната марка не била съществена за преценката на отличителния ѝ характер. По този начин Общият съд нарушил установения принцип за съобразяване на всички релевантни обстоятелства във всеки конкретния случай при преценката на отличителния характер. Накрая Общият съд не спазил практиката на Съда във връзка с правомерното използване на регистрирана марка като част от комбинирана марка. В това отношение Общият съд приел за достатъчно, че марка, използвана като част от комплексна марка, се признава освен това за указание за произход. Така Общият съд не спазил задължението, произтичащо от еднозначния текст на член 15, параграф 1, буква a) от Регламента относно марката на Общността и от практиката на Съда, че винаги трябва да се проверява дали е засегнат описателния характер на вписаната марка. Тази проверка не била направена от Общия съд.

      (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (OB L 78, 2009 г., стр. 1).


title: Дело T-147/17: Иск, предявен на 2 март 2017 г. — Anastassopoulos и др./Съвет и Комисия

text:
               26.6.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 202/20

         Иск, предявен на 2 март 2017 г. — Anastassopoulos и др./Съвет и Комисия
   (Дело T-147/17)
   (2017/C 202/34)
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищци: Nikolaos Anastassopoulos (Nea Erythraia, Гърция), Aristeidis Anastassopoulos (Nea Erythraia), Alexia Anastassopoulos (Nea Erythraia), Maria-Myrto Anastassopoulos (Nea Erythraia), Sophie Velliou (Kifissia, Гърция) (представители: K. Floros и M. Meng-Papantoni, avocats)

      Ответници: Съвет на Европейския съюз и Европейска комисия

      Искания на ищците

   Ищците искат от Общия съд:

               —

               да приеме, че жалбата е допустима и основателна,

               —

               да уважи исканията им за обезщетение за претърпени вреди, като присъди на първия ищец сумата от 123 442 EUR, на всеки от следващите три — сумата от 61 721 EUR и на петия — сумата от 120 900 EUR или, при условията на евентуалност, сумите от 38 227,20 EUR, 19 107,60 EUR и 37 440 EUR съответно, във всички случаи ведно с мораторни лихви,

               —

               да осъди ответниците да заплатят съдебните разноски по спора.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на иска си ищците изтъкват нарушение на основния принцип за забрана на дискриминацията, в аспекта му, изискващ различно третиране на различните случаи, както и на член 21 от Хартата на основните права на Европейския съюз (наричана по-нататък „Хартата“), който конкретизира посочения принцип.
   Като споменават големите финансови загуби поради факта на подчиняването на Закон 4050/12, наричан още „PSI“ (Private Sector Investment), на техните държавни облигации, те се оплакват, че са получили същото третиране (включително същия процент на [допълнително намаляване на стойността haircut)]) като юридическите лица, по-конкретно банките и специализираните фондове, въпреки техните фундаментални различия.
   Според тях за това трябва да отговаря председателят на Еврогрупата и/или на самата Еврогрупа, която била забранила не само освобождаването на физическите лица от haircut, но и всяка последваща компенсаторна мярка, а също така и на Комисията, която била дала съгласието си за такова нарушение на горепосочения принцип и на член 21 от Хартата, въпреки задължението, което ѝ налага член 17 ДЕС съгласно тълкуването му с решение от 20 септември 2016 г., Ledra Advertising и др./Комисия и ЕЦБ (C-8/15 P — C-10/15 P, EU:C:2016:701).


title: Дело C-189/07: Решение на Съда (втори състав) от 22 декември 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Регламент (ЕИО) № 2847/93 — Член 2, параграф 1 и член 31, параграфи 1 и 2 — Регламенти (ЕО) № 2406/96 и № 850/98 — Система на контрол в сектора на рибарството — Общи стандарти за търговия с някои продукти — Незадоволителни проверки и инспекции — Неприемане на подходящите мерки за санкциониране на нарушенията — Изпълнение на санкциите — Неизпълнение от общ характер на разпоредбите на даден регламент — Представяне пред Съда на допълнителни данни в подкрепа на общия и траен характер на неизпълнението — Допустимост)

text:
               21.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/9

         Решение на Съда (втори състав) от 22 декември 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания
   (Дело C-189/07) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Регламент (ЕИО) № 2847/93 - Член 2, параграф 1 и член 31, параграфи 1 и 2 - Регламенти (ЕО) № 2406/96 и № 850/98 - Система на контрол в сектора на рибарството - Общи стандарти за търговия с някои продукти - Незадоволителни проверки и инспекции - Неприемане на подходящите мерки за санкциониране на нарушенията - Изпълнение на санкциите - Неизпълнение от общ характер на разпоредбите на даден регламент - Представяне пред Съда на допълнителни данни в подкрепа на общия и траен характер на неизпълнението - Допустимост)
   (2009/C 44/15)
   Език на производството: испански
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: P. Oliver и F. Jimeno Fernández)

      Ответник: Кралство Испания (представител: M. Muñoz Pérez)
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Нарушение на член 2, параграф 1 и на член 31, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕО) № 2847/93 на Съвета от 12 октомври 1993 година относно установяването на система за контрол, приложима към общата политика в областта на рибарството (ОВ L 261, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 4, том 2, стр. 109) — Нарушение на Регламент (ЕО) № 2406/96 на Съвета от 26 ноември 1996 година относно определяне на общите стандарти за търговия с някои рибни продукти (ОВ L 334, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 4, том 3, стр. 92) и на Регламент № 850/98 на Съвета от 30 март 1998 година относно опазването на рибните ресурси посредством технически мерки за защита на младите екземпляри морски организми (ОВ L 125, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 4, том 4, стр. 60) — Незадоволителни проверки — Неприемане на подходящите мерки за санкциониране на нарушенията
   Диспозитив

               1)

               Кралство Испания,

                           —

                           като не е осъществило на територията и морските води, попадащи под негов суверенитет, задоволителен контрол и инспекция на извършването на риболовни дейности, включително разтоварване и продажба на видове, предмет на разпоредбите относно минималните размери съгласно Регламент (ЕО) № 850/98 на Съвета от 30 март 1998 година относно опазването на рибните ресурси посредством технически мерки за защита на младите екземпляри морски организми и съгласно Регламент (ЕО) № 2406/96 на Съвета от 26 ноември 1996 година относно определяне на общите стандарти за търговия с някои рибни продукти, и като не е отделило необходимите човешки ресурси за контрола и инспекцията на извършването на риболовни дейности, както и

                           —

                           като не е следило с необходимата строгост за приемането на подходящи мерки срещу извършителите на нарушения на общностното законодателство относно рибарството, главно чрез образуването на административни или наказателни производства и налагането на санкции с възпиращо действие на посочените лица,

                     не е изпълнило задълженията си по член 2, параграф 1 и по член 31, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕИО) № 2847/93 Съвета от 12 октомври 1993 година относно установяването на система за контрол, приложима към общата политика в областта на рибарството, изменен с Регламент (ЕО) № 2846/98 на Съвета от 17 декември 1998 година.

               2)

               Отхвърля иска в останалата му част.

               2)

               Осъжда Кралство Испания да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 129, 9.6.2007 г.


title: Дело C-241/07: Преюдициално запитване, отправено от Riigikohus (Естония) на 21 май 2007 г. — JK Otsa Talu OÜ/Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet (PRIA)

text:
               21.7.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 170/13

         Преюдициално запитване, отправено от Riigikohus (Естония) на 21 май 2007 г. — JK Otsa Talu OÜ/Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet (PRIA)
   (Дело C-241/07)
   (2007/C 170/24)
   Език на производството: естонски
   Препращаща юрисдикция
   Riigikohus
   Страни в главното производство

      Ищец: JK Otsa Talu OÜ

      Ответник: Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet (PRIA)
   Преюдициални въпроси

               1.

               В съответствие ли е с целта на помощта за агроекологогия по член 22 до 24 от Регламент (ЕО) № 1257/1999 (1) на Съвета от 17 май 1999 г. относно подпомагане на развитието на селските райони от Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА) и за изменение и отмяна на някои регламенти обстоятелството, че:

                           а)

                           помощта продължава да се предоставя само на кандидати, които през изминалата бюджетна година вече са се ползвали от решение за предоставяне на помощ за агроекология и са поели агроекологични задължения в рамките на тази програма,
                           или

                           б)

                           всяка финансова година се подпомагат и нови кандидати, които са готови да се задължат да произвеждат по благоприятен за околната среда начин и съответно организират производството си в съответствие с поставените изисквания?

               2.

               Ако отговорът на първия въпрос е в съответствие с посоченото в буква б) и в случай, че в рамките на програмата се окаже, че няма достатъчно бюджетни средства за предоставянето на първата помощ, предоставя ли член 24, параграф 1, във връзка с член 37, параграф 4 и член 39 от Регламент (ЕО) № 1257/1999 на Съвета на ЕС възможност на държава-членка да:

                           а)

                           измени първоначалната уредба и условията за кандидатстване и предоставяне на помощта за агроекология и да предвиди, че за помощ може да кандидатства само лице, което през предходната бюджетна година се е ползвало от решение за предоставяне на помощ и поради това е субект на задължение да произвежда по благоприятен за околната среда начин,
                           или

                           б)

                           съкрати в еднакво съотношение помощта за всички кандидати, които изпълняват предпоставките за подпомагане за агроекология?

      (1)  ОВ L 160, стр. 80; Специално издание 2007 г., глава 3, том 28, стр. 134.


title: Дело C-4/08: Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg (Германия), на 4 януари 2008 г. — Michael Mario Karl Kerner/Land Baden-Württemberg

text:
               29.3.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 79/15

         Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg (Германия), на 4 януари 2008 г. — Michael Mario Karl Kerner/Land Baden-Württemberg
   (Дело C-4/08)
   (2008/C 79/28)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg
   Страни в главното производство

      Ищец: Michael Mario Karl Kerner

      Ответник: Land Baden-Württemberg
   Преюдициални въпроси

               1.

               Член 8, параграф 4 от Директива 91/439/EИО на Съвета от 29 юли 1991 година относно свидетелствата за управление на МПС (1) не допуска ли прилагането на разпоредба на националното право дори тогава, когато последната предвижда след настъпило отнемане на свидетелство за управление на МПС в страната възможността да се признае издаденото от друга държава-членка свидетелство за управление при условие, че е доказано, че първоначално довелите до отнемане на свидетелството за управление на МПС обстоятелства вече не са налице, когото

                           —

                           признаването на това свидетелство за управление на МПС не се налага в интерес на осъществяване на основната свобода на движение на гражданите на ЕС,

                           —

                           свидетелството за управление на МПС е издадено в другата държава-членка при явно нарушение на разпоредбите на тази директива (изискване за обичайно пребиваване)

                           —

                           при издаването на свидетелството за управление на МПС самата държава-членка следва да е приела, че е налице явно нарушение на целите на директивата,

                           —

                           държава-членка, в която е издадено свидетелството за управление на МПС, отказва, според държавата-членка на обичайно пребиваване, да анулира противоречащото на общностните разпоредби свидетелството за управление на МПС,

                           —

                           свидетелството за управление на МПС на засегнатото лице е придобито в другата държава-членка по неправомерен начин с цел да заобиколят съответните разпоредби относно повторното издаване на свидетелство за управление на МПС в държавата на обичайно пребиваване и това неправомерно поведение би трябвало да е било известно на държавата-членка, в която се издава то,

                           —

                           както и проведеният при ясно съзнание за основанията на първоначалното отнемане на свидетелството за управление на МПС медицински преглед за установяване на годността на засегнатото лице за управление на МПС не изпълнява изискванията, на които, с оглед на съответните за предходното отнемане на свидетелство за управление на МПС основания, той трябва да отговаря, така че по-нататъшното участие на засегнатото лице в пътното движение съставлява значителна опасност за живота и телесната неприкосновеност на другите участници в движението?

                     При положителен отговор на въпрос 1:

               2.

               Трябва ли член 8, параграф 2 от Директива 91/439/EИО да се тълкува в смисъл, че при наличие на описаната във въпрос 1 хипотеза държавата-членка на обичайно пребиваване следва да признае издаденото в друга държава-членка на ЕС свидетелство за управление на МПС, което оправомощава притежателя му да управлява МПС, като в интерес на безопасността на движението държавата-членка на обичайно пребиваване обаче е оправомощена най-малкото да вземе мерки за неутрализиране на изхождащата от притежателя на свидетелство за управление на МПС опасност, чиято годност за управление на МПС трябва да се провери с оглед на обстоятелствата, довели по-рано до отнемане на свидетелството за управление на МПС в държавата на обичайно пребиваване и които не трябва да се считат за преодолени вследствие на издаването на свидетелство за управление на МПС в друга държава-членка на ЕС?

      (1)  ОВ L 237, стр. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 2, стр. 6.


title: Съединени дела C-71/09 P, C-73/09 P и C-76/09 P: Решение на Съда (трети състав) от 9 юни 2011 г. — Comitato „Venezia vuole vivere“ (C-71/09 P), Hotel Cipriani Srl (C-73/09 P), Società Italiana per il gas SpA (Italgas) C-76/09 P)/Coopservice — Servizi di fiducia Soc. coop. rl, Европейска комисия, Италианска република (Обжалване — Жалба за отмяна — Допустимост — Процесуална легитимация — Правен интерес — Възражение за наличие на висящ процес — Държавни помощи — Обхващаща много сектори схема за помощ — Намаления на социалноосигурителни вноски — Решение 2000/394/ЕО — Компенсационен характер — Засягане на търговията в Общността — Въздействие върху конкуренцията — Обхват на контрола — Тежест на доказване — Задължение за мотивиране — Член 87, параграф 2, буква б) и параграф 3, букви б)—г) ЕО — Регламент (ЕО) № 659/1999 — Членове 14 и 15)

text:
               30.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 226/3

         Решение на Съда (трети състав) от 9 юни 2011 г. — Comitato „Venezia vuole vivere“ (C-71/09 P), Hotel Cipriani Srl (C-73/09 P), Società Italiana per il gas SpA (Italgas) C-76/09 P)/Coopservice — Servizi di fiducia Soc. coop. rl, Европейска комисия, Италианска република
   (Съединени дела C-71/09 P, C-73/09 P и C-76/09 P) (1)

   (Обжалване - Жалба за отмяна - Допустимост - Процесуална легитимация - Правен интерес - Възражение за наличие на висящ процес - Държавни помощи - Обхващаща много сектори схема за помощ - Намаления на социалноосигурителни вноски - Решение 2000/394/ЕО - Компенсационен характер - Засягане на търговията в Общността - Въздействие върху конкуренцията - Обхват на контрола - Тежест на доказване - Задължение за мотивиране - Член 87, параграф 2, буква б) и параграф 3, букви б)—г) ЕО - Регламент (ЕО) № 659/1999 - Членове 14 и 15)
   2011/C 226/03
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподатели: Comitato „Venezia vuole vivere“ (представител: A. Vianello, avvocato) (C-71/09 P), Hotel Cipriani Srl (представители: A. Bianchini и F. Busetto, avvocati (C-73/09 P), Società Italiana per il gas SpA (Italgas) (представители: M. Merola, M. Pappalardo и T. Ubaldi, avvocati (C-76/09 P)

      Други страни в производството: Coopservice — Servizi di fiducia Soc. coop. rl (представител: A. Bianchini, avvocato), Европейска комисия (представители: V. Di Bucci и E. Righini; A. Dal Ferro, avvocato), Италианска република представители: I. Bruni, впоследствие G. Palmieri; P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Предмет

   Жалба против Решение на Първоинстанционния съд (шести разширен състав) от 28 ноември 2008 г. по дело Hotel Cipriani SpA и др./Комисия (съединени дела T-254/00, T-270/00 и T-277/00), с което Първоинстанционният съд отхвърля исканията за отмяна на Решение 2000/394/ЕО на Комисията от 25 ноември 1999 година относно мерките за помощи в полза на предприятията, установени на територията на Венеция и Киоджа, предвидени в Закон № 30/1997 и Закон № 206/1995 за намаляване на социалноосигурителните вноски (ОВ L 150, 2000 г., стр. 50).

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбите на Comitato „Venezia vuole vivere“, на Hotel Cipriani Srl и на Società Italiana per il gas SpA (Italgas), както и насрещната жалба на Coopservice — Servizi di fiducia Soc. coop. rl.

               2.

               Отхвърля насрещната жалба на Европейската комисия.

               3.

               Осъжда Comitato „Venezia vuole vivere“, Hotel Cipriani Srl, Società Italiana per il gas SpA (Italgas) и Coopservice — Servizi di fiducia Soc. coop. rl да заплатят поравно съдебните разноски във връзка с главните жалби и с насрещната жалба на последното дружество.

               4.

               Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски във връзка с насрещната ѝ жалба.

               5.

               Италианската република понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 113, 16.5.2009 г.


title: Дело C-668/16: Иск, предявен на 23 декември 2016 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия

text:
               6.3.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 70/11

         Иск, предявен на 23 декември 2016 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия
   (Дело C-668/16)
   (2017/C 070/18)
   Език на производството: немски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: C. Hermes, A. C. Becker, D. Kukovec)

      Ответник: Федерална република Германия

      Искания на ищеца

   Ищецът иска от Съда:
   Да установи, че Федерална република Германия не е изпълнила задълженията си, произтичащи от Директива 2006/40/ЕО (1) (Директива за климатичните системи) и Директива 2007/46/ЕО (2) (Рамкова директива), като

               —

               не е предприела необходимите мерки да възстанови съответствието на превозни средства от тип 246, 176 и 117 на одобрения тип (членове 12 и 30 от Рамковата директива);

               —

               не е предприела необходимите действия за изпълнение на санкциите (член 46 във връзка с членове 5 и 18 от Рамковата директива), и

               —

               на 17 май 2013 г. е уважила искане на Daimler AG за разширение на съществуващия тип превозно средство 245G за превозни средства, за които вече е дадено друго типово одобрение и към които се прилагат новите условия, предвидени в Директивата за климатичните системи, като по този начин е заобиколила посочената директива.

         Да осъди Федерална република Германия да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Съгласно член 12 и приложение X към Рамковата директива държавите членки са длъжни да предприемат необходимите мерки при несъответствия при производството, за да гарантират съответствието на произведените превозни средства на одобрения тип. Съгласно член 30 от Рамковата директива също следва да се вземат необходимите мерки за възстановяване на съответствието и когато нови превозни средства не съответстват на одобрения тип. Производството и новите превозни средства от някои типове на Daimler AG не съответстват на одобрения им тип по отношение на използването на определен хладилен агент. В противоречие с членове 12 и 30 от Рамковата директива германските органи не са взели необходимите мерки за възстановяване на съответствието.
   Освен това германските органи са нарушили член 46 от Рамковата директива, като не са предприели санкции срещу нарушаването на член 5, параграф 1 и член 18 от Рамковата директива от страна на Daimler AG.
   На последно място с разширението на стар тип превозно средство за посочените по-горе типове превозни средства германските органи неправомерно са заобиколили Директивата за климатичните системи.

      (1)  Директива 2006/40/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 май 2006 година относно емисиите на климатични системи в моторни превозни средства и за изменение на Директива 70/156/ЕИО на Съвета (ОВ L 161, стр. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 16, стр. 84).

      (2)  Директива 2007/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 септември 2007 година за създаване на рамка за одобрение на моторните превозни средства и техните ремаркета, както и на системи, компоненти и отделни технически възли, предназначени за такива превозни средства (ОВ L 263, стр. 1).


title: Дело T-63/08: Решение на Общия съд от 1 юли 2010 г. — Cementir Italia/Комисия (Държавни помощи — Компенсация за отчуждаване за обществени нужди — Удължаване на срока на действие на преференциална тарифа за доставката на електроенергия — Решение, с което помощта се обявява за несъвместима с общия пазар и се разпорежда нейното възстановяване — Понятие за предимство — Принцип на защита на оправданите правни очаквания — Привеждане в изпълнение на помощта)

text:
               14.8.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 221/37

         Решение на Общия съд от 1 юли 2010 г. — Cementir Italia/Комисия
   (Дело T-63/08) (1)

   (Държавни помощи - Компенсация за отчуждаване за обществени нужди - Удължаване на срока на действие на преференциална тарифа за доставката на електроенергия - Решение, с което помощта се обявява за несъвместима с общия пазар и се разпорежда нейното възстановяване - Понятие за предимство - Принцип на защита на оправданите правни очаквания - Привеждане в изпълнение на помощта)
   2010/C 221/59
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Cementir Italia Srl (Рим, Италия) (представители: адв. T. Salonico, адв. G. Pellegrino, адв. G. Pellegrino и адв. G. Barone, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: C. Giolito и G. Conte)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение 2008/408/ЕО на Комисията от 20 ноември 2007 година относно държавна помощ С 36/А/06 (ех NN 38/06), приведена в действие от Италия в полза на ThyssenKrupp, Cementir и Nuova Terni Industrie Chimiche (ОВ L 144, 2008 г., стр. 37).

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Cementir Italia Srl да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 92, 12.4.2008 г.


title: Дело T-56/08: Определение на Първоинстанционния съд от 10 декември 2008 г.  — Stichting IEA Secretariaat Nederland и др./Комисия

text:
               7.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 32/48

         Определение на Първоинстанционния съд от 10 декември 2008 г. — Stichting IEA Secretariaat Nederland и др./Комисия
   (Дело T-56/08) (1)

   (2009/C 32/93)

      Език на производството: английски

   Председателят на шести състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 107, 26.4.2008 г.


title: Дело F-17/10: Жалба, подадена на 15 март 2010 г. — Daake/СХВП

text:
               22.5.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 134/56

         Жалба, подадена на 15 март 2010 г. — Daake/СХВП
   (Дело F-17/10)
   2010/C 134/93
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Simone Daake (Аликанте, Испания) (представител: H. Tettenborn, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Предмет и описание на спора

   Отмяна на решението на СХВП от 4 декември 2009 г., с което се отхвърлят исканията на жалбоподателката за обезщетение за вреди

      Искания

   Жалбоподателката иска:

               —

               да се осъди СХВП да ѝ заплати обезщетение за имуществени вреди в размер на разликата между:

                           —

                           от една страна, фактическото ѝ възнаграждение според нейното формално класиране като договорно нает служител по член 3а от УРДС от 1 ноември 2005 г. до 31 декември 2008 г., както и изплатените ѝ обезщетения за безработица от 1 ноември 2008 г. до настоящия момент и

                           —

                           от друга страна, полагащото ѝ се възнаграждение като срочно нает служител по член 2, буква а) от УРДС от 1 ноември 2005 г. до 31 декември 2008 г., както и полагащите ѝ се обезщетения за безработица от 1 ноември 2008 г. до настоящия момент, изчислени в съответствие с нейното полагащо се за м. октомври 2008 г. възнаграждение съгласно член 2, буква а) от УРДС —

                           —

                           както и загубите, свързани с пенсията за осигурителен стаж и с някои други обезщетения, възнаграждения и облаги, като се вземе под внимание подходящо и отговарящо на нейните резултати повишение към 1 април 2008 г.,

                           —

                           както и — доколкото е необходимо за уважаване на исканията за обезщетение за вреди — да се отменят решенията на СХВП от 6 май 2009 г. и от 4 декември 2009 г.;

               —

               да се осъди СХВП да заплати на жалбоподателката обезщетение за неимуществените вреди, причинени с дискриминацията спрямо други служители на СХВП, в определен по преценка на Съда размер;

               —

               да се осъди ответникът СХВП да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-486/08: Жалба, подадена на 14 ноември 2008 г.  — Earle Beauty/СХВП (SUPERSKIN)

text:
               10.1.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 6/41

         Жалба, подадена на 14 ноември 2008 г. — Earle Beauty/СХВП (SUPERSKIN)
   (Дело T-486/08)
   (2009/C 6/80)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Liz Earle Beauty Co. Ltd (преди Liz Earle Cosmetics Ltd.) (Ryde, Обединено кралство) (представител: M. Cover, solicitor)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
   Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 15 септември 2008 г. по преписка R 1656/2007-4 и да се обяви, че се продължава с разглеждането на заявлението и регистрацията на марката, предмет на спора (заявление № 5 967 856), и

               —

               да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: Словна марка „SUPERSKIN“ за стоки и услуги от класове 3, 5 и 44 — заявление № 5 967 856

      Решение на проверителя: Отхвърля заявлението

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: Нарушение на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 40/94 на Съвета, тъй като апелативният състав е допуснал грешка, достигайки до заключението, че марката, предмет на спора, описва характеристиките на стоките или услугите, за които се иска регистрация.


               10.12.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 410/3

         Дело, заведено на 29 юли 2015 г. от Надзорния орган на ЕАСТ, срещу Княжество Лихтенщайн
   (Дело E-19/15)
   (2015/C 410/03)
   На 29 юли 2015 г. в Съда на ЕАСТ беше заведено дело срещу Княжество Лихтенщайн от Надзорния орган на ЕАСТ, представляван от Markus Schneider, Clémence Perrin и Marlene Lie Hakkebo в качеството им на представители на Надзорния орган на ЕАСТ, с адрес: 35 Rue Belliard 35, 1040 Brussels, Belgium.
   Надзорният орган на ЕАСТ иска от Съда на ЕАСТ:

               1.

               Да постанови, че Княжество Лихтенщайн не е изпълнило задълженията си по членове 9, 10, 13 и 16 от акта, посочен в точка 1 от приложение X към Споразумението за ЕИП (Директива 2006/123/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 г. относно услугите на вътрешния пазар), адаптиран към Споразумението за ЕИП с Протокол 1 към него, и доколкото установяването на предприятия и предоставянето на трансгранични услуги не попадат в приложното поле на посочения акт, че не е изпълнило своите задължения, произтичащи от членове 31 и 36 от Споразумението за ЕИП:

                           а)

                           като запазва в сила член 7 от Търговския закон на Лихтенщайн, който въвежда режим на предварително разрешение за предприятията, възнамеряващи да се установят в Лихтенщайн, и

                           б)

                           като запазва в сила член 8, параграф 1 от Търговския закон на Лихтенщайн, доколкото той налага условия, които не са ясни и недвусмислени, за даване на предварително разрешение на предприятията, възнамеряващи да се установят в Лихтенщайн (а именно задължението да разполагат с необходимия персонал и задължението за адекватно владеене на немски език); и

                           в)

                           като не е гарантирало липсата на дублиране на равностойни или по същността си сравними изисквания, що се отнася до тяхната цел, на които доставчикът вече е подложен в друга държава от ЕИП или в същата държава от ЕИП при процедура за предварително разрешение за предприятията, желаещи да се установят в Лихтенщайн, както и че не е определило ясно процедурата и формалностите относно разрешителния режим съгласно Търговския закон, и

                           г)

                           като запазва в сила член 21 от Търговския закон на Лихтенщайн, въвеждащ режим на предварително разрешение за предприятията, желаещи да предоставят трансгранични услуги в Лихтенщайн; и

               2.

               Да нареди на Княжество Лихтенщайн да заплати съдебните разноски.

      Правен и фактически контекст и правни аргументи, приведени в подкрепа на иска:

               —

               Искът се отнася до изискванията по Закона от 22 юни 2006 г. относно търговията („Търговския закон“) — а именно членове 7 и 21, според които предприятията, желаещи да се установят или да предоставят трансгранични услуги в Лихтенщайн, трябва да бъдат одобрени от националните органи, преди да се установяват или да предоставят трансгранични услуги.

               —

               Надзорният орган на ЕАСТ твърди, наред с другото, че тези изисквания се равняват на разрешителни режими, които не могат да бъдат обосновани по член 9 от Директива 2006/123/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 г. относно услугите на вътрешния пазар („Директивата за услугите“) в случая на установявания на предприятия, и по член 16 от Директивата за услугите, в случая на предоставяне на трансгранични услуги.

               —

               Надзорният орган на ЕАСТ твърди също, че член 21 от Търговския закон на Лихтенщайн, който изисква предприятията, желаещи да предоставят трансгранични услуги в Лихтенщайн, предварително да уведомяват в писмена форма органите на Лихтенщайн за това, както и да подновяват ежегодно това уведомление, се равнява на разрешителен режим в нарушение на член 16 от Директивата за услугите.

               —

               Според Надзорния орган на ЕАСТ Лихтенщайн твърди, че по принцип неговите режими за предварително одобрение са в съответствие с Директивата за услугите, тъй като те могат да бъдат обосновани съгласно членове 9 и 16 или, като алтернатива, член 33 от Споразумението за ЕИП (или по наложителни причини, свързани с обществения интерес, формулирани по този член).


title: Дело T-542/14: Определение на Общия съд от 8 май 2015 г. — Grupo Bimbo/СХВП (Форма на питка за сандвич)

text:
               13.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 228/26

         Определение на Общия съд от 8 май 2015 г. — Grupo Bimbo/СХВП (Форма на питка за сандвич)
   (Дело T-542/14) (1)

   (2015/C 228/38)
   Език на производството: испански
   Председателят на трети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 339, 29.9.2014 г.


title: Дело T-655/13: Жалба, подадена на 9 декември 2013 г. — Enercon/СХВП (нюанси на зеления цвят)

text:
               8.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 39/26

         Жалба, подадена на 9 декември 2013 г. — Enercon/СХВП (нюанси на зеления цвят)
   (Дело T-655/13)
   2014/C 39/47
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Enercon GmbH (Аурих, Германия) (представител: R. Böhm, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 11 септември 2013 г., постановено по преписка R 0247/2013-1,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка, която представлява нюанси на зеления цвят за стоки от класове 7, 16 и 28 – регистрация на марка на Общността № 11 055 811.

      Решение на проверителя: отхвърля заявката.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009.