title: Дело T-42/07: Иск, предявен на 16 февруари 2007 г. — Dow Chemical и други/Комисия

text:
               14.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 82/47

         Иск, предявен на 16 февруари 2007 г. — Dow Chemical и други/Комисия
   (Дело T-42/07)
   (2007/C 82/100)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищци: The Dow Chemical Company (Midland, Съединени американски щати), Dow Deutschland Inc. (Schwalbach, Германия), Dow Deutschland Anlagengesellschaft mbH (Schwalbach, Германия), Dow Europe GmbH (Horgen, Швейцария), [представители: D. Schroeder, P. Matthey, T. Graf, адвокати]

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищците

               —

               Dow Chemical Company иска от Съда да се отмени решението, дотолкова доколкото то се отнася до него,

               —

               Dow Deutschland Inc. иска от Съда да се отмени член 1 от решението, дотолкова доколкото според този текст Dow Deutschland Inc. е нарушило член 81 ЕО и член 53 от Споразумението за създаване на европейско икономическо пространство от 1 юли 1996 година,

               —

               всички ищци (включително Dow Chemical Company по евентуалния иск) искат от Съда съществено да бъде намален размерът на наложената им глоба,

               —

               всички ищци искат:

                           —

                           да се осъди Комисията да заплати съдебните и други разноски във връзка с правния спор, както и разноските, претърпени от ищците за предоставяне на банкова гаранция вместо глобите на ищците до произнасяна на решението от Съда и

                           —

                           да се предприемат всички други мерки, които този Съд счете за подходящи.

         Правни основания и основни доводи
   С предявения иск ищците претендират частичната отмяна на Решение C(2006) 5700 окончателен на Комисията от 29 ноември 2006 година по дело COMP/F/38.638 — Бутадиенов каучук и стирен — бутадиенов каучук, получен чрез емулсия, с което Комисията констатира, че ищците заедно с други предприятия са нарушили членове 81 ЕО и 53 от Споразумението за създаване на европейско икономическо пространство, като са се споразумели относно ценови цели за продуктите, разпределяне на клиентите чрез съглашения за избягване на агресивна конкуренция и обмен на чувствителна търговска информация свързана с цените, конкурентите и клиентите в секторите на бутадиеновия каучук и на стирен — бутадиеновия каучук, получен чрез емулсия.
   В подкрепа на иска си ищците изтъкват следните 3 принципни основания:

               Чрез първото основание, което включва три аспекта, Dow Chemical Company (наричано по-надолу „TDCC“) претендира, че Комисията е допуснала правна грешка: а) като е приела, че TDCC е извършило нарушение, позовавайки се на презумпцията, че изцяло притежаваното дъщерно предприятие задължително следва инструкциите, дадени от предприятието — майка, без да провери дали предприятието — майка всъщност е упражнило такава власт; б) като му е наложила глоба, държейки го по този начин отговорно за нарушенията, извършени от дъщерните му предприятия; в) като не е упражнила дискреционното си право, решавайки дали да адресира решението си към TDCC.

               С второто основание Dow Deutschland Inc. и TDCC поддържат, че Комисията е допуснала правна и фактическа грешка като е определила продължителността на участието на Dow Deutschland Inc. в нарушението, избирайки 1 юли 1996 година за начална дата за нарушението.

               С третото основание ищците претендират, че Комисията е направила фактическа и правна грешка в изчисляване на основния размер на наложените им глоби. По-точно, твърди се, че грешки са допуснати във връзка с оценката на сериозността на нарушението, с различното третиране, приложено от Комисията, към началните размери, коефициента за увеличаване размера на глобата с цел възпиране на бъдещи нарушения и най-накрая към увеличаване на началния размер на глобите с оглед продължителността на нарушението.


title: Дело C-167/13: Определение на Съда (осми състав) от 28 ноември 2013 г. (преюдициално запитване от Conseil régional d'expression française de l'ordre des médecins vétérinaires — Белгия) — дисциплинарно производство срещу Jean Devillers (Преюдициално запитване — Член 53, параграф 2 от Процедурния правилник на Съда — Conseil régional d’expression française de l’ordre des médecins vétérinaires — Понятие за национална юрисдикция по смисъла на член 267 ДФЕС — Липса на компетентност на Съда)

text:
               7.4.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 102/10

         Определение на Съда (осми състав) от 28 ноември 2013 г. (преюдициално запитване от Conseil régional d'expression française de l'ordre des médecins vétérinaires — Белгия) — дисциплинарно производство срещу Jean Devillers
   (Дело C-167/13) (1)

   ((Преюдициално запитване - Член 53, параграф 2 от Процедурния правилник на Съда - Conseil régional d’expression française de l’ordre des médecins vétérinaires - Понятие за национална юрисдикция по смисъла на член 267 ДФЕС - Липса на компетентност на Съда))
   2014/C 102/12
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Conseil régional d'expression française de l'ordre des médecins vétérinaires

      Страна в главното производство

   Jean Devillers

      Предмет

   Преюдициално запитване — Conseil régional d'expression française de l'Ordre des médecins vétérinaires (Регионален съвет на съсловната организация на ветеринарните лекари от френската езикова общност (Белгия) — Тълкуване на член 3 от Регламент (ЕО) № 1/2005 на Съвета от 22 декември 2004 година относно защитата на животните по време на транспортиране и свързаните с това операции и за изменение на Директиви 64/432/ЕИО и 93/119/ЕО и Регламент (ЕО) № 1255/97 (ОВ L 3, 2005 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 62, стр. 3) — Преюдициално запитване, отправено от съсловна организация — Понятие за юрисдикция по смисъла на член 267 ДФЕС — Компетентност на Съда — Недостатъчно доказателства за фактическата и правна обстановка — Допустимост на въпроса

      Диспозитив

   Съдът на Европейския съюз очевидно не е компетентен да отговори на въпроса, поставен от Conseil régional d’expression française de l’ordre des médecins vétérinaires (Белгия) в решението му от 23 март 2013 г.

      (1)  ОВ C 164, 08.06.2013 г.


title: Дело Т-233/08: Решение на Общия съд от 10 септември 2010 г. — MPDV Mikrolab/СХВП (ROI ANALYZER) (Марка на Общността — Заявка за словна марка на Общността „ROI ANALYZER“ — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               23.10.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 288/34

      Решение на Общия съд от 10 септември 2010 г. — MPDV Mikrolab/СХВП (ROI ANALYZER)
      (Дело Т-233/08) (1)

      (Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността „ROI ANALYZER“ - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
      (2010/C 288/65)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor (Mosbach, Германия) (представител: адв. W. Göpfert, avocat)

         Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: G. Schneider)

         Предмет

      Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 15 април 2008 г. (преписка R 1525/2006-4) относно регистрацията на словния знак „ROI ANALYZER“ като марка на Общността

         Диспозитив

                  1.

                  Отхвърля жалбата.

                  2.

                  Осъжда MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 223, 30.8.2008 г.


title: Дело F-84/15: Жалба, подадена на 2 юни 2015 г. — ZZ/Съвет

text:
               24.8.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 279/60

         Жалба, подадена на 2 юни 2015 г. — ZZ/Съвет
   (Дело F-84/15)
   (2015/C 279/77)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представители: J.-N. Louis и N. de Montigny, адвокати)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Предмет на производството

   Отмяна на решението жалбоподателят да не бъде повишен в следващата степен (AD 12) в процедурата по повишаване за 2014 година на Съвета на Европейския съюз.

      Искания на жалбоподателя

               —

               отмяна на решението жалбоподателят да не бъде повишен в степен AD 12 в процедурата по повишаване за 2014 година;

               —

               да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-312/07: Иск, предявен на 24 юли 2007 г. — Dimos Peramatos/Комисия

text:
               24.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 283/29

         Иск, предявен на 24 юли 2007 г. — Dimos Peramatos/Комисия
   (Дело T-312/07)
   (2007/C 283/53)
   Език на производството: гръцки
   Страни

      Ищец: Dimos Peramatos (община Perama, Гърция) (представители: адв. G. Gerapetritis и адв. P. Petropoulos)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени обжалваното решение в смисъл, че се прекрати всякакво задължение на ищеца за възстановяване на сумите, които са му изплатени в рамките на Програма LIFE97/ENV/GR/000380 или, при условията на евентуалност, да се измени обжалваното решение в смисъл, че се задължи общината да заплати сумата от 93 795,32 EUR като счетоводно определяне на недопустими разходи, както отбелязва и Комисията;

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски и хонорарите на адвокатите, платени от ищеца.

         Правни основания и основни доводи
   Предмет на настоящия иск е отмяна на Решението на Комисията от 7 декември 2005 г. относно нареждане за събиране № 3240504536, връчено за изпълнение на община Perama от съдебен изпълнител на 17 май 2007 г., издадено за събиране на финансовата вноска, платена от Комисията в рамките на финансиране, предоставено на община Perama с Решение на Комисията C(97)1997/29 окончателен.
   Ищецът се позовава на фактическа грешка и на неправилно тълкуване на решението на Комисията. По-конкретно ищецът твърди, че неговото задължение се е отнасяло изключително до засаждането на дървета и в никакъв случай до по-нататъшното им оцеляване, така че евентуалното им унищожаване впоследствие не би могло да бъде вменено на общината. В резултат на това ищецът поддържа, че неговото юридическо задължение е погасено с изпълнението на дейността и че при това положение не е възможно да се претендира събиране на дълговете, с изключение на случая, в който представените оправдателни документи не отговарят на условията за допустимост, определени в решението.
   Освен това, ищецът твърди, че обжалваното решение нарушава основния принцип относно задължението за мотивиране на актовете на общностните институции и принципа на оправданите правни очаквания.


title: Дело F-25/13: Определение на Съда на публичната служба от 26 февруари 2016 г. — McArdle/Комисия

text:
               18.4.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 136/49

         Определение на Съда на публичната служба от 26 февруари 2016 г. — McArdle/Комисия
   (Дело F-25/13) (1)

   (2016/C 136/70)
   Език на производството: френски
   Председателят на втори състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 156, 1.6.2013 г., стр. 55.


title: Дело C-241/14: Преюдициално запитване от Finanzgericht Baden-Württemberg (Германия), постъпило на 16 май 2014 г.  — Roman Bukovansky/Finanzamt Lörrach

text:
               8.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 303/8

         Преюдициално запитване от Finanzgericht Baden-Württemberg (Германия), постъпило на 16 май 2014 г. — Roman Bukovansky/Finanzamt Lörrach
   (Дело C-241/14)
   2014/C 303/11
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Finanzgericht Baden-Württemberg

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Roman Bukovansky

      Ответник: Finanzamt Lörrach

      Преюдициален въпрос

   Трябва ли разпоредбите на Споразумението от 21 юни 1999 г. между Европейската общност и нейните държави членки, от една страна, и Швейцарската конфедерация, от друга страна, относно свободното движение на хора (1) (BGBl. II 2001 г., 810 и сл.), което е прието на 2 септември 2001 г. от Бундестага като закон (BGBl. II 2001 г., 810) и е влязло в сила на 1 юни 2002 г. („Споразумението относно свободното движение на хора“) — и по-специално преамбюлът, членове 1, 2, 21 от него и членове 7 и 9 от приложение I към него — да се тълкуват в смисъл, че не допускат работник, който се е преместил от Германия в Швейцария, няма швейцарско гражданство и от момента на преместването си в Швейцария е пограничен работник „в обратна посока“ по смисъла на член 15a, параграф 1 от DBA-Schweiz 1971/2002, да подлежи на облагане в Германия съгласно член 4, параграф 4 от DBA-Schweiz 1971/2002 във връзка с член 15a, параграф 1, четвърто изречение от DBA-Schweiz 1971/2002?

      (1)  ОВ L 114, стр. 6; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 74, стр. 97.


title: Дело C-583/11 P: Решение на Съда (голям състав) от 3 октомври 2013 г. — Inuit Tapiriit Kanatami и др./Европейски парламент, Съвет на Европейския съюз, Кралство Нидерландия, Европейска комисия (Обжалване — Регламент (ЕО) № 1007/2009 — Търговия с тюленови продукти — Ограничения на вноса и на търговията с посочените продукти — Жалба за отмяна — Допустимост — Право на жалба на физическите или юридическите лица — Член 263, четвърта алинея ДФЕС — Понятието „подзаконови актове“ — Законодателни актове — Основно право на ефективна съдебна защита)

text:
               23.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 344/14

         Решение на Съда (голям състав) от 3 октомври 2013 г. — Inuit Tapiriit Kanatami и др./Европейски парламент, Съвет на Европейския съюз, Кралство Нидерландия, Европейска комисия
   (Дело C-583/11 P) (1)

   (Обжалване - Регламент (ЕО) № 1007/2009 - Търговия с тюленови продукти - Ограничения на вноса и на търговията с посочените продукти - Жалба за отмяна - Допустимост - Право на жалба на физическите или юридическите лица - Член 263, четвърта алинея ДФЕС - Понятието „подзаконови актове“ - Законодателни актове - Основно право на ефективна съдебна защита)
   2013/C 344/22
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Inuit Tapiriit Kanatami, Nattivak Hunters and Trappers Association, Pangnirtung Hunters' and Trappers' Association, Jaypootie Moesesie, Allen Kooneeliusie, Toomasie Newkingnak, David Kuptana, Karliin Aariak, Canadian Seal Marketing Group, Ta Ma Su Seal Products, Inc., Fur Institute of Canada, NuTan Furs, Inc., GC Rieber Skinn AS, Inuit Circumpolar Council Greenland (ICC-Greenland), Johannes Egede, Kalaallit Nunaanni Aalisartut Piniartullu Kattuffiat (KNAPK) (представители: J. Bouckaert, H. Viaene и D. Gillet, avocats)

      Други страни в производството: Европейски парламент (представители: I. Anagnostopoulou и D. Gauci, както и от L. Visaggio), Съвет на Европейския съюз (представители: M. Moore и K. Michoel), Европейска комисия (представители: P. Oliver, E. White и K. Mifsud-Bonnici), Кралство Нидерландия

      Предмет

   Жалба против Определение на Общия съд (седми състав) от 6 септември 2011 г. по дело Inuit Tapiriit Kanatami и др./Парламент и Съвет (T-18/10), с което се отхвърля жалбата за отмяната на Регламент (ЕО) № 1007/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 година относно търговията с тюленови продукти (ОВ L 286, стр. 36) — Понятието „подзаконов акт“ — Изискване за лично засягане от обжалвания регламент

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Inuit Tapiriit Kanatami, Nattivak Hunters and Trappers Association, Pangnirtung Hunters’ and Trappers’ Association, г-н Jaypootie Moesesie, г-н Allen Kooneeliusie, г-н Toomasie Newkingnak, г-н David Kuptana, г-жа Karliin Aariak, Canadian Seal Marketing Group, Ta Ma Su Seal Products Inc., Fur Institute of Canada, NuTan Furs Inc., GC Rieber Skinn AS, Inuit Circumpolar Council Greenland (ICC-Greenland), г-н Johannes Egede и Kalaallit Nunaanni Aalisartut Piniartullu Kattuffiat (KNAPK) да понесат, наред със собствените си съдебни разноски, и тези на Европейския парламент и на Съвета на Европейския съюз.

               3.

               Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 58, 25.2.2012 г.


title: Дело C-245/12: Определение на председателя на Съда от 23 юли 2013 г. — Европейска комисия/Република Полша

text:
               23.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 344/53

         Определение на председателя на Съда от 23 юли 2013 г. — Европейска комисия/Република Полша
   (Дело C-245/12) (1)

   2013/C 344/91
   Език на производството: полски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 200, 7.7.2012 г.


title: Дело C-30/10: Решение на Съда (осми състав) от 10 февруари 2011 г. (преюдициално запитване от Linköpings tingsrätt — Швеция) — Lotta Andersson/Staten genom Kronofogdemyndigheten i Jönköping, Tillsynsmyndigheten (Преюдициално запитване — Директива 80/987/ЕИО — Член 10, буква в) — Национална разпоредба — Гаранция за изплащане на дължимите вземания на работниците и служителите — Изключване на лицата, които през шестте месеца, предхождащи подаването на искането за обявяване в несъстоятелност на дружеството, което ги наема на работа, са били собственици на съществена част от последното и са имали значително влияние в него)

text:
               2.4.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 103/9

         Решение на Съда (осми състав) от 10 февруари 2011 г. (преюдициално запитване от Linköpings tingsrätt — Швеция) — Lotta Andersson/Staten genom Kronofogdemyndigheten i Jönköping, Tillsynsmyndigheten
   (Дело C-30/10) (1)

   (Преюдициално запитване - Директива 80/987/ЕИО - Член 10, буква в) - Национална разпоредба - Гаранция за изплащане на дължимите вземания на работниците и служителите - Изключване на лицата, които през шестте месеца, предхождащи подаването на искането за обявяване в несъстоятелност на дружеството, което ги наема на работа, са били собственици на съществена част от последното и са имали значително влияние в него)
   2011/C 103/13
   Език на производството: шведски

      Запитваща юрисдикция

   Linköpings tingsrätt

      Страни в главното производство

      Ищец: Lotta Andersson

      Ответник: Staten genom Kronofogdemyndigheten i Jönköping, Tillsynsmyndigheten

      Предмет

   Преюдициално запитване — Linköpings tingsrätt — Тълкуване на член 10, буква в) от Директива 80/987/ЕИО на Съвета от 20 октомври 1980 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно закрилата на работниците и служителите в случай на неплатежоспособност на техния работодател, изменена с Директива 2002/74/ЕО — Национално законодателство, което изключва от кръга на ползващите се от гаранцията за изплащане на дължимите вземания на работниците и служителите лицата, които през шестте месеца, предхождащи подаването на искането за обявяване в несъстоятелност на дружеството, което ги наема на работа, са били собственици на съществена част от последното и са имали значително влияние в него

      Диспозитив

   Член 12, буква в) от Директива 2008/94/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 октомври 2008 година относно закрилата на работниците и служителите в случай на неплатежоспособност на техния работодател (кодифицирана версия) трябва да се тълкува в смисъл, че допуска разпоредба на националното право, която изключва възможността работник или служител да се ползва от гаранцията за изплащане на дължимите вземания на работниците и служителите, поради това че лично или заедно със свои близки роднини е бил собственик на съществена част от съответното предприятие и е имал значително влияние върху дейността му през шестте месеца, предхождащи искането за обявяване в несъстоятелност на това предприятие.

      (1)  ОВ C 100, 17.4.2010 г.


title: Дело C-400/06: Решение на Съда (шести състав) от 13 септември 2007 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — Codirex Expeditie BV/Staatssecretaris van Financiën (Обща митническа тарифа — Комбинирана номенклатура — Тарифно класиране — Подпозиция 0202 30 50 — Разфасовки на замразено и обезкостено месо от част от предната четвъртинка на животни от рода на едрия рогат добитък)

text:
               10.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/16

         Решение на Съда (шести състав) от 13 септември 2007 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — Codirex Expeditie BV/Staatssecretaris van Financiën
   (Дело C-400/06) (1)

   (Обща митническа тарифа - Комбинирана номенклатура - Тарифно класиране - Подпозиция 0202 30 50 - Разфасовки на замразено и обезкостено месо от част от предната четвъртинка на животни от рода на едрия рогат добитък)
   (2007/C 269/30)
   Език на производството: нидерландски
   Препращаща юрисдикция
   Hoge Raad der Nederlanden
   Страни в главното производство

      Ищец: Codirex Expeditie BV

      Ответник: Staatssecretaris van Financiën
   Предмет
   Преюдициално запитване — Hoge Raad der Nederlanden — Тълкуване на допълнителна забележка 1. А, з), подточка 11 от глава 2 на Регламент (ЕО) № 2204/1999 на Комисията от 12 октомври 1999 година, изменен с Приложение I към Регламент № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 г. относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (ОВ L 278, стр. 1) — Замразено и обезкостено месо, произхождащи от част от предната четвъртинка
   Диспозитив

               1.

               Приложение I към Регламент № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 г. относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа, изменен с Регламент № 2204/1999 на Комисията от 12 октомври 1999 г., следва да се тълкува в смисъл, че парчетата замразено и обезкостено месо, произхождащи от предната четвъртинка на говедото, попадат в подпозиция 0202 30 50 от Комбинираната номенклатура.

               2.

               Приложение I към Регламент № 2658/87, изменен с Регламент № 2204/1999, следва да се тълкува в смисъл, че за да бъдат класирани в подпозиция 0202 30 50, парчетата замразено и обезкостено месо от предната четвъртинка на говедото не трябва да отговарят на други условия, по-конкретно на това да произхождат от едно и също животно.

      (1)  ОВ C 310 от 16.12.2006 г.


title: Дело T-516/10: Решение на Общия съд от 6 юли 2015 г. — Франция/Комисия (ФЕОГА — Секция „Ориентиране“ — Намаляване на финансова помощ — Програма за инициатива на Общността „Leader+“ — Неспазване на срока за приемане на решение — Нарушение на съществени процесуални правила)

text:
               24.8.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 279/28

         Решение на Общия съд от 6 юли 2015 г. — Франция/Комисия
   (Дело T-516/10) (1)

   ((ФЕОГА - Секция „Ориентиране“ - Намаляване на финансова помощ - Програма за инициатива на Общността „Leader+“ - Неспазване на срока за приемане на решение - Нарушение на съществени процесуални правила))
   (2015/C 279/33)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Френска република (представители: първоначално E. Belliard, B. Cabouat, G. de Bergues, D. Colas и C. Candat, впоследствие D. Colas, C. Candat и J.-S. Pilczer)

      Ответник: Европейска комисия (представители: D. Bianchi и G. von Rintelen)

      Предмет

   Жалба за отмяна на Решение C (2010) 5724 окончателен на Комисията от 23 август 2010 г. за прилагане на финансови корекции по отношение на помощта от Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА), секция „Ориентиране“, предоставена по програма за инициатива на Общността CCI 2000.FR.060.PC.001 (Франция — LEADER+)

      Диспозитив

               1)

               Отменя Решение C (2010) 5724 окончателен на Комисията от 23 август 2010 г. за прилагане на финансови корекции по отношение на помощта от Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА), секция „Ориентиране“, предоставена по програма за инициатива на Общността CCI 2000.FR.060.PC.001 (Франция — LEADER+).

               2)

               Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски, както и тези на Френската република.

      (1)  ОВ C 13, 15.1.2011 г.


title: Дело C-612/11: Определение на Съда (осми състав) от 16 февруари 2012 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Milano — Италия) — Наказателно производство срещу Vincenzo Veneruso (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник — Свобода на установяване — Свободно предоставяне на услуги — Хазартни игри — Събиране на залози за спортни събития — Изискване за концесия — Последици, които трябва да се изведат от нарушение на правото на Съюза на предоставяне на концесии — Предоставяне на 16300 допълнителни концесии — Принцип на равно третиране и задължение за прозрачност — Принцип на правната сигурност — Защита на притежателите на по-ранни концесии — Национална правна уредба — Задължително минимално разстояние между пунктовете за събиране на залози — Допустимост — Трансгранични дейности, сходни на тези, за които е предоставена концесията — Забрана от националната правна уредба — Допустимост)

text:
               26.5.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 151/14

         Определение на Съда (осми състав) от 16 февруари 2012 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Milano — Италия) — Наказателно производство срещу Vincenzo Veneruso
   (Дело C-612/11) (1)

   (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник - Свобода на установяване - Свободно предоставяне на услуги - Хазартни игри - Събиране на залози за спортни събития - Изискване за концесия - Последици, които трябва да се изведат от нарушение на правото на Съюза на предоставяне на концесии - Предоставяне на 16 300 допълнителни концесии - Принцип на равно третиране и задължение за прозрачност - Принцип на правната сигурност - Защита на притежателите на по-ранни концесии - Национална правна уредба - Задължително минимално разстояние между пунктовете за събиране на залози - Допустимост - Трансгранични дейности, сходни на тези, за които е предоставена концесията - Забрана от националната правна уредба - Допустимост)
   2012/C 151/23
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale di Milano

      Наказателно производство срещу

   Vincenzo Veneruso

      Предмет

   Преюдициално запитване — Tribunale ordinario di Milano — Свободно движение на хора — Свобода на установяване — Свободно предоставяне на услуги — Дейност по събиране на залози — Национално законодателство, обуславящо упражняването на тази дейност от получаването на разрешение и лиценз за обществена сигурност — Защита, предоставена на правните субекти, получили разрешения и лицензи благодарение на процедури за предоставяне, които са изключили незаконосъобразно други оператори от същия сектор — Съвместимост с членове 43 ЕО и 49 ЕО (понастоящем членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС)

      Диспозитив

               1.

               Членове 43 ЕО и 49 ЕО, както и принципите на равно третиране и на ефективност трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат положение, при което държава членка, която в нарушение на правото на Съюза е изключила категория оператори от предоставянето на концесии за упражняването на икономическа дейност и която се опитва да отстрани това нарушение, като провежда наддавателна процедура за значителен брой нови концесии, защитава търговските позиции, придобити от съществуващите оператори, предвиждайки по-специално минимално разстояние между обектите на новите концесионери и тези на съществуващите оператори.

               2.

               Членове 43 ЕО и 49 ЕО трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат санкции за упражняването на организирана дейност по събирането на залози без концесия или полицейско разрешение да се приложат спрямо лица, свързани с оператор, който е бил изключен от публичен търг в нарушение на правото на Съюза, дори след провеждането на новия публичен търг, предназначен да отстрани това нарушение на правото на Съюза, доколкото този публичен търг и последвалото предоставяне на нови концесии не са преустановили действително незаконосъобразното изключване на посочения оператор от по-ранния публичен търг.

               3.

               От членове 43 ЕО и 49 ЕО, от принципа на равно третиране, от задължението за прозрачност и от принципа на правната сигурност следва, че условията и редът за провеждане на публичен търг като разглеждания в главното производство, и по-специално разпоредбите за прекратяване на концесии, предоставени вследствие на подобен публичен търг като предвидените в член 23, параграф 2, буква а) и параграф 3 от проектодоговора между независимата администрация на държавните монополи и спечелилия концесията за хазартни игри, свързани със събития, различни от конните надбягвания, трябва да са определени ясно, точно и еднозначно, като задача на запитващата юрисдикция е да извърши проверка в това отношение.

      (1)  ОВ C 65, 3.3.2012 г.


title: Дело C-428/15: Решение на Съда (трети състав) от 27 октомври 2016 г. (преюдициално запитване от Supreme Court — Ирландия) — Child and Family Agency/J. D. (Преюдициално запитване — Съдебно сътрудничество по граждански дела — Компетентност, признаване и изпълнение на съдебни решения по брачни дела и по дела, свързани с родителска отговорност — Регламент (ЕО) № 2201/2003 — Член 15 — Прехвърляне на делото на съд на друга държава членка — Приложно поле — Условия за прилагане — По-подходящ съд — Висш интерес на детето)

text:
               9.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 6/21

         Решение на Съда (трети състав) от 27 октомври 2016 г. (преюдициално запитване от Supreme Court — Ирландия) — Child and Family Agency/J. D.
   (Дело C-428/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Съдебно сътрудничество по граждански дела - Компетентност, признаване и изпълнение на съдебни решения по брачни дела и по дела, свързани с родителска отговорност - Регламент (ЕО) № 2201/2003 - Член 15 - Прехвърляне на делото на съд на друга държава членка - Приложно поле - Условия за прилагане - По-подходящ съд - Висш интерес на детето))
   (2017/C 006/25)
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   Supreme Court

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Child and Family Agency

      Ответник: J. D.

      в присъствието на: R. P. D.

      Диспозитив

               1)

               Член 15 от Регламент (ЕО) № 2201/2003 на Съвета от 27 ноември 2003 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по брачни дела и делата, свързани с родителската отговорност, с който се отменя Регламент (ЕО) № 1347/2000, трябва да се тълкува в смисъл, че може да се прилага по отношение на основан на публичното право иск във връзка със закрила на детето, направен от компетентния орган на държава членка и имащ за предмет приемането на мерки относно родителската отговорност, като разглеждания иск в главното производство, когато за приемането на компетентността от съд на друга държава членка е необходимо преди това орган на тази друга държава членка да подаде иск, различен от подадения в първата държава членка, по силата на вътрешното си право и вероятно с оглед на различна фактическа обстановка.

               2)

               Член 15, параграф 1 от Регламент № 2201/2003 трябва да се тълкува в смисъл, че:

                           —

                           за да може да приеме, че съд на друга държава членка, с която детето има особена връзка, е по-подходящ, компетентният съд на държава членка трябва да се увери, че прехвърлянето на делото на подобен съд е от естество да придаде реална и конкретна добавена стойност на разглеждането на това дело, с оглед по-конкретно на приложимите в посочената друга държава членка процесуални правила,

                           —

                           за да може да приеме, че подобно прехвърляне съответства на висшия интерес на детето, компетентният съд на държава членка трябва по-конкретно да се увери, че то няма да има негативно отражение върху положението на детето.

               3)

               Член 15, параграф 1 от Регламент № 2201/2003 трябва да се тълкува в смисъл, че при прилагането на тази разпоредба в конкретно дело за родителска отговорност компетентният съд на държава членка не трябва да взема предвид нито отражението на възможно прехвърляне на това дело на съд на друга държава членка върху правото на свободно движение на засегнатите лица, различни от разглежданото дете, нито причината, поради която майката на това дете е упражнила това право, преди неговото сезиране, освен ако подобни обстоятелства могат да се отразят негативно върху положението на посоченото дете.

      (1)  ОВ C 320, 28.9.2015 г.


title: Дело T-520/15 P: Жалба, подадена на 7 септември 2015 г. от Filip Mikulik срещу решението, постановено на 25 юни 2015 г. от Съда на публичната служба по дело F-67/14, Mikulik/Съвет

text:
               26.10.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 354/51

         Жалба, подадена на 7 септември 2015 г. от Filip Mikulik срещу решението, постановено на 25 юни 2015 г. от Съда на публичната служба по дело F-67/14, Mikulik/Съвет
   (Дело T-520/15 P)
   (2015/C 354/62)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Filip Mikulik (Прага, Чешка република) (представител: M. Velardo, avocat)

      Друга страна в производството: Съвет на Европейския съюз

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението, постановено на 25 юни 2015 г. по дело F-67/14, Filip Mikulik/Съвет на Европейския съюз, и да се произнесе по спора;

               —

               при условията на евентуалност, делото да бъде върнато на Съда на публичната служба за ново разглеждане;

               —

               Съветът да бъде осъден да заплати съдебните разноски в производствата на двете инстанции.

      Основания и основни доводи

   Жалбоподателят излага осем основания в подкрепа на жалбата си.

               1.

               Първото основание е изведено от нарушение на правото на Съюза и на основни правни принципи, каквито са принципа на добра администрация и принципа на равно третиране, тъй като Насоките относно атестирането във връзка с общите разпоредби за изпълнение при извършването на атестиране не били приложими по аналогия към процедурата по оценяване на работата на длъжностно лице в изпитателен срок при титуляризирането му.

               2.

               Второто основание е изведено от изопачаване на фактите и на доказателствените средства, тъй като Съдът на публичната служба (наричан по-нататък „СПС“) приел, че положението на третото дружество, чийто консултант участвал в процедурата по оценяване на длъжностното лице, не се затвърдило в Съвета.

               3.

               Третото основание е изведено от нарушение на правото на Съюза и по-специално на съдебната практика относно член 34 от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз (наричан по-нататък „Правилникът“) и на задължението за полагане на грижа, тъй като СПС приел, че срокът за изпитване и оценяването протекли в нормални условия, въпреки че жалбоподателят бил ръководен и оценен от външни консултанти и не могъл да се възползва от предимствата на менторството.

               4.

               Четвъртото основание е изведено от нарушение на принципа на равно третиране, тъй като в разглеждания случай Съветът не приложил разпоредбите относно менторството, предвидени във вътрешните правила.

               5.

               Петото основание е изведено от изопачаване на фактите и на доказателствените средства, тъй като СПС приел, че менторството и микромениджмънтът не били две отделни понятия съгласно вътрешните правила.

               6.

               Шестото основание е изведено от нарушение на правото на Съюза и по-специално на член 34 от Правилника, тъй като СПС приел, че неизпращането на първото становище до ръководството не противоречи на посочения член.

               7.

               Седмото основание е изведено от изопачаване на фактите и на доказателствените средства, тъй като СПС не проверил дали становището на съвместния комитет по атестиране е било предоставено на ръководството своевременно.

               8.

               Осмото основание е изведено от нарушение на член 34 от Правилника, тъй като СПС приел, че не може да оцени работата на жалбоподателя вместо институцията.


title: Дело T-451/14: Жалба, подадена на 16 юни 2014 г.  — Fujikura/Комисия

text:
               8.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 303/41

         Жалба, подадена на 16 юни 2014 г. — Fujikura/Комисия
   (Дело T-451/14)
   2014/C 303/49
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Fujikura Ltd (Токио, Япония) (представител: L. Gyselen, lawyer)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да намали размера на глобата, която му е наложена с член 2, буква o) от решението за прякото му участие в картела между 18 февруари 1999 г. и 30 септември 2001 г.,

               —

               да отмени член 2, буква п) от решението в частта, с която Fujikura е прието за солидарно отговорно за плащане на глобата, наложена на Viscas за периода от 1 януари 2005 г. до 28 януари 2009 г.,

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три основания.

               1.

               Първото основание е, че Комисията неправилно включила независимите продажби на компаниите — майки на Viscas, за 2004 г. в стойността на продажбите, използвана за определяне на основния размер на глобата. Жалбоподателят твърди, че е участвал в предполагаемия картел само до 30 септември 2001 г. и че независимите му продажби през 2004 г. не са част от картела.

               2.

               Второто основание е, че Комисията нарушила принципа на пропорционалност, като при определяне на размера на глобата не отчела в достатъчна степен ограничената тежест на японските предприятия в картела. Жалбоподателят твърди, че тъй като се е сблъскал със значителни пречки за навлизане на пазара в Европа, поетото от него задължение да не се конкурира в Европейското икономическо пространство (ЕИП) е било без значение за ефективността на споразуменията между европейските доставчици за разпределяне на клиентите в ЕИП. Ето защо Комисията трябвало при определяне на глобите, наложени на жалбоподателя (или на други доставчици от Азия), да приложи коефициент на тежест, съществено различен от този за Европейските доставчици.

               3.

               Третото основание е, че Комисията неправило приела, че жалбоподателят като дружество майка отговаря за плащане на глобата, наложена на Viscas и за периода след 1 януари 2005 г. Жалбоподателят твърди, че когато Viscas е започнало да функционира пълноценно като съвместно предприятие през януари 2005 г., правните връзки (напр. отчитане), организационните връзки (напр. командироване на членове на съвета на директорите на пълно работно време) и икономическите връзки (напр. гарантиране на кредити) между Viscas и жалбоподателя са станали прекалено слаби, за да може Комисията да заключи, че жалбоподателят е продължил да упражнява решаващо влияние върху Viscas през периода на нарушението между януари 2005 г. и януари 2009 г.


title: Дело F-85/05: Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 28 октомври 2010 г. — Sørensen/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Назначаване — Длъжностни лица, преминаващи в по-висока функционална група чрез конкурс на общо основание — Кандидати, вписани в списък с резерви преди влизането в сила на новия Правилник — Преходни правила за класиране в степен при назначаването — Класиране в степен в приложение на новите по-неблагоприятни правила — Член 5, параграф 2 и член 12, параграф 3 от приложение XIII към Правилника)

text:
               18.12.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 346/59

         Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 28 октомври 2010 г. — Sørensen/Комисия
   (Дело F-85/05) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Назначаване - Длъжностни лица, преминаващи в по-висока функционална група чрез конкурс на общо основание - Кандидати, вписани в списък с резерви преди влизането в сила на новия Правилник - Преходни правила за класиране в степен при назначаването - Класиране в степен в приложение на новите по-неблагоприятни правила - Член 5, параграф 2 и член 12, параграф 3 от приложение XIII към Правилника)
   2010/C 346/117
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Susanne Sørensen (Брюксел, Белгия) (представители: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis и É. Marchal, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: J. Currall и H. Krämer)

      Страна, встъпила в подкрепа на ответника: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Arpio Santacruz и M. Simm)

      Предмет на делото

   Отмяната на решението на Комисията за класиране на жалбоподателя, вписан в списък с резерви Б преди влизането в сила на новия Правилник, в приложение на новите по-неблагоприятни разпоредби на същия (член 12 от приложение XIII към Регламент (ЕО, Евратом) № 723/2004 за изменение на Правилника за длъжностните лица), както и на решението да не се запазят точките за повишаване, натрупани от жалбоподателя в качеството му на длъжностно лице от категория С.

      Диспозитив на решението

               1.

               Отхвърля жалбата на г-жа Sørensen.

               2.

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 296, 26.11.2005 г., стp. 26 (дело, заведено първоначално пред Първоинстанционния съд на Европейските общности под номер T-335/05 и препратено на Съда на публичната служба на Европейския съюз с определение от 15.12.2005 г.)


title: Дело T-224/12: Жалба, подадена на 23 май 2012 г. — Accorinti и др./ЕЦБ

text:
               11.8.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 243/19

         Жалба, подадена на 23 май 2012 г. — Accorinti и др./ЕЦБ
   (Дело T-224/12)
   2012/C 243/37
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподатели: Alessandro Accorinti (Nichelino, Италия), Michael Acherer (Bressanone, Италия), Giuliano Agostinetti (Mestre, Италия), Marco Alagna (Милано, Италия), Riccardo Alagna (Милано, Италия), Agostino Amalfitano (Forio, Италия), Emanuela Amsler (Торино, Италия), Francine Amsler (Торино, Италия), Alessandro Anelli (Bellinzago Novarese, Италия), Angelo Giovanni Angione (Potenza, Италия), Giancarlo Antonelli (Верона, Италия), Giuseppe Aronica (Licata, Италия), Elisa Arsenio (Sesto San Giovanni, Италия), Pasquale Arsenio (Sesto San Giovanni, Италия), Luigi Azzano (Concordia Sagittaria, Италия), Giovanni Baglivo (Лече, Италия), Stefano Baldoni (Matera, Италия), Giulio Ballini (Lonato, Италия), Antonino Barbara (Неапол, Италия), Armida Baron (Cassola, Италия), Paolo Baroni (Рим, Италия), Lucia Benassi (Scandiano, Италия), Michele Benelli (Madignano, Италия), Erich Bernard (Lana, Италия), Flaminia Berni (Рим, Италия), Adriano Bianchi (Omegna, Италия), Massimiliano Bigi (Montecchio Emilia, Италия), Daniele Fabrizio Bignami (Милано, Италия), Sergio Borghesi (Coredo, Италия), Borghesi Srl (Cles, Италия), Sergio Bovini (Cogoleto, Италия), Savino Brizzi (Торино, Италия), Annunziata Brum (Badiola, Италия), Christina Brunner (Laives, Италия), Giovanni Busso (Caselette, Италия), Fabio Edoardo Cacciuttolo (Милано, Италия), Vincenzo Calabrò (Рим, Италия), Carlo Cameranesi (Ancona, Италия), Giuseppe Campisciano (Besana in Brianza, Италия), Allegra Canepa (Пиза, Италия), Luca Canonaco (Комо, Италия), Piero Cantù (Vimercate, Италия), Fabio Capelli (Tortona, Италия), Gianluca Capello (Sanremo, Италия), Sergio Capello (Sanremo, Италия), Mario Carchini (Carrara, Италия), Filippo Carosi (Рим, Италия), Elena Carra (Рим, Италия), Claudio Carrara (Nembro, Италия), Ivan Michele Casarotto (Верона, Италия), Anna Maria Cavagnetto (Торино, Италия), Gabriele Lucio Cazzulani (Segrate, Италия), Davide Celli (Римини, Италия), Antonio Cerigato (Ferrara, Италия), Paolo Enrico Chirichilli (Рим, Италия), Celestino Ciocca (Рим, Италия), Mariagiuseppa Civale (Милано, Италия), Roberto Colicchio (Милано, Италия), Edoardo Colli (Триест, Италия), Nello Paolo Colombo (Casatenovo, Италия), Mario Concini (Tuenno, Италия), Marika Congestrì (S. Onofrio, Италия), Luigi Corsini (Pistoia, Италия), Maria Chiara Corsini (Генуа, Италия), Aniello Cucurullo (Civitavecchia, Италия), Roberto Cugola (Melara, Италия), Roberto Cupioli (Римини, Италия), Giuseppe D’Acunto (Lucca — S. Anna, Италия), Stefano D’Andrea (Ancona, Италия), Nazzareno D’Amici (Рим, Италия), Michele Damelon (Gruaro, Италия), Piermaria Carlo Davoli (Милано, Италия), Iole De Angelis (Рим, Италия), Roberto De Pieri (Treviso, Италия), Stefano De Pieri (Martellago, Италия), Ario Deasti (Sanremo, Италия), Stefano Marco Debernardi (Aosta, Италия), Gianfranco Del Mondo (Casoria, Италия), Salvatore Del Mondo (Gaeta, Италия), Gianmaria Dellea (Castelveccana, Италия), Gianmarco Di Luigi (Sant’Antimo, Италия), Alessandro Di Tomizio (Reggello, Италия), Donata Dibenedetto (Altamura, Италия), Angela Dolcini (Pavia, Италия), Denis Dotti (Милано, Италия), Raffaele Duino (San Martino Buon Albergo, Италия), Simona Elefanti (Montecchio Emilia, Италия), Maurizio Elia (Рим, Италия), Claudio Falzoni (Besnate, Италия), Enrico Maria Ferrari (Рим, Италия), Giuseppe Ferraro (Pago Vallo Lauro, Италия), Fiduciaria Cavour Srl (Рим, Италия), Giorgio Filipello (Caccamo, Италия), Giovanni Filipello (Caccamo, Италия), Dario Fiorin (Венеция, Италия), Guido Fortunati (Верона, Италия), Achille Furioso (Agrigento, Италия), Monica Furlanis (Concordia Sagittaria, Италия), Vitaliano Gaglianese (San Giuliano Terme, Италия), Antonio Galbo (Palermo, Италия), Gianluca Gallino (Милано, Италия), Giandomenico Gambacorta (Рим, Италия), Federico Gatti (Besana in Brianza, Италия), Raffaella Maria Fatima Gerardi (Lavello, Италия), Mauro Gini (Bressanone, Италия), Barbara Giudiceandrea (Рим, Италия), Riccardo Grillini (Lugo, Италия), Luciano Iaccarino (Верона, Италия), Vittorio Iannetti (Carrara, Италия), Franz Anton Inderst (Marlengo, Италия), Hermann Kofler (Merano, Италия), Alessandro Lepore (Giovinazzo, Италия), Fabio Lo Presti (Ponte S. Pietro, Италия), Silvia Locatelli (Brembate, Италия), Nicola Lozito (Grumo Appula, Италия), Rocco Lozito (Grumo Appula, Италия), Fabio Maffoni (Soncino, Италия), Silvano Maffoni (Orzinuovi, Италия), Bruno Maironi Da Ponte (Bergamo, Италия), Franco Maironi Da Ponte (Bergamo, Италия), Michele Maironi Da Ponte (Bergamo, Италия), Francesco Makovec (Lesmo, Италия), Concetta Mansi (Matera, Италия), Angela Marano (Melito di Napoli, Италия), Bruno Marchetto (Милано, Италия), Fabio Marchetto (Милано, Италия), Sergio Mariani (Милано, Италия), Lucia Martini (Scandicci, Италия), Alessandro Mattei (Treviso, Италия), Giorgio Matterazzo (Seregno, Италия), Mauro Mazzone (Верона, Италия), Ugo Mereghetti (Brescia, Италия) e quale procuratore di Fulvia Mereghetti (Casamassima, Италия), Vitale Micheletti (Brescia, Италия), Giuseppe Mignano (Генуа, Италия), Fabio Mingo (Ladispoli, Италия), Giovanni Minorenti (Guidonia Montecelio, Италия), Filippo Miuccio (Рим, Италия), Fulvio Moneta Caglio de Suvich (Милано, Италия), Giancarlo Monti (Милано, Италия), Angelo Giuseppe Morellini (Besana in Brianza, Италия), Barbara Mozzambani (San Martino Buon Albergo, Италия), Mario Nardelli (Gubbio, Италия), Eugenio Novajra (Udine, Италия), Giorgio Omizzolo (Baone, Италия), Patrizia Paesani (Рим, Италия), Luigi Paparo (Volla, Италия), Davide Pascale (Милано, Италия), Salvatore Pasciuto (Gaeta, Италия), Sergio Pederzani (Ossuccio, Италия), Aldo Perna (Неапол, Италия), Marco Piccinini (San Mauro Torinese, Италия), Nicola Piccioni (Soncino, Италия), Mauro Piliego (Bolzano, Италия), Vincenzo Pipolo (Рим, Италия), Johann Poder (Silandro, Италия), Giovanni Polazzi (Милано, Италия), Santo Pullarà (Римини, Италия), Patrizio Ragusa (Рим, Италия), Rosangela Raimondi (Arluno, Италия), Massimo Ratti (Милано, Италия), Gianni Resta (Imola, Италия), Giuseppe Ricciarelli (San Giustino, Италия), Enrica Rivi (Scandiano, Италия), Maria Rizescu (Pesaro, Италия), Alessandro Roca (Торино, Италия), Mario Римni (Милано, Италия), Claudio Римno (Неапол, Италия), Gianfranco Римno (Pisticci, Италия), Ivo Rossi (Nettuno, Италия), Alfonso Russo (Scandiano, Италия), Iginio Russolo (San Quirinino, Италия), Francesco Sabato (Барселона, Испания), Giuseppe Salvatore (Silvi, Италия), Luca Eudilio Sarzi Amadé, (Милано, Италия), Tiziano Scagliola (Terlizzi, Италия), Antonio Scalzullo (Avellino, Италия), Liviano Semeraro (Gavirate, Италия), Laura Liliana Serpente (Ancona, Италия), Maria Grazia Serpente (Ancona, Италия), Luciana Serra (Милано, Италия), Giuseppe Silecchia (Altamura, Италия), Paolo Sillani (Bergamo, Италия), Vincenzo Solombrino (Неапол, Италия), Patrizia Spiezia (Casoria, Италия), Alberto Tarantini (Рим, Италия), Halyna Terentyeva (Concordia Sagittaria, Италия), Vincenzo Tescione (Caserta, Италия), Riccardo Testa (Cecina, Италия), Salvatore Testa (Pontinia, Италия), Nadia Toneatti (Триест, Италия), Giuseppe Ucci (Комо, Италия), Giovanni Urbanelli (Pescara, Италия), Giuseppina Urciuoli (Avellino, Италия), Amelia Vaccaro (Chiavari, Италия), Maria Grazia Valentini (Tuenno, Италия), Giancarlo Vargiu (Bologna, Италия), Salvatore Veltri Barraco Alestra (Marsala, Италия), Roberto Vernero (Милано, Италия), Vincenza Vigilia (Castello d’Agogna, Италия), Celso Giuliano Vigna (Castel San Pietro Terme, Италия), Roberto Vignoli (Santa Marinella, Италия), Georg Weger (Merano, Италия), Albino Zanichelli (Busana, Италия), Andrea Zecca (Рим, Италия) и Maurizio Zorzi (Ora, Италия) (представители: S. Sutti и R. Spelta, avvocati)

      Ответник: Европейска централна банка

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да приеме, че жалбата е допустима,

               —

               да отмени Решение на ЕЦБ 2012/153/ЕС от 5 март 2012 г.„относно допустимостта на търгуеми дългови инструменти, емитирани или изцяло гарантирани от Република Гърция в контекста на предложението на Република Гърция за обмен на дълг“,

               —

               да осъди ЕЦБ да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   С решението, което е предмет на обжалване в настоящото производство, Република Гърция предоставя в полза на националните централни банки подобрение на обезпеченията под формата на схема за обратно изкупуване, което представлява допълнително задължително условие, за да могат дълговите инструменти, емитирани или изцяло гарантирани от Република Гърция, да се считат допустими в контекста на предложението на Република Гърция за обмен на дълг, поне докато продължава това допълнително подобрение на обезпечения от страна на посочената държава членка; това е форма на кредитно улеснение, подчинено на условията на механизъм за обратно изкупуване, направляван едностранно от Управителния съвет на ЕЦБ в полза на националните централни банки. Според жалбоподателите в обжалваното решение не се споменават изобщо частните инвеститори, т.нар. приобретатели на дребно на гръцки облигации.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат три правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от нарушаване на съществени изисквания за форма (липса на мотиви и неправилно определяне на правната основа).

                           —

                           В това отношение се твърди по-конкретно, че обжалваното решение не е мотивирано, включително относно това защо ЕЦБ е решила да приеме, че гръцките облигации са допустими, защо Република Гърция трябва да предостави подобрение на обезпечението в полза на всички национални централни банки и само на тях, и защо частните инвеститори на дребно трябва всъщност да понесат последствията от преференциалното третиране на някои субекти.

                           —

                           Що се отнася до правната основа, обжалваното решение нямало нищо общо с паричната политика и ценовата стабилност, посочени в член 127 ДФЕС.

               2.

               Второто правно основание е изведено от нарушение на Договора и на правните разпоредби за неговото прилагане (нарушение на принципа на равно третиране, нарушение на принципа на добра администрация, нарушение на принципа на държавния дълг, нарушение на членове 123 ДФЕС и 21 от Устава на Централната Европейска банка, нарушение на принципа на пропорционалност).

                           —

                           Според жалбоподателите в настоящия случай било явно нарушението на принципа на равно третиране, доколкото всички те, също като ЕЦБ и националните централни банки, като притежатели на съответните ценни книжа са кредитори на гръцката държава и претърпените от тях вреди в определен размер могат да причинят същите последици на европейската икономика като цяло.

                           —

                           Бил нарушен и принципът на държавния дълг, който произтича от самата структура на Европейския съюз, и по силата на който всяка държава членка носи отговорност само за собствения си дълг и дългът само на една държава не може да влияе на финансите и стабилността на единната валута. Самата структура на Икономическия и валутен съюз според Договора от Маастрихт, не допуска взаимна отговорност за дълговете, а напротив, задължава всяка държава членка да поддържа публичните си финанси в ред и да се справя със собствените си задължения.

                           —

                           С обжалваното решение ЕЦБ нарушила също разпоредбите на първичното и на вторичното право като осигурила неколкократно финансова подкрепа, по-конкретно в нарушение на член 123 ДФЕС.

               3.

               Третото правно основание е изведено от наличието в настоящия случай на злоупотреба с власт

                           —

                           Жалбоподателите не са убедени, че решение, което поставя допустимостта на дълговите инструменти на държава членка в зависимост от условието държавата членка да предприеме действия под формата на схема за обратно изкупуване в полза на националните централни банки, отговаря на целта за борба с инфлацията, посочена в член 127 ДФЕС, който е посочен като правна основа на обжалваното решение.

                           —

                           Освен това с решението, предмет на настоящото производство по обжалване, ЕЦБ фактически създава поредната форма на непряка финансова помощ за Република Гърция, като суспендира минималните изисквания за праговете за кредитно качество на Евросистемата по отношение на гръцките държавни ценни книжа, предмет на покритието, осигурено от подобряването на гаранциите, и превишавайки по този начин правата, които ѝ дава уставът ѝ, които не включват никаква форма на кредитни облекчения.


title: Дело T-20/07 P: Решение на Първоинстанционния съд от 12 септември 2007 г. — Комисия/Eleni Chatziioannidou (Обжалване — Публична служба — Длъжностни лица — Пенсии — Отмяна в първоинстанционното производство на решения на Комисията за изчисляване на пенсионни анюитети — Прехвърляне на национални пенсионни права)

text:
               20.10.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 247/34

         Решение на Първоинстанционния съд от 12 септември 2007 г. — Комисия/Eleni Chatziioannidou
   (Дело T-20/07 P) (1)

   (Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Пенсии - Отмяна в първоинстанционното производство на решения на Комисията за изчисляване на пенсионни анюитети - Прехвърляне на национални пенсионни права)
   (2007/C 247/55)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: D. Martin и K. Herrmann)

      Друга страна в производството: Eleni Chatziioannidou (Auderghem, Белгия) (представител: S. Pappas, avocat)
   Предмет
   Жалба срещу Решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (първи състав) от 14 ноември 2006 г. по дело Chatziioannidou/Комисия (F-100/05, все още непубликувано в Recueil), с която се иска отмяна на посоченото решение.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Комисията да заплати разноските.

      (1)  ОВ C 69, 24.3.2007 г.


title: Дело T-735/15: Жалба, подадена на 18 декември 2015 г. — The Art Company B & S/СХВП — Manifatture Daddato и Laurora (SHOP ART)

text:
               22.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 68/37

         Жалба, подадена на 18 декември 2015 г. — The Art Company B & S/СХВП — Manifatture Daddato и Laurora (SHOP ART)
   (Дело T-735/15)
   (2016/C 068/47)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: The Art Company B & S, SA (Кел, Испания) (представител: L. Sánchez Calderón и J. Villamor Muguerza, адвокати)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Manifatture Daddato SpA (Барлета, Италия), Sabina Laurora (Трани, Италия)

      Данни за производството пред СХВП

      Заявител на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорна марка: фигуративна марка със словните елементи „SHOP ART“ — заявка за регистрация № 12 030 921

      Производство пред СХВП: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на СХВП от 8 октомври 2015 г. по преписка R 3050/2014-1

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело F-74/06: Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 24 април 2008 г. — Longindis/Cedefop (Публична служба — Срочно наети служители — Възстановяване на служба — Комисия по жалбите — Състав и вътрешен правилник — Нелоялно поведение — Уволнение — Мотивиране — Явна грешка при преценката — Злоупотреба с правомощия)

text:
               15.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/70

         Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 24 април 2008 г. — Longindis/Cedefop
   (Дело F-74/06) (1)

   (Публична служба - Срочно наети служители - Възстановяване на служба - Комисия по жалбите - Състав и вътрешен правилник - Нелоялно поведение - Уволнение - Мотивиране - Явна грешка при преценката - Злоупотреба с правомощия)
   (2008/C 209/127)
   Език на производството: гръцки
   Страни

      Жалбоподател: Pavlos Longindis (Panorama, Гърция) [представители: N. Korogiannakis и N. Keramidas, avocats]

      Ответник: Европейския център за развитие на професионалното обучение (Cedefop), [представители:: M. Fuchs, подкрепян от P. Anestis, avocat]
   Предмет
   От една страна, отмяна на решението на ръководството на Европейския център за развитие на професионалното обучение (Cedefop), с което се прекратява безсрочния договор на жалбоподателя както и отмяна на поредица от решения относно Комисията по жалбите на Cedefop, и, от друга страна, искане за присъждане на обезщетение за вреди.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като частично недопустима и като частично неоснователна.

               2)

               Всяко страна понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 237, 30.9.2006 г., стр. 15.


title: Дело C-259/09: Иск, предявен на 10 юли 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия

text:
               12.9.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 220/24

         Иск, предявен на 10 юли 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия
   (Дело C-259/09)
   2009/C 220/48
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: A. Marghelis, P. Van den Wyngaert)

      Ответник: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е приела всички законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2006/21/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 година относно управлението на отпадъците от миннодобивните индустрии и за изменение на Директива 2004/35/ЕО или, във всеки случай, като не е информирало Комисията за тези разпоредби Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия не е изпълнило задълженията си по тази директива,

               —

               да се осъди Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Срокът за транспониране на Директива 2006/21/ЕО е изтекъл на 1 май 2008 г.

      (1)  ОВ L 102, стр. 15; Специално издание на български език 2007 г., глава 15, том 16, стр. 3


title: Дело C-12/07: Искане за преюдициално заключение, представено от Tribunale civile di Genova (Италия) на 18 януари 2007 г. — Autostrada dei Fiori SpA, AISCAT, Associazione Nazionale dei Gestori delle Autostrade/Governo della Repubblica italiana, Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Azienda nazionale autonoma delle strade (ANAS)

text:
               14.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 82/12

         Искане за преюдициално заключение, представено от Tribunale civile di Genova (Италия) на 18 януари 2007 г. — Autostrada dei Fiori SpA, AISCAT, Associazione Nazionale dei Gestori delle Autostrade/Governo della Repubblica italiana, Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Azienda nazionale autonoma delle strade (ANAS)
   (Дело C-12/07)
   (2007/C 82/24)
   Език на производството: италиански
   Препращаща юрисдикция
   Tribunale civile di Genova
   Страни в главното производство

      Ищец: Autostrada dei Fiori SpA, AISCAT, Associаzione Nazionale dei Gestori delle Autostrade

      Ответник: Governo della Repubblica italiana, Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Azienda nazionale autonoma delle strade (ANAS)
   Преюдициални въпроси

               1)

               Може ли да бъде считан, въпреки факта, че е публично предприятие, за предприятие по смисъла на общностния правен ред, и като такова, към него да бъдат прилагани правилата относно конкуренцията (член 86 от Договора), субект с правно-организационна форма — акционерно дружество — и с целите, функциите и правомощията за намеса на пазара, предоставени от италианския законодател на ANAS spa (AД) както произтичат по-специално от учредителните актове на новия правен субект, от одобрения с decreto interministeriale [междуведомствен декрет] от 18 декември 2002 г. Устав, от новата правна уредба съгласно член 2, алинеи 82 — 90 от Decreto-legge от 3 октомври 2006 г., конвертиран в закон с внесените с „maxiemendamento “(голямо изменение) — член 1, аления 1034 — изменения от правителството във „finanziaria 2007 “[Закон за бюджета за 2007 г.]?
               При положителен отговор,

               2)

               Като се има предвид основното право на собственост, закриляно от общностния правен ред, съвместима ли е с него правна уредба, подобна на подложената на проверка и изменена със Закон 286/2006, която предвижда „евентуално право на обезщетение “спрямо значителното правомощие да отчуждава, предоставено на публично предприятие-конкурент, в случая — ANAS spa (AД)?

               3)

               Като се има предвид въпросната правна уредба, и като се отчитат внесените при конверсията ѝ в закон изменения, както и тези, внесени с така нареченото „maxiemendamento “(голямо изменение) в Legge finanziaria 2007 [Закона за бюджета за 2007 г.], противопоставят ли се общностният правен ред, и по-специално правилата в областта на конкуренцията и вътрешния пазар (член 43 и следващите, член 81 и следващите от Договора ЕО), на възлагането на срочен принцип, но без определяне на задължителен краен срок, на управлението на обществени услуги или на обществени инфраструктури, на предприятие със 100 % държавно участие и с характеристики, подобни на тези на ANAS spa (AД), без да се провежда- процедура по възлагане на обществени поръчки?

               4)

               Противопоставя ли се общностното право в областта на процедурите за възлагане на обществени поръчки на това, дадена държава-членка да разшири обхвата на предвидения в директивите относно обществените поръчки за доставки и услуги режим, така че да се обхванат и „вертикални “операции, извършвани от частни предприятия, на които са предоставени концесии, като се запази правото на държавата-членка да назначава членовете на Комисиите по оценка на офертите, подадени от концесионерите?

               5)

               Доколкото се предоставят предимства, които не са предоставени на конкуренти от частния сектор, и доколкото не съществува задължение за водене на отделно счетоводство, представляват ли държавни помощи, забранени от член 87 и следващите от Договора, мерките за финансиране, подобни на тези в полза на ANAS spa (AД) по член 7, алинея 12 от Decreto-legge 138/2002, и член 7, алинея 1quater от Decreto-legge 138/2002, както и по член 1, алинея 453 от Legge Finanziaria 2005 (Закон за бюджета за 2005 година) (L. 30 декември 2004 г., № 311), които позволяват ANAS spa (AД) да получи заеми при облекчени условия от Cassa depositi e Prestiti s.p.a. (AД), както и мерките, подобни на тези по член 1, алинея 299, буква б) и алинея 453 L. 311/2004 (Legge Finanziaria 2005, [Закон за бюджета за 2005 година]), и/или по член 76, алинея 2 от Закона 289/2003, които предвиждат ANAS spa (AД) да получи значителни обществени средства, официално предназначени за инфраструктурни дейности, но без задължение за водене на отделно счетоводство; представлява ли освен това държавна помощ мярка, подобна на удължаването на срока на концесията в полза на ANAS spa (AД), позволяваща на ANAS spa (AД) да избегне процедурата за предоставяне на концесия, както и правна уредба, подобна на тази по член 2 L. 286/2006 (след конверсия на Decreto-legge 262/2006), алинеи 87 и 88, която предвижда, че ANAS spa (AД) встъпва автоматично, дори и временно, но без краен срок, в правата на частни субконцесионери, чийто срок на концесия е изтекъл?


title: Дело T-641/11 P: Жалба, подадена на 8 декември 2011 г. от Harald Mische срещу решението постановено на 29 септември 2011 г. от Съда на публичната служба по дело F-70/05 Mische/Комисия

text:
               18.2.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 49/30

         Жалба, подадена на 8 декември 2011 г. от Harald Mische срещу решението постановено на 29 септември 2011 г. от Съда на публичната служба по дело F-70/05 Mische/Комисия
   (Дело T-641/11 P)
   2012/C 49/54
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Harald Mische (Брюксел, Белгия) (представители: R. Holland, J. Mische и M. Velardo, lawyers)

      Други страни в производството: Европейска комисия, Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решението на Съда на публичната служба от 29 септември 2011 г. по дело F-70/05 и доколкото е възможно, да постанови решение въз основа на по-рано изложените факти, и:

               —

               да отмени Решението на Комисията от 11 ноември 2004 г., в частта му, в която се определя степента на жалбоподателя;

               —

               да осъди Комисията да заплати всички причинени вреди (включително вредите, нанесени на неговото кариерно развитие, законното и редовно трудово възнаграждение, неимуществените вреди, заедно с лихвите и т.н.);

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски, направени в настоящото производство и в производството пред Съда на публичната служба.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят излага три правни основания в подкрепа на жалбата си.

               1.

               В рамките на първото си правно основание жалбоподателят твърди, че Съдът на публичната служба не е разгледал твърдението за нарушение на член 41, параграф 1 от Хартата на основните права на Европейския съюз, както и параграф 3 от същата разпоредба относно правото на обезщетение за вреди, по-конкретно условията за „справедливост“ и „разумен срок“ при разглеждането на отнасящите се до жалбоподателя въпроси във връзка с редица фактически положения, въпреки че такова твърдение за нарушение било изрично изтъкнато.

               2.

               В рамките на второто правно основание жалбоподателят твърди, че Съдът на публичната служба погрешно обявил за недопустимо твърдението за нарушение на специфичните законови изисквания, предвидени в член 5, параграф 5 от Правилника (1), според които „за длъжностните лица […] се прилагат еднакви условия на назначаване и служебно развитие“.

               3.

               В рамките на третото правно основание жалбоподателят твърди, че Съдът на публичната служба допуснал грешка като не взел предвид продължителността на законно придобития трудов стаж на бившите срочно наети служители, както е изяснено от Съда в скорошната му практика (дело C-177/10). В допълнение Съдът на публичната служба погрешно обявил за недопустимо възражението за незаконосъобразност на член 5, параграф 4 от Приложение XIII към Правилника, като изтъкнал, че жалбоподателят не е получил своята степен въз основа на тази разпоредба.

      (1)  Регламент (ЕО, Евратом) № 723/2004 на Съвета от 22 март 2004 година за изменение на Правилника за длъжностните лица на Европейските общности и Условията за работа на другите служители на Европейските общности (ОВ L 124, стр. 1).


title: Дело C-323/15 P: Решение на Съда (първи състав) от 15 март 2017 г. — Polynt SpA/New Japan Chemical, REACh ChemAdvice GmbH, Европейска агенция по химикали, Sitre Srl, Кралство Нидерландия, Европейска комисия (Обжалване — Регламент (ЕО) № 1907/2006 (Регламент REACH) — Член 57, буква е) — Разрешение — Вещества, пораждащи сериозно безпокойство — Идентифициране — Еквивалентна степен на безпокойство — Циклохексан-1,2-дикарбоксилов анхидрид, цис-циклохексан-1,2-дикарбоксилов анхидрид и транс-циклохексан-1,2-дикарбоксилов анхидрид)

text:
               15.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 151/5

         Решение на Съда (първи състав) от 15 март 2017 г. — Polynt SpA/New Japan Chemical, REACh ChemAdvice GmbH, Европейска агенция по химикали, Sitre Srl, Кралство Нидерландия, Европейска комисия
   (Дело C-323/15 P) (1)

   ((Обжалване - Регламент (ЕО) № 1907/2006 (Регламент REACH) - Член 57, буква е) - Разрешение - Вещества, пораждащи сериозно безпокойство - Идентифициране - Еквивалентна степен на безпокойство - Циклохексан-1,2-дикарбоксилов анхидрид, цис-циклохексан-1,2-дикарбоксилов анхидрид и транс-циклохексан-1,2-дикарбоксилов анхидрид))
   (2017/C 151/06)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Polynt SpA (представители: C. Mereu и M. Grunchard, адвокати)

      Други страни в производството: New Japan Chemical (представители: C. Mereu и M. Grunchard, адвокати), REACh ChemAdvice GmbH, (представители: C. Mereu и M. Grunchard, адвокати), Sitre Srl (представители: C. Mereu и M. Grunchard, адвокати), Европейска агенция по химикали (ECHA) (представители: M. Heikkilä, C. Buchanan, W. Broere и T. Zbihlej, подпомагани от J. Stuyck, advocaat), Кралство Нидерландия (представители: C. Schillemans и M. Bulterman), Европейска комисия (представители: D. Kukovec и K. Mifsud-Bonnici)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Polynt SpA да понесе, наред с направените от него съдебни разноски, и тези на Европейската агенция по химикали (ECHA).

               3)

               Кралство Нидерландия и Европейската комисия понасят направените от тях съдебни разноски.

               4)

               New Japan Chemical и REACh ChemAdvice GmbH понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 311, 21.9.2015 г.


title: Дело T-415/12: Определение на Общия съд от 21 януари 2014 г. — Xeda International и др./Комисия

text:
               15.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 78/18

         Определение на Общия съд от 21 януари 2014 г. — Xeda International и др./Комисия
   (Дело T-415/12) (1)

   2014/C 78/38
   Език на производството: английски
   Председателят на трети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 355, 17.11.2012 г.


title: Дело C-571/11: Преюдициално запитване, отправено от Tribunalul Comercial Cluj (Румъния) на 14 ноември 2011 г. — SC Volksbank România SA/Andreia Câmpan и Ioan Dan Câmpan

text:
               28.1.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 25/35

      Преюдициално запитване, отправено от Tribunalul Comercial Cluj (Румъния) на 14 ноември 2011 г. — SC Volksbank România SA/Andreia Câmpan и Ioan Dan Câmpan
      (Дело C-571/11)
      (2012/C 25/68)
      Език на производството: румънски

         Запитваща юрисдикция

      Tribunalul Comercial Cluj

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: SC Volksbank România SA

         Ответник: Andreia Câmpan и Ioan Dan Câmpan

         Преюдициални въпроси

      Като се има пред вид, че в съответствие с член 4, параграф 2 от Директива 93/13/ЕИО (1), преценката за неравноправния характер на клаузите не се свързва нито с основния предмет на споразумението, нито със съответствието между цената и възнаграждението, от една страна, и доставените стоки или предоставените услуги, от друга страна, при условие че тези клаузи са изразени на ясен и разбираем език;
      и
      като се има пред вид обстоятелството, че съгласно член 2, параграф 1, буква а) от Директива 2008/48/ЕО (2), дефиницията, дадена в член 3, параграф 1, буква ж) от Директива 2008/48/ЕО на понятието „общи разходи по кредита за потребителя“ включва всички комисиони, които потребителят следва да заплати във връзка с кредитното споразумение, е неприложима при определяне на предмета на гарантирано с ипотека кредитно споразумение;
      В този случай:
      Следва ли дефинициите за „предмет“ и/или за „цена“, съдържащи се в текста на член 4, параграф 2 от Директива 93/13/ЕИО, да се тълкуват в смисъл, че комисионата (наричана от страните в обезпечено с ипотека кредитно споразумение „комисиона за риск“и изчислявана по формулата: 0,22 %, прилагана към остатъка по кредита, платим на месечна база в дните за погасяване за срока на изпълнение на кредитното споразумение) е част от „предмета“ и/или от „цената“ на обезпечено с ипотека кредитно споразумение?

         (1)  Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори (ОВ L 95, стр. 29, Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273).

         (2)  Директива 2008/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2008 година относно договорите за потребителски кредити и за отмяна на Директива 87/102/ЕИО на Съвета (ОВ L 133, стр. 66).


title: Дело T-201/04: Решение на Първоинстанционния съд от 17 септември 2007 г. — Microsoft/Комисия ( Конкуренция — Злоупотреба с господстващо положение — Клиентски операционни системи за персонален компютър — Операционни системи за сървъри на работни групи — Мултимедийни плейъри, позволяващи стрийминг — Решение, с което се установяват нарушения на член 82 ЕО — Отказ на предприятието с господстващо положение да предостави данните, свързани с оперативната съвместимост, и да разреши използването им — Предоставяне на клиентската операционна система за персонален компютър от предприятието с господстващо положение при условие, че същевременно се закупи и неговият мултимедиен плейър — Корективни мерки — Определяне на лице, натоварено с надзорни функции — Глоба — Определяне на размера — Пропоционалност )

text:
               10.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/45

         Решение на Първоинстанционния съд от 17 септември 2007 г. — Microsoft/Комисия
   (Дело T-201/04) (1)

   („Конкуренция - Злоупотреба с господстващо положение - Клиентски операционни системи за персонален компютър - Операционни системи за сървъри на работни групи - Мултимедийни плейъри, позволяващи стрийминг - Решение, с което се установяват нарушения на член 82 ЕО - Отказ на предприятието с господстващо положение да предостави данните, свързани с оперативната съвместимост, и да разреши използването им - Предоставяне на клиентската операционна система за персонален компютър от предприятието с господстващо положение при условие, че същевременно се закупи и неговият мултимедиен плейър - Корективни мерки - Определяне на лице, натоварено с надзорни функции - Глоба - Определяне на размера - Пропоционалност“)
   (2007/C 269/80)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищец: Microsoft Corp. (Redmond, Washington, Съединени щати) (представители: J.-F. Bellis, avocat, и I. Forrester, QC)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: първоначално R. Wainwright, F. Castillo de la Torre, P. Hellström и A. Whelan, впоследствие F. Castillo de la Torre, P. Hellström и A. Whelan)

      Встъпили страни в подкрепа на ищеца: The Computing Technology Industry Association, Inc. (Oakbrook Terrace, Illinois, Съединени щати) (представители: G. van Gerven, T. Franchoo, avocats, и B. Kilpatrick, solicitor); DMDsecure.com BV (Амстердам, Нидерландия); MPS Broadband AB (Стокхолм, Швеция); Pace Micro Technology plc (Shipley, West Yorkshire, Обединеното Кралство); Quantel Ltd (Newbury, Berkshire, Обединеното Кралство); Tandberg Television Ltd (Southampton, Hampshire, Обединеното Кралство) (представители: J. Bourgeois, avocat); Association for Competitive Technology, Inc. (Washington, DC, Съединени щати) (представители: L. Ruessmann, P. Hecker, avocats, и K. Bacon, barrister); TeamSystem SpA (Pesaro, Италия); Mamut ASA (Oсло, Норвегия) (представител: G. Berrisch, avocat); и Exor AB (Uppsala, Швеция) (представители: S. Martínez Lage, H. Brokelmann и R. Allendesalazar Corcho, avocats)

      Встъпили страни в подкрепа на ответника: Software & Information Industry Association (Washington, DC) (представители: J. Flynn, QC, C. Simpson, T. Vinje, solicitors, D. Paemen, N. Dodoo и M. Dolmans, avocats); Free Software Foundation Europe eV (Хамбург, Германия) (представител: C. Piana, avocat); Audiobanner.com (Los Angeles, Californie, Съединени щати) (представители: L. Alvizar Ceballos, avocat); и European Committee for Interoperable Systems (ECIS) (Брюксел, Белгия) (представители: D. Paemen, N. Dodoo, M. Dolmans, avocats, и J. Flynn, QC)
   Предмет
   Искане за отмяна на Решение 2007/53/ЕО на Комисията от 24 март 2004 г. относно процедура за прилагане на член 82 [ЕО] и на член 54 от Споразумението за ЕИП, образувана срещу Microsoft Corp. (Преписка COMP/C-3/37.792 — Microsoft) (ОВ L 32, 2007 г., стр. 23), или, при условията на евентуалност, искане за отмяна или за намаляване на размера на глобата, наложена на ищеца с това решение
   Диспозитив

               1)

               Отменя член 7 от Решение 2007/53/ЕО на Комисията от 24 март 2004 г. относно процедура за прилагане на член 82 [ЕО] и на член 54 от Споразумението за ЕИП, образувана срещу Microsoft Corp. (Преписка COMP/C-3/37.792 — Microsoft), доколкото:

                           —

                           Microsoft се задължава да представи предложение за въвеждане на механизъм, включващ определянето на лице, натоварено с надзорни функции, което независимо от Комисията да има право на достъп до поддръжката, данните, помещенията и служителите на Microsoft, както и до „сорс кода“ на съответните продукти на Microsoft,

                           —

                           се изисква предложението за въвеждане на механизъм да предвижда, че всички разходи, свързани с определянето на лицето с надзорни функции, включително с неговото възнаграждение, ще се поемат от Microsoft,

                           —

                           се предвижда, че Комисията си запазва правото посредством решение да наложи механизъм като посочения в първо и второ тире по-горе.

               2)

               Отхвърля иска в останалата му част.

               3)

               Осъжда Microsoft да понесе 80 % от направените от него съдебни разноски, както и 80 % от тези на Комисията, с изключение на съдебните разноски на последната, свързани с встъпването на The Computing Technology Industry Association, Inc., на Association for Competitive Technology, на Inc., на TeamSystem SpA, на Mamut ASA, на DMDsecure.com BV, на MPS Broadband AB, на Pace Micro Technology plc, на Quantel Ltd, на Tandberg Television Ltd и на Exor AB.

               4)

               Осъжда Microsoft да понесе съдебните разноски, направени от него и от Комисията във връзка с проведено в рамките на дело T-201/04 R обезпечително производство, с изключение на съдебните разноски на Комисията, свързани с встъпването на The Computing Technology Industry Association, на Association for Competitive Technology, на TeamSystem, на Mamut, на DMDsecure.com, на MPS Broadband, на Pace Micro Technology, на Quantel, на Tandberg Television и на Exor.

               5)

               Осъжда Microsoft да понесе съдебните разноски, направени от Software & Information Industry Association, от Free Software Foundation Europe, от Audiobanner.com и от European Committee for Interoperable Systems (ECIS), включително съдебните разноски, свързани с обезпечителното производство.

               6)

               Осъжда Комисията да понесе 20 % от направените от нея съдебни разноски и 20 % от тези на Microsoft, с изключение на съдебните разноски на последното, свързани с встъпването на Software & Information Industry Association, на Free Software Foundation Europe, на Audiobanner.com и на ECIS.

               7)

               Осъжда The Computing Technology Industry Association, Association for Competitive Technology, TeamSystem, Mamut, DMDsecure.com, MPS Broadband, Pace Micro Technology, Quantel, Tandberg Television и Exor да понесат направените от тях съдебни разноски, включително свързаните с обезпечителното производство.

      (1)  ОВ C 179, 10.7.2004 г.


title: Дело T-485/11: Жалба, подадена на 12 септември 2011 г. — Akzo Nobel и Akcros Chemicals/Комисия

text:
               12.11.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 331/25

         Жалба, подадена на 12 септември 2011 г. — Akzo Nobel и Akcros Chemicals/Комисия
   (Дело T-485/11)
   2011/C 331/49
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Akzo Nobel NV (Амстердам, Нидерландия) и Akcros Chemicals Ltd (Warwickshire, Обединеното кралство) (представители: C. Swaak и R. Wesseling, lawyers)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

               —

               да се отмени изцяло или отчасти Решение на Комисията от 30 юни 2011 г. за изменение на Решение C(2009) 8682 окончателен от 11 ноември 2009 г. относно процедура по прилагане на член 81 от Договора за ЕО (понастоящем член 101 ДФЕС) и член 53 от Споразумението за ЕИП (Преписка № COMP/38.589 — Термостабилизатори), доколкото то сочи за свои адресати жалбоподателите,

               —

               при условията на евентуалност да се намали глобата, наложена с член 1, параграфи 2, 4, 19 и 21от решението на Комисията от 30 юни 2011 г., и

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателите излагат три правни основания.

               1.

               С първото правно основание се твърди, че ответникът неправилно вменил солидарна отговорност на жалбоподателите и дружествата от групата Elementis и неправилно приложил понятието за солидарна отговорност като приел жалбоподателите за отговорни за частта от глобата на дружествата, образуващи групата Elementis.

               2.

               С второто правно основание се твърди, че ответникът неправилно изменил решението от 2009 г. в ущърб на жалбоподателите (макар производство по жалба за отмяна на решението от 2009 г. да било висящо) в нарушение на принципите на правна сигурност и на оправдани правни очаквания.

               3.

               С третото правно основание се твърди, че ответникът неправилно изменил решението от 2009 г., без да приеме ново допълнително изложение на възраженията, като по този начин нарушил правото на защита на жалбоподателите и по-специално правото им да бъдат изслушани.


title: Дело C-73/07: Искане за преюдициално заключение, направено от Korkein hallinto-oikeus (Финландия) на 12 февруари 2007 г. — Tietosuojavaltuutettu/Satakunnan Markkinapörssi Oy und Satamedia Oy

text:
               28.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 95/19

         Искане за преюдициално заключение, направено от Korkein hallinto-oikeus (Финландия) на 12 февруари 2007 г. — Tietosuojavaltuutettu/Satakunnan Markkinapörssi Oy und Satamedia Oy
   (Дело C-73/07)
   (2007/C 95/34)
   Език на производството: фински
   Препращаща юрисдикция
   Korkein hallinto-oikeus
   Страни в главното производство

      Жалбоподател: Tietosuojavaltuutettu

      Ответник: Satakunnan Markkinapörssi Oy ja Satamedia Oy
   Преюдициални въпроси

               1)

               Налице ли е дейност, която следва да се разглежда като обработка на лични данни по смисъла на член 3, параграф 1 от Директива 95/46/ЕО (1), когато данните за физическите лица относно техните доходи от труд, капитал и имущество:

                           а)

                           са регистрирани на основата на официални документи на административни органи или са обработени с цел публикуване,

                           б)

                           се публикуват в печатна форма по азбучен ред и се цитират по категории доход в обширни и подредени по общини списъци;

                           в)

                           се съобщават на компакт-диск за обработка с търговска цел,

                           г)

                           се използват в рамките на услугата кратко съобщение, при която ползвателите на мобилен телефон след изпращането на кратко съобщение с име и адрес на определено лице на определен номер като отговор, могат да получат данни за дохода от труд и капитал на това лице, както и за имуществото му?

               2)

               Следва ли да се тълкува Директива 95/46/ЕО в смисъл, че различните дейности, посочени в букви от а) до д), могат да се разглеждат като обработка на лични данни единствено за целите на журналистиката по смисъла на член 9 от директивата, като се вземе в предвид, че данните от повече от 1 милион данъчно задължени лица, събрани въз основа на данни, които според националните разпоредби за достъп до обществена информация, съставляват информация от обществен характер? Е ли от значение за делото фактът, че основната цел на тази дейност, е публикуването на споменатите данни?

               3)

               Следва ли да се тълкува член 17 от Директива 95/46/ЕО във връзка с принципите и целите на директивата в смисъл, че публикуването на събирани за целите на журналистиката данни и съобщаването им за обработка с търговска цел, противоречат на тази разпоредба?

               4)

               Може ли Директива 95/46/ЕО да бъде тълкувана така, че файловете с лични данни, които съдържат единствено в публикуван в медиите материал като такъв, въобще не попадат в приложното поле на тази директива?

      (1)  Директива 95/46/EO на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 година за защита на физическите лица при обработването на лични данни за свободно движение на тези данни (ОВ L 281, стр. 31).


title: Дело T-96/17: Жалба, подадена на 13 февруари 2017 г. — King.com/EUIPO — TeamLava (Анимирани икони)

text:
               10.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 112/45

         Жалба, подадена на 13 февруари 2017 г. — King.com/EUIPO — TeamLava (Анимирани икони)
   (Дело T-96/17)
   (2017/C 112/63)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: King.com Ltd (Сейнт Джулианс, Малта) (представители: M. Hawkins, Solicitor и T. Dolde, lawyer)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: TeamLava LLC (Редуд Суит, Калифорния, Съединени щати)

      Данни за производството пред EUIPO

      Притежател на спорния промишлен дизайн: жалбоподателят

      Спорен промишлен дизайн: промишлен дизайн на Общността № 2216416-0049

      Обжалвано решение: решение на трети апелативен състав на EUIPO от 1 декември 2016 г. по преписка R 1948/2015-3

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO и другата страна, в случай че тя встъпи по делото, да заплатят съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 25, параграф 1, буква б) във връзка с членове 5, 6 и 7 от Регламент № 6/2002


title: Дело C-142/12: Решение на Съда (осми състав) от 8 май 2013 г. (преюдициално запитване от Административен съд Варна — България) — Христомир Маринов, действащ като едноличен търговец „Лампатов — X — Христомир Маринов“ /Директор на дирекция „Обжалване и управление на изпълнението“ — град Варна, при Централно управление на Националната агенция за приходите (Данък върху добавената стойност — Директива 2006/112/ЕО — Член 18, буква в) и членове 74 и 80 — Преустановяване на облагаемата икономическа дейност — Дерегистрация по ДДС на данъчнозадълженото лице от данъчната администрация — Задържане на стоки, довело до приспадане на ДДС — Данъчна основа — Пазарна стойност или покупна стойност — Определяне към момента на доставката — Непосредствено действие на член 74)

text:
               3.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 225/29

         Решение на Съда (осми състав) от 8 май 2013 г. (преюдициално запитване от Административен съд Варна — България) — Христомир Маринов, действащ като едноличен търговец „Лампатов — X — Христомир Маринов“/Директор на дирекция „Обжалване и управление на изпълнението“ — град Варна, при Централно управление на Националната агенция за приходите
   (Дело C-142/12) (1)

   (Данък върху добавената стойност - Директива 2006/112/ЕО - Член 18, буква в) и членове 74 и 80 - Преустановяване на облагаемата икономическа дейност - Дерегистрация по ДДС на данъчнозадълженото лице от данъчната администрация - Задържане на стоки, довело до приспадане на ДДС - Данъчна основа - Пазарна стойност или покупна стойност - Определяне към момента на доставката - Непосредствено действие на член 74)
   2013/C 225/47
   Език на производството: български

      Запитваща юрисдикция

   Административен съд Варна

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Христомир Маринов, действащ като едноличен търговец „Лампатов — X — Христомир Маринов“

      Ответник: Директор на дирекция „Обжалване и управление на изпълнението“ — град Варна, при Централно управление на Националната агенция за приходите

      Предмет

   Преюдициално запитване — Административен съд Варна — Тълкуване на член 18, буква в) и членове 74 и 80 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (OB L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7 и поправка в OB L 74, 19.3.2011 г., стр. 3) — Сделки, приравнени на възмездна доставка на стоки — Преустановяване на облагаемата икономическа дейност, което се дължи на отнетата по силата на дерегистрацията възможност на данъчнозадълженото лице да начислява и приспада ДДС — Метод за определяне на данъчната основа за наличните към датата на дерегистрацията активи

      Диспозитив

               1.

               Член 18, буква в) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност трябва да се тълкува в смисъл, че се отнася и до преустановяването на облагаемата икономическа дейност, произтичащо от дерегистрацията по данъка върху добавената стойност на данъчнозадълженото лице.

               2.

               Член 74 от Директива 2006/112 трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална разпоредба, която в случаите на преустановяване на облагаемата икономическа дейност предвижда, че данъчната основа на доставката е пазарната цена на наличните към датата на това преустановяване на дейността активи, освен ако тази цена съответства на практика на остатъчната стойност на посочените активи към същата дата и по този начин се отчита промяната на стойността на тези активи от датата на тяхното придобиване до датата на преустановяването на облагаемата икономическа дейност.

               3.

               Член 74 от Директива 2006/112 има непосредствено действие.

      (1)  ОВ C 151, 26.5.2012 г.


title: Дело C-253/12: Определение на председателя на първи състав на Съда от 27 март 2013 г. (преюдициално запитване, отправено от Nejvyšší správní soud — Чешка република) — JS/Česká správa sociálního zabezpečení

text:
               3.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 225/57

         Определение на председателя на първи състав на Съда от 27 март 2013 г. (преюдициално запитване, отправено от Nejvyšší správní soud — Чешка република) — JS/Česká správa sociálního zabezpečení
   (Дело C-253/12) (1)

   2013/C 225/115
   Език на производството: чешки
   Председателят на първи състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 273, 8.9.2012 г.


title: Дело T-388/09: Решение на Общия съд от 28 септември 2010 г. — Rosenruist/СХВП (Изображение на две криви линии върху джоб) (Марка на Общността — Заявка за фигуративна марка на Общността, състояща се от изображение на две криви линии върху джоб — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               20.11.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 317/31

         Решение на Общия съд от 28 септември 2010 г. — Rosenruist/СХВП (Изображение на две криви линии върху джоб)
   (Дело T-388/09) (1)

   (Марка на Общността - Заявка за фигуративна марка на Общността, състояща се от изображение на две криви линии върху джоб - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2010/C 317/57
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Rosenruist — Gestão e serviços, Lda (Funchal, Португалия) (представители: S. Rizzo и S. González Malabia, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Folliard-Monguiral)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 18 юни 2009 г. (преписка R 237/2009-2) относно заявка за регистрация на фигуративна марка на Общността, състояща се от изображение на две криви линии върху джоб.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Rosenruist — Gestão e serviços, Lda да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 282, 21.11.2009 г.