title: Дело T-75/10: Жалба, подадена на 17 февруари 2010 г. — Embraer и др./Комисия

text:
               1.5.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/52

         Жалба, подадена на 17 февруари 2010 г. — Embraer и др./Комисия
   (Дело T-75/10)
   2010/C 113/84
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Empresa Brasileira de Aeronáutica, SA (Embraer) (São José dos Campos, Бразилия), Embraer Aviation Europe SAS (EAE) (Villepinte, Франция), Indústria Aeronáutica de Portugal SA (OGMA) (Alverca do Ribatejo, Португалия) (представители: U. O’Dwyer и A. Martin, Solicitors)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

               —

               да се отмени обжалваното решение,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателите искат отмяната на Решение C(2009) 4541 окончателен на Комисията от 17 юни 2009 г., с което се обявява за съвместима с общия пазар помощта, предназначена да финансира разходите за научни изследвания и развитие във връзка със създаването и с изработването на въздухоплавателен продукт, предоставена от властите на Обединеното кралство на Bombardier (Short Brothers) [N 654/2008] (1). Решението на Комисията е прието вследствие на предварително разглеждане, извършено в съответствие с член 108, параграф 3 ДФЕС. Жалбоподателите са конкурентите на получателя на помощта и подават жалба, с която се противопоставят на предвидената помощ като искат от Комисията да започне официална процедура по разследване.
   В подкрепа на своята жалба за отмяна жалбоподателите изтъкват следните правни основания:

               Първо, те твърдят, че Комисията е срещнала сериозни затруднения в хода на своето предварително разглеждане на съвместимостта на държавната помощ с общия пазар и че следователно тя е била длъжна да започне официалната процедура по разследване, предвидена в член 108, параграф 2 ДФЕС. Освен това те посочват, че като не е започнала официалната процедура по разследване Комисията е лишила жалбоподателите и другите засегнати страни от тяхното право да бъдат изслушани в хода на разследването на Комисията. Според тях това представлява процесуален недостатък в нарушение на Договора.

               По-специално сериозните затруднения, които е срещнала Комисията, са видни от:

                           —

                           продължителността и обстоятелствата по предварителното разглеждане;

                           —

                           пропускът на Комисията да определи пазара на криле на въздухоплавателни средства със 100—149 места като съответен продуктов пазар;

                           —

                           пропускът на Комисията да анализира отражението на държавната помощ върху конкуренцията на пазара на криле на въздухоплавателни средства със 100—149 места;

                           —

                           анализът на Комисията относно отражението на държавната помощ върху конкуренцията, свързана със завършени въздухоплавателни средства със 100—149 места, бил недостатъчен и непълен.

               Второ, жалбоподателите твърдят, че идентифицирането от страна на Комисията на твърдения пазар на конструкции за въздухоплавателни средства и нейният пропуск да идентифицира съответния пазар на криле на въздухоплавателни средства със 100—149 места представляват явна грешка в преценката на съвместимостта на помощта с общия пазар, извършена в съответствие с член 107, параграф 3, буква в) ДФЕС.

               Трето, те считат, че пропускът на Комисията да анализира отражението на държавната помощ върху съответния пазар на криле на въздухоплавателни средства със 100—149 места представлява явна грешка в преценката на съвместимостта на помощта с общия пазар, извършена в съответствие с член 107, параграф 3, буква в) ДФЕС.

               Четвърто, те твърдят, че непълният и погрешен анализ на Комисията на отражението на държавната помощ върху пазара на завършени въздухоплавателни средства със 100—149 места представлява явна грешка в преценката на съвместимостта на помощта с общия пазар, извършена в съответствие с член 107, параграф 3, буква в) ДФЕС.

      (1)  ОВ C 298, 2009 г., стр. 2.


title: Дело T-183/09: Определение на Общия съд от 27 април 2012 г. — Spa Monopole/СХВП — Club de Golf Peralada (WINE SPA)

text:
               23.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 184/19

         Определение на Общия съд от 27 април 2012 г. — Spa Monopole/СХВП — Club de Golf Peralada (WINE SPA)
   (Дело T-183/09) (1)

   2012/C 184/36
   Език на производството: испански
   Председателят на пети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 153, 4.7.2009 г.


title: Дело C-111/15: Решение на Съда (пети състав) от 7 юли 2016 г. (преюдициално запитване от Upravno sodišče Republike Slovenije — Словения) — Občina Gorje/Republika Slovenija (Преюдициално запитване — Обща селскостопанска политика — Регламент (ЕО) № 1698/2005 — Регламент (ЕС) № 65/2011 — Финансиране от ЕЗФРСР — Подпомагане на развитието на селските райони — Правила за допустимост на проектите и на разходите — Времево условие — Пълно изключване — Намаляване на помощта)

text:
               12.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 335/13

         Решение на Съда (пети състав) от 7 юли 2016 г. (преюдициално запитване от Upravno sodišče Republike Slovenije — Словения) — Občina Gorje/Republika Slovenija
   (Дело C-111/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Обща селскостопанска политика - Регламент (ЕО) № 1698/2005 - Регламент (ЕС) № 65/2011 - Финансиране от ЕЗФРСР - Подпомагане на развитието на селските райони - Правила за допустимост на проектите и на разходите - Времево условие - Пълно изключване - Намаляване на помощта))
   (2016/C 335/17)
   Език на производството: словенски

      Запитваща юрисдикция

   Upravno sodišče Republike Slovenije

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Občina Gorje

      Ответник: Republika Slovenija

      Диспозитив

               1)

               Член 71 от Регламент (ЕО) № 1698/2005 на Съвета от 20 септември 2005 година относно подпомагане на развитието на селските райони от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална правна уредба като разглежданата в главното производство, съгласно която допустими за участие на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони в съфинансирането на проект за развитие на селските райони, избран от управителния орган на съответната програма за развитие на селските райони или на проект, за който той отговаря, са само разходите, направени след приемане на решението за предоставяне на такава помощ.

               2)

               Член 71, параграф 3 от Регламент № 1698/2005, във връзка с член 30 от Регламент (ЕС) № 65/2011 на Комисията от 27 януари 2011 година трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба като разглежданата в главното производство, съгласно която искането за плащане по проект, приет за съфинансиране от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони, трябва да бъде отхвърлено изцяло, когато някои направени по проекта разходи са извършени преди да е прието решението за предоставяне на такава помощ, при положение че в искането си за плащане бенефициерът на помощта не е направил умишлено невярна декларация.

      (1)  ОВ C 245, 27.7.2015 г.


title: Дело T-348/07: Решение на Общия съд от 9 септември 2010 г. — Al-Aqsa/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания — Замразяване на средства — Обща позиция 2001/931/ОВППС и Регламент (ЕО) № 2580/2001 — Жалба за отмяна — Промяна на исканията — Съдебен контрол — Условия за прилагане на мярка на Съюза за замразяване на средства)

text:
               23.10.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 288/32

      Решение на Общия съд от 9 септември 2010 г. — Al-Aqsa/Съвет
      (Дело T-348/07) (1)

      (Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания - Замразяване на средства - Обща позиция 2001/931/ОВППС и Регламент (ЕО) № 2580/2001 - Жалба за отмяна - Промяна на исканията - Съдебен контрол - Условия за прилагане на мярка на Съюза за замразяване на средства)
      (2010/C 288/61)
      Език на производството: нидерландски

         Страни

         Жалбоподател: Stichting Al-Aqsa (Heerlen, Нидерландия) (представители: J. Pauw, G. Pulles, A. M. van Eik и M. Uiterwaal, avocats)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: E. Finnegan, G.-J. Van Hegelsom и B. Driessen)

         Встъпили в подкрепа на ответника страни: Кралство Белгия (представители: C.M. Wissels, M. de Mol и Y. de Vries, agents) и Европейска комисия (представители: P. van Nuffel и S. Boelaert)

         Предмет

      Първоначален предмет по същество искане за отмяна на Решение 2007/445/ЕО на Съвета от 28 юни 2007 година за прилагане на член 2, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 2580/2001 относно специалните ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания, и за отмяна на решения 2006/379/ЕО и 2006/1008/ЕО (ОВ L 169, стр. 58), доколкото засяга жалбоподателя

         Диспозитив

                  1.

                  Отменя Решение 2007/445/ЕО на Съвета от 28 юни 2007 година за прилагане на член 2, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 2580/2001 относно специалните ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания, и за отмяна на решения 2006/379/ЕО и 2006/1008/ЕО, Решение 2007/868/ЕО на Съвета от 20 декември 2007 година за прилагане на член 2, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 2580/2001 и за отмяна на Решение 2007/445, Решение 2008/583/ЕО на Съвета от 15 юли 2008 година за прилагане на член 2, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 2580/2001 и за отмяна на Решение 2007/868, Решение 2009/62/ЕО на Съвета от 26 януари 2009 година за прилагане на член 2, параграф 3 от Регламент № 2580/2001 и за отмяна на Решение 2008/583 и Регламент (ЕО) № 501/2009 на Съвета от 15 юни 2009 година за прилагане на член 2, параграф 3 от Регламент № 2580/2001 и за отмяна на Решение 2009/62 в частта им, в която тези актове се отнасят до Stichting Al Aqsa.

                  2.

                  Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

                  3.

                  Осъжда Съвета на Европейския съюз да понесе наред с направените от него съдебни разноски и съдебните разноски, направени от Stichting Al Aqsa.

                  4.

                  Кралство Нидерландия и Европейската комисия понасят направените от тях съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 269, 10.11.2007 г.


title: Дело T-561/08: Решение на Общия съд от 18 октомври 2011 г. — Gutknecht/Комисия (Извъндоговорна отговорност — Ветеринарно-санитарни изисквания — Биоцидни продукти — Преброяване на активните вещества на пазара — Приемане на регламенти от Комисията на основание Директива 98/8/CE — Причинно-следствена връзка)

text:
               26.11.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 347/28

         Решение на Общия съд от 18 октомври 2011 г. — Gutknecht/Комисия
   (Дело T-561/08) (1)

   (Извъндоговорна отговорност - Ветеринарно-санитарни изисквания - Биоцидни продукти - Преброяване на активните вещества на пазара - Приемане на регламенти от Комисията на основание Директива 98/8/CE - Причинно-следствена връзка)
   2011/C 347/42
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищец: Jürgen Gutknecht (Кирххаймболанден, Германия) (представители: K. Van Maldegem и C. Mereu, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: P. Oliver и G. Wilms)

      Предмет

   Иск за обезщетяване на вредата, която ищецът твърди, че е претърпял в резултат от незаконосъобразното приемане от страна на Комисията на различни регламенти на основание Директива 98/8/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 1998 година относно пускането на пазара на биоциди (ОВ L 123, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 24, стр. 67), или, при условията на евентуалност, в резултат от неправомерното бездействие на Комисията, доколкото същата не е взела необходимите мерки, за да гарантира правото на защита на данните, предоставени в приложение на посочената директива.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля иска.

               2.

               Г-н Jürgen Gutknecht понася наред с направените от него съдебни разноски и тези на Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 55, 7.3.2009 г.


title: Дело C-384/17: Преюдициално запитване от Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Унгария), постъпило на 27 юни 2017 г. — Dooel Uvoz-Izvoz Skopje Link Logistik N&N/Budapest Rendőrfőkapitánya

text:
               25.9.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 318/6

         Преюдициално запитване от Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Унгария), постъпило на 27 юни 2017 г. — Dooel Uvoz-Izvoz Skopje Link Logistik N&N/Budapest Rendőrfőkapitánya
   (Дело C-384/17)
   (2017/C 318/10)
   Език на производството: унгарски

      Запитваща юрисдикция

   Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Dooel Uvoz-Izvoz Skopje Link Logistik N&N

      Ответник: Budapest Rendőrfőkapitánya

      Преюдициални въпроси

               1)

               Представлява ли изискването за съразмерност, установено в член 9а от Директива 1999/62/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 17 юни 1999 година относно заплащането на такси от тежкотоварни автомобили за използване на определени инфраструктури и тълкувано от Съда на Европейския съюз в решение от 22 март 2017 г. по съединени дела C-497/15 и C-498/15, пряко приложима разпоредба на тази директива?

               2)

               В случай че изискването за съразмерност, установено в член 9а от Директива 1999/62/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 юни 1999 година относно заплащането на такси от тежкотоварни автомобили за използване на определени инфраструктури и тълкувано от Съда на Европейския съюз в решение от 22 март 2017 г. по съединени дела C-497/15 и C-498/15, Euro-Team, не представлява пряко приложима разпоредба на тази директива:
               възможно и необходимо ли е — при положение че липсва законодателна намеса в съответната област — при тълкуването на националното законодателство в съответствие с правото на Съюза националният съд и националният административен орган да допълват приложимата към разглеждания случай национална правна уредба с материалноправните критерии на изискването за съразмерност, установени в решение на Съда на Европейския съюз от 22 март 2017 г. по съединени дела C-497/15 и C-498/15?

      (1)  ОВ L 187., 1999 г., стр. 42; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 7, стр. 88.


title: Дело F-37/13: Жалба, подадена на 26 април 2013 г. — ZZ/Комисия

text:
               20.7.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 207/59

         Жалба, подадена на 26 април 2013 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-37/13)
   2013/C 207/100
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представители: S. Rodrigues и A. Blot, avocats)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на решението на OLAF, с което се отхвърля искането за подновяване на договора на жалбоподателя, след отмяната на това решение с решение на Съда на публичната служба, и искането за изплащане на обезщетение за неимуществените и имуществените вреди, които се твърди, че са претърпени

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на ООСД (орган, оправомощен да сключва договори) от 8 август 2012 г., с което се отхвърля искането за подновяване на договора на жалбоподателя;

               —

               при необходимост да се отмени мълчаливия отказ от 12 август 2010 г., с който се отхвърля искането за подновяване на договора на жалбоподателя, ако отмяната му се оспори в дело по обжалване пред Общия съд на Съюза;

               —

               и доколкото е необходимо, да се отмени решението на ООСД от 17 януари 2013 г., с което се отхвърля административната жалба, подадена от жалбоподателя на 21 септември 2012 г.;

               —

               за претърпените имуществени вреди на жалбоподателя да се присъди сума, съответстваща на разликата във възнаграждението, което жалбоподателят би получавал, ако договорът му като срочно нает служител в OLAF бе продължен за още 4 години, и възнаграждението, което получава от май 2011 г. (като се вземат предвид неговите пенсионни права и нормалното развитие на кариерата му);

               —

               на жалбоподателя да се изплати обезщетение за претърпените имуществени вреди, поради пропуснатата възможност за сключване на договор за неопределено време, което обезщетение е определено ex aequo et bono и в предварителен размер на 250 000 евро;

               —

               за претърпените неимуществени вреди да му присъди сума, която е определена ex aequo et bono и в предварителен размер на 10 000 евро;

               —

               Комисията да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-108/13: Преюдициално запитване, отправено от Conseil d'État (Франция) на 6 март 2013 г. — Société Mac GmbH/Ministère de l'agriculture, de l'agroalimentaire et de la forêt

text:
               18.5.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 141/15

         Преюдициално запитване, отправено от Conseil d'État (Франция) на 6 март 2013 г. — Société Mac GmbH/Ministère de l'agriculture, de l'agroalimentaire et de la forêt
   (Дело C-108/13)
   2013/C 141/27
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Conseil d'État

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Société Mac GmbH

      Ответник: Ministère de l'agriculture, de l'agroalimentaire et de la forêt

      Преюдициален въпрос

   Допускат ли членове 34 и 36 от Договора за функционирането на Европейския съюз национална правна уредба, която подлага по-конкретно издаването на разрешение за пускане на пазара на продукт за растителна защита в рамките на паралелен внос в зависимост от условието въпросният продукт да се ползва в държавата износител с издадено в съответствие с Директива 91/414/ЕИО (1) разрешение за пускане на пазара, и следователно не позволява издаването на разрешение за пускане на пазара в рамките на паралелен внос за продукт, който се ползва в държавата износител с разрешение за пускане на пазара в рамките на паралелен внос и е идентичен с продукт, разрешен в държавата вносител?

      (1)  Директива 91/414/ЕИО на Съвета от 15 юли 1991 година относно пускането на пазара на продукти за растителна защита (ОВ L 230, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 10, стр. 30).


title: Дело C-536/15: Решение на Съда (втори състав) от 15 март 2017 г. (преюдициално запитване от College van Beroep voor het Bedrijfsleven — Нидерландия) — Tele2 (Netherlands) BV, Ziggo BV, Vodafone Libertel BV/Autoriteit Consument en Markt (ACM) (Преюдициално запитване — Електронни съобщителни мрежи и услуги — Директива 2002/22/ЕО — Член 25, параграф 2 — Телефонни справочни услуги и указатели — Директива 2002/58/ЕО — Член 12 — Указатели на абонати — Предоставяне на лични данни за абонатите с оглед осигуряването на общодостъпни телефонни справочни услуги и указатели — Съгласие на абоната — Разграничение в зависимост от държавата членка, в която се предлагат общодостъпните телефонни справочни услуги и указатели — Принцип на недопускане на дискриминация)

text:
               15.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 151/9

         Решение на Съда (втори състав) от 15 март 2017 г. (преюдициално запитване от College van Beroep voor het Bedrijfsleven — Нидерландия) — Tele2 (Netherlands) BV, Ziggo BV, Vodafone Libertel BV/Autoriteit Consument en Markt (ACM)
   (Дело C-536/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Електронни съобщителни мрежи и услуги - Директива 2002/22/ЕО - Член 25, параграф 2 - Телефонни справочни услуги и указатели - Директива 2002/58/ЕО - Член 12 - Указатели на абонати - Предоставяне на лични данни за абонатите с оглед осигуряването на общодостъпни телефонни справочни услуги и указатели - Съгласие на абоната - Разграничение в зависимост от държавата членка, в която се предлагат общодостъпните телефонни справочни услуги и указатели - Принцип на недопускане на дискриминация))
   (2017/C 151/12)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   College van Beroep voor het Bedrijfsleven

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Tele2 (Netherlands) BV, Ziggo BV, Vodafone Libertel BV

      Ответник: Autoriteit Consument en Markt (ACM)

      в присъствието на: European Directory Assistance NV

      Диспозитив

               1)

               Член 25, параграф 2 от Директива 2002/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно универсалната услуга и правата на потребителите във връзка с електронните съобщителни мрежи и услуги (Директивата за универсалната услуга), изменена с Директива 2009/136/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 25 ноември 2009 г., трябва да се тълкува в смисъл, че понятието „молби“, употребено в този член, включва и молба, отправена от предприятие, установено в държава членка, различна от държавата, в която са установени предприятията, предоставящи телефонни номера на абонати, което предприятие иска да му бъде предоставена съответната информация, с която разполагат тези предприятия, с оглед осигуряването на общодостъпни телефонни справочни услуги и указатели в тази държава членка и/или в други държави членки.

               2)

               Член 25, параграф 2 от Директива 2002/22, изменена с Директива 2009/136, трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска предприятие, което предоставя телефонни номера на абонати и което е длъжно съгласно националното законодателство да иска съгласието на тези абонати за използването на засягащите ги данни с оглед осигуряването на телефонни справочни услуги и указатели, да отправи молбата си за това по начин, че посочените абонати да изразят отделно съгласието си по отношение на това използване в зависимост от държавата членка, в която предприятията, които могат да поискат посочената в тази разпоредба информация, предоставят тези услуги.

      (1)  ОВ C 27, 25.1.2016 г.


title: Дело C-221/07: Искане за преюдициално заключение, направено от Sozialgericht Stuttgart (Германия) на 2 май 2007 г. — Krystyna Zablocka-Weyhermüller/Land Baden-Württemberg

text:
               4.8.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 183/17

         Искане за преюдициално заключение, направено от Sozialgericht Stuttgart (Германия) на 2 май 2007 г. — Krystyna Zablocka-Weyhermüller/Land Baden-Württemberg
   (Дело C-221/07)
   (2007/C 183/27)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Sozialgericht [Съд по социалноправни спорове] Щутгарт
   Страни в главното производство

      Ищец: Krystyna Zablocka-Weyhermüller

      Ответник: Провинция Баден Вюртенберг
   Преюдициални въпроси
   Съответстват ли на ползващото се с по-висок ранг общностно право, от гледна точка на свободното движение на лица, установените в германското право в областта на социално подпомагане ограничения по смисъла на § 64e от Федералния закон за социално подпомагане (BVG) спрямо лица с право на получаване на обезщетения, които имат местоживеене или обичайно пребиваване в Полша като нова държава-членка на ЕС?


title: Дело T-558/13: Жалба, подадена на 24 октомври 2013 г. — FSA/СХВП — Motokit Veículos e Acessórios ( „FSA K-FORCE“ )

text:
               25.1.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/23

         Жалба, подадена на 24 октомври 2013 г. — FSA/СХВП — Motokit Veículos e Acessórios („FSA K-FORCE“)
   (Дело T-558/13)
   2014/C 24/40
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: FSA Srl (Busnago, Италия) (представители: M. Locatelli и M. Cartella, lawyers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Motokit Veículos e Acessórios, SA (Vagos, Португалия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 5 август 2013 г., постановено по преписка R 436/2012-2,

               —

               да постанови регистрация на словната марка „FSA K-FORCE“,

               —

               да осъди ответника и встъпилата страна да заплатят разноските в производството.

      Правни основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: словната марка „FSA K-FORCE“ — регистрация на марка на Общността № 9 191 909.

      Притежател на марката на Общността: жалбоподателят.

      Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав.

      Основание на искането за обявяване на недействителност: основанията са тези, изложени в член 53, параграф 1, буква a) от Регламента относно марката на Общността, във връзка с член 8, параграф 1, буква б) от Регламента относно марката на Общността.

      Решение на отдела по отмяна: обявява регистрацията на марка на Общността за недействителна.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 53, параграф 1, буква a), във връзка с член 8, параграф 1, буква б) от Регламента относно марката на Общността и член 75 от Регламента относно марката на Общността.


title: Дело C-569/10: Решение на Съда (четвърти състав) от 27 юни 2013 г. — Европейска комисия/Република Полша (Неизпълнение на задължения от държава членка — Директива 94/22/ЕО — Условия за предоставяне и ползване на разрешения за проучване, изследване и производство на въглеводороди — Недискриминационен достъп)

text:
               3.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 225/3

         Решение на Съда (четвърти състав) от 27 юни 2013 г. — Европейска комисия/Република Полша
   (Дело C-569/10) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 94/22/ЕО - Условия за предоставяне и ползване на разрешения за проучване, изследване и производство на въглеводороди - Недискриминационен достъп)
   2013/C 225/04
   Език на производството: полски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: K. Herrmann и M. Owsiany-Hornung)

      Ответник: Република Полша (представители: M. Szpunar, M. Drwięcki и B. Majczyna)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Неправилно и/или непълно транспониране на член 2, параграф 2, член 3, параграф 1 и член 5, точки 1 и 2 от Директива 94/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 1994 година относно условията за предоставяне и ползване на разрешения за проучване, изследване и производство на въглеводороди (ОВ L 164, стр. 3; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 2, стр. 173) — Недискриминационен достъп до тези дейности и до тяхното извършване

      Диспозитив

               1.

               Като не е предприела необходимите мерки, за да гарантира, че липсва каквато и да е дискриминация между заинтересованите субекти във връзка с достъпа до дейностите по проучване, изследване и производство на въглеводороди, както и че разрешенията за упражняване на тези дейности се предоставят въз основа на процедура, в която всички заинтересовани субекти могат да подават заявления въз основа на критерии, публикувани в Официален вестник на Европейския съюз преди началото на периода за подаване на заявленията, Република Полша не е изпълнила задълженията си по член 2, параграф 2, както и по член 5, точки 1 и 2 от Директива 94/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 1994 година относно условията за предоставяне и ползване на разрешения за проучване, изследване и производство на въглеводороди.

               2.

               Отхвърля иска в останалата му част.

               3.

               Европейската комисия и Република Полша понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 46, 12.2.2011 г.


title: Дело T-846/16: Жалба, подадена на 30 ноември 2016 г. — QF/Комисия

text:
               20.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/31

         Жалба, подадена на 30 ноември 2016 г. — QF/Комисия
   (Дело T-846/16)
   (2017/C 053/38)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: QF (Барселона, Испания) (представители: L. Ruiz Ezquerra, R. Oncina Borrego, I. Sobrepera Millet и A. Hernández Pardo, abogados)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               Да обяви, че Решението на Комисията от 4 юли 2016 година относно държавна помощ SA.29769 (2013/C) (ex 2013/NN), предоставена от Испания на някои футболни клубове, нарушава член 107, параграф 1 ДФЕС и член 108, параграф 3 ДФЕС, тъй като възможността за консолидиране на сметките, възникнала от разрешението, дадено със Закон 10/1990 на четири клуба да участват в няколко различни спортни дисциплини, подобно на прилагането на намалена данъчна ставка на корпоративния данък, също представлява несъвместима с вътрешния пазар държавна помощ, което Европейската комисия е трябвало да констатира.

               —

               Вследствие на това да отмени мярката и да задължи Кралство Испания да си възстанови несъвместимата с вътрешния пазар помощ от получателите. Да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Основанията и основните доводи са същите като посочените по дело T-845/16, QG/Комисия.


title: Дело C-228/16 P: Решение на Съда (първи състав) от 31 май 2017 г. — Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI)/Европейска комисия (Обжалване — Държавни помощи — Решение за прекратяване на преписката — Отказ на Европейската комисия да продължи разглеждането на оплакването на жалбоподателя — Решение, с което в края на фазата на предварителното разглеждане се установява, че не е налице държавна помощ — Решение с чисто потвърдителен характер — Условия за законосъобразност на оттеглянето на решение за прекратяване на преписката)

text:
               31.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 249/9

         Решение на Съда (първи състав) от 31 май 2017 г. — Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI)/Европейска комисия
   (Дело C-228/16 P) (1)

   ((Обжалване - Държавни помощи - Решение за прекратяване на преписката - Отказ на Европейската комисия да продължи разглеждането на оплакването на жалбоподателя - Решение, с което в края на фазата на предварителното разглеждане се установява, че не е налице държавна помощ - Решение с чисто потвърдителен характер - Условия за законосъобразност на оттеглянето на решение за прекратяване на преписката))
   (2017/C 249/12)
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Жалбоподател: Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI) (представители: адв. E. Bourtzalas, A. Oikonomou, E. Salaka, C. Synodinos и H. Tagaras, dikigoroi, адв. D. Waelbroeck)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: A. Bouchagiar и É. Gippini Fournier)

      Диспозитив

               1)

               Отменя определение на Общия съд на Европейския съюз от 9 февруари 2016 г., DEI/Комисия (T-639/14, непубликувано, EU:T:2016:77).

               2)

               Връща делото на Общия съд на Европейския съюз за ново разглеждане.

               3)

               Не се произнася по съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 211, 13.6.2016 г.


title: Дело T-287/10: Жалба, подадена на 25 юни 2010 г. — Unilever España и Unilever/СХВП — Med Trans G. Poulias-S. Brakatselos (MED FRIGO S.A.)

text:
               28.8.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 234/49

         Жалба, подадена на 25 юни 2010 г. — Unilever España и Unilever/СХВП — Med Trans G. Poulias-S. Brakatselos (MED FRIGO S.A.)
   (Дело T-287/10)
   ()
   2010/C 234/88
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Unilever España S.A. и Unilever N.V. (Барселона, Испания) (представител: C. Prat, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав:„Med Trans“ G. Poulias-S. Brakatselos A.E. (Патра, Гърция)

      Искания на жалбоподателите

               —

               да се отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 20 април 2010 г. по преписка R 1025/2009-2;

               —

               да се изиска от отдела по споровете към Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) да продължи с разглеждането на доказателствата, преценявайки приложимостта на член 8, параграф 1, буква б) и на член 8, параграфи 4 и 5 от Регламента относно марката на Общността

               —

               при условията на евентуалност, да се измени оспорваното решение и делото да се реши по същество;

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративната марка „MED FRIGO S.A.“ за стоки и услуги от клас 39

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: регистрацията на заявка № 112 534 за испанската словната марка „FRIGO“ за стоки от клас 30; регистрацията на заявка № 123 204 за испанската фигуративна марка „Frigo“ за стоки от клас 30; регистрацията на заявка № 434 378 за испанската фигуративна марка „Frigo“ за стоки от клас 30; регистрацията на заявка № 767 539 за испанската фигуративна марка „Frigo“ за стоки от клас 30; регистрацията на заявка № 2 148 274 за испанската фигуративна марка „Frigo“ за стоки от клас 30; регистрацията на заявка № 60 893 за испанската словна марка „FRIGO, S.A.“ за „описание на стопанска дейност по приготвяне и производство на сладоледи и млечни продукти“

      Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: нарушаване на правило 19, точка 2, а), (ii) от Регламент (ЕО) № 2868/95 на Комисията, тъй като апелативният състав е преценил погрешно, че заявителят не е представил всички необходими доказателства за съществуването, валидността и обхвата на защита на по-ранната му марка, срещу която било насочено възражението; нарушаване на правило 19, точка 3 във връзка с правило 98, точка 1 от Регламент (ЕО) № 2868/95, тъй като апелативният състав приел погрешно, че представените от заявителя преводи не били достатъчно ясни и добре структурирани.


title: Съединени дела T-440/07, Т-465/07 и Т-1/08: Определение на Общия съд от 7 юли 2010 г. — Huta Buczek и др./Комисия (Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)

text:
               25.9.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 260/14

         Определение на Общия съд от 7 юли 2010 г. — Huta Buczek и др./Комисия
   (Съединени дела T-440/07, Т-465/07 и Т-1/08) (1)

   (Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)
   2010/C 260/18
   Език на производството: полски

      Страни

      Жалбоподатели: Huta Buczek Sp. z o.o. (Sosnowiec, Полша) (представител: D. Szlachetko-Reiter, avocat) (дело T-440/07); Emilian Salej, в качеството си на синдик на Technologie Buczek S.A. (Laryszów, Полша); Technologie Buczek S.A. (Sosnowiec) (представител: D. Szlachetko-Reiter, avocat) (дело T-465/07); и Buczek Automotive Sp. z o.o. (Sosnowiec) (представители: първоначално T. Gackowski, впоследствие D. Szlachetko-Reiter и накрая J. Jurczyk, avocats) (дело T-1/08).

      Ответник: Европейска комисия (представители: K. Gross, M. Kaduczak, A. Stobiecka-Kuik и K. Herrmann)

      Встъпила страна, подпомагаща жалбоподателите: Република Полша (представители: първоначално M. Niechciał, впоследствие M. Krasnodebska-Tomkiel и M. Rzotkiewicz) (дела T-440/07 и T-1/08).

      Предмет

   Искания за частична отмяна на Решение C(2007) 5087 окончателен на Комисията от 23 октомври 2007 г. относно държавна помощ С 23/2006 (ех NN 35/2006), която Република Полша е предоставила на производителя на стомана група Technologie Buczek.

      Диспозитив

               1.

               Липсва основание за постановяване на съдебно решение по същество по жалбата по дело T-465/07, подадена от Emilian Salej.

               2.

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски по дело T-465/07, образувано по жалба на Emilian Salej.

      (1)  ОВ C 64 от 8.3.2008 г.


title: Дело C-85/09 P: Жалба, подадена на 27 февруари 2009 г. от Portela — Comércio de artigos ortopédicos e hospitalares, L da , срещу Определение на Първоинстанционния съд (осми състав) от 17 декември 2008 г. по дело T-137/07, Portela — Comércio de artigos ortopédicos e hospitalares, L da ./Комисия на Европейските общности

text:
               1.5.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 102/16

         Жалба, подадена на 27 февруари 2009 г. от Portela — Comércio de artigos ortopédicos e hospitalares, Lda, срещу Определение на Първоинстанционния съд (осми състав) от 17 декември 2008 г. по дело T-137/07, Portela — Comércio de artigos ortopédicos e hospitalares, Lda./Комисия на Европейските общности
   (Дело C-85/09 P)
   2009/C 102/26
   Език на производството: португалски

      Страни

      Жалбоподател: Portela — Comércio de artigos ortopédicos e hospitalares, Lda (представители: C. Mourato, advogado)

      Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Съда:

               —

               да отмени обжалваното определение, доколкото то приема, че не е установена причинната връзка между бездействието на Комисията и твърдяната от жалбоподателя вреда (точки 96, 97, 99, 100 и 101 от определението);

         и, като се произнася по същество,

               —

               да установи, на първо място, че условията за извъндоговорната отговорност на Комисията в конкретния случай са изпълнени; да осъди Комисията да обезщети твърдяната вреда и да заплати изцяло съдебните разноски пред двете инстанции, включително направените от ищеца;

               —

               при условията на евентуалност, да върне делото на Първоинстанционния съд, за да провери той дали са изпълнени условията за извъндоговорната отговорност; да осъди Комисията да обезщети твърдяната вреда и да заплати съдебните разноски — включително направените от ищеца — по настоящото обжалване и по производството пред Първоинстанционния съд.

      Правни основания и основни доводи

   Непълнота на мотивите, доколкото Първоинстанционният съд не е отговорил, от една страна, на доводите, изтъкнати от жалбоподателя в точки 92 и 93 от неговата първоначална жалба, според които липсата на упълномощен представител на производителя за общностното пространство — въпреки че такъв упълномощен представител се е изисквал от директивата — е направила невъзможен процеса по оценяване на съответствието от нотифицирания орган, и, от друга страна, на твърдението на Комисията, че тя не е била призована да се намеси в процедурата по защита, щом като португалският орган Infarmed не е предприел действия на основание член 14б от Директива 93/42/ЕИО (1) на Съвета от 14 юни 1993 година относно медицинските изделия, изменена с Директива 98/79/ЕО (2) на Европейския парламент и на Съвета от 27 октомври 1998 година относно диагностичните медицински изделия in vitro.
   Грешка в преценката на причинната връзка, съществуваща между поведението на Комисията и претърпяната от жалбоподателя вреда, както и погрешно тълкуване на член 8 и член 14б от директивата.
   Нарушение на правото на защита поради отхвърлянето на поисканото от жалбоподателя събиране на доказателства.

      (1)  ОВ L 169, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 11, стр. 244.

      (2)  ОВ L 331, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 25, стр. 5.


title: Дело C-256/11: Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgerichtshof (Австрия) на 25 май 2011 г. — Murat Dereci, Vishaka Heiml, Alban Kokollari, Izunna Emmanuel Maduike и Dragica Stevic/Bundesminister für Inneres

text:
               23.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 219/11

         Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgerichtshof (Австрия) на 25 май 2011 г. — Murat Dereci, Vishaka Heiml, Alban Kokollari, Izunna Emmanuel Maduike и Dragica Stevic/Bundesminister für Inneres
   (Дело C-256/11)
   2011/C 219/15
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Verwaltungsgerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Murat Dereci, Vishaka Heiml, Alban Kokollari, Izunna Emmanuel Maduike и Dragica Stevic

      Ответник: Bundesminister für Inneres

      Преюдициални въпроси

               1.

                           а)

                           Трябва ли член 20 ДФЕС да се тълкува в смисъл, че не допуска държава членка да откаже на гражданин на трета държава, чийто съпруг и чиито непълнолетни деца са граждани на Съюза, право на пребиваване в държавата членка по местопребиваването на съпруга и децата, граждани на тази държава, включително когато издръжката на тези граждани на Съюза не зависи от гражданина на третата държава? (жалбоподателят Dereci)

                           б)

                           Трябва ли член 20 ДФЕС да се тълкува в смисъл, че не допуска държава членка да откаже на гражданин на трета държава, чийто съпруг е гражданин на Съюза, право на пребиваване в държавата членка по местопребиваването на съпруга, гражданин на тази държава, включително когато издръжката на този гражданин на Съюза не зависи от гражданина на третата държава? (жалбоподателите Heiml и Maduike)

                           в)

                           Трябва ли член 20 ДФЕС да се тълкува в смисъл, че не допуска държава членка да откаже на пълнолетен гражданин на трета държава, чиято майка е гражданка на Съюза, право на пребиваване в държавата членка по местопребиваването на майката, гражданка на тази държава, включително когато издръжката на тази гражданка на Съюза не зависи от гражданина на третата държава, но издръжката на гражданина на третата държава зависи от гражданката на Съюза? (жалбоподателят Kokollari)

                           г)

                           Трябва ли член 20 ДФЕС да се тълкува в смисъл, че не допуска държава членка да откаже на пълнолетна гражданка на трета държава, чийто баща е гражданин на Съюза, право на пребиваване в държавата членка по местопребиваването на бащата, гражданин на тази държава, включително когато издръжката на този гражданин на Съюза не зависи от гражданката на третата държава, но издръжката на гражданката на третата държава зависи от гражданина на Съюза? (жалбоподателката Stevic)

               2.

               При утвърдителен отговор на първия въпрос:
               Задължението на държавите членки по член 20 ДФЕС да предоставят право на пребиваване на гражданите на трети държави съответства ли на произтичащо пряко от правото на Съюза право на пребиваване, или е достатъчно държавите членки да предоставят това право на гражданите на трети държави въз основа на своето законодателство?

               3.

                           а)

                           Ако съгласно отговора на втория въпрос е налице право на пребиваване въз основа на правото на Съюза:
                           При какви условия по изключение не е налице това произтичащо от правото на Съюза право на пребиваване и съответно при какви условия на гражданите на трети държави може да бъде отнето това право на пребиваване?

                           б)

                           Ако съгласно отговора на втория въпрос е достатъчно държавите членки да предоставят право на пребиваване на гражданите на трети държави въз основа на своето законодателство:
                           При какви условия може да се откаже право на пребиваване на гражданина на трета държава въпреки принципното наличие на задължение на държавата членка да му даде възможност да пребивава на територията ѝ?

               4.

               Ако в ситуацията, в която се намира г-н Dereci, член 20 ДФЕС допуска държавата членка да откаже право на пребиваване на гражданина на трета държава:
               Член 13 от Решение № 1/80 на създадения със Споразумението за асоцииране между Европейската икономическа общност и Турция Съвет по асоциирането от 19 септември 1980 г. относно развитието на асоциирането между ЕИО и Турция или член 41 от Допълнителния протокол, който е подписан на 23 ноември 1970 г. в Брюксел и сключен, одобрен и утвърден от името на Общността с Регламент (ЕИО) № 2760/72 на Съвета от 19 декември 1972 година (1) и съгласно член 62 е неделима част от Споразумението за асоцииране между Европейската икономическа общност и Турция, пречка ли е в случай като този на г-н Dereci да се прилагат по-строги национални правила за първото приемане на турски гражданин на територията на страната в сравнение с прилаганите преди това правила за първото приемане на турски граждани, въпреки че улесняващите първото приемане национални разпоредби влизат в сила едва от момента, в който за държавата членка влизат в сила и разпоредбите относно посоченото асоцииране с Турция?

      (1)  ОВ L 293, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 1, стр. 37.


title: Дело C-611/11 P: Жалба, подадена на 30 ноември 2011 г. от ara AG срещу решението, постановено от Общия съд (седми състав) на 22 септември 2011 г. по дело T-174/10, ara/СХВП

text:
               5.5.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 133/14

         Жалба, подадена на 30 ноември 2011 г. от ara AG срещу решението, постановено от Общия съд (седми състав) на 22 септември 2011 г. по дело T-174/10, ara/СХВП
   (Дело C-611/11 P)
   2012/C 133/26
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ara AG (представител: M. Gail, Rechtsanwalt)

      Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Allrounder SARL

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решението на Общия съд на Европейския съюз от 22 септември 2011 г. по дело T-174/10;

               —

               да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 26 януари 2010 г. (по преписка R 481/2009-1);

               —

               да се осъди Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) и встъпилата страна пред първата съдебна инстанция да заплатят съдебните разноски пред двете съдебни инстанции.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят твърди, че Общият съд е нарушил член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (1).
   Във връзка с това на първо място жалбоподателят изтъква, че Общият съд не е спазил задължението за мотивиране, доколкото в рамките на цялостната преценка на вероятността от объркване не е изложил достатъчни мотиви относно критериите за определяне на съответните потребители, за сравнението между марките и за вероятността от объркване. Ето защо според жалбоподателя Общият съд погрешно е приел, че разглежданите потребители са средни потребители, които проявяват средна степен на внимание при покупката на съответните стоки, независимо че на един първоначален етап е било доказано, че тези конкретните потребители са имали рядко възможност да направят пряко сравнение между различните марки. Освен това при сравнението между марките Общият съд погрешно приел в решението си, че наличието на двете изображения на триъгълници създавали по-силно впечатление в паметта на съответните потребители, отколкото създаваното от спорната марка впечатление. Жалбоподателят твърди, че в резултат на това Общият съд е отдал по-голямо значение на един или на няколко елемента на марката.
   Според жалбоподателя в допълнение Общият съд не е спазил задължението за мотивиране, доколкото при проверката дали е налице вероятност от объркване не е обсъдил представените от встъпилата страна документи.
   Накрая жалбоподателят изтъква, че Общият съд е подценил принципа за служебна проверка на фактите.

      (1)  ОВ L 78, стр. 1.


title: Дело C-490/08: Иск, предявен на 12 ноември 2008 г.  — Комисия на Европейските общности/Кралство Белгия

text:
               10.1.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 6/15

         Иск, предявен на 12 ноември 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Белгия
   (Дело C-490/08)
   (2009/C 6/25)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представител: N. Yerrell)

      Ответник: Кралство Белгия
   Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е приело всички необходими разпоредби за съобразяване с Директива 2005/68/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2005 година относно презастраховането и за изменение на Директиви 73/239/EИО и 92/49/EИО на Съвета, както и на Директиви 98/78/EО и 2002/83/EО (1) или при всичко положение — като не ги е съобщило на Комисията, Кралство Белгия не е изпълнило задълженията си по тази директива;

               —

               да се осъди Кралство Белгия да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Срокът за транспониране на Директива 2005/68/ЕО е изтекъл на 10 декември 2007 г. Към датата на предявяване на настоящия иск обаче ответникът не е приел необходимите мерки за транспониране или при всяко положение все още не ги е съобщил на Комисията.

      (1)  ОВ 2005, L 323, стр 1.


title: Дело C-457/12: Решение на Съда (голям състав) от 12 март 2014 г. (преюдициално запитване от Raad van State — Нидерландия) — S/Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel, Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel/G (Член 20 ДФЕС, член 21, параграф 1 ДФЕС и член 45 ДФЕС  — Директива 2004/38/ЕО  — Право на движение и на свободно пребиваване на територията на държавите членки  — Бенефициенти  — Право на пребиваване на гражданин на трета страна, член на семейството на гражданин на Съюза, в държавата членка, на която последният е гражданин  — Гражданин на Съюза, който пребивава в държавата членка, на която е гражданин  — Професионална дейност  — Редовни пътувания до друга държава членка)

text:
               5.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 135/7

         Решение на Съда (голям състав) от 12 март 2014 г. (преюдициално запитване от Raad van State — Нидерландия) — S/Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel, Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel/G
   (Дело C-457/12) (1)

   ((Член 20 ДФЕС, член 21, параграф 1 ДФЕС и член 45 ДФЕС - Директива 2004/38/ЕО - Право на движение и на свободно пребиваване на територията на държавите членки - Бенефициенти - Право на пребиваване на гражданин на трета страна, член на семейството на гражданин на Съюза, в държавата членка, на която последният е гражданин - Гражданин на Съюза, който пребивава в държавата членка, на която е гражданин - Професионална дейност - Редовни пътувания до друга държава членка))
   2014/C 135/07
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Raad van State

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: S, Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel

      Ответници: Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel, G

      Предмет

   Преюдициално запитване — Raad van State — Нидерландия — Тълкуване на членове 20, 21, 45 и 56 ДФЕС и на член 3, параграф 1, член 6 и член 7, параграфи 1 и 2 от Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки, за изменение на Регламент (ЕИО) № 1612/68 и отменяща Директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО (ОВ L 158, стр. 77; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 56) — Ползватели на правото на свободно движение и на свободно пребиваване на територията на държавите членки — Гражданин на трета страна, член на семейството на гражданин на Съюза, който пребивава в държавата членка по произхода си, и работи в друга държава членка за работодател, установен в тази друга държава членка — Гражданин на трета страна, член на семейството на гражданин на Съюза, който пребивава и работи в държавата членка по произхода си, но пътува често по служба в друга държава членка

      Диспозитив

   Разпоредбите на Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки, за изменение на Регламент (ЕИО) № 1612/68 и отменяща Директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО, трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат държава членка да откаже правото на пребиваване на гражданин на трета страна, който е член на семейството на гражданин на Съюза, когато последният пребивава в държавата членка, на която е гражданин, но редовно пътува до друга държава членка в рамките на своята професионална дейност.
   Член 45 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че предоставя на гражданин на трета страна, член на семейството на гражданин на Съюза, производно право на пребиваване в държавата членка, на която последният е гражданин, когато същият гражданин пребивава в тази последна държава, но редовно пътува до друга държава членка в качеството си на работник по смисъла на посочената разпоредба, доколкото отказът да се предостави подобно право на пребиваване има разубеждаващо действие върху ефективното упражняване на правата, които въпросният работник черпи от член 45 ДФЕС, като националната юрисдикция има задачата да провери това.

      (1)  ОВ C 26, 26.1.2013 г.


title: Дело C-256/06: Решение на Съда (втори състав) от 17 януари 2008 г. (преюдициално запитване, отправено от Bundesfinanzhof — Германия) — Theodor Jäger/Finanzamt Kusel-Landstuhl (Свободно движение на капитали — Членове 73б и 73г от Договора за ЕО (понастоящем членове 56 ЕО и 58 ЕО) — Данък върху наследството — Оценка на имуществото, включено в наследството — Земеделски и горски имот, намиращ се в друга държава-членка — По-неблагоприятен метод за оценка на имуществото и за изчисляване на дължимия данък)

text:
               8.3.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 64/8

         Решение на Съда (втори състав) от 17 януари 2008 г. (преюдициално запитване, отправено от Bundesfinanzhof — Германия) — Theodor Jäger/Finanzamt Kusel-Landstuhl
   (Дело C-256/06) (1)

   (Свободно движение на капитали - Членове 73б и 73г от Договора за ЕО (понастоящем членове 56 ЕО и 58 ЕО) - Данък върху наследството - Оценка на имуществото, включено в наследството - Земеделски и горски имот, намиращ се в друга държава-членка - По-неблагоприятен метод за оценка на имуществото и за изчисляване на дължимия данък)
   (2008/C 64/10)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Bundesfinanzhof
   Страни в главното производство

      Ищец: Theodor Jäger

      Ответник: Finanzamt Kusel-Landstuhl
   Предмет
   Преюдициално запитване — Bundesfinanzhof — Тълкуване на член 56 от Договора за ЕО — Национално законодателство относно данъка върху наследството — Прилагане на различни методи за оценка на стойността на земеделски земи и гори в зависимост от това дали те се намират на националната територия или в друга държава-членка, както и на отстъпка за придобиване на земи, разположени на националната територия, което води до по-голяма данъчна тежест в случаите, когато имуществото включва земеделски земи и гори, разположени в друга държава-членка, отколкото когато цялото имущество се намира на национална територия.
   Диспозитив
   Член 73б, параграф 1 от Договора за ЕО (понастоящем член 56, параграф 1 ЕО), разглеждан във връзка с член 73г от Договора за ЕО (понастоящем член 58 ЕО), следва да се тълкува в смисъл, че не допуска правна уредба на държава-членка, която за целите на изчисляването на данъка върху наследство, съставено от намиращо се на територията на тази държава имущество и от земеделски и горски имот, намиращ се в друга държава-членка,

               —

               предвижда, че имуществото, което се намира в другата държава-членка се оценява по неговата пазарна стойност, докато за идентично имущество, което се намира на национална територия се прилага специална процедура за оценяване, чийто резултати се равняват средно на едва 10 % от пазарната стойност на имуществото, и

               —

               запазва за намиращите се на национална територия земеделски и горски имоти прилагането на разпоредбите относно необлагаема част от стойността на определено имущество, както и относно вземането предвид на оставащата стойност на тези имоти в размер само на 60 % от нея.

      (1)  ОВ C 224, 16.9.2006 г.


title: Дело C-388/11: Преюдициално запитване, отправено от Conseil d'État (Франция) на 22 юли 2011 г. — Société Le Crédit Lyonnais/Ministre du budget, des comptes publics et de la réforme de l'État

text:
               8.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 298/13

         Преюдициално запитване, отправено от Conseil d'État (Франция) на 22 юли 2011 г. — Société Le Crédit Lyonnais/Ministre du budget, des comptes publics et de la réforme de l'État
   (Дело C-388/11)
   2011/C 298/26
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Conseil d'État

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Société Le Crédit Lyonnais

      Ответник: Ministre du budget, des comptes publics et de la réforme de l'État

      Преюдициални въпроси

               1.

               Може ли с оглед на приложимите правила за териториалното приложно поле на данъка върху добавената стойност параграфи 2 и 5 от член 17 и член 19 от Шеста директива 77/388/ЕИО от 17 май 1977 г. (1) да се тълкуват в смисъл, че за изчисляване размера на частта, която се въвежда с тях, седалището на дружество, установено в дадена държава членка, трябва да вземе предвид приходите, реализирани от всеки от клоновете му, установени в друга държава членка и паралелно с това, тези клонове трябва да вземат предвид всички реализирани от дружеството приходи, които могат да бъдат предмет на облагане с данък върху добавената стойност?

               2.

               Трябва ли същото решение да бъде възприето за клоновете, установени извън Европейския съюз, по-специално по отношение на правото на приспадане, предвидено в буква a) от параграф 3 от член 17, както и в буква в) от същия параграф, що се отнася до банковите и финансовите дейности, посочени в член 13, част Б), буква г), точки 1—5, реализирани в полза на получатели, установени извън Общността?

               3.

               Може ли отговорът на първите два въпроса да бъде различен според различните държави членки, в зависимост от възможностите, обхванати от алинея първа от параграф 5 от член 17, по-специално що се отнася до установяването на отделни сектори на дейност?

               4.

               При утвърдителен отговор на един от първите два въпроса, от една страна, следва ли прилагането на една такава част да се ограничи до изчисляването на правото на приспадане на данъка върху добавената стойност, с който се облагат разходите, претърпени от седалището в полза на чуждестранните клонове и от друга страна, трябва ли реализираните в чужбина приходи да се вземат предвид в съответствие с приложимите правила в държавата на клона или в държавата на седалището?

      (1)  Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1)


title: Дело T-307/16: Жалба, подадена на 17 юни 2016 г. — CEE Bankwatch Network/Комисия

text:
               22.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 305/39

         Жалба, подадена на 17 юни 2016 г. — CEE Bankwatch Network/Комисия
   (Дело T-307/16)
   (2016/C 305/54)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: CEE Bankwatch Network (Прага, Чешка република) (представител: C. Kiss, lawyer)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да обяви обжалваното решение на Комисията от 15 април 2016 г., с референтен номер Ref. GestDem № 2015/5866 за нищожно и

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три основания.

               1.

               Първото основание е изведено от приложимостта на Регламент (EО) № 1367/2006 (1) към документите на Евратом:

                           —

                           понятието „договор“ не би следвало да се схваща различно според контекста по отношение на всеки законодателен акт на Съюза, а следва да има еднакво значение.

               2.

               Второто основание е незаконосъобразност на обжалваното решение:

                           —

                           достъпът до исканите документи не застрашава интереса за ядрена безопасност, тъй като искането за информация не засяга въпроси на ядрената сигурност;

                           —

                           ответникът сериозно е нарушил задължението си, произтичащо от Регламент (EО) № 1049/2001 (2) и приложимата съдебна практика на Съда на Европейския съюз, да изложи конкретни мотиви за неоповестяване.

               3.

               Третото основание е твърдението, че позоваването от ответника на защитата на търговските интереси е порочно и не уточнява общите съображения, на които основава презумпцията, че оповестяването на исканите документи би накърнило търговския интерес:

                           —

                           информацията, която според ответника накърнява търговския интерес не отговаря на критериите за търговска информация и давността ѝ не е взета предвид при вземането на решението от ответника относно потвърждаващото заявление;

                           —

                           налице е по-висш обществен интерес от оповестяването на исканите данни, доколкото оповестяването на ядрена информация е от обществен интерес.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1367/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 6 септември 2006 година относно прилагането на разпоредбите на Орхуската конвенция за достъп до информация, публично участие в процеса на вземане на решения и достъп до правосъдие по въпроси на околната среда към институциите и органите на Общността (ОВ L 264, 25.9.2006, стр. 13; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 17, стр. 126)

      (2)  Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Eвропейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, 31.5.2001, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76)


title: Дело C-327/12: Преюдициално запитване, отправено от Consiglio di Stato (Италия) на 10 юли 2012 г. — Ministero dello Sviluppo Economico и Autorità per la Vigilanza sui Contratti Pubblici di lavori, servizi e forniture/Soa Nazionale Costruttori

text:
               29.9.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 295/19

         Преюдициално запитване, отправено от Consiglio di Stato (Италия) на 10 юли 2012 г. — Ministero dello Sviluppo Economico и Autorità per la Vigilanza sui Contratti Pubblici di lavori, servizi e forniture/Soa Nazionale Costruttori
   (Дело C-327/12)
   2012/C 295/32
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Consiglio di Stato

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Ministero dello Sviluppo Economico и Autorità per la Vigilanza sui Contratti Pubblici di lavori, servizi e forniture

      Ответник: Soa Nazionale Costruttori — Organismo di Attestazione Spa

      Преюдициален въпрос

   Допускат ли общностните принципи относно конкуренцията и членове 101, 102 и 106 от Договора за функционирането на Европейския съюз прилагането на тарифите, предвидени в Президентски указ № 34 от 25 януари 2000 г. и в Президентски указ № 207 от 5 октомври 2010 г., за дейността по сертифициране на сертифициращите структури (SOA)?


title: Дело F-34/09: Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 29 юни 2010 г. — Sluiter/Европейска полицейска служба (Европол) (Публична служба — Служители на Европол — Неподновяване на договор — Договор за неопределено време — Член 6 от Правилника за служителите на Европол — Принцип на зачитане на правото на защита)

text:
               23.10.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 288/68

      Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 29 юни 2010 г. — Sluiter/Европейска полицейска служба (Европол)
      (Дело F-34/09) (1)

      (Публична служба - Служители на Европол - Неподновяване на договор - Договор за неопределено време - Член 6 от Правилника за служителите на Европол - Принцип на зачитане на правото на защита)
      (2010/C 288/126)
      Език на производството: нидерландски

         Страни

         Жалбоподател: Rudolf Sluiter (Hillegom, Нидерландия) (представители: първоначално P. de Casparis, avocat, впоследствие W. J. Dammingh и N. D. Dane, avocats)

         Ответник: Европейска полицейска служба (Европол) (представители: D. Neumann и D. El Khoury, подпомагани от B. Wägenbaur и R. Van der Hout, avocats)

         Предмет на делото

      Отмяна на решението от 12 юни 2008 г., с което жалбоподателят се уведомява за невъзможността да му се предложи постоянна длъжност, както и на решението от 7 януари 2009 г., с което се отхвърля подадената срещу първото решение жалба

         Диспозитив

                  1.

                  Отменя решението от 12 юни 2008 г., с което Европейската полицейска служба (Европол) отказва да предостави договор за неопределено време на г-н Sluiter.

                  2.

                  Осъжда Европол да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 167, 18.7.2009 г., стр. 25.


title: Дело C-384/07: Решение на Съда (втори състав) от 18 декември 2008 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof — Aвстрия) — Wienstrom GmbH/Bundesminister für Wirtschaft und Arbeit (Държавни помощи — Член 88, параграф 3 ЕО — Помощи, обявени за съвместими с общия пазар — Спор между получателя и националните власти относно размера на неправомерно приведени в действие помощи — Роля на националния съд)

text:
               21.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/16

         Решение на Съда (втори състав) от 18 декември 2008 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof — Aвстрия) — Wienstrom GmbH/Bundesminister für Wirtschaft und Arbeit
   (Дело C-384/07) (1)

   (Държавни помощи - Член 88, параграф 3 ЕО - Помощи, обявени за съвместими с общия пазар - Спор между получателя и националните власти относно размера на неправомерно приведени в действие помощи - Роля на националния съд)
   (2009/C 44/26)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Verwaltungsgerichtshof
   Страни в главното производство

      Ищец: Wienstrom GmbH

      Ответник: Bundesminister für Wirtschaft und Arbeit
   Предмет
   Преюдициално запитване — Verwaltungsgerichtshof — Тълкуването на член 88, параграф 3 ЕО — Схема за държавна помощ, приложена без предварително уведомяване на Комисията, но чиято по-късна, изменена версия, след нотифицирането на същата, е била обявена за съвместима с общия пазар, без изрично отрицателно решение относно старата ненотифицирана версия — Задължения на националните юрисдикции, произтичащи от това решение на Комисията
   Диспозитив
   Предвидената в член 88, параграф 3, последно изречение ЕО забрана за прилагане на държавни помощи не задължава националния съд при обстоятелства като тези по главното производство да отхвърли искане на получател на държавни помощи във връзка с размера на същите, който би бил дължим за период, предхождащ решение на Комисията на Европейските общности, с което се приема съвместимостта на посочените помощи с общия пазар.

      (1)  ОВ C 283, 24.11.2007 г.


title: Решение на Съда от 14 декември 2011 година по дело E-8/11 — Надзорен орган на ЕАСТ/Исландия (Неизпълнение от договаряща страна на нейните задължения — Директива 2002/49/ЕО относно оценката и управлението на шума в околната среда)

text:
               27.9.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 291/16

         РЕШЕНИЕ НА СЪДА
   от 14 декември 2011 година
   по дело E-8/11
   Надзорен орган на ЕАСТ/Исландия
   (Неизпълнение от договаряща страна на нейните задължения — Директива 2002/49/ЕО относно оценката и управлението на шума в околната среда)
   2012/C 291/07
   По дело E-8/11 Надзорен орган на ЕАСТ/Исландия — МОЛБА за установяване на това, че като не е осигурила изготвянето и, при необходимост, одобряването от нейните компетентни органи на стратегически карти на шума и изготвянето на планове за действие във връзка с шума за всички главни пътища на нейна територия, трафикът по които превишава 6 милиона преминавания на превозни средства годишно, и като не е осигурила изпращането на Надзорния орган на ЕАСТ на посочената в приложение VI към директивата информация от стратегическите карти на шума и обобщенията на плановете за действие, Исландия не е изпълнила задълженията си, произтичащи от член 7, параграф 1, член 8, параграф 1 и член 10 от акта, посочен в точка 32ж от приложение XX към Споразумението за ЕИП (Директива 2002/49/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 25 юни 2002 г. относно оценката и управлението на шума в околната среда), адаптиран към Споразумението за ЕИП с протокол 1 към него, Съдът в състав Carl Baudenbacher, председател и съдия-докладчик, Per Christiansen и Páll Hreinsson, съдии, постанови решение на 14 декември 2011 г., чийто диспозитив гласи:
   С настоящото Съдът:

               1.

               Постановява, че като не е осигурила изготвянето и, при необходимост, одобряването от нейните компетентни органи в определените срокове на стратегически карти на шума и изготвянето на планове за действие за всички главни пътища на нейна територия, трафикът по които превишава 6 милиона преминавания на превозни средства годишно, и като не е осигурила изпращането на Надзорния орган на ЕАСТ на посочената в приложение VI към директивата информация от стратегическите карти на шума и обобщенията на плановете за действие, Исландия не е изпълнила задълженията си, произтичащи от член 7, параграф 1, член 8, параграф 1 и член 10 от акта, посочен в точка 32ж от приложение XX към Споразумението за ЕИП (Директива 2002/49/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 25 юни 2002 г. относно оценката и управлението на шума в околната среда), адаптиран към Споразумението за ЕИП с протокол 1 към него.

               2.

               Нарежда на Исландия да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-538/15: Жалба, подадена на 17 септември 2015 г. — Regent University/СХВП -Regent’s College (REGENT UNIVERSITY)

text:
               9.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 371/42

         Жалба, подадена на 17 септември 2015 г. — Regent University/СХВП -Regent’s College (REGENT UNIVERSITY)
   (Дело T-538/15)
   (2015/C 371/43)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Regent University (Вирджиния Бийч, Съединени американски щати) (представители: D. Wilkinson, Solicitor и E. Himsworth, Barrister)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Regent’s College (Лондон, Обединено кралство)

      Данни за производството пред СХВП

      Притежател на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: словна марка на Общността „REGENT UNIVERSITY“ —заявка за регистрация на марка на Общността № 4 711 594

      Производство пред СХВП: производство по обявяване на недействителност

      Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на СХВП от 6 юли 2015 г. по преписка R 1859/2014-2

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да върне делото на апелативния състав за преразглеждане,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски, включително съдебните разноски, направени от жалбоподателя в производството пред апелативния състав,

               —

               да осъди лицето, което иска обявяване на недействителността, да заплати съдебните разноски, включително съдебните разноски, направени от жалбоподателя в производството пред апелативния състав, в случай че това лице встъпи в настоящото производство.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 53, параграф 1 във връзка с член 8, параграф 1, буква б) от регламент № .


title: Дело C-238/06 P: Решение на Съда (осми състав) от 25 октомври 2007 г. — Develey Holding GmbH & Co. Beteiligungs KG /Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (Обжалване — Марка на Общността — Триизмерна марка — Форма на пластмасова бутилка — Отказ за регистрация — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителни белези — По-ранна национална марка — Парижка конвенция — Споразумение ТРИПС — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94)

text:
               22.12.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 315/16

         Решение на Съда (осми състав) от 25 октомври 2007 г. — Develey Holding GmbH & Co. Beteiligungs KG /Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
   (Дело C-238/06 P) (1)

   (Обжалване - Марка на Общността - Триизмерна марка - Форма на пластмасова бутилка - Отказ за регистрация - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителни белези - По-ранна национална марка - Парижка конвенция - Споразумение ТРИПС - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94)
   (2007/C 315/26)
   Език на производството: немски
   Страни

      Ищец: Develey Holding GmbH & Co. Beteiligungs KG (представители: R. и H. Kunz-Hallstein, Rechtsanwälte)

      Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител : G. Schneider)
   Предмет
   Жалба срещу решението на Първоинстанционния съд (втори състав) от 15 март 2006 г. по дело Develey Holding GmbH & Co Beteiligungs KG/СХВП (T-129/04), с което Първоинстанционният съд отхвърля жалбата за отмяна на решението, с което се отказва регистрация на триизмерна марка за стоки от класове 29, 30 и 32 под формата на пластмасова бутилка — Отличителни белези на марката
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Develey Holding GmbH & Co. Beteiligungs KG да заплати разноските.

      (1)  ОВ C 212, 2.9.2006 г.


title: Дело T-245/16: Жалба, подадена на 13 май 2016 г. — Янукович/Съвет

text:
               4.7.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 243/50

         Жалба, подадена на 13 май 2016 г. — Янукович/Съвет
   (Дело T-245/16)
   (2016/C 243/56)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Александър Викторович Янукович (Донецк, Украйна) (представител: T. Beazley, QC)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение (ОВППС) 2016/318 на Съвета от 4 март 2016 година за изменение на Решение 2014/119/ОВППС относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на ситуацията в Украйна (OВ 2016 L 60, стp. 76) в частта, в която се отнася до жалбоподателя;

               —

               да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2016/311 на Съвета от 4 март 2016 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 208/2014 относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Украйна (OВ 2016 L 60, стp. 1) поради това, че не отменя Регламент № 208/2014, в частта, в която се прилага за жалбоподателя;

               —

               да осъди Съвета да заплати съдебните разноски на жалбоподателя.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага седем основания.

               1.

               В първото основание се твърди, че Съветът на Европейския съюз (наричан по-нататък „Съветът“) няма правно основание, за да приеме спорните мерки. Доводите в подкрепа на това и следващите основания са следните. Спорните мерки не изпълняват условията, необходими на Съвета за да се позове на член 29 ДЕС. Тези мерки са несъвместими с изрично изтъкнатите от Съвета цели в Решение (ОВППС) 2016/318 (утвърждаване на върховенството на закона и спазването на човешките права в Украйна). В действителност, спорните мерки не зачитат върховенството на закона и човешките права, тъй като подкрепят режим, за който няма съмнение, че не спазва човешките права и върховенството на закона. Съветът не може валидно да се позовава на решенията на украинската главна прокуратура и на украинските съдилища, по-специално тъй като те не са нито независими, нито безпристрастни, а се поддават на политическа намеса от настоящия украински режим. Украинските власти са нарушили многократно презумпцията за невиновност, на която жалбоподателят може да се позовава.

               2.

               Второто основание е изведено от твърдението, че Съветът е злоупотребил с правомощията си. Реалната цел, преследвана от него със спорните мерки, е и винаги е била да се получи благоволението на настоящия украински режим и да се увеличи неговото политическо влияние, което не представлява адекватно упражняване на съответните правомощия.

               3.

               Третото основание е изведено от твърдението, че Съветът не е представил адекватни или достатъчни мотиви, а се позовава само на формални и неточни изявления.

               4.

               Четвъртото основание е изведено от твърдението, че по времето, когато е включен в списъка, жалбоподателят не е отговарял на критериите за това. Материалите, на които се позовава Съветът, не са подкрепени в достатъчна степен с факти за може жалбоподателят да бъде включен в списъка.

               5.

               Петото основание е изведено от твърдението, че Съветът е допуснал явна грешка в преценката, като е включил жалбоподателя в спорните мерки. Съветът не е разполагал с конкретни, фактически потвърдени и последователни доказателства, които да обосноват спорните мерки, и не разгледал достатъчно стриктно ограничената информация, с която разполагал.

               6.

               Шестото основание е изведено от твърдението, че е нарушено правото на жалбоподателя на защита и/или че той е бил лишен от ефективна съдебна защита. Освен другите нарушения, Съветът не се консултирал надлежно с жалбоподателя, преди да го включи в списъка, и не му е била дадена съответната възможност да коригира грешките или да предостави релевантна информация.

               7.

               Седмото основание е изведено от твърдението, че е нарушено правото на жалбоподателя на собственост по член 17, параграф 1 от Хартата на основните права на ЕС.


title: Дело T-5/09: Определение на Общия съд от 24 март 2010 г. — Lind/Комисия (Иск за обезщетение — Последици за общественото здраве от ядрения инцидент в Туле (Гренландия) — Директива 96/29/Евратом — Неприемане от страна на Комисията на мерки срещу държава членка — Иск, явно лишен от всякакво правно основание)

text:
               22.5.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 134/35

         Определение на Общия съд от 24 март 2010 г. — Lind/Комисия
   (Дело T-5/09) (1)

   (Иск за обезщетение - Последици за общественото здраве от ядрения инцидент в Туле (Гренландия) - Директива 96/29/Евратом - Неприемане от страна на Комисията на мерки срещу държава членка - Иск, явно лишен от всякакво правно основание)
   2010/C 134/59
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищец: Brigit Lind (Greve, Дания) (представител: I. Anderson, avocat)

      Ответник: Европейската комисия (представители: E. White и M. Patakia)

      Предмет

   Иск за обезщетение за вреди, които се твърди, че са претърпени поради неприемането от страна на Комисията на необходимите мерки, за да задължи Кралство Дания да приеме законовите и административните разпоредби, чрез които да се съобрази с Директива 96/29/Евратом на Съвета от 13 май 1996 година относно постановяване на основните норми на безопасност за защита на здравето на работниците и населението срещу опасностите, произтичащи от йонизиращото лъчение (ОВ L 159, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 3, стр. 166), и да приложи тези разпоредби по отношение на работниците, пострадали в ядрения инцидент в Туле (Гренландия)

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля иска.

               2.

               Осъжда г-жа Brigit Lind да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 69, 21.3.2009 г.


title: Дело C-298/13: Определение на председателя на Съда от 31 януари 2014 г. (преюдициално запитване, отправено от Tribunal d'instance d'Orléans — Франция) — Facet SA, BNP Paribas Personal Finance SA/Saïda Bouchelaghem, Nathalie Cousin, Clémentine Benoni, Hili Aziz, Mohamed Zouhir, Jean Morel, Jalid Anissa, Marine Bourreau, Anthony Cartier, Patrick Rousselière, Karine Lenfant

text:
               10.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 175/33

         Определение на председателя на Съда от 31 януари 2014 г. (преюдициално запитване, отправено от Tribunal d'instance d'Orléans — Франция) — Facet SA, BNP Paribas Personal Finance SA/Saïda Bouchelaghem, Nathalie Cousin, Clémentine Benoni, Hili Aziz, Mohamed Zouhir, Jean Morel, Jalid Anissa, Marine Bourreau, Anthony Cartier, Patrick Rousselière, Karine Lenfant
   (Дело C-298/13) (1)

   2014/C 175/43
   Език на производството: френски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 215, 27.7.2013 г.


title: Дело T-582/15: Жалба, подадена на 11 септември 2015 г. — Silver Plastics и Johannes Reifenhäuser/Комисия

text:
               18.1.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 16/40

         Жалба, подадена на 11 септември 2015 г. — Silver Plastics и Johannes Reifenhäuser/Комисия
   (Дело T-582/15)
   (2016/C 016/50)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподатели: Silver Plastics GmbH & Co. KG (Тройсдорф, Германия) и Johannes Reifenhäuser Holding GmbH & Co. KG (Тройсдорф) (представители: M. Wirtz, S. Möller и W. Carstensen, Rechtsanwälte)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени решение AT.39563 на Европейската комисия от 24 юни 2015 г. в частта, която се отнася до жалбоподателите;

               —

               при условията на евентуалност, да се намали солидарно наложената на жалбоподателите глоба до размер, който — предвид обстоятелството, че жалбоподателите не образуват стопанска единица — не надвишава 10 % от оборота на първия жалбоподател през последната приключила финансова година преди издаването на решението за налагане на глобата;

               —

               при условията на евентуалност, да се намали солидарно наложената на жалбоподателите глоба до размер, който — предвид последвалото отделяне на машинната фабрика — не надвишава 10 % от оборота на първия жалбоподател, съответно от оборота на втория жалбоподател;

               —

               при условията на евентуалност, да се намали солидарно наложената на жалбоподателите глоба за северозападна Европа чрез определяне на основния размер на глобата единствено въз основа на оборотите, свързани с опаковките от полистирол;

               —

               при условията на евентуалност, да се намали солидарно наложената на жалбоподателите глоба за северозападна Европа чрез определяне на отделни размери на глобата за производството на опаковки от полистирол и на опаковки от полипропилен предвид различните периоди на нарушение;

               —

               при условията на евентуалност, да се намали солидарно наложената на жалбоподателите глоба чрез намаляване на частта от оборота, която служи за определяне на основния размер на глобата, до един фактор, който съразмерно отразява това, че поведението на първия жалбоподател в северозападна Европа и Франция, евентуално само в северозападна Европа, следва да се квалифицира като чист обмен на информация, а не като тежки преговори за цените, както и чрез отказ от твърда надбавка за северозападна Европа и/или Франция;

               —

               при условията на евентуалност, да се намали солидарно наложената на жалбоподателите глоба чрез определяне на глобата за северозападна Европа единствено въз основа на оборотите в Германия;

               —

               при условията на евентуалност, да се намали солидарно наложената на жалбоподателите глоба за северозападна Европа чрез отказ от твърда надбавка, евентуално чрез намаляване на твърдата надбавка, предвид обстоятелството, че за разлика от нарушенията в другите географски области нарушенията в северозападна Европа се характеризират с това, че са увредили конкуренцията в значително по-малка степен;

               —

               при условията на евентуалност, да се намали солидарно наложената на жалбоподателите глоба за северозападна Европа и Франция до приемлив размер;

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Жалбоподателите искат частично да бъде отменено Решение C (2015) 4336 окончателен на Комисията от 24 юни 2015 г. относно производство по член 101 ДФЕС и член 53 от Споразумението за ЕИП (AT.39563 — Опаковки за хранителни продукти за търговията на дребно).
   В подкрепа на жалбата си те изтъкват седем основания.

               1.

               Първо основание: нарушение на член 7, параграф 1 и на член 23, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1/2003 (1) във връзка с член 101, параграф 1 ДФЕС
               Жалбоподателите твърдят, че Комисията неточно е приела, че поведението на първия жалбоподател в географския район на северозападна Европа, изразяващо се в тежки преговори за цените, изпълнява състава на едно-единствено, продължено нарушение в областта на производството и разпространението на опаковки от полистирол и полипропилен за хранително-вкусовата промишленост.

               2.

               Второ основание: нарушение на член 296, параграф 2 ДФЕС и на член 2 от Регламент (ЕО) № 1/2003 във връзка с принципа на служебно разследване на фактите
               В това отношение жалбоподателите посочват, че Комисията не е изпълнила в достатъчна степен задължението си относно доказателствената тежест и задължението си за мотивиране.

               3.

               Трето основание: нарушение на гарантираните основни процесуални права по член 6, параграфи 1, 2 и 3, буква г) от ЕКПЧ и на член 47, параграф 2, член 48 и член 52 от Хартата на основните права на Европейския съюз
               Жалбоподателите посочват нарушение на правото им на равни процесуални възможности и на справедлив процес, доколкото призоваването и разпитът на посочените от жалбоподателите свидетелите на обвинението и кръстосаният разпит на един свидетел на обвинението многократно са били отказвани.

               4.

               Четвърто основание: нарушение на точки 24, 25 и 26 от Известието относно освобождаването от глоби (2)

               Освен това се посочва, че глобата на жалбоподателите не е била намалена на основание на представените доказателства по твърдяното нарушение в северозападна Европа, въпреки че условията за това са били изпълнени.

               5.

               Пето основание: нарушение на член 23, параграф 2, изречения 1 и 2 от Регламент (ЕО) № 1/2003 във връзка с член 101, параграф 1 ДФЕС
               Комисията неправилно приела, че жалбоподателите представляват стапанска единица, а следователно и предприятие по смисъла на посочената по-горе разпоредба.

               6.

               Шесто основание: нарушение на член 23, параграф 2, второ изречение от Регламент (ЕО) № 1/2003
               Жалбоподателите твърдят, че доколкото към момента на приемане на решението за налагане на глоба Комисията неправилно не е взела предвид последвалото приключване на участието на втория жалбоподател в машинната фабрика на Reifenhäuser GmbH & Co. KG и включвайки оборотите на тези отделни предприятия при определяне на глобата, тя е надхвърлила законово предписаната горна граница за глоби от 10 % от оборота на съответното предприятие.

               7.

               Седмо основание: нарушение на член 23, параграф 2, първо изречение, буква а) и на параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1/2003 във връзка с точки 19, 20 и 25 от Насоките за определяне на глобите (3) и на принципа на равно третиране
               В това отношение се изтъква, че за всички обхванати от решението за налагане на глоба картели и за всички съответни предприятия е посочена унифицирана част от оборота в размер на 16 % с цел установяване на основния размер и унифицирана твърда надбавка от 16 %, макар както структурата на отделните картели, така и индивидуалното участие на предприятията да се различават в значителна степен, което ощетявало жалбоподателите.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (OB L 1, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).

      (2)  Известието на Комисията относно освобождаването от глоби и намаляването на техния размер по делата за картели (OВ C 45, 2002 г., стр. 3).

      (3)  Насоките относно метода за определяне на глобите, налагани по силата на член 23, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕО) № 1/2003 (ОВ C 210, 2006 г., стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 4, стр. 264).


title: Дело C-697/15: Определение на Съда (шести състав) от 10 ноември 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte — Италия) — MB Srl/Società Metropolitana Acque Torino (SMAT) SpA (Преюдициално запитване — Член 99 от Процедурния правилник на Съда — Обществени поръчки — Директива 2004/18/ЕО — Директива 2014/24/ЕС — Участие в процедура по възлагане на обществена поръчка — Оферент, който не посочва в офертата разходите за безопасност в предприятието — Изведено по пътя на тълкуването задължение за отразяването на тези разходи — Отстраняване от процедурата за възлагане на обществена поръчка без възможност за поправяне на този пропуск)

text:
               27.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/8

         Определение на Съда (шести състав) от 10 ноември 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte — Италия) — MB Srl/Società Metropolitana Acque Torino (SMAT) SpA
   (Дело C-697/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Член 99 от Процедурния правилник на Съда - Обществени поръчки - Директива 2004/18/ЕО - Директива 2014/24/ЕС - Участие в процедура по възлагане на обществена поръчка - Оферент, който не посочва в офертата разходите за безопасност в предприятието - Изведено по пътя на тълкуването задължение за отразяването на тези разходи - Отстраняване от процедурата за възлагане на обществена поръчка без възможност за поправяне на този пропуск))
   (2017/C 063/12)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: MB Srl

      Ответник: Società Metropolitana Acque Torino (SMAT) SpA

      Диспозитив

   Принципите на равно третиране и задължението за прозрачност, по начина, по който са приложени от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги, трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат отстраняване на оферент в процедура за възлагане на обществени поръчки поради неизпълнение от страна на оферента на задължението за отделно отразяване в офертата на разходите за безопасност в предприятието — неизпълнението на което е санкционирано с отстраняване от процедурата — задължение, което не произтича изрично от документацията на обществената поръчка или от националната правна уредба, а от тълкуване на тази уредба и от попълване на празнотите в посочената документация от националната юрисдикция, която се произнася като последна инстанция. Принципите на равно третиране и на пропорционалност трябва да се тълкуват и в смисъл, че те допускат на този оферент да се даде възможност да поправи положението и да изпълни посоченото задължение в определен от възложителя срок.

      (1)  ОВ C 106, 21.3.2016 г.


title: Дело C-347/14: Решение на Съда (втори състав) от 21 октомври 2015 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof — Австрия) — New Media Online GmbH/Bundeskommunikationssenat (Преюдициално запитване — Директива 2010/13/ЕС — Понятия за „предаване“ и „аудио-визуална медийна услуга“ — Определяне на основната цел на аудио-визуалната медийна услуга — Сравнимост на услугата с телевизионно излъчване — Включване на кратки видеоматериали в сектор на сайт на достъпен в интернет вестник)

text:
               14.12.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 414/7

         Решение на Съда (втори състав) от 21 октомври 2015 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof — Австрия) — New Media Online GmbH/Bundeskommunikationssenat
   (Дело C-347/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Директива 2010/13/ЕС - Понятия за „предаване“ и „аудио-визуална медийна услуга“ - Определяне на основната цел на аудио-визуалната медийна услуга - Сравнимост на услугата с телевизионно излъчване - Включване на кратки видеоматериали в сектор на сайт на достъпен в интернет вестник))
   (2015/C 414/10)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Verwaltungsgerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: New Media Online GmbH

      Ответник: Bundeskommunikationssenat

      Диспозитив

               1)

               Понятието „предаване“ по смисъла на член 1, параграф 1, буква б) от Директива 2010/13/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 10 март 2010 година за координирането на някои разпоредби, установени в закони, подзаконови и административни актове на държавите членки, отнасящи се до предоставянето на аудиовизуални медийни услуги („Директива за аудиовизуалните медийни услуги“), трябва да се тълкува в смисъл, че включва предоставянето в поддомейн на интернет сайта на вестник на кратки видеоматериали, които представляват кратки откъси от местни новини, спортна и развлекателна информация.

               2)

               Член 1, параграф 1, буква a), подточка i) от Директива 2010/13 трябва да се тълкува в смисъл, че при преценката на основната цел на услуга за предоставяне на видеоматериали, предлагана от електронен вариант на вестник, следва да се провери дали услугата сама по себе си има съдържание и функция, самостоятелни спрямо съдържанието и функцията на журналистическата дейност на оператора на съответния интернет сайт, а не е само неделимо от тази дейност допълнение към нея, по-специално поради връзката между предлаганото аудио-визуално и текстово съдържание. Тази преценка следва да се извърши от запитващата юрисдикция.

      (1)  ОВ C 329, 22.9.2014 г.