title: Дело T-148/08: Жалба, предявена на 21 април 2008 г. — Beifa Group/СХВП — Schwan-STABILO Schwanhäußer (промишлен дизайн на инструменти за писане)

text:
               7.6.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 142/36

         Жалба, предявена на 21 април 2008 г. — Beifa Group/СХВП — Schwan-STABILO Schwanhäußer (промишлен дизайн на инструменти за писане)
   (Дело T-148/08)
   (2008/C 142/65)
   Език на жалбата: английски
   Страни

      Жалбоподател: Beifa Group Co. Ltd (по-рано известно като Ningbo Beifa Group Co. Ltd) (Zhejiang, Китай) (представители: R. Davis, Barrister и N. Cordell, Solicitor)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Schwan-STABILO Schwanhäußer GmbH & Co KG (Heroldsberg, Германия)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на трети апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 31 януари 2008 г. по преписка R 1352/2006-3;

               —

               да се върне преписката на отдела по заличаване за ново разглеждане на спорните въпроси, посочени в искането за обявяване на недействителност, и

               —

               да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

      Регистриран промишлен дизайн на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: Промишлен дизайн за стока „инструменти за писане“ — Регистриран промишлен дизайн на Общността № 352315-0007

      Притежател на дизайна на Общността: Жалбоподателят

      Страна, която иска обявяване на недействителността на дизайна на Общността: Другата страна в производството пред апелативния състав

      Право върху марката на страната, която иска обявяване на недействителността: Национална фигуративна марка, представляваща инструмент за писане, регистрирана на 14 декември 2006 г. за стоки в клас 16 — регистрационен № DE 30045470

      Решение на отдела по заличаването: Обявява оспорения промишлен дизайн за недействителен

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: Нарушение на член 25, параграф 1, буква д) от Регламент № 6/2002 на Съвета (1), тъй като трети апелативен състав е приложил погрешни критерии при проверката дали жалбоподателят е използвал марката съгласно изискванията на тази разпоредба; трети апелативен състав е трябвало да провери дали използването на марката от другата страна в производството отговаря на изискванията както на член 25, параграф 1, буква д) от Регламент № 6/2002, така и на германското национално право; при приемането на решението си по член 25, параграф 1, буква д) от Регламент № 6/2002 трети апелативен състав е трябвало да приложи установените от германското национално право критерии относно нарушението на марките.

      (1)  Регламент (ЕО) № 6/2002 на Съвета от 12 декември 2001 година относно промишления дизайн на Общността (ОВ L 3, 2002 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 33, стр. 70).


title: Дело C-503/07 P: Определение на Съда от 8 април 2008 г. — Saint-Gobain Glass Deutschland GmbH/Fels-Werke GmbH, Spenner-Zement GmbH & Co. KG, Комисия на Европейските общности (Обжалване — Директива 2003/87/ЕО — Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове — Комплексно предотвратяване и контрол на замърсяването — Федерална република Германия — Разпределение на квоти — Период 2008-2012 г. — Условия — Лично засягане — Недопустимост — Право на изслушване пред съд — Право на справедлив процес)

text:
               7.6.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 142/10

         Определение на Съда от 8 април 2008 г. — Saint-Gobain Glass Deutschland GmbH/Fels-Werke GmbH, Spenner-Zement GmbH & Co. KG, Комисия на Европейските общности
   (Дело C-503/07 P) (1)

   (Обжалване - Директива 2003/87/ЕО - Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове - Комплексно предотвратяване и контрол на замърсяването - Федерална република Германия - Разпределение на квоти - Период 2008-2012 г. - Условия - Лично засягане - Недопустимост - Право на изслушване пред съд - Право на справедлив процес)
   (2008/C 142/15)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: Saint-Gobain Glass Deutschland GmbH (представители: H. Posser и S. Altenschmidt, Rechtsanwälte)

      Други страни в производството: Fels-Werke GmbH, Spenner-Zement GmbH & Co. KG, Комисия на Европейските общности (представител: U. Wölker)
   Предмет
   Жалба, подадена срещу Определението на Първоинстанционния съд (трети състав) от 11 септември 2007 г. по дело Fels-Werke и др./Комисия (T 28/07), с което Първоинстанционният съд отхвърля като недопустима жалбата за частична отмяна на Решение на Комисията от 29 ноември 2006 година относно Националния план за разпределение на квоти за емисии на парникови газове, за който Федерална република Германия е направила уведомление за периода 2008-2012 г. в съответствие с Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета (ОВ L 275, стр. 32; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 10, стр. 78) — Изискване за лично засягане от спорното решение — Право на изслушване пред съд и право на справедлив процес
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Saint-Gobain Glass Deutschland GmbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 64, 8.3.2008 г.


               24.1.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/1

         (2009/C 19/01)
   Последна публикация на Съда в Официален вестник на Европейския съюз

         ОВ C 6, 10.1.2009 г.

   Предишни публикацииs

      ОВ C 327, 20.12.2008 г.

      ОВ C 313, 6.12.2008 г.

      ОВ C 301, 22.11.2008 г.

      ОВ C 285, 8.11.2008 г.

      ОВ C 272, 25.10.2008 г.

      ОВ C 260, 11.10.2008 г.

   Може да намерите тези текстове на:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Дело T-307/14: Жалба, подадена на 30 април 2014 г.  — TechnoCompound/Комисия

text:
               14.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 223/56

         Жалба, подадена на 30 април 2014 г. — TechnoCompound/Комисия
   (Дело T-307/14)
   2014/C 223/58
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: TechnoCompound GmbH (Bad Sobernheim, Германия) (представители: Rechtsanwälte D. Greinacher, J. Martin и B. Scholtka)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               на основание член 263, параграф 1 ДФЕС да отмени решението на Комисията за откриване на официална процедура по разследване срещу Федерална република Германия във връзка с подкрепа за електроенергия от възобновяеми източници и от рудничен газ съгласно Gesetz für den Vorrang Erneuerbarer Energien (Закон за приоритета на възобновяемите енергийни източници, наричан по-нататък „EEG“) и намалена допълнителна такса по EEG за енергоемките потребители — държавна помощ SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) от 18 декември 2013 г., публикувано в Официален вестник на ЕС от 7 февруари 2014 г., C 37, стр. 73, доколкото Комисията квалифицира особения компенсационен режим по членове 40 и 41 от EEG като държавна помощ по смисъла на член 107 ДФЕС;

               —

               на основание член 87, параграф 3 от Процедурния правилник на Общия съд да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три правни основания.

               1.

               Първо правно основание: нарушение на член 107 ДФЕС
               Жалбоподателят твърди, че Комисията неправилно е квалифицирала като помощ насърчаването на електроенергията от възобновяеми източници чрез системата за допълнителна такса, както и особения компенсационен режим за по-ниска допълнителна такса по EEG и поради това не е трябвало да открива официална процедура по разследване.

                           —

                           Във връзка с това жалбоподателят твърди, че при предварителния анализ на въпроса дали особеният компенсационен режим представлява помощ Комисията е допуснала явна грешка в преценката, тъй като с особения компенсационен режим, като изключение от режима на допълнителната такса по EEG, не се предоставя предимство, което енергоемките потребители не биха могли да получат при нормални пазарни условия.

                           —

                           Освен това жалбоподателят твърди, че не са засегнати държавни ресурси. Тъй като приходите от таксата по EEG не представляват държавен ресурс, тези ресурси не могат да бъдат засегнати от предвиденото за енергоемките потребители изключение.

                           —

                           По-нататък жалбоподателят посочва, че особеният компенсационен режим не нарушава конкуренцията. В краен случай той може да доведе до конкурентни условия, които съществуват и без таксата по EEG.

               2.

               Второ правно основание: нарушение на принципа за защита на оправданите правни очаквания
               Жалбоподателят твърди, че с приемането на решението Комисията е нарушила и принципа за защита на оправданите правни очаквания. Германското законодателство за насърчаване на електроенергията от възобновяеми източници вече е било предмет на задълбочена проверка за наличие на държавна помощ. При тази проверка през 2002 г. Комисията е стигнала до извода, че то не е свързано с прехвърляне на държавни ресурси. Тъй като в това отношение EEG от 2012 г. не съдържа съществени изменения спрямо тогава действалата правна уредба, то засегнатите стопански субекти би трябвало да очакват не повторна проверка, а че съществуващите правила ще продължават да се прилагат.

               3.

               Трето правно основание: злоупотреба с власт
               В заключение жалбоподателят смята, че Комисията е злоупотребила с предоставеното ѝ в членове 107 ДФЕС и 108 ДФЕС право на свободна преценка. С откриването на процедура по разследване Комисията цели основно да хармонизира насърчаването на електроенергията от възобновяеми източници. Тази основна цел се проявява и в новия проект на Насоките за държавни помощи за енергетиката и околната среда, в които Комисията за първи път установява подробни правила за насърчаване на енергията от възобновяеми източници. За да постигне хармонизация обаче Комисията би трябвало да приложи предвидената за тази цел процедура за сближаване на законодателствата по членове 116 ДФЕС и 117 ДФЕС.


title: Дело T-167/14: Жалба, подадена на 13 март 2014 г.  — Søndagsavisen A/S/Европейска комисия

text:
               14.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 223/13

         Жалба, подадена на 13 март 2014 г. — Søndagsavisen A/S/Европейска комисия
   (Дело T-167/14)
   2014/C 223/17
   Език на производството: датски

      Страни

      Жалбоподател: Søndagsavisen A/S (Søborg, Дания) (представители: M. Honoré и C. Fornø)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на Комисията от 20 ноември 2013 г. да не повдига възражение срещу помощта за производство и иновации в областта на печатните медии от страна на Дания (SA.36366);

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят, конкурент на получателите на помощта, твърди, че Комисията е била длъжна да установи наличието на съмнение относно съответствие на проверяваната мярка с вътрешния пазар и че поради това Комисията е била длъжна да приеме решение за откриване на официална процедура по разследване, в приложение на член 108, параграф 2 ДФЕС и на член 4, параграф 4 от процедурния регламент (1). Като не го е сторила, Комисията е нарушила процедурните права на жалбоподателя по член 108, параграф 2 ДФЕС.
   В подкрепа на доводите, че е налице сериозно съмнение относно съответствието на режима с вътрешния пазар, жалбоподателят се позовава на три правни основания:

               —

               Комисията изобщо не е изследвала дали режимът цели да осигури разпространението на информация сред датските граждани и да подкрепи по този начин демократичните процеси;

               —

               при всички случаи в обжалваното решение не са изложени достатъчно мотиви относно това, че режимът е подходящ; и

               —

               Комисията не е разгледала последиците на режима, нарушаващи конкуренцията между безплатните и платените печатни издания.

      (1)  Регламент (EО) № 659/1999 на Съвета от 22 юли 2013 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 108 от договора за функционирането на Европейския съюз (OВ L 83, стp. 1; Специално издание на български, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41).


title: Дело T-411/13: Определение на Общия съд от 16 март 2017 г. — T & L Sugars и Sidul Açúcares/Комисия

text:
               8.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 144/60

         Определение на Общия съд от 16 март 2017 г. — T & L Sugars и Sidul Açúcares/Комисия
   (Дело T-411/13) (1)

   (2017/C 144/84)
   Език на производството: английски
   Председателят на седми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 274, 21.9.2013 г.


title: Дело F-44/10: Определение на Съда на публичната служба от 24 ноември 2010 г. — Lebedef/Комисия

text:
               29.1.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 30/69

         Определение на Съда на публичната служба от 24 ноември 2010 г. — Lebedef/Комисия
   (Дело F-44/10) (1)

   ()
   2011/C 30/137
   Език на производството: френски
   Председателят на втори състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 209, 31.7.2010 г., стр. 56.


title: Дело C-46/10: Преюдициално запитване, отправено от Højesteret (Дания) на 28 януари 2010 г. — Viking Gas A/S/BP Gas A/S

text:
               27.3.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 80/20

         Преюдициално запитване, отправено от Højesteret (Дания) на 28 януари 2010 г. — Viking Gas A/S/BP Gas A/S
   (Дело C-46/10)
   2010/C 80/35
   Език на производството: датски

      Запитваща юрисдикция

   Højesteret

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Viking Gas A/S

      Ответник: BP Gas A/S

      Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли разпоредбите на член 5 във връзка с член 7 от Първа директива 89/104/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно марките (1) да се тълкуват в смисъл, че предприятието Б носи отговорност за нарушаване на право върху търговска марка, ако пълни с газ и след това продава бутилки, които произхождат от предприятието А, когато са налице следните фактически обстоятелства:

                           1.

                           A продава газ в т. нар. композитни бутилки със специфична форма, която е регистрирана като такава, т.е. като търговска марка, обозначаваща опаковката, в Дания и в Общността. A не е притежател на тези марки, обозначаващи опаковката, но притежава изключителна лицензия да ги използва в Дания и правото на иск за нарушение върху търговската марка в Дания.

                           2.

                           При първата покупка на пълна с газ композитна бутилка от дистрибутор на А, потребителят плаща и за бутилката, която по този начин става негова собственост.

                           3.

                           A пълни отново композитни бутилки по такъв начин, че потребителите отиват при дистрибутор на A и срещу заплащане за газта заменят празна композитна бутилка за подобна бутилка, която е напълнена от A.

                           4.

                           Б осъществява дейност по пълнене на газ в бутилки и по-специално — в композитни бутилки, обхванати от посочената в точка 1 марка, обозначаваща опаковката, като потребителите отиват при дистрибутор на Б и срещу заплащане за газта заменят празна композитна бутилка за подобна бутилка, която е напълнена от Б.

                           5.

                           Когато въпросните композитни бутилки са напълнени с газ от Б, последният им залепва надписи, посочващи, че пълненето е било извършено от него?

               2.

               Ако може да се предположи, че по принцип потребителите ще придобият впечатлението, че съществува връзка между Б и A, това има ли значение за отговора на първия въпрос?

               3.

               Ако на първия въпрос бъде отговорено отрицателно, резултатът би ли могъл да бъде различен поради факта, че композитните бутилки — освен обстоятелството, че са обхванати от горепосочената марка, обозначаваща опаковката — носят словни и/или фигуративни марки, регистрирани от A (отпечатани върху бутилката), които си остават видими независимо от надписите на Б?

               4.

               Ако на първия или на третия въпрос бъде отговорено утвърдително, резултатът би ли могъл да бъде различен като се има предвид, че по отношение на други видове бутилки, които не са обхванати от горепосочената марка, обозначаваща опаковката, но носят словната и/или фигуративната марка на A, последното в продължение на много години е приемало и продължава да приема други предприятия да пълнят тези бутилки?

               5.

               Ако на първия или на третия въпрос бъде отговорено утвърдително, резултатът би ли могъл да бъде различен ако самият потребител се обръща пряко към Б, за да:

                           а)

                           замени срещу заплащане за газта празна композитна бутилка за подобна бутилка, която е напълнена от Б или

                           б)

                           напълни с газ срещу заплащане композитната бутилка, която е донесъл?

      (1)  ОВ L 40, стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 92.


title: Дело F-36/08: Жалба, подадена на 21 март 2008 г. — Schell/Комисия

text:
               7.6.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 142/40

         Жалба, подадена на 21 март 2008 г. — Schell/Комисия
   (Дело F-36/08)
   (2008/C 142/75)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Arno Schell (Брюксел, Белгия) (представител: F. Frabetti, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Предмет на производството
   Отмяна на доклада за развитие на кариерата на жалбоподателя за периода от 1 януари 2006 г. до 31 декември 2006 г. и отмяна на доклада му за повишение за 2007 г.
   Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени доклада за развитие на кариерата на жалбоподателя за периода от 1 януари 2006 г. до 31 декември 2006 г. и доклада му за повишение за 2007 г.,

               —

               да се осъди Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-217/14: Определение на председателя на Съда от 14 април 2015 г. — Европейска комисия/Ирландия, встъпили страни: Кралство Нидерландия, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия

text:
               29.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/21

         Определение на председателя на Съда от 14 април 2015 г. — Европейска комисия/Ирландия, встъпили страни: Кралство Нидерландия, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия
   (Дело C-217/14) (1)

   (2015/C 213/36)
   Език на производството: английски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 223, 14.7.2014 г.


title: Дело C-100/16 P: Решение на Съда (десети състав) от 9 март 2017 г. — Ellinikos Chrysos AE Metalleion kai Viomichanias Chrysou/Република Гърция, Европейска комисия (Обжалване — Държавни помощи — Продажба на мина на цена, по-ниска от реалната пазарна стойност — Освобождаване на сделката за продажба от данъчно облагане — Оценка на размера на предоставеното предимство)

text:
               8.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 144/12

         Решение на Съда (десети състав) от 9 март 2017 г. — Ellinikos Chrysos AE Metalleion kai Viomichanias Chrysou/Република Гърция, Европейска комисия
   (Дело C-100/16 P) (1)

   ((Обжалване - Държавни помощи - Продажба на мина на цена, по-ниска от реалната пазарна стойност - Освобождаване на сделката за продажба от данъчно облагане - Оценка на размера на предоставеното предимство))
   (2017/C 144/16)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Ellinikos Chrysos AE Metalleion kai Viomichanias Chrysou (представители: V. Christianos и I. Soufleros, dikigoroi)

      Други страни в производството: Република Гърция, Европейска комисия (представители: É. Gippini Fournier и A. Bouchagiar)

      Диспозитив

               1)

               Отменя решение на Общия съд на Европейския съюз от 9 декември 2015 г., Гърция и Ellinikos Chrysos/Комисия (T-233/11 и T-262/11, EU:T:2015:948), тъй като с това решение същият е пропуснал да отговори на довода на Ellinikos Chrysos AE Metalleion kai Viomichanias Chrysou, изведен от целта, с която е бил съставен експертният доклад относно оценката на мини „Касандра“ (Гърция), изготвен през 2004 г.

               2)

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3)

               Отхвърля жалбата на Ellinikos Chrysos AE Metalleion kai Viomichanias Chrysou за отмяна на Решение 2011/452/ЕС на Комисията от 23 февруари 2011 г. относно държавна помощ C 48/08 (ex NN 61/08), предоставена от Гърция на Ellinikos Chrysos AE.

               4)

               Осъжда Ellinikos Chrysos AE Metalleion kai Viomichanias Chrysou да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 175, 17.5.2016 г.


title: Дело F-126/11: Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 11 септември 2013 г. — de Brito Sequeira Carvalho/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Дисциплинарен режим — Дисциплинарно производство — Дисциплинарно наказание — Забележка — Член 25 от приложение IX към Правилника — Член 22а от Правилника)

text:
               30.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 352/23

         Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 11 септември 2013 г. — de Brito Sequeira Carvalho/Комисия
   (Дело F-126/11) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Дисциплинарен режим - Дисциплинарно производство - Дисциплинарно наказание - Забележка - Член 25 от приложение IX към Правилника - Член 22а от Правилника)
   2013/C 352/43
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: José António de Brito Sequeira Carvalho (Брюксел, Белгия) (представител: M. Boury, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: J. Baquero Cruz и D. Martin)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението на органа по назначаването в частта, с която на жалбоподателя е наложено дисциплинарно наказание под формата на забележка.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда г-н de Brito Sequeira Carvalho да понесе направените от него съдебни разноски и да заплати тези на Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 174, 16.6.2012 г., стр. 31


title: Дело T-86/13 P: Жалба, подадена на 14 февруари 2013 г. срещу решението, постановено на 5 декември 2012 г. от Съда на публичната служба по дело F-76/11, Grazyte/Европейска комисия

text:
               6.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 101/30

         Жалба, подадена на 14 февруари 2013 г. срещу решението, постановено на 5 декември 2012 г. от Съда на публичната служба по дело F-76/11, Grazyte/Европейска комисия
   (Дело T-86/13 P)
   2013/C 101/59
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Diana Grazyte (Utena, Литва) (представител: R. Guarino, avvocato)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решението на Съда на публичната служба от 5 декември 2012 г. по дело F-76/11 (Grazyte/Европейска комисия),

               —

               да отмени решението от 29 април 2011 г. на директора на DG HR D, в качеството му на орган, оправомощен да сключва договори, и вследствие на това да обяви, че жалбоподателката има право на надбавката за експатриране, предвидена в член 4 от приложение VII към Правилника за длъжностните лица на Европейските общности,

               —

               при условията на евентуалност, да върне делото на Съда на публичната служба за ново разглеждане,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски за двете инстанции.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят излага три правни основания в подкрепа на жалбата си.

               1.

               Първото правно основание е изведено от нарушение и/или неправилно тълкуване на методите за тълкуване на общностното право, и на основателността на мотивите по член 4 от приложение VII към Правилника. Липса на мотиви.

                           —

                           Жалбоподателят изтъква в това отношение, че както буквата на посочената норма (която споменава текстуално „причини, различни от изпълнение на задължения в служба на тази държава или на международна организация“), така и духът ѝ водят до изключване от ползването на надбавката на всяко лице, което е напуснало страната си по произход, без да изгради трайна връзка със страната, в която се е преместило именно защото е наето на работа от международна организация. Нито буквата, нито логиката, нито основанието на нормата могат да доведат до приемане, както е направил Съдът на публичната служба в обжалваното решение, че следва да се неутрализират периодите, през които жалбоподателката е била на служба в международна организация, щом като, както в настоящия случай, тя се е установила в друга държава членка по емоционални мотиви.

               2.

               Второто правно основание е изведено от нарушение и/или неправилно тълкуване на общностното право, що се отнася до квалифицирането на Агенциите като международни организации за прилагането на член 4 от приложение VII към Правилника.

                           —

                           В това отношение се изтъква, че понятието за международна организация по член 4 от приложение VII към Правилника е много точно определено в съдебната практика. Така в Решение от 30 ноември 2006 г. по дело J/Комисия Първоинстанционният съд на Европейския съюз (в частност, точки 42–43) е постановил, че за да бъде квалифицирана една организация като международна за прилагането на член 4, параграф 1, буква а) от приложение VII, е необходимо тя да е била квалифицирана и формално приета като такава от останалите държави или от други международни организации, създадени от държавите. Във всеки случай, за да се прецени международният характер на една организация, трябва да се разглежда изключително нейният състав, а не принадлежността ѝ към организации с международен състав. В светлината на тези строги критерии, нито ЕОБХ (Европейският орган за безопасност на храните), нито ETF (Европейската фондация за обучение) могат да се считат за международни организации по смисъла на член 4.

               3.

               Третото правно основание е изведено от нарушение на принципа на равенство.

                           —

                           По този въпрос се изтъква, че тълкуването, дадено на разглежданата норма от Първоинстанционния съд, противоречи на логиката и има за последица създаването на дискриминация между две категории длъжностни лица, която не се основава на нито един обективен елемент, тъй като се приемат за равностойни положението на лице, което е пребивавало извън страната си по произход само защото е било на служба на държава или в международна организация (и следователно, без да прекъсва връзките си със страната по произход) и това на лице, което е напуснало своята страна по произход поради избор на начин на живот, който е довел до прекъсване на връзките със страната по произход и едва впоследствие e работило на служба на държава или в международна организация. От друга страна, според обжалваното решение, следва да се третира по различен начин положението на две длъжностни лица, които са напуснали от повече от 10 години своята страна по произход, за да създадат ново семейство в чужбина, само защото едно от тях, след като години наред е живяло в тази нова страна, е наето на работа от международна организация.


title: Дело F-151/12: Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 30 януари 2014 г.  — Ohrgaard/Комисия (Публична служба — Възнаграждение — Надбавка за експатриране — Условие за пребиваване съгласно член 4, параграф 1, буква б) от приложение VII към Правилника — Изпълнение на задължения в международна организация — Понятие — Петмесечен стаж, проведен в Комисията — Изключване)

text:
               14.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 223/67

         Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 30 януари 2014 г. — Ohrgaard/Комисия
   (Дело F-151/12) (1)

   ((Публична служба - Възнаграждение - Надбавка за експатриране - Условие за пребиваване съгласно член 4, параграф 1, буква б) от приложение VII към Правилника - Изпълнение на задължения в международна организация - Понятие - Петмесечен стаж, проведен в Комисията - Изключване))
   2014/C 223/69
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Jakob Ohrgaard (Frederiksberg, Дания) (представители: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal, D. de Abreu Caldas, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: J. Currall и V. Joris)

      Предмет

   Жалба за отмяна на решение, с което на жалбоподателя се отказва изплащане на надбавка за експатриране

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението от 6 март 2012 г. на Европейската комисия за отказ да се изплати на г-н Ohrgaard надбавка за експатриране, изменено с решението от 31 август 2012 г. за отхвърляне на административната жалба.

               2)

               Осъжда Европейската комисия да понесе направените от нея съдебни разноски, както и тези, които са направени от г-н Ohrgaard.

      (1)  ОВ C 55, 23.2.2013 г., стр. 26.


title: Дело T-76/04: Определение на Общия съд от 16 декември 2009 г. — Bactria/Комисия

text:
               13.2.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 37/48

         Определение на Общия съд от 16 декември 2009 г. — Bactria/Комисия
   (Дело T-76/04) (1)

   2010/C 37/70

      Език на производството: английски

   Председателят на седми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 106, 30.4.2004 г.


title: Дело T-566/10: Жалба, подадена на 15 декември 2010 г. — Ertmer/СХВП — Caterpillar (erkat)

text:
               19.2.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 55/27

         Жалба, подадена на 15 декември 2010 г. — Ertmer/СХВП — Caterpillar (erkat)
   (Дело T-566/10)
   2011/C 55/48
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Jutta Ertmer (Tatsungen, Германия) (представители: Rechtsanwälte A. von Mühlendahl и C. Eckhartt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Caterpillar, Inc. (Illinois, USA)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 7 септември 2010 година по дело R 270/2010-1;

               —

               да се отхвърли подадената на 17 февруари 2010 г. от Caterpillar Inc. жалба срещу решението на отдела по заличаването на СХВП от 8 януари 2010 г., прието в производство по заличаване № 2504 C;

               —

               да се осъдят Службата ответник и Caterpillar Inc., в случай че то участва като страна в производството, да заплатят съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: словната марка „erkat“ за стоките от класове 7 и 42.

      Притежател на марката на Общността: жалбоподателят.

      Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: Caterpillar Inc.

      Основания за подаване на искането за обявяване на недействителност: съгласно член 53, параграф 1, буква a) искането се отнася до общностната и националната словна марка „CAT“ и на националните фигуративни марки и общностната фигуративна марка, съдържащи думата „CAT“, за стоките и класовете от класове 7 и 42.

      Решение на отдела по заличаването: отхвърля искането за обявяване на недействителността.

      Решение на апелативния състав: уважава жалбата и обявява недействителността на регистрираната марка.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8 във връзка с член 75 от Регламент (ЕО) № 207/2009 (1), тъй като от оспорваното решение не ставало ясно на кои по-ранни марка или марки апелативният състав е основал решението си за уважаване искането на другата страна и тъй като основна част от мотивите е била копирана от тези на друго решение; нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009, доколкото не съществувала вероятност от объркване между конфликтните марки, както и нарушение на член 8, параграф 5 във връзка с член 75 от Регламент (ЕО) № 207/2009, тъй като по-ранните марки не се ползват с известност и тъй като не би било налице засягане или злоупотреба с отличителния характер или известността на тези марки.

      (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1).


title: Дело T-260/12: Жалба, подадена на 11 юни 2012 г. — Република Гърция/Комисия

text:
               18.8.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 250/16

         Жалба, подадена на 11 юни 2012 г. — Република Гърция/Комисия
   (Дело T-260/12)
   2012/C 250/30
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Жалбоподател: Република Гърция (представители: Κ. Samoni и Ν. Dafniou)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да уважи жалбата за отмяна;

               —

               да отмени обжалваното решение на Комисията;

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски;

               —

               да съедини настоящата жалба за отмяна със сходната жалба на Република Гърция срещу Европейската комисия по дело T-105/12 поради обстоятелството, че фактическите и правните доводи са идентични.

      Правни основания и основни доводи

   Със своята жалба Република Гърция иска отмяната (на основание член 263 ДФЕС) на Решение на Комисията № 416117 от 11 април 2012 г.„относно по-нататъшното плащане от Република Гърция на дневна имуществена санкция от 31 536 евро за всеки ден забава на приемането на необходимите за съобразяване с решението на Съда на Европейския съюз по дело C-65/05 мерки“, в частта му, в която се изисква плащане на тази имуществена санкция, считано от 22 август 2011 г. В съответствие с обжалваното решение, посочено по-горе, и с извода на Комисията, че Република Гърция изглежда не е приела необходимите мерки за съобразяване с решението на Съда на Европейския съюз по дело C-65/05 и впоследствие с второто съдебно решение, произнесено от Съда на Европейския съюз по дело C-109/08, от Република Гърция се изисква да заплати сумата от 3 847 392 евро като периодична имуществена санкция за периода от 1 декември 2011 г. до 31 март 2012 г.
   В подкрепа на своята жалба жалбоподателят излага следните правни основания:

               1.

               Първото правно основание е изведено от неправилната преценка, дадена от Комисията, на мерките за съобразяване с решението на Съда на Европейския съюз, взети от Република Гърция.
               Република Гърция преценява, че ответникът е дал неправилна преценка и тълкуване на мерките, взети от Република Гърция за съобразяване с решението на Съда. Република Гърция заявява, че е взела всички необходими мерки за изпълнението на решението на Съда с приемането на Закон 4002/2011, с който се отменят оспорваните членове на Закон 3037/2002, както изисква това съдебното решение, произнесено от Съда по дело C-65/05.

               2.

               Второто правно основание е изведено от превишаване на правомощия от страна на Комисията
               Република Гърция счита, че Комисията е надвишила пределите на своята мисия на пазител на Договора, като не се е задоволила с явното или не прилагане на мерките за съобразяване със съдебното решение, така както е била длъжна да направи. Тя е отишла и по-далеч от решенията на Съда, като се има пред вид, че Република Гърция напълно се е съобразила с тях.

               3.

               Третото правно основание е изведено от липса на мотиви от страна на Комисията
               В обжалваното от Република Гърция решение Комисията нито е мотивирала, нито е изложила изрично съображенията, поради които тя е искала по-нататъшно плащане на имуществената санкция и в периода след приемането на Закон 4002/2011, а именно считано от 22 август 2011 г. до 31 март 2012 г.
               Република Гърция оспорва тази допълнителна сума, тъй като тя счита, че с обнародването на посочения закон.тя се е съобразила напълно с решенията на Съда на Европейския съюз

               4.

               Четвъртото правно основание, изведено от прилагането на неправилна правна основа
               Република Гърция поддържа, че в хипотезата, в която Комисията е преценява, че Република Гърция не прилага правилно Закон 4002/2011, тя е трябвало по-скоро да започне процедура за установяване на нарушение по силата на член 258 ДФЕС, отколкото да изисква по-нататъшното плащане на имуществената санкция.


title: Дело C-543/11: Преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия) на 24 октомври 2011 г. — Woningstichting Maasdriel, друга страна в производството: Staatssecretaris van Financiën

text:
               28.1.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 25/31

      Преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия) на 24 октомври 2011 г. — Woningstichting Maasdriel, друга страна в производството: Staatssecretaris van Financiën
      (Дело C-543/11)
      (2012/C 25/56)
      Език на производството: нидерландски

         Запитваща юрисдикция

      Hoge Raad der Nederlanden

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Woningstichting Maasdriel

         Друга страна в производството: Staatssecretaris van Financiën

         Преюдициални въпроси

      Следва ли член 135, параграф 1, буква к) във връзка с член 12, параграфи 1 и 3 от Директива 2006/112 (1) да се тълкува в смисъл, че при всички случаи не може да се освободи от ДДС доставката на незастроен поземлен имот, получен вследствие на разрушаването на намиращата се върху него сграда с цел ново застрояване?

         (1)  Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7).


title: Дело C-55/16: Определение на Съда (девети състав) от 30 юни 2016 г. (преюдициално запитване от Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie — Румъния) — Evo Bus GmbH/Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Ploiești (Преюдициално запитване — Член 99 от Процедурния правилник на Съда — Обща система на данъка върху добавената стойност — Право на възстановяване — Осма директива 79/1072/ЕИО — Условия за получаване на възстановяване — Налагане на условия, които са различни от посочените в членове 3 и 4 — Задължение за представяне на доказателство за плащане на данъка — Допустимост)

text:
               19.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 343/17

         Определение на Съда (девети състав) от 30 юни 2016 г. (преюдициално запитване от Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie — Румъния) — Evo Bus GmbH/Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Ploiești
   (Дело C-55/16) (1)

   ((Преюдициално запитване - Член 99 от Процедурния правилник на Съда - Обща система на данъка върху добавената стойност - Право на възстановяване - Осма директива 79/1072/ЕИО - Условия за получаване на възстановяване - Налагане на условия, които са различни от посочените в членове 3 и 4 - Задължение за представяне на доказателство за плащане на данъка - Допустимост))
   (2016/C 343/27)
   Език на производството: румънски

      Запитваща юрисдикция

   Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Evo Bus GmbH

      Ответник: Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Ploiești

      Диспозитив

   Осма директива 79/1072/ЕИО на Съвета от 6 декември 1979 година за хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху търговския оборот — режим на възстановяване на данък върху добавената стойност на данъчнозадължени лица, които не са установени на територията на страната на сделката не допуска правна уредба на държава членка съгласно която, за да упражнят правото си на възстановяване на данък добавена стойност, на данъчно задължените лица е наложено общото задължение да представят доказателство за плащането на този данък.

      (1)  ОВ C 145, 25.4.2016 г.


title: Дело C-288/17: Преюдициално запитване от Conseil d'État (Франция), постъпило на 19 май 2017 г. — Fédération des fabricants de cigares и др./Premier ministre, Ministre des Affaires sociales et de la Santé

text:
               7.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 256/12

         Преюдициално запитване от Conseil d'État (Франция), постъпило на 19 май 2017 г. — Fédération des fabricants de cigares и др./Premier ministre, Ministre des Affaires sociales et de la Santé
   (Дело C-288/17)
   (2017/C 256/09)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Conseil d'État

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Fédération des fabricants de cigares, Coprova, E-Labo France, Smakq développement, Société nationale d’exploitation industrielle des tabacs et allumettes (SEITA), British American Tobacco France

      Ответници: Premier ministre, Ministre des Affaires sociales et de la Santé

      Встъпили страни: Société J. Cortès France, Scandinavian Tobacco Group France, Villiger France

      Преюдициални въпроси

               1)

               Следва ли разпоредбите на член 13, параграфи 1 и 3 от Директива 2014/40/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 3 април 2014 г. (1) да се тълкуват в смисъл, че забраняват използването върху потребителските опаковки, върху външните опаковки и върху самите тютюневи изделия на всяко име на марка, посочващо определени качества, независимо дали е общоизвестно?

               2)

               В зависимост от тълкуването, което следва да се даде на член 13, параграфи 1 и 3 от директивата, съобразени ли са разпоредбите им, приложими за търговски наименования и марки, с правото на собственост, свободата на изразяването на мнение, свободата на стопанската инициатива и принципите на пропорционалност и на правна сигурност?

               3)

               При утвърдителен отговор на предходния въпрос, при какви условия държава членка може, без да наруши правото на собственост, свободата на изразяване на мнение и на стопанска инициатива и принципа на пропорционалност, да използва възможността, предоставена ѝ от член 24, параграф 2 от директивата, за да наложи на производителите и на вносителите изискването за неутралност и стандартизиране на потребителските опаковки и на външните опаковки?

      (1)  Директива 2014/40/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 3 април 2014 година за сближаване на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите членки относно производството, представянето и продажбата на тютюневи и свързани с тях изделия и за отмяна на Директива 2001/37/ЕО (ОВ L 127, стр. 1).


title: Дело C-448/08: Преюдициално запитване, отправено от Svea hovrätt (Швеция) на 13 октомври 2008 година  — Anders Gerdin/Åklagaren

text:
               20.12.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 327/18

         Преюдициално запитване, отправено от Svea hovrätt (Швеция) на 13 октомври 2008 година — Anders Gerdin/Åklagaren
   (Дело C-448/08)
   (2008/C 327/29)
   Език на производството: шведски
   Препращаща юрисдикция
   Svea hovrätt
   Страни в главното производство

      Жалбоподател: Anders Gerdin

      Ответник: Åklagaren
   Преюдициални въпроси

               1)

               Може ли при определени обстоятелства да се допусне дискриминация, основана на гражданство, в рамките на национален пазар на хазартни и лотарийни игри поради императивни съображения от обществен интерес?

               2)

               Ако ограничителната политика, провеждана на националния пазар на хазартни и лотарийни игри, следва няколко цели и една от тях е финансирането на социални дейности, може ли в този случай да се счита, че последното е допълнителна благоприятна последица от ограничителната политика? При отрицателен отговор на този въпрос може ли все пак да се допусне тази ограничителна политика, ако целта да се финансират социални дейности не може да се счита за основна цел на ограничителната политика?

               3)

               Може ли държавата да се позовава на императивни съображения от обществен интерес, за да обоснове ограничителната политика по отношение на хазартните игри, ако контролираните от държавата дружества предлагат на пазара хазартни и лотарийни игри, доходите от които постъпват в държавата и една от целите на това предлагане на пазара е финансирането на социални дейности? При отрицателен отговор на този въпрос може ли все пак да се допусне тази ограничителна политика, ако не се установи, че финансирането на социални дейности е основната цел на посоченото предлагане на пазара?

               4)

               Пропорционална ли е пълната забрана да се предлагат на пазара хазартни и лотарийни игри, организирани в друга държава-членка от дружество — организатор на хазартни игри, което е установено в тази държава-членка и е под надзора на нейните органи, от гледна точка на целта да се упражнява контрол и надзор върху хазарта, при положение че в същото време не съществува никакво ограничение да се предлагат на пазара хазартни и лотарийни игри, организирани от дружества, установени в държавата-членка, която провежда тази ограничителна политика? Как следва да се отговори на този въпрос, ако целта на подобна правна уредба е да се ограничи хазарта?

               5)

               Има ли право организатор на хазартни игри, който е получил разрешение за организиране на хазартни игри в една държава и е под надзора на компетентния орган тази държава, да предлага на пазара в друга държава-членка хазартни игри, например чрез обяви във вестниците, без да е поискал предварително разрешение от компетентните органи на тази държава? При утвърдителен отговор на въпроса, означава ли това, че правната уредба на държава-членка, предвиждаща налагане на наказания при насърчаване на участието в лотарийни игри, организирани в чужбина, представлява пречка за свободата на установяване и за свободното предоставяне на услуги, която по никакъв начин не може да бъде обоснована с императивни съображения от обществен интерес? Има ли значение за отговора на първия въпрос обстоятелството, че държавата-членка, в която е установен организаторът на хазартни игри, се позовава на същите императивни съображения от обществен интерес, както държавата, в която този организатор желае да предлага на пазара своите хазартни игри?


title: Дело C-496/15: Преюдициално запитване от Landessozialgerichts Rheinland-Pfalz, Mainz (Германия), постъпило на 22 септември 2015 г. — Alphonse Eschenbrenner/Bundesagentur für Arbeit

text:
               21.12.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 429/8

         Преюдициално запитване от Landessozialgerichts Rheinland-Pfalz, Mainz (Германия), постъпило на 22 септември 2015 г. — Alphonse Eschenbrenner/Bundesagentur für Arbeit
   (Дело C-496/15)
   (2015/C 429/12)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Landessozialgerichts Rheinland-Pfalz, Mainz

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Alphonse Eschenbrenner

      Ответник: Bundesagentur für Arbeit

      Преюдициални въпроси

               1)

               Когато работник, работил по-рано в Германия, който пребивава в друга държава членка, не е данъчнозадължено лице в Германия за доходите си като физическо лице и обезщетението му при неплатежоспособност на работодателя съгласно приложимите за него разпоредби не е облагаемо с данък, съвместимо ли е с разпоредбите на първичното и/или вторичното право на Европейския съюз (по-специално с член 45 ДФЕС (предишен член 29 ДЕО) и с член 7 от Регламент (ЕС) № 492/2011) (1) в случай на несъстоятелност на неговия работодател трудовото му възнаграждение — въз основа на което се определя полагащото му се обезщетение при неплатежоспособност на работодателя — да бъде фиктивно обложено с данъците, които щяха да бъдат удържани от това възнаграждение, ако работникът беше данъчнозадължен в Германия за доходите си като физическо лице, когато той вече не може да иска от работодателя си плащане на остатъка от брутното си трудово възнаграждение?

               2)

               При отрицателен отговор на първия въпрос, спазени ли са разпоредбите на първичното и/или вторичното право на Европейския съюз, когато в посочената хипотеза работникът запази правото да иска от работодателя си плащане на остатъка от брутното трудово възнаграждение?

      (1)  Регламент 492/11/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 5 април 2011 година относно свободното движение на работници в Съюза (ОВ L 141, стр. 1).


title: Дело C-305/16: Преюдициално запитване от First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Обединено кралство), постъпило на 30 май 2016 г. — Avon Cosmetics Ltd/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

text:
               25.7.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 270/34

         Преюдициално запитване от First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Обединено кралство), постъпило на 30 май 2016 г. — Avon Cosmetics Ltd/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
   (Дело C-305/16)
   (2016/C 270/38)
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Avon Cosmetics Ltd

      Ответник: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

      Преюдициални въпроси

               1)

               Може ли да се приеме, че когато директен продавач продава стоки (наричани по-нататък „помощни материали за продажбите“) на нерегистрирани дистрибутори или нерегистриран дистрибутор купува от трети лица стоки и услуги (наричани по-нататък „стоките и услугите на трето лице“) — които и в двата случая нерегистрираните дистрибутори използват за подпомагане на икономическата си дейност, състояща се в продажбата на други стоки, които също са закупени от директния продавач и са предмет на административни договорености, установени в съответствие с дерогация, последно предоставена с Решение на Съвета от 24 май 1989 година (89/534/ЕИО (1)) (наричана по-нататък „дерогацията“) — релевантните разрешения, разпоредби за прилагане и/или административни мерки нарушават съответни разпоредби и/или принципи на правото на Европейския съюз, доколкото задължават директния продавач да осчетоводи данъка по извършените доставки въз основа на цената, на която нерегистрираните дистрибутори продават другите стоки, без да може да се намали ДДС, платен от нерегистрирания дистрибутор за помощните материали за продажбите и/или стоките и услугите на трето лице?

               2)

               Когато е поискало дерогация от Съвета длъжно ли е било Обединеното кралство да уведоми Комисията, че нерегистрираните дистрибутори плащат ДДС за покупката на помощни материали за продажбите и/или стоките и услугите на трето лице, които използват за икономическата си дейност, и че при прилагането на дерогацията следва съответно да се отчете този неподлежащ на възстановяване данък по получени доставки или надвнесен данък по извършени доставки?

               3)

               При утвърдителен отговор на въпрос 1 и/или въпрос 2 по-горе:

                           a)

                           Възможно ли е и трябва ли някои от релевантните разрешения, разпоредби за прилагане или административни мерки да се тълкуват по начин, който отчита i) неподлежащия на приспадане ДДС, дължим от нерегистрираните дистрибутори за помощните материали за продажбите или за стоките и услугите на трето лице, които тези дистрибутори използват за икономическата си дейност; или ii) ДДС, чийто размер надвишава избегнатия данък, събиран от Her Majesty's Revenue & Customs; или iii) потенциална нелоялна конкуренция, която възниква между директните продавачи, техните нерегистрирани дистрибутори и дружествата, които извършват непреки продажби.

                           b)

                           Може ли да се приеме, че:

                                       i.

                                       разрешената на Обединеното кралство дерогация от член 11, А, параграф 1, буква а) от Шеста директива е незаконосъобразна.

                                       ii.

                                       заедно с дерогацията от член 11, А, параграф 1, буква а) е необходима дерогация от член 17 от Шеста директива. Ако това е така, може ли да се счита, че Обединеното кралство е действало незаконосъобразно, като не е поискало от Комисията или Съвета разрешаване на дерогация от член 17.

                                       iii.

                                       Обединеното кралство действа незаконосъобразно, като не прилага ДДС по такъв начин, че да позволява на директните продавачи да поискат данъчен кредит по отношение на платения от нерегистрираните дистрибутори ДДС върху помощните материали за продажбите или върху стоките и услугите на трето лице, използвани от тях за икономическата им дейност.

                                       iv.

                                       поради това всички или част от релевантните разрешения, разпоредби за прилагане или административни мерки са недействителни и/или незаконосъобразни.

                           c)

                           Представлява ли подходящо правно средство за защита, ако Съдът на Европейския съюз или националната юрисдикция:

                                       i.

                                       разпореди, че държавата членка следва да приложи дерогацията във вътрешното си право, като предвиди подходяща корекция за а) неподлежащия на приспадане ДДС, дължим от нерегистрираните дистрибутори за помощните материали за продажбите или за стоките и услугите на трето лице, които тези дистрибутори използват за икономическата си дейност; или б) ДДС, чийто размер надвишава избегнатия данък, събиран от Her Majesty's Revenue & Customs; или в) потенциалната нелоялна конкуренция, която възниква между директните продавачи, техните нерегистрирани посредници и дружества, които извършват непреки продажби; или

                                       ii.

                                       обяви, че разрешаването на дерогацията, а следователно и самата дерогация, са недействителни; или

                                       iii.

                                       обяви, че националното законодателство е недействително; или

                                       iv.

                                       обяви, че указанието е недействително; или

                                       v.

                                       обяви, че Обединеното кралство следва да поиска разрешение за допълнителна дерогация, за да предвиди подходяща корекция за а) неподлежащия на приспадане ДДС, дължим от нерегистрираните дистрибутори за помощните материали за продажбите или за стоките и услугите на трето лице, които тези дистрибутори използват за икономическата си дейност; или б) ДДС, чийто размер надвишава избегнатия данък, събиран от Her Majesty's Revenue & Customs; или в) потенциалната нелоялна конкуренция, която възниква между директните продавачи, техните нерегистрирани дистрибутори и дружества, които извършват непреки продажби.

               4)

               Трябва ли съгласно член 27 от Шеста директива (член 395 от Основната Директива за ДДС) „непла[теният] или изб[егнат] […] данъ[к]“ да се измерва като нетна загуба на данъчни приходи (при отчитане както на платения данък по извършени доставки, така и на подлежащия на възстановяване данък по получени доставки по схемата, която води до неплащане или избягване на данъка) или като брутна загуба на данъчни приходи (при отчитане само на данъка по извършени доставки по схемата, която води до неплащане или избягване на данъка) за държавата членка?

      (1)  Решение на Съвета от 24 май 1989 година за предоставяне на разрешение на Обединеното кралство да прилага по отношение на определени доставки за нерегистрирани дистрибутори мярка за дерогация от член 11, А, параграф 1, буква а) от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота (ОВ L 280, стр. 54).


title: Дело T-302/16: Жалба, подадена на 10 юни 2016 г. — Bay/Парламент

text:
               1.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 279/40

         Жалба, подадена на 10 юни 2016 г. — Bay/Парламент
   (Дело T-302/16)
   (2016/C 279/55)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Nicolas Bay (Ла Сел-Сен-Клу, Франция) (представител: A. Cuignache, avocat)

      Ответник: Европейски парламент

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:
   in limine litis,

               —

               да отмени решението на председателя на Европейския парламент от 9 март 2016 г.,

               —

               да отмени решението на Бюрото на Европейския парламент от 11 април 2016 г.,
               по същество,

               —

               да отмени санкцията, наложена с решението от 11 април 2016 г.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири основания.

               1.

               Първото основание е изведено от нарушения на вътрешната процедура и от недействителност на решението на председателя на Европейския парламент от 9 март 2016 г., както и на решението на Бюрото на Европейския парламент от 11 април 2016 г., с което на жалбоподателя е наложена санкцията лишаване от право на надбавка за дневни разходи за срок от пет дни. Според жалбоподателя първото обжалвано решение засяга правото на добра администрация и принципа на равните процесуални възможности. Според жалбоподателя второто обжалвано решение нарушава правото засягащите го въпроси да бъдат разгледани безпристрастно и справедливо от институциите, службите и агенциите на Съюза, както и правото на справедлив съдебен процес.

               2.

               Второто основание е изведено от липсата на веществени доказателства, от които да се установява деянието, в което е упрекнат жалбоподателя, и по-конкретно използването от последния на картата за гласуване на друг член на ЕП.

               3.

               Третото основание е изведено от непоследователността и недопустимостта на свидетелските показания, на които се основава санкцията, наложена на жалбоподателя.

               4.

               Четвъртото основание е изведено от практическата невъзможност на жалбоподателя да гласува на мястото на друг член на ЕП.


title: Дело F-139/11: Определение на Съда на публичната служба от 28 юни 2012 г. — BJ/Комисия

text:
               22.9.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 287/42

         Определение на Съда на публичната служба от 28 юни 2012 г. — BJ/Комисия
   (Дело F-139/11) (1)

   2012/C 287/79
   Език на производството: френски
   Председателят на първи състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 65, 3.3.2012 г., стр. 25


title: Дело F-89/08: Жалба, подадена на 3 ноември 2008 г.  — P/Парламент

text:
               21.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/74

         Жалба, подадена на 3 ноември 2008 г. — P/Парламент
   (Дело F-89/08)
   (2009/C 44/132)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: P (Брюксел, Белгия) (представител: E. Boigelot, avocat)

      Ответник: Европейски парламент
   Предмет и описание на спора
   От една страна, отмяна на решението на Парламента за уволнение на жалбоподателя с тримесечно предизвестие, а от друга страна, искане за обезщетение за вреди.
   Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението на Парламента от 15 април 2008 г. за уволнение на жалбоподателя с тримесечно предизвестие и за незабавното отнемане на достъпа му до Парламента, като му се разпорежда в най-кратки срокове да върне ключовете от кабинета,

               —

               поради което, от една страна, жалбоподателят да бъде възстановен във функциите си с обратна сила, на своята длъжност и в своята степен към момента на решението от 15 април 2008 г., и от друга страна, да получи възнаграждението си от 15 юли 2008 г. до датата на действителното му възстановяване, заедно с лихва за забава в размер на 7 % годишно,

               —

               ответникът да бъде осъден да заплати като обезщетение за неимуществени вреди и посегателство върху кариерата сума в размер на 10 000 EUR, под условие за увеличаване и/или намаляване в хода на производството,

               —

               Европейският парламент да бъде осъден да заплати съдебните разноски.


title: Съединени дела C-274/11 и C-295/11: Решение на Съда (голям състав) от 16 април 2013 г. — Кралство Испания, Италианска република/Съвет на Европейския съюз (Единен патент — Решение за разрешаване на засилено сътрудничество на основание член 329, параграф 1 ДФЕС — Жалба за отмяна поради липса на компетентност, злоупотреба с власт и нарушение на Договорите — Условия, посочени в член 20 ДЕС и в членове 326 ДФЕС и 327 ДФЕС — Компетентност, която не е изключителна — Решение, прието като „крайна мярка“ — Защита на интересите на Съюза)

text:
               8.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 164/3

         Решение на Съда (голям състав) от 16 април 2013 г. — Кралство Испания, Италианска република/Съвет на Европейския съюз
   (Съединени дела C-274/11 и C-295/11) (1)

   (Единен патент - Решение за разрешаване на засилено сътрудничество на основание член 329, параграф 1 ДФЕС - Жалба за отмяна поради липса на компетентност, злоупотреба с власт и нарушение на Договорите - Условия, посочени в член 20 ДЕС и в членове 326 ДФЕС и 327 ДФЕС - Компетентност, която не е изключителна - Решение, прието като „крайна мярка“ - Защита на интересите на Съюза)
   2013/C 164/05
   Езици на производството: испански и италиански

      Страни

      Жалбоподатели: Кралство Испания (представител: N. Díaz Abad), Италианска република (представители: G. Palmieri, подпомагана от S. Fiorentino, avvocato dello Stato)

      Встъпила страна в подкрепа на Кралство Испания: Италианска република (представители: G. Palmieri, подпомагана от S. Fiorentino, avvocato dello Stato)

      Встъпила страна в подкрепа на Италианската република: Кралство Испания (представител: N. Díaz Abad)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: първоначално T. Middleton и F. Florindo Gijón, както и A. Lo Monaco, впоследствие T. Middleton и F. Florindo Gijón, както и M. Balta и K. Pellinghelli)

      Встъпили страни в подкрепа на ответника: Кралство Белгия (представители: C. Pochet, както и J.-C. Halleux и T. Materne), Чешка република (представители: M. Smolek, D. Hadroušek и J. Vláčil), Федерална република Германия (представители: T. Henze и J. Kemper), Ирландия (представители: D. O’Hagan, подпомаган N. J. Travers, BL), Френска република (представители: E. Belliard, както и G. de Bergues и A. Adam), Унгария (представители: M. Z. Fehér и K. Molnár), Кралство Нидерландия (представители: C. Wissels и M. de Ree), Република Полша (представители: B. Majczyna, както и E. Gromnicka и M. Laszuk), Кралство Швеция (представители: A. Falk и C. Meyer-Seitz), Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: L. Seeboruth, подпомаган от T. Mitcheson, barrister), Европейски парламент (представители: I. Díez Parra и G. Ricci, както и M. Dean), Европейска комисия (представители: I. Martínez del Peral, както и T. van Rijn, B. Smulders, F. Bulst и L. Prete)

      Предмет

   Отмяна на Решение 2011/167/ЕС на Съвета от 10 март 2011 година за разрешаване на засилено сътрудничество в областта на създаването на единна патентна защита (ОВ L 76, стp. 53) — Злоупотреба с власт — Нарушение на правораздавателната система на Съюза

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбите.

               2.

               Кралство Испания понася наред с направените от него съдебни разноски и тези на Съвета на Европейския съюз по дело C-274/11.

               3.

               Италианската република понася наред с направените от нея съдебни разноски и тези на Съвета на Европейския съюз по дело C-295/11.

               4.

               Кралство Белгия, Чешката република, Федерална република Германия, Ирландия, Френската република, Република Латвия, Унгария, Кралство Нидерландия, Република Полша, Кралство Швеция, Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия, Европейският парламент и Европейската комисия понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 219, 23.7.2011 г.

      ОВ C 232, 6.8.2011 г.


title: Съединени дела T-60/06 RENV II и T-62/06 RENV II: Решение на Общия съд от 22 април 2016 г. — Италия и Eurallumina/Комисия (Държавни помощи — Директива 92/81/ЕИО — Акцизи върху минералните масла — Минерални масла, използвани като гориво за производството на двуалуминиев триоксид — Освобождаване от акциз — Селективен характер на мярката — Помощи, които могат да се считат за съвместими с общия пазар — Насоки на Общността относно използването на държавна помощ за опазването на околната среда — Насоки за регионалните държавни помощи от 1998 г. — Оправдани правни очаквания — Правна сигурност — Принцип „lex specialis derogat legi generali“ — Презумпция за законосъобразност и за полезно действие на актовете на институциите — Принцип на добра администрация — Задължение за мотивиране)

text:
               6.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 200/18

         Решение на Общия съд от 22 април 2016 г. — Италия и Eurallumina/Комисия
   (Съединени дела T-60/06 RENV II и T-62/06 RENV II) (1)

   ((Държавни помощи - Директива 92/81/ЕИО - Акцизи върху минералните масла - Минерални масла, използвани като гориво за производството на двуалуминиев триоксид - Освобождаване от акциз - Селективен характер на мярката - Помощи, които могат да се считат за съвместими с общия пазар - Насоки на Общността относно използването на държавна помощ за опазването на околната среда - Насоки за регионалните държавни помощи от 1998 г. - Оправдани правни очаквания - Правна сигурност - Принцип „lex specialis derogat legi generali“ - Презумпция за законосъобразност и за полезно действие на актовете на институциите - Принцип на добра администрация - Задължение за мотивиране))
   (2016/C 200/26)
   Езици на производството: италиански и английски

      Страни

      Жалбоподатели: Италианска република (представители: G. Palmieri, подпомаган от G. Aiello, avvocato dello Stato) и Eurallumina SpA (Портоскузо, Италия) (представители: L. Martin Alegi, R. Denton, A. Stratakis и L. Philippou, solicitors)

      Ответник: Европейска комисия (представители: V. Di Bucci, N. Khan, G. Conte, D. Grespan и K. Walkerová)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение 2006/323/ЕО на Комисията от 7 декември 2005 година относно освобождаването от акциз на минералните масла, използвани като гориво за производството на двуалуминиев триоксид в района на Гардан, в района на Шанън и в Сардиния, прилагано съответно от Франция, Ирландия и Италия (ОВ L 119, 2006 г., стр. 12), в частта в която се констатира наличието на държавна помощ, предоставена от Италианската република между 3 февруари 2002 г. и 31 декември 2003 г. въз основа на освобождаването от акциз на минералните масла, използвани като гориво за производството на двуалуминиев триоксид в Сардиния (Италия), и на Италианската република се разпорежда да осигури възстановяването на помощта

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбите.

               2)

               Италианската република понася съдебните разноски по дела T-60/06, T-60/06 RENV I и T-60/06 RENV II, както и направените от нея съдебни разноски и една пета от съдебните разноски на Европейската комисия по дела C-89/08 P и C-272/12 P.

               3)

               Eurallumina SpA понася направените от него съдебни разноски, както и три четвърти от съдебните разноски на Комисията по дела T-62/06, T-62/06 RENV I и T-62/06 RENV II и три двадесети от съдебните разноски на Комисията по дела C-89/08 P и C-272/12 P.

               4)

               Комисията понася една четвърт от направените от нея съдебни разноски по дела T-62/06, T-62/06 RENV I и T-62/06 RENV II, както и една пета от направените от нея съдебни разноски по дела C-89/08 P и C-272/12 P.

      (1)  ОВ C 96, 22.4.2006 г.


title: Дело C-104/14: Преюдициално запитване от Corte Suprema di Cassazione (Италия), постъпило на 5 март 2014 г.  — Ministero delle Politiche Agricole, Alimentari e Forestali/Federazione Italiana Consorzi Agrari и др.

text:
               16.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 184/10

         Преюдициално запитване от Corte Suprema di Cassazione (Италия), постъпило на 5 март 2014 г. — Ministero delle Politiche Agricole, Alimentari e Forestali/Federazione Italiana Consorzi Agrari и др.
   (Дело C-104/14)
   2014/C 184/13
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Corte Suprema di Cassazione

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Ministero delle Politiche Agricole, Alimentari e Forestali

      Ответници: Federazione Italiana Consorzi Agrari Soc.coop.arl — Federconsorzi in concordato preventivo e Liquidazione Giudiziale dei Beni Ceduti ai Creditori della Federazione Italiana Consorzi Agrari Soc. coop. arl

      Преюдициални въпроси

               1)

               Попада ли в обхвата на определението за търговска сделка по член 2 от Директива 2000/35/EО (1) и по член 2 от Директива 2011/7/EС (2) отношението на възлагане ex lege, съществуващо между държавната администрация и селскостопанските обединения (отношение, от което е възникнало вземането, впоследствие прехвърлено от обединенията на Federconsorzi и от него на неговите кредитори в рамките на производство по предпазен конкордат) за снабдяването и дистрибуцията на селскостопански продукти, произтичащо от Законодателен декрет № 169/1948 и от Закон № 1294/1957?

               2)

               При положителен отговор на първия въпрос, включва ли задължението за транспониране на Директива 2000/35/EС (член 6, параграф 2) и Директива 2011/7/EС (член 12, параграф 3), с възможността да се оставят в сила по-благоприятни норми, задължение да не се влошава и да не се изключва лихвата за забава, приложима към отношенията, вече съществуващи към момента на влизане в сила на директивите?

               3)

               При положителен отговор на втория въпрос, трябва ли задължението да не се влошава лихвата за забава, която се начислява към вече съществуващите отношения, да се преценява като приложимо към единна регламентация на лихвите, която предвижда до определен момент (в случая от 31 януари 1982 г. до 31 декември 1995 г.) признаването на лихвен процент, различен от предвидения поначало в закона, и на капитализация, макар и годишна, а не на шестмесечие както е поискал кредиторът, а след посочения момент — само плащането на законна лихва, режим, който предвид обстоятелствата по спора (вж. точка 3 по-горе), не е непременно неблагоприятен за кредитора?

               4)

               Включва ли задължението за транспониране на Директива 2000/35/EС (член 6) и Директива 2011/7/EС (член 12) — в частта, в която във връзка със забраната на злоупотреба със свободата на договаряне във вреда на кредитора предвижда съответно в член 3, параграф 3 и член 7, че договорни условия или практика, които представляват злоупотреба, са неприложими — забрана за държавата да се намесва с норми, които изключват плащането на лихви за забава в съществуващи към момента на влизане в сила на директивите отношения, в които държавата участва?

               5)

               При положителен отговор на четвъртия въпрос, приложимо ли е задължението да не се намесва в съществуващи отношения, в които държавата участва, посредством норма, която изключва лихвите за забава, към единна регламентация на лихвите която предвижда до определен момент (в случая от 31 януари 1982 г. до 31 декември 1995 г.) признаването на лихвен процент, различен от предвидения поначало в закона, и на капитализация, макар и годишна, а не на шестмесечие както е поискал кредиторът, а след посочения момент — само плащането на законна лихва, режим, който предвид обстоятелствата по спора (вж. точка 3 по-горе), не е непременно неблагоприятен за кредитора?

      (1)  Директива 2000/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 юни 2000 година относно борбата със забавяне на плащане по търговските сделки (ОВ L 200, стр. 35; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 226).

      (2)  Директива 2011/7/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 година относно борбата със забавяне на плащането по търговски сделки (ОВ L 48, стр. 1).


title: Дело T-731/14: Жалба, подадена на 17 октомври 2014 г. — Agrotikos Synetairismos Profiti Ilia/Съвет

text:
               19.1.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 16/41

      Жалба, подадена на 17 октомври 2014 г. — Agrotikos Synetairismos Profiti Ilia/Съвет
      (Дело T-731/14)
      (2015/C 016/64)
      Език на производството: гръцки

         Страни

         Жалбоподател: Agrotikos Synetairismos Profiti Ilia (Скидра, Гърция) (представител: K. Chrysogonos, адвокат)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз

         Искания на жалбоподателя

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалвания Регламент на Съвета (ЕС) № 833/2014 от 31 юли 2014 година относно ограничителни мерки с оглед на действията на Русия, дестабилизиращи положението в Украйна (ОВ L 229, стр. 1 и поправка в ОВ L 246, 21.8.2014 г., стр. 59) и да обяви жалбата за отмяна за допустима, ако Общият съд на Европейския съюз прецени, че са изпълнени всички условия, за да се произнесе по нейната допустимост, както и

                  —

                  да осъди Съвета да заплати съдебните разноски на жалбоподателя.

         Правни основания и доводи

      В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага едно единствено основание

                  1.

                  Изтъкнатото основание за отмяна е грешка при избора на правната основа:

                              —

                              жалбоподателят поддържа, че обжалваният регламент неправилно е бил приет въз основа на член 215 ДФЕС, доколкото от целите и от съдържанието на този регламент личи, че е трябвало да бъде приет въз основа на член 207 ДФЕС (предишен член 133 ЕО) относно общата търговска политика и следователно в съответствие с обикновената законодателна процедура. Жалбоподателят обосновава собствения си правен интерес с факта, че обжалваният регламент представлява подзаконов акт, който не включва мерки за изпълнение по смисъла на член 263, четвърта алинея ДФЕС и който го засяга пряко.


title: Дело C-575/14 P: Определение на Съда (втори състав) от 30 юни 2015 г. — Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Европейска комисия (Обжалване — Арбитражна клауза — Договор относно финансова помощ от Европейския съюз, предоставена по проект в рамките на Програма „eContent“ — Прекратяване на договора от Европейската комисия — Заплащане на неизплатените суми и поправяне на вредата, която жалбоподателят твърди, че е претърпял — Изопачаване на доказателствата по преписката — Жалба, която е отчасти явно недопустима и отчасти явно неоснователна — Искане за изменение на решението на Общия съд на Европейския съюз относно съдебните разноски — Явна недопустимост)

text:
               7.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 294/16

         Определение на Съда (втори състав) от 30 юни 2015 г. — Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Европейска комисия
   (Дело C-575/14 P) (1)

   ((Обжалване - Арбитражна клауза - Договор относно финансова помощ от Европейския съюз, предоставена по проект в рамките на Програма „eContent“ - Прекратяване на договора от Европейската комисия - Заплащане на неизплатените суми и поправяне на вредата, която жалбоподателят твърди, че е претърпял - Изопачаване на доказателствата по преписката - Жалба, която е отчасти явно недопустима и отчасти явно неоснователна - Искане за изменение на решението на Общия съд на Европейския съюз относно съдебните разноски - Явна недопустимост))
   (2015/C 294/21)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (представители: M. Sfyri и I. Ampazis, dikigoroi)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: L. Cappelletti и S. Delaude)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 65, 23.2.2015 г.


title: Дело T-358/15: Жалба, подадена на 3 юли 2015 г. — Arrom Conseil/СХВП — Puig France (Roméo has a Gun by Romano Ricci)

text:
               7.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 294/80

         Жалба, подадена на 3 юли 2015 г. — Arrom Conseil/СХВП — Puig France (Roméo has a Gun by Romano Ricci)
   (Дело T-358/15)
   (2015/C 294/96)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Arrom Conseil (Париж, Франция) (представители: C. Herissay Ducamp и J. Blanchard, адвокати)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Puig France SAS (Париж, Франция)

      Данни за производството пред СХВП

      Жалбоподател: другата страна в производството пред апелативния състав.

      Спорна марка: фигуративна марка на Общността със словните елементи „Roméo has a gun by Romano Ricci“ — заявка за регистрация на марка на Общността № 11 193 604.

      Производство пред СХВП: производство по възражение.

      Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на СХВП от 26 март 2015 г. по преписка R 1020/2014-1.

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени частично обжалваното решение,

               —

               да осъди СХВП да понесе съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) и член 8, параграф 5 от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-187/13: Определение на Общия съд от 20 февруари 2014 г.  — Jannatian/Съвет (Жалба за отмяна  — Обща външна политика и политика на сигурност  — Ограничителни мерки срещу Иран  — Списък на лицата и образуванията, спрямо които се прилагат тези ограничителни мерки  — Срок за обжалване  — Просрочие  — Недопустимост)

text:
               5.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 135/38

         Определение на Общия съд от 20 февруари 2014 г. — Jannatian/Съвет
   (Дело T-187/13) (1)

   ((Жалба за отмяна - Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Иран - Списък на лицата и образуванията, спрямо които се прилагат тези ограничителни мерки - Срок за обжалване - Просрочие - Недопустимост))
   2014/C 135/49
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Mahmoud Jannatian (Техеран, Иран) (представители: E. Rosenfeld и S. Monnerville, адвокати)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: F. Naert и M. Bishop)

      Предмет

   Доколкото посочените по-долу актове засягат жалбоподателя, жалба за отмяна на: Обща позиция 2008/479/ОВППС на Съвета от 23 юни 2008 г. за изменение на Обща позиция 2007/140/ОВППС относно ограничителните мерки срещу Иран (ОВ L 163, стр. 43); Решение на Съвета от 23 юни 2008 година за прилагане на член 7, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 423/2007 относно ограничителните мерки срещу Иран (ОВ L 163, стр. 29); Обща позиция 2008/652/ОВППС на Съвета от 7 август 2008 година за изменение на Обща позиция 2007/140/ОВППС относно ограничителните мерки срещу Иран (ОВ L 213, стр. 58); Решение 2009/840/ОВППС на Съвета от 17 ноември 2009 година за прилагане на Обща позиция 2007/140/ОВППС относно ограничителните мерки срещу Иран (ОВ L 303, стр. 64); Регламент (ЕО) № 1100/2009 на Съвета от 17 ноември 2009 година за прилагане на член 7, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 423/2007 относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Решение 2008/475/ЕО (ОВ L 303, стр. 31); Решение на Съвета от 26 юли 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС (ОВ L 195, стр. 39); Решение 2010/644/ОВППС на Съвета от 25 октомври 2010 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС (ОВ L 281, стр. 81); Регламент (ЕС) № 961/2010 на Съвета от 25 октомври 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕО) № 423/2007 (ОВ L 281, стр. 1) и на Регламент (ЕС) № 267/2012 на Съвета от 23 март 2012 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕС) № 961/2010 (ОВ L 88, стр. 1).

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2)

               Осъжда г-н Mahmoud Jannatian да понесе направените от него съдебни разноски, както и тези на Съвета на Европейския съюз.

      (1)  ОВ C 171, 15.6.2013 г.


title: Дело T-418/07: Решение на Първоинстанционния съд от 18 юни 2009 г. — LIBRO Handelsgesellschaft mbH/СХВП — Dagmar Causley (LiBRO) (Марка на Общността — Процедура по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността LiBRO — По-ранна фигуративна марка на Общността LIBERO — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009) — Частичен отказ за регистрация — Искане за отмяна, подадено от встъпилата страна — Член 134, параграф 3 от Процедурния правилник на Първоинстанционния съд — Подпис на писменото становище пред апелативния състав, в което се съдържат основанията на жалбата — Допустимост на жалбата до апелативния състав)

text:
               1.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 180/46

         Решение на Първоинстанционния съд от 18 юни 2009 г. — LIBRO Handelsgesellschaft mbH/СХВП — Dagmar Causley (LiBRO)
   (Дело T-418/07) (1)

   (Марка на Общността - Процедура по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността LiBRO - По-ранна фигуративна марка на Общността LIBERO - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009) - Частичен отказ за регистрация - Искане за отмяна, подадено от встъпилата страна - Член 134, параграф 3 от Процедурния правилник на Първоинстанционния съд - Подпис на писменото становище пред апелативния състав, в което се съдържат основанията на жалбата - Допустимост на жалбата до апелативния състав)
   2009/C 180/84
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: LIBRO Handelsgesellschaft mbH (Guntramsdorf, Австрия) (представител: G. Prantl, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: G. Schneider)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: Dagmar Causley (Pleidelsheim, Германия) (представител: W. Günther, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 3 септември 2007 г. (преписка 1454/2005-4), свързано с процедура по възражение между Dagmar Causley и LIBRO Handelsgesellschaft mbH.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Отхвърля искането на Dagmar Causley.

               3)

               Осъжда LIBRO Handelsgesellschaft mbH да заплати съдебните разноски, с изключение на тези, направени от Dagmar Causley.

               4)

               Осъжда Dagmar Causley да понесе направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 8, 12.1.2008 г.


title: Дело C-112/16: Преюдициално запитване от Consiglio di Stato (Италия), постъпило на 24 февруари 2016 г. — Persidera SpA/Autorità per le Garanzie nelleComunicazioni, Ministero dello Sviluppo Economico delle Infrastrutture e dei Trasporti

text:
               17.5.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 175/10

         Преюдициално запитване от Consiglio di Stato (Италия), постъпило на 24 февруари 2016 г. — Persidera SpA/Autorità per le Garanzie nelleComunicazioni, Ministero dello Sviluppo Economico delle Infrastrutture e dei Trasporti
   (Дело C-112/16)
   (2016/C 175/11)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Consiglio di Stato

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Persidera SpA

      Ответници: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Ministero dello Sviluppo Economico delle Infrastrutture e dei Trasporti

      Преюдициални въпроси

               1)

               Допуска ли правото на Европейския съюз, по-специално членове 56, 101, 102 и 106 ДФЕС, член 9 от Директива 2002/21/ЕО (1), наричана Рамкова директива, членове 3, 5 и 7 от Директива 2002/20/ЕО (2), наричана Директива за разрешение, и членове 2 и 4 от Директива 2002/77/ЕО (3), наричана Директива за конкуренцията, както и принципите за недопускане на дискриминация, за прозрачност, свобода на конкуренцията, пропорционалност, ефективност и многостранност на информацията, национална правна уредба, която за определяне на броя на цифровите мрежи, които да бъдат предоставени на операторите при преобразуването на аналоговите мрежи, предвижда да се вземат предвид, наред с използваните напълно законосъобразно аналогови мрежи, и аналоговите мрежи, които са използвани в миналото в нарушение на ограниченията за концентрацията съгласно национална нормативна уредба, което вече е било предмет на критики от страна на Съда или на Европейската комисия, или при всички положения без разрешение?

               2)

               Допуска ли правото на Европейския съюз, по-специално членове 56, 101, 102 и 106 ДФЕС, член 9 от Директива 2002/21/ЕО, наричана Рамкова директива, членове 3, 5 и 7 от Директива 2002/20/ЕО, наричана Директива за разрешение, и членове 2 и 4 от Директива 2002/77/ЕО, наричана Директива за конкуренцията, както и принципите за недопускане на дискриминация, за прозрачност, свобода на конкуренцията, пропорционалност, ефективност и плурализъм на информацията, национална правна уредба, която за определяне на броя на цифровите мрежи, които да бъдат предоставени на операторите при преобразуването на аналоговите мрежи, предвиждайки да се вземат предвид всички аналогови мрежи, които са използвани до съответния момент дори и в нарушение на ограниченията за концентрация съгласно национална нормативна уредба, което вече е било предмет на критики от Съда или Европейската комисия, или при всички положения без разрешение, предвижда конкретно по отношение на оператор с множество мрежи да се намали броят на предоставените му цифрови мрежи и той да бъде по-малък от използваните от него мрежи при аналоговата система, като намалението е пропорционално по-голямо, отколкото това на конкурентите?

      (1)  Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги (Рамкова директива), (OB L 108, стр. 33; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 35, стр. 195).

      (2)  Директива 2002/20/ЕO на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно разрешението на електронните съобщителни мрежи и услуги („Директива за разрешение“), (OB L 108, стр. 21; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 35, стр. 183).

      (3)  Директива 2002/77/ЕО на Комисията от 16 септември 2002 година относно конкуренцията на пазарите на електронни съобщителни мрежи и услуги (OB L 249, стр. 21; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 132).


title: Дело T-24/11: Жалба, подадена на 19 януари 2011 г. — Bank Refah Kargaran/Съвет

text:
               12.3.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 80/23

         Жалба, подадена на 19 януари 2011 г. — Bank Refah Kargaran/Съвет
   (Дело T-24/11)
   2011/C 80/44
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Bank Refah Kargaran (Техеран, Иран) (представител: J.-M. Thouvenin, avocat)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени Решение 2010/644/ОВППС от 25 октомври 2010 година, доколкото се отнася до жалбоподателя,

               —

               да отмени Регламент (ЕС) № 961/2010 на Съвета от 25 октомври 2010 година, доколкото се отнася до жалбоподателя,

               —

               да постанови, че Решение 2010/413/ОВППС е неприложимо по отношение на жалбоподателя,

               —

               да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Изтъкнатите от жалбоподателя правни основания и основни доводи са идентични или сходни на изложените в производството по дело Export Development Bank of Iran/Съвет (T-4/11).


title: Дело F-30/07: Иск, предявен на 28 март 2007 г. — Noworyta/Парламент

text:
               26.5.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 117/38

         Иск, предявен на 28 март 2007 г. — Noworyta/Парламент
   (Дело F-30/07)
   (2007/C 117/61)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Lidia Noworyta (Брюксел, Белгия) (представители: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis и E. Marchal, адвокати)

      Ответник: Европейски парламент
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени Решението на органа по назначаване от 28 април 2006 г., с което се отхвърля предложението на ръководителя на ищцата от 20 октомври 2005 г. да й се предостави предварително фиксирана надбавка за извънредния труд, положен при специални условия по смисъла на член 3 от приложение VI на Правилника или друга специална надбавка на основание член 56а или член 56б от Правилника;

               —

               да се осъди ответникът да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи
   В подкрепа на иска си ищцата изтъква, на първо място, нарушение на общия принцип, според който на всеки служител трябва да се осигурят справедливи условия на труд, по-специално що се отнася до работното време и компенсирането и изплащането на надбавки за положен извънреден труд или поради особеностите на организацията на работното й време.
   Тя твърди по-специално, че за разлика от членове 56а и 56б от Правилника, член 3 от приложение VI на Правилника не изисква за предоставяне на предварително фиксирана надбавка за извънреден труд, положен при специални условия, часовете да са изработени редовно. Според ищцата органът по назначаване (ОН) допуснал грешка при прилагане на правото, като добавил това условие във вътрешните правила, свързани с компенсирането на определения извънреден труд.
   ОН допуснал също така грешка при прилагане на правото, като посочил, че длъжностните лица, назначени след 1 май 2004 г., не могли да се ползват от такава надбавка, макар и тази възможност да е изрично предвидена в член 1 от посочените вътрешни правила.
   В допълнение, ищцата твърди, че решението, с което й се отказва каквото и да било компенсиране или надбавка за специалните условия на труд, нарушавало членове 56а и 56б от Правилника, както и принципа на равно третиране.
   На последно място, според ищцата позицията на Парламента била непоследователна, тъй като генералният директор на Генерална дирекция „Председателство “твърдял, че нито един телефонист не полагал редовно извънреден труд, докато ОН от своя страна посочва, че се провежда изследване, за да се проучат възможностите за хармонизация на условията на труд във въпросната служба именно поради нетипичния характер на работното време, което се прилага извън общото/нормалното работно време.


               23.10.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 288/5

      Определяне на съдията, който ще замества председателя в качеството на съдия по обезпечителното производство
      (2010/C 288/09)
      На 20 септември 2010 г. Общият съд реши да определи съгласно член 106 от Процедурния правилник съдията г-н Prek за заместник на председателя на Общия съд, в случай че последният отсъства или е възпрепятстван да изпълнява задълженията си на съдия по обезпечителното производство в периода от 20 септември 2010 г. до 31 август 2011 г.


title: Дело F-56/13: Жалба, подадена на 6 юни 2013 г. — ZZ/Комисия

text:
               21.9.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 274/29

         Жалба, подадена на 6 юни 2013 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-56/13)
   2013/C 274/45
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: L. Vogel, avocat)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет и описание на спора

   Отмяна на решението относно прехвърлянето на пенсионните права на жалбоподателя към пенсионната схема на Съюза, с което се прилагат новите общи разпоредби за прилагане на членове 11 и 12 от приложение VIII към Правилника за длъжностните лица

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на органа по назначаването от 27 февруари 2013 г., с което са отхвърлени административните жалби на жалбоподателя от 7 януари 2013 г. срещу решенията на PMO.4 от 10 октомври 2012 г.,

               —

               да се отменят и посочените решения на PMO.4 от 10 октомври 2012 г., срещу които жалбоподателят е подал административни жалби,

               —

               да се обявят за незаконосъобразни общите разпоредби за прилагане на членове 11 и 12 от приложение VIII към Правилника, приети на 3 март 2011 г., по-специално член 9 от тях, както и да се обявят за неприложими в случая,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.