title: Дело C-587/10: Решение на Съда (четвърти състав) от 27 септември 2012 г. (преюдициално запитване от Bundesfinanzhof — Германия) — Vogtländische Straßen-, Tief- und Rohrleitungsbau GmbH Rodewisch (VSTR)/Finanzamt Plauen (Данъчни въпроси — Данък върху добавената стойност — Доставка на стоки — Данъчно облагане на верижни сделки — Отказ да бъде приложено данъчно освобождаване поради липса на посочване на идентификационния номер по ДДС на придобиващото лице)

text:
               24.11.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 366/9

         Решение на Съда (четвърти състав) от 27 септември 2012 г. (преюдициално запитване от Bundesfinanzhof — Германия) — Vogtländische Straßen-, Tief- und Rohrleitungsbau GmbH Rodewisch (VSTR)/Finanzamt Plauen
   (Дело C-587/10) (1)

   (Данъчни въпроси - Данък върху добавената стойност - Доставка на стоки - Данъчно облагане на верижни сделки - Отказ да бъде приложено данъчно освобождаване поради липса на посочване на идентификационния номер по ДДС на придобиващото лице)
   2012/C 366/14
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesfinanzhof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Vogtländische Straßen-, Tief- und Rohrleitungsbau GmbH Rodewisch (VSTR)

      Ответник: Finanzamt Plauen

      в присъствието на: Bundesministerium der Finanzen

      Предмет

   Преюдициално запитване — Bundesfinanzhof — Тълкуване на Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1) — Доставка на стоки — Данъчно облагане на верижни сделки — Покупка на стоки от установено в държава членка предприятие от друго установено в трета държава предприятие без идентификационен номер по ДДС, което се снабдява от установено в друга държава членка предприятие, като стоките се изпращат пряко от доставчика на придобиващото предприятие —Положение, при което доставчикът представя номера по ДДС на придобиващото лице

      Диспозитив

   Член 28в, част A, буква a), първа алинея от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, последно изменена с Директива 98/80/ЕО на Съвета от 12 октомври 1998 г. трябва да се тълкува в смисъл, че допуска данъчната администрация на държава членка да постави освобождаването от данък върху добавената стойност на вътреобщностна доставка в зависимост от предоставянето от доставчика на идентификационния номер по данък върху добавената стойност на придобиващото лице, като обаче отказът за предоставяне на ползването на това данъчно освобождаване не трябва да се основава единствено на довода, че това задължение не е спазено, когато доставчикът, действайки добросъвестно и след вземане на всички мерки, които разумно могат да бъдат изисквани от него, не може да предостави този идентификационен номер, но предоставя друга информация, която в достатъчна степен може да докаже, че придобиващото лице е данъчнозадължено лице, действащо в това качество в разглежданата сделка.

      (1)  ОВ C 80, 12.3.2011 г.


title: Дело F-96/10: Жалба, подадена на 5 октомври 2010 г. — Andrecs и др./Комисия

text:
               29.1.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 30/63

         Жалба, подадена на 5 октомври 2010 г. — Andrecs и др./Комисия
   (Дело F-96/10)
   ()
   2011/C 30/123
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: Stefan Robert Andrecs (Брюксел, Белгия) и др. (представители: L. Vogel, avocat)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на решението на ответника, отразено във фишовете за заплата на жалбоподателите, за адаптиране, считано от 1 юли 2009 г., на месечните им възнаграждения, пенсии и други надбавки в рамките на годишното адаптиране на възнагражденията и пенсиите на длъжностните лица и другите служители на основание на Регламент (ЕС, Евратом) № 1296/2009 на Съвета от 23 декември 2009 година

      Искания на жалбоподателите

               —

               да се отмени решението, с което органът по назначаването е определил нов размер на възнагражденията, пенсиите и другите установени в Правилника надбавки, който размер е отразен по-конкретно във фишовете за заплата R6/2009 и 01/2010 на заинтересованите лица, както и да се отмени решението от 24 юни 2010 г., с което органът по назначаването е отхвърлил административната жалба, подадена от жалбоподателите на 29 март 2010 г., доколкото с посочените решения на жалбоподателите се отказва увеличение на възнагражденията, пенсиите и другите им установени в Правилника надбавки в размер на 3,70 % от първоначалния им размер и се отхвърля искането им за заплащане на лихви върху дължимите суми, изчислени въз основа на лихвения процент, определен от Европейската централна банка за основните операции по рефинансиране, увеличен с два пункта, считано от датата, на която посочените суми са станали изискуеми, до датата на пълното им изплащане,

               —

               да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-267/07: Иск, предявен на 5 юни 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Словения

text:
               21.7.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 170/18

         Иск, предявен на 5 юни 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Словения
   (Дело C-267/07)
   (2007/C 170/32)
   Език на производството: словенски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: N. Yerrell и D. Kukovec)

      Ответник: Република Словения
   Искания на ищеца

               —

               да се обяви, че като не е приела законовите, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2004/50/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година за изменение на Директива 96/48/ЕО на Съвета относно оперативната съвместимост на трансевропейската високоскоростна железопътна система и Директива 2001/16/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно оперативната съвместимост на трансевропейската конвенционална железопътна система (ОВ L 164, 30.4.2004 г.), или като във всеки случай не е уведомила Комисията за тях, Република Словения не е изпълнила задълженията, произтичащи от тази директива;

               —

               да се осъди Република Словения да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Срокът за транспониране на Директива 2004/50/ЕО в националното право е изтекъл на 29 април 2006 г.


title: Дело C-346/10: Определение на председателя на Съда от 4 август 2011 г. — Европейска комисия/Република Гърция

text:
               19.11.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 340/14

         Определение на председателя на Съда от 4 август 2011 г. — Европейска комисия/Република Гърция
   (Дело C-346/10) (1)

   2011/C 340/24
   Език на производството: гръцки
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 246, 11.9.2010 г.


title: Дело T-721/14: Определение на Общия съд от 27 октомври 2015 г. — Белгия/Комисия (Жалба за отмяна — Услуги в областта на хазартните игри по интернет — Защита на потребителите и на играчите и предпазване на малолетните и непълнолетните лица от такива игри — Препоръка на Комисията — Необжалваем акт — Недопустимост)

text:
               21.12.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 429/25

         Определение на Общия съд от 27 октомври 2015 г. — Белгия/Комисия
   (Дело T-721/14) (1)

   ((Жалба за отмяна - Услуги в областта на хазартните игри по интернет - Защита на потребителите и на играчите и предпазване на малолетните и непълнолетните лица от такива игри - Препоръка на Комисията - Необжалваем акт - Недопустимост))
   (2015/C 429/32)
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподател: Кралство Белгия (представители: L. Van den Broeck и M. Jacobs, подпомагани от P. Vlaemminck и B. Van Vooren, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: H. Tserepa-Lacombe и F. Wilman)

      Предмет

   Искане за отмяна на Препоръка на Комисията от 14 юли 2014 година относно принципите за защита на потребителите и играчите, ползващи услуги в областта на хазартните игри по интернет, и за предпазване на малолетните и непълнолетните лица от участие в хазартни игри по интернет (OВ L 214, стр. 38)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2)

               Няма основание за произнасяне по молбите за встъпване, подадени от Република Гърция и от Португалската република.

               3)

               Кралство Белгия понася своите собствени разноски, както и тези, направени от Европейската комисия.

               4)

               Кралство Белгия, Република Гърция, Португалската република и Европейската комисия понасят своите собствени съдебни разноски, които всяка от тези страни е направила във връзка с подадената молба за встъпване.

      (1)  ОВ C 431, 1.12.2014 г.


title: Дело C-4/14: Преюдициално запитване, отправено от Korkein oikeus (Финландия) на 6 януари 2014 г. — Christophe Bohez/Ingrid Wiertz

text:
               8.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 71/12

      Преюдициално запитване, отправено от Korkein oikeus (Финландия) на 6 януари 2014 г. — Christophe Bohez/Ingrid Wiertz
      (Дело C-4/14)
      (2014/C 71/21)
      Език на производството: фински

         Запитваща юрисдикция

      Korkein oikeus

         Страни в главното производство

         Касатор: Christophe Bohez

         Ответник по касационната жалба: Ingrid Wiertz

         Преюдициални въпроси

                  1.

                  Член 1, параграф 2 от Регламента Брюксел I (1) следва ли да се тълкува в смисъл, че делата относно изпълнението на имуществена санкция (astreinte), която е определена в съдебен спор, засягащ родителските грижи и правото на лични отношения, с цел се гарантира изпълнението на основното задължение, не попадат в приложното поле на Регламента?

                  2.

                  Ако горепосочените дела попадат в приложното поле на Регламента Брюксел I, член 49 от този регламент следва ли да се тълкува в смисъл, че определената съответно за ден имуществена санкция — която в държавата членка по произход подлежи на непосредствено изпълнение за определения ѝ размер, но окончателният ѝ размер може да бъде изменен въз основа на молба или на твърдение на лицето, което трябва да плати санкцията — подлежи на изпълнение в дадена държава членка едва след като размерът ѝ е отделно окончателно определен в държавата членка по произход?

                  3.

                  Ако горепосочените дела не попадат в приложното поле на Регламента Брюксел I, как следва ли да се тълкува член 47, параграф 1 от Регламента Брюксел IIа (2): в смисъл, че към изпълнителните и обезпечителните мерки, които се отнасят до родителските грижи и правото на лични отношения, се прилага процедурата за изпълнение по смисъла на тази разпоредба, т.е. процедура, за която определящо е законодателството на държавата членка по изпълнението, или пък че тези мерки могат да бъдат част от решението относно родителските грижи и правото на лични отношения, което съгласно Регламента Брюксел IIа подлежи на изпълнение в другата държава членка?

                  4.

                  Ако изпълнението на имуществена санкция се иска в друга държава членка, необходимо ли е размерът на подлежащата на изпълнение имуществена санкция да е бил отделно окончателно определен в държавата членка, в която е постановено решението, дори и Регламентът Брюксел I да не се прилага при изпълнението?

                  5.

                  Ако имуществена санкция (astreinte), определена с оглед зачитането на правото на лични отношения, подлежи на изпълнение в друга държава членка, без размерът на подлежащата на изпълнение имуществена санкция да е бил отделно окончателно определен в държавата членка по произход:

                              а)

                              за изпълнението на имуществената санкция необходимо ли е все пак да се провери дали правото на лични отношения е било възпрепятствано по причини, които задължително е трябвало да се вземат предвид с оглед правата на детето, и

                              б)

                              кой съд тогава е компетентен да провери тези обстоятелства, и по-точно:

                                          i)

                                          компетентността на съда на държавата по изпълнението във всички случаи ли се свежда до проверка дали твърдяното възпрепятстване на правото на лични отношения между деца и родител се дължи на причина, която изрично следва от решението по съществото на спора, или

                                          ii)

                                          от защитените в Хартата на основните права на Европейския съюз права на детето следва ли, че съдът на държавата по изпълнението има по-широко правомощие или задължение за проверка дали правото на лични отношения е било възпрепятствано по причини, които задължително е трябвало да се вземат предвид с оглед закрилата на правата на детето?

         (1)  Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (ОВ L 12, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19 том 3, стр. 74 и поправка в OB L 10, 15.1.2014 г., стр. 32).

         (2)  Регламент (ЕО) № 2201/2003 на Съвета от 27 ноември 2003 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по брачни дела и делата, свързани с родителската отговорност, с който се отменя Регламент (ЕО) № 1347/2000 (ОВ L 338, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19 том 6, стр. 183).


title: Дело T-386/14: Решение на Общия съд от 15 септември 2016 г. — FIH Holding и FIH Erhvervsbank/Комисия (Държавни помощи — Банков сектор — Помощ, предоставена на датската банка FIH чрез прехвърляне на обезценените ѝ активи на ново дъщерно дружество и последващото им обратно изкупуване от датския орган, отговарящ за осигуряването на финансовата стабилност — Държавни помощи в полза на банки в период на криза — Решение, с което помощта се обявява за съвместима с вътрешния пазар — Понятие за помощ — Критерий за частния инвеститор — Критерий за частния кредитор — Изчисляване на размера на помощта — Задължение за мотивиране)

text:
               31.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 402/37

         Решение на Общия съд от 15 септември 2016 г. — FIH Holding и FIH Erhvervsbank/Комисия
   (Дело T-386/14) (1)

   ((Държавни помощи - Банков сектор - Помощ, предоставена на датската банка FIH чрез прехвърляне на обезценените ѝ активи на ново дъщерно дружество и последващото им обратно изкупуване от датския орган, отговарящ за осигуряването на финансовата стабилност - Държавни помощи в полза на банки в период на криза - Решение, с което помощта се обявява за съвместима с вътрешния пазар - Понятие за помощ - Критерий за частния инвеститор - Критерий за частния кредитор - Изчисляване на размера на помощта - Задължение за мотивиране))
   (2016/C 402/40)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: FIH Holding A/S (Копенхаген, Дания) и FIH Erhvervsbank A/S (Копенхаген) (представител: O. Koktvedgaard, адвокат)

      Ответник: Европейска комисия (представители: L. Flynn и P.-J. Loewenthal)

      Предмет

   Искане по член 263 ДФЕС за отмяна на Решение 2014/884/ЕС на Комисията от 11 март 2014 година относно държавна помощ SA.34445 (12/C), приведена в действие от Дания за прехвърлянето на активи за недвижима собственост от FIH на FSC (ОВ L 357, 2014 г., стр. 89)

      Диспозитив

               1)

               Отменя Решение 2014/884/ЕС на Комисията от 11 март 2014 година относно държавна помощ SA.34445 (12/C), приведена в действие от Дания за прехвърлянето на активи за недвижима собственост от FIH на FSC.

               2)

               Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 253, 4.8.2014 г.


title: Дело T-494/13: Жалба, подадена на 16 септември 2013 г. — Sales & Solutions/СХВП — Inceda Holding (watt)

text:
               23.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 344/60

         Жалба, подадена на 16 септември 2013 г. — Sales & Solutions/СХВП — Inceda Holding (watt)
   (Дело T-494/13)
   2013/C 344/111
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Sales & Solutions (Франкфурт на Майн, Германия) (представител: K. Gründig-Schnelle, Rechtsanwältin)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Inceda Holding (Кьолн, Германия)

      Искания

   Жалбоподателят иска:

               —

               да се отмени обжалваното решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 15 юли 2013 г. (преписка R 1192/2012-4),

               —

               встъпилата страна да бъде осъдена да заплати съдебните разноски, както и разноските по производството пред апелативния състав.

      Правни основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: фигуративна марка „watt“ за услуги от класове 35, 39 и 42 — марка на Общността № 3 820 313.

      Притежател на марката на Общността: жалбоподателят.

      Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: Inceda Holding.

      Основание на искането за обявяване на недействителност: член 52, параграф 1, буква а) във връзка с член 7, параграф 1, букви б), в) и г) от Регламент № 207/2009.

      Решение на отдела по отмяна: обявява спорната марка за недействителна.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 207/2009.


title: Дело T-96/07: Определение на Първоинстанционния съд от 19 март 2009 г. — Telecom Italia Media/Комисия (Държавни помощи — Субсидии за закупуване на цифрови декодери — Далекосъобщения — Решение на Комисията за обявяване на помощта за несъвместима с общия пазар — Прието в хода на производството решение от държавата-членка да не пристъпва към възстановяване на помощта от предприятието, обжалвало решението на Комисията в рамките на жалба за отмяна — Отпадане на правния интерес — Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)

text:
               16.5.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/35

         Определение на Първоинстанционния съд от 19 март 2009 г. — Telecom Italia Media/Комисия
   (Дело T-96/07) (1)

   (Държавни помощи - Субсидии за закупуване на цифрови декодери - Далекосъобщения - Решение на Комисията за обявяване на помощта за несъвместима с общия пазар - Прието в хода на производството решение от държавата-членка да не пристъпва към възстановяване на помощта от предприятието, обжалвало решението на Комисията в рамките на жалба за отмяна - Отпадане на правния интерес - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)
   2009/C 113/72
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Telecom Italia Media (TI Media) SpA (Рим, Италия) (представители: F. Bassan и S. Venturini, avoctas)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: E. Righini, G. Conte и B. Martenczuk)

      Встъпили страни в подкрепа на ответника: Sky Italia Srl (Рим, Италия) (представители: F. González Díaz и D. Gerard, avocats)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение 2007/374/ЕО на Комисията от 24 януари 2007 г. относно държавна помощ C 52/2005 (ex NN 88/2005, ex CP 101/2004), предоставена от Италианската република под формата на субсидия за закупуване на цифрови декодери (ОВ L 147, стр. 1).

      Диспозитив

               1)

               Основанието за постановяване на решение по същество по настоящата жалба е отпаднало.

               2)

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 117, 29.5.2007 г.


title: Дело T-403/16: Жалба, подадена на 28 юли 2016 г. — Stada Arzneimittel/EUIPO — Vivatech (Immunostad)

text:
               12.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 335/51

         Жалба, подадена на 28 юли 2016 г. — Stada Arzneimittel/EUIPO — Vivatech (Immunostad)
   (Дело T-403/16)
   (2016/C 335/68)
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Stada Arzneimittel AG (Bad Vilbel, Германия) (процесуални представители: Rechtsanwälte R. Kaase и J. Plate)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Vivatech (Париж, Франция)

      Данни за производството пред EUIPO

      Притежател на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „Immunostad“ — заявка за регистрация № 9 552 225

      Производство пред EUIPO: производство по обявяване на недействителност

      Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 19 април 2016 г. по преписка R 863/2015-5

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски, включително тези в производството по обжалване.

      Изложени основания

               —

               нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009,

               —

               нарушение на член 75 от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-113/14: Решение на Съда (пети състав) от 7 септември 2016 г. — Федерална република Германия/Европейски парламент, Съвет на Европейския съюз (Жалба за отмяна — Избор на правното основание — Член 43, параграф 2 ДФЕС или член 43, параграф 3 ДФЕС — Обща организация на пазарите на селскостопански продукти — Регламент (ЕС) № 1308/2013 — Член 7 — Регламент (ЕС) № 1370/2013 — Член 2 — Мерки за определяне на цените — Референтни прагове — Интервенционни цени)

text:
               31.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 402/2

         Решение на Съда (пети състав) от 7 септември 2016 г. — Федерална република Германия/Европейски парламент, Съвет на Европейския съюз
   (Дело C-113/14) (1)

   ((Жалба за отмяна - Избор на правното основание - Член 43, параграф 2 ДФЕС или член 43, параграф 3 ДФЕС - Обща организация на пазарите на селскостопански продукти - Регламент (ЕС) № 1308/2013 - Член 7 - Регламент (ЕС) № 1370/2013 - Член 2 - Мерки за определяне на цените - Референтни прагове - Интервенционни цени))
   (2016/C 402/02)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Федерална република Германия (представители: T. Henze, A. Lippstreu и A. Wiedmann)

      Встъпили страни в подкрепа на жалбоподателя: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: M. Holt, C. Brodie и J. Kraehling подпомагани от A. Bates, barrister), Чешка република (представители: M. Smolek, J. Škeřík, J. Vláčil и D. Hadroušek)

      Ответници: Европейски парламент (представители: L.G. Knudsen и R. Kaškina), Съвет на Европейския съюз (представители: G. Maganza, J.-P. Hix и S. Barbagallo)

      Встъпила страна в подкрепа на ответниците: Европейска комисия (представители: D. Triantafyllou и G. von Rintelen)

      Диспозитив

               1)

               Отменя член 7 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 година за установяване на обща организация на пазарите на селскостопански продукти и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 922/72, (ЕИО) № 234/79, (ЕО) № 1037/2001 и (ЕО) № 1234/2007.

               2)

               Отменя член 2 от Регламент (ЕС) № 1370/2013 на Съвета от 16 декември 2013 година за установяване на мерки за определянето на някои помощи и възстановявания, свързани с общата организация на пазарите на селскостопански продукти.

               3)

               Правните последици на член 7 от Регламент № 1308/2013 и член 2 от Регламент № 1370/2013 се запазват до влизането в сила в разумен срок, който не трябва да надвишава пет месеца, считано от датата на постановяването на настоящото решение, на нови разпоредби, приети на правилното правно основание, а именно член 43, параграф 3 ДФЕС.

               4)

               Осъжда Европейския парламент и Съвета на Европейския съюз да заплатят съдебните разноски.

               5)

               Чешката република, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия и Европейската комисия следва да понесат направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 129, 28.4.2014 г.


title: Дело C-247/10 P: Решение на Съда (трети състав) от 15 ноември 2012 г. — Zhejiang Aokang Shoes Co., Ltd/Съвет на Европейския съюз, Wenzhou Taima Shoes Co., Ltd, Европейска комисия, Confédération européenne de l'industrie de la chaussure (CEC), BA.LA. di Lanciotti Vittorio & C. Sas (Обжалване — Дъмпинг — Регламент (ЕО) № 1472/2006 — Внос на някои обувки с горна част от кожа с произход от Китай и Виетнам — Регламент (ЕО) № 384/96 — Член 2, параграф 7, буква б) — Статут на предприятие, функциониращо в условията на пазарна икономика — Член 9, параграф 6 — Индивидуално третиране — Член 17, параграф 3 — Изготвяне на извадка — Член 20, параграф 5 — Право на защита)

text:
               12.1.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 9/5

         Решение на Съда (трети състав) от 15 ноември 2012 г. — Zhejiang Aokang Shoes Co., Ltd/Съвет на Европейския съюз, Wenzhou Taima Shoes Co., Ltd, Европейска комисия, Confédération européenne de l'industrie de la chaussure (CEC), BA.LA. di Lanciotti Vittorio & C. Sas
   (Дело C-247/10 P) (1)

   (Обжалване - Дъмпинг - Регламент (ЕО) № 1472/2006 - Внос на някои обувки с горна част от кожа с произход от Китай и Виетнам - Регламент (ЕО) № 384/96 - Член 2, параграф 7, буква б) - Статут на предприятие, функциониращо в условията на пазарна икономика - Член 9, параграф 6 - Индивидуално третиране - Член 17, параграф 3 - Изготвяне на извадка - Член 20, параграф 5 - Право на защита)
   2013/C 9/05
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Zhejiang Aokang Shoes Co., Ltd (представител: M. Sánchez Rydelski, Rechtsanwalt)

      Други страни в производството: Съвет на Европейския съюз (представители: J.-P. Hix и R. Szostak, подпомагани от G. Berrisch, Rechtsanwalt и N. Chesaites, Barrister), Wenzhou Taima Shoes Co., Ltd, Европейска комисия (представители: H. van Vliet и T. Scharf), Confédération européenne de l'industrie de la chaussure (CEC), BA.LA. di Lanciotti Vittorio & C. Sas

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Общия съд (осми състав) от 4 март 2010 г. по съединени дела T-407/06, Zhejiang Aokang Shoes Co., Ltd и T-408/06, Wenzhou Taima Shoes Co./Съвет на Европейския съюз, с което Общият съд отхвърля жалба за частичната отмяна на Регламент (ЕО) № 1472/2006 на Съвета от 5 октомври 2006 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателното събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои обувки с горна част от кожа с произход от Китайската народна република и Виетнам (ОВ L 275, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 50, стр. 3)

      Диспозитив

               1.

               Отменя Решение на Общия съд на Европейския съюз от 4 март 2010 г., Zhejiang Aokang Shoes и Wenzhou Taima Shoes/Съвет (T-407/06 и T-408/06).

               2.

               Отменя Регламент (ЕО) № 1472/2006 на Съвета от 5 октомври 2006 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателното събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои обувки с горна част от кожа с произход от Китайската народна република и Виетнам, в частта, в която се отнася до Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd.

               3.

               Осъжда Съвета на Европейския съюз да понесе съдебните разноски, направени от Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd. както в първоинстанционното, така и в настоящото производство.

               4.

               Европейската комисия понася съдебните разноски, направени от нея както в първоинстанционното, така и в настоящото производство.

      (1)  ОВ C 209, 31.7.2010 г.


title: Дело T-151/11: Решение на Общия съд от 11 юли 2014 г.  — Telefónica de España и Telefónica Móviles España/Комисия (Държавни помощи — Обществена услуга за радио- и телевизионно разпространение — Помощ, която Испания планира да отпусне на RTVE — Изменение на системата на финансиране — Замяна на приходите от реклама с нови данъци, налагани на телевизионните и далекосъобщителните оператори — Решение, с което помощта се обявява за съвместима с вътрешния пазар — Процесуални права — Нова помощ — Изменение на съществуващата схема за помощ — Данъчна мярка, която е начинът на финансиране на помощта — Наличие на необходима връзка по предназначение между данъка и помощта — Пряко въздействие на приходите от данъка върху размера на помощта — Пропорционалност — Задължение за мотивиране)

text:
               1.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 292/29

         Решение на Общия съд от 11 юли 2014 г. — Telefónica de España и Telefónica Móviles España/Комисия
   (Дело T-151/11) (1)

   ((Държавни помощи - Обществена услуга за радио- и телевизионно разпространение - Помощ, която Испания планира да отпусне на RTVE - Изменение на системата на финансиране - Замяна на приходите от реклама с нови данъци, налагани на телевизионните и далекосъобщителните оператори - Решение, с което помощта се обявява за съвместима с вътрешния пазар - Процесуални права - Нова помощ - Изменение на съществуващата схема за помощ - Данъчна мярка, която е начинът на финансиране на помощта - Наличие на необходима връзка по предназначение между данъка и помощта - Пряко въздействие на приходите от данъка върху размера на помощта - Пропорционалност - Задължение за мотивиране))
   2014/C 292/34
   Език на производството:испански

      Страни

      Жалбоподатели: Telefónica de España, SA (Мадрид, Испания) и Telefónica Móviles España, SA (Мадрид) (представители: F. González Díaz и F. Salerno, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: G. Valero Jordana и C. Urraca Caviedes)

      Встъпили страни в подкрепа на ответника: Кралство Испания (представители: първоначално M. Muñoz Pérez, впоследствие S. Centeno Huerta и N. Díaz Abad, след това N. Díaz Abad и накрая M. Sampol Pucurull, abogados del Estado) и Corporación de Radio y Televisión Española, SA (RTVE) (Мадрид) (представители: A. Martínez Sánchez, A. Vázquez-Guillén Fernández de la Riva и J. Rodríguez Ordóñez, адвокати)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение 2011/1/ЕС на Комисията от 20 юли 2010 година относно схема за държавна помощ C 38/09 (ex NN 58/09), която Испания планира да отпусне на Corporación de Radio y Televisión Española (RTVE) (ОВ L 1, 2011 г., стр. 9)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Telefónica de España, SA и Telefónica Móviles España, SA понасят направените от тях съдебни разноски и отговарят солидарно за заплащането на тези на Европейската комисия и на Corporación de Radio y Televisión Española, SA (RTVE).

               3)

               Кралство Испания понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 145, 14.5.2011 г.


title: Дело F-56/07: Иск, предявен на 11 юни 2007 г. — Gerochristos/Европейски парламент

text:
               4.8.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 183/44

         Иск, предявен на 11 юни 2007 г. — Gerochristos/Европейски парламент
   (Дело F-56/07)
   (2007/C 183/86)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Ioannis Gerochristos (Брюксел, Белгия) (представител: E. Boigelot, avocat)

      Ответник: Европейски парламент
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени решението на Парламента от 26 септември 2006 г. за назначаване на ищеца като длъжностно лице в срок за изпитване във функционална група за администратори на степен AD 6, стъпка 3;

               —

               да се отмени последващото решение на Парламента за удържане на сумата 994,95 еуро от основната заплата на ищеца и тя да му бъде възстановена във възможно най-кратък срок след произнасяне на решението за отмяната;

               —

               да се осъди ответникът да заплати сумата от 25 000 еуро като обезщетение за неимуществени и имуществени вреди и за засягане на кариерата на ищеца при запазване на правото на увеличаване и/или намаляване на тази сума в хода на делото;

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Като успешен кандидат от конкурс на общо основание EPSO A/18/04 (1), обявлението за който е публикувано преди влизане в сила на Регламент (ЕО, Евроатом) № 723/2004 на Съвета от 22 март 2004 година за изменение на Правилника за длъжностните лица на Европейските общности и на Условията за работа на другите служители (2) ищецът е назначен като длъжностно лице на степен AD 6 към момент, когато вече е бил срочно нает служител на степен AST 8.
   В подкрепа на иска си ищецът на първо място се позовава на нарушение на задължението за мотивиране, предвидено в член 25, параграф 2 от Правилника за длъжностните лица на Европейските общности (наричан по-нататък „Правилника“), доколкото администрацията не му е посочила причините, обосноваващи назначаването му на степен AD 6, както и решението за удържане от основната му заплата на сумата от 994,95 еуро.
   На второ място ищецът, от една страна, изтъква нарушение на член 31 от Правилника, на член 2 и на член 8 от Приложение ХIII към Правилника и на разпоредбите на обявлението за конкурса и, от друга страна, повдига възражение за незаконосъобразност на член 13, параграф 1 от Приложение ХIII към Правилника.
   На трето място, ищецът посочва, че администрацията не е спазила принципите за равно третиране и за недискриминация, по-специално доколкото се е оказал в по-неблагоприятно положение в сравнение със срочно наети служители и длъжностни лица, назначени на по-висока степен по силата на член 5, параграфи 2 и 4 от Приложение ХIII към Правилника или на разпоредби, приети на 13 февруари 2006 г. от Бюрото на Парламента.
   На четвърто място ищецът се позовава на нарушение на принципите за правна сигурност и за оправдани правни очаквания, по-специално доколкото обявлението за конкурса се отнася за създаване на резервен списък за назначаване на администратори на степен A7/А6.
   На пето място ищецът изтъква нарушение на принципа за добро управление и на дълга за полагане на грижа.
   На последно място ищецът твърди, че като е удържала посочената сума от основната му заплата, администрацията е нарушила член 85 от Правилника.

      (1)  ОВ C 96 А, 21.4.2004 г., стр. 1.

      (2)  ОВ L 124, 27.4.2004 г., стр. 1.


title: Дело C-350/12 P: Решение на Съда (първи състав) от 3 юли 2014 г.  — Съвет на Европейския съюз/Sophie in ’t Veld (Обжалване — Достъп до документите на институциите — Регламент (ЕО) № 1049/2001 — Член 4, параграф 1, буква а), трето тире, параграф 2, второ тире и параграф 6 — Становище на правната служба на Съвета относно започването на преговори с оглед на сключването на международно споразумение — Изключения от правото на достъп — Защита на обществения интерес по отношение на международните отношения — Защита на правните становища — Решение за частичен отказ на достъп)

text:
               1.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 292/3

         Решение на Съда (първи състав) от 3 юли 2014 г. — Съвет на Европейския съюз/Sophie in ’t Veld
   (Дело C-350/12 P) (1)

   ((Обжалване - Достъп до документите на институциите - Регламент (ЕО) № 1049/2001 - Член 4, параграф 1, буква а), трето тире, параграф 2, второ тире и параграф 6 - Становище на правната служба на Съвета относно започването на преговори с оглед на сключването на международно споразумение - Изключения от правото на достъп - Защита на обществения интерес по отношение на международните отношения - Защита на правните становища - Решение за частичен отказ на достъп))
   2014/C 292/03
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Съвет на Европейския съюз (представители: P. Berman, B. Driessen и C. Fekete)

      Други страни в производството: Sophie in ’t Veld (представители: O. Brouwer, E. Raedts и J. Blockx, advocaaten), Европейска комисия (представители: B. Smulders и P. Costa de Oliveira)

      Страна, встъпила в подкрепа на Sophie in 't Veld: Европейски парламент (представители: N. Lorenz и N. Görlitz)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.

               3)

               Европейският парламент и Европейската комисия понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 303, 6.10.2012 г.


title: Дело T-595/13: Жалба, подадена на 13 ноември 2013 г. — BSH Bosch und Siemens Hausgeräte/СХВП — LG Electronics (compressor technology)

text:
               8.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 39/21

         Жалба, подадена на 13 ноември 2013 г. — BSH Bosch und Siemens Hausgeräte/СХВП — LG Electronics (compressor technology)
   (Дело T-595/13)
   2014/C 39/36
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH (Мюнхен, Германия) (представител: S. Biagosch, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: LG Electronics, Inc. (Сеул, Корея)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 5 септември 2013 г. (преписка R 1176/2012-1),

               —

               да осъди СХВП да заплати направените от нея и от жалбоподателя съдебни разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят.

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка „compressor technology“ за стоки от класове 7, 9 и 11 — регистрация на марка на Общността № 7 420 151.

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: LG Electronics, Inc.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: словни марки „KOMPRESSOR PLUS“ и „KOMPRESSOR“ за стоки от класове 7 и 11.

      Решение на отдела по споровете: частично уважава възражението.

      Решение на апелативния състав: частично отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, букви а) и б) от Регламент (ЕО) № 207/2009.


title: Дело T-133/13: Решение на Общия съд от 22 януари 2015 г.  — Pro-Aqua International/СХВП — Rexair (WET DUST CAN’T FLY) (Марка на Общността — Производство за обявяване на недействителност — Словна марка на Общността „WET DUST CAN’T FLY“  — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Описателен характер — Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               9.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 81/16

         Решение на Общия съд от 22 януари 2015 г. — Pro-Aqua International/СХВП — Rexair (WET DUST CAN’T FLY)
   (Дело T-133/13) (1)

   ((Марка на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Словна марка на Общността „WET DUST CAN’T FLY“ - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Описателен характер - Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2015/C 081/20)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Pro-Aqua International GmbH (Ансбах, Германия) (представител: T. Raible, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: M. Rajh и J. Crespo Carrillo)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Rexair LLC (Трой, Мичиган, САЩ) (представител: A. Bayer, адвокат)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 17 декември 2012 г. (преписка R 211/2012-2), постановено в производство за обявяване на недействителност със страни Pro-Aqua International GmbH и Rexair LLC.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Pro-Aqua International GmbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 123, 27.4.2013 г.


title: Дело C-424/13: Преюдициално запитване, отправено от Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Германия) на 25 юли 2013 г. — Zuchtvieh-Export GmbH/Stadt Kempten

text:
               16.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 336/6

         Преюдициално запитване, отправено от Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Германия) на 25 юли 2013 г. — Zuchtvieh-Export GmbH/Stadt Kempten
   (Дело C-424/13)
   2013/C 336/14
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bayerischer Verwaltungsgerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Zuchtvieh-Export GmbH

      Ответник: Stadt Kempten

      Преюдициални въпроси

               1.

               Следва ли член 14, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1/2005 (1) да се тълкува в смисъл, че в случай на пътувания с дълга продължителност при транспортиране на еднокопитни домашни животни и домашни животни от рода на едрия рогат добитък, овце, кози или свине, при които мястото на заминаването се намира в държава — членка на Европейския съюз, но местоназначението се намира в трета страна, компетентният орган по мястото на заминаването има право да подпечата съгласно член 14, параграф 1, буква в) от Регламента представения от организатора дневник за пътуване само ако последният изпълнява изискванията по член 14, параграф 1, буква а), подточка ii) от същия регламент по време цялото пътуване — от мястото на заминаване до местоназначението, тоест включително за транспортни отсечки, които са изцяло извън територията на Европейския съюз?

               2.

               Следва ли член 14, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1/2005 да се тълкува в смисъл, че компетентният орган по мястото на заминаването съгласно член 14, параграф 1, буква б) от Регламента има право да задължи организатора на транспорта да промени мерките за възнамеряваното пътуване така, че разпоредбите на този регламент да се спазват по време на цялото пътуване — от мястото на заминаването до местоназначението, включително когато отделни транспортни отсечки се намират изцяло в трети страни?

      (1)  Регламент (ЕО) № 1/2005 на Съвета от 22 декември 2004 година относно защитата на животните по време на транспортиране и свързаните с това операции и за изменение на Директиви 64/432/ЕИО и 93/119/ЕО и Регламент (ЕО) № 1255/97 (ОВ L 3, 5.1.2005 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 62, стр. 3).


title: Дело C-87/06: Определение на председателя на Съда от 28 ноември 2007 г. (преюдициално запитване от Juzgado de lo Social n o  3 de Valladolid — Испания) — Vicente Pascual García/Confederación Hidrográfica del Duero

text:
               5.7.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/29

         Определение на председателя на Съда от 28 ноември 2007 г. (преюдициално запитване от Juzgado de lo Social no 3 de Valladolid — Испания) — Vicente Pascual García/Confederación Hidrográfica del Duero
   (Дело C-87/06) (1)

   (2008/C 171/47)

      Език на производството: испански

   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 121, 20.5.2006 г.


title: Дело C-329/05: Решение на Съда (първи състав) от 25 януари 2007 г. (искане за преюдициално заключение, направено от Bundesfinanzhof — Германия) — Finanzamt Dinslaken/Gerold Meindl (Свобода на установяване — член 52 ЕО (след изменение понастоящeм член 43 ЕО) — Самостоятелно заето лице — Данък върху дохода — Недълготрайно разделени съпрузи — Отказ на общо облагане — Разделно местопребиваване на съпрузите — Компенсаторни обезщетения за загуба на трудово възнаграждение в полза на непребиваващия съпруг — Неподлежащи на облагане доходи в държавата-членка по пребиваване на съпруга)

text:
               10.3.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 56/7

         Решение на Съда (първи състав) от 25 януари 2007 г. (искане за преюдициално заключение, направено от Bundesfinanzhof — Германия) — Finanzamt Dinslaken/Gerold Meindl
   (Дело C-329/05) (1)

   (Свобода на установяване - член 52 ЕО (след изменение понастоящeм член 43 ЕО) - Самостоятелно заето лице - Данък върху дохода - Недълготрайно разделени съпрузи - Отказ на общо облагане - Разделно местопребиваване на съпрузите - Компенсаторни обезщетения за загуба на трудово възнаграждение в полза на непребиваващия съпруг - Неподлежащи на облагане доходи в държавата-членка по пребиваване на съпруга)
   (2007/C 56/11)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Bundesfinanzhof
   Страни в главното производство

      Ищец: Finanzamt Dinslaken

      Ответник: Gerold Meindl

      Встъпила страна: Christine Meindl-Berger
   Предмет
   Искане за преюдициално заключение — Bundesfinanzhof — Тълкуване на чл. 43 ЕО — Национално законодателство в областта на данък върху дохода — Отказ на общо облагане с довода, че получените от съпругата в държавата-членка по пребиваването ѝ доходи превишават определени прагове, въпреки че в другата държава-членка тези доходи не подлежат на облагане
   Диспозитив
   Член 52 ЕО (след изменение понастоящем член 43 ЕО) забранява на държава-членка да откаже на пребиваващ в нея данъкоплатец общо облагане със съпруга му, с когото не е разделен и който пребивава в друга държава-членка, с довода, че този съпруг е получил в другата държава-членка едновременно над 10 % от доходите на домакинството и повече от 24 000 германски марки, след като получените доходи от посочения съпруг в другата държава-членка там не подлежат на облагане с данък върху дохода.

      (1)  OB C 271, 29.10.2005 г.


title: Дело C-301/07: Решение на Съда (втори състав) от 6 октомври 2009 г. (преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof, Австрия) — PAGO International GmbH/Tirolmilch registrierte Genossenschaft mbH (Марки — Регламент (ЕО) № 40/94 — Член 9, параграф 1, буква в) — Марка, която има добра репутация в Общността — Географски обхват на добрата репутация)

text:
               30.1.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/3

         Решение на Съда (втори състав) от 6 октомври 2009 г. (преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof, Австрия) — PAGO International GmbH/Tirolmilch registrierte Genossenschaft mbH
   (Дело C-301/07) (1)

   (Марки - Регламент (ЕО) № 40/94 - Член 9, параграф 1, буква в) - Марка, която има добра репутация в Общността - Географски обхват на добрата репутация)
   2010/C 24/04
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberster Gerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: PAGO International GmbH

      Ответник: Tirolmilch registrierte Genossenschaft mbH

      Предмет

   Преюдициално запитване — Oberster Gerichtshof — Тълкуване на член 9, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ L 11, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146) — Права на притежателя на марка, която има добра репутация в Общността — Марка, която има добра репутация само в една държава членка — Защита на марката в цялата Общност или само в една държава членка

      Диспозитив

   Член 9, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността трябва да се тълкува в смисъл, че за да получи предвидената в тази разпоредба защита, марката на Общността трябва да е известна на значителна част от съответните потребители на обхванатите от нея стоки или услуги и в съществена част от територията на Европейската общност и че предвид обстоятелствата в главното производство територията на разглежданата държава членка може да се смята за съществена част от територията на Общността.

      (1)  ОВ C 223, 22.9.2007 г.


title: Дело T-359/07 P: Жалба, подадена на 19 септември 2007 г. от Комисията на Европейските общности срещу решението, постановено на 5 юли 2007 г. от Съда на публичната служба по дело F-26/06, Bertolete и др./Комисия

text:
               24.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 283/31

         Жалба, подадена на 19 септември 2007 г. от Комисията на Европейските общности срещу решението, постановено на 5 юли 2007 г. от Съда на публичната служба по дело F-26/06, Bertolete и др./Комисия
   (Дело T-359/07 P)
   (2007/C 283/57)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Комисия на Европейските общности (представители: D. Martin и L. Lozano Palacios)

      Други страни в производството: M. Bertolete (Wolowé-Saint-Lambert, Белгия), A. P. Cunha Correia (Koekelberg, Белгия), M. Lichteveld (Wavre, Белгия), M. Mozelsio (Enghien, Белгия), F. Orlando (Anderlecht, Белгия), F. Pendville (Etterbeek, Белгия), B. Simons (Bocholt, Белгия), D. Sneessens (Auderghem, Белгия), S. Voisin (Forest, Белгия)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на Съда на публичната служба от 5 юли 2007 г. по дело F-26/06;

               —

               делото да се върне на Съда на публичната служба за ново разглеждане;

               —

               Първоинстанционният съд да не се произнася по съдебните разноски;

               —

               при условията на евентуалност — да отмени решението на Съда на публичната служба от 5 юли 2007 г. по дело F-26/06 и, решавайки сам спора, да уважи предявените от ответника в първоинстанционното производство искания и следователно да отхвърли иска по дело F-26/06; ответникът по жалбата да се осъди да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   С решение от 5 юли 2007 г., постановено по дело F-26/06, Bertolette и др./Комисия, Съдът на публичната служба (СПС) отменя решенията, с които Комисията е определила класирането и заплатата на ищците по сключени договори като договорно наети служители. Ищците, по-рано заети лица по белгийското право, са били наети в качеството им на детски учители вследствие на промяна на приложимия режим за другите служители на Общностите.
   Първото изтъкнато от Комисията правно основание в подкрепа на нейната жалба е изведено от грешка в правото, тъй като при тълкуването на приложимите разпоредби Съдът на публичната служба не бил спазил обхвата на принципа за равно третиране, по-конкретно — по отношение на поддържаното от Комисията схващане за включване на семейните надбавки в понятието за заплата.
   Второто правно основание е изведено от нарушение на принципа за излагане на мотиви, тъй като Съдът на публичната служба не се бил произнесъл относно понятието за заплата.


title: Дело C-313/15: Преюдициално запитване от Tribunal de commerce de Paris (Франция), постъпило на 25 юни 2015 г. — Eco-Emballages SA/Sphère France SAS, Schweitzer SAS, Carrefour Import SAS, Tissue France SCA, SCA Hygiène Products SAS, WEPA Troyes SAS, Industrie Cartarie Tronchetti SpA, Industrie Cartarie Tronchetti Ibérica, SL, Kimberly-Clark SAS, Gopack SAS, Delipapier, CMC France SARL, Paul Hartmann SA, Wepa Lille SAS, Industrie Cartarie Tronchetti France SAS, Melitta France SAS, Cofresco Frischhalteprodukte GmbH & Co. KG, Scamark SAS, Système U Centrale Nationale SAS

text:
               7.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 294/38

         Преюдициално запитване от Tribunal de commerce de Paris (Франция), постъпило на 25 юни 2015 г. — Eco-Emballages SA/Sphère France SAS, Schweitzer SAS, Carrefour Import SAS, Tissue France SCA, SCA Hygiène Products SAS, WEPA Troyes SAS, Industrie Cartarie Tronchetti SpA, Industrie Cartarie Tronchetti Ibérica, SL, Kimberly-Clark SAS, Gopack SAS, Delipapier, CMC France SARL, Paul Hartmann SA, Wepa Lille SAS, Industrie Cartarie Tronchetti France SAS, Melitta France SAS, Cofresco Frischhalteprodukte GmbH & Co. KG, Scamark SAS, Système U Centrale Nationale SAS
   (Дело C-313/15)
   (2015/C 294/49)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal de commerce de Paris

      Страни в главното производство

      Ищец: Eco-Emballages SA

      Ответници: Sphère France SAS, Schweitzer SAS, Carrefour Import SAS, Tissue France SCA, SCA Hygiène Products SAS, WEPA Troyes SAS, Industrie Cartarie Tronchetti SpA, Industrie Cartarie Tronchetti Ibérica, SL, Kimberly-Clark SAS, Gopack SAS, Delipapier, CMC France SARL, Paul Hartmann SA, Wepa Lille SAS, Industrie Cartarie Tronchetti France SAS, Melitta France SAS, Cofresco Frischhalteprodukte GmbH & Co. KG, Scamark SAS, Système U Centrale Nationale SAS

      Преюдициален въпрос

   Понятието за опаковка, определено в член 3 от Директива 94/62/ЕО, изменена с Директива 2004/12/ЕО (1), включва ли „шпулите“ (ролки, тръби и цилиндрични вложки), около които се навиват гъвкави материали като хартия, пластмасово фолио, продавани на потребителите?

      (1)  Директива 2004/12/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година за изменение на Директива 94/62/ЕО относно опаковките и отпадъците от опаковки (ОВ L 47, стр. 26; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 43, стр. 337).


title: Дело C-513/13 P: Жалба, подадена на 25 септември 2013 г. от Кралство Испания срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 11 юли 2013 г. по дело T-358/08, Испания/Комисия

text:
               16.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 336/11

         Жалба, подадена на 25 септември 2013 г. от Кралство Испания срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 11 юли 2013 г. по дело T-358/08, Испания/Комисия
   (Дело C-513/13 P)
   2013/C 336/24
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Кралство Испания (представител: A. Rubio González)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се уважи настоящата жалба и да се отмени Решение на Общия съд от 11 юли 2013 г. по дело Кралство Испания/Комисия (T-358/08),

               —

               да се отмени Решение C(2008) 3249 на Комисията от 25 юни 2008 г. за намаляване на помощта, предоставена в рамките на Кохезионния фонд по проект № 96/11/61/018 — „Saneamiento de Zaragoza“, с Решение C(96) 2095 на Комисията от 26 юли 1996 г.,

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

               1.

                     Грешка при прилагане на правото, що се отнася до действието на срока по член З, параграф 2 от приложение II към Регламент (ЕО) № 1164/94 на Съвета от 16 май 1994 година за създаване на Кохезионния фонд

                   (1). След изтичане на посочения срок Комисията не може повече да приема никакви мерки за финансови корекции, поради което е длъжна да извърши плащането и направената корекция е незаконосъобразна.

               2.

                     Грешка при прилагане на правото, що се отнася до понятието за строителство, тъй като Общият съд е приел, че всяка мрежа представлява единен строеж по смисъла на член 1, буква в) от Директива 93/37/ЕИО на Съвета от 14 юни 1993 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство

                   (2). Обжалваното решение се отклонява от съдебната практика, установена с Решение от 5 октомври 2000 г. по дело Комисия/Франция (C-16/98, Recueil, стр. I-8315), като не отчита необходимостта от географско единство на всички строежи и взаимозависимост между тях, тоест необходимостта те да са свързани с оглед на предоставянето на услугата.

      (1)  ОВ L 130, стр.1.

      (2)  ОВ L 199, стр. 54.


title: Дело T-671/15 R: Определение на председателя на Общия съд от 4 декември 2015 г. — E-Control/ACER (Обезпечително производство — Становище относно съответствието на решенията на националните регулаторни органи, с които се одобряват методите за разпределяне на капацитета за трансграничен пренос на електроенергия — Молба за спиране на изпълнението — Неспазване на изискванията за форма — Недопустимост)

text:
               8.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 48/51

         Определение на председателя на Общия съд от 4 декември 2015 г. — E-Control/ACER
   (Дело T-671/15 R)
   ((Обезпечително производство - Становище относно съответствието на решенията на националните регулаторни органи, с които се одобряват методите за разпределяне на капацитета за трансграничен пренос на електроенергия - Молба за спиране на изпълнението - Неспазване на изискванията за форма - Недопустимост))
   (2016/C 048/59)
   Език на производството: английски

      Страни

      Молител: Energie-Control Austria für die Regulierung der Elektrizitäts- und Erdgaswirtschaft (E-Control) (Виена, Австрия) (представител: F. Schuhmacher, адвокат)

      Ответник: Агенция за сътрудничество между регулаторите на енергия (ACER)

      Предмет

   Молба за спиране на изпълнението на Становище № 09/2015 от 23 септември 2015 година на Агенцията за сътрудничество между регулаторите на енергия по въпроса дали решенията на националните регулаторни органи, с които се одобряват методите за разпределяне на капацитета за трансграничен пренос в Централна и Източна Европа, са в съответствие с Регламент (ЕО) № 714/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 година относно условията за достъп до мрежата за трансграничен обмен на електроенергия и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1228/2003 (ОВ L 211, 2009 г., стр. 15) и със съдържащите се в приложение I към него Насоки за управление и разпределяне на наличния преносен капацитет на междусистемните електропроводи между националните мрежи

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.

               2)

               Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело T-585/15: Решение на Общия съд от 8 юни 2016 г. — Monster Energy/EUIPO (GREEN BEANS) (Марка на Европейския съюз — Заявка за словна марка на Европейския съюз „GREEN BEANS“ — Молба за restitutio in integrum — Неспазване на срока за подаване на жалба пред Общия съд)

text:
               25.7.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 270/43

         Решение на Общия съд от 8 юни 2016 г. — Monster Energy/EUIPO (GREEN BEANS)
   (Дело T-585/15) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Заявка за словна марка на Европейския съюз „GREEN BEANS“ - Молба за restitutio in integrum - Неспазване на срока за подаване на жалба пред Общия съд))
   (2016/C 270/48)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Monster Energy Company (Корона, Калифорния, САЩ) (представител: P. Brownlow, avocat)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: D. Gája)

      Предмет

   Жалба срещу решение на втори апелативен състав на EUIPO от 22 юли 2015 г. (преписка R 3002/2014-2) относно заявка за регистрация на словната марка „GREEN BEANS“ като марка на Европейския съюз.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Monster Energy Company да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 406, 7.12.2015 г.


title: Дело C-364/11: Решение на Съда (голям състав) от 19 декември 2012 г. (преюдициално запитване от Fővárosi Bíróság — Унгария) — Mostafa Abed El Karem El Kott, Chadi Amin A Radi, Hazem Kamel Ismail/Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal (Директива 2004/83/ЕО — Минимални стандарти относно условията за предоставяне на статут на бежанец или статут на субсидиарна закрила — Лица без гражданство от палестински произход, които действително са се ползвали от закрилата на Агенцията на ООН за подпомагане и работа с палестинските бежанци в Близкия изток (UNRWA) — Право на тези лица без гражданство да им бъде признат статут на бежанец на основание член 12, параграф 1, буква а), второ изречение от Директива 2004/83 — Условия за прилагане — Преустановяване на посоченото подпомагане от UNRWA „на каквото и да е основание“ — Доказване — Последствия за заинтересованите лица, които искат да им бъде предоставен статут на бежанец — Прилагане на (тази) директива „ipso facto“ — Признаване по право на качеството „бежанец“ по смисъла на член 2, буква в) от същата директива и предоставяне на статут на бежанец в съответствие с член 13 от нея)

text:
               16.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/8

         Решение на Съда (голям състав) от 19 декември 2012 г. (преюдициално запитване от Fővárosi Bíróság — Унгария) — Mostafa Abed El Karem El Kott, Chadi Amin A Radi, Hazem Kamel Ismail/Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal
   (Дело C-364/11) (1)

   (Директива 2004/83/ЕО - Минимални стандарти относно условията за предоставяне на статут на бежанец или статут на субсидиарна закрила - Лица без гражданство от палестински произход, които действително са се ползвали от закрилата на Агенцията на ООН за подпомагане и работа с палестинските бежанци в Близкия изток (UNRWA) - Право на тези лица без гражданство да им бъде признат статут на бежанец на основание член 12, параграф 1, буква а), второ изречение от Директива 2004/83 - Условия за прилагане - Преустановяване на посоченото подпомагане от UNRWA „на каквото и да е основание“ - Доказване - Последствия за заинтересованите лица, които искат да им бъде предоставен статут на бежанец - Прилагане на (тази) директива „ipso facto“ - Признаване по право на качеството „бежанец“ по смисъла на член 2, буква в) от същата директива и предоставяне на статут на бежанец в съответствие с член 13 от нея)
   2013/C 46/14
   Език на производството: унгарски

      Запитваща юрисдикция

   Fővárosi Bíróság

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Mostafa Abed El Karem El Kott, Chadi Amin A Radi, Hazem Kamel Ismail

      Ответник: Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal

      В присъствието на: ENSZ Menekültügyi Főbiztossága

      Предмет

   Преюдициално запитване — Fovárosi Bíróság — Тълкуване на член 12, параграф 1, буква а) от Директива 2004/83/ЕО на Съвета от 29 април 2004 година относно минималните стандарти за признаването и правното положение на гражданите на трети страни или лицата без гражданство като бежанци или като лица, които по други причини се нуждаят от международна закрила, както и относно съдържанието на предоставената закрила (ОВ L 304, стр. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 7, стр. 52) — Лицe без гражданство от палестински произход, което се е ползвало от закрилата на Агенцията на ООН за подпомагане и работа с палестинските бежанци в Близкия изток (UNRWA) — Право на това лице без гражданство да се позове ipso facto на Директива 2004/83/ЕО при преустановяване на осигуреното от тази организация подпомагане — Условия, при които може да се счит, че подпомагането е преустановено — Понятие за „позоваване на тази директива“

      Диспозитив

               1.

               Член 12, параграф 1, буква а), второ изречение от Директива 2004/83/ЕО на Съвета от 29 април 2004 година относно минималните стандарти за признаването и правното положение на гражданите на трети страни или лицата без гражданство като бежанци или като лица, които по други причини се нуждаят от международна закрила, както и относно съдържанието на предоставената закрила, трябва да се тълкува в смисъл, че преустановяването „на каквото и да е основание“ на закрилата или на помощта от страна на организация или орган на Организацията на обединените нации, различна/различен от ВКБ, се отнася също и до положението на лице, което, след като ефективно се е ползвало от тази закрила или помощ, престава да се ползва от нея поради причина, която не може да контролира и не зависи от волята му. Компетентните национални органи на държавата членка, компетентна да разгледа подадена от такова лице молба за убежище, трябва да проверят, въз основа на преценка на лично основание на молбата, дали това лице е било принудено да напусне зоната на действие на тази организация или този орган, а това е така, ако е съществувала сериозна заплаха за личната му безопасност и съответната организация или орган не е била/бил в състояние да му осигури в тази зона условия на живот, отговарящи на мисията, която е възложена на посочения орган или посочената организация.

               2.

               Член 12, параграф 1, буква а), второ изречение от Директива 2004/83 трябва да се тълкува в смисъл, че когато компетентните органи на държавата членка, компетентна да разгледа молбата за убежище, установят, че е изпълнено условието относно преустановяването на закрилата или на помощта от Агенцията на Организацията на обединените нации за подпомагане и работа с палестинските бежанци в Близкия изток (UNRWA) по отношение на молителя, възможността „[тази] директива“ да се прилага ipso facto предполага признаването от тази държава членка на качеството на бежанец по смисъла на член 2, буква в) от тази директива и предоставяне по право на статут на бежанец на това лице, доколкото то не попада в приложното поле на член 12, параграф 1, буква б) или параграфи 2 и 3.

      (1)  ОВ C 347, 26.11.2011 г.


title: Дело T-275/16: Жалба, подадена на 27 май 2016 г. — Mubarak и др./Съвет

text:
               25.7.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 270/57

         Жалба, подадена на 27 май 2016 г. — Mubarak и др./Съвет
   (Дело T-275/16)
   (2016/C 270/64)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Gamal Mohamed Hosni Elsayed Mubarak (Кайро, Египет), Alaa Mohamed Hosni Elsayed Mubarak (Кайро), Heidy Mahmoud Magdy Hussein Rasekh (Кайро), Khadiga Mahmoud El Gammal (Кайро) (представители: B. Kennelly и J. Pobjoy, Barristers, и G. Martin и M. Rushton, Solicitors)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени Решение (ОВППС) 2016/411 oт 18 март 2016 година за изменение на Решение 2011/172/ОВППС относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Египет (OВ L 74, стp. 40), доколкото се прилага спрямо жалбоподателите;

               —

               да обяви, че член 1, параграф 1 oт Решение 2011/172/ОВППС на Съвета от 21 март 2011 година относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Египет (ОВ L 76, стр. 63) и член 2, параграф 1 oт Регламент (EС) № 270/2011 на Съвета от 21 март 2011 година относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Египет (OВ L 76, стp. 4) са неприложими, доколкото те засягат жалбоподателите, и като последица от това да отмени Решение (ОВППС) 2016/411, доколкото то се прилага спрямо жалбоподателите,

               —

               да осъди Съвета да заплати разноските на жалбоподателите.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат шест основания.

               1.

               Първото основание е неправилен избор от страна на Съвета като правно основание на член 1, параграф 1 oт Решение 2011/172/ОВППС (наричано по-нататък „Решението“) и член 2, параграф 1 oт Регламент (EС) № 270/2011 (наричан по-нататък „Регламентът“). Липсват данни, че Съветът е предприел каквото и да е преразглеждане на правното основание по член 1, параграф 1 oт Решението при приемането на Решение (ОВППС) 2016/411 (наричано по-нататък „обжалваното решение“), въпреки изричното задължение за това по член 5 oт Решението. Фактът, че член 1, параграф 1 може да е имал валидно правно основание когато е бил приет за пръв път на 21 март 2011 г., не дава възможност тази разпоредба да продължи да бъде правно основание до 2016 г. или по-късно.

               2.

               Второто основание е нарушаване на правата на жалбоподателите по член 6, във връзка с членове 2 и 3 ДЕС и членове 47 и 48 oт Хартата на Европейския съюз за основните права чрез допускането от страна на Съвета, че съдебните производства в Египет съблюдават основните права на човека.

               3.

               Третото основание е явни грешки в преценката от страна на Съвета, който е приел, че критерият за включване на жалбоподателите в списъка по член 1, параграф 1 oт Решението и член 2, параграф 1 oт Регламента, е бил удовлетворен.

               4.

               Четвъртото основание е непосочването от страна на Съвета на адекватни мотиви за повторното включване на жалбоподателите.

               5.

               Петото правно основание е нарушаване от страна на Съвета на правото на жалбоподателите на защита и на правото им на добра администрация и на ефективна съдебна защита. По-специално Съветът не е разгледал внимателно и безпристрастно дали посочените мотиви за повторното включване са били достатъчно основателни с оглед на изявленията на жалбоподателите преди повторното включване.

               6.

               Шестото основание е нарушаване от страна на Съвета, без оправдание и непропорционално, на основните права на жалбоподателите, включително правата им на неприкосновеност на частната собственост и на добро име. Обжалваното решение има тежки последици за имуществото на жалбоподателите и за репутацията им по света. Съветът не е доказал, че замразяването на финансовите средства и икономическите ресурси на жалбоподателите е свързано или оправдано от някаква легитимна цел, още по-малко, че е било пропорционално на подобна цел.


title: Дело T-477/07: Жалба, предявена на 17 декември 2007 г. — Cofra/Комисия

text:
               8.3.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 64/43

         Жалба, предявена на 17 декември 2007 г. — Cofra/Комисия
   (Дело T-477/07)
   (2008/C 64/69)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Жалбоподател: Cofra srl (Barletta, Италия) (представител: M. A. Calabrese, avvocato)

      Ответни: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени Решение SG/E/3/MIB/mbp D(2007) 8992 на Комисията от 17 октомври 2007 година,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Правните основания и основни доводи са сходни с посочените по дело Lodato Gennaro & Co, Т-417/07.


               9.5.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 132/13

         Дело, заведено на 13 февруари 2013 г. от Míla ehf. срещу Надзорния орган на ЕАСТ
   (Дело E-1/13)
   2013/C 132/08
   На 13 февруари 2013 г. срещу Надзорния орган на ЕАСТ бе заведено дело от Míla ehf., представлявано от адвокат Espen I. Bakken и адвокат Thomas Nordby, Arntzen Besche Advokatfirma AS, Bygdøy Allé 2, 0204 Oslo, Норвегия.
   Ищецът изисква от Съда на ЕАСТ:

               1.

               да обяви за невалиден член 1 от Решение № 410/12/COL на Надзорния орган на ЕАСТ;

               2.

               да разпореди на органа да заплати съдебните разноски, направени във връзка с настоящото производство.

      Правен и фактически контекст и правни аргументи в подкрепа на твърденията:

               —

               Ищецът иска отмяна на Решение № 410/12/COL на Надзорния орган на ЕАСТ от 21 ноември 2012 г., за да прекрати делото, без да открива официалната процедура по разследване за това дали субсидираният наем на оптични влакна в полза на Vodafone, които преди това са били експлоатирани от НАТО, може да се счита за държавна помощ,

               —

               Обжалваното решение е било прието в резултат на жалба от Míla ehf. относно предполагаема неправомерна държавна помощ, отпусната от Министерството на външните работи на Исландия посредством субсидиран наем за ползването на 2 оптични влакна, които преди това са били експлоатирани от НАТО. В решението си Надзорният орган на ЕАСТ констатира, че отдаването под наем от страна на Агенцията за отбрана към Министерството на външните работи на Исландия в полза на Og fjarskipti (наричано също „Vodafone“) на 1 февруари 2010 г. с цел използването и експлоатацията на оптичните влакна не включва държавна помощ по смисъла на член 61, параграф 1 от Споразумението за ЕИП, и прекрати делото без по-нататъшни разследвания,

               —

               Ищецът твърди inter alia, че:

                           —

                           обжалваното решение се основава на погрешна оценка на фактите и на неправилно прилагане на съответната съдебна практика,

                           —

                           Надзорният орган на ЕАСТ не е започнал официалната процедура по разследване на предоставената помощ, както и че

                           —

                           Надзорният орган на ЕАСТ не е предоставил достатъчно доводи за заключенията си.


title: Дело C-518/08: Решение на Съда (трети състав) от 15 април 2010 г. (преюдициално запитване от Tribunal de grande instance de Paris, Франция) — Fundación Gala-Salvador Dalí, Visual Entidad de Gestión de Artistas Plásticos/Société Auteurs dans les arts graphiques et plastiques, Juan-Leonardo Bonet Domenech, Eulalia-María Bas Dalí, María del Carmen Domenech Biosca, Antonio Domenech Biosca, Ana-María Busquets Bonet, Mónica Busquets Bonet (Сближаване на законодателствата — Интелектуална собственост — Авторско право и сродни права — Право на възнаграждение при препродажба, в полза на автора на оригинално произведение на изкуството — Директива 2001/84/ЕО — Лица, които имат право на възнаграждение при препродажба след смъртта на автора на произведението — Понятие „правоприемници“ — Национална правна уредба, съгласно която за период от 70 години след годината на смъртта правото на възнаграждение при препродажба се запазва в полза на наследниците, с изключение на наследниците по завещание и останалите правоприемници на автора — Съвместимост с Директива 2001/84)

text:
               5.6.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 148/7

         Решение на Съда (трети състав) от 15 април 2010 г. (преюдициално запитване от Tribunal de grande instance de Paris, Франция) — Fundación Gala-Salvador Dalí, Visual Entidad de Gestión de Artistas Plásticos/Société Auteurs dans les arts graphiques et plastiques, Juan-Leonardo Bonet Domenech, Eulalia-María Bas Dalí, María del Carmen Domenech Biosca, Antonio Domenech Biosca, Ana-María Busquets Bonet, Mónica Busquets Bonet
   (Дело C-518/08) (1)

   (Сближаване на законодателствата - Интелектуална собственост - Авторско право и сродни права - Право на възнаграждение при препродажба, в полза на автора на оригинално произведение на изкуството - Директива 2001/84/ЕО - Лица, които имат право на възнаграждение при препродажба след смъртта на автора на произведението - Понятие „правоприемници“ - Национална правна уредба, съгласно която за период от 70 години след годината на смъртта правото на възнаграждение при препродажба се запазва в полза на наследниците, с изключение на наследниците по завещание и останалите правоприемници на автора - Съвместимост с Директива 2001/84)
   2010/C 148/10
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal de grande instance de Paris

      Страни в главното производство

      Ищци: Fundación Gala-Salvador Dalí, Visual Entidad de Gestión de Artistas Plásticos

      Ответници: Société Auteurs dans les arts graphiques et plastiques, Juan-Leonardo Bonet Domenech, Eulalia-María Bas Dalí, María del Carmen Domenech Biosca, Antonio Domenech Biosca, Ana-María Busquets Bonet, Mónica Busquets Bonet

      Предмет

   Преюдициално запитване — Tribunal de grande instance de Paris — Тълкуване на член 6 и на член 8, параграфи 2 и 3 от Директива 2001/84/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 септември 2001 година относно правото на [възнаграждение при] препродажба в полза на автора на оригинално произведение на изкуството (ОВ L 272, стp. 32, Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 240) — Лица, които имат право на възнаграждение при препродажба след смъртта на автора на произведението — Съвместимост с Директива 2001/84/ЕО на национална правна уредба, съгласно която за период от 70 години правото на възнаграждение при препродажба се запазва в полза на наследниците на автора, с изключение на наследниците по завещание и останалите правоприемници

      Диспозитив

   Член 6, параграф 1 от Директива 2001/84/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 септември 2001 година относно правото на [възнаграждение при] препродажба в полза на автора на оригинално произведение на изкуството трябва да се тълкува в смисъл, че допуска вътрешноправна разпоредба като разглежданата в главното производство, която запазва правото на възнаграждение при препродажба само за наследниците на автора по закон, но не и за наследниците по завещание. Независимо от това, за целите на прилагането на националната разпоредба, с която се транспонира посоченият член 6, параграф 1, запитващата юрисдикция трябва надлежно да вземе предвид всички релевантни стълкновителни норми в областта на наследяването на правото на възнаграждение при препродажба.

      (1)  ОВ C 32, 7.2.2009 г.


title: Дело T-454/17: Жалба, подадена на 14 юли 2017 г. — „Pro NGO!“/Комисия

text:
               2.10.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 330/11

         Жалба, подадена на 14 юли 2017 г. — „Pro NGO!“/Комисия
   (Дело T-454/17)
   (2017/C 330/13)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател:„Pro NGO!“ (Non-Governmental-Organisations/Nicht-Regierungs-Organisationen) e.V. (Кьолн, Германия) (представител: Rechtsanwalt M. Scheid)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение ARES (2017) 2484833 на Комисията от 16 май 2017 г., и

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три основания.

               1.

               Първо основание: недостатъчно изясняване на релевантната за решението фактическа обстановка

                           —

                           Жалбоподателят изтъква, че ответникът не взел предвид обстоятелството, че външният одитор „Ernst & Young“ впоследствие е изменил първоначалната си констатация, нито взел предвид, че координаторът на проекта е декларирал, че сам е представил документите.

               2.

               Второ основание: преценка на фактическата обстановка в противоречие с други доклади

                           —

                           Освен това ответникът направил неправилна преценка на действията на жалбоподателя, които са в съответствие с договора, като тази преценка била в противоречие с констатациите във Final Audit Report и в OLAF.

               3.

               Трето основание: нарушение на правото на изслушване

                           —

                           На последно място, едва много години след започване на производството на жалбоподателя била предоставена възможност да се запознае с документи от решаващо значение, като част в част от тях е била заличена информация.

                           —

                           Освен това жалбоподателят нямал правното задължение да провежда процедури за възлагане на обществени поръчки или конкретно в рамките на проекта да спазва разпоредби относно процедурите за възлагане на обществени поръчки.

                           —

                           Жалбоподателят не носел и отговорност за действията на партньора на Европейския съюз по проекта.


               20.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 81/10

         Молба за консултативно становище на Съда на ЕАСТ, подадена от Hæstiréttur Íslands, от 8 октомври 2013 г. по дело Íslandsbanki hf. с/у Gunnar V. Engilbertsson
   (Дело E-22/13)
   2014/C 81/09
   С писмо от 8 октомври 2013 г., получено в деловодството на Съда на 9 октомври 2013 г., е отправена молба до Съда на ЕАСТ от Hæstiréttur Íslands (Върховния съд на Исландия) за консултативно становище по дело Íslandsbanki hf. с/у Gunnar V. Engilbertsson по следните въпроси:

               1.

               Съвместимо ли е с разпоредбите на Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 г. относно неравноправните клаузи в потребителските договори, ако законодателството в държава, която е страна по Споразумението за ЕИП, допуска договорите между потребители и доставчици на заеми за финансиране на покупки на недвижими имоти да съдържат клаузи, които гласят, че вноските за погасяване на заема трябва да бъдат обвързани с предварително определен индекс?

               2.

               Ако отговорът на първия въпрос е, че индексирането на вноските за погасяване на заеми, взети с цел финансиране на покупки на недвижими имоти, е съвместимо с разпоредбите на Директива 93/13/ЕИО, то вторият въпрос е: Директивата ограничава ли правото на преценка на въпросната държава от ЕИП да определя, било то чрез законови или подзаконови административни актове, факторите, които могат да предизвикат промени в предварително определения индекс, и методите, чрез които следва да се измерват тези промени?

               3.

               Ако отговорът на втория въпрос е, че Директива 93/13/ЕИО не ограничава правото на преценка на споменатата в този въпрос държава-членка, то третият въпрос е: Смята ли се, че дадена договорна клауза е била индивидуално договорена по смисъла на член 3, параграф 1 от Директивата, когато: а) в договора, който потребителят подписва при вземането на заема, се посочва, че неговото задължение подлежи на индексация, а основният индекс, който следва да се използва при изчисляването на ценовите промени, е уточнен в договора; б) договорът е придружен от график на плащанията, в който са описани подробно прогнозните вноски за изплащане, които следва да се правят на датите на падеж на заема, а в графика се посочва, че тези прогнозни размери на вноските могат да се променят в съответствие с клаузата за индексация в договора; и в) потребителят и доставчикът подписват графика на плащанията едновременно и ведно с подписването на договора от страна на потребителя?

               4.

               Смята ли се, че методът, чрез който се изчисляват ценовите промени по договори за заеми с цел финансиране на покупки на недвижими имоти, е бил изрично разяснен на потребителя по смисъла на параграф 2, буква г) от приложението към Директива 93/13/ЕИО, когато обстоятелствата са същите като описаните в третия въпрос?

               5.

               Има ли избор дадена държава — страна по Споразумението за ЕИП, прилагайки член 6, параграф 1 от Директива 93/13/ЕИО, между това да предвиди в националното си законодателство, че неравноправните договорни клаузи по смисъла на член 6, параграф 1 от Директивата могат да бъдат обявени за необвързващи за потребителя, и това да предвиди в националното си законодателство, че такива клаузи винаги са необвързващи за потребителя?


title: Дело C-6/15: Преюдициално запитване от Raad van State (Белгия), постъпило на 12 януари 2015 г.  — TNS Dimarso NV/Vlaams Gewest

text:
               13.4.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 118/15

         Преюдициално запитване от Raad van State (Белгия), постъпило на 12 януари 2015 г. — TNS Dimarso NV/Vlaams Gewest
   (Дело C-6/15)
   (2015/C 118/20)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Raad van State van België

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: TNS Dimarso NV

      Ответник: Vlaams Gewest

      Преюдициални въпроси

               1)

               Следва ли член 53, параграф 2 от Директива 2004/18/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки сам по себе си и във връзка с европейските принципи на равно третиране и прозрачност при възлагане на обществени поръчки да се тълкува в смисъл, че възлагащият орган, когато възлага поръчката на оферента с икономически най-изгодната оферта от гледна точка на органа, винаги е длъжен да определи предварително и да посочи в обявлението за обществената поръчки или в спецификациите метода за оценяване или правилата за претегляне — независимо от тяхната предвидимост, обичаен характер или обхват — с помощта на които офертата следва да бъде оценена съгласно критериите или подкритериите за възлагане,

               2)

               или в смисъл, че макар да не е налице подобно общо задължение, има обстоятелства като например обхватът, липсата на предвидимост или необичайният характер на тези правила за претегляне, при които възниква такова задължение?

      (1)  ОВ L 134, стр. 114; Специално издание на български език, глава 6, том 8, стр. 116.


title: Дело T-110/10: Решение на Общия съд от 13 юни 2012 г. — Insula/Комисия (Клауза за подсъдност — Договор за финансиране на научно-изследователски проекти — Договор El Hierro — Липса на оправдателни документи и несъответствие на част от декларираните разходи с договорните условия — Връщане на авансово изплатените суми — Насрещен иск на Комисията)

text:
               21.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 217/18

         Решение на Общия съд от 13 юни 2012 г. — Insula/Комисия
   (Дело T-110/10) (1)

   (Клауза за подсъдност - Договор за финансиране на научно-изследователски проекти - Договор El Hierro - Липса на оправдателни документи и несъответствие на част от декларираните разходи с договорните условия - Връщане на авансово изплатените суми - Насрещен иск на Комисията)
   2012/C 217/37
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Conseil scientifique international pour le développement des îles (Insula) (Париж, Франция) (представители: J.-D. Simonet и P. Marsal, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално A.-M. Rouchaud-Joët и F. Mirza, а впоследствие A.-M. Rouchaud-Joët и D. Calciu, подпомагани от L. Defalque и S. Woog, avocats)

      Предмет

   Искане на основание член 272 ДФЕС, от една страна, да се установи, че искането на Комисията за връщането на сума от 84 120 EUR е неоснователно, и от друга страна, Комисията да бъде осъдена да издаде „кредитно известие“ за сумата от 84 120 EUR.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля иска.

               2.

               Осъжда Conseil scientifique international pour le développement des îles (Insula) да заплати на Европейската комисия сумата от 84 120 EUR главница заедно с 2,5 % годишна лихва за забава, считано от 26 януари 2010 г. до окончателното изплащане на главницата.

               3.

               Отхвърля насрещния иск на Комисията в останалата му част.

               4.

               Insula понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Комисията.

      (1)  ОВ C 134, 22.5.2010 г.


title: Дело C-353/11: Иск, предявен на 5 юли 2011 г. — Европейска комисия/Чешка република

text:
               27.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/26

         Иск, предявен на 5 юли 2011 г. — Европейска комисия/Чешка република
   (Дело C-353/11)
   2011/C 252/49
   Език на производството: чешки

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: E. Manhaeve и M. Thomannová-Körnerová)

      Ответник: Чешка република

      Искания на ищеца

               —

               Да се установи, че като не е приела всички законодателни и административни мерки, необходими за да се съобрази с Директива 2010/5/ЕС на Комисията от 8 февруари 2010 година за изменение на Директива 98/8/ЕО на Европейския парламент и на Съвета с цел включване на акролеин като активно вещество в приложение I към нея (1), или във всеки случай като не е уведомила Комисията за тези мерки, Чешка република не е изпълнила задълженията си по член 2 от тази директива;

               —

               да се осъди Чешка република да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Срокът, определен за транспониране на директивата във вътрешното право, е изтекъл на 31 август 2010 г.

      (1)  ОВ L 36, 2010 г., стр. 24.


title: Дело T-286/10: Жалба, подадена на 30 юни 2010 г. — Fondation de l’Institut de Recherche Idiap/Комисия

text:
               14.8.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 221/57

         Жалба, подадена на 30 юни 2010 г. — Fondation de l’Institut de Recherche Idiap/Комисия
   (Дело T-286/10)
   ()
   2010/C 221/91
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Fondation de l’Institut de Recherche Idiap (представител: G. Chapus-Rapin, avocat)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               предварително искане: да бъде придадено суспензивно действие на настоящата жалба,

               —

               главно искане:

                           —

                           жалбата да се обяви за допустима,

                           —

                           жалбата да се допусне за разглеждане,

               —

               в резултат от това:

                           —

                           да се отмени Решение от 11 май 2010 г., постановено от Европейската комисия,

                           —

                           да се обяви, че разходите, свързани с изследователите на IDIAP, които имат безсрочни трудови договори и които работят по програмите AMIDA, BACS и DIRAC, могат да бъдат посрещнати от външните фондове на Европейския съюз,

                           —

                           да се разпореди, че IDIAP не следва да възстановява 98 042,45 EUR за DIRAC и 251 505,76 EUR за AMIDA;

                           —

                           да се осъди Европейската комисия да заплати всички съдебни разноски, свързани с производството,

                           —

                           да се осъди Европейската комисия да понесе разходите и адвокатските хонорари на IDIAP,

               —

               при условията на евентуалност:

                           —

                           жалбата да се обяви за допустима,

                           —

                           жалбата да се допусне за разглеждане,

               —

               в резултат от това:

                           —

                           да се отмени Решение от 11 май 2010 г., постановено от Европейската комисия,

                           —

                           да се разпореди Европейската комисия да осъществи повторен одит на IDIAP и той да бъде поверен на институция, различна от Treureva;

                           —

                           да се осъди Европейската комисия да заплати всички съдебни разноски, свързани с производството,

                           —

                           да се осъди Европейската комисия да понесе разходите и адвокатските хонорари на IDIAP.

      Правни основания и основни доводи

   С настоящата жалба, която се основава на арбитражна клауза, по същество жалбоподателят иска Общият съд да установи, че се приемат за допустими разходите, възникнали във връзка с изследователите, които имат трудови договори в рамките на договорите AMIDA, BACS и DIRAC, част от специфичните програми за изследвания, технологично развитие и демонстрации, с наименования „Интегриране и укрепване на европейското изследователско пространство (2002—2006 г.)“ и „Технологии на информационното общество (2000—2006 г.)“.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят посочва, че:

               —

               е произволно или най-малкото, неоснователно тълкуването на Европейската комисия на договорите AMIDA, BACS и DIRAC, съгласно което разходите във връзка с безсрочни трудови договори на изследователите са обикновени оперативни разходи, които не са допустими, и не се считат за допълнителни разходи, свързани с проектите, доколкото:

                           —

                           моделът на договор в основата на договорите AMIDA, BACS и DIRAC не изключвал безсрочните трудови договори от допустимите разходи,

                           —

                           връзката между трудовите договори на изследователите и проектите AMIDA, BACS и DIRAC била изрично посочена в трудовите договори,

                           —

                           трудовите договори на изследователите съществували единствено поради осъществяването на проектите, тъй като жалбоподателят не разполагал със свои средства, за да заплаща на изследователите извън проектите,

                           —

                           най-добрият способ да се осигури възможността за прекъсване на правоотношенията с изследователите при завършване на един проект бил безсрочният трудов договор, тъй като съгласно швейцарското право (мястото на установяване на жалбоподателя) такъв договор може да бъде прекратен по всяко време, без да е необходима обосновка за това, при спазване на кратък срок за предизвестие,

               —

               тълкуването на Комисията противоречи на принципа на добросъвестност и на оправданите правни очаквания, тъй като това тълкуване е било изменяно постепенно,

               —

               при условията на евентуалност, процедурата по одита — предмет на обжалваното решение, страда от непоправими пороци, които трябва да доведат до неговата отмяна.


               12.2.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/1

         2011/C 46/01
   Последна публикация на Съдa на Европейския съюз в Официален вестник на Европейския съюз

         ОВ C 38, 5.2.2011 г.

      Предишни публикации

      ОВ C 30, 29.1.2011 г.

      ОВ C 13, 15.1.2011 г.

      ОВ C 346, 18.12.2010 г.

      ОВ C 328, 4.12.2010 г.

      ОВ C 317, 20.11.2010 г.

      ОВ C 301, 6.11.2010 г.

   Може да намерите тези текстове на:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu