title: Дело T-294/11: Решение на Общия съд от 17 май 2013 г. — Гърция/Комисия (ФЕОГА — Секция „Гарантиране“ — ЕФГЗ и ЕЗФРСР — Разходи, изключени от финансирането — Маслиново масло — Полски култури — Явна грешка в преценката — Увеличаване на процента на фиксираната корекция поради повторност на неизпълнението — Последици от реформата на Общата селскостопанска политика (ОСП) за фиксираната корекция — Пропорционалност — Естество на разходите, предназначени за създаването на Географска информационна система (ГИС) за маслиновите насаждения)

text:
               29.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 189/19

         Решение на Общия съд от 17 май 2013 г. — Гърция/Комисия
   (Дело T-294/11) (1)

   (ФЕОГА - Секция „Гарантиране“ - ЕФГЗ и ЕЗФРСР - Разходи, изключени от финансирането - Маслиново масло - Полски култури - Явна грешка в преценката - Увеличаване на процента на фиксираната корекция поради повторност на неизпълнението - Последици от реформата на Общата селскостопанска политика (ОСП) за фиксираната корекция - Пропорционалност - Естество на разходите, предназначени за създаването на Географска информационна система (ГИС) за маслиновите насаждения)
   2013/C 189/37
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Жалбоподател: Република Гърция (представители: I. Chalkias и S. Papaïoannou)

      Ответник: Европейска комисия (представители: D. Triantafyllou и A. Markoulli)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение за изпълнение 2011/244/ЕС на Комисията от 15 април 2011 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА), секция „Гарантиране“, на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (ОВ L 102, стр. 33), в частта относно Република Гърция.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Република Гърция да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 238, 13.8.2011 г.


title: Дело T-273/13: Решение на Общия съд от 4 декември 2015 г. — Sarafraz/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки, насочени срещу определени лица и образувания с оглед на положението в Иран — Замразяване на средства — Ограничения за влизане и за транзитно преминаване през територията на Съюза — Правно основание — Задължение за мотивиране — Право на изслушване — Грешка в преценката — Ne bis in idem — Свобода на изразяване — Свобода на медиите — Свобода при избор на професия — Свободно движение — Право на собственост)

text:
               25.1.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 27/31

         Решение на Общия съд от 4 декември 2015 г. — Sarafraz/Съвет
   (Дело T-273/13) (1)

   ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки, насочени срещу определени лица и образувания с оглед на положението в Иран - Замразяване на средства - Ограничения за влизане и за транзитно преминаване през територията на Съюза - Правно основание - Задължение за мотивиране - Право на изслушване - Грешка в преценката - Ne bis in idem - Свобода на изразяване - Свобода на медиите - Свобода при избор на професия - Свободно движение - Право на собственост))
   (2016/C 027/35)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Mohammad Sarafraz (Техеран, Иран) (представители: първоначално T. Walter, впоследствие J. M. Viñals Camallonga, L. Barriola Urruticoechea и J. L. Iriarte Ángel, адвокати)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: J.-P. Hix, Á. de Elera-San Miguel Hurtado)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Stiftung Organisation Justice for Iran (Амстердам, Нидерландия) (представители: първоначално G. Pulles, впоследствие R. Marx, адвокати)

      Предмет

   Искане за частична отмяна, първо, на Решение 2013/124/ОВППС на Съвета от 11 март 2013 година за изменение на Решение 2011/235/ОВППС на Съвета относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица и образувания с оглед на положението в Иран (ОВ L 68, стр. 57), второ, на Регламент за изпълнение (ЕС) № 206/2013 на Съвета от 11 март 2013 година за прилагане на член 12, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 359/2011 относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи предвид ситуацията в Иран (ОВ L 68, стр. 9), трето, на Решение 2014/205/ОВППС на Съвета от 10 април 2014 година за изменение на Решение 2011/235/ОВППС относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица и образувания с оглед на положението в Иран (ОВ L 109, стр. 25), четвърто, на Регламент за изпълнение (ЕС) № 371/2014 на Съвета от 10 април 2014 година за прилагане на член 12, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 359/2011 относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи предвид ситуацията в Иран (ОВ L 109, стр. 9), пето, на Решение (ОВППС) 2015/555 на Съвета от 7 април 2015 година за изменение на Решение 2011/235/ОВППС относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица и образувания с оглед на положението в Иран (ОВ L 92, стр. 91), и шесто, на Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/548 на Съвета от 7 април 2015 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 359/2011 относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи предвид ситуацията в Иран (ОВ L 92, стр. 1), в частта им, в която тези актове се отнасят до жалбоподателя

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Г-н Mohammad Sarafraz понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Съвета на Европейския съюз.

               3)

               Stiftung Organisation Justice for Iran понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 207, 20.7.2013 г.


title: Дело T-626/16: Жалба, подадена на 2 септември 2016 г. — Troszczynski/Парламент

text:
               17.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 383/26

         Жалба, подадена на 2 септември 2016 г. — Troszczynski/Парламент
   (Дело T-626/16)
   (2016/C 383/35)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Mylène Troszczynski (Ноайон, Франция) (представител: M. Ceccaldi, avocat)

      Ответник: Европейски парламент

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на генералния секретар на Европейския парламент от 23 юни 2016 г., прието съгласно членове 33, 43, 62, 67 и 68 от измененото Решение 2009/C 159/01 на Бюрото на Европейския парламент от 19 май и 9 юли 2008 г. за „установяване на мерки за прилагане на Устава на членовете на Европейския парламент“, с което е установено вземане в размер на 56 554,00 EUR към жалбоподателя поради неправомерно изплатени суми в рамките на дейността на парламентарните сътрудници, като се посочват мотиви за възстановяването им съгласно член 68 от мерките за прилагане [на Устава на членовете на Европейския парламент] и съгласно членове 78, 79 и 80 от Финансовия регламент;

               —

               да се отмени дебитно известие № 2016-888 без посочена дата, с което жалбоподателят се уведомява, че е установено вземане към него вследствие на решението на генералния секретар от 23 юни 2016 г., събиране на неоснователно изплатените суми за парламентарни сътрудници, прилагане на член 68 от мерките за прилагане и на членове 78, 79 и 80 от Финансовия регламент;

               —

               да се осъди Европейският парламент да заплати всички съдебни разноски по настоящото производство;

               —

               да се осъди Европейският парламент за заплати на г-жа Mylène Troszczynski сумата 50 000,00 EUR с оглед на възстановяването на подлежащи на възстановяване разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания.

               1.

               Първото основание е наличието на пороци, които засягат процесуалната законосъобразност на оспорваните актове. Това основание се разделя на три части.

                           —

                           Първата част обхваща твърдението, че за оспорваните актове е компетентно по същество Бюрото на Европейския парламент, а не генералният секретар, тъй като става въпрос за решения с имуществени последици, които засягат политически партии и следователно членовете на Европейския парламент.

                           —

                           Втората част обхваща твърдението, че Бюрото на Европейския парламент не разполага с компетентност по отношение на собствената си компетентност и поради това не може да изменя естеството и обхвата ѝ. Генералният секретар обаче не посочил като обосновка, че председателят на Бюрото на Европейския парламент правомерно му е прехвърлил правомощия, предоставяйки му правото да приеме, подпише и връчи оспорваните актове във връзка с уреждането на финансови въпроси, които засягат членовете на Европейския парламент.

                           —

                           Третата част обхваща твърдението, че авторът на оспорваните актове не е изпълнил изискването за мотивиране. Така, изложените мотиви не се покриват с установената в посочените актове фактическа обстановка и в тях е налице непреодолимо противоречие между оплакването, че сътрудникът на жалбоподателя на практика изпълнява едновременно две длъжности, и оплакването, че той изпълнява само една длъжност и никаква друга, като само втората хипотеза е посочена от генералния секретар,

               2.

               Второто основание е наличието на пороци, които засягат материалната законосъобразност на оспорваните актове. Това основание се разделя на девет части.

                           —

                           Първата част обхваща твърдението, че изтъкнатите в подкрепа на оспорваните актове нарушения не са налице.

                           —

                           Втората част обхваща твърдението, че оспорваните актове са приети в нарушение на правилата и общите принципи на правото, приложими в областта на установяването на доказателствата и тежестта на доказване.

                           —

                           Третата част обхваща твърдението, че приетото от генералния секретар решение за връщане на недължимо платеното е в нарушение на принципа за пропорционалност. Освен това нито посочените данни, нито методиката на изчисляване не обосновавали размера на поисканата сума.

                           —

                           Четвъртата част обхваща твърдението, че оспорваните актове представлявали нарушение на политическите права на местните сътрудници на членовете на Европейския парламент.

                           —

                           Петата част обхваща твърдението, че оспорваните актове са опорочени от превратно упражняване на власт, тъй като генералният секретар си присвоил правомощия за упражняване на принуда от финансово естество, с които не разполагал, за да ограничи средствата за действие на член на Европейския парламент, по отношение на когото е публично известен и безспорен факт, че не споделя нито идеалите, нито политическата програма.

                           —

                           Шестата част обхваща твърдението, че оспорваните актове са дискриминационни и предполагали намерението да се навреди на политическата дейност на жалбоподателя, както и че съществувал fumus persecutionis.

                           —

                           Седмата част обхваща твърдението, че оспорваните актове накърнявали независимостта на жалбоподателя в качеството му на член на Европейския парламент.

                           —

                           Осмата част обхваща твърдението, че оспорваните актове били в нарушение на принципа una via electa и поставят въпроса за пристрастността на OLAF, която водела разследване само срещу всички френски членове на Европейския парламент, избрани от списъците на Front National.

                           —

                           Деветата част обхваща твърдението, че оспорваните актове представлявали нарушение на общия принцип на правото, че „в гражданското производство се изчаква изходът от наказателното производство“, доколкото производствата по връщане на недължимо платеното следвало да бъдат спрени, като се изчака изходът от другите производства, по-специално от производството пред френските органи, като тази част включва и твърдение за нарушение на правилото non bis in idem.


title: Дело T-251/08: Решение на Общия съд от 23 септември 2011 г. — Vion/СХВП ( PASSION FOR BETTER FOOD ) (Марка на Общността — Заявка за словна марка на Общността PASSION FOR BETTER FOOD — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1,буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 [понастоящем член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009])

text:
               29.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 319/13

         Решение на Общия съд от 23 септември 2011 г. — Vion/СХВП („PASSION FOR BETTER FOOD“)
   (Дело T-251/08) (1)

   (Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността „PASSION FOR BETTER FOOD“ - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1,буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 [понастоящем член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009])
   2011/C 319/23
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Vion NV (Бест, Нидерландия) (представител: A. Klinger, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: първоначално M. Kicia, впоследствие R. Manea)

      Предмет

   Жалба, подадена срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 28 април 2008 г. (по преписка R 562/2007-4), относно регистрацията на словния знак „PASSION FOR BETTER FOOD“ като марка на Общността.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Vion NV да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 223, 30.08.2008 г.


title: Дело T-412/10: Жалба, подадена на 9 септември 2010 г. — Roca/Комисия

text:
               6.11.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/57

         Жалба, подадена на 9 септември 2010 г. — Roca/Комисия
   (Дело T-412/10)
   ()
   2010/C 301/92
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Roca (Saint Ouen L’Aumone, Франция) (представител: P. Vidal Martínez, abogada)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се обявят за частично недействителни членове 1 и 2 от Решение на Комисията от 23 юни 2010 г., доколкото с него се налага на Roca Франция глоба с непропорционален характер за нарушение на член 101 ДФЕС, и като последица от това

               —

               да се намали размерът на глобата, наложена на Roca Франция, в съответствие с доводите по настоящата жалба, доколкото Общият съд сметне това за необходимо на посочените в същата основания или на други основания, които Общият съд би могъл да разгледа, и

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски, направени от Roca Франция.

      Правни основания и основни доводи

   Обжалваното решение в настоящото производство е същото като по дело T-408/10, Roca Sanitario/Комисия и по дело T-411/10, Laufen Austria/Комисия.
   Правните основания и основните доводи са сходни с посочените по тези дела.


title: Дело T-182/07: Иск, предявен на 29 май 2007 г. — Borco-Marken-Import Matthiesen/СХВП — Tequilas del Señor (TEQUILA GOLD Sombrero Negro)

text:
               21.7.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 170/33

         Иск, предявен на 29 май 2007 г. — Borco-Marken-Import Matthiesen/СХВП — Tequilas del Señor (TEQUILA GOLD Sombrero Negro)
   (Дело T-182/07)
   (2007/C 170/64)
   Език на иска: английски
   Страни

      Ищец: Borco-Marken-Import Matthiesen GmbH & Co. KG (Хамбург, Германия) (представител: M. Wolter, laywer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Tequilas del Señor S A de CV (Guadalajara, Мексико)
   Искания на ищеца

               —

               Да се отмени решението на Първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 7 март 2007 г. по дело R 1285/2005-1;

               —

               Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) да се осъди да заплати разноските, направени от ищеца.

         Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Tequilas del Señor SA de CV

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка на Общността „TEQUILA GOLD Sombrero Negro“ за стоки от клас 33 — заявка № 2 722 122

      Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: Borco-Marken-Import Matthiesen GmbH & Co. KG

      Марка или знак, на който е направено позоваване: фигуративните национални марки, съдържащи словните елементи „SIERRA“ и „CACTUS JACK SHOOTER“, както и фигуративната национална марка, изобразяваща „червено сомбреро“ за стоки от клас 33

      Решение на отдела по споровете: отхвърляне на възражението

      Решение на апелативния състав: отхвърляне на жалбата

      Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета.


title: Дело T-31/13 P: Определение на Общия съд от 16 септември 2013 г. — Bouillez/Съвет (Обжалване — Публична служба — Длъжностни лица — Повишаване — Процедура за повишаване 2007 — Решение жалбоподателят да не бъде повишен в степен AST 7 — Задължение за мотивиране — Член 266 ДФЕС — Член 45 от Правилника — Противоречие в мотивите — Съпоставяне на заслугите — Жалба, която е частично явно недопустима, частично явно неоснователна)

text:
               16.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 336/25

         Определение на Общия съд от 16 септември 2013 г. — Bouillez/Съвет
   (Дело T-31/13 P) (1)

   (Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Повишаване - Процедура за повишаване 2007 - Решение жалбоподателят да не бъде повишен в степен AST 7 - Задължение за мотивиране - Член 266 ДФЕС - Член 45 от Правилника - Противоречие в мотивите - Съпоставяне на заслугите - Жалба, която е частично явно недопустима, частично явно неоснователна)
   2013/C 336/53
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Vincent Bouillez (Overijse, Белгия) (представители: D. Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis и É. Marchal, avocats)

      Друга страна в производството: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bauer et A. Bisch)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (трети състав) от 14 ноември 2012 г. по дело Bouillez/Съвет (F-75/11, все още непубликувано в Сборника), с която се иска отмяната на това решение.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Г-н Vincent Bouillez понася направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски на Съвета на Европейския съюз в рамките на настоящото производство.

      (1)  ОВ C 86, 23.3.2013 г.


title: Дело C-147/16: Преюдициално запитване от Vredegerecht te Antwerpen (Белгия), постъпило на 14 март 2016 г. — Karel de Grote — Hogeschool Katholieke Hogeschool Antwerpen VZW/Susan Romy Jozef Kuijpers

text:
               13.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/28

      Преюдициално запитване от Vredegerecht te Antwerpen (Белгия), постъпило на 14 март 2016 г. — Karel de Grote — Hogeschool Katholieke Hogeschool Antwerpen VZW/Susan Romy Jozef Kuijpers
      (Дело C-147/16)
      (2016/C 211/36)
      Език на производството: нидерландски

         Запитваща юрисдикция

      Vredegerecht te Antwerpen

         Страни в главното производство

         Ищец: Karel de Grote — Hogeschool Katholieke Hogeschool Antwerpen VZW

         Ответник: Susan Romy Jozef Kuijpers

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Когато националният съд е сезиран с иск срещу потребител във връзка с изпълнението на договор и съгласно вътрешните процесуални разпоредби има правомощие да провери служебно единствено дали искането противоречи на императивни национални разпоредби, оправомощен ли е този съд по същия начин да провери и да се произнесе служебно — дори при неявяване на ответника — дали въпросният договор попада в приложното поле на Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори (1), така както е транспонирана в белгийското право?

                  2)

                  Трябва ли свободно учебно заведение, което предоставя на потребител субсидирани образователни услуги, да се смята за търговец по смисъла на правото на Съюза във връзка с договора за предоставянето на тези образователни услуги срещу заплащане на такси за обучение, евентуално заедно със сума за възстановяване на направените от учебното заведение разходи?

                  3)

                  Попада ли в приложното поле на Директива 93/13/ЕИО договорът между потребител и субсидирано свободно учебно заведение за предоставянето на субсидирани образователни услуги от страна на това заведение и следва ли свободното учебно заведение, което предоставя на потребител субсидирани образователни услуги, да се смята за „продавач или доставчик“ по смисъла на тази директива във връзка с договора за предоставянето на образователните услуги?

         (1)  ОВ L 95, стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273.


title: Дело C-423/15: Решение на Съда (първи състав) от 28 юли 2016 г. (преюдициално запитване от Bundesarbeitsgericht — Германия) — Nils-Johannes Kratzer/R+V Allgemeine Versicherung AG (Преюдициално запитване — Социална политика — Директива 2000/78/ЕО — Равно третиране в областта на заетостта и професиите — Член 3, параграф 1, буква а) — Директива 2006/54/ЕО — Равни възможности и равно третиране на мъжете и жените в областта на заетостта и професиите — Член 14, параграф 1, буква а) — Приложно поле — Понятия „достъп до заетост, самостоятелна заетост или упражняване на занятие“ — Кандидатстване за работа с цел придобиване на формално качество на кандидат единствено за да се поиска обезщетение за дискриминация — Злоупотреба с право)

text:
               26.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 350/12

         Решение на Съда (първи състав) от 28 юли 2016 г. (преюдициално запитване от Bundesarbeitsgericht — Германия) — Nils-Johannes Kratzer/R+V Allgemeine Versicherung AG
   (Дело C-423/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Социална политика - Директива 2000/78/ЕО - Равно третиране в областта на заетостта и професиите - Член 3, параграф 1, буква а) - Директива 2006/54/ЕО - Равни възможности и равно третиране на мъжете и жените в областта на заетостта и професиите - Член 14, параграф 1, буква а) - Приложно поле - Понятия „достъп до заетост, самостоятелна заетост или упражняване на занятие“ - Кандидатстване за работа с цел придобиване на формално качество на кандидат единствено за да се поиска обезщетение за дискриминация - Злоупотреба с право))
   (2016/C 350/15)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesarbeitsgericht

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Nils-Johannes Kratzer

      Ответник: R+V Allgemeine Versicherung AG

      Диспозитив

   Член 3, параграф 1, буква а) от Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 г. за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите и член 14, параграф 1, буква а) от Директива 2006/54/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 юли 2006 година за прилагането на принципа на равните възможности и равното третиране на мъжете и жените в областта на заетостта и професиите трябва да се тълкуват в смисъл, че положение, при което с кандидатстването си за работа съответното лице цели не да бъде наето на тази работа, а само да придобие формалното качество на кандидат с единствената цел да претендира обезщетение, не попада в обхвата на понятието „достъп до заетост или упражняване на занятие“ по смисъла на тези разпоредби и може да се квалифицира като злоупотреба с право, ако са изпълнени изискванията на правото на Съюза.

      (1)  ОВ C 320, 28.9.2015 г.


title: Дело C-201/06: Решение на Съда (трети състав) от 21 февруари 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Френска република (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Продукти за растителна защита — Паралелен внос — Процедура по издаване на разрешение за пускане на пазара — Условия — Общ произход на продукта за растителна защита, който се внася паралелно, и на референтния продукт)

text:
               12.4.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 92/4

         Решение на Съда (трети състав) от 21 февруари 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Френска република
   (Дело C-201/06) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Продукти за растителна защита - Паралелен внос - Процедура по издаване на разрешение за пускане на пазара - Условия - Общ произход на продукта за растителна защита, който се внася паралелно, и на референтния продукт)
   (2008/C 92/05)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представител: B. Stromsky)

      Ответник: Френска република (представители: G. de Bergues и R. Loosli-Surrans)

      Встъпила страна, подпомагаща ответника: Кралство Нидерландия (представител: H. G. Sevenster)
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Член 28 CE — Изискване за общ произход на продукта за растителна защита, който се внася паралелно, и на референтния продукт
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля иска.

               2)

               Осъжда Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски.

               3)

               Кралство Нидерландия понася собствените си съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 165, 15.7.2006 г.


title: Дело C-518/16: Преюдициално запитване, отправено от Софийски градски съд (България) на 4 октомври 2016 година — „ЗПТ“ АД/Народно събрание на Република България, Върховен административен съд, Национална агенция за приходите

text:
               12.12.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 462/12

         Преюдициално запитване, отправено от Софийски градски съд (България) на 4 октомври 2016 година — „ЗПТ“ АД/Народно събрание на Република България, Върховен административен съд, Национална агенция за приходите
   (Дело C-518/16)
   (2016/C 462/14)
   Език на производството: български

      Запитваща юрисдикция

   Софийски градски съд

      Страни в главното производство

      Жалбоподател:„ЗПТ“ АД

      Ответници: Народно събрание на Република България, Върховен административен съд, Национална агенция за приходите

      Преюдициални въпроси

               1.

               Имат ли директен ефект и непосредствено действие норми на правото на ЕС с прилагащ характер, какъвто е Регламент № 1998/2006 (1) и ако това е така, нарушава ли тези принципи разпоредба на националното законодателство, която стеснява или ограничава приложното поле на общностната норма?

               2.

               Съвместима ли е с конкуренцията на общия пазар държавна помощ под формата на данъчно облекчение, която помощ се инвестира в активи, използвани за производство на продукция, част от която се изнася за трети страни или държави-членки?

               3.

               Попада ли производството на изнесена продукция чрез използване на активи, придобити със средства от предоставена държавна помощ в обхвата на дейност, пряко свързана с изнасяните количества по смисъла на чл. 1 г от Регламент 1998/2006? Ако отговорът е отрицателен, то разполагат ли държавите членки с възможност да предвидят в националните законодателства допълнителни ограничения за износители на продукция, произведена чрез активи, резултат от инвестиция на данъчно облекчение? Ако отговорът е положителен, как се съотнася тази норма към разпоредбата на чл. 35 от ДФЕС относно забраната за количествените ограничения на износа между държавите-членки, както и всички мерки с равностоен ефект и налице ли е дискриминация и нарушаване свободното движение на стоки?

               4.

               Допуска ли разпоредбата на чл. 1 от Регламент № 1998/2006 да бъде отказано на юридическо лице признаването на право на финансова помощ de minimis, произтичащо от правото на ЕС преди изтичането на предвидения в националния закон срок от четири години, в който трябва да бъде направена инвестицията само поради обстоятелството, че в същия период той е инвестирал средства и в други, самостоятелно обособени структури на предприятието му, от които е осъществен износ?

      (1)  Регламент (ЕО) № 1998/2006 на Комисията от 15 декември 2006 година за прилагане на членове 87 и 88 от договора към минималната помощ

      OB L 379, стр. 5; Специално българско издание: глава 8, том 5, стр. 96


title: Дело C-567/08: Решение на Съда (седми състав) от 2 юли 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Великото херцогство Люксембург (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Директива 2005/36/ЕО — Признаване на професионални квалификации — Липса на транспониране в предвидения срок)

text:
               29.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 205/13

         Решение на Съда (седми състав) от 2 юли 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Великото херцогство Люксембург
   (Дело C-567/08) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 2005/36/ЕО - Признаване на професионални квалификации - Липса на транспониране в предвидения срок)
   2009/C 205/23
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: H. Støvlbæk и V. Peere)

      Ответник: Великото херцогство Люксембург (представител: C. Schiltz)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Неприемане или несъобщаване в предвидения срок на всички необходими мерки за съобразяване с Директива 2005/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 септември 2005 година относно признаването на професионалните квалификации (ОВ L 255, стр. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 8, стр. 3, Поправки ОВ L 271/18, 16.10.2007 г. и ОВ L 33/49, 3.2.2009 г.)

      Диспозитив

               1)

               Като не е приело в предвидения срок всички законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2005/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 септември 2005 година относно признаването на професионалните квалификации, Великото херцогство Люксембург не е изпълнило задълженията си по тази директива.

               2)

               Осъжда Великото херцогство Люксембург да плати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 44, 21.2.2009 г.


title: Дело C-334/10: Преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden на 12 юли 2010 г. — X/Staatssecretaris van Financiën

text:
               11.9.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 246/30

         Преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden на 12 юли 2010 г. — X/Staatssecretaris van Financiën
   (Дело C-334/10)
   ()
   2010/C 246/50
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hoge Raad der Nederlanden

      Страни в главното производство

      Касационен жалбоподател: X

      Друга страна: Staatssecretaris van Financiën

      Преюдициални въпроси

               1.

               Данъчнозадължено лице, което използва временно за собствени нужди част от дълготраен актив, принадлежащ към имуществото на неговото търговско предприятие, има ли на основание член 6, параграф 2, първа алинея, букви а) и б), член 11, А, параграф 1, буква в), както и на основание член 17, параграф 2 от Шестата директива (1) право на приспадане на ДДС, начислен върху разходи за дълготрайни преобразувания на имуществени активи, извършени изключително с оглед на тяхната частна употреба?

               2.

               За отговора на този въпрос има ли различно значение фактът, че при покупката на дълготрайния актив във фактурата на данъчнозадълженото лице е включен и ДДС, който то приспада?

      (1)  Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стp. 1).


title: Дело C-209/09: Решение на Съда (осми състав) от 25 февруари 2010 г. (преюдициално запитване от Korkein hallinto-oikeus, Финландия) — производство, образувано по инициатива на Lahti Energia Oy (Директива 2000/76/ЕО — Изгаряне на отпадъци — Инсталация за изгаряне — Инсталация за съвместно изгаряне — Комплекс, състоящ се от газов завод и от електроцентрала — Изгаряне в електроцентралата на непречистен газ от термичната обработка на отпадъци в газов завод)

text:
               17.4.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 100/9

         Решение на Съда (осми състав) от 25 февруари 2010 г. (преюдициално запитване от Korkein hallinto-oikeus, Финландия) — производство, образувано по инициатива на Lahti Energia Oy
   (Дело C-209/09) (1)

   (Директива 2000/76/ЕО - Изгаряне на отпадъци - Инсталация за изгаряне - Инсталация за съвместно изгаряне - Комплекс, състоящ се от газов завод и от електроцентрала - Изгаряне в електроцентралата на непречистен газ от термичната обработка на отпадъци в газов завод)
   2010/C 100/12
   Език на производството: фински

      Запитваща юрисдикция

   Korkein hallinto-oikeus

      Страна в главното производство

   Lahti Energia Oy

      Предмет

   Преюдициално запитване — Korkein hallinto-oikeus — Тълкуване на член 3 от Директива 2000/76/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 декември 2000 година относно изгарянето на отпадъците (ОВ L 332, стp. 91; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 6, стр. 271) — Комплекс, състоящ се от завод, който произвежда газ от отпадъци, както и от електроцентрала, в чийто парен котел се изгаря отделеният в газовия завод в резултат на термичната обработка на отпадъците газ — Изгаряне в парния котел на електроцентралата на непречистен вместо на пречистен газ

      Диспозитив

   Електроцентрала, която използва като помощно гориво газ, получен в завод след приложена термична обработка към отпадъци, в допълнение към изкопаемите горива, използвани основно в производствената ѝ дейност, се счита заедно с газовия завод за „инсталация за съвместно изгаряне“ по смисъла на член 3, точка 5 от Директива 2000/76/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 декември 2000 година относно изгарянето на отпадъци, когато посоченият газ не е пречистен на територията на посочения завод.

      (1)  ОВ C 193, 15.8.2009 г.


title: Дело T-584/10: Жалба, подадена на 27 декември 2010 г. — Yilmaz/СХВП Tequila Cuervo (TEQUILA MATADOR HECHO EN MEXICO)

text:
               19.2.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 55/32

         Жалба, подадена на 27 декември 2010 г. — Yilmaz/СХВП Tequila Cuervo (TEQUILA MATADOR HECHO EN MEXICO)
   (Дело T-584/10)
   2011/C 55/57
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Mustafa Yilmaz (Щутгарт, Германия) (представител: F. Kuschmirek, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Tequila Cuervo, SA de CV (Tlaquepaque, Мексико)

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени Решение на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 13 октомври 2010 г. по преписка № R 1162/2009-2; и

               —

               да се осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Другата страна в производството пред апелативния състав.

      Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка „TEQUILA MATADOR HECHO EN MEXICO“ за стоки от класове 32 и 33 — Заявка за марка на Общността № 3975117.

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Жалбоподателят

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Регистрация на германска марка № 30205053.1 за словната марка „MATADOR“ за стоки от клас 32, регистрация на международна марка № 792051 за словната марка „MATADOR“ за стоки от клас 32.

      Решение на отдела по споровете: Приема възражението по отношение на всички оспорени стоки.

      Решение на апелативния състав: Отхвърля оспореното решение.

      Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав неправилно приел, че не съществува вероятност от объркване, и доколкото разглежданите марки са объркващо сходни по отношение на стоките, за които заявителят на марката търси защита.


title: Дело C-269/05: Решение на Съда (седми състав) от 11 януари 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция (Неизпълнение на задължения на държава-членка — Член 1 от Регламент (ЕИО) № 4055/86 — Морски транспорт — Пристанищна такса, която се събира за плавателни съдове, превозващи пътници или товари — Пристанищна такса, която се събира за коли, превозвани от фериботи — Дискриминация)

text:
               24.2.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 42/6

         Решение на Съда (седми състав) от 11 януари 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция
   (Дело C-269/05) (1)

   (Неизпълнение на задължения на държава-членка - Член 1 от Регламент (ЕИО) № 4055/86 - Морски транспорт - Пристанищна такса, която се събира за плавателни съдове, превозващи пътници или товари - Пристанищна такса, която се събира за коли, превозвани от фериботи - Дискриминация)
   (2007/C 42/10)
   Език на производството: гръцки
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представлявана от: G. Zavvos и K. Simonsson, представители)

      Ответник: Република Гърция (представлявана от: E. Skandalou, представител)
   Предмет
   Неизпълнение на задължения на държава-членка — Нарушение на член 1 от Регламент (ЕИО) № 4055/86 на Съвета от 22 декември 1986 година относно прилагането на принципа на свободното предоставяне на услуги по отношение на морския транспорт между държави-членки и между държави-членки и трети страни (ОВ L 378, стр. 1) — Пристанищна такса, която се събира за плавателни съдове, превозващи пътници или товари — Събиране на по-нисък размер на такса за кораби, пътуващи между пристанища, разположени на територията на държавата — Пристанищна такса, която се събира за коли, превозвани от фериботи — Такса, която не се събира за транспортни средства, пътуващи между пристанища, разположени на територията на държавата
   Диспозитив

               1)

               Като е оставила в сила:

                           —

                           пристанищни такси, които се събират за плавателни съдове за превоз на пътници (включително плавателни съдове за туристически пътешествия) или за плавателни съдове за превоз на товари, за приближаване, акостиране и привързване към кея на пристанищата на Пирея и Солун, по-ниски, когато транспортът се извършва между две пристанища на територията на държавата, отколкото когато транспортът е международен,

                           —

                           такси в полза на фондовете на пристанищните институции, учредени като акционерни дружества със закон № 2932/2001 и на пристанищата на Пирея и Солун, които се събират от превозни средства при качването им на борда на фериботи, извършващи международни превози, като същевременно такива такси не се събират за превози между гръцки пристанища,

                           —

                           право в полза на общините, на територията на които функционират пристанищата, да събират такси за превозни средства, качващи се на борда на фериботи, пътуващи към чуждестранни пристанища,

                     Република Гърция не е изпълнила задълженията си, произтичащи от член първи на Регламент (ЕИО) № 4055/86 на Съвета от 22 декември 1986 година относно прилагането на принципа на свободното предоставяне на услуги по отношение на морския транспорт между държави-членки и между държави-членки и трети страни.

               2)

               Република Гърция е осъдена да заплати съдебните разноски.

      (1)   ОВ C 229 от 17 септември 2005 г.


title: Дело C-53/10: Решение на Съда (първи състав) от 15 септември 2011 г. (преюдициално запитване от Bundesverwaltungsgericht — Германия) — Land Hessen/Franz Mücksch OHG (Околна среда — Директива 96/82/ЕО — Контрол на опасностите от големи аварии, които включват опасни вещества — Предотвратяване — Подходящи разстояния между предприятията, където има големи количества опасни вещества, и площите за обществено ползване)

text:
               29.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 319/5

         Решение на Съда (първи състав) от 15 септември 2011 г. (преюдициално запитване от Bundesverwaltungsgericht — Германия) — Land Hessen/Franz Mücksch OHG
   (Дело C-53/10) (1)

   (Околна среда - Директива 96/82/ЕО - Контрол на опасностите от големи аварии, които включват опасни вещества - Предотвратяване - Подходящи разстояния между предприятията, където има големи количества опасни вещества, и площите за обществено ползване)
   2011/C 319/08
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesverwaltungsgericht

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Land Hessen

      Ответник: Franz Mücksch OHG

      В присъствието на: Merck KGaA

      Предмет

   Преюдициално запитване — Bundesverwaltungsgericht — Тълкуване на член 12, параграф 1 от Директива 96/82/ЕО на Съвета от 9 декември 1996 година относно контрола на опасностите от големи аварии, които включват опасни вещества (ОВ L 10, стp. 13; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 4, стр. 8), изменена с Регламент (ЕО) № 1137/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 22 октомври 2008 година за адаптиране към Решение 1999/468/ЕО на Съвета на някои актове, за които се прилага процедурата, предвидена в член 251 от Договора, във връзка с процедурата по регулиране с контрол (ОВ L 311, стp. 1) — Предотвратяване на големи аварии — Обхват на задължението на държавите членки да гарантират, че в политиките им за използване на земята се взема предвид в дългосрочен план нуждата от запазване на подходящото разстояние между обществените места и предприятията, в които съществуват големи количества опасни вещества — Изграждане на градински център в близост до такова предприятие — Съществуване на редица други магазини в същия рисков район

      Диспозитив

               1.

               Член 12, параграф 1 от Директива 96/82/ЕО на Съвета от 9 декември 1996 година относно контрола на опасностите от големи аварии, които включват опасни вещества, изменена с Директива 2003/105/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2003 година, трябва да се тълкува в смисъл, че задължението на държавите членки да гарантират, че се взема предвид в дългосрочен план нуждата от запазване на подходящи разстояния между предприятията, обхванати от посочената директива, от една страна, и сградите за обществено ползване, от друга страна, се налага и на публичен орган като община Дармщат (Германия), който отговаря за издаването на разрешенията за строеж, и то дори при положение че той упражнява това правомощие при условията на обвързана компетентност.

               2.

               Задължението, предвидено в член 12, параграф 1 от Директива 96/82, изменена с Директива 2003/105, да се взема предвид в дългосрочен план нуждата от запазване на подходящи разстояния между предприятията, обхванати от посочената директива, от една страна, и сградите за обществено ползване, от друга страна, не налага на компетентните национални органи да забранят установяването на сграда за обществено ползване при обстоятелства като тези по делото в главното производство. Обратно, това задължение не допуска национално законодателство, което предвижда, че трябва императивно да се издаде разрешение за установяването на такава сграда, без рисковете, свързани с установяването в рамките на периметъра на посочените разстояния, да са били надлежно оценени на етапа на планирането или на този на индивидуалното решение.

      (1)  ОВ C 113 от 1.5.2010 г.


title: Дело T-209/14: Решение на Общия съд от 25 септември 2015 г. — Bopp/СХВП (изобразяване на зелена осмоъгълна рамка) (Марка на Общността — Заявка за фигуративна марка на Общността, изобразяваща зелена осмоъгълна рамка — Абсолютно основание за отказ — Отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               23.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 389/47

         Решение на Общия съд от 25 септември 2015 г. — Bopp/СХВП (изобразяване на зелена осмоъгълна рамка)
   (Дело T-209/14) (1)

   ((Марка на Общността - Заявка за фигуративна марка на Общността, изобразяваща зелена осмоъгълна рамка - Абсолютно основание за отказ - Отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2015/C 389/51)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Carsten Bopp (Гласютен, Германия) (представител: C. Russ, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: първоначално A. Pohlmann, впоследствие S. Hanne)

      Предмет

   Жалба срещу решение на първи апелативен състав на СХВП от 9 януари 2014 г. (преписка R 1276/2013-1) относно заявка за регистрация на фигуративен знак, изобразяващ зелена осмоъгълна рамка, като марка на Общността

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда г-н Carsten Bopp да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 151, 19.5.2014 г.


title: Дело T-139/13: Определение на Общия съд от 11 юли 2014 г.  — Eltek/СХВП — Eltec Elektronik (ELTEK)

text:
               22.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 329/25

         Определение на Общия съд от 11 юли 2014 г. — Eltek/СХВП — Eltec Elektronik (ELTEK)
   (Дело T-139/13) (1)

   2014/C 329/39
   Език на производството: английски
   Председателят на седми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 147, 25.5.2013 г.


title: Дело C-211/12: Преюдициално запитване, отправено от Corte di Appello di Roma (Италия) на 3 май 2012 г. — Martini SpA/Ministero delle Attività Produttive

text:
               30.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 194/15

         Преюдициално запитване, отправено от Corte di Appello di Roma (Италия) на 3 май 2012 г. — Martini SpA/Ministero delle Attività Produttive
   (Дело C-211/12)
   2012/C 194/24
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Corte di Appello di Roma

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Martini SpA

      Ответник: Ministero delle Attività Produttive

      Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли член 35 от Регламент (ЕО) № 1291/2000 на Комисията от 9 юни 2000 година (1) да се тълкува в смисъл, че предвидената в него санкция, състояща се в задържане изцяло на гаранцията, внесена от общностните икономически оператори, получили вносна/износна лицензия за продукт, който се урежда от обща организация на пазара на зърнените култури, има за основна цел да предотврати неспазването от страна на посочените оператори на главно задължение (като действителния внос или износ на посочените в съответната лицензия зърнени култури), което те самите са длъжни да изпълнят по отношение на операцията, за която са получили лицензия и внесли гаранция?

               2.

               Трябва ли разпоредбите на член 35, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1291/2000 в частта им, в която предвиждат реда и условията за освобождаване на внесената гаранция във връзка с предоставянето на вносна лицензия, да се тълкуват в смисъл, че в случай на неспазване на вторично задължение, състоящо се по-специално в забавено представяне на доказателства за надлежно осъществен внос (и съответно в забавено подаване на молба за освобождаване на внесената гаранция), размерът на санкцията, която следва да се наложи, трябва да се определи независимо от размера на конкретната гаранция, която трябва да се задържи изцяло, ако не бъде изпълнено главно задължение във връзка със самата вносна операция, като по-специално трябва да се определи във връзка с обичайния размер на гаранцията, която следва да се приложи в общия случай на внос на продукти от този род, извършен през референтния период?

               3.

               Трябва ли член 35, параграф 4, буква в) от посочения Регламент (ЕО) № 1291/2000 на Комисията в частта му, в която се предвижда, че „[…] когато за даден продукт има лицензии или сертификати с различни размери на гаранция, за изчисляване на сумата, която трябва да се задържи, се използва […] размер, приложим за внос[…]“, да се тълкува в смисъл, че ако общностен икономически оператор надлежно е внесъл зърнени култури, при неспазване на срока, предвиден за представяне на доказателствата за извършения внос в Европейската общност, трябва да се наложи санкция, чийто размер следва да се изчисли въз основа на най-ниския размер на вносната гаранция, който е в сила за периода, през който е извършен вноса, независимо от специалните митнически условия (както поддържа Martini) или само при наличие на специалните митнически условия (както поддържа италианската държава)?

      (1)  ОВ L 152, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 32, стр. 210.


title: Дело C-118/15: Преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Испания), постъпило на 9 март 2015 г. — Confederación Sindical ELA и Juan Manuel Martínez Sánchez/Aquarbe S.A.U. и Consorcio de Aguas de Busturialdea

text:
               26.5.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/21

         Преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Испания), постъпило на 9 март 2015 г. — Confederación Sindical ELA и Juan Manuel Martínez Sánchez/Aquarbe S.A.U. и Consorcio de Aguas de Busturialdea
   (Дело C-118/15)
   (2015/C 171/25)
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Confederación Sindical ELA и Juan Manuel Martínez Sánchez

      Ответници: Aquarbe S.A.U. и Consorcio de Aguas de Busturialdea

      Преюдициален въпрос

   Допуска ли член 1, буква б) във връзка с член 4, параграф 1 от Директива 2001/23/ЕО (1) тълкуване на испанската правна уредба за транспониране на тези разпоредби, според което предприятие от публичния сектор, отговарящо за предоставянето на обществена услуга, неразделно свързана със собствената му дейност, за чието изпълнение е необходимо използване на специфични материални ресурси, не е длъжно да встъпи в правата и задълженията по трудовите правоотношения с персонала на предприятието, с което е сключило договор за извършването на тази услуга, като е наложило на последното да използва принадлежащите му материални ресурси, когато това предприятие от публичния сектор реши да не продължи договора и да предоставя пряко посочената услуга със собствения си персонал, изключвайки наетия от неговия съдоговорител персонал, по такъв начин, че услугата продължава да бъде предоставяна по същия начин, но от други работници, наети от друг работодател?

      (1)  Директива 2001/23/ЕО на Съвета от 12 март 2001 година относно сближаването на законодателствата на държавите членки във връзка с гарантирането на правата на работниците и служителите при прехвърляне на предприятия, стопански дейности или части от предприятия или стопански дейности (ОВ L 82, стp. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 20).


title: Дело F-97/07: Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 17 юни 2008 г. — De Fays/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Отпуск по болест — Неразрешено отсъствие — Процедура за търсене на становище от независим лекар)

text:
               2.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 197/37

         Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 17 юни 2008 г. — De Fays/Комисия
   (Дело F-97/07) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Отпуск по болест - Неразрешено отсъствие - Процедура за търсене на становище от независим лекар)
   (2008/C 197/71)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Chantal De Fays (Bereldange, Люксембург) [представители: P.-P. Van Gehuchten и P. Reyniers, avocats]

      Ответник: Комисия на Европейските общности [представители: D. Martin и K. Herrmann]
   Предмет на делото
   От една страна, отмяна на решенията на Комисията за прилагане по отношение на жалбоподателя на член 60 от Правилника за длъжностните лица на Европейските общности, и от друга страна, искане за обезщетение.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Всяка от страните понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 283, 24.11.2007 г., стр. 45.


title: Дело T-396/09: Решение на Общия съд от 14 юни 2012 г. — Vereniging Milieudefensie и Stichting Stop Luchtverontreiniging Utrecht/Комисия (Околна среда — Регламент (ЕО) № 1367/2006 — Задължение на държавите членки за опазване и подобряване на качеството на атмосферния въздух — Временна дерогация, предоставена на държава членка — Искане за вътрешно преразглеждане — Отказ — Мярка от индивидуален характер — Действителност — Орхуска конвенция)

text:
               21.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 217/17

         Решение на Общия съд от 14 юни 2012 г. — Vereniging Milieudefensie и Stichting Stop Luchtverontreiniging Utrecht/Комисия
   (Дело T-396/09) (1)

   (Околна среда - Регламент (ЕО) № 1367/2006 - Задължение на държавите членки за опазване и подобряване на качеството на атмосферния въздух - Временна дерогация, предоставена на държава членка - Искане за вътрешно преразглеждане - Отказ - Мярка от индивидуален характер - Действителност - Орхуска конвенция)
   2012/C 217/35
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподатели: Vereniging Milieudefensie (Амстердам, Нидерландия) и Stichting Stop Luchtverontreiniging Utrecht (Утрехт, Нидерландия) (представител: адв. A. van den Biesen)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално P. Oliver, W. Roels и A. Alcover San Pedro, впоследствие P. Oliver, A. Alcover San Pedro и E. Manhaeve, и накрая P. Oliver, A. Alcover San Pedro и B. Burggraaf)

      Встъпили страни в подкрепа на ответника: Кралство Нидерландия (представители: C. Wissels, Y. de Vries, J. Langer и M. de Ree); Европейски парламент (представители: първоначално L. Visaggio и A. Baas, впоследствие L. Visaggio и G. Corstens) и Съвет на Европейския съюз (представители: M. Moore и F. Naert)

      Предмет

   Жалба за отмяна на Решение C(2009) 6121 на Комисията от 28 юли 2009 г., с което се отхвърля като недопустимо искането на жалбоподателите Комисията да преразгледа Решение C(2009) 2560 окончателен от 7 април 2009 г., с което на Кралство Нидерландия се предоставя временна дерогация от задълженията, предвидени в Директива 2008/50/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 май 2008 година относно качеството на атмосферния въздух и за по-чист въздух за Европа (ОВ L 152, стр. 1).

      Диспозитив

               1.

               Отменя Решение C(2009) 6121 на Комисията от 28 юли 2009 г.

               2.

               Осъжда Европейската комисия да понесе направените от нея съдебни разноски и да заплати съдебните разноски, направени от Vereniging Milieudefensie и Stichting Stop Luchtverontreiniging Utrecht, включително тези по обезпечителното производство.

               3.

               Кралство Нидерландия, Европейският парламент и Съветът на Европейския съюз понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 297, 5.12.2009 г.


title: Дело C-338/14: Преюдициално запитване от Cour d'appel de Bruxelles (Белгия), постъпило на 14 юли 2014 г.  — Quenon K. SPRL/Citibank Belgium SA, Metlife Insurance SA

text:
               29.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 339/8

         Преюдициално запитване от Cour d'appel de Bruxelles (Белгия), постъпило на 14 юли 2014 г. — Quenon K. SPRL/Citibank Belgium SA, Metlife Insurance SA
   (Дело C-338/14)
   2014/C 339/08
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour d’appel de Bruxelles

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Quenon K. SPRL

      Ответници: Citibank Belgium SA, Metlife Insurance SA

      Преюдициални въпроси

               1)

               „Член 17 от Директива 86/653/ЕИО на Съвета от 18 декември 1986 година относно координирането на правото на държавите членки, свързано с дейността на самостоятелно заетите търговски представители (1), следва ли да се тълкува в смисъл, че допуска националният законодател да предвиди след прекратяване на договора търговският представител да има право на обезщетение за клиентела, чийто размер не може да надхвърля едногодишния размер на възнаграждението, както и — ако размерът на това обезщетение не покрива изцяло действително претърпените вреди — обезщетение до стойността на разликата между размера на действително претърпените вреди и размера на това обезщетение?

               2)

               По-конкретно, следва ли член 17, [параграф] 2, [буква] в) от директивата да се тълкува в смисъл, че плащането на допълнително обезщетение, освен обезщетението за клиентела, се обуславя от наличието на договорно нарушение или на квазиделиктна отговорност на възложителя в причинна връзка с претендираните вреди, както и от наличието на вреда, различна от вредата, за която се плаща фиксирано обезщетение за клиентела?

               3)

               При положителен отговор на последния въпрос, следва ли вината да се изразява в обстоятелства, различни от едностранното прекратяване на договора, като например недостатъчен срок на предизвестие, недостатъчно обезщетение вместо предизвестие и недостатъчно обезщетение за клиентела, тежка форма на неизправност на възложителя, злоупотреба с правото на прекратяване или всякакви други нарушения в частност на търговските практики?“

      (1)  ОB L 382, стр. 17; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 176.


title: Дело C-301/10: Решение на Съда (първи състав) от 18 октомври 2012 г. — Европейска комисия/Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (Неизпълнение на задължения от държава членка — Замърсяване и увреждане — Пречистване на градските отпадъчни води — Директива 91/271/ЕИО — Членове 3, 4 и 10 — Точки A и Б от приложение I)

text:
               8.12.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 379/2

         Решение на Съда (първи състав) от 18 октомври 2012 г. — Европейска комисия/Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия
   (Дело C-301/10) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Замърсяване и увреждане - Пречистване на градските отпадъчни води - Директива 91/271/ЕИО - Членове 3, 4 и 10 - Точки A и Б от приложение I)
   2012/C 379/02
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: S. Pardo Quintillán, A.-A. Gilly и A. Demeneix)

      Ответник: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: L. Seeboruth, подпомаган от D. Anderson QC, S. Ford и B. McGurk, barristers)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 3, параграфи 1 и 2, на член 4, параграфи 1 и 3, на член 10, както и на приложение I, точки A и Б към Директива 91/271/ЕИО на Съвета от 21 май 1991 година за пречистването на градските отпадъчни води (ОВ L 135, стр. 40; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 43) — Неосигуряване на адекватно пречистване на градските отпадъчни води на няколко агломерации на Лондон (Whitburn, Beckton, Crossness и Mogden)

      Диспозитив

               1.

               Като не е осигурило:

                           —

                           подходящи канализационни системи за градски отпадъчни води за агломерациите с еквивалент жители над 15 000 в Sunderland (Whitburn) и в Лондон (канализационни системи на Beckton и Crossness), съгласно член 3, параграфи 1 и 2, както и точка A от приложение I към Директива 91/271/ЕИО на Съвета от 21 май 1991 година за пречистването на градските отпадъчни води, и

                           —

                           подходящо пречистване на градските отпадъчни води за агломерациите с еквивалент жители над 15 000 в Лондон (пречиствателните станции на Beckton, Crossness и Mogden), съгласно член 4, параграфи 1 и 3, член 10, както и точка Б от приложение I към Директива 91/271,

                     Обединеното кралство не е изпълнило задълженията си по тази директива.

               2.

               Осъжда Обединено кралство да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 246, 11.9.2010 г.


title: Дело T-201/15: Решение на Общия съд от 28 октомври 2016 г. — Unicorn/EUIPO — Mercilink Equipment Leasing (UNICORN) (Марка на Европейския съюз — Производство за обявяване на недействителност — Словна марка на Европейския съюза „UNICORN“ — По-ранни национални словни и фигуративна марки „UNICORN“ — Член 53, параграф 1, буква a) и член 8, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Репутация)

text:
               12.12.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 462/19

         Решение на Общия съд от 28 октомври 2016 г. — Unicorn/EUIPO — Mercilink Equipment Leasing (UNICORN)
   (Дело T-201/15) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство за обявяване на недействителност - Словна марка на Европейския съюза „UNICORN“ - По-ранни национални словни и фигуративна марки „UNICORN“ - Член 53, параграф 1, буква a) и член 8, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Репутация))
   (2016/C 462/23)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Unicorn a.s. (Прага, Чешка република) (представител: L. Lorenc, avocat)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: M. Rajh)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Mercilink Equipment Leasing Ltd (Лимасол, Кипър)

      Предмет

   Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 16 февруари 2015 г. (преписка R 1699/2014-5), постановено в производство за обявяване на недействителност между Unicorn и Mercilink Equipment Leasing.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Unicorn a.s. да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 198, 15.6.2015 г.


title: Дело T-6/17: Жалба, подадена на 4 януари 2017 г. — Equivalenza Manufactory/EUIPO — ITM Entreprises (BLACK LABEL BY EQUIVALENZA)

text:
               27.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/38

         Жалба, подадена на 4 януари 2017 г. — Equivalenza Manufactory/EUIPO — ITM Entreprises (BLACK LABEL BY EQUIVALENZA)
   (Дело T-6/17)
   (2017/C 063/49)
   Език на жалбата: испански

      Страни

      Жалбоподател: Equivalenza Manufactory, SL (Барселона, Испания) (представители: G. Macías Bonilla, G. Marín Raigal и E. Armero Lavie, abogados)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: ITM Entreprises SA (Париж, Франция)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител: жалбоподателят

      Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словните елементи „BLACK LABEL BY EQUIVALENZA“ — Заявка за регистрация № 13 576 616

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 11 октомври 2016 г. по преписка R 690/2016-2

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да приеме решение, с което да уважи настоящата жалба и следователно да отмени обжалваното решение;

               —

               да осъди EUIPO и евентуално встъпилата страна, ITM Entreprises, да заплатят съдебните разноски по настоящото производство.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-54/17: Жалба, подадена на 31 януари 2017 г. — CLF/Европейски парламент

text:
               13.3.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 78/41

         Жалба, подадена на 31 януари 2017 г. — CLF/Европейски парламент
   (Дело T-54/17)
   (2017/C 078/56)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Coalition for Life and Family (CLF) (Брюксел, Белгия) (представител: P. Richter, Rechtsanwalt)

      Ответник: Европейски парламент

      Искания на жалбоподателя

   иска от Общия съд:

               —

               да отмени член I.4.1 от решението на ответника от 12 февруари 2016 г. (№ FINS–2017–16) за намаляването на размера на предварителното финансиране на 33 % от установения максимален размер, както и разпореждането за предоставяне на гаранция;

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага едно-единствено основание, изведено от нарушение на Договорите, както и на приложимите с оглед на тяхното изпълнение правни разпоредби.

               —

               Според жалбоподателя с проведеното от жалбоподателя разграничение между наскоро учредени политически партии на европейско равнище и политически партии, съществуващи отдавна, се нарушава установения в правото на Съюза общ принцип на равенство.

               —

               Освен това съгласно член 134, параграф 2 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 (1), както и съгласно член 206, параграф 1 от Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012 (2) изобщо не може да се изисква предоставянето на гаранция в случай на безвъзмездни средства с ниска стойност.

               —

               В допълнение ответникът нямал интерес да получи гаранцията, тъй като жалбоподателят бил представен в достатъчно на брой държави членки чрез представители на националните парламенти, поради което не следвало да възникват опасения от загуба на неговите позиции като европейска партия на европейско равнище.

               —

               Освен това по никакъв начин не станало ясно на какво основание у ответника са възникнали съмнения дали жалбоподателят зачита основните ценности на Съюза.

               —

               Накрая предприетите мерки се оказали непропорционални, тъй като жалбоподателят не бил в състояние да предостави гаранция, а вследствие на спирането на предоставяното финансово подпомагане APF било заплашено от отнемане на икономическите средства, необходими за неговото съществуване, което според него водело до нарушаване на политическата конкуренцията. Това съставлявало тежко посегателство върху основните права на ответника на свобода на мнението и на свобода на събранията и сдруженията (членове 11 и 12 от Хартата на основните права на Европейския съюз).

      (1)  Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 относно финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза и за отмяна на Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета (ОВ L 298, 2012 г., стр. 1).

      (2)  Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012 на Комисията от 29 октомври 2012 година относно правилата за прилагане на Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета относно финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза (ОВ L 362, 2012 г., стр. 1).


title: Дело F-54/12: Жалба, подадена на 15 май 2012 г. — ZZ/Комисия

text:
               30.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 194/28

         Жалба, подадена на 15 май 2012 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-54/12)
   2012/C 194/47
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представители: адв. M. Condinanzi, адв. D. Bono и адв. C. A. Chiorino)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на решението на конкурсната комисия за конкурса EPSO/AST/117/11 да не допусне жалбоподателя до втория етап от посочения конкурс по съображението, че не отговаря на предвидените в обявлението за конкурса условия за допускане

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на конкурсната комисия на ЕПСО да не допусне жалбоподателя до втория етап от конкурса на общо основание EPSO/AST/117/11 — Асистенти в областта на секретарските услуги (AST 1), взето по съображението, че жалбоподателят не отговарял на условията за допускане, предвидени в раздел III от обявлението за конкурс на общо основание EPSO/AST/117/11, и по-конкретно, че не притежавал диплома за завършено висше образование в областта на секретарските услуги или, алтернативно, диплома за завършено средно образование, даваща достъп до висше образование, и професионален опит от най-малко три години в областта на секретарските услуги, пряко свързан със служебните задължения на секретарите, описани в дял 1 от обявлението за конкурса,

               —

               да се отменят всички последващи актове и евентуално всички други решения, които конкурсната комисия ще приеме във връзка с изключването на жалбоподателя от посочения конкурс,

               —

               при условията на евентуалност, и по-конкретно ако не е възможно жалбоподателят да участва в посочения втори етап от конкурса, ответникът да бъде осъден да заплати на жалбоподателя обезщетение за претърпените имуществени и неимуществени вреди и вреди за кариерата в размер, определен неокончателно и по справедливост на 10 000 EUR, заедно с лихва за забава по законния лихвен процент, считано от датата на подаването на жалбата,

               —

               Комисията да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-238/17: Жалба, подадена на 25 април 2017 г. — Gugler/EUIPO — Gugler France (GUGLER)

text:
               19.6.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 195/39

         Жалба, подадена на 25 април 2017 г. — Gugler/EUIPO — Gugler France (GUGLER)
   (Дело T-238/17)
   (2017/C 195/53)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Alexander Gugler (Максдорф, Германия) (представител: M.-C. Simon, lawyer)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Gugler France (Безансон, Франция)

      Данни за производството пред EUIPO

      Притежател на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словния елемент „GUGLER“ — марка на Европейския съюз № 3 324 902

      Производство пред EUIPO: производство по обявяване на недействителност

      Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 31 януари 2017 г. по преписка R 1008/2016-1

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение в частта, в която разпорежда заличаване на регистрацията на марка на Европейския съюз № 3 324 902 и възлага на жалбоподателя да заплати свързаните с това разноски в размер на 550 EUR,

               —

               да осъди EUIPO да заплати разноските на жалбоподателя, направени в настоящото производство.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на принципа на добра администрация,

               —

               Нарушение на член 8, параграф 4 и член 54, параграф 2 от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-170/14 P: Жалба, подадена на 7 април 2014 г. от Big Line Sas di Graziani Lorenzo срещу решението, постановено от Общия съд (седми състав) на 13 февруари 2014 г. по дело T-380/12, Demon International/Служба за хармонизация във вътрешния пазар, Big Line Sas di Graziani Lorenzo

text:
               22.12.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 462/11

         Жалба, подадена на 7 април 2014 г. от Big Line Sas di Graziani Lorenzo срещу решението, постановено от Общия съд (седми състав) на 13 февруари 2014 г. по дело T-380/12, Demon International/Служба за хармонизация във вътрешния пазар, Big Line Sas di Graziani Lorenzo
   (Дело C-170/14 P)
   (2014/C 462/19)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Big Line Sas di Graziani Lorenzo (представител: B. Osti, avvocato)

      Друга страна в производството: Demon International, LC, Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
   С определение от 6 ноември 2014 г. Съдът (шести състав) отхвърля жалбата като частично явно недопустима и частично явно неоснователна.


title: Съединени дела C-614/12 и С-10/13: Определение на Съда (осми състав) от 16 януари 2014 г. (преюдициално запитване от Debreceni Munkaügyi Bíróság, Fővárosi Munkaügyi Bíróság — Унгария) — Dutka József (C-614/12), Csilla Sajtos (C-10/13)/Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal (C-614/12), Budapest Főváros VI. Ker. Önkormányzata (C-10/13) (Преюдициално запитване — Член 30 от Хартата на основните права на Европейския съюз — Прилагане на правото на Съюза — Отсъствие — Явна липса на компетентност на Съда)

text:
               14.4.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 112/16

         Определение на Съда (осми състав) от 16 януари 2014 г. (преюдициално запитване от Debreceni Munkaügyi Bíróság, Fővárosi Munkaügyi Bíróság — Унгария) — Dutka József (C-614/12), Csilla Sajtos (C-10/13)/Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal (C-614/12), Budapest Főváros VI. Ker. Önkormányzata (C-10/13)
   (Съединени дела C-614/12 и С-10/13) (1)

   ((Преюдициално запитване - Член 30 от Хартата на основните права на Европейския съюз - Прилагане на правото на Съюза - Отсъствие - Явна липса на компетентност на Съда))
   2014/C 112/19
   Език на производството: унгарски

      Запитваща юрисдикция

   Debreceni Munkaügyi Bíróság, Fővárosi Munkaügyi Bíróság

      Страни в главното производство

      Ищец: Dutka József (C-614/12), Csilla Sajtos (C-10/13)

      Ответници: Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal (C-614/12), Budapest Főváros VI. Ker. Önkormányzata (C-10/13)

      Предмет

   Преюдициално запитване — Debreceni Munkaügyi Bíróság — Тълкуване на член 6 ДЕС и на членове 30 и 51 от Хартата на основните права на Европейския съюз — Защита на работниците срещу неоснователно уволнение — Уволнение без посочване на мотиви — Служител на орган на публичната администрация, уволнен на основание разпоредба от националното законодателство, уреждащо статута на държавните служители

      Диспозитив

   Съдът на Европейския съюз явно няма компетентност да отговори на въпросите, поставени от Debreceni munkaügyi bíróság (Унгария) с акт от 6 декември 2012 г. и от Fővárosi munkaügyi bíróság (Унгария) с акт от 21 септември 2012 г.

      (1)  ОВ C 114, 20.4.2013 г.


title: Дело C-241/14: Решение на Съда (трети състав) от 19 ноември 2015 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Baden-Württemberg — Германия) — Roman Bukovansky/Finanzamt Lörrach (Преюдициално запитване — Данъчни въпроси — Споразумение между Европейската общност и нейните държави членки, от една страна, и Швейцарската конфедерация, от друга страна, относно свободното движение на хора — Отношение между това споразумение и двустранните спогодби за избягване на двойното данъчно облагане — Равно третиране — Дискриминация, основана на гражданство — Гражданин на държава — членка на Европейския съюз — Погранични работници — Данък върху доходите — Разпределение на данъчната компетентност — Данъчна привръзка — Гражданство)

text:
               18.1.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 16/10

         Решение на Съда (трети състав) от 19 ноември 2015 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Baden-Württemberg — Германия) — Roman Bukovansky/Finanzamt Lörrach
   (Дело C-241/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Данъчни въпроси - Споразумение между Европейската общност и нейните държави членки, от една страна, и Швейцарската конфедерация, от друга страна, относно свободното движение на хора - Отношение между това споразумение и двустранните спогодби за избягване на двойното данъчно облагане - Равно третиране - Дискриминация, основана на гражданство - Гражданин на държава — членка на Европейския съюз - Погранични работници - Данък върху доходите - Разпределение на данъчната компетентност - Данъчна привръзка - Гражданство))
   (2016/C 016/11)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Finanzgericht Baden-Württemberg

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Roman Bukovansky

      Ответник: Finanzamt Lörrach

      Диспозитив

   Принципите на недопускане на дискриминация и и на равно третиране, прогласени в член 2 от подписаното на 21 юни 1999 г. в Люксембург Споразумение между Европейската общност и нейните държави членки, от една страна, и Швейцарската конфедерация, от друга страна, относно свободното движение на хора, и в член 9 от приложение I към това споразумение, трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат двустранна спогодба за избягване на двойното данъчно облагане като Спогодбата от 11 август 1971 г. между Швейцарската конфедерация и Федерална република Германия, изменена с Протокола за преразглеждане от 12 март 2002 г., съгласно която компетентна да облага с данък доходите от заплата на германско данъчнозадължено лице без швейцарско гражданство е държавата на източника на тези доходи, т.е. Федерална република Германия, включително когато това лице е преместило местожителството си от Германия в Швейцария, като същевременно е запазило работата си като заето лице в първата посочена държава, докато компетентна да облага доходите от заплата на швейцарски гражданин, който се намира в аналогично положение, е новата държава на пребиваване, в настоящия случай — Швейцарската конфедерация.

      (1)  ОВ C 303, 8.9.2014 г.


title: Дело T-67/08: Решение на Първоинстанционния съд от 11 юни 2009 г. — Hedgefund Intelligence/СХВП — Hedge Invest (InvestHedge) (Марка на Общността — Процедура по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността InvestHedge — По-ранна фигуративна марка на Общността HEDGE INVEST — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б), от Регламент (ЕО) № 40/94 [нов член 8, параграф 1, буква б), от Регламент (ЕО) № 207/2009])

text:
               1.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 180/48

         Решение на Първоинстанционния съд от 11 юни 2009 г. — Hedgefund Intelligence/СХВП — Hedge Invest (InvestHedge)
   (Дело T-67/08) (1)

   (Марка на Общността - Процедура по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността InvestHedge - По-ранна фигуративна марка на Общността HEDGE INVEST - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б), от Регламент (ЕО) № 40/94 [нов член 8, параграф 1, буква б), от Регламент (ЕО) № 207/2009])
   2009/C 180/88
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Hedgefund Intelligence Ltd (Лондон, Обединено кралство) (представител: J. Reed, barrister и G. Crofton Martin, solicitor)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: J. Novais Gonçalves)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: Hedge Invest SpA (Милано, Италия)

      Предмет

   Жалба, подадена срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 28 ноември 2007 година (преписка R 148/2007-2) относно процедура по възражение между Hedge Invest SpA и Hedgefund Intelligence Ltd.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Hedgefund Intelligence Ltd да заплати съдебните разноски

      (1)  ОВ C 107, 26.4.2008 г.


title: Дело F-64/14: Определение на Съда на публичната служба от 29 юни 2015 г. — Campanella/Комисия

text:
               10.8.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 262/44

         Определение на Съда на публичната служба от 29 юни 2015 г. — Campanella/Комисия
   (Дело F-64/14) (1)

   (2015/C 262/61)
   Език на производството: френски
   Председателят на първи състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 361, 13.10.2014 г., стр. 31.


title: Дело T-167/13: Жалба, подадена на 18 март 2013 г. — Comune di Milano/Комисия

text:
               4.5.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/29

         Жалба, подадена на 18 март 2013 г. — Comune di Milano/Комисия
   (Дело T-167/13)
   2013/C 129/54
   Език на производството: италиански

      Страни

      Ищец/Жалбоподател: Comune di Milano (Италия) (представители: S. Grassani и A. Franchi, avvocati)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решението на Комисията № C (2012) 9448 от 19 декември 2012 година относно увеличенията на капитала, извършени от дружеството SEA S.p.A. в полза на SEA Handling,

               —

               при условията на евентуалност, след като се прецени съществуването на конкретни извънредни обстоятелства, породили у жалбоподателя оправдано очакване, че увеличенията на капитала не съставляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1, да отмени членове 3, 4 и 5 от решението, в които е установено задължение за възстановяване в тежест на Италия,

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят извежда четири правни основания.

               1.

               С първото правно основание, изведено от нарушение и неправилно прилагане на член 107, параграф 1 ДФЕС, Comune di Milano твърди порок на решението, изразяващ се във вменяването от страна на Комисията на отговорност на Comune di Milano (и съответно на държавата) за спорните мерки. Според Comune di Milano Комисията не била представила никакво доказателство за тази отговорност и вследствие на това спорните мерки не можели да бъдат квалифицирани като държавни помощи.

               2.

               С второто правно основание, също изведено от нарушение и неправилно прилагане на член 107, параграф 1 ДФЕС, Comune di Milano твърди неправилност на решението, доколкото Комисията е приела, че в разглеждания случай не е изпълнен т.нар. критерий за частния инвеститор, действащ в пазарни условия. Напротив този критерий бил напълно удовлетворен, а бенефициерът на мерките не бил получил никакво предимство; вследствие на това въпросните мерки не можели да бъдат квалифицирани като държавни помощи.

               3.

               С третото правно основание Comune di Milano твърди нарушение и неправилно прилагане на Насоките за спасяване и преструктуриране на предприятия в затруднение и на Насоките за сектора на летищата, и произтичаща от това незаконосъобразност на направените от Комисията изводи във връзка с твърдяната несъвместимост на спорните мерки.

               4.

               С четвъртото правно основание, подразделено в две точки, Comune di Milano, като се позовава на възприетото от Комисията поведение по време на процедурата по разследване, твърди на първо място а) нарушение на принципа на добра администрация, на правото на изслушване и на правата на защита и, на второ място, б) нарушаване на принципа на оправданите правни очаквания с произтичаща от това незаконосъобразност на разпореждането за възстановяване.


title: Дело C-306/11 P: Решение на Съда (пети състав) от 28 юни 2012 г. — XXXLutz Marken GmbH/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Natura Selection, SL (Обжалване — Марка на Общността — Регламент (ЕО) № 40/94 — Фигуративна марка „Linea Natura Natur hat immer Stil“ — Възражение на притежателя на фигуративната марка на Общността „natura selection“ — Относителни основания за отказ — Вероятност от объркване)

text:
               25.8.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 258/7

         Решение на Съда (пети състав) от 28 юни 2012 г. — XXXLutz Marken GmbH/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Natura Selection, SL
   (Дело C-306/11 P) (1)

   (Обжалване - Марка на Общността - Регламент (ЕО) № 40/94 - Фигуративна марка „Linea Natura Natur hat immer Stil“ - Възражение на притежателя на фигуративната марка на Общността „natura selection“ - Относителни основания за отказ - Вероятност от объркване)
   2012/C 258/10
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: XXXLutz Marken GmbH (представител: H. Pannen, Rechtsanwalt)

      Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: K. Klüpfel), Natura Selection, SL

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Общия съд (шести състав) от 24 март 2011 г. по дело XXXLutz Marken/СХВП — Natura Selection (Linea Natura Natur hat immer Stil) (T-54/09), с което се отхвърля жалбата срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 28 ноември 2008 г. (преписка № R 1787/2007-2), постановено в производство по възражение между Natura Selection, SL и XXXLutz Marken GmbH — Вероятност от объркване на фигуративните знаци „natura selection“ и „Linea Natura Natur hat immer Stil“ — Неправилна преценка на сходството между тези знаци — Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда XXXLutz Marken GmbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 238, 13.8.2011 г.


title: Дело C-381/11: Преюдициално запитване, отправено от Juzgado Mercantil de Barcelona (Испания) на 18 юли 2011 г. — Manuel Mesa Bertrán и Cristina Farrán Morenilla/Novacaixagalicia

text:
               1.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 290/3

         Преюдициално запитване, отправено от Juzgado Mercantil de Barcelona (Испания) на 18 юли 2011 г. — Manuel Mesa Bertrán и Cristina Farrán Morenilla/Novacaixagalicia
   (Дело C-381/11)
   2011/C 290/04
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Juzgado Mercantil de Barcelona

      Страни в главното производство

      Ищци: Manuel Mesa Bertrán и Cristina Farrán Morenilla

      Ответник: Novacaixagalicia

      Преюдициални въпроси

               1.

               Ако кредитна институция предлага на клиент, с когото преди това е сключила договор за ипотечен кредит, лихвен суап за покритие на риска от промени на лихвените проценти по предходната сделка, следва ли това да се счита за услуга по предоставяне на инвестиционна консултация в съответствие с дефиницията по член 4, параграф 1, точка 1 от Директивата MiFID (1)?

               2.

               Трябва ли пропускането на предвидения в член 19, параграф 4 от посочената директива тест за годност за непрофесионален инвеститор да обуслови пълната нищожност на договора за лихвен суап, сключен между инвеститора и консултиращата кредитна институция?

               3.

               В случай че предоставената при описаните условия услуга не се счита за инвестиционна консултация, сам по себе си фактът по закупуване на сложен финансов инструмент като лихвен суап без да се направи тестът за подходяща услуга, предвиден в член 19, параграф 5 от Директивата MiFID, поради причина, за която отговаря инвестиционната институция, обуславя ли пълната нищожност на договора за покупка, сключен със същата кредитна институция?

               4.

               Съгласно член 19, параграф 9 от Директивата MiFID сам по себе си фактът, че кредитна институция предлага сложен финансов инструмент, свързан с ипотечен кредит, представлява ли достатъчна причина, за да се изключи прилагането на задълженията да се направят предвидените от посочения член 19 тест за годност и тест за подходяща услуга, които инвестиционната институция трябва да извърши по отношение на непрофесионален инвеститор?

               5.

               За да може да се изключи прилагането на предвидените в член 19 от Директивата MiFID задължения, необходимо ли е финансовият продукт, с който е свързан предлаганият финансов инструмент, да бъде подчинен на правни стандарти за защита на инвеститора, сходни с изискваните в посочената директива?

      (1)  Директива 2004/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 година относно пазарите на финансови инструменти, за изменение на Директиви 85/611/ЕИО и 93/6/ЕИО на Съвета и Директива 2000/12/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директива 93/22/ЕИО на Съвета (ОВ L 145, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 247).


title: Дело C-69/10: Преюдициално запитване, отправено от Tribunal administratif (Люксембург) на 5 февруари 2010 г. — Brahim Samba Diouf/Ministre du Travail, de l'Emploi et de l'Immigration

text:
               17.4.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 100/27

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunal administratif (Люксембург) на 5 февруари 2010 г. — Brahim Samba Diouf/Ministre du Travail, de l'Emploi et de l'Immigration
   (Дело C-69/10)
   2010/C 100/40
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal administratif

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Brahim Samba Diouf

      Ответник: Ministre du Travail, de l'Emploi et de l' Immigration

      Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли член 39 от Директива 2005/85/ЕО (1) да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба като установената във Великото херцогство Люксембург с член 20 (5) от изменения Закон от 5 май 2006 г. относно правото на убежище и допълнителните форми на закрила, съгласно която кандидат за убежище не разполага с правото да обжалва по съдебен ред решението на административния орган да се произнесе по основателността на молбата за международна закрила в рамките на ускорено производство?

               2.

               При отрицателен отговор, трябва ли общият принцип на ефективна защита съгласно общностното право, изведен от членове 6 и 13 от Европейската конвенция за защита правата на човека и основните свободи от 4 ноември 1950 г., да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба като установената във Великото херцогство Люксембург с член 20 (5) от изменения Закон от 5 май 2006 г. относно правото на убежище и допълнителните форми на закрила, съгласно която кандидат за убежище не разполага с правото да обжалва по съдебен ред решението на административния орган да се произнесе по основателността на молбата за международна закрила в рамките на ускорено производство?

      (1)  Директива 2005/85/ЕО на Съвета от 1 декември 2005 година относно минимални норми относно процедурата за предоставяне или отнемане на статут на бежанец в държавите членки (ОВ L 326, стр. 13; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 7, стр. 242).


title: Дело C-95/08: Иск, предявен на 29 февруари 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Велико херцогство Люксембург

text:
               9.5.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 116/14

         Иск, предявен на 29 февруари 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Велико херцогство Люксембург
   (Дело C-95/08)
   (2008/C 116/24)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: г-н G. Rozet и г-н P. Oliver)

      Ответник: Велико херцогство Люксембург
   Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е посочило органите, отговорни за осъществяване на контрола по прилагането на принципите на добрата лабораторна практика (ДЛП), Великото херцогство Люксембург не е изпълнило задълженията си по член 3 от Директива 2004/9/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно инспектирането и верифицирането на добрата лабораторна практика (ДЛП) (1),

               —

               да се осъди Великото херцогство Люксембург да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Срокът за транспониране на Директива 2004/9/CE е изтекъл на 12 март 2004 г. Ответникът все още не разполага с органи с необходимата компетентност за инспектирането на лабораториите и верифицирането на изследванията, извършвани от последните, за оценка на спазване на добрата лабораторна практика.

      (1)  Директива 2004/9/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно инспектирането и верифицирането на добрата лабораторна практика (ДЛП) (ОВ L 50, стр. 28; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 10, стр. 202).


title: Дело T-503/11: Определение на Общия съд от 9 април 2014 г. — Al-Aqsa/Съвет

text:
               24.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 194/37

         Определение на Общия съд от 9 април 2014 г. — Al-Aqsa/Съвет
   (Дело T-503/11) (1)

   2014/C 194/49
   Език на производството: нидерландски
   Председателят на трети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 347, 26.11.2011 г.


title: Дело C-360/10: Преюдициално запитване, отправено от Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Белгия) на 19 юли 2010 г. — Belgische Vereniging van Auteurs, Componisten en Uitgevers (Sabam)/Netlog NV

text:
               23.10.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 288/18

      Преюдициално запитване, отправено от Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Белгия) на 19 юли 2010 г. — Belgische Vereniging van Auteurs, Componisten en Uitgevers (Sabam)/Netlog NV
      (Дело C-360/10)
      ()
      (2010/C 288/30)
      Език на производството: нидерландски

         Запитваща юрисдикция

      Rechtbank van eerste aanleg te Brussel

         Страни в главното производство

         Ищец: Belgische Vereniging van Uitgevers, Componisten en Auteurs (Sabam)

         Ответник: Netlog NV

         Преюдициален въпрос

      Допускат ли Директиви 2001/29 (1) и 2004/48 (2), във връзка с Директиви 95/46 (3), 2000/31 (4) и 2002/58 (5), тълкувани по-специално с оглед на членове 8 и 10 от Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи, държавите членки да разрешат на националния съд в исково производство с единствено основание правната разпоредба, съгласно която „[националните съдилища] могат освен това да осъдят посредниците, чиито услуги се ползват от трето лице за нарушаване на авторско или сродно право, да преустановят нарушението“, да задължи доставчик на хостинг услуги да въведе за всички свои клиенти, общо и превантивно, на собствени разноски и без ограничение във времето, система за филтриране на по-голямата част от информацията, съхранявана на сървъра му, с цел да идентифицира електронните файлове, съдържащи музикални, кинематографски или аудио-визуални произведения, върху които SABAM твърди, че притежава права, и впоследствие да блокира обмена на тези файлове?

         (1)  Директива 2001/29/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 22 май 2001 година относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество (OB L 167, стр. 10; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 230).

         (2)  Директива 2004/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно упражняването на права върху интелектуалната собственост (ОB L 157, стр. 45; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 2, стр. 56).

         (3)  Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 година за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (ОB L 281, стр. 31; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 17, стр. 10).

         (4)  Директива 2000/31/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2000 година за някои правни аспекти на услугите на информационното общество, и по-специално на електронната търговия на вътрешния пазар (Директива за електронната търговия) (OB L 178, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 29, стр. 257).

         (5)  Директива 2002/58/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 юли 2002 година относно обработката на лични данни и защита на правото на неприкосновеност на личния живот в сектора на електронните комуникации (Директива за правото на неприкосновеност на личния живот и електронни комуникации) (OB L 201, стр. 37; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 36, стр. 63).