title: Дело T-320/13: Определение на Общия съд от 10 ноември 2014 г.  — DelSolar (Wujiang)/Комисия (Дъмпинг — Внос на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи и полупроводникови пластини) с произход или изпратени от Китай — Временно антидъмпингово мито — Липса на основание за произнасяне)

text:
               26.1.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 26/33

         Определение на Общия съд от 10 ноември 2014 г. — DelSolar (Wujiang)/Комисия
   (Дело T-320/13) (1)

   ((Дъмпинг - Внос на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи и полупроводникови пластини) с произход или изпратени от Китай - Временно антидъмпингово мито - Липса на основание за произнасяне))
   (2015/C 026/41)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: DelSolar (Wujiang) Ltd (Wujiang City, Китай) (представители: първоначално L. Catrain González, адвокат, E. Wright и H. Zhu, barristers, впоследствие L. Catrain González и E. Wright)

      Ответник: Европейска комисия (представители: L. Flynn и T. Maxian Rusche)

      Предмет

   Жалба за отмяна на Регламент (ЕС) № 513/2013 на Комисията от 4 юни 2013 година за налагане на временно антидъмпингово мито върху вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи и полупроводникови пластини) с произход или изпратени от Китайската народна република и за изменение на Регламент (ЕС) № 182/2013 за въвеждане на регистрационен режим за вноса на тези стоки с произход или изпратени от Китайската народна република (ОВ L 152, стр. 5) в частта, която се прилага за жалбоподателя.

      Диспозитив

               1)

               Основанието за постановяване на съдебно решение по същество по жалбата е отпаднало.

               2)

               Всяка от страните понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 215, 27.7.2013 г.


title: Дело T-319/11: Жалба, подадена на 14 юни 2011 г. — Group/Комисия

text:
               27.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/35

         Жалба, подадена на 14 юни 2011 г. — Group/Комисия
   (Дело T-319/11)
   2011/C 252/80
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: ABN AMRO Group NV (Амстердам, Нидерландия) (представители: адв. W. Knibbeler и адв. P. van den Berg, lawyers)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени член 5 от Решение на Комисията от 5 април 2011 г. относно мерките, предприети от нидерландската държава по отношение на ABN AMRO Group NV, № C 11/2009 (ех. NN 53b/2008, NN 2/2010 и N 19/2010) и

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага две правни основания.

               1.

               С първото правно основание се твърди, че в констатациите в решението относно обхвата на забраната за придобиване съгласно член 5 са допуснати следните грешки при прилагането на правото, поради което тази разпоредба следва да бъде отменена:

                           —

                           нарушение на член 107, параграф 3, буква б) ДФЕС и погрешно прилагане на принципите и указанията, съдържащи се в съобщенията на Комисията (1);

                           —

                           нарушение на принципа на пропорционалност, тъй като одобрението на държавните помощи се обуславя от наличието на забрана за придобиване, като тази мярка не е нито адекватна, нито необходима, нито пропорционална;

                           —

                           нарушение на принципа на равно третиране, тъй като се налага значително по-стрига забрана в сравнение със забраната за придобиване, налагана от Комисията в други случаи;

                           —

                           нарушение на принципа на добра администрация, тъй като не се проверят внимателно и с оглед на техните специфики всички релевантни аспекти на конкретния случай, включително необходимостта от постановената с решението забрана за придобиване и нейните последици, както и нарушение на член 296 ДФЕС тъй като посоченото решение не се мотивира в достатъчна степен.

               2.

               С второто правно основание се твърди, че в констатациите в решението относно продължителността на забраната за придобиване съгласно член 5 са допуснати следните грешки при прилагането на правото и при преценката, поради което тази разпоредба следва да бъде отменена:

                           —

                           нарушение на член 345 ДФЕС, тъй като продължителността на забраната за придобиване се обуславя от съответното държавно участие в капитала;

                           —

                           нарушение на член 107, параграф 3, буква б) ДФЕС и неправилно прилагане на принципите и насоките, съдържащи се в съобщенията на Комисията (2);

                           —

                           нарушение на принципа на равно третиране, тъй като се налага забрана за придобиване със значително по-дълга продължителност в сравнение с наложените от Комисията забрани за придобиване в други случаи;

                           —

                           нарушение на принципите на пропорционалност и на добра администрация.

      (1)  Съобщение на Комисията относно прилагането на правила за държавна помощ към мерки, взети във връзка с финансовите институции в контекста на настоящата световна финансова криза (ОВ C 270, 25.10.2008 г., стр. 8); Съобщение на Комисията относно рекапитализация на финансовите институции в условията на настоящата финансова криза: ограничаване на помощта до необходимите минимални равнища и предпазни мерки срещу излишното нарушаване на конкуренцията (ОВ C 10, 15.1.2009 г., стр. 2); Съобщение на Комисията относно обработването обезценените активи в банковия сектор на Общността (ОВ C 72, 26.03.2009 г., стр.1); Съобщение на Комисията относно връщане на жизнеспособността и оценка на мерките за преструктуриране във финансовия сектор според правилата за държавна помощ в настоящата криза (ОВ C 195, 19.08.2009 г. стр. 9).

      (2)  Вж. бележка под линия 1.


title: Дело T-338/10: Жалба, подадена на 18 август 2010 г. — Европейска комисия/Tornasol Films

text:
               23.10.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 288/47

      Жалба, подадена на 18 август 2010 г. — Европейска комисия/Tornasol Films
      (Дело T-338/10)
      ()
      (2010/C 288/89)
      Език на производството: испански

         Страни

         Жалбоподател: Европейска комисия (представител: A.-M. Rouchaud-Joët, подпомагана от R. Alonso Pérez-Villanueva, abogado)

         Ответник: Tornasol Films, SA (Мадрид, Испания)

         Искания на жалбоподателя

                  —

                  да се осъди ответника да заплати на жалбоподателя сумата от 19 554,00 EUR, заедно с лихви за забава, изчислени при лихвен процент 5 % годишно, считано от 14 април 2009 г., и

                  —

                  да се осъди Tornasol Films, S.A. да заплати всички съдебните разноски в настоящото производство.

         Правни основания и основни доводи

      Предмет на настоящата жалба е твърдяното неизпълнение на договора, сключен между Комисията и ответника в рамките на програма MEDIA Plus.
      Разпоредбите на посочения договор изискват бенефициера да депозира сума, равностойна на получената на основание на помощ от Общността, по специална сметка в срок от 30 дни, считано от началото на продукцията, и да предостави на Комисията проект за реинвестиране на посочената сума в срок от шест месеца, считано от началото на продукцията.
      В подкрепа на исканията си жалбоподателят посочва, че:

                  —

                  ответникът не е спазил посочените договорни задължения, макар че не е посочил никакъв довод в тази насока, нито е възразил срещу изпратеното от Комисията дебитно известие,

                  —

                  в хипотезата на неизпълнение на предвидените в договора задължения от страна на бенефициера, договорните клаузи позволяват на Комисията да го развали и да иска възстановяване на сумите, платени на основание икономически принос,

                  —

                  въпреки изпратените писма за напомняне и за официално уведомление ответникът не е възстановил отпуснатите суми.


title: Дело T-706/14: Решение на Общия съд от 16 февруари 2017 г. — Holistic Innovation Institute/REA (Научни изследвания и технологично развитие — Финансирани от Съюза проекти за научни изследвания — Седма рамкова програма за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности (2007 — 2013 г.) — Проекти „ZONeSEC“ и „Inachus“ — Решение да се откаже участието на жалбоподателя — Жалба за отмяна и иск за отговорност)

text:
               3.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 104/42

         Решение на Общия съд от 16 февруари 2017 г. — Holistic Innovation Institute/REA
   (Дело T-706/14) (1)

   ((Научни изследвания и технологично развитие - Финансирани от Съюза проекти за научни изследвания - Седма рамкова програма за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности (2007 — 2013 г.) - Проекти „ZONeSEC“ и „Inachus“ - Решение да се откаже участието на жалбоподателя - Жалба за отмяна и иск за отговорност))
   (2017/C 104/58)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Holistic Innovation Institute, SLU (Посуело де Аларкон, Испания) (представители: първоначално R. Muñiz García, впоследствие J. Marín López, адвокати)

      Ответник: Изпълнителна агенция за научни изследвания (представители: S. Payan-Lagrou и V. Canetti, подпомагани от J. Rivas, avocat)

      Предмет

   От една страна, искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение от 24 юли 2014 г. на директора на REA [ARES (2014) 2461172] за прекратяване на преговорите с жалбоподателя и за отказ на участието му в европейските проекти „Inachus“ и „ZONeSEC“, и от друга страна, искане на основание член 268 ДФЕС за присъждане на обезщетение за вредите, които жалбоподателят твърди, че е претърпял поради изключването му от участие в посочените проекти и от оповестяването на някои данни за него вследствие на това решение

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Holistic Innovation Institute, SLU да заплати съдебните разноски в настоящото производство.

               3)

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски в обезпечителното производство.

      (1)  ОВ C 421, 24.11.2014 г.


title: Дело T-506/13: Жалба, подадена на 20 септември 2013 г. — Urb Rulmenti Suceava/СХВП — Adiguzel (URB)

text:
               30.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 352/17

         Жалба, подадена на 20 септември 2013 г. — Urb Rulmenti Suceava/СХВП — Adiguzel (URB)
   (Дело T-506/13)
   2013/C 352/32
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Urb Rulmenti Suceava SA (Suceava, Румъния) (представител: I. Burdusel)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Harun Adiguzel (Diosd, Унгария)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 12 юли 2013 г., постановено по дело R 1309/2012-4,

               —

               да осъди жалбоподателя да понесе разноските в настоящото производство и

               —

               да осъди другата страна в производството пред апелативния състав да понесе разноските в производството пред СХВП.

      Правни основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: Словна марка „URB“ за стоки от класове 6 и 7 — Регистрация на марка на Общността № 7 380 009

      Притежател на марката на Общността: Другата страна в производството пред апелативния състав

      Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: Жалбоподателя

      Основание на искането за обявяване на недействителност: Абсолютни основания за недействителност съгласно член 52, параграф 1, буква б) от Регламента относно марката на Общността и относителни основания за недействителност съгласно член 8, параграф 1, буква б) във връзка с член 53, параграф 1, буква а) от Регламента относно марката на Общността

      Решение на отдела по отмяна: Отхвърля искането за обявяване на недействителност

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: Нарушение на член 52, параграф 1, буква б), на член 53, параграф 1, буква а) и на член 72 от Регламента относно марката на Общността.


title: Дело T-293/15: Определение на Общия съд от 7 юли 2015 г. — Banimmo/Комисия (Обществени поръчки за услуги — Оттегляне на обжалвания акт — Липса на основание за произнасяне)

text:
               28.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 320/30

         Определение на Общия съд от 7 юли 2015 г. — Banimmo/Комисия
   (Дело T-293/15) (1)

   ((Обществени поръчки за услуги - Оттегляне на обжалвания акт - Липса на основание за произнасяне))
   (2015/C 320/47)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Banimmo SA (Брюксел, Белгия) (представители: V. Ost и M. Vanderstraeten, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: S. Delaude и J. Estrada de Solà)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението от 9 април 2015 г., с което Комисията отхвърля представената от Banimmo оферта във връзка с обявление за проучване за недвижими имоти, отговарящи на изискванията на Комисията за офис пространство в Брюксел (JO 2014/S 130-231896).

      Диспозитив

               1)

               Липсва основание за произнасяне по настоящата жалба.

               2)

               Липсва основание за произнасяне по искането на Banimmo SA за постановяване на решение по делото по реда на бързото производство.

               3)

               Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски и тези на Banimmo, включително разноските по обезпечителното производство.

      (1)  ОВ C 236, 20.7.2015 г.


title: Дело C-268/10: Преюдициално запитване, отправено от Tribunal de première instance de Namur (Белгия) на 28 май 2010 г. — Marc Collard/État belge — SPF Finances

text:
               14.8.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 221/23

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunal de première instance de Namur (Белгия) на 28 май 2010 г. — Marc Collard/État belge — SPF Finances
   (Дело C-268/10)
   ()
   2010/C 221/37
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal de première instance de Namur

      Страни в главното производство

      Ищец: Marc Collard

      Ответник: État belge — SPF Finances

      Встъпила страна: État belge — SPF Défense

      Преюдициални въпроси

               1.

               Следните разпоредби на правото на Съюза:

                           1.

                           Член 6 от Договора от Лисабон от 13 декември 2007 г., с който се изменя Договорът за Европейския съюз, подписан в Маастрихт на 7 февруари 1992 г., и който влиза в сила на 1 декември 2009 г. и гласи, че „Съюзът зачита правата, свободите и принципите, определени в Хартата на основните права на Европейския съюз от 7 декември 2000 г., адаптирана на 12 декември 2007 г. в Страсбург, която има същата юридическа сила като Договорите. (…)“;

                           2.

                           Член 35 от Хартата на основните права на Европейския съюз (1), съгласно който „Всеки има право на достъп до здравна профилактика и да ползва медицински грижи (…). При определянето и осъществяването на всички политики и действия на Съюза се осигурява висока степен на закрила на човешкото здраве“;

                     тълкувани в съответствие с основополагащите принципи на Европейския съюз, припомнени в преамбюла на Договора от Лисабон,
               забраняват ли на държава членка, в случая Белгия, да допуска на своя територия производството, вноса, рекламирането и продажбата на тютюневи изделия за пушене, въпреки че същата тази държава официално признава, че тези стоки са особено вредни за здравето на потребителите им и причиняват множество заболявания, водещи до трайна неработоспособност, а често и преждевременна смърт, което логично би трябвало да оправдава тяхното забраняване?

               2.

               Следните разпоредби на правото на Съюза:

                           1.

                           Член 6 от Договора от Лисабон от 13 декември 2007 г., с който се изменя Договорът за Европейския съюз, подписан в Маастрихт на 7 февруари 1992 г., и който влиза в сила на 1 декември 2009 г. и гласи, че „Съюзът зачита правата, свободите и принципите, определени в Хартата на основните права на Европейския съюз от 7 декември 2000 г., адаптирана на 12 декември 2007 г. в Страсбург, която има същата юридическа сила като Договорите. (…)“

                           2.

                           и член 35 от Хартата на основните права на Европейския съюз, съгласно който „Всеки има право на достъп до здравна профилактика и да ползва медицински грижи (…). При определянето и осъществяването на всички политики и действия на Съюза се осигурява висока степен на закрила на човешкото здраве“;

                     тълкувани в съответствие с основополагащите принципи на Европейския съюз, припомнени в преамбюла на Договора от Лисабон,
               допускат ли следните разпоредби на белгийското право:

                           член 1 от Общия закон за митниците и акцизите, съгласуван с Кралски указ от 18 юли 1977 г. (Moniteur belge от 21 септември 1977 г.) и потвърден със закона от 6 юли 1978 г. (Moniteur belge от 12 август 1978 г.);

                           Закон от 10 юни 1997 г. за общия режим, държането, движението и контрола върху акцизните стоки (Moniteur belge от 1 август 1997 г.);

                           Закон от 3 април 1997 г. за данъчния режим на тютюневите изделия (Moniteur belge от 1 август 1997 г.), изменен със закона от 26 ноември 2006 г. (Moniteur belge от 8 декември 2006 г.);

                     по силата на които белгийската държава може да приеме за облагаеми с акциз тютюневите изделия за пушене, въпреки че:

                           от една страна, посочената държава официално признава, че тези стоки са особено вредни за здравето на потребителите им и причиняват множество заболявания, водещи до трайна неработоспособност, а често и преждевременна смърт, което логично би трябвало да оправдава тяхното премахване;

                           от друга страна, по този начин сама препятства приемането на мерки, които могат действително да доведат до такова премахване, като отдава предимство на данъчните приходи пред всяко реално възпиращо действие?

      (1)  ОВ C 364, 2000 г., стр. 1.


title: Дело T-112/17: Жалба, подадена на 17 февруари 2017 г. — Pelikan/EUIPO — NBA Properties (NEW ORLEANS PELICANS)

text:
               24.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/25

         Жалба, подадена на 17 февруари 2017 г. — Pelikan/EUIPO — NBA Properties (NEW ORLEANS PELICANS)
   (Дело T-112/17)
   (2017/C 129/38)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Pelikan Vertriebsgesellschaft mbH & Co. KG (Хановер, Германия) (представител: U. Hildebrandt, lawyer)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: NBA Properties, Inc. (Ню Йорк, Ню Йорк, Съединени щати)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словните елементи „NEW ORLEANS PELICANS“ — заявка за регистрация № 11 518 487

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 16 декември 2016 г. по преписка R 408/2016-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) и параграф 5 от Регламент № 207/2009.


title: Дело F-37/13: Определение на Съда на публичната служба от 3 декември 2015 г. — Macchia/Комисия

text:
               25.1.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 27/79

         Определение на Съда на публичната служба от 3 декември 2015 г. — Macchia/Комисия
   (Дело F-37/13) (1)

   (2016/C 027/102)
   Език на производството: френски
   Председателят на трети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 207, 20.7.2013 г., стр. 59.


title: Дело F-65/15: Жалба, подадена на 23 април 2015 г. — ZZ/СХВП

text:
               6.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 221/29

         Жалба, подадена на 23 април 2015 г. — ZZ/СХВП
   (Дело F-65/15)
   (2015/C 221/40)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: H. Tettenborn, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Предмет на производството

   Отмяна на решението на ответника от 4 юни 2014 г. за прекратяване на трудовия договор на жалбоподателя, извършено в съответствие с клауза от посочения договор.

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска:

               —

               да се отмени съобщеното с писмо на СХВП от 4 юни 2014 г. решение на СХВП, съгласно което договорът на жалбоподателя като срочно нает служител в СХВП се прекратява с 6-месечно предизвестие, срокът на което започва да тече след изтичане на валидността на списъка с резервите от конкурс EPSO СХВП/AST/02/13,

               —

               да се осъди СХВП да заплати на жалбоподателя подходящо обезщетение по преценка на Съда на публичната служба за причинените му в резултат на посоченото решение на СХВП имуществени и неимуществени вреди,

               —

               в случай, че съдебното решение е постановено, респ. настоящото производство приключи окончателно след прекратяване на трудовото правоотношение от СХВП: да се осъди СХВП да възстанови жалбоподателя на работа, като съобрази изцяло напредъка в кариерата, който той би имал при непрекъсна трудова заетост, и да му плати обезщетение за всички претърпени от него имуществени вреди, в частност да му заплати всички дължими възнаграждения, както и всички други причинени на жалбоподателя от противоправното поведение на СХВП имуществени вреди (след приспадане на полученото обезщетение за безработица),

               —

               при условията на евентуалност, в случай че по съображения от правно или фактическо естество в разглежданата ситуация жалбоподателят не бъде възстановен на работа и/или той не продължи да работи при досегашните условия, да се осъди СХВП да му заплати обезщетение за възникналите поради незаконосъобразното прекратяване на дейността му имуществени вреди в размер на разликата между дохода, който жалбоподателят може действително да очаква, и дохода, който той е щял да получи, ако договорът бе продължил да действа, като се вземат предвид подлежащите на изплащане пенсионни и други права,

               —

               да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-73/13: Жалба, подадена на 11 февруари 2013 г. — InterMune UK и др./Европейска агенция по лекарствата

text:
               20.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 114/38

         Жалба, подадена на 11 февруари 2013 г. — InterMune UK и др./Европейска агенция по лекарствата
   (Дело T-73/13)
   2013/C 114/60
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: InterMune UK Ltd (Лондон, Обединено кралство), InterMune, Inc. (Бризбейн, Съединени американски щати) и InterMune International AG (Мутенц, Швейцария) (представители: I. Dodds-Smith и A. Williams, Solicitors, T. de la Mare, Barrister и F. Campbell, lawyer)

      Ответник: Европейска агенция по лекарствата

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени решението за разгласяване на определена информация съгласно Регламент (ЕО) № 1049/2001 (1), връчено от ответника на жалбоподателите на 15 януари 2013 г., доколкото решението се отнася до разгласяването на предоставена преди това от жалбоподателите информация на ответника, която все още не е публично оповестена и

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните и други разноски, направени от жалбоподателите във връзка с този спор.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателите излагат три правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от твърдението, че ответникът не е извършил правилно претеглянето, което изисква от него член 4, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1049/2001, състоящо се в преценка дали в действителност е налице обществен интерес от оповестяване на спорната информация, който да надделява над необходимостта от защита на търговските интереси на жалбоподателите от съществено увреждане, което би могло да бъде причинено чрез това оповестяване.

               2.

               Второто правно основание е изведено от твърдението, че ответникът не е преценил правилно други важни фактори, които са от значение за изискуемото по закон претегляне, сред които:

                           —

                           изискванията на специфични актове на ЕС (а именно Регламент (ЕО) № 726/2004 (2), и по-специално неговия член 14, параграф 11);

                           —

                           задълженията във връзка с тълкуването на законодателството на ЕС, възложени на всички институции на ЕС с член 39, параграф 3 от ТРИПС (Споразумението за свързаните с търговията аспекти на правата върху интелектуалната собственост);

                           —

                           основните права на собственост и на личен живот, защитени от Хартата на основните права на Европейския съюз, преценени в светлината на щателно разглеждане на всички относими факти, позволяващо прецизен фактологичен анализ за пропорционалност и

                           —

                           задължението да следва собствените си публикувани насоки и политики, отразяващи значението, отдавано на защитата на поверителната търговска информация.

               3.

               Третото правно основание е изведено от твърдението, че ако жалбоподателят беше правилно извършил претеглянето и съобразил всички относими фактори, единственият законосъобразен, пропорционален и/или приемлив извод би бил, че спорната информация не трябва да бъде разгласявана.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).

      (2)  Регламент (ЕО) № 726/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година за установяване на процедури на Общността за разрешаване и контрол на лекарствени продукти за хуманна и ветеринарна употреба и за създаване на Европейска агенция по лекарствата (ОВ L 136, 2004 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 44, стр. 83).


title: Дело F-62/13: Жалба, подадена на 26 юни 2013 г. — ZZ/Комисия

text:
               30.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 352/26

         Жалба, подадена на 26 юни 2013 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-62/13)
   2013/C 352/52
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: L. Mansullo, avvocato)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на удръжката от 500 EUR и на петте удръжки от по 504,67 EUR от обезщетението за нетрудоспособност на жалбоподателя за месеците от юли до декември 2012 г.

      Искания на жалбоподателя

               —

               се отмени решението, което се съдържа във фиша за изплатено възнаграждение на жалбоподателя за юли 2012 г., за удръжка на сумата от 500 EUR от обезщетението за нетрудоспособност, на което жалбоподателят е имал право за горепосочения месец,

               —

               се отменят решенията, които се съдържат във фиша за изплатено възнаграждение на жалбоподателя за месеците от август до декември 2012 г., за удръжка на сумата от 504,67 EUR от обезщетението за нетрудоспособност, на което жалбоподателят е имал право за горепосочените месеци,

               —

               доколкото е необходимо, да се отменят решенията, независимо от формата, в която са приети, за отхвърляне на административните жалби от 15 октомври 2012 г. и 15 януари 2013 г., подадени срещу горепосочените решения,

               —

               да се отмени докладна записка от 6 февруари 2013 г. заедно с приложението към нея и копие от докладна записка от 3 август 2012 г., за които се твърди, че произхождат от Службата за управление и плащане по индивидуални права на Комисията,

               —

               да се осъди Комисията да заплати на жалбоподателя следните суми: 1) 500 EUR ведно с лихвите върху посочената сума при годишен лихвен процент от 10 % и с годишна капитализация, считано от 1 август 2012 г. до деня на плащането на горепосочената сума; 2) 504,67 EUR ведно с лихвите върху посочената сума при годишен лихвен процент от 10 % и с годишна капитализация, считано от 1 септември 2012 г. до деня на плащането на горепосочената сума; 3) 504,67 EUR ведно с лихвите върху посочената сума при годишен лихвен процент от 10 % и с годишна капитализация, считано от 1 октомври 2012 г. до деня на плащането на горепосочената сума; 4) 504,67 EUR ведно с лихвите върху посочената сума при годишен лихвен процент от 10 % и с годишна капитализация, считано от 1 ноември 2012 г. до деня на плащането на горепосочената сума; 5) 504,67 EUR ведно с лихвите върху посочената сума при годишен лихвен процент от 10 % и с годишна капитализация, считано от 1 декември 2012 г. до деня на плащането на горепосочената сума; 6) 504,67 EUR ведно с лихвите върху посочената сума при годишен лихвен процент от 10 % и с годишна капитализация, считано от 1 януари 2013 г. до деня на плащането на горепосочената сума,

               —

               да се осъди ответника да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-368/04: Решение на Първоинстанционния съд от 29 март 2007 г. — Verheyden/Комисия ( Публична служба — Искане за пренасяне на годишен отпуск — Нужди на службата — Отпуск по болест — Защита на оправданите правни очаквания )

text:
               28.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 96/33

         Решение на Първоинстанционния съд от 29 март 2007 г. — Verheyden/Комисия
   (Дело T-368/04) (1)

   („Публична служба - Искане за пренасяне на годишен отпуск - Нужди на службата - Отпуск по болест - Защита на оправданите правни очаквания“)
   (2007/C 96/69)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Luc Verheyden (Angera, Италия) (представител: É. Boigelot, адвокат)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: V. Joris и L. Lozano Palacios)
   Предмет
   Искане, от една страна, да се отменят решенията на началника на отдела на ищеца от 4, 24 и 27 февруари 2004 г., с които се произнася по искането на ищеца за пренасяне от 2003 г. за 2004 г. на неизползваните дни годишен отпуск, надхвърлящи прага от дванадесет дни, както и за отмяна на решението на администрацията от 1 юни 2004 г., получено на 14 юни 2004 г., с което се отхвърля жалбата на ищеца и, от друга страна, искане Комисията да се осъди да заплати компенсаторна надбавка за 32 дни годишен отпуск, които не са използвани и не са заплатени, заедно с лихва от 5,25 %, считано от деня на предявяване на настоящия иск, както и да се предостави обезщетение за неимуществени вреди, за накърняване на доброто име и на професионалното развитие.
   Диспозитив

               1)

               Решението на ръководителя на ищеца от 27 февруари 2004 г., с което той отказва да подпише искането на последния за пренасяне на годишния отпуск от 2003 г. за 2004 г., се отменя, доколкото с него се отказва пренасянето не само на полагащите се по право дванадесет дни, но и на осемте дни годишен отпуск, посочени от директора на ресурсите на Съвместния изследователски център в електронно писмо от 11 февруари 2003 г.

               2)

               Комисията се осъжда да заплати на ищеца сумата, представляваща осем тридесети от месечната му заплата в момента на прекратяване на служебното правоотношение, заедно с лихвите за забава, считано от 13 септември 2004 г. Процентът на лихвите за забава, който следва да се приложи, трябва да се изчисли въз основа на лихвения процент, определен от Европейската централна банка за основните операции по рефинансиране, приложим през разглеждания период, увеличен с два пункта.

               3)

               Искът се отхвърля в останалата му част.

               4)

               Комисията понася своите разноски и разноските, направени от ищеца.

      (1)  ОВ C 300, 4.12.2004 г.


title: Дело T-274/09: Жалба, подадена на 14 юли 2009 г. — Deutsche Bahn/СХВП — DSB (IC4)

text:
               12.9.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 220/38

         Жалба, подадена на 14 юли 2009 г. — Deutsche Bahn/СХВП — DSB (IC4)
   (Дело T-274/09)
   2009/C 220/80
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Deutsche Bahn AG (Берлин, Германия) (представител: E. Haag, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: DSB (Копенхаген, Дания)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отменят обжалваното решение на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар от 30 април 2009 г. и решението на отдела по споровете от 26 юли 2007 г.

               —

               да се осъди Службата за хармонизация да заплати съдебните разноски, както и разноските, направени в процедурата по възражение и в процедурата по обжалване пред нея.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: DSB

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „IC4“ за стоки от клас 39 (заявка № 4 255 411)

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: словна марка „ICE“ за стоки и услуги от класове 6, 7, 9, 11, 12, 19, 37, 38, 39, 41 и 42 (марка на Общността № 170605) и германска фигуративна марка „IC“ за услуги от класове 39 и 42 (№ 1 009 258)

      Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (1), тъй като не съществувала вероятност от объркване на конфликтните марки.

      (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (OB L 78, 24.3.2009 г., стр. 1)


title: Дело C-539/11: Решение на Съда (четвърти състав) от 26 септември 2013 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana — Италия) — Ottica New Line di Accardi Vincenzo/Comune di Campobello di Mazara (Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС — Свобода на установяване — Обществено здраве — Оптици — Регионално законодателство, което изисква разрешение за откриването на нови оптики — Демографски и географски ограничения — Обосноваване — Годност за постигане на преследваната цел — Съгласуваност — Пропорционалност)

text:
               23.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 344/13

         Решение на Съда (четвърти състав) от 26 септември 2013 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana — Италия) — Ottica New Line di Accardi Vincenzo/Comune di Campobello di Mazara
   (Дело C-539/11) (1)

   (Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС - Свобода на установяване - Обществено здраве - Оптици - Регионално законодателство, което изисква разрешение за откриването на нови оптики - Демографски и географски ограничения - Обосноваване - Годност за постигане на преследваната цел - Съгласуваност - Пропорционалност)
   2013/C 344/20
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Ottica New Line di Accardi Vincenzo

      Ответник: Comune di Campobello di Mazara

      в присъствието на: Fotottica Media Visione di Luppino Natale Fabrizio e C. s.n.c.

      Предмет

   Преюдициално запитване — Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana — Тълкуване на членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС, както и на член 2, параграф 2, буква е), член 4, параграф 8 и член 15 от Директива 2006/123/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 година относно услугите на вътрешния пазар (ОВ L 376, стр. 36; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 58, стр. 50) — Регионално законодателство, което предвижда издаване на разрешение за откриването на нови магазини за упражняване на професията „оптик“ при наличието на две условия, едното от които откриване на един магазин на осем хиляди жители, а другото — минимално разстояние от 300 метра между нова и съществуваща оптика — Ограничение на свободното предоставяне на услуги — Императивни съображения от обществен интерес — Защита на здравето — Пропорционалност

      Диспозитив

   Член 49 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че допуска регионална правна уредба като разглежданата в главното производство, която налага ограничения върху издаването на разрешения за създаването на нови оптики, като предвижда, че:

               —

               по принцип във всяка географска зона може да се създаде само една оптика на всеки 8 000 жители, и

               —

               всяка нова оптика трябва да отговаря на изискването за минимално разстояние от вече съществуващите оптики, което по принцип е 300 метра,

         доколкото компетентните органи се ползват по подходящ начин, спазвайки прозрачни и обективни критерии, от предоставените в съответната правна уредба правомощия, за да постигнат по съгласуван и систематичен начин преследваните от същата цели за защита на общественото здраве на цялата дадена територия, което националният съд трябва да провери.

      (1)  ОВ C 370, 17.12.2011 г.


title: Дело C-264/17: Преюдициално запитване от Finanzgerichts Münster (Германия), постъпило на 17 май 2017 г. — Harry Mensing/Finanzamt Hamm

text:
               28.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 283/17

         Преюдициално запитване от Finanzgerichts Münster (Германия), постъпило на 17 май 2017 г. — Harry Mensing/Finanzamt Hamm
   (Дело C-264/17)
   (2017/C 283/24)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Finanzgericht Münster

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Harry Mensing

      Ответник: Finanzamt Hamm

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли член 316, параграф 1, буква б) от Директива 2006/112/ЕО (1) на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (наричана по-нататък Директивата за ДДС) да се тълкува в смисъл, че данъчнозадължени дилъри могат да прилагат режима за облагане на маржа на печалбата и спрямо вътрешнообщностната доставка на произведения на изкуството, извършена от техния автор или неговия правоприемник, които не са лица по смисъла на член 314 от Директивата за ДДС?

               2)

               Ако отговорът на първия въпрос е положителен: необходимо ли е съгласно член 322, буква б) от Директивата за ДДС данъчнозадълженият дилър да бъде лишен от правото да приспада данъка за вътрешнообщностното придобиване на произведения на изкуството, ако няма национална разпоредба, съдържаща съответно правило в този смисъл?

      (1)  ОВ L 347, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7.


               24.3.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 69/2

         Полагане на клетва от новите членове на Съда
   (2007/C 69/02)
   Г-н Арабаджиев и г-жа Toader, назначени за съдии в Съда на Европейските общности с решение от 1 януари 2007 г. (1) на представителите на правителствата на държавите-членки на Европейския съюз съответно за периода от 1 януари 2007 г. до 6 октомври 2012 г. и от 1 януари 2007 г. до 6 октомври 2009 г., положиха клетва пред Съда на 12 януари 2007 г.

      (1)  ОВ L 1, 4.1.2007 г., стр. 18


title: Дело C-86/11: Иск, предявен на 24 февруари 2011 г. — Европейска комисия/Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия

text:
               14.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 145/11

         Иск, предявен на 24 февруари 2011 г. — Европейска комисия/Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия
   (Дело C-86/11)
   2011/C 145/15
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представител: R. Lyal)

      Ответник: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като допуска данъчно незадължени лица да членуват в ДДС група (която за целите на ДДС е едно задължено лице), Обединеното кралство не е изпълнило задълженията си по членове 9 и 11 от Директива 2006/112/ЕО (1) на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност;

               —

               да се осъди Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   За улеснение, както и с оглед на борбата с възможни злоупотреби, директивата ДДС допуска държавите членки да разглеждат две или повече данъчнозадължени лица като едно данъчнозадължено лице. Ищецът твърди, че директивата не позволява на държавите членки да включват в такава група данъчно незадължени лица, тъй като правата и задълженията на данъчнозадължените лица биха се разпространили и на данъчно незадължените лица. Следователно законодателството на Обединеното кралство, което допуска включването на данъчно незадължени лица в ДДС група, противоречи на директивата.

      (1)  ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7.


title: Дело T-303/15: Жалба, подадена на 1 юни 2015 г. — Barqawi/Съвет

text:
               27.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 245/45

         Жалба, подадена на 1 юни 2015 г. — Barqawi/Съвет
   (Дело T-303/15)
   (2015/C 245/55)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Ahmad Barqawi (Дубай, Обединени арабски емирства) (представители: J.-P. Buyle и L. Cloquet, avocats)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) № 2015/375 на Съвета от 6 март 2015 година за изпълнение на Регламент (ЕС) № 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия, в частта му, която се отнася до жалбоподателя,

               —

               да отмени Решение за изпълнение (ОВППС) 2015/383 на Съвета от 6 март 2015 година за изпълнение на Решение 2013/255/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия, в частта му, която се отнася до жалбоподателя,

               —

               да осъди Съвета да заплати всички разходи и съдебни разноски във връзка с настоящото производство, включително направените от жалбоподателя.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква шест основания.

               1.

               Първото основание е изведено от нарушение на правото на защита и на правото на справедлив процес, тъй като жалбоподателят на никой етап не е бил изслушан преди да бъдат взети съответните санкции.

               2.

               Второто основание е изведено от явна грешка в преценката на фактите, тъй като Съветът не е представил доказателства за изложените факти, които биха подкрепили мотивите за налагането на предприетите мерки.

               3.

               Третото основание е изведено от нарушение на общия принцип на пропорционалност.

               4.

               Четвъртото основание е изведено от несъразмерно нарушение на правото на собственост и на упражняване на професионална дейност.

               5.

               Петото основание е изведено от злоупотреба с власт. Жалбоподателят изтъква, че доколкото приетите от Съвета мерки нямат никакви последици за сирийския режим и доколкото жалбоподателят винаги е спазвал санкциите, приети от международната общност, и винаги е оставал независим от управляващата власт, има основание да се счита, че обжалваните мерки са били взети по други съображения, различни от посочените в тях (изключване от пазара — поощряване на други субекти).

               6.

               Шестото основание е изведено от неизпълнение на задължението за мотивиране, тъй като мотивите на Съвета в подкрепа на обжалваните мерки са неясни и не посочват никакво конкретно обстоятелство или дата, които биха позволили на жалбоподателя да установи търговските операции, за които е упрекнат.


title: Дело C-8/10: Решение на Съда (седми състав) от 15 юли 2010 г. — Европейска комисия/Великото херцогство Люксембург (Неизпълнение на задължения от държава членка — Директива 2006/46/ЕО — Дружествени годишни счетоводни отчети и консолидирани счетоводни отчети — Липса на цялостно транспониране в предвидения срок)

text:
               11.9.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 246/15

         Решение на Съда (седми състав) от 15 юли 2010 г. — Европейска комисия/Великото херцогство Люксембург
   (Дело C-8/10) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 2006/46/ЕО - Дружествени годишни счетоводни отчети и консолидирани счетоводни отчети - Липса на цялостно транспониране в предвидения срок)
   2010/C 246/25
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: G. Braun и L. de Schietere de Lophem)

      Ответник: Великото херцогство Люксембург (представител: C. Schiltz)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Неприемане или неуведомяване в предвидения срок за всички необходими разпоредби за съобразяване с Директива 2006/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2006 година за изменение на Директива 78/660/ЕИО на Съвета относно годишните счетоводни отчети на някои видове дружества, Директива 83/349/ЕИО на Съвета относно консолидираните счетоводни отчети, Директива 86/635/ЕИО на Съвета относно годишните счетоводни отчети и консолидираните счетоводни отчети на банки и други финансови институции и Директива 91/674/ЕИО на Съвета относно годишните счетоводни отчети и консолидираните счетоводни отчети на застрахователните предприятия (ОВ L 224, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 2, стр. 143)

      Диспозитив

               1.

               Като не е приело в предвидения срок всички необходими законови, подзаконови и административни разпоредби за съобразяване с Директива 2006/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2006 година за изменение на Директива 78/660/ЕИО на Съвета относно годишните счетоводни отчети на някои видове дружества, Директива 83/349/ЕИО на Съвета относно консолидираните счетоводни отчети, Директива 86/635/ЕИО на Съвета относно годишните счетоводни отчети и консолидираните счетоводни отчети на банки и други финансови институции и Директива 91/674/ЕИО на Съвета относно годишните счетоводни отчети и консолидираните счетоводни отчети на застрахователните предприятия, Великото херцогство Люксембург не е изпълнило задълженията си по тази директива

               2.

               Осъжда Великото херцогство Люксембург да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 80, 27.3.2010 г.


title: Дело C-161/16: Определение на председателя на Съда от 15 юли 2016 г. (преюдициално запитване, отправено от Attunda Tingsrätt — Швеция) — Airhelp Ltd/Thomas Cook Airlines Scandinavia A/S

text:
               5.12.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 454/20

      Определение на председателя на Съда от 15 юли 2016 г. (преюдициално запитване, отправено от Attunda Tingsrätt — Швеция) — Airhelp Ltd/Thomas Cook Airlines Scandinavia A/S
      (Дело C-161/16) (1)

      (2016/C 454/37)
      Език на производството: шведски
      Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 175, 17.5.2016 г.


title: Дело T-617/15: Жалба, подадена на 3 ноември 2015 г. — Chic Investments/СХВП (eSMOKINGWORLD)

text:
               18.1.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 16/43

         Жалба, подадена на 3 ноември 2015 г. — Chic Investments/СХВП (eSMOKINGWORLD)
   (Дело T-617/15)
   (2016/C 016/51)
   Език на производството: полски

      Страни

      Жалбоподател: Chic Investments sp. z o. o. (Познан, Полша) (представител: K. Jarosiński, юридически съветник)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Данни за производството пред СХВП

      Спорна марка: фигуративна марка на Общността със словния елемент „eSMOKINGWORLD“ — заявка за регистрация № 12 581 741

      Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на СХВП от 25 юни 2015 г. по преписка R 3227/2014-5

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени изцяло решението на пети апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар от 25 юни 2015 г.,

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски, включително тези в производството по обжалване.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент № 207/2009,

               —

               Нарушение на член 75 от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-63/12: Жалба, подадена на 13 февруари 2012 г. — Oil Turbo Compressor/Съвет

text:
               31.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 98/27

         Жалба, подадена на 13 февруари 2012 г. — Oil Turbo Compressor/Съвет
   (Дело T-63/12)
   2012/C 98/44
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Oil Turbo Compressor Co. (Private Joint Stock) (Техеран, Иран) (представител: адв. K. Kleinschmidt, Rechtsanwalt)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение 2011/783/ОВППС на Съвета от 1 декември 2011 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (1), доколкото този правен акт засяга жалбоподателя,

               —

               да предприемe процесуално-организационни действия съгласно член 64 от Процедурния правилник на Общия съд, като задължи ответника да представи всички документи, свързани с обжалваното решение, доколкото се отнасят до жалбоподателя,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага по същество следните правни основания.

               1.

               Първо правно основание: Очевидно погрешна преценка на фактите, на които се основава решението
               В това отношение жалбоподателят посочва, че обжалваното решение се основава на погрешни факти. Това важи с особена сила за направеното от ответника в точка 48 от приложение I към обжалваното решение заключение, че жалбоподателят е свързан с посоченото от ЕС предприятие Sakhte Turbopomp va Kompressor (SATAK) (alias Turbo Compressor Manufacturer, TCMFG). Жалбоподателят не се занимавал нито пряко, нито непряко посредством дялово участие в друго предприятие с чувствителни по отношение на разпространението ядрени дейности или с разработването на системи за доставка на ядрено или друго оръжие. Поради това не били налице никакви обстоятелства, които да обосноват решението на ответника и свързаното с него накърняване на гарантираните с Хартата на основните права на Европейския съюз (Харта на основните права) основни права на жалбоподателя.
               Във връзка с това жалбоподателят изтъква накърняване на гарантираната му в член 16 от Хартата на основните права свобода на стопанска инициатива, на гарантираното му в член 17 от Хартата на основните права право на ползване и на разпореждане със законно придобитото имущество в Европейския съюз, както и на уредените в членове 20 и 21 от Хартата на основните права правни принципи на равно третиране и на недопускане на дискриминация.

               2.

               Второ правно основание: Нарушение на правото на жалбоподателя на справедлив процес и на ефективна правна закрила
               В това отношение жалбоподателят посочва, че изложените в точка 48 от приложение I към обжалваното решение мотиви са общи и сами по себе си не могат да обосноват същественото накърняване на основни права. Ответникът не посочва нито фактите, нито доказателствата, с които явно разполага. На самия жалбоподател не са известни никакви факти и/или доказателства, които обосновават обжалваното решение.

               3.

               Трето правно основание: Нарушение на принципа на пропорционалност
               Според жалбоподателя обжалваното решение нарушава и принципа на пропорционалност, тъй като включването на жалбоподателя в приложение II към Решение 2010/413/ОВППС няма логическа връзка с целта на решението да попречи на чувствителни по отношение на разпространението ядрени дейности, на търговията с и/или на разработването на системи за доставка на ядрено оръжие или на други оръжейни системи от Ислямска република Иран. Ответникът не посочва, че изключването на жалбоподателя от търговския обмен с Европейския съюз е подходящо, и в частност най-малко ограничителното, средство за постигане на поставената цел. Жалбоподателят изтъква и, че ответникът явно не е направил преценка на същественото накърняване на основните права на жалбоподателя спрямо целта, която ответникът твърди, че преследва.

               4.

               Четвърто правно основание: Нарушение на правото на изслушване
               В тази връзка се посочва, че ответникът не е представил достатъчно основания за включването на жалбоподателя в списъка в приложение II към Решение 2010/413/ОВППС. Така той е нарушил своето задължение да посочи на жалбоподателя действителните и конкретни съображения, за които се твърди, че обосновават обжалваното решение. Обжалваното решение нито е връчено на жалбоподателя, нито е проведено изслушване. До този момент молбата на жалбоподателя за достъп до документите по спорната преписка не е била уважена.

      (1)  Решение 2011/783/ОВППС на Съвета от 1 декември 2011 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 319, стр. 71).


title: Дело C-669/15: Преюдициално запитване от Cour d'appel de Versailles (Франция), постъпило на 14 декември 2015 г. — Electricité Réseau Distribution France SA (ERDF)/Axa Corporate Solutions SA, Ombrière Le Bosc SAS

text:
               29.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 78/5

         Преюдициално запитване от Cour d'appel de Versailles (Франция), постъпило на 14 декември 2015 г. — Electricité Réseau Distribution France SA (ERDF)/Axa Corporate Solutions SA, Ombrière Le Bosc SAS
   (Дело C-669/15)
   (2016/C 078/06)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour d'appel de Versailles

      Страни в главното производство

      Въззивник: Electricité Réseau Distribution France SA (ERDF)

      Въззиваеми: Axa Corporate Solutions SA, Ombrière Le Bosc SAS

      Преюдициален въпрос

   Противоречат ли на членове 107 и 108 от Договора за функционирането на Европейския съюз (предишни 87 и 88 от Договора за Европейската общност) постановленията от 10 юли 2006 г. и 12 януари 2010 г., приети на основание на Указ 2000-1196 от 6 декември 2000 г. и на Указ 2001-410 от 10 май 2001 г., от своя страна приети на основание на Закон 2000-108 от 10 февруари 2000 г., доколкото евентуално представляват държавна помощ, която ако е налице би се отразила на тяхната законосъобразност, щом като Комисията не е била предварително уведомена за нея в изпълнение на член 108 параграф 3 от посочения договор?


title: Дело T-578/13 R: Определение на председателя на Общия съд от 13 февруари 2014 г.  — Luxembourg Pamol (Cyprus) и Luxembourg Industries/Комисия (Обезпечително производство  — Процедура за пускане на пазара на продукти за растителна защита  — Публикуване на документи относно включването на активно вещество  — Отхвърляне на искане за поверително третиране на информация  — Искане за спиране на изпълнението  — Допустимост  — Неотложност  — Fumus boni juris  — Претегляне на интереси)

text:
               5.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 135/39

         Определение на председателя на Общия съд от 13 февруари 2014 г. — Luxembourg Pamol (Cyprus) и Luxembourg Industries/Комисия
   (Дело T-578/13 R)
   ((Обезпечително производство - Процедура за пускане на пазара на продукти за растителна защита - Публикуване на документи относно включването на активно вещество - Отхвърляне на искане за поверително третиране на информация - Искане за спиране на изпълнението - Допустимост - Неотложност - Fumus boni juris - Претегляне на интереси))
   2014/C 135/50
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Luxembourg Pamol (Cyprus) Ltd (Никозия, Кипър); и Luxembourg Industries Ltd (Тел Авив, Израел) (представители: C. Mereu и K. Van Maldegem, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: G. von Rintelen и P. Ondrůšek)

      Предмет

   Искане за спиране на изпълнението на решение на Комисията, съобщено на жалбоподателите с писмо на Европейския орган за безопасност на храните (ЕОБХ) от 8 октомври 2013 г., отхвърлящо искането им за поверително третиране на информация, съдържаща се в доклада за партньорската проверка и финалното допълнение относно включването на активното вещество калиеви фосфонати, подадено в приложение на член 14 от Директива 91/414/ЕИО на Съвета от 15 юли 1991 година относно пускането на пазара на продукти за растителна защита (OВ L 230, стp. 1) и на Регламент (ЕС) № 188/2011 на Комисията от 25 февруари 2011 г. за определяне на подробни правила за прилагане на Директива 91/414/ЕИО на Съвета по отношение на процедурите за оценка на активните вещества, които не са били предлагани на пазара две години след датата на нотифициране на посочената директива (OВ L 53, стp. 51).

      Диспозитив

               1)

               Спира изпълнението на решението на Комисията, съобщено на Luxembourg Pamol (Cyprus) Ltd и на Luxembourg Industries Ltd с писмо на Европейския орган за безопасност на храните (ЕОБХ) от 8 октомври 2013 г. и отхвърлящо искането за поверително третиране на информация, съдържаща се в доклада за партньорската проверка и финалното допълнение относно включването на активното вещество калиеви фосфонати.

               2)

               Разпорежда на Европейската комисия да не разрешава публикуването от ЕОБХ на версията на доклада за партньорската проверка и на финалното допълнение относно включването на активното вещество калиеви фосфонати, която е по-детайлна от тази, съдържаща зачерквания в кореспонденцията на Luxembourg Pamol (Cyprus) и на Luxembourg Industries от 25 февруари 2013 г., възпроизведена в приложение A 3 към главната жалба.

               3)

               Общият съд не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело T-208/14: Определение на Общия съд от 27 януари 2015 г. — Richard Anton/ECHA

text:
               20.4.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 127/39

         Определение на Общия съд от 27 януари 2015 г. — Richard Anton/ECHA
   (Дело T-208/14) (1)

   (2015/C 127/54)
   Език на производството: английски
   Председателят на шести състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 202, 30.6.2014 г.


title: Дело T-422/10: Решение на Общия съд от 15 юли 2015 г. — Trafilerie Meridionali/Комисия (Конкуренция — Картели — Европейски пазар на стомана за предварително напрягане — Определяне на цени, подялба на пазара и обмен на чувствителна търговска информация — Решение, с което се установява нарушение на член 101 ДФЕС — Едно-единствено комплексно продължено нарушение — Пропорционалност — Принцип на индивидуализиране на наказанията и санкциите — Пълен съдебен контрол)

text:
               14.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 302/38

         Решение на Общия съд от 15 юли 2015 г. — Trafilerie Meridionali/Комисия
   (Дело T-422/10) (1)

   ((Конкуренция - Картели - Европейски пазар на стомана за предварително напрягане - Определяне на цени, подялба на пазара и обмен на чувствителна търговска информация - Решение, с което се установява нарушение на член 101 ДФЕС - Едно-единствено комплексно продължено нарушение - Пропорционалност - Принцип на индивидуализиране на наказанията и санкциите - Пълен съдебен контрол))
   (2015/C 302/48)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Trafilerie Meridionali SpA, по-рано Emme Holding SpA (Пескара, Италия) (представители: G. Visconti, E. Vassallo di Castiglione, M. Siragusa, M. Beretta и P. Ferrari, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално B. Gencarelli и V. Bottka, впоследствие V. Bottka и R. Striani и накрая V. Bottka и G. Conte, подпомагани от P. Manzini, адвокат)

      Предмет

   Искане за отмяна и изменение на Решение C(2010) 4387 окончателен на Комисията от 30 юни 2010 г. относно производство по член 101 ДФЕС и член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/38344 — Стомана за предварително напрягане), изменено с Решение C(2010) 6676 окончателен на Комисията от 30 септември 2010 г. и с Решение C(2011) 2269 окончателен на Комисията от 4 април 2011 г.

      Диспозитив

               1)

               Отменя член 1, точка 17 от Решение C(2010) 4387 окончателен на Комисията от 30 юни 2010 г. относно производство по член 101 ДФЕС и член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/38344 — Стомана за предварително напрягане), изменено с Решение C(2010) 6676 окончателен на Комисията от 30 септември 2010 г. и с Решение C(2011) 2269 окончателен на Комисията от 4 април 2011 г., в частта, в която Комисията приема, че Trafilerie Meridionali SpA, по-рано Emme Holding SpA, е участвало в общоевропейската част от разглежданото нарушение от 4 март 1997 г. до 9 октомври 2000 г., счита, че от 4 март 1997 г. до 28 февруари 2000 г. участието се е отнасяло до стоманените въжета от три телени нишки, и констатира това участие в антиконкурентните практики за периода от 30 август 2001 г. до 10 юни 2002 г.

               2)

               Отменя член 2, точка 17 от Решение C(2010) 4387 окончателен, изменено с Решение C(2010) 6676 окончателен и с Решение C(2011) 2269 окончателен.

               3)

               Размерът на наложената на Trame глоба се определя на 3,2 милиона евро.

               4)

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               5)

               По дело T-422/10 всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

               6)

               По дело T-422/10 R Trafilerie Meridionali понася, наред с направените от него съдебни разноски, и тези на Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 317, 20.11.2010 г.


title: Дело T-597/14: Определение на Общия съд от 15 септември 2015 г. — Cham и Bena Properties/Съвет

text:
               16.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 381/59

         Определение на Общия съд от 15 септември 2015 г. — Cham и Bena Properties/Съвет
   (Дело T-597/14) (1)

   (2015/C 381/78)
   Език на производството: френски
   Председателят на седми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 372, 20.10.2014 г.


title: Дело T-286/14: Определение на Общия съд от 22 май 2015 г. — Röchling Oertl Kunststofftechnik/Комисия (Държани помощи — Мерки, взети от Германия в подкрепа на електроенергията от възобновяеми източници и на енергоемките предприятия — Решение за откриване на предвидената в член 108, параграф 2 ДФЕС процедура — Приемане на окончателното решение след подаването на жалбата — Липса на основание за произнасяне)

text:
               27.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 245/19

         Определение на Общия съд от 22 май 2015 г. — Röchling Oertl Kunststofftechnik/Комисия
   (Дело T-286/14) (1)

   ((Държани помощи - Мерки, взети от Германия в подкрепа на електроенергията от възобновяеми източници и на енергоемките предприятия - Решение за откриване на предвидената в член 108, параграф 2 ДФЕС процедура - Приемане на окончателното решение след подаването на жалбата - Липса на основание за произнасяне))
   (2015/C 245/22)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Röchling Oertl Kunststofftechnik GmbH (Бренсбах, Германия) (представители: T. Volz, B. Wißmann, M. Püstow, M. Ringel, C. Oehme и T. Wielsch, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: T. Maxian Rusche и R. Sauer, подпомагани от A. Luke и C. Maurer, адвокати)

      Предмет

   Жалба за частична отмяна на Решение C (2013) 4424 окончателен на Комисията от 18 декември 2013 година за откриване на процедурата по член 108, параграф 2 ДФЕС във връзка с мерките, прилагани от Федерална република Германия в подкрепа на електроенергията от възобновяеми източници и на енергоемките потребители (Държавна помощ SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN)

      Диспозитив

               1)

               Липсва основание за произнасяне по настоящата жалба.

               2)

               Липсва основание за произнасяне по молбата за встъпване на Надзорния орган на ЕАСТ.

               3)

               Röchling Oertl Kunststofftechnik GmbH понася направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски на Европейската комисия, включително тези, свързани с обезпечителното производство.

               4)

               Надзорния орган на ЕАСТ понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 223, 14.7.2014 г.


title: Дело C-339/14: Преюдициално запитване от Oberlandesgericht Nürnberg (Германия), постъпило на 14 юли 2014 г.  — Наказателно производство срещу Andreas Wittmann

text:
               20.10.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 372/2

         Преюдициално запитване от Oberlandesgericht Nürnberg (Германия), постъпило на 14 юли 2014 г. — Наказателно производство срещу Andreas Wittmann
   (Дело C-339/14)
   2014/C 372/03
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberlandesgericht Nürnberg

      Страни в главното производство

   Andreas Wittmann

      Друга страна: Generalstaatsanwaltschaft Nürnberg

      Преюдициални въпроси

   Трябва ли член 11, параграф 4 от Директива 2006/126/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (1) да се тълкува в смисъл, че е равнозначно на отнемане на свидетелството за управление, когато свидетелството за управление на водача не е отнето само защото преди това то вече му е било отнето и съответно той не притежава такова и когато същевременно по отношение на това лице е наложена забрана за определен срок да му се издава ново свидетелство за управление?

      (1)  Директива 2006/126/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 година относно свидетелства за управление на превозни средства (ОВ L 403, стр. 18; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 17, стр. 216).


title: Съединени дела C-267/10 и C-268/10: Определение на Съда (пети състав) от 23 май 2011 г. (преюдициални запитвания от Tribunal de première instance de Namur — Белгия) — André Rossius (C-267/10), Marc Collard (C-268/10)/État belge — SPF Finances (Член 6, параграф 1, ДЕС — Член 35 от Хартата на основните права на Европейския съюз — Държане и продажба на промишлено обработен тютюн за пушене — Национални разпоредби, с които се разрешава облагането с акциз на тютюневите изделия — Явна липса на компетентност на Съда)

text:
               6.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 232/10

         Определение на Съда (пети състав) от 23 май 2011 г. (преюдициални запитвания от Tribunal de première instance de Namur — Белгия) — André Rossius (C-267/10), Marc Collard (C-268/10)/État belge — SPF Finances
   (Съединени дела C-267/10 и C-268/10) (1)

   (Член 6, параграф 1, ДЕС - Член 35 от Хартата на основните права на Европейския съюз - Държане и продажба на промишлено обработен тютюн за пушене - Национални разпоредби, с които се разрешава облагането с акциз на тютюневите изделия - Явна липса на компетентност на Съда)
   2011/C 232/17
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal de première instance de Namur

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: André Rossius (C-267/10), Marc Collard (C-268/10)

      Ответник: État belge — SPF Finances

      В присъствието на: État belge — Service public fédéral Défense

      Предмет

   Преюдициални запитвания — Tribunal de première instance de Namur — Тълкуване на член 6, параграф 1, първа алинея ДЕС и на член 35 от Хартата на основните права на Европейския съюз — Съвместимост с целта за закрила на човешкото здраве на национална правна уредба, позволяваща производството, вноса, рекламата и продажбата на промишлено обработен тютюн за пушене, признат за много вреден — Валидност с оглед на посочените по-горе правни норми на национални разпоредби, с които се разрешава облагането с акциз на тютюневите изделия

      Диспозитив

   Съдът на Европейския съюз явно няма компетентност да отговори на въпросите, поставени от tribunal de première instance de Namur (Белгия) с актове от 24 март 2010 г.

      (1)  ОВ C 221, 14.8.2010 г.


title: Дело T-178/10: Жалба, подадена на 21 април 2010 г. — Испания/Комисия

text:
               19.6.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 161/52

      Жалба, подадена на 21 април 2010 г. — Испания/Комисия
      (Дело T-178/10)
      (2010/C 161/82)
      Език на производството: испански

         Страни

         Жалбоподател: Кралство Испания (представител: N. Díaz Abad)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания на жалбоподателя

                  —

                  да се отмени Решението на Европейската комисия от 22 февруари 2010 г., с което се прекратяват междинните плащания по искания, представени от Испания между 17 ноември и 30 декември 2009 г. и, при условията на евентуалност, да се отмени частично посоченото решение във връзка със следните искания за междинни плащания:

                              —

                              2007ES161PO008 Андалусия

                              94 370 752,75 EUR

                              —

                              2007ES161PO008 Андалусия

                              479 712 483,22 EUR

                              —

                              2007ES162PO001 Кантабрия

                              4 697 332,79 EUR

                              —

                              2007ES162PO006 Каталония

                              15 392 569,98 EUR

                              —

                              2007ES162PO008 Арагон

                              12 451 358,48 EUR

                  —

                  да се уважи искането за изплащане на лихви от страна на Европейската комисия, произтичащи от забавата на ефективното изплащане на неправомерно спрените междинни плащания, и

                  —

                  да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

      Настоящата жалба е насочена срещу решението на ответната страна да прекъсне срока за плащане по определени искания за плащане, представени от Испания между 17 ноември и 30 декември 2009 г. Посоченото прекъсване засяга двадесет искания за междинни плащания на обща стойност 1 890 708 859,51 EUR.
      В подкрепа на исканията си жалбоподателят излага следните доводи:

                  —

                  Нарушение на член 91, параграф 1, буква a) от Регламент № 1083/2006 (1), доколкото Комисията, без доклад на национален или общностен одитиращ орган да показва съществуването на значителни недостатъци във функционирането на системите за управление и контрол, и без да съществуват такива недостатъци, с обжалваното решение е прекъснала срока за плащане по определени искания за междинни плащания, представени от Испания.

                  —

                  Нарушение на одобрените от Комисията стратегии за контрол, доколкото Комисията е прекъснала срока за плащане по посочените искания за междинни плащания, тъй като е приела, че липсата на одит на системите съставлява значително забавяне в изпълнението на стратегиите, докато посочените стратегии позволяват на Кралство Испания да представи одитите на системите до 30 юни 2010 г.

                  —

                  Нарушение на принципа на правна сигурност, доколкото обжалваното решение изисква Кралство Испания да представи одитите на системите предсрочно спрямо съгласувания със самата Комисия график, тъй като това изискване не е било предвидимо за испанските власти.

                  —

                  Нарушение на принципа на оправданите правни очаквания, доколкото националните органи са действали в рамките на графици на одитите, одобрени от Комисията в стратегиите, графици, които са изпълнявани, без Комисията да покаже в нито един момент, че това предполага какъвто и да е недостатък в системата за управление и контрол.

                  —

                  Нарушение на принципа на пропорционалност, тъй като приетата от Комисията мярка е непропорционална и противоречи на ефективното финансово управление, и съществуват други, по-слабо принудителни правни инструменти за постигането на същата цел.

            При условията на евентуалност жалбоподателят иска частичната отмяна на обжалваното решение поради нарушение на член 87, параграф 2 от Регламент № 1083/2006, доколкото по следващите искания, предмет на делото, не е извършено плащане в рамките на двумесечния срок от представяне на искането.
      На последно място, Кралство Испания претендира лихви за забава на основание член 87, параграф 2 от Регламент № 1083/2006, член 83 от Регламент № 1605/2002 (2) и член 106, параграф 5 от Регламент № 2342/2002 на Комисията (3).

         (1)  Регламент (ЕО) № 1083/2006 на Съвета от 11 юли 2006 година за определяне на общи разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд и Кохезионния фонд и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1260/1999 (ОВ L 210, стр. 25; Специално издание на български език, 2007 г., глава 14, том 2, стр. 64).

         (2)  Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 година относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (ОВ L 25, стp. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 198).

         (3)  Регламент (ЕО, Евратом) № 2342/2002 на Комисията от 23 декември 2002 година относно определянето на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета относно Финансовия регламент, приложим към общия бюджет на Европейските общности (ОВ L 357, стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 4, стр. 3).


title: Дело C-133/17: Преюдициално запитване от Curtea de Apel Cluj (Румъния), постъпило на 14 март 2017 г. — Dănuț Podilă и др./Societatea Națională de Transport Feroviar de Călători „CFR Călători“ SA București

text:
               26.6.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 202/9

         Преюдициално запитване от Curtea de Apel Cluj (Румъния), постъпило на 14 март 2017 г. — Dănuț Podilă и др./Societatea Națională de Transport Feroviar de Călători „CFR Călători“ SA București
   (Дело C-133/17)
   (2017/C 202/14)
   Език на производството: румънски

      Запитваща юрисдикция

   Curtea de Apel Cluj

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Dănuț Podilă и др.

      Ответник: Societatea Națională de Transport Feroviar de Călători „CFR Călători“ SA București

      Преюдициални въпроси

               1)

               Следва ли член 114, трета алинея ДФЕС, членове 151 ДФЕС и 153 ДФЕС, както и разпоредбите на Рамкова директива 89/391/ЕИО (1) и на последващите специални директиви да се тълкуват в смисъл, че не допускат въвеждането от държава — членка на ЕС, на срокове и процедури, които ограничават достъпа до правосъдие на работниците по отношение на определянето на вида на тяхната работа като работа при особени или специфични условия, като вследствие на това на работниците не се признават правата на безопасен и здравословен труд, произтичащи от признаването на тези условия съгласно посочените в текста на преюдициалното запитване вътрешноправни разпоредби?

               2)

               Допуска ли член 9, буква a) от Директива 89/391/ЕИО национално законодателство, което не санкционира бездействието на работодателя при оценката на рисковете за безопасността и за здравето на работното място?

      (1)  Директива на Съвета от 12 юни 1989 година за въвеждане на мерки за насърчаване подобряването на безопасността и здравето на работниците на работното място (ОВ L 183, 1989 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 2, стр. 88).


title: Дело T-305/14: Определение на Общия съд от 22 май 2015 г. — Vestolit/Комисия (Държавни помощи — Мерки, взети от Германия в подкрепа на електроенергията от възобновяеми източници и на енергоемките предприятия — Решение за откриване на предвидената в член 108, параграф 2 ДФЕС процедура — Приемане на окончателното решение след подаването на жалбата — Липса на основание за произнасяне)

text:
               27.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 245/27

         Определение на Общия съд от 22 май 2015 г. — Vestolit/Комисия
   (Дело T-305/14) (1)

   ((Държавни помощи - Мерки, взети от Германия в подкрепа на електроенергията от възобновяеми източници и на енергоемките предприятия - Решение за откриване на предвидената в член 108, параграф 2 ДФЕС процедура - Приемане на окончателното решение след подаването на жалбата - Липса на основание за произнасяне))
   (2015/C 245/33)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Vestolit GmbH (Марл, Германия) (представители: D. Greinacher, J. Martin и B. Scholtka, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: T. Maxian Rusche и R. Sauer, подпомагани от C. von Donat и G. Quardt, адвокати)

      Предмет

   Жалба за частична отмяна на Решение C (2013) 4424 окончателен на Комисията от 18 декември 2013 година за откриване на процедурата по член 108, параграф 2 ДФЕС във връзка с мерките, прилагани от Федерална република Германия в подкрепа на електроенергията от възобновяеми източници и на енергоемките потребители (Държавна помощ SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN).

      Диспозитив

               1)

               Липсва основание за произнасяне по настоящата жалба.

               2)

               Липсва основание за произнасяне по молбата за встъпване на Надзорния орган на ЕАСТ.

               3)

               Vestolit GmbH понася направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски на Европейската комисия.

               4)

               Надзорният орган на ЕАСТ понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 223, 14.7.2014 г.


title: Дело C-86/07: Иск, предявен на 15 февруари 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република

text:
               14.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 82/24

         Иск, предявен на 15 февруари 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република
   (Дело C-86/07)
   (2007/C 82/45)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: M. Condou-Durande и E. De Persio)

      Ответник: Италианска република
   Искания

               —

               да се установи, че като не е приела законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобрази с Директива 2003/110/CE (1) на Съвета от 25 ноември 2003 г. относно помощ в случаите на транзит за целите на извеждане от територията по въздух, или във всеки случай като не е съобщила тези разпоредби на Комисията, Италианската република не е изпълнила задълженията си съгласно посочената директива.

               —

               да се осъди Италианската република да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Срокът за транспониране на Директива 2003/110/CE е изтекъл на 5 декември 2005 г.

      (1)  ОВ L 321, стp. 26.


title: Дело C-256/12: Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Италия) на 24 май 2012 г. — Telecom Italia SpA/Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Presidenza del Consiglio dei Ministri

text:
               21.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 217/12

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Италия) на 24 май 2012 г. — Telecom Italia SpA/Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Presidenza del Consiglio dei Ministri
   (Дело C-256/12)
   2012/C 217/27
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Telecom Italia SpA

      Ответници: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Presidenza del Consiglio dei Ministri

      Преюдициални въпроси

   Следва ли общностните секторни разпоредби, в случая разпоредбите на Директива 2002/20/ЕО (1), да се тълкуват в смисъл, че те не допускат посочената в настоящото определение национална правна уредба, и по-конкретно Закон № 266/2005, имайки предвид по-специално начина, по който той се прилага на подзаконово равнище?

      (1)  Директива 2002/20/ЕO на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно разрешението на електронните съобщителни мрежи и услуги („Директива за разрешение“) (ОВ L 108, стр. 21; Специално издание на български език, глава 13, том 35, стр. 183).


title: Дело T-444/13 P: Решение на Общия съд от 10 октомври 2014 г.  — ЕАЛ/BU (Обжалване — Публична служба — Срочно наети служители — Договор, сключен за определен срок — Решение за неподновяване — Компетентност на Съда на публичната служба — Член 8, първа алинея УРДС — Задължение за полагане на грижа)

text:
               24.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 421/39

         Решение на Общия съд от 10 октомври 2014 г. — ЕАЛ/BU
   (Дело T-444/13 P) (1)

   ((Обжалване - Публична служба - Срочно наети служители - Договор, сключен за определен срок - Решение за неподновяване - Компетентност на Съда на публичната служба - Член 8, първа алинея УРДС - Задължение за полагане на грижа))
   2014/C 421/53
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Европейската агенция по лекарствата (ЕАЛ) (представители: T. Jabłoński и N. Rampal Olmedo, подпомагани от D. Waelbroeck и A. Duron, адвокати)

      Друга страна в производството: BU (Лондон, Обединено кралство) (представител: S. Orlandi, адвокат)

      Предмет

   Жалба срещу решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (трети състав) от 26 юни 2013 г., BU/ЕАЛ (F-135/11, F-51/12 и F-110/12, Сборник ПС, EU:F:2013:93), насочена към отмяната на това решение.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Европейската агенция по лекарствата (ЕАЛ) понася направените от нея съдебни разноски, както и тези на г-н BU, направени в рамките на настоящото производство.

      (1)  ОВ C 325, 9.11.2013 г.


title: Дело F-46/09: Решение на Съда на публичната служба от 5 юли 2011 г. — V/Парламент (Публична служба — Договорно нает служител — Условия за назначаване — Физическа годност — Медицински преглед при наемане на работа — Защита на физическите лица при обработването на лични данни — Медицинска тайна — Прехвърляне на медицински данни между институциите — Право на зачитане на личния живот)

text:
               24.9.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/50

         Решение на Съда на публичната служба от 5 юли 2011 г. — V/Парламент
   (Дело F-46/09) (1)

   (Публична служба - Договорно нает служител - Условия за назначаване - Физическа годност - Медицински преглед при наемане на работа - Защита на физическите лица при обработването на лични данни - Медицинска тайна - Прехвърляне на медицински данни между институциите - Право на зачитане на личния живот)
   2011/C 282/92
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: V (Брюксел, Белгия) (представители: É. Boigelot и S. Woog, avocats)

      Ответник: Европейски парламент (представители: K. Zejdová и S. Seyr)

      Встъпила страна в подкрепа на жалобподателя: Европейски надзорен орган по защита на данните (представители: M. V. Pérez Asinari и H. Kranenborg)

      Предмет

   От една страна, искане за отмяна на медицинското становище от 18 декември 2008 г. за физическа непригодност и от друга страна, искане за отмяна на решението за оттегляне на направеното преди това предложение за работа на жалбоподателя

      Диспозитив

               1.

               Отменя решението от 19 декември 2008 г., с което Европейският парламент оттегля направеното предложение за работа на V.

               2.

               Осъжда Европейският парламент да заплати на V сумата от 25 000 евро.

               3.

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               4.

               Европейският парламент понася, освен направените от него разноски, и разноските на жалбоподателя.

               5.

               Встъпилата страна, Европейският надзорен орган по защита на данните, понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 11, 16.1.2010 г., стр. 40.


title: Дело F-118/11: Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 25 февруари 2014 г.  — Marcuccio/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Решение на органа по назначаването за пенсиониране на длъжностно лице и за предоставяне на обезщетение за инвалидност — Решение, в което не се посочва дали обосновалото пенсионирането заболяване е професионално — Задължение на органа по назначаването да признае заболяването за професионално — Член 78, пета алинея от Правилника — Необходимост от свикване на нова комисия по инвалидност — Релевантност на предходно решение, прието съгласно член 73 от Правилника — Член 76 от Процедурния правилник — Частично явно недопустима и частично явно неоснователна жалба)

text:
               7.4.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 102/44

         Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 25 февруари 2014 г. — Marcuccio/Комисия
   (Дело F-118/11) (1)

   ((Публична служба - Длъжностни лица - Решение на органа по назначаването за пенсиониране на длъжностно лице и за предоставяне на обезщетение за инвалидност - Решение, в което не се посочва дали обосновалото пенсионирането заболяване е професионално - Задължение на органа по назначаването да признае заболяването за професионално - Член 78, пета алинея от Правилника - Необходимост от свикване на нова комисия по инвалидност - Релевантност на предходно решение, прието съгласно член 73 от Правилника - Член 76 от Процедурния правилник - Частично явно недопустима и частично явно неоснователна жалба))
   2014/C 102/65
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: G. Cipressa, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: C. Berardis-Kayser и J. Baquero Cruz, както и A. Dal Ferro, avocat)

      Предмет на делото

   Искане за отмяна на мълчаливия отказ на Комисията да приеме решение за признаване на заболяването на жалбоподателя за професионално

      Диспозитив на определението

               1)

               Отхвърля жалбата като частично явно недопустима и частично явно неоснователна.

               2)

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 25, 28.1.2012 г., стр. 70.


title: Дело C-440/08: Преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия) на 6 октомври 2008 г. — F. Gielen/Staatssecretaris van Financiën

text:
               20.12.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 327/14

         Преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия) на 6 октомври 2008 г. — F. Gielen/Staatssecretaris van Financiën
   (Дело C-440/08)
   (2008/C 327/24)
   Език на производството: нидерландски
   Препращаща юрисдикция
   Hoge Raad der Nederlanden.
   Страни в главното производство

      Ищец: F. Gielen.

      Ответник: Staatssecretaris van Financiën.
   Преюдициални въпроси
   Трябва ли член 43 EО да се тълкува в смисъл, че той не се противопоставя на прилагането на разпоредба от областта на данъчното право на държава-членка по отношение на печалбата, реализирана от гражданин на друга държава-членка (чуждестранно данъчнозадължено лице) от част от негово предприятие в първата държава-членка, когато тази тълкувана по особен начин разпоредба — сама по себе си — внася противоречащо на член 43 ЕО разграничение между местни и чуждестранни данъчнозадължени лица, като съответното данъчнозадължено лице все пак има възможността да избере да бъде третиран като местно данъчно задължено лице, от която възможност то не се възползва поради лични съображения ?


title: Дело C-374/15 P: Жалба, подадена на 15 юли 2015 г. от Harper Hygienics S.A. срещу решението на Общия съд, постановено на 13 май 2015 г. по дело T-363/12, Harper Hygienics/СХВП — Clinique Laboratories (CLEANIC natural beauty)

text:
               25.4.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 145/14

         Жалба, подадена на 15 юли 2015 г. от Harper Hygienics S.A. срещу решението на Общия съд, постановено на 13 май 2015 г. по дело T-363/12, Harper Hygienics/СХВП — Clinique Laboratories (CLEANIC natural beauty)
   (Дело C-374/15 P)
   (2016/C 145/17)
   Език на производството: полски

      Страни

      Жалбоподател: Harper Hygienics S.A (представител: D. Rzążewska)

      Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Clinique Laboratories, LLC
   С определение от 28 януари 2016 г. на Общия съд (десети състав) жалбата бе отхвърлена в нейната цялост.


title: Дело T-157/08: Решение на Общия съд от 8 февруари 2011 г. — Paroc/СХВП (INSULATE FOR LIFE) (Марка на Общността — Заявка за словна марка на Общността „INSULATE FOR LIFE“ — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009) — Решение с чисто потвърдителен характер — Частична недопустимост)

text:
               19.3.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 89/15

         Решение на Общия съд от 8 февруари 2011 г. — Paroc/СХВП (INSULATE FOR LIFE)
   (Дело T-157/08) (1)

   (Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността „INSULATE FOR LIFE“ - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009) - Решение с чисто потвърдителен характер - Частична недопустимост)
   2011/C 89/33
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Paroc Oy AB (Хелзинки, Финландия) (представител: J. Palm)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: D. Botis, agent)

      Предмет

   Жалба за отмяна на решението на втори апелативен състав на СХВП от 21 февруари 2008 г. (по преписка R 0054/2008-2) относно заявка за регистрация на словния знак „INSULATE FOR LIFE“ като марка на Общността

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Paroc Oy AB да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 171, 5.7.2008 г.


title: Дело T-85/10: Жалба, подадена на 18 февруари 2010 г. — Alfa Acciai/Комисия

text:
               17.4.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 100/66

         Жалба, подадена на 18 февруари 2010 г. — Alfa Acciai/Комисия
   (Дело T-85/10)
   2010/C 100/97
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Alfa Acciai SpA (Бреша, Италия) (представители: D. Fosselard, avvocato, S. Amoruso, avvocato, L. Vitolo, avvocato)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Да се отмени Решение C(2009) 7492 окончателен на Комисията от 30 септември 2009 година (преписка COMP/37.956 — Бетонова арматура), взето след отмяната на първоначалното решение („решението“), изменено и допълнено с Решение C(2009) 9912 окончателен на Комисията от 8 декември 2009 година („допълнителното решение“), доколкото с него се установява, че Alfa Acciai SpA е нарушило член 65 от Договора за ЕОВС и му е наложена глоба в размер на 7,175 милиона евро;
   При условията на евентуалност:

               —

               да се отмени член 2 от решението, с който е наложена глоба на жалбоподателя;

         При условията на евентуалност прямо предходното:

               —

               да се намали размерът на глобата,

               —

               да се осъди жалбоподателят да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Правните основания и основните доводи са сходни с изложените по дела T-70/10, Feralpi Holding Spa/Комисия и T-83/10, Riva Fire Spa/Комисия.
   Жалбоподателят по-конкретно изтъква, че:

               Комисията не е компетентна да налага наказания за нарушения на член 65 от Договора за ЕОВС след като той е изтекъл, и че във всеки случай тя не може да използва като правно основание член 7, параграф 1 и член 23, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1/2003 (1);

               в административното производство е нарушено правото на защита на жалбоподателя, тъй като Комисията не изпратила ново изложение на възраженията, а единствено съобщила с писмо за намерението си повторно да приеме решението. Държавите членки не били изслушани, нито участвали в последната среща; освен това за жалбоподателя станало фактически невъзможно да изложи гледната си точка относно повторното приемане на решението;

               е нарушен член 65, параграф 1 от Договора за ЕОВС, доколкото описаните в решението факти не представляват единен и траен картел;

               при преценката на поведението на жалбоподателя и при определяне на размера на глобата са нарушени както Насоките относно метода за определяне на глобите, налагани по силата на член 23, параграф 2, буква а) от Регламент № 1/2003, така и принципите на равенство и на пропорционалност.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).