title: Дело T-127/05: Определение на Първоинстанционния съд от 9 януари 2007 г. — Lootus Teine Osaühing/Съвет ( Иск за отмяна — Регламент (ЕО) № 2269/2004 и Регламент (ЕО) № 2270/2004 — Рибарство — Възможности за риболов на дълбоководни видове за новите държави-членки, присъединили се към Съюза през 2004 година — Пряко и лично засегнати лица — Недопустимост )

text:
               10.3.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 56/28

         Определение на Първоинстанционния съд от 9 януари 2007 г. — Lootus Teine Osaühing/Съвет
   (Дело T-127/05) (1)

   („Иск за отмяна - Регламент (ЕО) № 2269/2004 и Регламент (ЕО) № 2270/2004 - Рибарство - Възможности за риболов на дълбоководни видове за новите държави-членки, присъединили се към Съюза през 2004 година - Пряко и лично засегнати лица - Недопустимост“)
   (2007/C 56/56)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищец: Lootus Teine Osaühing (Lootus) (Tartu, Естония) (представители: T. Sild и K. Martin, адвокати)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: A. de Gregorio Merino и F. Ruggeri Laderchi и A. Westerhof Lörefflerova)

      Встъпила страна, подпомагаща ищеца: Република Естония (представители: L. Uibo и H. Prieß)

      Встъпила страна, подпомагаща ответника: Комисия на Европейските общности (представител: K. Banks)
   Предмет
   Искане за частична отмяна, от една страна, на приложението към Регламент (ЕО) № 2269/2004 на Съвета от 20 декември 2004 година за изменение на Регламенти (ЕО) № 2340/2002 и № 2347/2002 по отношение на възможностите за риболов на дълбоководни видове за новите държави-членки, присъединили се към Съюза през 2004 година (ОВ L 396, стр. 1) и, от друга, на част втора от приложението към Регламент (ЕО) № 2270/2004 на Съвета от 22 декември 2004 година, установяващ възможностите за риболов на някои запаси от дълбоководни видове за плавателните съдове от Общността през 2005 и 2006 година (ОВ L 396, стр. 4), доколкото посочените разпоредби засягат възможностите за риболов, признати за Естония.
   Диспозитив

               1)

               Искът се отхвърля като недопустим.

               2)

               Ищецът поема собствените си съдебни разноски, както и тези, направени от Съвета.

               3)

               Комисията поема собствените си съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 115, 14.5.2005 г.


title: Дело T-214/16: Решение на Общия съд от 14 юли 2017 г. — Sata/EUIPO (4600) (Марка на Европейския съюз — Знак, състоящ се изключително от цифри — Заявка за словна марка на Европейския съюз 4600 — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) и в) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               28.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 283/41

         Решение на Общия съд от 14 юли 2017 г. — Sata/EUIPO (4600)
   (Дело T-214/16) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Знак, състоящ се изключително от цифри - Заявка за словна марка на Европейския съюз 4600 - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) и в) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2017/C 283/62)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Sata GmbH & Co. KG (Корнвестхайм, Германия) (представител: адв. M.-C. Simon)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: D. Walicka)

      Предмет

   Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 24 февруари 2016 г. (преписка R 1942/2015-4) относно заявка за регистрация на словен знак 4600 като марка на Европейския съюз

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Sata GmbH & Co. KG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 232, 27.6.2016 г.


title: Дело C-364/12: Преюдициално запитване, отправено от Audiencia Provincial de Barcelona (Испания) на 1 август 2012 г. — Miguel Fradera Torredemer и др./Corporación Uniland, S.A.

text:
               6.10.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 303/17

         Преюдициално запитване, отправено от Audiencia Provincial de Barcelona (Испания) на 1 август 2012 г. — Miguel Fradera Torredemer и др./Corporación Uniland, S.A.
   (Дело C-364/12)
   2012/C 303/30
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Audiencia Provincial de Barcelona

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Miguel Fradera Torredemer, María Teresa Torredemer Marcet, Enrique Fradera Ohlsen и Alicia Fradera Torredemer

      Ответник: Corporación Uniland, S.A.

      Преюдициални въпроси

               1.

               Съвместима ли е с член 101 ДФЕС (предишен член 81 ЕО във връзка с член 10 ЕО) и с член 4, параграф 3 ДЕС правна уредба като установената в Кралски декрет 1373/2003 от 7 ноември, съгласно който възнаграждението на процесуалните представители е предмет на минимален праг, който може да бъдат увеличаван или намаляван само с 12 %, щом като в случай на извънредни обстоятелства органите на държавата членка, включително съдилищата, не разполагат с реална възможност да се отклоняват от минималния праг, определен в нормативно установената тарифа?

               2.

               С оглед на отклоняване от минималния праг на посочената тарифа може ли да се счита за извънредно обстоятелство наличието на голямо несъответствие между действително извършената работа от процесуалния представител и размера на дължимото съгласно тарифата възнаграждение?

               3.

               Кралски декрет 1373/2003 от 7 ноември 2003 г. относно тарифата за възнагражденията на процесуалните представители съвместим ли е с член 56 ДФЕС (предишен член 49 ЕО)?

               4.

               Отговаря ли тази нормативна уредба на изискванията за необходимост и пропорционалност, посочени в член 15, параграф 3 от Директива 2006/123/ЕО (1)?

               5.

               Член 6 от Европейската конвенция за защита правата на човека и основните свободи, установяващ правото на справедлив съдебен процес, включва ли правото на ефективна защита в случай на несъразмерно висок хонорар на процесуалния представител, несъответстващ на реално извършената работа?

               6.

               В случай на утвърдителен отговор, в съответствие ли са с член 6 от Европейската конвенция за защита правата на човека и основните свободи разпоредбите на испанския закон за гражданското съдопроизводство, които не допускат страната, осъдена да заплати съдебните разноски, да обжалва размера на хонорара на процесуалния представител на другата страна, ако го счита за прекомерно висок и несъответстващ на действително извършената работа?

      (1)  Директива 2006/123/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 година относно услугите на вътрешния пазар (ОВ L 376, стр. 36; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 58, стр. 50).


title: Дело F-93/12: Жалба, подадена на 6 септември 2012 г. — ZZ/Комисия

text:
               10.11.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 343/23

         Жалба, подадена на 6 септември 2012 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-93/12)
   2012/C 343/39
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: адв. M.-A. Lucas)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Искане за отмяна на решението да не се поднови договора на жалбоподателя като договорно нает служител.

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението от 1 декември 2011 г. на Директора на Службата за инфраструктура и логистика в Люксембург (OIL) да не се поднови договора на жалбоподателя, който вследствие на това е прекратен на 15 януари 2012 г.;

               —

               да се отмени, доколкото е необходимо, решението, с което това решение е потвърдено, съдържащо се в писмото от 6 февруари 2012 г. на Директора;

               —

               да се осъди Комисията да плати на жалбоподателя, като обезщетение за вредата, нанесена на неговата кариера в периода от 15 януари до 30 юни 2012 г., сумата, съответстваща на разликата между нетното трудово възнаграждение, което той е щял да получи в OIL и нетните помощи за безработица, на които е имал право, оценени временно на 11 309 EUR, и да внесе по неговата сметка в общностната пенсионна схема вноските, съответстващи на възнаграждението, което е щял да получи;

               —

               да се разпореди подновяването за неопределен срок на договора на жалбоподателя в OIL, с действие от датата на изтичане на срока на неговия настоящ договор;

               —

               при условията на евентуалност да се осъди Комисията да му плати като обезщетение за вредата, която би била нанесена на неговата кариера в противен случай, считано от тази дата, разликата между възнаграждението и пенсионните права, които е щял да придобие ако неговият договор в OIL беше подновен за неопределен срок и възнаграждението или свързаните с него доходи и пенсията, на които той освен това би имал право;

               —

               да се осъди Комисията да му плати сумата от 5 000 EUR като обезщетение за неимуществените вреди, понесени в резултат на неподновяването на неговия договор с OIL;

               —

               да се осъди Комисията да му плати сумата от 5 000 EUR като обезщетение за неимуществените вреди, понесени в резултат незаконосъобразността на неговия доклад за оценка за 2010 г.;

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-736/16: Определение на Общия съд от 20 декември 2016 г. — Amira и др./Комисия и ЕЦБ

text:
               20.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/47

         Определение на Общия съд от 20 декември 2016 г. — Amira и др./Комисия и ЕЦБ
   (Дело T-736/16) (1)

   (2017/C 053/58)
   Език на производството: английски
   Председателят на трети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 475, 19.12.2016 г.


title: Дело C-561/13: Преюдициално запитване, отправено от Obvodní soud pro Prahu 1 (Чешка република) на 29 октомври 2013 г. — Hoštická a.s. и др./Ministerstvo zemědělství

text:
               15.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 45/17

         Преюдициално запитване, отправено от Obvodní soud pro Prahu 1 (Чешка република) на 29 октомври 2013 г. — Hoštická a.s. и др./Ministerstvo zemědělství
   (Дело C-561/13)
   2014/C 45/32
   Език на производството: чешки

      Запитваща юрисдикция

   Obvodní soud pro Prahu 1

      Страни в главното производство

      Ищци: Hoštická a.s., Jaroslav Haškovec, Zemědělské družstvo Senice na Hané

      Ответник: Ministerstvo zemědělství

      Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли член 126 от Регламент (ЕО) № 73/2009 (1) на Съвета да се тълкува в смисъл, че отделното плащане за захар е отделено от производството плащане?

               2.

               Трябва ли член 126, параграф 1 от Регламент № 73/2009 на Съвета да се тълкува в смисъл, че „критериите, приети от съответните държави членки през 2006 г. и 2007 г.“, включват референтния период, избран от държавата членка по това време въз основа на член 143ба, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 (2) на Съвета, изменен с Регламент (ЕО) № 319/2006 (3) на Съвета?

      (1)  Регламент (ЕО) № 73/2009 на Съвета от 19 януари 2009 година за установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски стопани, за изменение на Регламенти (ЕО) № 1290/2005, (ЕО) № 247/2006, (ЕО) № 378/2007 и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1782/2003 (ОВ L 30, стр. 16).

      (2)  Регламент (ЕО) № 1782/2003 на Съвета от 29 септември 2003 година относно установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски производители и за изменение на Регламенти (ЕИО) № 2019/93, (ЕО) № 1452/2001, (ЕО) № 1453/2001, (ЕО) № 1454/2001, (ЕО) 1868/94, (ЕО) № 1251/1999, (ЕО) № 1254/1999, (ЕО) № 1673/2000, (ЕИО) № 2358/71 и (ЕО) № 2529/2001 (ОВ L 270, стp. 1; Специално издание на български език, глава 3, том 49, стр. 177).

      (3)  Регламент (ЕО) № 319/2006 на Съвета от 20 февруари 2006 година за изменение на Регламент (ЕО) № 1782/2003 за определяне на общи правила за схемите за пряко подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за въвеждане на определени схеми за подпомагане на земеделските стопани (ОВ L 58, стр. 32; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 70, стр. 108).


               25.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/8

         Дело, заведено на 21 април 2015 г. от Надзорния орган на ЕАСТ срещу Княжество Лихтенщайн
   (Дело E-12/15)
   (2015/C 209/07)
   На 21 април 2015 г. в Съда на ЕАСТ беше заведено дело срещу Княжество Лихтенщайн от Надзорния орган на ЕАСТ, представляван от Markus Schneider и Marlene Lie Hakkebo в качеството им на представители на Надзорния орган на ЕАСТ, с адрес: Rue Belliard 35, B-1040 Brussels.
   Надзорният орган на ЕАСТ иска от Съда на ЕАСТ:

               1.

               Да постанови, че Княжество Лихтенщайн не е изпълнило задълженията си по акта, посочен в точки 7а, 7д и 7и от приложение XIX към Споразумението за Европейското икономическо пространство (Директива 2011/83/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2011 г. относно правата на потребителите, за изменение на Директива 93/13/ЕИО на Съвета и Директива 1999/44/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директива 85/577/ЕИО на Съвета и Директива 97/7/ЕО на Европейския парламент и на Съвета), адаптиран към Споразумението с Протокол 1 към него, и по член 7 от Споразумението, като не е приело в предвидения срок мерките, необходими за прилагането на акта.

               2.

               Да нареди на Лихтенщайн да заплати съдебните разноски.

      Правен и фактически контекст и правни аргументи, приведени в подкрепа на иска:

               —

               Искът се отнася до неспазването от страна на Княжество Лихтенщайн в срок до 24 ноември 2014 г. на мотивираното становище, издадено от Надзорния орган на ЕАСТ на 24 септември 2014 г., отнасящо се до невъвеждането в неговия национален правен ред на Директива 2011/83/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2011 г. относно правата на потребителите, за изменение на Директива 93/13/ЕИО на Съвета и Директива 1999/44/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директива 85/577/ЕИО на Съвета и Директива 97/7/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (наричана по-долу „актът“), посочена в точки 7а, 7д и 7и от приложение XIX към Споразумението за Европейското икономическо пространство и адаптирана към Споразумението с Протокол 1 към него.

               —

               Надзорният орган на ЕАСТ твърди, че като не е приел в предвидения срок мерките, необходими за прилагането на акта, Лихтенщайн не е изпълнил задълженията си по акта и по член 7 от Споразумението за ЕИП.


title: Дело T-507/17: Жалба, подадена на 4 август 2017 г. — Fundación Pedro Barrié de la Maza, Conde de Fenosa/Комисия и ЕСП

text:
               16.10.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 347/39

         Жалба, подадена на 4 август 2017 г. — Fundación Pedro Barrié de la Maza, Conde de Fenosa/Комисия и ЕСП
   (Дело T-507/17)
   (2017/C 347/50)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Fundación Pedro Barrié de la Maza, Conde de Fenosa (La Coruña, Испания) (представители: B. Gutiérrez de la Roza Pérez, P. Rubio Escobar, R. Ruiz de la Torre Esporrín и B. Fernández García, abogados)

      Ответници: Европейска комисия и Единен съвет за преструктуриране

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд да отмени:

               —

               Решение (SRB/EES/2017/08) на Единния съвет за преструктуриране от изпълнителната му сесия от 7 юни 2017 г., с което е одобрена процедурата за преструктуриране по отношение на институцията Banco Popular Español, S.A.;

               —

               Решение (ЕС) 2017/1246 на Комисията от 7 юни 2017 г. за одобряване на схемата за преструктуриране на Banco Popular Español.

      Основания и основни доводи

   Основанията и основните доводи са подобни на изтъкнатите по дела T-478/17, Mutualidad de la Abogacía и Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Единен съвет за преструктуриране, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno и SFL/Единен съвет за преструктуриране, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Комисия и Единен съвет за преструктуриране, T-483/17, García Suárez и др./Комисия и Единен съвет за преструктуриране, T-484/17, Fidesban и др./Единен съвет за преструктуриране, T-497/17, Sáchez del Valle и Calatrava Real State 2015/Комисия и Единен съвет за преструктуриране, и T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda/Комисия и Единен съвет за преструктуриране.


title: Дело T-185/13: Решение на Общия съд от 11 септември 2014 г.  — Continental Wind Partners/СХВП — Continental Reifen Deutschland (CONTINENTAL WIND PARTNERS) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността CONTINENTAL WIND PARTNERS — По-ранна международна фигуративна марка Continental — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Сходство на знаците — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Частичен отказ на регистрация)

text:
               27.10.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 380/10

         Решение на Общия съд от 11 септември 2014 г. — Continental Wind Partners/СХВП — Continental Reifen Deutschland (CONTINENTAL WIND PARTNERS)
   (Дело T-185/13) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността CONTINENTAL WIND PARTNERS - По-ранна международна фигуративна марка Continental - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Сходство на знаците - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Частичен отказ на регистрация))
   2014/C 380/12
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Continental Wind Partners LLC (Уилмингтън, Делауеър, Съединени Американски щати) (представител: O. Bischof, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Pohlmann)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Continental Reifen Deutschland GmbH (Хановер, Германия) (представители: S. Gillert, K. Vanden Bossche, B. Köhn-Gerdes и J. Schumacher, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 10 януари 2013 г. (преписка R 2204/2011-2), постановено в производство по възражение със страни Continental Reifen Deutschland GmbH и Continental Wind Partners LLC.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Continental Wind Partners LLC да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 156, 1.6.2013 г.


title: Дело C-609/14: Определение на председателя на девети състав на Съда от 22 септември 2016 г. (преюдициално запитване, отправено от Tribunalul Sibiu — Румъния) — Nicolae Ilie Nicula/Administrația Județeană a Finanțelor Publice Sibiu, по-рано Administraţia Finanţelor Publice a Municipiului Sibiu, Administraţia Fondului pentru Mediu, в присъствието на: Cristina Lenuța Stoica

text:
               19.12.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 475/14

         Определение на председателя на девети състав на Съда от 22 септември 2016 г. (преюдициално запитване, отправено от Tribunalul Sibiu — Румъния) — Nicolae Ilie Nicula/Administrația Județeană a Finanțelor Publice Sibiu, по-рано Administraţia Finanţelor Publice a Municipiului Sibiu, Administraţia Fondului pentru Mediu, в присъствието на: Cristina Lenuța Stoica
   (Дело C-609/14) (1)

   (2016/C 475/20)
   Език на производството: румънски
   Председателят на девети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 107, 30.3.2015 г.


title: Дело C-437/07: Иск, предявен на 19 септември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република

text:
               8.12.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 297/24

         Иск, предявен на 19 септември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република
   (Дело C-437/07)
   (2007/C 297/39)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: C. Zadra e D. Kukovec)

      Ответник: Италианска република
   Искания на ищеца

               —

               да се установи, че Италианската република, при възлагането от Община Aquila на поръчка за строителство относно проектирането и реализирането на трамвай на гумени колела за масовия обществен транспорт в град Aquila посредством процедура като тази, характерна за „финансиране на проект“, финансирана чрез предоставянето на концесия за строителство, и като е пристъпила към изменение на предварителния проект, направено на основата на конкурс след публикуването на обявлението, не е изпълнила задълженията си по Директива 93/37/ЕИО (1) на Съвета от 14 юни 1993 година за съгласуване на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство и по-конкретно, по член 7 и член 11 от нея, както и по член 43 и член 49 ЕО, и [задълженията си] съгласно принципите на прозрачност и недискриминация, които произтичат от тях,

               —

               да се осъди Италианска република да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Община Aquila е възложила поръчка за строителство относно проектирането и реализирането на трамвай на гумени колела за масовия обществен транспорт в град Aquila посредством процедурата на „финансиране на проект“, финансирана чрез предоставянето на концесия за строителство, а не на поръчка за строителство. Посочената Община е пристъпила също така към изменение на предварителния проект, направено на основата на конкурс след публикуването на обявлението.
   По мнение на Комисията договорът, сключен между Община Aquila и групировката изпълнител на дейността, в подобен обхват, представлява обществена поръчка за строителство по смисъла на общностното право. В следствие на това, възлагането на подобна поръчка посредством процедура като тази, характерна за „финансиране на проект“, финансирана чрез предоставянето на концесия за строителство, противоречи на правилата за това на Директива 93/37, и особено на член 7 и член 11 от нея. Освен това, изменението на проекта, направено на основата на конкурс след публикуването на обявлението, е в противоречие с принципите на прозрачност и недискриминация, на които се основават свободата на установяване и свободното предоставяне на услуги по смисъла на член 43 и член 49 ЕО.

      (1)  ОВ L 199, стp. 54.


title: Свързани дела C-286/09 и C-287/09: Определение на Съда (седми състав) от 9 юли 2010 г. (преюдициално запитване от Corte d’appello di Roma, Италия) — Luigi Ricci (C-286/09), Aduo Pisaneschi (C-287/09)/Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS) (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник — Длъжностни лица — Пенсия — Сумиране на осигурителни периоди — Член 11 от приложение VIII към Правилника за длъжностните лица — Вземане предвид на периоди на заетост в Европейските общности — Член 10 ЕО)

text:
               23.10.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 288/14

      Определение на Съда (седми състав) от 9 юли 2010 г. (преюдициално запитване от Corte d’appello di Roma, Италия) — Luigi Ricci (C-286/09), Aduo Pisaneschi (C-287/09)/Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS)
      (Свързани дела C-286/09 и C-287/09) (1)

      (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник - Длъжностни лица - Пенсия - Сумиране на осигурителни периоди - Член 11 от приложение VIII към Правилника за длъжностните лица - Вземане предвид на периоди на заетост в Европейските общности - Член 10 ЕО)
      (2010/C 288/21)
      Език на производството: италиански

         Запитваща юрисдикция

      Corte d'appello di Roma

         Страни в главното производство

         Ищци: Luigi Ricci (C-286/09), Aduo Pisaneschi (C-287/09)

         Ответник: Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS)

         Предмет

      Преюдициално запитване — Corte d'appello di Roma — Тълкуване на Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социално осигуряване на заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността — Тълкуване на членове 17, 39 и 42 ЕО — Обезщетение за старост — Сумиране на периодите на осигуряване — Невземане предвид на периода на осигуряване към общата здравноосигурителна схема на Европейските общности

         Диспозитив

      Член 10 ЕО, във връзка с Правилника за длъжностните лица на Европейските общности, трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба, която не позволява да се вземат предвид годините на труд, които гражданин на Съюза е завършил в служба на институция на Съюза като Комисията на Европейските общности, или на орган на Съюза като Икономическия и социален съвет, за целите на придобиване на право на пенсия по силата на националния режим, независимо дали става въпрос за предсрочно или за обикновено пенсиониране на заинтересуваното лице.

         (1)  ОВ C 233, 26.9.2009 г.


title: Дело T-72/06: Решение на Общия съд от 16 ноември 2011 г. — Groupe Gascogne/Комисия (Конкуренция — Картели — Пазар на найлонови промишлени торби — Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО — Носене на отговорност за неправомерно поведение — Глоби — Максимален размер от 10 % от оборота — Пропорционалност)

text:
               7.1.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 6/11

         Решение на Общия съд от 16 ноември 2011 г. — Groupe Gascogne/Комисия
   (Дело T-72/06) (1)

   (Конкуренция - Картели - Пазар на найлонови промишлени торби - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Носене на отговорност за неправомерно поведение - Глоби - Максимален размер от 10 % от оборота - Пропорционалност)
   2012/C 6/15
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Groupe Gascogne SA (St. Paul-lès-Dax, Франция) (представители: първоначално C. Lazarus, впоследствие P. Hubert и E. Durand, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално F. Castillo de la Torre и F. Arbault, впоследствие F. Castillo de la Torre и N. von Lingen)

      Предмет

   Искане за частична отмяна и искане за изменение на Решение C(2005) 4634 окончателен на Комисията от 30 ноември 2005 година относно производство по член 81 [ЕО] (Дело COMP/F/38.354 — Промишлени торби) във връзка с картел на пазара на найлоновите промишлени торби и искане за изменение на посоченото решение

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Groupe Gascogne SA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 96, 22.4.2006 г.


title: Дело T-836/16: Жалба, подадена на 30 ноември 2016 г. — Република Полша/Комисия

text:
               30.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 30/54

         Жалба, подадена на 30 ноември 2016 г. — Република Полша/Комисия
   (Дело T-836/16)
   (2017/C 030/62)
   Език на производството: полски

      Страни

      Жалбоподател: Република Полша (представител: B. Majczyna)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да установи недействителността на Решение на Комисията от 19 септември 2016 г. относно държавна помощ SA.44351 (2016/C) (ex 2016/EO) — Полша — Данък върху продажбите на дребно в Полша, нотифицирано като документ C(2016) 5596, и

               —

               да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски във връзка с производството.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три основания.

               1.

               Първото основание е изведено от неправилната квалификация на полския данък върху продажбите на дребно като държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС поради очевидно неправилна преценка във връзка с изискването за селективност.

                           —

                           Полският данък върху продажбите на дребно не може да бъде счетен за селективен от пръв поглед, тъй като уредбата му не съдържа никакви изключения от действащата референтна система за този данък; прогресивните данъчни ставки са неотменима част от референтната система на посочения данък.

                           —

                           Дори да се приеме, че двете прогресивни данъчни ставки не са част от действащата референтна система на полския данък върху продажбите на дребно, би следвало да се счита, че част от референтната система е поне една, прилагана най-често данъчна ставка; освен това прогресивните данъчни ставки невинаги са изключение, установено в полза на определени предприятия, които с оглед на основната цел на този данък се намират в сходно фактическо и правно положение с останалите предприятия.

                           —

                           Прогресивните ставки и количественият праг, който е основание за облагане с полския данък върху продажбите на дребно, във всички случаи са в съответствие с принципа на пропорционалност.

               2.

               Второто основание е изведено от нарушение на член 13, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 2015/1589 на Съвета от 13 юли 2015 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 108 от Договора за функционирането на Европейския съюз и на принципа на пропорционалност поради разпореждането за незабавно спиране на прилагането на прогресивната скала на полския данък върху продажбите на дребно.

                           —

                           Не е било необходимо да се разпорежда спиране поради наличието на сериозни съмнения относно селективния характер на полския данък върху продажбите на дребно.

                           —

                           Не е било необходимо да се разпорежда спиране поради липсата на посочени от Комисията достатъчно отрицателни последици от прилагането на полския данък върху продажбите на дребно.

               3.

               Третото основание е за наличието на опорочени и недостатъчни мотиви на обжалваното решение.

                           —

                           Обжалваното решение не било надлежно и достатъчно мотивирано по отношение на преценката на условието за селективност на полския данък върху продажбите на дребно.

                           —

                           Обжалваното решение не било надлежно и достатъчно мотивирано по отношение на разпореждането за незабавно спиране на прилагането на прогресивната скала на облагане в рамките на полския данък върху продажбите на дребно.


title: Дело C-53/14 P: Жалба, подадена на 4 февруари 2014 г. от JAS Jet Air Service France (JAS) срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 3 декември 2013 г. по дело T-573/11, JAS Jet Air Service France/Комисия

text:
               7.4.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 102/22

         Жалба, подадена на 4 февруари 2014 г. от JAS Jet Air Service France (JAS) срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 3 декември 2013 г. по дело T-573/11, JAS Jet Air Service France/Комисия
   (Дело C-53/14 P)
   2014/C 102/31
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: JAS Jet Air Service France (JAS) (представители: T. Gallois и E. Dereviankine, адвокати)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение на Общия съд от 3 декември 2013 г. по дело T-573/11, изразено в неговия диспозитив;

               —

               да се уважат предявените в първоинстанционното производство от дружество JAS Jet Air Service France искания в частта, в която те са насочени към отмяната на решението на Европейската комисия от 5 август 2011 г. по преписка REM 01/2008, с което се отхвърля подадената от него на 24 януари 2008 г. молба за опрощаване на вносни мита в размер на 1 001 778,20 EUR;

               —

               да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Жалбоподателят изтъква две правни основания в подкрепа на своята жалба срещу решението на Общия съд, с което се потвърждава решението на Комисията от 5 август 2011 г. за отхвърляне на подадената от него молба за опрощаване на вносни мита.
   На първо място, жалбоподателят упреква Общия съд, че е нарушил член 13 от Регламент (ЕИО) № 1430/79 (1) и член 239 от Митническия кодекс на Общността (2), тъй като не е признал наличието на „особено положение“, позволяващо да се допусне поисканото опрощаване. Общият съд приел, че положението на жалбоподателя не било сравнимо с това на дружество CALBERSON BV (преписка REM 10/01), по отношение на което Комисията е допуснала опрощаване.
   На второ място, жалбоподателят счита, че Общият съд е нарушил посочените разпоредби, тъй като, за да признае наличието на „особено положение“, не е взел предвид нарушението в осъществяването на вътрешната процедура за издаване и контрол на разрешенията за внос с освобождаване от ДДС, наречени AI2 (член 275 от френския Code général des impôts [Общ данъчен кодекс] и нормите за неговото прилагане). Общият съд разместил доказателствената тежест, нарушавайки с това общите принципи на правото, като приел, че жалбоподателят трябва да посочи точно последиците от това нарушение в осъществяването на процедурата.

      (1)  Регламент (ЕИО) № 1430/79 на Съвета от 2 юли 1979 година относно възстановяване или опрощаване на вносни или износни сборове (OВ L 175, стр. 1).

      (2)  Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 302, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 5, стр. 58).


title: Дело C-260/08: Преюдициално запитване, отправено от Bundesfinanzhof (Германия) на 18 юни 2008 г. — HEKO Industrieerzeugnisse GmbH/Bundesfinanzdirektion West

text:
               27.9.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 247/3

         Преюдициално запитване, отправено от Bundesfinanzhof (Германия) на 18 юни 2008 г. — HEKO Industrieerzeugnisse GmbH/Bundesfinanzdirektion West
   (Дело C-260/08)
   (2008/C 247/04)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Bundesfinanzhof
   Страни в главното производство

      Ищец: HEKO Industrieerzeugnisse GmbH

      Ответник: Bundesfinanzdirektion West
   Преюдициален въпрос
   Дали съществена обработка или преработка, която обосновава непреференциалния произход на стоки от позиция 7312 от Комбинираната номенклатура съгласно член 24 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността (1), представлява само тази обработка или преработка, която има за последица класифицирането на стоката, резултат от обработката или преработката, в друга позиция от Комбинираната номенклатура?

      (1)  ОВ L 302, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 5, стр. 58.


title: Дело T-564/12: Жалба, подадена на 26 декември 2012 г. — Ministry of Energy of Iran/Съвет

text:
               23.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 55/21

         Жалба, подадена на 26 декември 2012 г. — Ministry of Energy of Iran/Съвет
   (Дело T-564/12)
   2013/C 55/38
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Ministry of Energy of Iran (Техеран, Иран) (представител: M. Lester, Barrister)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение 2012/635/ОВППС на Съвета от 15 октомври 2012 година (1) и Регламент за изпълнение (ЕС) № 945/2012 на Съвета от 15 октомври 2012 година (2) в частите, в които му се налагат ограничителни мерки;

               —

               да осъди ответника да плати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири основания.

               1.

               Първото основание е изведено от твърдението, че нито един от правните критерии за включване на жалбоподателя в списъка не е изпълнен, че Съветът е допуснал явна грешка, като е приел, че някой от тези критерии е изпълнен, и че посочването му в списъка е основано на явна фактическа грешка.

               2.

               Второто основание е изведено от твърдението, че Съветът не е мотивирал съответно или надлежно приемането на обжалваните мерки срещу жалбоподателя.

               3.

               Третото основание е изведено от твърдението, че Съветът не е гарантирал правото на защита и правото на ефективен съдебен контрол на жалбоподателя.

               4.

               Четвъртото основание е изведено от твърдението, че решението на Съвета да посочи жалбоподателя в списъка необосновано и непропорционално нарушава основните му права, в това число и правото му на защита на собствеността, на стопанската дейност и на доброто му име.

      (1)  Решение 2012/635/ОВППС на Съвета от 15 октомври 2012 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 282, стр. 58)

      (2)  Регламент за изпълнение (ЕС) № 945/2012 на Съвета от 15 октомври 2012 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 282, стр. 16)


title: Дело F-92/11: Жалба, подадена на 23 септември 2011 г. — ZZ/ЕИСК

text:
               26.11.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 347/46

         Жалба, подадена на 23 септември 2011 г. — ZZ/ЕИСК
   (Дело F-92/11)
   2011/C 347/86
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представители: D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis и É. Marchal, avocats)

      Ответник: Европейски икономически и социален комитет

      Предмет на производството

   Искане за отмяна на решението на ЕИСК, с което се отхвърля искането на жалбоподателя да се признае, че спрямо него са допуснати нарушения поради липсата на съдействие и неизпълнение на задължението за полагане на грижа, и да се вземат мерки, чрез които да се оповестят професионалните му заслуги и умения, както и искане за обезщетение

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението от 14 юни 2011 г. на генералния секретар на Европейския икономически и социален комитет (ОН/ЕИСК) да отхвърли жалбата на жалбоподателя, с която същият иска да се признае, че спрямо него са допуснати нарушения поради липсата на съдействие и неизпълнение на задължението за полагане на грижа, и да се вземат мерки, чрез които да се оповестят професионалните му заслуги и умения, и в частност способността му да ръководи административен отдел и да управлява неговите човешки и финансови ресурси,

               —

               да се осъди ЕИСК да заплати обезщетение за неимуществени вреди в размер на 15 000 EUR, настъпили в резултат от неизпълнението от страна на ОН на задължението за полагане на грижа,

               —

               да се осъди ЕИСК да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-195/12: Преюдициално запитване, отправено от Cour constitutionnelle (по-рано Cour d'arbitrage) (Белгия) на 26 април 2012 г. — I.B.V. & Cie SA (Industrie du bois de Vielsalm & Cie SA)/Région wallonne

text:
               7.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 200/7

         Преюдициално запитване, отправено от Cour constitutionnelle (по-рано Cour d'arbitrage) (Белгия) на 26 април 2012 г. — I.B.V. & Cie SA (Industrie du bois de Vielsalm & Cie SA)/Région wallonne
   (Дело C-195/12)
   2012/C 200/12
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour constitutionnelle (по-рано Cour d'arbitrage)

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: I.B.V. & Cie SA (Industrie du bois de Vielsalm & Cie SA)

      Ответник: Région wallonne

      Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли член 7 от Директива 2004/8/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно насърчаване на комбинираното производство на енергия, основаващо се на търсенето на полезна топлоенергия във вътрешния енергиен пазар и за изменение на Директива 92/42/ЕИО (1), във връзка, при необходимост, с членове 2 и 4 от Директива 2001/77/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 септември 2001 година относно насърчаване на производството и потреблението на електроенергия от възобновяеми енергийни източници на вътрешния електроенергиен пазар (2) и във връзка с член 22 от Директива 2009/28/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 година за насърчаване използването на енергия от възобновяеми източници и за изменение и впоследствие за отмяна на директиви 2001/77/ЕО и 2003/30/ЕО (3), да се тълкува, в светлината на общия принцип на равенство, на член 6 от Договора за Европейския съюз и на членове 20 и 21 от Хартата на основните права на Европейския съюз, в смисъл че:

                           а)

                           се прилага единствено за съоръженията за високоефективно комбинирано производство на енергия по смисъла на приложение III към директивата,

                           б)

                           налага, позволява или забранява мярка за подпомагане като съдържащата се в член 38, параграф 3 от Декрета на Валонския регион от 12 април 2001 г. относно организацията на регионалния пазар на електрическа енергия да е достъпна за всички съоръжения за комбинирано производство на енергия, използващи основно биомаса, които отговарят на определените от този член условия, с изключение на съоръженията за комбинирано производство на енергия, които използват основно дървесина или дървесни отпадъци?

               2.

               Различен ли е отговорът, ако съоръжението за комбинирано производство на енергия използва основно само дървесина или, обратно, само дървесни отпадъци?

      (1)  ОВ L 52, стр. 50; Специално издание на български език, 2007 г., глава 12, том 2, стр. 107).

      (2)  ОВ L 283, стр. 33; Специално издание на български език, 2007 г., глава 12, том 2, стр. 36).

      (3)  ОВ L 140, стр. 16.


title: Дело C-85/16 P: Жалба, подадена на 12 февруари 2016 г. от Kenzo Tsujimoto срещу решението, постановено от Общия съд (първи състав) на 2 декември 2015 г. по дело T-414/13, Kenzo Tsujimoto/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост

text:
               12.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 335/27

         Жалба, подадена на 12 февруари 2016 г. от Kenzo Tsujimoto срещу решението, постановено от Общия съд (първи състав) на 2 декември 2015 г. по дело T-414/13, Kenzo Tsujimoto/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост
   (Дело C-85/16 P)
   (2016/C 335/36)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Kenzo Tsujimoto (представители: A. Wenninger-Lenz, M. Ring, Rechtsanwältinnen, W. von der Osten-Sacken, Rechtsanwalt)

      Други страни в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална с обственост, Kenzo

      Искания на жалбоподателя:
   Жалбоподателят иска от Съда да:

               —

               отмени решението на Общия съд (първи състав) от 2 декември 2015 г. по дело T-414/13,

               —

               да постанови окончателно решение по спора,

               —

               да осъди EUIPO и Kenzo S.A. да заплатят съдебните разноски, включително тези в производството пред апелативния състав.

      Основания и основни доводи

               1.

                     Нарушение на член 76, параграф 2 от Регламент № 207/2009

               И двете възражения, направени от KENZO S.A., се основават на член 8, параграф 5 от Регламент № 207/2009 (1). И в двата случая апелативният състав е взел предвид доказателства в подкрепа на репутацията на търговската марка, която се твърди с подадената от ответника пред отдела по споровете жалба, и намира, че марката е била реално използвана. Безспорно е, че въпросните документи са представени след изтичането на срока за представяне на доказателства за съществуването, валидността и обхвата на защита на по-ранното право по смисъла на член 19, параграф 1 от Регламент № 2868/95. Съгласно член 19, параграфи 1 и 2 и член 20 от Регламент № 2868/95 (2) възражение на основание на член 8, параграф 5 от Регламент № 207/2009 трябва да бъде отхвърлено, ако в определения от Службата срок ответникът не успее да докаже репутацията на марката. Въпреки това Общият съд заключва, че апелативният състав има правото на преценка дали въпросните доказателства следвало да се вземат предвид в подкрепа на твърдението за репутацията, както и че съставът се е възползвал от правото си на преценка и е изложил надлежни мотиви защо е приел доказателствата. Жалбоподателят, от друга страна, счита, че разбирането на Общия съд за съществуването на право на преценка за апелативния състав е неправилно и представлява грешка при прилагане на правото, какво и неправилно прилагане на член 19, параграфи 1 и 2 и член 20, параграф 1 от Регламент № 2868/95.
               Жалбоподателят е наясно с твърдението на другите страни в производството, че въпросът дали е допустимо да се вземат предвид документите, представени в подкрепа на реалното използване на марката, а по този начин и на твърдението относно репутацията ѝ, се урежда не от член 20, параграф 1 от Регламент № 2868/95, а съгласно специалната процесуална норма в член 50, параграф 1, изречение трето от Регламент № 2868/95 относно производството пред апелативния състав.
               Дори и ако се допусне, че член 50, параграф 1, изречение трето от Регламент № 2868/95 предоставя право на преценка на апелативния състав, жалбоподателят заявява, че апелативният състав го е упражнил неправилно и че Общият съд неправилно е приложил член 76, параграф 2 като е потвърдил съображенията на апелативния състав за наличието на право на преценка въз основа на неразривната връзка между доказване на използването и на репутацията на марката. Всъщност апелативният състав дори не е определил обхвата на правото си на преценка, тъй като не е определил дали в конкретния случай съставът трябва да се ограничи при упражняването му или не. Ако апелативният състав бе упражнил правото си на преценка правилно, той е трябвало да стори това ограничително — в съответствие с решението под делото Rintisch (Case C-120/12 P, Bernhard Rintisch срещу OHIM). С оглед на конкретните обстоятелства единственият начин за правилно упражняване на правото на преценка би било да не се вземат предвид документите, подкрепящи твърдението относно репутацията на марката. Общият съд не е съобразил факта, че апелативният състав е определил неправилно обхвата на своето право на преценка и да го упражни в рамките на този обхват, като по този начин е нарушил член 76, параграф 2 от Регламент № 207/2009.

               2.

                     Нарушение на член 8, параграф 5 от Регламент № 207/2009

               Жалбоподателят твърди, че Общият съд не е сравнил марки „KENZO“ и „KENZO ESTATE“, взети заедно, и така е нарушил член 8, параграф 5 от Регламент № 207/2009. Освен това жалбоподателят заявява, че Общият съд е възприел твърдението относно репутацията въз основа на документи, които при правилно прилагане на правото и надлежно упражняване на правото на преценка от стана на апелативния състав не биха били взети предвид. На следващо място, твърди, че Общият съд не е извършил необходимата глобална оценка във връзка с заключението си, че е възможно оспорваната търговска марка да бъде свързвана с по-ранна марка и да се стигне до несправедливо облагодетелстване от репутацията ѝ. На последно място, жалбоподателят счита, че апелативният състав и Общият съд неправилно са заключили, че жалбоподателят не е доказал използване „без основание“ по смисъла на член 8, параграф 5 от Регламент № 207/2009.

      (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Европейския съюз (ОВ L 78, 2009 г., стp. 1).

      (2)  Регламент (ЕО) № 2868/95 на Комисията от 13 декември 1995 година за прилагане на Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета относно марката на Общността (ОВ L 303, 1995 г., стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 189).


title: Съединени дела C-581/10 и C-629/10: Решение на Съда (голям състав) от 23 октомври 2012 г. (преюдициални запитвания от Amtsgericht Köln — Германия, High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — Обединено кралство) — Emeka Nelson, Bill Chinazo Nelson, Brian Cheimezie Nelson/Deutsche Lufthansa AG (C-581/10), TUI Travel plc, British Airways plc, easyJet Airline Company Ltd, International Air Transport Association/Civil Aviation Authority (C-629/10) (Въздушен транспорт — Регламент (ЕО) № 261/2004 — Членове 5—7 — Конвенция от Монреал — Членове 19 и 29 — Право на обезщетение при закъснение на полет — Съвместимост)

text:
               22.12.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/3

         Решение на Съда (голям състав) от 23 октомври 2012 г. (преюдициални запитвания от Amtsgericht Köln — Германия, High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — Обединено кралство) — Emeka Nelson, Bill Chinazo Nelson, Brian Cheimezie Nelson/Deutsche Lufthansa AG (C-581/10), TUI Travel plc, British Airways plc, easyJet Airline Company Ltd, International Air Transport Association/Civil Aviation Authority (C-629/10)
   (Съединени дела C-581/10 и C-629/10) (1)

   (Въздушен транспорт - Регламент (ЕО) № 261/2004 - Членове 5—7 - Конвенция от Монреал - Членове 19 и 29 - Право на обезщетение при закъснение на полет - Съвместимост)
   2012/C 399/04
   Езици на производството: немски и английски

      Запитващи юрисдикции

   Amtsgericht Köln, High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Emeka Nelson, Bill Chinazo Nelson, Brian Cheimezie Nelson (C-581/10), TUI Travel plc, British Airways plc, easyJet Airline Company Ltd, International Air Transport Association (C-629/10)

      Ответници: Deutsche Lufthansa AG (C-581/10), Civil Aviation Authority (C-629/10)

      Предмет

   (Дело C-581/10)
   Преюдициално запитване — Amtsgericht Köln — Тълкуване на член 7 от Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91 (ОВ L 46, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218) — Право на обезщетение при закъснение на полет — Съвместимост на това право на обезщетение със забраната за наказателни или назидателни обезщетения по член 29 от Конвенцията за уеднаквяване на някои правила за международния въздушен превоз („Конвенцията от Монреал“), одобрена с решение на Съвета от 5 април 2001 година (ОВ L 194, стр. 38; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 8, стр. 112)
   (Дело C-629/10)
   Преюдициално запитване — High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — Тълкуване на членове 5, 6 и 7 от Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91 (ОВ L 46, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218) — Право на обезщетение при закъснение — Последици от Решение на Съда от 19 ноември 2009 г. по дело Sturgeon, C-402/07 и C-432/07

      Диспозитив

               1.

               Членове 5—7 от Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91 трябва да се тълкуват в смисъл, че пътниците на закъснели полети имат право на обезщетение по силата на този регламент, ако понасят поради такива полети загуба на време, равна на или по-голяма от три часа, тоест когато достигат своя краен пункт на пристигане три часа или повече след предварително планираното от въздушния превозвач време за пристигане по разписание. При все това подобно закъснение не дава право на обезщетение в полза на пътниците, ако въздушният превозвач е в състояние да докаже, че голямото закъснение се дължи на извънредни обстоятелства, които не са могли да бъдат избегнати, дори да са били взети всички необходими мерки, тоест обстоятелства, които се намират извън ефективния контрол на въздушния превозвач.

               2.

               При разглеждането на преюдициалните въпроси не е установено никакво обстоятелство от естество да засегне валидността на разпоредбите на членове 5—7 от Регламент № 261/2004.

      (1)  ОВ C 72, 5.3.2011 г.

      ОВ C 89, 19.3.2011 г.


title: Дело F-8/05 REV: Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 20 септември 2011 г. — Fouwels и др./Комисия (Публична служба — Производство — Молба за преразглеждане — Член 119 от Процедурния правилник на Съда на публичната служба — Съдебен акт на Съда на публичната служба — Молба за преразглеждане на определение за заличаване, постановено вследствие на оттеглянето на жалбата — Сила на пресъдено нещо — Липса — Служебно установяване на недопустимост)

text:
               19.11.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 340/33

         Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 20 септември 2011 г. — Fouwels и др./Комисия
   (Дело F-8/05 REV)
   (Публична служба - Производство - Молба за преразглеждане - Член 119 от Процедурния правилник на Съда на публичната служба - Съдебен акт на Съда на публичната служба - Молба за преразглеждане на определение за заличаване, постановено вследствие на оттеглянето на жалбата - Сила на пресъдено нещо - Липса - Служебно установяване на недопустимост)
   2011/C 340/64
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Martine Fouwels и др. (Брюксел, Белгия) (представители: S. Rodrigues, C. Bernard-Glanz и A. Blot, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: J. Currall и G. Berscheid)

      Встъпила страна в подкрепа на исканията на жалбоподателя: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bauer и J. Herrmann,)

      Предмет

   Подадена от жалбоподателя молба за преразглеждане на Определение на първи състав на Съда на публичната служба от 16 септември 2010 г. по съединени дела F-8/05 и F-10/05.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля молбата за преразглеждане като недопустима.

               2.

               Лицата, подали молба за преразглеждане, понасят направените от Европейската комисия съдебни разноски.

               3.

               Съветът на Европейския съюз, встъпила страна в производството по преразглеждане, понася направените от него съдебни разноски.


title: Дело T-302/04: Определение на Първоинстанционния съд от 18 април 2008 г. — Maison de l'Europe Avignon Méditerranée/Комисия (Клауза за подсъдност — Създаване на информационен пункт Европа — Споразумение, сключено между Комисията и ищеца — Явна липса на компетентност на Първоинстанционния съд — Явно неоснователен иск)

text:
               5.7.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/34

         Определение на Първоинстанционния съд от 18 април 2008 г. — Maison de l'Europe Avignon Méditerranée/Комисия
   (Дело T-302/04) (1)

   (Клауза за подсъдност - Създаване на информационен пункт Европа - Споразумение, сключено между Комисията и ищеца - Явна липса на компетентност на Първоинстанционния съд - Явно неоснователен иск)
   (2008/C 171/61)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Maison de l'Europe Avignon Méditerranée (Авиньон, Франция) (представител: F. Martineau, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: J.-F. Pasquier и E. Manhaeve)
   Предмет
   Иск на основание клауза за подсъдност, с който се цели да се осъди Комисията да заплати на ищеца общо сумата от 394 066,76 EUR поради твърдяното от него неизпълнение на договорните задължения, произтичащи от споразумение за създаване на информационен пункт Европа в Авиньон.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля иска.

               2)

               Осъжда La Maison de l'Europe Avignon Méditerranée да заплати съдебните разноски по делото.

      (1)  ОВ C 262 от 23.10.2004 г.


title: Дело T-556/10: Решение на Общия съд от 11 октомври 2012 г. — Novatex/Съвет (Субсидии — Внос на някои видове полиетилен терефталат с произход от Иран, Пакистан и Обединените арабски емирства — Окончателно изравнително мито и окончателно събиране на временното мито — Член 3, параграфи 1 и 2, член 6, буква б) и член 7, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 597/2009)

text:
               24.11.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 366/32

         Решение на Общия съд от 11 октомври 2012 г. — Novatex/Съвет
   (Дело T-556/10) (1)

   (Субсидии - Внос на някои видове полиетилен терефталат с произход от Иран, Пакистан и Обединените арабски емирства - Окончателно изравнително мито и окончателно събиране на временното мито - Член 3, параграфи 1 и 2, член 6, буква б) и член 7, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 597/2009)
   2012/C 366/61
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Novatex Ltd (Karachi, Пакистан) (представител: B. Servais, avocat)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представител: B. Driessen, подпомаган от G. Berrisch, avocat, и N. Chesaites, barrister)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: H. van Vliet, M. França и G. Luengo)

      Предмет

   Искане за частична отмяна на Регламент за изпълнение (ЕС) № 857/2010 на Съвета от 27 септември 2010 година за налагане на окончателно изравнително мито и за окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои видове полиетилен терефталат с произход от Иран, Пакистан и Обединените арабски емирства (ОВ L 254, стp. 10)

      Диспозитив

               1.

               Отменя член 1 Регламент за изпълнение (ЕС) № 857/2010 на Съвета от 27 септември 2010 година за налагане на окончателно изравнително мито и за окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои видове полиетилен терефталат с произход от Иран, Пакистан и Обединените арабски емирства в частта, в която се отнася до Novatex Ltd, доколкото окончателното изравнително мито за вноса на някои видове полиетилен терефталат в Европейския съюз надвишава приложимото при липсата на грешка, свързана със сумата, посочена на ред 74 от декларацията за доходите за данъчната 2008 година.

               2.

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

      (1)  ОВ C 30, 29.1.2011 г.


title: Дело T-228/09: Решение на Общия съд от 13 април 2011 г. — United States Polo Association/СХВП — Textiles CMG (U.S. POLO ASSN.) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „U.S. POLO ASSN.“ — По-ранна словна марка на Общността „POLO-POLO“ и по-ранна национална словна марка „POLO-POLO“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Сходство на знаците — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               28.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 160/19

         Решение на Общия съд от 13 април 2011 г. — United States Polo Association/СХВП — Textiles CMG (U.S. POLO ASSN.)
   (Дело T-228/09) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „U.S. POLO ASSN.“ - По-ранна словна марка на Общността „POLO-POLO“ и по-ранна национална словна марка „POLO-POLO“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Сходство на знаците - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2011/C 160/26
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: United States Polo Association (Lexington, Кентъки, Съединени щати) (представители: P. Goldenbaum, I. Rohr и T. Melchert, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: D. Botis)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Textiles CMG, SA (Onteniente, Испания)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 20 март 2009 г. (преписка R 886/2008-4) относно производство по възражение между Textiles CMG, SA и United States Polo Association

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда United States Polo Association да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 180, 1.8.2009 г.


title: Дело T-229/10: Решение на Общия съд от 15 юни 2011 г. — Graf-Syteco/СХВП — Teco Electric & Machinery (SYTECO) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „SYTECO“ — По-ранни фигуративни марки „TECO“ , които са национални и на Бенелюкс — Относителни основания за отказ — Липса на вероятност от объркване — Липса на сходство между знаците — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Частичен отказ за регистрация)

text:
               23.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 219/15

         Решение на Общия съд от 15 юни 2011 г. — Graf-Syteco/СХВП — Teco Electric & Machinery (SYTECO)
   (Дело T-229/10) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „SYTECO“ - По-ранни фигуративни марки „TECO“, които са национални и на Бенелюкс - Относителни основания за отказ - Липса на вероятност от объркване - Липса на сходство между знаците - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Частичен отказ за регистрация)
   2011/C 219/20
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Graf-Syteco GmbH & Co. KG (Tuningen, Германия) (представител: T. Kieser, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: G. Schneider)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Teco Electric & Machinery Co. Ltd (Taipei, Тайван)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 18 февруари 2010 г. (преписка R 230/2009-1) относно производство по възражение между Teco Electric & Machinery Co. Ltd и Graf-Syteco GmbH & Co. KG.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Graf-Syteco GmbH & Co. KG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 195, 17.7.2010 г.


title: Дело C-153/14: Решение на Съда (втори състав) от 9 юли 2015 г. (преюдициално запитване от Raad van State — Нидерландия) — Minister van Buitenlandse Zaken/K, A (Преюдициално запитване — Директива 2003/86/ЕО — Член 7, параграф 2 — Събиране на семейството — Мерки за интегриране — Национална правна уредба, съгласно която членовете на семейството на гражданин на трета страна, пребиваващ законно в съответната държава членка, трябва да положат успешно изпит за проверка на интегрирането в обществото, за да могат да влязат на територията на посочената държава членка — Разходи за такъв изпит — Съвместимост)

text:
               7.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 294/8

         Решение на Съда (втори състав) от 9 юли 2015 г. (преюдициално запитване от Raad van State — Нидерландия) — Minister van Buitenlandse Zaken/K, A
   (Дело C-153/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Директива 2003/86/ЕО - Член 7, параграф 2 - Събиране на семейството - Мерки за интегриране - Национална правна уредба, съгласно която членовете на семейството на гражданин на трета страна, пребиваващ законно в съответната държава членка, трябва да положат успешно изпит за проверка на интегрирането в обществото, за да могат да влязат на територията на посочената държава членка - Разходи за такъв изпит - Съвместимост))
   (2015/C 294/10)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Raad van State

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Minister van Buitenlandse Zaken

      Ответници: K, A

      Диспозитив

   Член 7, параграф 2, първа алинея от Директива 2003/86/ЕО на Съвета от 22 септември 2003 година относно правото на събиране на семейството трябва да се тълкува в смисъл, че държавите членки могат да изискват от гражданите на трети страни да положат успешно изпит за проверка на интегрирането в обществото като разглеждания в главните производства, който включва проверка за наличие на елементарни познания по езика и за обществото на съответната държава членка и предполага различни разходи, преди да предоставят на тези граждани разрешение за влизане и пребиваване на тяхна територия с цел събиране на семейството, ако условията за прилагането на такова задължение не правят невъзможно или прекомерно трудно упражняването на правото на събиране на семейството. При обстоятелства като тези в главните производства посочените условия правят невъзможно или прекомерно трудно упражняването на правото на събиране на семейството, тъй като не позволяват отчитането на особени обстоятелства, обективно възпрепятстващи заинтересованите лица да положат успешно изпита, и налагат прекалено високи разходи за него.

      (1)  ОВ C 194, 24.6.2014 г.


title: Дело T-400/11: Жалба, подадена на 29 юли 2011 г. — Altadis/Комисия

text:
               24.9.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/37

         Жалба, подадена на 29 юли 2011 г. — Altadis/Комисия
   (Дело T-400/11)
   2011/C 282/72
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Altadis, SA (Мадрид, Испания) (представители: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero, abogados и M. Muñoz de Juan, abogada)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да допусне и уважи направеното доказателствено искане,

               —

               да допусне и приеме изложените в настоящата жалба основания за отмяна,

               —

               да отмени член 1, параграф 1 от решението, доколкото в него се приема, че член 12, параграф 5 от испанския Закон за корпоративното облагане съдържа елементи на държавна помощ, когато се прилага към придобиването на контролни дялове,

               —

               при условията на евентуалност да отмени член 4 от решението, доколкото с него разпореждането за възстановяване се прилага по отношение на операции, извършени преди публикуването в Официален вестник на Европейския съюз на окончателното решение, предмет на настоящата жалба,

               —

               да отмени при условията на евентуалност член 1, параграф 1 и евентуално член 4 от решението, доколкото се отнасят до операциите в Мароко, и

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски, направени в настоящото производство.

      Правни основания и основни доводи

   Настоящата жалба е подадена срещу Решение C(2010) 9566 на Комисията от 12 януари 2011 г. относно данъчната амортизация на финансовата репутация за придобиване на дялови участия в чуждестранни дружества.
   Правните основания и основните доводи са вече изложени по дело T-399/11, Banco de Santander и Santusa Holding/Комисия.


title: Дело C-533/08: Преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия) на 3 декември 2008 г.  — TNT Express Nederland BV/AXA Versicherung AG

text:
               21.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/32

         Преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия) на 3 декември 2008 г. — TNT Express Nederland BV/AXA Versicherung AG
   (Дело C-533/08)
   (2009/C 44/53)
   Език на производството: нидерландски
   Запитваща юрисдикция
   Hoge Raad der Nederlanden
   Страни в главното производство

      Жалбоподател в касационното производство: TNT Express Nederland BV

      Ответник в касационното производство: AXA Versicherung AG
   Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли член 71, параграф 2, буква б), втора алинея от Регламент (ЕО) № 44/2001 (1) да се тълкува в смисъл, че (i) режимът на признаване и изпълнение по Регламент № 44/2001 отстъпва по приоритет на този по специалната конвенция, само ако режимът по специалната конвенция претендира за изключително действие, или че (ii) ако са едновременно приложими условията за признаване и изпълнение, предвидени в специалната конвенция и тези, предвидени в Регламент № 44/2001, трябва да се прилагат винаги условията от специалната конвенция, а тези от Регламент № 44/2001 трябва да останат без приложение, дори ако в специалната конвенция не се претендира за изключителното й действие по отношение на други международни правила за признаване и изпълнение?

               2)

               Компетентен ли е Съдът на Европейските общности, с цел предотвратяване на съдебни решения с противоречащо си съдържание в посочения в първия въпрос случай на правила с конкурентен характер, да тълкува — по обвързващ за юрисдикциите на държавите-членки начин — Конвенцията за договора за международен автомобилен превоз на стоки, подписана в Женева на 19 май 1956 г. (CMR), когато се касае за областта, уредена от член 31 от тази конвенция?

               3)

               При утвърдителен отговор на втория въпрос и също при утвърдителен отговор на първия въпрос, буква (i), трябва ли режимът на признаване и изпълнение съгласно член 31, параграфи 3 и 4 от Конвенцията CMR да се тълкува в смисъл, че Конвенцията не претендира за изключително действие и оставя свобода за прилагането на други международни правила за изпълнение, които подобно на Регламент № 44/2001 позволяват признаването и изпълнението на решения?
               При утвърдителен отговор от страна на Съда на първия въпрос, буква (ii) и също при утвърдителен отговор на втория въпрос, Hoge Raad отправя и следните три въпроса, с цел по-нататъшното разглеждане на касационната жалба:

               4)

               Дава ли право член 31, параграфи 3 и 4 от Конвенцията CMR на съда на държавата, в която се иска признаване, сезиран с молба за обявяване изпълнителната сила на решение, да проверява дали съдът на държавата по произход е имал международна юрисдикция да разгледа правния спор?

               5)

               Трябва ли член 71, параграф 1 от Регламент № 44/2001 да се тълкува в смисъл, че при стълкновение на правилата за висящност на процеса, предвидени в Конвенцията CMR и тези, предвидени в Регламент № 44/2001, правилата за висящност съгласно Конвенцията CMR имат предимство пред тези по Регламент № 44/2001?

               6)

               Отнасят ли се поисканото в настоящия случай в Нидерландия обявяване и поисканото в Германия обезщетение до „същото“ по смисъла на член 31, параграф 2 от Конвенцията CMR?

      (1)  Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (ОВ L 12, стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74).


title: Дело T-327/15: Жалба, подадена на 2 юни 2015 г. — Република Гърция/Комисия

text:
               24.8.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 279/42

         Жалба, подадена на 2 юни 2015 г. — Република Гърция/Комисия
   (Дело T-327/15)
   (2015/C 279/52)
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Жалбоподател: Република Гърция (представители: G. Kanellopoulos, O. Tsirkinidou и A. E. Vasilopoulou)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решение за изпълнение на Комисията от 25 март 2015 година„за прилагане на финансова корекция относно частта на ФЕОГА, секция „Ориентиране“, от оперативна програма 2000GR061RO021 CCI (Гърция — Цел 1 — Възстановяване на селски райони)“ на стойност от 7 2 1 05  592,41 EUR, нотифицирано под номер C(2015) 1936 окончателен.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на исканията си жалбоподателят излага четири твърдения.

               1.

               Първото твърдение е, че липсва правно основание за обжалваното решение, тъй като член 39 от Регламент (ЕО) № 1260/1999 (1), въз основа на който то е прието, е отменен в частта относно секция „Ориентиране“ на ФЕОГА (първа част от първото твърдение); във всички случаи изначално не са изпълнени законовите условия за позоваване на посочения член 39 от Регламент (ЕО) № 1260/1999 (втора част от първото твърдение).

               2.

               При условията на евентуалност спрямо първото, второто твърдение е, че обжалваното решение е прието в нарушение на времевите граници на компетентността на Комисията (първа част от второто твърдение), или че то е прието извън срок и в нарушение на съществени процесуални изисквания, в нарушение на принципа на състезателност, както и на правото на защита на Република Гърция (втора част от второто твърдение).

               3.

               Третото твърдение е, че обжалваното решение противоречи на принципите на правна сигурност и на оправдани правни очаквания на държавата членка.

               4.

               Накрая, четвъртото твърдение в подкрепа на искането за отмяна е, че с обжалваното решение се нарушава принципът ne bis in idem, тъй като налага множествена корекция; при всички положения наложената финансова корекция е абсолютно непропорционалност и следва да бъде отменена.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1260/1999 на Съвета от 21 юни 1999 година относно определянето на общи разпоредби за Структурните фондове (ОВ L 161, стр. 1).


title: Дело T-23/16: Жалба, подадена на 25 януари 2016 г. — Biernacka-Hoba/EUIPO — Formata Bogusław Hoba (Formata)

text:
               29.3.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 111/29

         Жалба, подадена на 25 януари 2016 г. — Biernacka-Hoba/EUIPO — Formata Bogusław Hoba (Formata)
   (Дело T-23/16)
   (2016/C 111/34)
   Език на жалбата: полски

      Страни

      Жалбоподател: Ilona Biernacka-Hoba (Александров Лодзки, Полша) (представител: R. Rumpel, Rechtsberater)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Formata Bogusław Hoba (Александров Лодзки, Полша)

      Данни за производството пред EUIPO

      Притежател на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словния елемент „Formata“ — заявка за регистрация № 11 529 427

      Производство пред EUIPO: производство по обявяване на недействителност.

      Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 4 ноември 2015 г. по преписка R 102/2015-2

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да уважи жалбата като основателна,

               —

               да отмени обжалваното решение, в частта, в която се отхвърля искането за обявяване на недействителност на регистрираната марка „Formata“ № 011 529 427,

               —

               да измени обжалваното решение, като обяви марката „Formata“ № 011 529 427 за недействителна,

               —

               да измени обжалваното решение в частта относно съдебните разноски,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Решение на Съда от 31 март 2015 година по дело E-20/14 — Надзорен орган на ЕАСТ срещу Исландия (Неизпълнение от договаряща страна на нейните задължения — Неизпълнение на Регламент (ЕО) № 392/2009 относно отговорността на превозвачите на пътници по море в случай на произшествия)

text:
               22.10.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 350/6

         РЕШЕНИЕ НА СЪДА
   от 31 март 2015 година
   по дело E-20/14
   Надзорен орган на ЕАСТ срещу Исландия
   (Неизпълнение от договаряща страна на нейните задължения — Неизпълнение на Регламент (ЕО) № 392/2009 относно отговорността на превозвачите на пътници по море в случай на произшествия)
   (2015/C 350/09)
   По дело E-20/14 Надзорен орган на ЕАСТ срещу Исландия — ИСКАНЕ за обявяване, че Исландия не е изпълнила задълженията си по член 7 от Споразумението за ЕИП, като не е приела необходимите мерки, за да направи част от вътрешния си правен ред, като такъв и в определения срок, акта, посочен в точка 56ч от глава V от приложение XIII към Споразумението за ЕИП (Регламент (ЕО) № 392/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. относно отговорността на превозвачите на пътници по море в случай на произшествия), адаптиран към Споразумението за ЕИП с Протокол 1 към него и с Решение на Съвместния комитет № 17/2011 от 1 април 2011 г., Съдът, в състав Carl Baudenbacher, председател, Per Christiansen и Páll Hreinsson (съдия-докладчик), съдии, постанови решение на 31 март 2015 г., чийто диспозитив е, както следва:
   С настоящото Съдът:

               1.

               Заявява, че Исландия не е изпълнила задълженията си по член 7 от Споразумението за ЕИП, като не е приела в определения срок необходимите мерки, за да направи част от вътрешния си правен ред акта, посочен в точка 56ч от глава V от приложение XIII към Споразумението за ЕИП (Регламент (ЕО) № 392/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. относно отговорността на превозвачите на пътници по море в случай на произшествия), адаптиран към Споразумението за ЕИП посредством Протокол 1 към него и с Решение на Съвместния комитет № 17/2011 от 1 април 2011 г.

               2.

               Осъжда Исландия да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-92/11: Жалба, подадена на 18 февруари 2011 г. — Andersen/Комисия

text:
               2.4.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 103/28

         Жалба, подадена на 18 февруари 2011 г. — Andersen/Комисия
   (Дело T-92/11)
   2011/C 103/48
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Jørgen Andersen (Ballerup, Дания) (представители: M. F. Nissen и G. Van de Walle de Ghelcke, lawyers)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени член 1, параграф 2 от Решение на Комисията от 24 февруари 2010 г. по преписка за Държавна помощ C-41/08 (NN 35/08) — Договори за обществени услуги между датското министерство на транспорта и Danske Statsbaner (DSB) (ОВ L 7, 2011 г., стр. 1);

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски, направени от жалбоподателя.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква три правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от това, че Комисията е допуснала явна грешка при прилагане на правото като е извела заключението, че датското правителство не е допуснало явна грешка в преценката относно класифицирането на връзката Копенхаген — Юстад като обществена услуга и като я е включило в режима на договорите за обществени услуги. Жалбоподателят счита, че тази връзка се експлоатира ефективно от участниците на пазара без субсидии и следователно не трябва да се включва в договор за обществена услуга.

               2.

               Второто правно основание е изведено от това, че Комисията е допуснала явна грешка при прилагане на правото като не е разпоредила връщане на несъвместимото свръхкомпенсиране, изплатено на DSB поради дивидентите, изплатени на неговия акционер — датската държава. Жалбоподателят счита, че изплащането от изцяло притежавано от държавата предприятие на дивиденти на държавата не е законосъобразен механизъм за компенсиране на несъвместими свръхкомпенсации.

               3.

               Третото правно основание е изведено от това, че Комисията е допуснала явна грешка при прилагане на правото като е приложила Регламент № 1370/2007 (1) вместо Регламент № 1191/69 (2). Жалбоподателят счита, че по отношение на незаконосъобразна държавна помощ Комисията трябва да прилага законодателството, което е в сила към момента на предоставяне на помощта.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1370/2007 на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2007 година относно обществените услуги за пътнически превоз с железопътен и автомобилен транспорт и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 1191/69 и (ЕИО) № 1107/70 на Съвета (ОВ L 315, 2007 г., стр. 1)

      (2)  Регламент (ЕИО) № 1191/69 на Съвета от 26 юни 1969 година относно действията на държавите-членки по задължения, присъщи на концепцията за обществена услуга в железопътния, автомобилния и вътрешноводния транспорт (ОВ L 156, 1969 г., стр. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 1, стр. 25)


title: Определение на Председателя от 24 април 2017 година по дело E-20/16 — Autonomy Capital (Jersey) LP и Eaton Vance Management срещу Надзорeн орган на ЕАСТ

text:
               14.9.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 303/6

         ОПРЕДЕЛЕНИЕ НА ПРЕДСЕДАТЕЛЯ
   от 24 април 2017 година
   по дело E-20/16
   Autonomy Capital (Jersey) LP и Eaton Vance Management срещу Надзорeн орган на ЕАСТ
   (2017/C 303/07)
   Искане за отмяна на Решение № 207/16/COL на Надзорния орган на ЕАСТ от 23 ноември 2016 г. за приключване на преписката по жалба срещу Исландия в областта на свободното движение на капитали (контрол на капитали); председателят на съда постанови определение от 24 април 2017 г., чийто диспозитив гласи:

               1.

               Дело E-20/16 се заличава от регистъра.

               2.

               Ищците поемат разноските по съдебното производство.


title: Дело C-338/15 P: Жалба, подадена на 7 юли 2015 г. от Claire Staelen срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 29 април 2015 г. по дело T-217/11, Staelen/Европейски омбудсман

text:
               7.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 294/43

         Жалба, подадена на 7 юли 2015 г. от Claire Staelen срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 29 април 2015 г. по дело T-217/11, Staelen/Европейски омбудсман
   (Дело C-338/15 P)
   (2015/C 294/55)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Claire Staelen (представител: V. Olona, avocate)

      Друга страна в производството: Европейски омбудсман

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Съда:

               —

               да отмени решението от 29 април 2015 г. от Общия съд по дело T-217/11 (Staelen/Европейски омбудсман);

               —

               в съответствие с това, да вземе предвид искането на жалбоподателя за обезщетение за морални вреди, претърпени в резултат на поведението на насрещната страна, оценени от жалбоподателя в размер на 50  000 EUR;

               —

               да се произнесе по направените от жалбоподателя искания пред първата инстанция, с изключение на искането му за обезщетение за морални вреди;

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски пред двете инстанции.

      Основания и основни доводи

   Жалбоподателят изтъква шест основания в подкрепа на жалбата си, изведени едновременно от грешки в правото и от изопачаване на факти.
   На първо място жалбоподателят счита, че Общият съд е допуснал грешка в правото, както и изопачаване на фактите, доколкото жалбоподателят бил отказал проверката по собствена инициатива на омбудсмана. Общият съд също така бил изопачил предмета на жалбата.
   На второ място той поддържа, че Общият съд е допуснал грешка в правото, като е тълкувал неправилно член 288 ДФЕС, както и Решение 94/262 (1), лишавайки ги от полезен ефект.
   На трето място той изтъква, че Общият съд е извършил изопачаване на фактите относно продължителността на дискриминацията на вписването в списъка на подходящите кандидати.
   На четвърто място той се упреква Общия съд, че е изопачил фактите и е допуснал грешка в правото, като е счел, че омбудсманът не е нарушил задължението си за прозрачност и за дължимата грижа.
   На пето място той упреква Общия съд, че е отхвърлил прилагането на решението на председателя на Европейския парламент от 23 февруари 2003 г., както и Кодекса за добро поведение на администрацията.
   На последно място той счита, че погрешно Общият съд е приел, че омбудсманът не е трябвало да разглежда унищожаването на цялото досие на конкурса.

      (1)  Решение 94/262/EОВС, EО, Евратом на Европейския парламент от 9 март 1994 година относно правилата и общите условия за изпълнението на функциите на омбудсмана (ОВ L 113, стр. 15; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 1, стр. 132).


title: Дело C-416/08 P: Жалба, подадена на 22 септември 2008 г. от Apple Computer, Inc. срещу решението на Първоинстанционния съд (трети състав), постановено на 1 юли 2008 г. по дело T-328/05, Apple Computer, Inc./Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

text:
               22.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/25

         Жалба, подадена на 22 септември 2008 г. от Apple Computer, Inc. срещу решението на Първоинстанционния съд (трети състав), постановено на 1 юли 2008 г. по дело T-328/05, Apple Computer, Inc./Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
   (Дело C-416/08 P)
   (2008/C 301/38)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Apple Computer, Inc. (представители: M. Hart, N. Kearley, Solicitors)

      Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни), TKS-Teknosoft SA
   Искания на жалбоподателя
   Жалбоподателят моли Съда:

               —

               да допусне жалбата на жалбоподателя до Съда на Европейските общности,

               —

               да отмени Решение на Първоинстанционния съд на Европейските общности (ПИС) от 1 юли 2008 г. по дело T-328/05,

               —

               да върне делото на Първоинстанционния съд, и

               —

               да не се произнася по съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

               1.

               Apple, Inc. (жалбоподателят) е подало заявка за регистрация на словната марка „QUARTZ“ като марка на Общността. Заявката му обхваща:
               „Функционалност на операционната система на компютъра, специално предназначена да бъде използвана от компютърни разработчици за подобряване и ускоряване на възпроизвеждането на цифрови картини в програми за приложение, с изключение на продуктите, предназначени за банковия сектор“ в клас 9.

               2.

               TKS-Teknosoft S.A. (ответната страна) е притежател на фигуративната марка на Общността „QUARTZ“, регистрирана, между другото, по отношение на:

                           а)

                           „пакети от компютърни програми за банковия сектор“ в клас 9, и

                           б)

                           „компютърно програмиране, компютърна обработка на информацията, разработване на софтуер, услуги по оказване на помощ и консултиране в информационната област, електронна обработка на информацията, проектиране и разработване на компютърен софтуер, лицензиране на компютърен софтуер и компютърни приложения, като всички тези услуги са свързани с банковия сектор“ в клас 42.

         Ответната страна се противопоставя на регистрирането на марката QUARTZ на жалбоподателя, поради това че имало вероятност от объркване на двете марки. Първоинстанционният съд споделя това становище.
   Жалбоподателят твърди, че ПИС е допуснал грешка при прилагане на правото, тъй като:

               (а)

               стоките, по отношение на които двете марки щели да бъдат регистрирани и използвани, са очевидно различни и ПИС не е взел предвид тези релевантни разлики;

               (б)

               ПИС не е установил правилно съответните „потребители“ за преценката на вероятността от объркване. По-конкретно, той не е отдал достатъчно значение на факта, че съответните потребители логично трябва да бъдат софтуерни специалисти, наети или предоставящи услуги в банковия сектор, и

               (в)

               поради това той неправилно е приложил критерия за цялостна преценка, изложен по-рано от Съда на Европейските общности.


title: Дело T-360/09: Решение на Общия съд от 29 юни 2012 г. — E.ON Ruhrgas и E.ON/Комисия (Конкуренция — Картели — Германски и френски пазар на природен газ — Решение, с което се констатира нарушение на член 81 ЕО — Разпределяне на пазара — Продължителност на нарушението — Глоби)

text:
               11.8.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 243/15

         Решение на Общия съд от 29 юни 2012 г. — E.ON Ruhrgas и E.ON/Комисия
   (Дело T-360/09) (1)

   (Конкуренция - Картели - Германски и френски пазар на природен газ - Решение, с което се констатира нарушение на член 81 ЕО - Разпределяне на пазара - Продължителност на нарушението - Глоби)
   2012/C 243/28
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподатели: E.ON Ruhrgas AG (Есен, Германия) и E.ON AG (Дюселдорф, Германия) (представители: G. Wiedemann и T. Klose, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: V. Di Bucci, A. Bouquet и R. Sauer, подпомагани от M. Buntscheck, avocat)

      Предмет

   Като главно искане, отмяна на Решение C(2009) 5355 окончателен на Комисията от 8 юли 2009 година относно производство по член 81 [ЕО] (дело COMP/39.401 — E.ON/GDF) и при условията на евентуалност, искане за намаляване на размера наложената на жалбоподателите глоба.

      Диспозитив

               1.

               Отменя член 1 от Решение C(2009) 5355 окончателен на Комисията от 8 юли 2009 година относно производство по член 81 [ЕО] (дело COMP/39.401 — E.ON/GDF), от една страна, в частта, в която е констатирано, че нарушението е продължило от 1 януари 1980 г. поне до 24 април 1998 г., що се отнася до извършеното в Германия нарушение, и от друга страна, в частта, в която е констатирано наличието на нарушение, извършено във Франция в периода от 13 август 2004 г. до 30 септември 2005 г.

               2.

               Определя размера на глобата, наложена на E.ON Ruhrgas AG и на E.ON AG с член 2, буква а) от Решение C(2009) 5355 окончателен, на 320 милиона евро.

               3.

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               4.

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 282, 21.11.2009 г.


title: Дело C-424/09: Преюдициално запитване, отправено от Symvoulio tis Epikrateias (Гърция) на 28 октомври 2009 г. — Christina Ioanni Toki/Ypourgos Ethnikis Paideias kai Thriskevmaton

text:
               30.1.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/21

         Преюдициално запитване, отправено от Symvoulio tis Epikrateias (Гърция) на 28 октомври 2009 г. — Christina Ioanni Toki/Ypourgos Ethnikis Paideias kai Thriskevmaton
   (Дело C-424/09)
   2010/C 24/37
   Език на производството: гръцки

      Запитваща юрисдикция

   Symvoulio tis Epikrateias

      Страни в главното производство

      Ищец: Christina Toki

      Ответник: Ypourgos Ethnikis Paideias kai Thriskevmaton

      Преюдициални въпроси

               1.

               „Член 3, буква б) от Директива 89/48/ЕИО относно обща система за признаване на дипломите за висше образование, издадени след завършването на професионално образование и обучение с минимална продължителност от три години (ОВ L 19; Специално издание на български език, 2007 г., глава 05, том 2, стр.76) в редакцията му преди отмяната на директивата с член 62 от Директива 2005/36/ЕО (ОВ L 255; Специално издание на български език, 2007 г., глава 05, том 8, стр. 3), трябва ли да се тълкува в смисъл, че механизмът за признаване, който предвижда, се прилага в случаите, в които в държавата членка на произход разглежданата професия е регламентирана по смисъла на член 1, буква г), втора алинея, но заинтересованото лице не е пълноправен член на сдружение или организация, отговарящи на условията, посочени в тази алинея?“ и в случай на утвърдителен отговор на първия въпрос:

               2.

               „По смисъла на член 3, буква б) от Директива 89/48/ЕИО под упражняване на професия на пълно работно време в държавата членка на произход трябва ли да се разбира упражняването в качеството на самостоятелно заето или заето лице на същата професия, за която се иска разрешение за упражняване в приемащата държава членка по силата на Директива 89/48/ЕИО или посоченото може да се разбира и като изследователска дейност в научна област, свързана с професията, която се извършва в рамките на организация с нестопанска цел?“