title: Дело C-179/16: Преюдициално запитване от Consiglio di Stato (Италия), постъпило на 25 март 2016 г. — F. Hoffmann-La Roche AG, La Roche SpA, Novartis AG, Novartis Farma SpA/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

text:
               20.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 222/4

         Преюдициално запитване от Consiglio di Stato (Италия), постъпило на 25 март 2016 г. — F. Hoffmann-La Roche AG, La Roche SpA, Novartis AG, Novartis Farma SpA/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato
   (Дело C-179/16)
   (2016/C 222/05)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Consiglio di Stato

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: F. Hoffmann-La Roche AG, La Roche SpA, Novartis AG, Novartis Farma SpA

      Ответник: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

      Преюдициални въпроси

               1)

               Допуска ли правилното тълкуване на член 101 ДФЕС да се считат за конкуренти страните по договор за лицензия, когато лицензополучателят работи на съответния пазар единствено по силата на въпросния договор? При това положение попадат ли, и евентуално до каква степен, евентуалните ограничения на конкуренцията, наложени от лицензодателя на лицензополучателя, дори да не са изрично предвидени в договора за лицензия, извън приложното поле на член 101, параграф 1 от ДФЕС, или пък във всеки случай попадат в обхвата на нормативното изключение, предвидено в член 101, параграф 3 ДФЕС?

               2)

               Допуска ли член 101 ДФЕС националният орган за защита на конкуренцията да определи съответния пазар без оглед на съдържанието на разрешенията за търговия (РТ) на лекарствата, издадени от компетентните регулаторни органи по лекарствата (AIFA [Италианската агенция по лекарствата] и EMA [Европейската агенция по лекарствата]), или пък трябва да се счита, че по отношение на разрешените лекарства правно релевантният пазар съгласно член 101 ДФЕС е предварително определен от съответния регулаторен орган със задължителна и за националния орган за защита на конкуренцията сила?

               3)

               Допуска ли член 101 ДФЕС, в светлината и на разпоредбите на Директива 2001/83/ЕО (1), по-специално на член 5 относно разрешението за търговия с лекарства, да се считат за взаимозаместими и следователно да се включат в един и същ съответен пазар лекарство, което се употребява не по предназначение („оф лейбъл“), и лекарство, за което има РТ, във връзка с едни и същи терапевтични показания?

               4)

               От значение ли е, за целите на член 101 ДФЕС, при определянето на съответния пазар освен заместимостта по същество на фармацевтичните продукти от гледна точка на търсенето да се установи и дали предлагането им на пазара е в съответствие с регулаторната рамка за търговия на лекарства?

               5)

               Може ли във всеки случай съгласувана практика, която е насочена към изтъкването на по-малката безопасност или ефикасност на дадено лекарство, да се счита за ограничаваща конкуренцията по своята цел, когато тази по-малка безопасност или ефикасност, макар да не е подкрепена от сигурни научни доказателства, също не може, с оглед на равнището на научните познания към момента на фактите, да бъде неопровержимо изключена?

      (1)  Директива 2001/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 година за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба (ОВ L 311, стр. 67; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 33, стр. 3).


title: Дело F-13/09: Жалба, подадена на 19 февруари 2009 г. — Peláez Jimeno/Парламент

text:
               18.4.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 90/40

         Жалба, подадена на 19 февруари 2009 г. — Peláez Jimeno/Парламент
   (Дело F-13/09)
   2009/C 90/65
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Josefina Peláez Jimeno (Relegem — Asse, Белгия) (представител: M. Casado García-Hirschfeld, avocat)

      Ответник: Европейски парламент

      Предмет на производството

   Отмяна на решението на органа по назначаването да класира жалбоподателя като длъжностно лице стажант в степен и стъпка, по-ниски от тези, които е заемал като срочно нает служител.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението за класиране на органа по назначаването от 8 февруари 2008 г., с което жалбоподателят е класиран в нова категория „AST“, степен 1, стъпка 5 като длъжностно лице стажант, което е било потвърдено с решението на Генералния секретар на Европейския парламент от 12 ноември 2008 г. за отхвърляне на жалбата;

               —

               да се осъди Европейският парламент да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-469/15: Определение на Общия съд от 14 септември 2016 г. — Bena Properties/Съвет

text:
               7.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 410/34

         Определение на Общия съд от 14 септември 2016 г. — Bena Properties/Съвет
   (Дело T-469/15) (1)

   (2016/C 410/55)
   Език на производството: френски
   Председателят на седми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 337, 12.10.2015 г.


title: Дело C-432/16: Преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia de Cataluña (Испания), постъпило на 2 август 2016 г. — Carolina Minayo Luque/Quitxalla Stars, S.L. и Fondo de Garantia Salarial

text:
               7.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 410/2

         Преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia de Cataluña (Испания), постъпило на 2 август 2016 г. — Carolina Minayo Luque/Quitxalla Stars, S.L. и Fondo de Garantia Salarial
   (Дело C-432/16)
   (2016/C 410/02)
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Superior de Justicia de Cataluña

      Страни в главното производство

      Ищца: Carolina Minayo Luque

      Ответници: Quitxalla Stars, S.L. и Fondo de Garantia Salarial

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли член 10, точка 1 от Директива 92/85/ЕИО (1) да се тълкува в смисъл, че може да се приеме, че е налице хипотезата на „изключителни случаи, несвързани с тяхното положение, разрешени от националното законодателство и/или установената в страната практика“, като изключение от забраната за уволнение на бременни работнички, ако просто се докаже наличието на обективни причини от икономическо, техническо, организационно или производствено естество по смисъла на член 51, параграф 1 от Закона за статута на работниците, към който препраща член 52, буква c) от Закона за статута на работниците?

               2)

               В случай на индивидуално уволнение по обективни причини от икономическо, техническо, организационно или производствено естество, за да се прецени дали са налице изключителни случаи, които оправдават уволнението на бременни работнички и на работнички родилки или кърмачки, съгласно член 10, точка 1 от Директива 92/85/ЕИО, трябва ли да се изисква да е невъзможно засегнатата работничка да бъде преместена на друга работа, или е достатъчно да се установят икономически, технически и производствени причини, които засягат нейното работно място?

               3)

               Съответства ли на член 10, точка 1 от Директива 92/85/ЕИО, който забранява уволнението на бременни работнички и на работнички родилки или кърмачки, законодателство като испанското, което транспонира посочената забрана, установявайки гаранция, по силата на която при недоказване на причините, които оправдават уволнението, същото се обявява за нищожно (възстановителна закрила), без да се установява забрана за уволнение (превантивна закрила)?

               4)

               Съответства ли на член 10, точка 1 от Директива 92/85/ЕИО законодателство като испанското, което в случай на индивидуално уволнение по обективни причини от икономическо, техническо, организационно или производствено естество не предвижда предимство за оставане на работа на бременни работнички и на работнички родилки или кърмачки?

               5)

               За целите на член 10, точка 2 от Директива 92/85/ЕИО съответстващо ли е национално законодателство, което счита за достатъчно уведомление за уволнение като разглежданото в настоящото дело, което изобщо не посочва наличието на изключителен случай, нито по какви критерии е подбрана работничката, независимо от бременността ѝ?

      (1)  Директива 92/85/ЕИО на Съвета от 19 октомври 1992 година за въвеждане на мерки за насърчаване подобряването на безопасността и здравето по време на работа на бременни работнички и на работнички родилки или кърмачки (Десета специална директива по смисъла на член 16, параграф 1 от Директива 89/391/ЕИО) (ОВ L 348, 1992 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 3, стр. 3).


title: Дело C-320/16: Преюдициално запитване от tribunal de grande instance de Lille (Франция), постъпило на 6 юни 2016 г. — Наказателно производство срещу Uber France SAS

text:
               16.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 296/22

         Преюдициално запитване от tribunal de grande instance de Lille (Франция), постъпило на 6 юни 2016 г. — Наказателно производство срещу Uber France SAS
   (Дело C-320/16)
   (2016/C 296/29)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal de grande instance de Lille

      Страна в главното производство

   Uber France SAS

      Преюдициални въпроси

   Член L3124-13 от Code des transports, в редакцията му след Закон № 2014-1104 от 1 октомври 2014 г. относно такситата и превозните средства за превоз с шофьор, представлява ли нов технически регламент, който не е имплицитен, относно една или повече услуги на информационното общество по смисъла на Директива 98/34/ЕО от 22 юни 1998 г., съгласно която е задължително предварително уведомяване на Европейската комисия за този текст съгласно член 8 от директивата; или той попада в приложното поле на Директива 2006/123/ЕО от 12 декември 2006 г. относно услугите [на вътрешния пазар], която изключва в член 2, параграф 2, буква г) транспорта?
   При утвърдителен отговор на първата част от въпроса, дали нарушението на задължението за уведомяване по член 8 от директивата води до невъзможност за противопоставяне на член L. 3124-13 от Сode des transports на правните субекти?


title: Дело T-492/11: Жалба, подадена на 21 септември 2011 г. — „Rauscher“ Consumer Products/СХВП (изображение на тампон)

text:
               3.12.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 355/20

         Жалба, подадена на 21 септември 2011 г. — „Rauscher“ Consumer Products/СХВП (изображение на тампон)
   (Дело T-492/11)
   2011/C 355/36
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател:„Rauscher“ Consumer Products GmbH (Виена, Австрия) (представител: M. Stütz, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска:

               —

               да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 20 юли 2011 г. по преписка R 2168/2010-1;

               —

               да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка, изобразяваща тампон, за стоки от класове 3 и 5

      Решение на проверителя: отхвърля заявката за регистрация.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009, тъй като съответната марка на Общността имала отличителен характер.


title: Дело T-486/14: Жалба, подадена на 25 юни 2014 г.  — Stavytskyi/Съвет

text:
               8.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 303/45

         Жалба, подадена на 25 юни 2014 г. — Stavytskyi/Съвет
   (Дело T-486/14)
   2014/C 303/53
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Edward Stavytskyi (Белгия) (представители: J. Grayston, Solicitor, P. Gjørtler, G. Pandey, D. Rovetta и M. Gambardella, адвокати)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение за изпълнение 2014/216/ОВППС на Съвета от 14 април 2014 година за изпълнение на Решение 2014/119/ОВППС относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на ситуацията в Украйна (ОВ L 111, стр. 91), и Регламент за изпълнение (ЕС) № 381/2014 НА СЪВЕТА от 14 април 2014 година за изпълнение на Регламент (ЕС) № 208/2014 относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Украйна (OВ L 111, стр. 33), доколкото в оспорвания акт името на жалбоподателя фигурира в списъка на лицата, образуванията и органите, за които се прилагат ограничителните мерки;

               —

               да разпореди на Съвета да заплати съдебните разноски за настоящото производство.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на своята жалба жалбоподателят изтъква шест правни основания във връзка с нарушение на съществени процесуални предпоставки, както и с нарушение на Договорите и на правните норми относно тяхното прилагане; нарушение на правото на лицето да бъде изслушано, нарушение на задължението за информиране, недостатъчни мотиви, нарушение на правото на защита, неправилно правно основание, и явна грешка в преценката.
   Жалбоподателят твърди, че Съветът не го е изслушал, като не са налице данни за противното. Нещо повече, Съветът не уведомил жалбоподателя за приемането на оспорваните актове и във всички случаи тези актове съдържали недостатъчни мотиви. Съветът не отговорил на исканията за достъп до информация и до документите. С това бездействие Съветът нарушил правото на защита на жалбоподателя, на когото е била отнета възможността да се противопостави ефективно на констатациите на Съвета, като се има пред вид, че жалбоподателят не приема тези констатации. Освен това приетите от Съвета мерки не са мерки от външнополитически характер, а съставляват мерки от областта на международно сътрудничество по наказателни дела, които съответно са приети на неправилно правно основание. И накрая, приетите от Съвета мерки не отчитат релевантните обстоятелства, както и практиката на Европейския съд по правата на човека относно наказателните производства в Украйна, по-конкретно във връзка с преследването на бившите държавни служители.


title: Дело C-200/15: Иск, предявен на 29 април 2015 г. — Европейска комисия/Португалска република

text:
               22.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 205/25

         Иск, предявен на 29 април 2015 г. — Европейска комисия/Португалска република
   (Дело C-200/15)
   (2015/C 205/33)
   Език на производството: португалски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: M. Wasmeier и P. Guerra e Andrade)

      Ответник: Португалска република

      Искания на ищеца

               —

               Да обяви, че като прилага за определянето на облагаемата стойност на употребявани превозни средства с произход друга държава членка, въведени на територията на Португалия, система, основана на изчисляване на обезценяването на превозните средства, която не отчита действителната стойност на превозното средство и по-специално неотчита обезценяването на превозното средство преди изтичането на 1 година или друго обезценяване при превозни средства, които са на повече от 5 години, Португалската република не е изпълнила задълженията си, възложени ѝ съгласно член 110 от Договора за функционирането на Европейския съюз

               —

               да се осъди Португалската република да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Комисията смята, че разпоредбите на член 11 от Португалския кодекс за данъка върху превозните средства са дискриминационни по отношение на автомобилите, допуснати в Португалия, т.е. употребяваните превозни средства с постоянен регистрационен номер, получен в друга държава членка, пуснати в обръщение в Португалия. Действително, обратно на положението на употребяваните превозни средства, въведени първоначално в обръщение в Португалия, допуснатите превозни средства от други държави членки се облагат с данъци, които не отразяват адекватно обезценяването на автомобила. С други думи, данъкът се намалява едва след 1-та година на употреба, а от 5-тата година на употреба процентът на намаляване не може да надвишава 52 %.


title: Дело T-81/12: Решение на Общия съд от 12 февруари 2014 г. — Beco/Комисия (Дъмпинг — Внос на крепежни елементи от неръждаема стомана с произход от Китай и Тайван — Заявление за възстановяване на събрани мита — Член 11, параграф 8, втора алинея от Регламент (ЕО) № 1225/2009 — Правна сигурност)

text:
               29.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 93/22

         Решение на Общия съд от 12 февруари 2014 г. — Beco/Комисия
   (Дело T-81/12) (1)

   (Дъмпинг - Внос на крепежни елементи от неръждаема стомана с произход от Китай и Тайван - Заявление за възстановяване на събрани мита - Член 11, параграф 8, втора алинея от Регламент (ЕО) № 1225/2009 - Правна сигурност)
   2014/C 93/37
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Beco Metallteile-Handels GmbH (Spaichingen, Германия) (представител: T. Pfeiffer, адвокат)

      Ответник: Европейска комисия (представители: H. van Vliet и T. Maxian Rusche)

      Предмет

   Жалба за отмяна на Решение C(2011) 9112 окончателен на Комисията от 13 декември 2011 година относно заявление за възстановяване на антидъмпингови мита, платени при вноса на крепежни елементи от неръждаема стомана с произход от Китайската народна република и Тайван.

      Диспозитив

               1.

               Отменя Решение C(2011) 9112 окончателен на Комисията от 13 декември 2011 година относно заявление за възстановяване на антидъмпингови мита, платени при вноса на крепежни елементи от неръждаема стомана с произход от Китайската народна република и Тайван.

               2.

               Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 118, 21.4.2012 г.


title: Дело F-45/15: Жалба, подадена на 19 март 2015 г. — ZZ/Европол

text:
               8.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 190/34

         Жалба, подадена на 19 март 2015 г. — ZZ/Европол
   (Дело F-45/15)
   (2015/C 190/39)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: J-J. Ghosez, avocat)

      Ответник: Европейска полицейска служба (Европол)

      Предмет на производството

   Отмяна на мълчаливото решение на ответника да не разглежда искането на жалбоподателя за сключване на договор с неопределен срок

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени мълчаливото решение на ответника от 31 май 2014 г. и решението за отхвърляне на административната жалба на жалбоподателя от 22 декември 2014 г., с което се отказва предоставянето на договор с неопределен срок;

               —

               в резултат на това и като главно искане — да се постанови, че Европол следва да предложи на жалбоподателя договор с неопределен срок след изтичането на срока на настоящия му договор;

               —

               при условията на евентуалност, ако се окаже, че трябва да вземе предвид само договора, сключен под действието на Условия за работа на другите служители на Европейския съюз (УРДС), да постанови, че на жалбоподателя следва да бъде предложен втори договор за определен срок, определен съгласно УРДС от Европол, след изтичането на срока на настоящия му договор;

               —

               да се осъди Европол да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-539/15: Решение на Общия съд от 28 септември 2016 г. — LLR-G5/EUIPO — Glycan Finance (SILICIUM ORGANIQUE G5 LLR-G5) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Европийския съюз „SILICIUM ORGANIQUE G5 LLR-G5“ — По-ранни международни словни марки „Silicium Organique G5- Glycan 5-Si-Glycan-5-Si-G5“ и „Silicium Organique G5“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               7.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 410/19

         Решение на Общия съд от 28 септември 2016 г. — LLR-G5/EUIPO — Glycan Finance (SILICIUM ORGANIQUE G5 LLR-G5)
   (Дело T-539/15) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Европийския съюз „SILICIUM ORGANIQUE G5 LLR-G5“ - По-ранни международни словни марки „Silicium Organique G5- Glycan 5-Si-Glycan-5-Si-G5“ и „Silicium Organique G5“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2016/C 410/25)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: LLR-G5 Ltd (Касълбар, Ирландия) (представители: A. von Mühlendahl, H. Hartwig, адвокати)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: A. Folliard-Monguiral)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Glycan Finance Corp. Ltd (Шефилд, Обединеното кралство)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 11 юни 2015 г. (преписка R 291/2014-1) относно производство по възражение между Glycan Finance Corp. и LLR-G5

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда LLR-G5 Ltd да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 381, 16.11.2015 г.


title: Дело T-331/16: Жалба, подадена на 28 юни 2016 г. — Hello Media/EUIPO — Hola (#hello media group)

text:
               16.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 296/32

         Жалба, подадена на 28 юни 2016 г. — Hello Media/EUIPO — Hola (#hello media group)
   (Дело T-331/16)
   (2016/C 296/41)
   Език на жалбата: испански

      Страни

      Жалбоподател: Hello Media, SL (Мадрид, Испания) (представител: A. Alejos Cutuli, адвокат)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Hola, SL (Мадрид, Испания)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител: жалбоподателят

      Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словните елементи „#hello media group“ — Заявка за регистрация № 12 441 317

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 21април 2016 г. по преписка R 2012/2015-2

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да отхвърли възражение B 2 336 371 по заявката за марка на Европейския съюз № 12 441 317,

               —

               да разпореди регистрацията на марка на Европейския съюз № 12 441 317 „#hello media group“ (с изображение),

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-261/14 P: Жалба, подадена на 25 април 2014 г. от Robert Walton срещу Определение от 27 февруари 2014 г. на Съда на публичната служба по дело F-32/13, Walton/Комисия

text:
               21.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 235/25

         Жалба, подадена на 25 април 2014 г. от Robert Walton срещу Определение от 27 февруари 2014 г. на Съда на публичната служба по дело F-32/13, Walton/Комисия
   (Дело T-261/14 P)
   2014/C 235/34
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Robert Walton (Оксфорд, Обединено кралство) (представител: F. Moyse, avocat)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Определение на Съда на публичната служба от 27 февруари 2014 г. по дело F-32/13, Walton/Комисия;

               —

               да върне делото на Съда на публичната служба, който да разгледа третото правно основание, посочено в жалбата в първоинстанционното производство, и да се произнесе по другите две правни основания в съответствие със съдебното решение по настоящата жалба;

               —

               да осъди ответника по жалбата да заплати съдебните разноски в производството по обжалване и в първоинстанционното производство.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят излага четири правни основания в подкрепа на жалбата си.

               1.

               Първото правно основание е изведено от нарушение на член 36 от Статута на Съда на Европейския съюз, тъй като Съдът на публичната служба на Европейския съюз не мотивирал решението си и не се произнесъл по правно основание, изтъкнато в първоинстанционното производство.

               2.

               Второто правно основание е изведено от нарушение на принципа на силата на пресъдено нещо, тъй като Съдът на публичната служба дал погрешна правна квалификация на предмета и основанието в разглежданите съдебни и други решения във връзка с предмета на жалбата в първоинстанционното производство.

               3.

               Третото правно основание е изведено от нарушение на правото на справедлив съдебен процес.

               4.

               Четвъртото правно основание е изведено от нарушение на правото на защита и на оправданите правни очаквания, довело до допускането на извинима грешка от страна на жалбоподателя.


title: Дело C-536/07: Иск, предявен на 30 ноември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Федерална република Германия

text:
               23.2.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 51/33

         Иск, предявен на 30 ноември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Федерална република Германия
   (Дело C-536/07)
   (2008/C 51/56)
   Език на производството: немски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: D. Kukovec и R. Sauer)

      Ответник: Федерална република Германия
   Искания на ищеца

               —

               да се установи, че Федерална република Германия не е изпълнила задълженията си по член 7 във връзка с член 11 от Директива 93/37/ЕИО на Съвета от 14 юни 1993 г. за съгласуване на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство (1), тъй като град Кьолн е сключил договора от 6 август 2004 г. с дружество Grundstücksgesellschaft Köln Messe 15 bis 18 GbR (понастощем Grundstücksgesellschaft Köln Messe 8-11), без да проведе процедура по възлагане на обществена поръчка с европейска покана за представяне на оферти, съобразно посочените разпоредби;

               —

               Федерална република Германия да се осъди да понесе съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Член 7 от Директива 93/37/ЕИО на Съвета от 14 юни 1993 г. за съгласуване на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство („Директивата“) задължава възложителите да спазват определени процедури при възлагането на обществена поръчка. В това отношение процедурата на договаряне може да се използва само по изключение и при точно определени условия, а откритата и ограничената процедура се считат за правило. Планираното възлагане на обществени поръчки по правило трябва да се оповестява в цялата Общност, предвид факта, че в областта на обществените поръчки възниква действителна конкуренция. Член 11 от Директивата съдържа приложимите разпоредби относно оповестяването.
   Исковата молба е свързана с обществена поръчка, която град Кьолн възлага на частно инвестиционно дружество, без да спази задължителната процедура, по-конкретно без да направи оповестяване. Обект на поръчката е изграждането на четири панаирни палати с оглед използването им от KölnMesse GmbH, частно дружество, по-голямата част от дяловете на което са притежание на град Кьолн. Според предвиденото в процесната поръчка за строителство, инвестиционното дружество трябва да изгради новите панаирни палати и помещенията към тях в съответствие с подробни спецификации. Градът е наел сградите за фиксиран срок от 30 г. срещу наем в общ размер на над 600 млн. евро. От своя страна той ще преотдаде под наем сградите, на основание договор за пренаемане, на панаирното предприятие KölnMesse GmbH.
   Според Комисията става въпрос за обществена поръчка за строителство, която е трябвало да се възложи съгласно директивата, в процедура по възлагане на обществена поръчка и с европейска покана за представяне на оферти. На първо място, като публично-административна единица-юридическо лице град Кьолн е възложител по смисъла на директивата. Поради това, по отношение на попадащите в приложното поле на директивата обществени поръчки той е длъжен да спазва установените в тази директива разпоредби, свързани с процедурите по възлагане. На второ място, Комисията застъпва схващането, че независимо от определянето на договора като „договор за наем“ и от привидното прилагане с предимство на правна уредба относно (възмездно) право на ползване, по изложените по-долу съображения този договор трябва да се квалифицира като „обществена поръчка за строителство“ по смисъла на член 1, буква а) от директивата.
   Общностното определение за обществена поръчка за строителство обхваща и договори, с които се цели предоставянето на възможност за бъдещото ползване на все още несъществуваща сграда, която обаче е подробно описана в спецификациите на възложителя. Тъй като според практиката на Съда договор, който съдържа различни елементи, трябва да се квалифицира според основния му предмет, то както определянето на въпросния договор като „договор за наем“, така и възможността той да се квалифицира като такъв по германското право, са нерелевантни за преценката с оглед на директивата.
   Що се отнася до процесния договор, от икономическия контекст и от обстоятелствата по неговото сключване следва, че при сключването на главния договор страните обсъждат основно изграждането на панаирните палати в съответствие с подробните спецификации, определени от град Кьолн. Същността на договора е финансирането на строителна дейност при времево ограничение на насрещната престация. От икономическа гледна точка договорът води до същия резултат какъвто би имало възлагането на изпълнението на договор за изработка с предмет извършване на строителна дейност.
   Освен това, по отношение на разпоредбите на директивата не е от значение дали възложителят ще стане собственик на сградата, която ще се построи, съответно дали иска да ползва сградите сам или възнамерява да предостави достъп до тях на обществеността или на определени трети лица.
   В настоящия случай правото на ползване е просто последица от обстоятелството, че строителният парцел (а съгласно германското право и сградите, които ще се построят) е собственост на частния изпълнител на строителния проект. Фактът, че бъдещият ползвател на панаирните палати ще е KölnMesse GmbH не променя с нищо обстоятелството, че само град Кьолн е съдоговорител на инвестиционното дружество, и че поради това дружеството трябва да изпълни надлежно престацията само на него.
   След като в настоящия случай не се установяват никакви факти, които да обосновават възлагането на поръчка по споразумение, без предварително обявление за нея, според Комисията е несъмнено, че със сключването от град Кьолн на въпросния договор, в качеството му на възложител, без предварително обявление, Федерална република Германия е нарушила задълженията си по тази директива.

      (1)  ОВ L 199, стр. 54.


title: Дело T-176/15: Жалба, подадена на 10 април 2015 г. — Golparvar/Съвет

text:
               6.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 221/22

         Жалба, подадена на 10 април 2015 г. — Golparvar/Съвет
   (Дело T-176/15)
   (2015/C 221/32)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Gholam Hossein Golparvar (Техеран, Иран) (представители: M. Taher, Solicitor, T. de la Mare и R. Blakeley, Barristers)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение (ОВППС) 2015/236 на Съвета от 12 февруари 2015 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран в частта относно жалбоподателя,

               —

               да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/230 на Съвета от 12 февруари 2015 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран в частта относно жалбоподателя,

               —

               да осъди Съвета да изплати на жалбоподателя сумата от 50  000 EUR като обезщетение за вреди и

               —

               да осъди Съвета да заплати съдебните разноски на жалбоподателя във връзка с настоящата жалба.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага осем правни основания.

               1.

               Първо основание, с което се твърди явна грешка в преценката

                           —

                           Поради пълното си оттегляне от работа след пенсиониране (което не е оспорено) жалбоподателят не отговаря на критериите за включване в списъка, а изложените от Съвета мотиви (в които оттеглянето му от работа поради пенсиониране не се оспорва) са неправилни от фактическа страна, поради което Съветът е допуснал явна грешка в преценката, като отново е включил жалбоподателя в списъка.

               2.

               Второ основание, с което се твърди нарушение на процесуалните права и на правото на защита на жалбоподателя

                           —

                           Съветът нарушил процесуалните права на жалбоподателя и правото му на защита, като не взел под внимание представените от него становища и доказателства, установяващи ясно пълното му оттегляне от работа поради пенсиониране.

               3.

               Трето основание, с което се твърди нарушение на член 266 ДФЕС

                           —

                           Съветът е основал включването на жалбоподателя в списъка на същата по същество правна методология и на същите доказателства както във връзка с първоначалното му вписване, отменено от Общия съд.

               4.

               Четвърто основание, с което се твърди нарушение на принципа на res judicata

                           —

                           Повторното включване на жалбоподателя в списъка представлява процесуална злоупотреба и нарушава принципите на res judicata и/или правна сигурност, и/или окончателност.

               5.

               Пето основание, с което се твърди нарушение по-специално на принципа на ефективност и на правото на ефективна съдебна защита

                           —

                           Повторното включване на жалбоподателя в списъка нарушава принципа на ефективност, правото му на ефективна съдебна защита, неговите права по член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз („Хартата“) и/или по член 6 и член 13 от ЕКПЧ.

               6.

               Шесто основание, с което се твърди нарушение на правото на добра администрация

                           —

                           Повторното включване на жалбоподателя в списъка представлява злоупотреба с правомощия и/или нарушава правото му на добра администрация, защитено по силата на член 41 от Хартата.

               7.

               Седмо основание, с което се твърди нарушение на правото на жалбоподателя по членове 7 и 17 от Хартата и/или по член 8 ЕКПЧ, и по член 1 от Допълнителния протокол към ЕКПЧ, и/или на принципа на пропорционалност

                           —

                           Повторното включване на жалбоподателя в списъка нарушава основните му права на зачитане на доброто му име и на мирно ползване от собствеността му, както и принципа на пропорционалност.

               8.

               Осмо основание, с което се твърди незаконосъобразността на повторното включване на жалбоподателя в списъка

                           —

                           Повторното включване на жалбоподателя в списъка във всеки случай се основава на предполагаемата правомерност на ограничителните мерки, наложени на Корабната компания на Ислямска република Иран [Islamic Republic of Iran Shipping lines, „IRISL“], но посочените мерки срещу IRISL са неправомерни (поради изложените от IRISL причини, инкорпорирани в настоящото жалба чрез позоваване), поради което наложените на жалбоподателя мерки трябва да бъдат отменени.


title: Дело T-92/10: Решение на Общия съд от 9 декември 2014 г.  — Ferriera Valsabbia и Valsabbia Investimenti/Комисия (Конкуренция — Картели — Пазар на арматурна стомана на пръти или на кангали — Решение, констатиращо нарушение на член 65 ВС, на основание Регламент (ЕО) № 1/2003 след изтичане на срока на Договора за ЕОВС — Фиксиране на цените и сроковете за плащане — Ограничаване или контрол върху производството или продажбите — Превишаване на власт — Право на защита — Едно-единствено продължено нарушение — Глоби — Определяне на началния размер — Смекчаващи обстоятелства — Продължителност на административното производство)

text:
               2.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 34/26

         Решение на Общия съд от 9 декември 2014 г. — Ferriera Valsabbia и Valsabbia Investimenti/Комисия
   (Дело T-92/10) (1)

   ((Конкуренция - Картели - Пазар на арматурна стомана на пръти или на кангали - Решение, констатиращо нарушение на член 65 ВС, на основание Регламент (ЕО) № 1/2003 след изтичане на срока на Договора за ЕОВС - Фиксиране на цените и сроковете за плащане - Ограничаване или контрол върху производството или продажбите - Превишаване на власт - Право на защита - Едно-единствено продължено нарушение - Глоби - Определяне на началния размер - Смекчаващи обстоятелства - Продължителност на административното производство))
   (2015/C 034/29)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподатели: Ferriera Valsabbia SpA (Одоло, Италия) и Valsabbia Investimenti SpA (Одоло) (представители: D. Fosselard, S. Amoruso и L. Vitolo, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално R. Sauer и B. Gencarelli, впоследствие R. Sauer и R. Striani, подпомагани от P. Manzini, avocat)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение C (2009) 7492 окончателен на Комисията от 30 септември 2009 година относно производство по член 65 ВС (дело COMP/37.956 — Арматурна стомана, повторно приемане), изменено с Решение C (2009) 9912 окончателен на Комисията от 8 декември 2009 г., доколкото с него се констатира, че жалбоподателите са нарушили член 65 ВС и същите се осъждат солидарно да заплатят глоба от 10,25 милиона евро, или, при условията на евентуалност, искане за намаляване на размера на тази глоба

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Ferriera Valsabbia SpA и Valsabbia Investimenti SpA да заплатят съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 113, 1.5.2010 г.


title: Дело T-201/14: Жалба, подадена на 26 март 2014 г.  — The Body Shop International/СХВП — Spa Monopole (SPA WISDOM)

text:
               21.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 235/19

         Жалба, подадена на 26 март 2014 г. — The Body Shop International/СХВП — Spa Monopole (SPA WISDOM)
   (Дело T-201/14)
   2014/C 235/26
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: The Body Shop International plc (Littlehampton, Обединено кралство) (представители: I. Vernimme, H. Viaene, S. Vandewynckel и D. Gillet, lawyers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV (Spa, Белгия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 16 януари 2014 г. по преписка R 1516/2012-4;

               —

               да осъди ответника и, ако е необходимо встъпилата страна, да заплатят съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: Словната марка „SPA WISDOM“ за стоки от клас 3 — заявка за марка на Общността № 8 900 748

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Словната марка „SPA“, регистрирана за държавите от Бенелюкс под № 389 230, 499 046 и 372 307 и словната марка „LES THERMES DE SPA“, регистрирана за държавите от Бенелюкс под № 693 395.

      Решение на отдела по споровете: Уважава възражението

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) и член 8, параграф 5 от Регламента относно марката на Общността


title: Дело T-7/10: Жалба, подадена на 7 януари 2010 г. — Diagnostiko kai Therapeftiko Kentro Athinon Ygeia AE /СХВП (ygeia)

text:
               27.3.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 80/33

         Жалба, подадена на 7 януари 2010 г. — Diagnostiko kai Therapeftiko Kentro Athinon „Ygeia AE“/СХВП (ygeia)
   (Дело T-7/10)
   2010/C 80/56
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Жалбоподател: Diagnostiko kai Therapeftiko Kentro Athinon „Ygeia AE“ (Атина, Гърция) (представители: K. Alexiou и S. Foteas, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се уважи жалбата,

               —

               да се отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар по преписка R 190/2009-2,

               —

               да се допусне регистрацията на словна марка „ygeia“ като марка на Общността, която указва връзката на дружеството жалбоподател с предоставяните услуги,

               —

               да се осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „ygeia“ за услуги, класирани в клас 44, медицинско обслужване — заявка за регистрация № 7129001

      Решение на проверителя: отхвърля заявката за регистрация.

      Решение на апелативния състав: потвърждава решението на проверителя и отхвърлянето на заявката за регистрация.
   Изложени правни основания:
   Жалбата е с предмет отмяна на решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар по преписка R 190/2009-2.
   С първото си правно основание жалбоподателят твърди, че в спорното решение неправилно се приема, че знакът има само описателна функция, както и че същият изпълнява абстрактна отличителна функция.
   С второто правно основание за отмяна жалбоподателят твърди, че в спорното решение неправилно се отхвърля доводът, че знакът има отличителна функция поради използването, за което е предназначен. Според жалбоподателя дори да се приеме, че словната марка има абстрактен описателен характер, използването доказва, че тя притежава отличителна функция и представлява основание за изключване на недопустимостта на регистрацията.


title: Дело T-197/14: Решение на Общия съд от 21 май 2015 г. — La Zaragozana/СХВП — Charles Cooper („GREEN’S“) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността „GREEN’S“ — По-ранна национална словна марка „AMBAR GREEN“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009)

text:
               6.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 221/13

         Решение на Общия съд от 21 май 2015 г. — La Zaragozana/СХВП — Charles Cooper („GREEN’S“)
   (Дело T-197/14) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „GREEN’S“ - По-ранна национална словна марка „AMBAR GREEN“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009))
   (2015/C 221/17)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: La Zaragozana, SA (Сарагоса, Испания) (представител: L. Broschat García, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: J. García Murillo и A. Folliard-Monguiral)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Charles Cooper Ltd (Лийдс, Обединено кралство) (представители: M. Granado Carpenter и M. Polo Carreño, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу решението на пети апелативен състав на СХВП от 21 януари 2014 г. (преписка R 1284/2012-5), относно производство по възражение между La Zaragozana, SA и Charles Cooper Ltd.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда La Zaragozana, SA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 235, 21.7.2014 г.


title: Дело C-99/13: Определение на председателя на Съда от 15 юли 2013 г. (преюдициално запитване, отправено от Cour constitutionnelle — Белгия) — Guy Kleynen/Conseil des ministres

text:
               19.10.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 304/8

         Определение на председателя на Съда от 15 юли 2013 г. (преюдициално запитване, отправено от Cour constitutionnelle — Белгия) — Guy Kleynen/Conseil des ministres
   (Дело C-99/13) (1)

   2013/C 304/16
   Език на производството: френски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 141, 18.5.2013 г.


title: Дело C-511/12: Преюдициално запитване, отправено от Tribunal Central Administrativo Norte (Португалия) на 12 ноември 2012 г. — Joaquim Fernando Macedo Maia и др./Fundo de Garantia Salarial, IP

text:
               26.1.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 26/32

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunal Central Administrativo Norte (Португалия) на 12 ноември 2012 г. — Joaquim Fernando Macedo Maia и др./Fundo de Garantia Salarial, IP
   (Дело C-511/12)
   2013/C 26/60
   Език на производството: португалски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Central Administrativo Norte

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Joaquim Fernando Macedo Maia, António Pereira Teixeira, António Joaquim Moreira David y Joaquim Albino Moreira David

      Ответник: Fundo de Garantia Salarial, IP

      Преюдициален въпрос

   Следва ли правото на Съюза в областта на гарантирането на вземанията за трудови възнаграждения в случай на неплатежоспособност на работодателя, и по-специално членове 4 и 10 от Директива 80/987/ЕИО (1), да се тълкува в смисъл, че не допуска разпоредба на националното право, с която се гарантират единствено вземанията, настъпили през шестте месеца преди откриване на производството по несъстоятелност на работодателя, дори когато работниците са предявили иск срещу този работодател пред съд по трудови спорове с оглед определяне на дължимите суми по съдебен ред и осъждане на работодателя да ги плати?

      (1)  Директива на Съвета от 20 октомври 1980 година относно защитата на работниците в случай на обявяване в несъстоятелност на техния работодател (ОВ L 283, стр. 23; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 197).


title: Дело T-84/06: Определение на Първоинстанционния съд от 13 октомври 2008 г. — Azivo Algemeen Ziekenfonds De Volharding/Комисия

text:
               20.12.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 327/41

         Определение на Първоинстанционния съд от 13 октомври 2008 г. — Azivo Algemeen Ziekenfonds De Volharding/Комисия
   (Дело T-84/06) (1)

   (2008/C 327/73)

      Език на производството: нидерландски

   Председателят на трети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 108, 6.5.2006 г.


title: Дело C-433/12 P: Определение на Съда (десети състав) от 7 март 2013 г. — Luigi Marcuccio/Съд на Европейския съюз (Обжалване — Иск за извъндоговорна отговорност — Отказ на секретариата на Съда да предприеме действия по писмата, изпратени от жалбоподателя до първия генерален адвокат на Съда — Член 256, параграф 2 ДФЕС — Искане за откриване на производство за преразглеждане на някои решения, с които се слага край на производството, постановени от Общия съд по дела за обжалване)

text:
               4.5.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/5

         Определение на Съда (десети състав) от 7 март 2013 г. — Luigi Marcuccio/Съд на Европейския съюз
   (Дело C-433/12 P) (1)

   (Обжалване - Иск за извъндоговорна отговорност - Отказ на секретариата на Съда да предприеме действия по писмата, изпратени от жалбоподателя до първия генерален адвокат на Съда - Член 256, параграф 2 ДФЕС - Искане за откриване на производство за преразглеждане на някои решения, с които се слага край на производството, постановени от Общия съд по дела за обжалване)
   2013/C 129/10
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Luigi Marcuccio (представител: G. Cipressa, avvocato)

      Друга страна в производството: Съд на Европейския съюз

      Предмет

   Жалба срещу Определение на Общия съд (втори състав) от 3 юли 2012 г. по дело Marcuccio/Съд (T-27/12), с което Общият съд отхвърля иск за отговорност, насочен към поправяне на вредите, които жалбоподателят твърди, че е претърпял вследствие на отказа на секретариата да предприеме действия по писмените изявления, изпратени от жалбоподателя до първия генерален адвокат на Съда с искане за откриване на производство за преразглеждане на решенията, с които се слага край на производството, постановени от Общия съд по дела T-278/07 P, T-114/08 P, T-32/09 P и T-166/09 P

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Г-н Luigi Marcuccio понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 355, 17.11.2012 г.


title: Дело T-450/08: Жалба, подадена на 6 октомври 2008 г.  — Coverpla/СХВП — Heinz-Glas (промишлен дизайн)

text:
               10.1.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 6/34

         Жалба, подадена на 6 октомври 2008 г. — Coverpla/СХВП — Heinz-Glas (промишлен дизайн)
   (Дело T-450/08)
   (2009/C 6/69)
   Език на жалбата: френски
   Страни

      Жалбоподател: Coverpla (Ница, Франция) (представители: P. Greffe и M. Chaminade, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Heinz-Glas GmbH (Kleintettau, Германия)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение от 7 юли 2008 г. на трети апелативен състав по преписка R 1411/2007-3 в частта му, с която се отхвърля неговата жалбата и промишленият дизайн „Tour“ № 29178-0002 се обявява за недействителен;

               —

               да се обяви за действителен промишления дизайн на Общността „Tour“ № 29178-0002 за клас 09-01.

         Правни основания и основни доводи

      Регистриран промишлен дизайн на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: Промишлен дизайн на общността № 29178-0002 за „флакони“

      Притежател на промишления дизайн на Общността: Жалбоподателят

      Страна, която иска обявяване на недействителността на промишления дизайн на Общността: Heinz-Glas GmbH

      Право върху промишления дизайн на страната, която иска обявяване на недействителността: Нерегистриран флакон, наречен „Empire“ с референтен номер F 3990

      Решение на отдела по заличаването: Обявява промишления дизайн на Общността за недействителен

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: Промишленият дизайн на Общността наистина притежавал необходимия нов характер; представените документи от Heinz-Glas GmbH като доказателство, че то направило общодостъпен по-ранен промишлен дизайн на флакон, който е идентичен с промишления дизайн на Общността, били лишени от доказателствена стойност.


title: Дело F-26/10: Жалба, подадена на 6 май 2010 г. — Costa/Комисия

text:
               3.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 179/58

         Жалба, подадена на 6 май 2010 г. — Costa/Комисия
   (Дело F-26/10)
   2010/C 179/100
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Antonino Costa (Thionville, Франция) (представители: L. Levi и M. Vandenbussche, avocats)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет и описание на спора

   Отмяната на решението за изключване на жалбоподателя от процедурата за повишаване за 2009 г. и осъждането на ответната страна да му плати сума като обезщетение на неимуществените вреди

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на ОН за изключване на жалбоподателя от процедурата за повишаване за 2009 г., за което той е узнал на 22 ноември 2009 г.;

               —

               доколкото това е необходимо, да се отмени решението от 27 януари 2010 г. за отхвърляне на жалбата;

               —

               като последица от това да се задължи ответната страна да проведе по надлежен начин процедурата за повишаване за 2009 г., като включи жалбоподателя в нея;

               —

               да осъди ответната страна да плати сумата от 25 000 EUR като обезщетение за неимуществените вреди;

               —

               да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-142/14 P: Жалба, подадена на 24 март 2014 г. от The Sunrider Corporation срещу решението на Общия съд (трети състав), постановено на 23 януари 2014 г. по дело T-221/12 — The Sunrider Corporation/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

text:
               7.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 212/11

         Жалба, подадена на 24 март 2014 г. от The Sunrider Corporation срещу решението на Общия съд (трети състав), постановено на 23 януари 2014 г. по дело T-221/12 — The Sunrider Corporation/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
   (Дело C-142/14 P)
   2014/C 212/12
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: The Sunrider Corporation (представители: N. Dontas, K. Markakis, Δικηγόροι)

      Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска Общият съд:

               —

               да приеме настоящата жалба за допустима,

               —

               да отмени частично Решение на Общия съд на Европейския съюз (трети състав) от 23 януари 2014 г. по дело T-221/12 в частта, в която се отхвърлят второто правно основание (нарушение на член 75, второ изречение и член 76, параграф 1, второ изречение от Регламент № 207/2009 (1) относно марката на Общността) и третото правно основание (нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 относно марката на Общността), изложени от жалбоподателя в неговата жалба от 25 май 2012 г.,

               —

               да върне делото на Общия съд за ново разглеждане на второто и третото правно основание, изложени от жалбоподателя в жалбата му от 25 май 2012 г., и за прилагане на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 относно марката на Общността,

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски на жалбоподателя в настоящото въззивно производство пред Съда на Европейския съюз,

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски на жалбоподателя в първоинстанционното производство пред Общия съд, и

               —

               да осъди СХВП да заплати необходимите разходи на жалбоподателя в административно производство по преписка R2401/2010-4 пред четвърти апелативен състав на СХВП.

      Основания и основни доводи

   ПЪРВО ОСНОВАНИЕ ЗА ОБЖАЛВАНЕ: Общият съд е нарушил член 1, параграф 2 от Директива 2001/83/ЕО (2) и член 2, алинея 1 от Регламент (ЕО) № 726/2004 (3) относно определението и обхвата на понятието „медицински“. Общият съд превишил правомощията си, създавайки нови правни определения, а именно това за продукти „за медицинска употреба в широкия смисъл на понятието“, като пренебрегнал съответните правни определения, въведени от законодателя на ЕС.
   ВТОРО ОСНОВАНИЕ ЗА ОБЖАЛВАНЕ: Общият съд нарушил правото на изслушване на жалбоподателя, тъй като неоснователно се позовал на решаващо за изхода на спора „добре известно обстоятелство“. Общият съд нарушил правото на изслушване на жалбоподателя, приемайки в точка 77 от обжалваното решение, че определено обстоятелство попадало в обхвата на понятието „добре известно обстоятелство“, без за този извод да се позове на каквото и да е доказателство от материалите по делото и без да посочи каквато и да е обосновка защо правно квалифицира подобно обстоятелство като „добре известно“.
   ТРЕТО ОСНОВАНИЕ ЗА ОБЖАЛВАНЕ: Общият съд нарушил член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 относно марката на Общността, тъй като (a) направил ограничен анализ и оценка на сходството само между билковите хранителни добавки и стоките, изрично посочени в заглавието на клас 32, без да разгледа конкретно дали изобщо има сходство между билковите хранителни добавки и останалите стоки, включени в клас 32, (б) изопачил съдържанието на оспореното решение и заменил направените от апелативния състав изводи и доводи относно понятието „съответни потребители“, и (в) допуснал грешка при прилагане на правото в анализа и оценката на конкретните фактори/критерии за сходство на разглежданите стоки, в частност по отношение (i) на тълкуването и прилагането на понятието „медицински“, като отнасящо се до основното предназначение на билковите хранителни добавки (ii) на правното изискване „голяма част“ от производителите на разглежданите стоки да бъдат същите (iii) на използвания при сравняването на продуктите правен критерий/стандарт (iv) на отхвърлянето като несъстоятелно на второто правно основание в жалбата (v) на неразглеждането на фактора „заменяемост“, и (vi) на неразглеждането на естеството на сравняваните стоки.

      (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1).

      (2)  Директива 2001/83/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 година за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба (ОВ, L 311, стр. 67; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 33, стр. 3).

      (3)  Регламент (ЕО) № 726/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година за установяване на процедури на Общността за разрешаване и контрол на лекарствени продукти за хуманна и ветеринарна употреба и за създаване на Европейска агенция по лекарствата (ОВ, L 136, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 44, стр. 83).


               16.1.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 11/1

         2010/C 11/01
   Последна публикация на Съда в Официален вестник на Европейския съюз

         ОВ C 312, 19.12.2009 г.

      Предишни публикации

      ОВ C 297, 5.12.2009 г.

      ОВ C 282, 21.11.2009 г.

      ОВ C 267, 7.11.2009 г.

      ОВ C 256, 24.10.2009 г.

      ОВ C 244, 10.10.2009 г.

      ОВ C 233, 26.9.2009 г.

   Може да намерите тези текстове на:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Дело C-493/14: Преюдициално запитване от Bundesfinanzgerichts — Außenstelle Linz (Австрия), постъпило на 6 ноември 2014 г.  — Dilly’s Wellnesshotel GmbH

text:
               9.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/21

         Преюдициално запитване от Bundesfinanzgerichts — Außenstelle Linz (Австрия), постъпило на 6 ноември 2014 г. — Dilly’s Wellnesshotel GmbH
   (Дело C-493/14)
   (2015/C 046/26)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesfinanzgericht — Außenstelle Linz

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Dilly’s Wellnesshotel GmbH

      Ответник: Finanzamt Linz

      Преюдициални въпроси

               1)

               Противоречи ли на правото на Съюза положение, при което схема за помощи, която използва специалното производство по член 25 от ОРГО (1) за да бъде освободена от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 ДФЕС, но не изпълнява различни задължения по глава I от ОРГО и освен това не се позовава на този регламент?

               2)

               Противоречи ли на правото на Съюза положение, при което схема за помощи се основава на приложимото към помощите за опазване на околната среда специално производство по член 25 от ОРГО, но не са изпълнени предвидените в глава II изисквания, а именно подпомагане на мерки по опазване на околната среда, респ. мерки за енергоспестяване по член 17, точка 1 от ОРГО?

               3)

               Допуска ли правото на Съюза национална правна уредба, която не съдържа никакво времево ограничение, нито позоваване на посочения в известието за освобождаване период, така че изискваното в член 25, параграф 3 от ОРГО ограничение на възстановяването на енергийните данъци за максимален период от десет години се извежда само от известието за освобождаване?

      (1)  Регламент (ЕО) № 800/2008 на Комисията от 6 август 2008 година относно деклариране на някои категории помощи за съвместими с общия пазар в приложение на членове 87 и 88 от Договора (Общ регламент за групово освобождаване) (OB L 214, стр. 3).


title: Дело C-458/07: Решение на Съда (четвърти състав) от 12 март 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Португалска република ( Неизпълнение на задължения от държава-членка — Далекосъобщения — Директива 2002/22/ЕО — Универсална услуга — Задължение за предоставяне на крайните потребители на указание и на комплексна телефонна справочна услуга )

text:
               16.5.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/8

         Решение на Съда (четвърти състав) от 12 март 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Португалска република
   (Дело C-458/07) (1)

   („Неизпълнение на задължения от държава-членка - Далекосъобщения - Директива 2002/22/ЕО - Универсална услуга - Задължение за предоставяне на крайните потребители на указание и на комплексна телефонна справочна услуга“)
   2009/C 113/15
   Език на производството: португалски

      Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: G. Braun и P. Guerra e Andrade)

      Ответник: Португалска република (представители: L. Inez Fernandes, L. Morais, advogado)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Нарушение на член 5, параграфи 1 и 2 и на член 25, параграфи 1 и 3 от Директива 2002/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно универсалната услуга и правата на потребителите във връзка с електронните съобщителни мрежи и услуги (Директива за универсалната услуга) (ОВ L 108, стр. 51; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 35, стр. 213) — Невключване на някои абонати в универсалния указател

      Диспозитив

               1)

               Като не е гарантирала на практика предоставянето за всички крайни потребители на поне едно подробно указание и на поне една комплексна телефонна справочна услуга в съответствие с член 5, параграфи 1 и 2 и член 25, параграфи 1 и 3 от Директива 2002/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно универсалната услуга и правата на потребителите във връзка с електронните съобщителни мрежи и услуги, Португалската република не е изпълнила задълженията си по тази директива.

               2)

               Осъжда Португалската република да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 297, 08.12.2007 г.


title: Дело T-383/15: Определение на Общия съд от 20 април 2016 г. — Dima/EUIPO (форма на отворена кубична кутия) (Марка на Европейския съюз — Заявка за триизмерна марка на Европейския съюз — Форма на отворена, кубична кутия — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Жалба, явно лишена от всякакво правно основание)

text:
               20.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 222/21

         Определение на Общия съд от 20 април 2016 г. — Dima/EUIPO (форма на отворена кубична кутия)
   (Дело T-383/15) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Заявка за триизмерна марка на Европейския съюз - Форма на отворена, кубична кутия - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Жалба, явно лишена от всякакво правно основание))
   (2016/C 222/26)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Dima Verwaltungs GmbH (Хамбург, Германия) (представител: T. Kerkhoff, адвокат)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) (представител: A. Schifko)

      Предмет

   Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 27 март 2015 г. (преписка R 2568/2014-5) относно заявка за регистрация на триизмерен знак, състоящ се от формата на отворена кубична кутия, като марка на Европейския съюз.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Dima Verwaltungs GmbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 328, 5.10.2015 г.


title: Дело T-5/11: Жалба, подадена на 7 януари 2011 г. — Export Development Bank of Iran/Съвет

text:
               5.3.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 72/23

         Жалба, подадена на 7 януари 2011 г. — Export Development Bank of Iran/Съвет
   (Дело T-5/11)
   2011/C 72/39
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Export Development Bank of Iran (представител: J.-M. Thouvenin, avocat)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени Решение 2010/644/ОВППС от 25 октомври 2010 г., доколкото се отнася до жалбоподателя;

               —

               да отмени решението, съдържащо се в писмо на Съвета до жалбоподателя от 28 октомври 2010 г.;

               —

               да приеме, че Решение 2010/413/ОВППС не се прилага за жалбоподателя;

               —

               да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Правните основания и основните доводи, изложени от жалбоподателя, в основната си част са идентични или сходни с изложените по дело T-4/11, Export Development Bank of Iran/Съвет.


title: Дело T-361/16: Жалба, подадена на 4 юли 2016 г. — TBWA\London/EUIPO (MEDIA ARTS LAB)

text:
               29.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 314/31

         Жалба, подадена на 4 юли 2016 г. — TBWA\London/EUIPO (MEDIA ARTS LAB)
   (Дело T-361/16)
   (2016/C 314/43)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: TBWA\London Ltd (Лондон, Обединено кралство) (представител: D. Farnsworth, Solicitor)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Данни за производството пред EUIPO

      Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „MEDIA ARTS LAB“ — заявка за регистрация № 13 238 308

      Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 13 април 2016 г. по преписка R 958/2015-2

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение в частта, в която се потвърждава заключението на проверителя, че заявената марка е описателна и че е лишена от отличителен характер, за стоките и услугите, за които е прието, че тя е описателна и лишена от отличителен характер,

               —

               да разреши публикуване на марката на Европейския съюз, за която е подадена заявка за регистрация № 13 238 308 и

               —

               да осъди EUIPO да заплати направените от нея съдебни разноски, както и тези, направени от жалбоподателя.

      Изложени основания

               —

               EUIPO не взела надлежно предвид услугите, за които била подадена заявката за регистрация,

               —

               EUIPO не разгледала надлежно заявената марка като едно цяло. Вместо това тя разделила марката на две части, използвайки дефинициите за MEDIA ARTS и MEDIA LAB, като приела, че тези части са описателни. Тя не разгледала въпроса за действието на марката като цяло,

               —

               EUIPO не приела значително по-отличителния характер на марката, отколкото на решението PIPELINE, на което се позовава,

               —

               въпреки принципа на равно третиране (и неговото нарушаване), EUIPO не се съобразила с по-ранната си практика да приема марки, съдържащи думата „MEDIA“, асоциирана с други „необичайни“ области, за рекламни услуги.


title: Дело T-469/09: Решение на Общия съд от 2 февруари 2012 г. — Гърция/Комисия (ФЕОГА — Секция „Гарантиране“ — Разходи, които се изключват от общностно финансиране — Сектори на преработка на домати и на складиране на ориз — Ключови проверки — Интегрирана административна система и система за контрол за определени схеми за подпомагане на Общността — Принцип на пропорционалност)

text:
               17.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 80/16

         Решение на Общия съд от 2 февруари 2012 г. — Гърция/Комисия
   (Дело T-469/09) (1)

   (ФЕОГА - Секция „Гарантиране“ - Разходи, които се изключват от общностно финансиране - Сектори на преработка на домати и на складиране на ориз - Ключови проверки - Интегрирана административна система и система за контрол за определени схеми за подпомагане на Общността - Принцип на пропорционалност)
   2012/C 80/25
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Жалбоподател: Република Гърция (представители: I. K. Chalkias и S. Papaïoannou)

      Ответник: Европейска комисия (представители: P. Rossi и A. Markoulli)

      Предмет

   Отмяна на Решение 2009/721/ЕО на Комисията от 24 септември 2009 година за изключване от финансиране от страна на Общността на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА), секция Гарантиране и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (ОВ L 257, стр. 28)

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Република Гърция да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 24, 30.1.2010 г.


title: Дело T-628/11: Жалба, подадена на 5 декември 2011 г. — Biogas Nord/Комисия

text:
               18.2.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 49/27

         Жалба, подадена на 5 декември 2011 г. — Biogas Nord/Комисия
   (Дело T-628/11)
   2012/C 49/49
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Biogas Nord AG (Билефелд, Германия) (представител: C. Birkemeyer)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания

   Жалбоподателят иска:

               —

               на основание член 264 ДФЕС да се отмени Решение на Комисията от 26 януари 2011 г. относно държавна помощ C 7/10 (ex CP 250/09 и NN 5/10), приведена в действие от Германия — схема за пренасяне на данъчни загуби в случай на преструктуриране на предприятия в затруднение („Sanierungsklausel“) (нотифицирано под номер С(2011) 275),

               —

               на основание член 87, параграф 2 от Процедурния правилник на Общия съд Комисията да бъде осъдена да заплати съдебните разноски на жалбоподателя.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три правни основания.

               1.

               Първо правно основание: съответствие с принципа за частния кредитор на пазара.
               По първото правно основание жалбоподателят твърди, че член 8c, параграф 1a от германския закон за корпоративното подоходно облагане (Körperschaftsteuergesetz, наричан по-нататък „KStG“) не съставлява помощ по смисъла на член 107 и сл. ДФЕС, тъй като предприятията, в чиято полза се прилага разпоредбата, предоставят равностойна насрещна престация, която позволява сравнение с поведението на частния кредитор в условията на пазарна икономика.

               2.

               Второ правно основание: няма селективност.
               По този въпрос жалбоподателят поддържа, че член 8c, параграф 1a KStG не съставлява помощ по смисъла на член 107 и сл. ДФЕС, тъй като няма селективно действие.

               3.

               Трето правно основание: защита на оправданите правни очаквания.
               По третото правно основание жалбоподателят твърди, че предприятията, които са се разпоредили с имущество, преди да узнаят за производството пред Комисията по член 108, параграф 2 ДФЕС, имат оправдани правни очаквания, поради което обжалваното решение не следва да се прилага спрямо тях.


title: Дело C-119/11: Иск, предявен на 4 март 2011 г. — Европейска комисия/Френска република

text:
               14.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 145/16

         Иск, предявен на 4 март 2011 г. — Европейска комисия/Френска република
   (Дело C-119/11)
   2011/C 145/22
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: F. Dintilhac и C. Soulay)

      Ответник: Френска република

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като прилага, считано от 1 януари 2007 г., ставка на ДДС от 2,10 % за приходите от входни билети за премиери на концерти в обекти, в които факултативно се предлага консумация по време на спектакъла, Френската република не е изпълнила задълженията си по членове 99 и 110 от Директивата ДДС (1);

               —

               да се осъди Френската република да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   С настоящия иск Комисията упреква ответната страна, че считано от 1 януари 2007 г. прилага ставка на ДДС от 2,10 % за приходите от входни билети за премиери на концерти в обекти, в които факултативно се предлага консумация по време на спектакъла, вместо по-раната ставка от 5,5 %.
   Ищецът посочва, че съгласно член 110 от Директивата ДДС, държавите членки, които към 1 януари 1991 г. са прилагали намалени ставки, по-ниски от минималната ставка от 5 %, могат да продължат да прилагат тези намалени ставки. Тази разпоредба обаче не допускала държавите членки да въвеждат нови дерогации или да разширяват приложното поле на дерогациите, които са съществували към 1 януари 1991 г., след като са намалили обхвата им след тази дата. Именно такъв обаче бил настоящия случай, тъй като считано от 1 януари 1997 г. ответникът е стеснил приложното поле на дерогациите, които са съществували към 1 януари 1991 г. в областта на намалените ставки на ДДС и изрично е изключил възможността те да се прилагат за приходите от продажба на билети за премиери, „даващи достъп само до концерти, представяни на места, където факултативно се предлага консумация по време на спектакъла“. Като е разширила приложното поле на дерогация на директивата, Френската република не се е съобразила с целите на последната.

      (1)  Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7).


title: Дело T-255/08: Жалба, подадена на 16 юни 2008 г. — Montero Padilla/СХВП — Padilla Requena (JOSE PADILLA)

text:
               15.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/65

         Жалба, подадена на 16 юни 2008 г. — Montero Padilla/СХВП — Padilla Requena (JOSE PADILLA)
   (Дело T-255/08)
   (2008/C 209/115)
   Език на жалбата: испански
   Страни

      Жалбоподател: Eugenia Montero Padilla (Мадрид, Испания) (представители: G. Aguillaume Gandasegui и P. Linde Puelles, abogados)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: José María Padilla Requena
   Искания на жалбоподателя
   Да се отмени решението на СХВП от 1 март 2008 г. и да се отхвърли заявката за регистрация на марката на Общността „JOSE PADILLA“ за класове 9, 25 и 41.
   Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: José María Padilla Requena.

      Марка на Общността, предмет на спора: Словна марка „JOSE PADILLA“ (заявка за регистрация № 2.844.066) за стоки и услуги от класове 9, 25 и 41.

      Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: Жалбоподателят.

      Марка или знак, на който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Испанска словна марка „JOSE PADILLA“ за стоки и услуги от клас 41.

      Решение на отдела по споровете: Отхвърля възражението.

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: Неправилно прилагане на член 4, член 7, параграф 1, букви а), б), в) и е) и член 8, параграфи 1 и 5 от Регламент (ЕО) № 40/94 относно марката на Общността.


title: Дело C-13/08: Решение на Съда (четвърти състав) от 22 декември 2008 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof — Германия) — Производство, заведено от Erich Stamm, Anneliese Hauser (Споразумение между Европейската общност и нейните държави-членки, от една страна, и Швейцарската конфедерация, от друга страна, относно свободното движение на хора — Равно третиране — Самостоятелно заети погранични работници — Договор за аренда на земеделска земя — Аграрна структура)

text:
               21.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/21

         Решение на Съда (четвърти състав) от 22 декември 2008 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof — Германия) — Производство, заведено от Erich Stamm, Anneliese Hauser
   (Дело C-13/08) (1)

   (Споразумение между Европейската общност и нейните държави-членки, от една страна, и Швейцарската конфедерация, от друга страна, относно свободното движение на хора - Равно третиране - Самостоятелно заети погранични работници - Договор за аренда на земеделска земя - Аграрна структура)
   (2009/C 44/35)
   Език на производството: немски
   Запитваща юрисдикция
   Bundesgerichtshof
   Страни в главното производство

      Ищец: Erich Stamm, Anneliese Hauser

      С участието на: Regierungspräsidium Freiburg
   Предмет
   Преюдициално запитване — Bundesgerichtshof — Тълкуване на член 12, параграф 1, член 13, параграф 1, и член 15, параграф 1 от приложение I към Споразумението между Европейската общност и нейните държави-членки, от една страна, и Швейцарската конфедерация, от друга страна, относно свободното движение на хора, подписано в Люксембург на 21 юни 1999 година (ОВ L 114, 2002 г., стр. 6) — Приложимост на принципа на равно третиране към самостоятелно заетите погранични работници — Земеделски стопанин с швейцарско гражданство, пребиваващ в Швейцария, който е сключил договор за селскостопанска аренда на разположено в Германия стопанство
   Диспозитив
   По силата на член 15, параграф 1 от приложение I към Споразумението между Европейската общност и нейните държави-членки, от една страна, и Швейцарската конфедерация, от друга страна, относно свободното движение на хора, подписано в Люксембург на 21 юни 1999 година, една договаряща страна трябва да предостави на „самостоятелно заети погранични работници“, по смисъла на член 13 от това приложение, на другата договаряща страна, по отношение на достъпа до дейност като самостоятелно заето лице и до нейното упражняване в приемащата държава, третиране, не по-малко благоприятно от това, предоставено от последната на нейните собствени граждани.

      (1)  ОВ C 92, 12.4.2008 г.


title: Дело C-191/08: Иск, предявен на 7 май 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Република Португалия

text:
               5.7.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/27

         Иск, предявен на 7 май 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Република Португалия
   (Дело C-191/08)
   (2008/C 171/41)
   Език на производството: португалски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: M. Condou-Durande и A. Caeiros)

      Ответник: Република Португалия
   Искания на ищеца

               —

               Главно да се установи, че като не е приела необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобрази с Директива 2004/83/ЕО на Съвета от 29 април 2004 година относно минималните стандарти за признаването и правното положение на гражданите на трети страни или лицата без гражданство като бежанци или като лица, които по други причини се нуждаят от международна закрила, както и относно съдържанието на предоставената закрила (1), Португалската република не е изпълнила задълженията си по член 38, параграф 1 от посочената по-горе Директива 2004/83;

               —

               При условията на евентуалност да се установи, че във всеки случай като не е уведомила Комисията за тези разпоредби, Португалската република не е изпълнила задълженията си по член 38, параграф 1 от посочената по-горе Директива 2004/83 и

               —

               да се осъди Република Португалия да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Срокът за транспониране на директивата е изтекъл на 10 октомври 2006 г.

      (1)  ОВ L 304, стр. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 7, стр. 52.


title: Дело F-65/12: Жалба, подадена на 25 юни 2012 г. — ZZ/Комисия

text:
               11.8.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 243/34

         Жалба, подадена на 25 юни 2012 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-65/12)
   2012/C 243/60
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представители: адв. D. Abreu Caldas, адв. A. Coolen, адв. J.-N. Louis, адв. É. Marchal и адв. S. Orlandi)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на решението на Комисията да не предостави на жалбоподателя семейни надбавки за сина на неговата съпруга, роден от предходен брак

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решение на Комисията от 17 август 2011 г. за отхвърляне на искането на жалбоподателя от 20 юли същата година да получи за детето на съпругата си семейните и произтичащи от тях надбавки, както и годишните пътни разноски,

               —

               при необходимост да се отмени решението за отхвърляне на административната му жалба от 13 март 2012 г.,

               —

               да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-404/06: Решение на Съда (първи състав) от 17 април 2008 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof — Германия) — Quelle AG/Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände (Защита на потребителите — Директива 1999/44/ЕО — Продажба и гаранции на потребителските стоки — Право на продавача при замяна на несъответстваща стока да изисква от потребителя обезщетение за ползването на тази стока — Безвъзмездност на ползването на несъответстващата стока)

text:
               7.6.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 142/6

         Решение на Съда (първи състав) от 17 април 2008 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof — Германия) — Quelle AG/Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände
   (Дело C-404/06) (1)

   (Защита на потребителите - Директива 1999/44/ЕО - Продажба и гаранции на потребителските стоки - Право на продавача при замяна на несъответстваща стока да изисква от потребителя обезщетение за ползването на тази стока - Безвъзмездност на ползването на несъответстващата стока)
   (2008/C 142/08)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Bundesgerichtshof
   Страни в главното производство

      Ищец: Quelle AG

      Ответник: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände
   Предмет
   Преюдициално запитване — Bundesgerichtshof — Тълкуване на член 3 от Директива 1999/44/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 25 май 1999 година относно някои аспекти на продажбата на потребителски стоки и свързаните с тях гаранции (ОВ L 171, стp. 12; Специално издание на български език, глава 15, том 5, стр. 89) — Предоставена от националното законодателство възможност на продавача да иска от потребителя обезщетение за ползването на стока, която не съответства на договора за продажба, през периода, предшестващ замяната
   Диспозитив
   Член 3 от Директива 1999/44/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 25 май 1999 година относно някои аспекти на продажбата на потребителски стоки и свързаните с тях гаранции трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба, позволяваща на продавача в случаите, когато е продал потребителска стока, засегната от липса на съответствие, да изисква от потребителя обезщетение за употребата на несъответстващата стока до нейната замяна с нова.

      (1)  ОВ C 310, 16.12.2006 г.


title: Дело C-281/07: Преюдициално запитване, направено от Bundesfinanzhofs (Германия) на 13 юни 2007 г. — Bayerische Hypotheken- und Vereinsbank AG/Hauptzollamt Hamburg-Jonas

text:
               8.9.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/16

         Преюдициално запитване, направено от Bundesfinanzhofs (Германия) на 13 юни 2007 г. — Bayerische Hypotheken- und Vereinsbank AG/Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Дело C-281/07)
   (2007/C 211/31)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Bundesfinanzhof
   Страни в главното производство

      Ищец: Bayerische Hypotheken- und Vereinsbank AG

      Ответник: Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли член 3, параграф 1, алинея 1, изречение 1 от Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 на Съвета от 18 декември 1995 година относно защитата на финансовите интереси на Европейските общности (1) да се прилага за събиране на погрешно предоставени на даден износител възстановявания при износ, дори ако последният не е извършил нередност?

         Ако отговорът на този въпрос е положителен,

               2)

               Трябва ли тази разпоредба да се прилага съответно за събиране за такива ползи от страната, пред която износителят е предявил своята претенция за възстановявания при износа?

      (1)  ОВ L 312, стр. 1.


title: Дело T-726/16: Жалба, подадена на 13 октомври 2016 г. — VFP/Комисия

text:
               12.12.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 462/33

         Жалба, подадена на 13 октомври 2016 г. — VFP/Комисия
   (Дело T-726/16)
   (2016/C 462/43)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Vlaamse Federatie van Persverkopers VZW (VFP) (Антверпен, Белгия) (представители: P. de Bandt, J. Dewispelaere и J. Probst, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да обяви жалбата за допустима,

               —

               да отмени решението на Европейската комисия от 3 юни 2016 г. относно държавна помощ SA.42366 (2016/N) — Белгия — Компенсации от държавата за bpost за предоставянето на обществени услуги през периода 2016—2020 г. (1),

               —

               да върне преписката на Комисията за по-нататъшно разследване и за приемане на ново решение,

               —

               да осъди Комисията да заплати направените от жалбоподателя съдебни разноски, и

               —

               да приеме всякакви други необходими мерки.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят представя едно-единствено основание: Европейската комисия е нарушила процесуалните му права, като е приела обжалваното решение и не е започнала официалната процедура по член 108, параграф 2 ДФЕС.
   В рамките на това основание жалбоподателят посочва, че след като Комисията е срещнала сериозни затруднения във връзка с евентуалната съвместимост на компенсацията за услугата от общ икономически интерес по разпространение на периодични издания с вътрешния пазар, тя е била длъжна да приеме решение за започване на официалната процедура по разследване. В рамките на основанието се излагат четири твърдения. Твърди се по-конкретно, че сериозните затруднения са породени от съвкупност от непротиворечиви доказателства за: (i) продължителността на предварителната проверка и особените обстоятелства по предоставянето на помощта (първо твърдение), (ii) факта, че извършената от Комисията проверка на квалификацията на разпространението на признати вестници и списания като услуга от общ икономически интерес е недостатъчна (второ твърдение), (iii) факта, че извършената от Комисията проверка на получателите на услугата от общ икономически интерес по разпространение на периодични издания е непълна (трето твърдение) и (iv) факта, че проверката на Комисията за наличие на нарушение на конкуренцията и на търговския обмен е непълна и недостатъчна (четвърто твърдение).

      (1)  ОВ C 341, 2016 г., стр. 5.


title: Дело C-68/09 P: Жалба, подадена на 16 февруари 2009 г. от Georgios Karatzoglou срещу решението, постановено от Първоинстанционния съд (първи състав) на 2 декември 2008 г. по дело T-471/04, Georgios Karatzoglou/Европейска агенция за възстановяване (ЕАВ)

text:
               4.4.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 82/21

         Жалба, подадена на 16 февруари 2009 г. от Georgios Karatzoglou срещу решението, постановено от Първоинстанционния съд (първи състав) на 2 декември 2008 г. по дело T-471/04, Georgios Karatzoglou/Европейска агенция за възстановяване (ЕАВ)
   (Дело C-68/09 P)
   (2009/C 82/38)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Georgios Karatzoglou (представител: S. A. Pappas, dikigoros)

      Друга страна в производството: Европейска агенция за възстановяване (ЕАВ)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени обжалваното съдебно решение,

               —

               да се отмени обжалваното решение на органа по назначаването,

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Жалбоподателят твърди, че като приема, че не е необходимо да се излагат мотиви за уволнение на срочно нает служител, Първоинстанционният съд се отклонява от новата практика на Съда и нарушава международното право, както и член 253 от Договора за ЕО, в който се предвижда общо задължение за мотивиране.
   Жалбоподателят твърди също, че Първоинстанционният съд неправилно приема, че жалбоподателят не представя доказателства, удостоверяващи наличието на злоупотреба с власт. Той оспорва и извода на Първоинстанционния съд, че не е нарушен принципът на добра администрация.


title: Дело C-236/14: Иск, предявен на 12 май 2014 г.  — Европейска комисия/Ирландия

text:
               7.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 212/22

         Иск, предявен на 12 май 2014 г. — Европейска комисия/Ирландия
   (Дело C-236/14)
   2014/C 212/25
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: P. Hetsch, K. Herrmann, L. Armati)

      Ответник: Ирландия

      Искания на ищеца

               —

               Да се обяви, че като не е приела разпоредби за транспониране на определенията, съдържащи се в член 2, букви е), з), м), н) и о), и изискванията, съдържащи се в член 3, параграфи 2 и 4, член 5, член 13, параграф 1, букви а) — д), член 15, параграф 6, буква д), член 16, параграфи 1, 3, 5, 6, 7, второ изречение, и параграф 8, член 17, параграфи 1 — 5, член 17, параграф 6, относно биогоривата, член 17, параграф 8, член 18, параграфи 1 и 3, относно биогоривата, член 18, параграф 7, член 19, параграфи 1 и 3, член 21, параграф 1, второ изречение и приложения II — V и VII от Директива 2009/28/EC (1) на Eвропейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 година за насърчаване използването на енергия от възобновяеми източници и за изменение и впоследствие за отмяна на директиви 2001/77/ЕО и 2003/30/ЕО или, при всички случаи, като не е съобщила на Комисията за такива разпоредби, Ирландия не е изпълнила задълженията си по член 27, параграф 1 от тази директива;

               —

               да се наложи периодична имуществена санкция на Ирландия съгласно член 260, параграф 3 ДФЕС в размер на 25  447,50 EUR дневно, считано от датата на решението на Съда и платима по сметката за собствените ресурси на Европейския съюз, заради неизпълнението на задължението й да съобщи за мерките за транспониране на директива, приета съгласно законодателна процедура; и

               —

               Ирландия да се осъди да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Предвиденият срок за транспониране на директивата е изтекъл на 5 декември 2010 г.

      (1)  ОВ L 140, стр. 16


title: Дело C-79/10: Преюдициално запитване, отправено от Bundesfinanzhof (Германия) на 11 февруари 2010 г. — Systeme Helmholz GmbH/Hauptzollamt Nürnberg

text:
               1.5.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/23

         Преюдициално запитване, отправено от Bundesfinanzhof (Германия) на 11 февруари 2010 г. — Systeme Helmholz GmbH/Hauptzollamt Nürnberg
   (Дело C-79/10)
   2010/C 113/35
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesfinanzhof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Systeme Helmholz GmbH

      Ответник: Hauptzollamt Nürnberg

      Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли член 14, параграф 1, буква б), изречение първо от Директива 2003/96/ЕО на Съвета от 27 октомври 2003 година относно преструктурирането на правната рамката на Общността за данъчно облагане на енергийните продукти и електроенергията (1) да се тълкува в смисъл, че изключването на възможността да се предостави данъчно предимство за частните полети за развлечение означава, че от данъчно облагане за енергийните продукти, доставяни за гориво за целите на въздухоплаването, трябва да се освободят само авиокомпаниите, или трябва да се освободят всички горива, използвани във въздухоплаването, стига самолетът да служи за търговски цели?

               2.

               Трябва ли член 15, параграф 1, буква й) от Директива 2003/96/ЕО на Съвета от 27 октомври 2003 година относно преструктурирането на правната рамката на Общността за данъчно облагане на енергийните продукти и електроенергията да се тълкува в смисъл, че тази разпоредба се отнася и до необходимото на самолета гориво за полети до и от съоръжението за поддръжка на самолети, или данъчно предимство могат да получат само предприятията, чийто предмет на стопанска дейност е производството, разработването, изпитванията и поддръжката на самолети?

               3.

               Трябва ли член 11, параграф 3 от Директива 2003/96/ЕО на Съвета от 27 октомври 2003 година относно преструктурирането на правната рамката на Общността за данъчно облагане на енергийните продукти и електроенергията да се тълкува в смисъл, че когато служещ едновременно за частни и търговски цели самолет се използва за полети, свързани с поддръжката, и за учебни полети, съгласно член 14, параграф 1, буква б) от Директива 2003/96/ЕО на Съвета от 27 октомври 2003 година относно преструктурирането на правната рамката на Общността за данъчно облагане на енергийните продукти и електроенергията от данъчно облагане трябва да се освободи използваното за тези полети гориво съразмерно на търговското използване?

               4.

               Ако отговорът на третия въпрос е отрицателен: може ли от неприложимостта на член 11, параграф 3 от Директива 2003/96/ЕО за целите на член 14, параграф 1, буква б) от Директива 2003/96/ЕО на Съвета от 27 октомври 2003 година относно преструктурирането на правната рамката на Общността за данъчно облагане на енергийните продукти и електроенергията да се направи извод, че при смесено предназначение на самолет за частни и търговски цели полетите, свързани с поддръжката, и учебните полети не могат да бъдат освободени от данъчно облагане?

               5.

               Ако отговорът на третия въпрос е положителен или ако от друга разпоредба на Директива 2003/96/ЕО на Съвета от 27 октомври 2003 година относно преструктурирането на правната рамката на Общността за данъчно облагане на енергийните продукти и електроенергията произтича аналогична правна последица: какви критерии и кой референтен период трябва да се използват като основа, за да се определи съответната пропорция, по смисъла на член 11, параграф 3 от Директива 2003/96/ЕО на Съвета от 27 октомври 2003 година относно преструктурирането на правната рамката на Общността за данъчно облагане на енергийните продукти и електроенергията, за свързаните с поддръжката полети и учебните полети?

      (1)  ОВ L 283, стр. 51; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 2, стр. 98.