title: Дело T-279/12: Иск, предявен на 25 юни 2012 г. — S.I.C.O.M./Комисия

text:
               11.8.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 243/32

         Иск, предявен на 25 юни 2012 г. — S.I.C.O.M./Комисия
   (Дело T-279/12)
   2012/C 243/56
   Език на производството: италиански

      Страни

      Ищец: S.I.C.O.M. Srl — Società industriale per il confezionamento degli olii meridionale (Cercola, Италия) (представител: R. Manzi, avvocato)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на ищеца

   Ищецът иска от Общия съд:

               —

               да приеме за установено, че Комисията дължи на S.I.C.O.M. Srl, в ликвидация, сумата 24 338,10 EUR, ведно с лихвата, изчислена в съответствие с член 18, параграф 7 от Регламент № 2519/1997 на Комисията, или друга сума, която Общият съд приеме за основателно да присъди и съответно да осъди Комисията да заплати така определената сума,

               —

               в съответствие с това да осъди Комисията да заплати разноските, хонорарите, включително ДДС, CPA (Cassa Previdenza Avvocati) (дължимите на осигурителната каса на адвокатите суми) и фиксирана сума в размер на 12,5 %.

      Правни основания и основни доводи

   Ищецът по настоящото дело, оферент, на който е възложена акция № 35, за която е взето решение с оглед прилагането на Регламент (ЕО) № 664/2001 на Комисията от 2 април 2001 година относно доставка на растителна мазнина като хранителна помощ (ОВ L 93, стр. 3) с предмет доставка на 500 тона рафинирано олио от рапица разфасовано в бидони по 5 литра, като стоката следва да се достави франко местоназначението в складовете на Tombo PAM Warehouse в Гвинея до 17 юни 2001 г. оспорва удръжките, направени при плащането от страна на Комисията, която удържала неустойка за доставената със закъснение стока и друга неустойка за недоставената стока
   В подкрепа на иска си ищецът излага следните мотиви:

               1.

               Във връзка с прилагането на неустойката за недоставената стока се сочи, че всъщност стоката, която действително е доставена е в размер на 498,819 тона, т.е 1,435 тона по-малко от предвиденото в обявата за обществената поръчка. Във връзка с това ищецът се позовава на толеранса от 1 %, предвиден в член 17 от Регламент (ЕО) № 2519/97 на Комисията от 16 декември 1997 година за определяне на общи правила за набавяне на продукти, които се доставят по силата на Регламент (ЕО) № 1292/96 на Съвета като хранителна помощ на Общността (ОВ L 346, стр. 23; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 16, стр. 29). Колкото до член 15 от посочения регламент, ищецът уточнява, че в настоящия случай е установено, че действително доставената на бенефициента стока е в размер на 498,819 тона, което се установява от приемо-предавателния протокол и следователно той не може да носи отговорност за каквото и да е последващо събитие, довело до евентуално намаляване на количеството на стоката.

               2.

               Що се отнася до неустойката за доставената със закъснение стока, ищецът се позовава на освобождаването в случай на форс мажор поради внезапното закъснение, предизвикано от моторната лодка, използвана в операцията в пристанището на натоварване в Неапол и в резултат на това, на продължаването на срока с 30 дни, предвидено в член 14, параграф 15 от споменатия Регламент № 2519/97. Във връзка с това ищецът се позовава също и на прилагането на член 22, точка 4 и член 25 от същия регламент.


title: Дело T-1/08 R: Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 14 март 2008 г. — Buczek Automotive/Комисия (Обезпечително производство — Молба за спиране на изпълнението — Допустимост — Липса на неотложност)

text:
               9.5.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 116/21

         Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 14 март 2008 г. — Buczek Automotive/Комисия
   (Дело T-1/08 R)
   (Обезпечително производство - Молба за спиране на изпълнението - Допустимост - Липса на неотложност)
   (2008/C 116/38)
   Език на производството: полски
   Страни

      Жалбоподател: Buczek Automotive sp. z o.o. (Sosnowiec, Полша) (представители: първоначално T. Gackowski, впоследствие D. Szlachetko-Reiter, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: K. Gross, M. Kaduczak и A. Stobiecka-Kuik)
   Предмет
   Молба за спиране на изпълнението на Решение C(2007) 5087 окончателен на Комисията от 23 октомври 2007 г. относно държавна помощ C 23/2006 (ex NN 35/2006), предоставена от Република Полша на Grupa Technologie Buczek, производител на стомана.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля молбата.

               2)

               Първоинстанционният съд не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело C-560/08: Решение на Съда (пети състав) от 15 декември 2011 г. — Европейска комисия/Кралство Испания (Неизпълнение на задължения от държава членка — Директива 85/337/ЕИО — Оценка на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда — Директива 92/43/ЕИО — Опазване на естествените местообитания — Проекти за удвояване и/или благоустрояване на път M-501 в Испания — СЗЗ ES0000056 „Encinares del río Alberche y río Cofio“ — Предложена ТЗО ES3110005 „Cuenca del río Guadarrama“ и предложена ТЗО ES3110007 „Cuencas de los ríos Alberche y Cofio“ )

text:
               11.2.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 39/2

         Решение на Съда (пети състав) от 15 декември 2011 г. — Европейска комисия/Кралство Испания
   (Дело C-560/08) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 85/337/ЕИО - Оценка на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда - Директива 92/43/ЕИО - Опазване на естествените местообитания - Проекти за удвояване и/или благоустрояване на път M-501 в Испания - СЗЗ ES0000056 „Encinares del río Alberche y río Cofio“ - Предложена ТЗО ES3110005 „Cuenca del río Guadarrama“ и предложена ТЗО ES3110007 „Cuencas de los ríos Alberche y Cofio“)
   2012/C 39/02
   Език на производството: испански

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: S. Pardo Quintillán, D. Recchia и J.-B. Laignelot)

      Ответник: Кралство Испания (представител: M. Muñoz Pérez)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Република Полша (представител: K. Rokicka)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 2, параграф 1, член 3, член 4, параграф 1 или 2, член 5, член 6, параграф 2, член 8 и член 9 от Директива 85/337/ЕИО на Съвета от 27 юни 1985 година относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда (ОВ L 175, стр. 40; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 1, стр. 174) и на член 6, параграф 3 и член 4 във връзка с член 7 и с член 12, параграф 1, букви б) и г) от Директива 92/43/ЕИО на Съвета от 21 май 1992 година за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна (ОВ L 206, стр. 7 Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 109), съобразно с тълкуването ѝ в Решение на Съда от 13 януари 2005 г. по дело C-117/03 и в Решение на Съда от 14 септември 2006 г. по дело C-244/05 — Проекти за удвояване и/или благоустрояване на път M-501 — СЗЗ ES 0000056 „Encinares del río Alberche y río Cofio“ — Предложена ТЗО ES 3110005 „Cuenca del río Guadarrama“ и предложена ТЗО ES 3110007 „Cuencas de los ríos Alberche y Cofio“

      Диспозитив

               1.

               Като не се е съобразило с изискванията по:

                           —

                           член 2, параграф 1, член 3, член 4, параграф 1 или в зависимост от случая параграф 2, и член 5 от Директива 85/337/ЕИО на Съвета от 27 юни 1985 година относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда, изменена с Директива 2003/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 май 2003 г., що се отнася до отделните проекти за удвояване и/или благоустрояване на отсечки 1, 2 и 4 от път M-501,

                           —

                           член 6, параграф 2 и член 8 от Директива 85/337, изменена с Директива 2003/35, що се отнася до отделните проекти за удвояване и/или благоустрояване на отсечки 2 и 4 от този път,

                           —

                           член 9 от Директива 85/337, изменена с Директива 2003/35, що се отнася до отделните проекти за удвояване и/или благоустрояване на отсечки 1, 2 и 4 от същия път,

                           —

                           член 6, параграфи 3 и 4 от Директива 92/43/ЕИО на Съвета от 21 май 1992 година за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна във връзка с член 7 от същата, що се отнася до отделните проекти за удвояване и/или благоустрояване на отсечки 1, 2 и 4 от път M-501 във връзка със специална защитена зона ES0000056, „Encinares del río Alberche y río Cofio“, и

                           —

                           член 12, параграф 1, букви б) и г) от същата директива, що се отнася до отделните проекти за удвояване и/или благоустрояване на отсечка 1 от път M-501 във връзка с предложената територия от значение за Общността ES3110005, „Cuenca del río Guadarrama“, както и на отсечки 2 и 4 от същия път във връзка с предложената територия от значение за Общността ES3110007, „Cuencas de los ríos Alberche y Cofio“,

                     Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по упоменатите разпоредби.

               2.

               Осъжда Кралство Испания да заплати съдебните разноски.

               3.

               Република Полша понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 55, 7.3.2009 г.


title: Дело C-455/14 P: Решение на Съда (голям състав) от 19 юли 2016 г. — H/Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия, Полицейска мисия на Европейския съюз (ПМЕС) в Босна и Херцеговина, установена в Сараево (Босна и Херцеговина) (Обжалване — Обща външна политика и политика на сигурност (ОВППС) — Решение 2009/906/ОВППС — Полицейска мисия на Европейския съюз (ПМЕС) в Босна и Херцеговина — Командирован национален служител — Преназначаване в регионално бюро на тази мисия — Член 24, параграф 1, втора алинея, последно изречение, ДЕС — Член 275, първа алинея, ДФЕС — Жалба за отмяна и искане за обезщетение — Компетентност на юрисдикциите на Европейския съюз — Член 263, член 268 и член 340, втора алинея, ДФЕС)

text:
               19.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 343/2

         Решение на Съда (голям състав) от 19 юли 2016 г. — H/Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия, Полицейска мисия на Европейския съюз (ПМЕС) в Босна и Херцеговина, установена в Сараево (Босна и Херцеговина)
   (Дело C-455/14 P) (1)

   ((Обжалване - Обща външна политика и политика на сигурност (ОВППС) - Решение 2009/906/ОВППС - Полицейска мисия на Европейския съюз (ПМЕС) в Босна и Херцеговина - Командирован национален служител - Преназначаване в регионално бюро на тази мисия - Член 24, параграф 1, втора алинея, последно изречение, ДЕС - Член 275, първа алинея, ДФЕС - Жалба за отмяна и искане за обезщетение - Компетентност на юрисдикциите на Европейския съюз - Член 263, член 268 и член 340, втора алинея, ДФЕС))
   (2016/C 343/02)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: H (представител: M. Velardo, avvocato)

      Други страни в производството: Съвет на Европейския съюз (представители: A. Vitro и F. Naert), Европейска комисия (представители: F. Erlbacher, G. Gattinara и J.-P. Keppenne), Полицейска мисия на Европейския съюз (ПМЕС) в Босна и Херцеговина, установена в Сараево (Босна и Херцеговина)

      Диспозитив

               1)

               Отменя Определение на Общия съд на Европейския съюз от 10 юли 2014 г., H/Съвет и др., (T-271/10, непубликувано, EU:T:2014:702).

               2)

               Отхвърля като недопустима жалбата на H в частта, в която е насочена срещу Европейската комисия и Полицейската мисия на Европейския съюз (ПМЕС) в Босна и Херцеговина.

               3)

               Връща делото на Общия съд на Европейския съюз за произнасяне по съществото на жалбата в частта, в която е насочена срещу Съвета на Европейския съюз.

               4)

               Съдът не се произнася по съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 448, 15.12.2014 г.


title: Дело T-350/14: Иск, предявен на 12 май 2014 г.  — Arvanitis и др./Европейски парламент

text:
               8.12.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 439/28

         Иск, предявен на 12 май 2014 г. — Arvanitis и др./Европейски парламент
   (Дело T-350/14)
   (2014/C 439/38)
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Ищци: Athanasios Arvanitis (Rodi, Гърция) и други 47 ищци (представител: Ch. Papadimitriou, адвокат)

      Ответници: Европейски парламент, Европейският съвет, Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия, Европейска централна банка, Еврогрупа

      Искания на ищците

   Ищците искат от Общия съд:

               —

               да обяви, че ответниците не са приели необходимото законодателство за пълно въвеждане на общите принципи на правото на Съюза, по-специално Директивата за срочната работа, вследствие уволнението на ищците от бившата Olympiaki Aeroporia, наложено с Решение на Европейската комисия, транспонирано в гръцкия правен ред със Закон № 3717/2008;

               —

               да даде възможност на ищците, както и на всички уволнени служители бившата Olympiaki Aeroporia чрез правен акт на Съюза — директива, регламент или друг източник на правото на Съюза с директно приложение, възможност да получат обезщетението, на което биха имали право в качеството си на постоянно назначени служители при уволнението им поради преустановяване на дейността на бившето Olympiaki Aeroporia, и

               —

               да присъди обезщетение за вреди в размер на 3 00  000 EUR чрез правен акт на Съюза — директива, регламент или друг източник на правото на Съюза с директно приложение, в полза на всеки от ищците за претърпените тревоги и притеснения, сериозното нарушаване на основните права и преждевременното прекратяване на трудовия живот.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на иска си, ищците излагат две правни основания.

               1.

               Първо правно основание: Закон № 3717/2008, който предвижда прекратяването на Olympiaki Aeroporia и уволнението на всички служители на срочни договори, всъщност представлява акт на Съюза и по същество е наложен от институциите на Европейския съюз и по-конкретно от Европейската централна банка и от Европейската комисия, като всички законодателни актове на гръцкото правителство са приети по указание или по-точно въз основа на решение на Еврогрупата, на Съвета по икономически и финансови въпроси, на Европейската централна банка и на Европейската комисия.

               2.

               Второ правно основание: неприравняването на уволнените срочни служители, заети в бившето Olympiaki Aeroporia на останалите служители на dell’Olympiaki Aeroporia по безсрочно правоотношение и липсата на изрично обезщетяване за тях при напускането им, е причинило преки, лични и сериозни вреди и ги е лишило от възможността да се ползват от основните си права.


title: Дело C-139/09: Иск, предявен на 16 април 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Белгия

text:
               20.6.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 141/33

         Иск, предявен на 16 април 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Белгия
   (Дело C-139/09)
   2009/C 141/58
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: г-жа L. de Schietere de Lophem и г-н A. Marghelis)

      Ответник: Кралство Белгия

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е приело всички законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2006/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 година относно управлението на отпадъците от миннодобивните индустрии и за изменение на Директива 2004/35/ЕО (1) или при всички случаи като не е уведомило Комисията за приемането им, Кралство Белгия не е изпълнило задълженията си по тази директива,

               —

               да се осъди Кралство Белгия да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Срокът за транспониране на Директива 2006/21/ЕО е изтекъл на 30 април 2008 г. Към датата на предявяването на настоящия иск обаче ответникът все още не е приел всички необходими мерки за транспонирането на директивата или при всички случаи не е уведомил Комисията за приемането им.

      (1)  ОВ L 102, стр. 15; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 16, стр. 3.


title: Дело T-128/11: Жалба, подадена на 23 февруари 2011 г. — LG Display and LG Display Taiwan/Комисия

text:
               30.4.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 130/19

         Жалба, подадена на 23 февруари 2011 г. — LG Display and LG Display Taiwan/Комисия
   (Дело T-128/11)
   2011/C 130/37
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: LG Display Co. Ltd (Сеул, Корея) и LG Display Taiwan (Тайван, Китайската народна република) (представители: A. Winckler и F.-C. Laprévote, lawyers)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

               —

               да се отмени или частично да се намали наложената глоба,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски и другите разходи, свързани с настоящото производство и

               —

               да се предприемат всички други мерки, които Съдът счете за подходящи.

      Правни основания и основни доводи

   С жалбата си жалбоподателите искат частично да бъде отменено Решение C(2010) 8761 окончателен на Комисията от 8 декември 2010 г. по преписка COMP/39.309 — LCD — Панели с течни кристали — с което Комисията е установила, че жалбоподателите, заедно с други предприятия, са нарушили член 101 ДФЕС и член 53 от Споразумението за ЕИП като са участвали в единно и трайно споразумение и в съгласувани практики в сектора на панели с течни кристали за телевизори, ноутбуци и монитори — в частта, в която решението налага глоба на жалбоподателите.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите изтъкват четири правни основания.

               1.

               Първо правно основание, изведено от погрешно и необосновано включване от Комисията на продажбите, извършени от LG Display на дружества майки, в стойността на продажбите за изчисляване на глобите, както и от нарушение на процедурни принципи, като например на правото им на защита. В това отношение те изтъкват:

                           —

                           първо, че твърденията на Комисията, съгласно които нарушението, свързано с продажбите, извършени от LG Display на дружества майки, не са посочени в известието за нарушенията, като несъответствието между известието за нарушения и обжалваното решение нарушава правото на жалбоподателите да бъдат изслушани;

                           —

                           второ, че Комисията е допуснала грешка при прилагането на Насоките относно метода за определяне на глобите като е включила продажбите, извършени от LG Display на дружества майки, в стойността на продажбите за изчисляване на глобите;

                           —

                           трето, че класификацията на Комисията на съответните продажби като „преки продажби в ЕИП” и „преки продажби в ЕИП посредством преработени продукти“ нарушава принципа на равно третиране.

                     Жалбоподателите твърдят, че всяка глоба, наложена на LG Display, трябва да се основава на продажбите на „свободния пазар“ на несвързани правни субекти, тъй като нарушението би могло да засегне само такива продажби.

               2.

               Второ правно основание, изведено от неправилния отказ на Комисията да признае имунитета на LG Display по отношение налагането на глоби за 2005 г. и следователно от нарушение на Известието относно сътрудничеството от 2002 г. В това отношение жалбоподателите твърдят:

                           —

                           първо, че достъпът на LG Display до преписката по случая е бил сериозно възпрепятстван от процедурни нарушения;

                           —

                           второ, че LG Display отговаря на изискванията за частичен имунитет съгласно приложимото Известието относно сътрудничеството от 2002 г.;

                           —

                           трето, че отхвърлянето от Комисията на молбата на LG Display е необосновано, опорочено от грешки при прилагане на правото и фактически неправилно.

                     Жалбоподателите твърдят, че глобата на LG Display трябва да е съобразена с частичния му имунитет за 2005 г.

               3.

               Трето правно основание, изведено от обстоятелството, че независимо че LG Display е предоставило изключително съдействие на Комисията, надхвърлящо значително задълженията му по Известието относно сътрудничеството от 2002 г., Комисията отказала да му предостави допълнително намаление на глобата от поне 10 % за такова сътрудничество и по този начин нарушила Известието относно сътрудничеството.

               4.

               Четвърто правно основание, изведено от твърдението, че с изключването на японските доставчици на LCD от обжалваното решение — въпреки че двама от тях са признали участието си в същото единно и продължаващо нарушение — Комисията е нарушила принципа на правна сигурност, с което е изложила LG Display на двойно по-голяма опасност и е нарушила принципа на пропорционалност.


title: Дело T-567/12: Решение на Общия съд от 7 ноември 2014 г.  — Kaatsu Japan/СХВП ( „KAATSU“ ) (Марка на Общността — Заявка за словна марка на Общността „KAATSU“  — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) N °207/2009 — Право на защита — Член 75, второ изречение от Регламент N °207/2009)

text:
               22.12.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 462/22

         Решение на Общия съд от 7 ноември 2014 г. — Kaatsu Japan/СХВП („KAATSU“)
   (Дело T-567/12) (1)

   ((Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността „KAATSU“ - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Право на защита - Член 75, второ изречение от Регламент No 207/2009))
   (2014/C 462/34)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Kaatsu Japan Co. Ltd (Токио, Япония) (представител: M. Edenborough, QC)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: V. Melgar и I. Harrington)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 9 октомври 2012 г. (преписка R 435/2012-2), относно искане за регистрация на словния знак „KAATSU“ като марка на Общността.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Kaatsu Japan Co. Ltd да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 63, 2.3.2013 г.


title: Дело C-301/17: Иск, предявен на 23 май 2017 г. — Европейска комисия/Румъния

text:
               24.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 239/40

         Иск, предявен на 23 май 2017 г. — Европейска комисия/Румъния
   (Дело C-301/17)
   (2017/C 239/51)
   Език на производството: румънски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: L. Nicolae, E. Sanfrutos Cano)

      Ответник: Румъния

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, на основание член 258 ДФЕС, че като не се е съобразила по отношение на 68 депа за отпадъци със задължението си да вземе всички необходими мерки, за да закрие възможно най-бързо, в съответствие с член 7, буква ж) и член 13, депата, които, в съответствие с член 8 нямат разрешително за продължаване на експлоатацията им, Румъния не е изпълнила задълженията по член 14, буква б) във връзка с член 13 от Директива 1999/31/ЕО на Съвета от 29 април 1999 година относно депонирането на отпадъци;

               —

               да се осъди Румъния да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Предмет на предявения от Европейската комисия иск срещу Румъния е неизпълнението на задълженията й по член 14, буква б) във връзка с член 13 от Директива 1999/31/ЕО по отношение на 68 депа за отпадъци, депа, които съгласно член 8, нямат издадено разрешително, което да позволява продължаването на тяхната експлоатация и които вследствие на това е трябвало да бъдат закрити съгласно член 7, буква ж) и член 13 от директивата.
   Комисията твърди, че член 14 от Директива 1999/31/ЕО установява преходен дерогиращ режим за разрешените депа за отпадъци или за тези, които вече са били в експлоатация до влизането в сила на директивата, за да може, най-късно до 16 юли 2009 година да се извърши привеждането в съответствие на тези депа с новите изисквания, свързани с околната среда, предвидени в член 8 от същата директива. Съгласно член 14, буква б) след представянето на плана за подобрение компетентният орган взема окончателно решение относно продължаването на експлоатацията на базата на споменатия план за подобрение и на същата директива. Държавите-членки приемат необходимите мерки, за да може в най-кратки срокове, в съответствие с член 7, буква ж) и член 13, да се пристъпи към закриване на депата, които не са получили разрешително за продължаване на дейността в съответствие с член 8.
   Съгласно член 13 депото или част от него да се считат за окончателно закрити само когато компетентният орган извърши окончателна проверка на площадката, оцени всички направени от оператора доклади и даде на оператора своето разрешение за закриване.
   По отношение на 68–те депа за отпадъци, подробно изброени в исковата молба, Комисията счита, че Румъния не е представила данни, които да дадат възможност на Комисията да провери дали след спиране на експлоатацията им процесът по закриването им е бил реално финализиран в съответствие с изискванията Директива 1999/31/ЕО. В този смисъл Комисията твърди, че Румъния не може да се позове на чисто вътрешни обстоятелства, за да обоснове неизпълнението на задълженията, произтичащи от директивата, като откриването на производства по несъстоятелност по отношение на операторите, спорове, свързани с правото на собственост, образуването на административни производства или отговорността на местната власт.
   Срокът за транспониране на директивата във вътрешното право е изтекъл на 16 юли 2009 година.


title: Решение на Съда от 16 декември 2013 година по дело E-7/13 — Creditinfo Lánstraust hf./Registers Iceland и Исландия (Директива 2003/98/ЕО относно повторната употреба на информацията в обществения сектор — Принципи на таксуването — Прозрачност — Понятие за разходи — Изисквания за самофинансиране)

text:
               19.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 92/33

         РЕШЕНИЕ НА СЪДА
   от 16 декември 2013 година
   по дело E-7/13
   Creditinfo Lánstraust hf./Registers Iceland и Исландия
   (Директива 2003/98/ЕО относно повторната употреба на информацията в обществения сектор — Принципи на таксуването — Прозрачност — Понятие за разходи — Изисквания за самофинансиране)
   (2015/C 92/07)
   По дело E-7/13, Creditinfo Lánstraust hf./Registers Iceland и Исландия – МОЛБА до Съда по член 34 от Споразумението между държавите от ЕАСТ за създаване на надзорен орган и съд, отправена от Районния съд на Рейкявик (Héraðsdómur Reykjavíkur), относно тълкуването на Директива 2003/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 ноември 2003 г. относно повторната употреба на информацията в обществения сектор, Съдът, в състав Carl Baudenbacher, председател, Per Christiansen (съдия докладчик) и Páll Hreinsson, съдии, постанови на 16 декември 2013 г. решение, чийто диспозитив гласи:

               1.

               Членове 6 и 7 от Директива 2003/98/ЕО изискват при налагането на такси за повторната употреба на информацията в обществения сектор да се извършва проверка по същество към момента на определянето на таксата. Чрез проверката трябва да се установи, че общите приходи от такива такси не надвишават разходите за събирането, изготвянето, възпроизвеждането и разпространението на документите, заедно с разумна възвръщаемост на инвестицията. Ако факторите от значение за извършване на дадено изчисление са несигурни, следва най-малкото да се направи приблизителна оценка. Базата за изчисляване на таксите обаче се предоставя само при поискване. Това важи независимо дали таксата е определена със закон, от съответния публичен орган или по друг начин.

               2.

               При определяне на разходите по член 6 от директивата могат да бъдат взети предвид разходите, направени от даден орган от обществения сектор във връзка с първоначалното събиране и изготвяне на въпросните документи. В такъв случай всички приходи, събрани в това отношение, като такси или данъци, например гербови налози, които намаляват или компенсират тези разходи, могат също да бъдат взети предвид.

               3.

               Изискванията за самофинансиране, приложими за органите от обществения сектор, могат да бъдат взети предвид при определянето на разходите по член 6 от директивата. Това правило се прилага, при условие че съгласно член 6 са взети предвид само елементите на разходите, заедно с разумна възвръщаемост на инвестицията, свързани с обработката на документите, необходима за повторната употреба.


title: Дело C-544/16: Преюдициално запитване от First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Обединено кралство), постъпило на 28 октомври 2016 г. — Marcandi Limited, извършващо търговска дейност под името „Madbid“/Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

text:
               16.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 14/26

         Преюдициално запитване от First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Обединено кралство), постъпило на 28 октомври 2016 г. — Marcandi Limited, извършващо търговска дейност под името „Madbid“/Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
   (Дело C-544/16)
   (2017/C 014/32)
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Marcandi Limited, извършващо търговска дейност под името „Madbid“

      Ответник: Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Преюдициални въпроси

               1)

               При правилно прилагане на член 2, параграф 1, членове 24, 62, 63, 65 и 73 от Директива 2006/112/ЕО (1) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност, и при обстоятелства като тези в главното производство:

                           а)

                           предоставянето на кредити от Madbid на потребителите срещу парично плащане представлява ли:

                                       i)

                                       „предварителни действия“ извън обхвата на член 2, параграф 1, както са определени от Съда в точки 23 — 42 от [решението му от 16 декември 2010 г., MacDonald Resorts Ltd/The Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs, C-270/09, EU:C:2010:780]; или

                                       ii)

                                       доставка на услуги от Madbid по смисъла на член 2, параграф 1, буква в), по-точно предоставянето на право на участие в онлайн аукциони;

                           б)

                           ако предоставянето на право на участие в онлайн аукциони представлява доставка на услуги от страна на Madbid, то тогава „възмездна“ доставка ли е по смисъла на член 2, параграф 1, буква в), и по-точно плащането за нея (т.е. паричните средства, които Madbid получава от потребител срещу кредити);

                           в)

                           различен ли би бил отговорът по буква б), ако плащането за кредити служи също и като право на потребителя да придобива стоки на същата стойност в случай, че потребителят не спечели аукциона;;

                           г)

                           ако Madbid не извършва възмездни доставки на услуги когато предоставя кредити на потребителите си срещу парично плащане, извършва ли такива доставки в някоя друга хипотеза;

                     и кои принципи трябва да се приложат, за да се отговори на тези въпроси?

               2)

               При правилно прилагане на член 2, параграф 1, членове 14, 62, 63, 65, 73 и член 79, буква б) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност и при обстоятелства като тези в главното производство, каква е насрещната престация, получена от Madbid срещу доставката на стоки на потребители, по смисъла на член 2, параграф 1, буква а) и член 73? По-специално, и предвид отговора на първия въпрос:

                           а)

                           паричните средства, платени от потребител на Madbid за кредити представляват ли „плащане […] по сметка“ за доставка на стоки от обхвата на член 65, така че ДДС става „изискуем“ при получаване на това плащане и такова, че полученото от Madbid плащане от потребителите представлява насрещна престация за доставка на стоки;

                           б)

                           ако потребител закупи стоки с помощта на функцията „купи сега“ или „спечелена отстъпка“, стойността на използваните кредити при наддаване в аукциони и при успешна оферта, водеща до генериране на „натрупана отстъпка“ или до намаляване на „купи сега“, цената представлява ли:

                                       i)

                                       „отстъпка от цената“ по смисъла на член 79, буква б), при която насрещната престация за доставката на стоки от Madbid са паричните средства, действително платени на Madbid от потребителя към момента на закупуване на стоките и нищо повече; или

                                       ii)

                                       част от насрещната престация за доставката на стоки, такава, при която насрещната престация за доставката на стоки от Madbid, включва както паричните средства, платени на Madbid от потребителя към момента на закупуване на стоките, така и паричните средства, платени от потребителя за използваните кредити при неуспешно наддаване в аукциони;

                           в)

                           ако потребител упражнява правото да закупи стоки след спечелване на онлайн аукцион, насрещната престация за доставката на тези стоки представлява ли установената печеливша цена в аукциона (плюс таксата за доставка и обслужване) и нищо друго, или пък стойността на кредитите, използвани от потребителя за наддаване в този аукцион, също е част от насрещната престация за доставката на тези стоки от Madbid на потребителя;

                     и кои принципи трябва да се приложат, за да се отговори на тези въпроси?

               3)

               Когато две държави членки третират една сделка по различен начин за целите на ДДС, до каква степен съдилищата на една от тези държави членки трябва да вземат предвид обстоятелството, при тълкуването на релевантните разпоредби от правото на Съюза и националното право, че е желателно избягването на:

                           а)

                           двойното данъчно облагане на сделката; и/или

                           б)

                           необлагането на сделката;

                     и какво е значението на принципа на данъчен неутралитет за този въпрос?

      (1)  Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (OB L 347, 2006г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7 и поправки в ОВ L 74, 2011 г., стр. 3; ОВ L 249, 2012 г., стр. 15 и ОВ L 323, 2015 г., стр. 31)


title: Дело F-30/10: Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 15 декември 2011 г. — de Fays/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Социално осигуряване — Осигуряване за злополуки и професионални заболявания — Член 73 от Правилника — Отказ за признаване на професионалния произход на заболяване)

text:
               4.2.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 32/43

         Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 15 декември 2011 г. — de Fays/Комисия
   (Дело F-30/10) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Социално осигуряване - Осигуряване за злополуки и професионални заболявания - Член 73 от Правилника - Отказ за признаване на професионалния произход на заболяване)
   2012/C 32/85
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Philippe de Fays (Malèves-Sainte-Marie-Wastines, Белгия) (представители: N. Soldatos, впоследствие N. Soldatos и C. Eyben, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: J. Currall и D. Martin, подпомагани от J.-L. Fagnart, avocat)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението, с което се отказва да се признае професионалния произход на заболяването, от което страда жалбоподателят.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата на г-н de Fays.

               2.

               Г-н de Fays понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 179, 3.7.2010 г., стр.59


title: Дело C-306/12: Решение на Съда (втори състав) от 10 октомври 2013 г. (преюдициално запитване от Landgericht Saarbrücken — Германия) — Spedition Welter GmbH/Avanssur SA (Застраховка „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства и контрол върху задължението за сключване на такава застраховка — Директива 2009/103/ЕО — Член 21, параграф 5 — Представител, натоварен с уреждане на претенции — Упълномощаване да се получават съдебни документи — Национална правна уредба, която обуславя валидността на връчването от наличието на изрично упълномощаване за получаване — Съответстващо тълкуване)

text:
               23.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 344/32

         Решение на Съда (втори състав) от 10 октомври 2013 г. (преюдициално запитване от Landgericht Saarbrücken — Германия) — Spedition Welter GmbH/Avanssur SA
   (Дело C-306/12) (1)

   (Застраховка „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства и контрол върху задължението за сключване на такава застраховка - Директива 2009/103/ЕО - Член 21, параграф 5 - Представител, натоварен с уреждане на претенции - Упълномощаване да се получават съдебни документи - Национална правна уредба, която обуславя валидността на връчването от наличието на изрично упълномощаване за получаване - Съответстващо тълкуване)
   2013/C 344/55
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Landgericht Saarbrücken

      Страни в главното производство

      Ищец: Spedition Welter GmbH

      Ответник: Avanssur SA

      Предмет

   Преюдициално запитване — Landgericht Saarbrücken — Тълкуване на член 21, параграф 5 от Директива 2009/103/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 година относно застраховката „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства и за контрол върху задължението за сключване на такава застраховка (ОВ L 263, стр. 11) — Представител за уреждане на претенции — Връчване на документи на последния във връзка с производство, заведено от увреденото лице срещу застрахователното предприятие — Национална правна уредба, която обуславя валидността на това връчване от изричното упълномощаване да се получават документи — Непосредствено действие на посочената по-горе разпоредба от директивата

      Диспозитив

               1.

               Член 21, параграф 5 от Директива 2009/103/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 година относно застраховката „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства и за контрол върху задължението за сключване на такава застраховка трябва да се тълкува в смисъл, че сред достатъчните правомощия, които трябва да има представителят, натоварен с уреждане на претенции, е и упълномощаването му да получава валидно съдебните документи, които са необходими за започването на производство по обезщетяване на вреди пред компетентната юрисдикция.

               2.

               При обстоятелства като тези по главното производство, при които националният законодател е възпроизвел текста на член 21, параграф 5 от Директива 2009/103/ЕО, запитващата юрисдикция е длъжна, като вземе предвид вътрешното право в неговата цялост и като приложи признатите от него методи за тълкуване, да тълкува националното право в смисъл, който съответства на тълкуването, което е дал Съдът на Европейския съюз на тази директива.

      (1)  ОВ C 287, 22.09.2012 г.


title: Дело T-491/10: Жалба, подадена на 15 октомври 2010 г. — SNCF/СХВП — Infotrafic ( infotrafic )

text:
               15.1.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 13/28

         Жалба, подадена на 15 октомври 2010 г. — SNCF/СХВП — Infotrafic („infotrafic“)
   (Дело T-491/10)
   ()
   2011/C 13/54
   Език на жалбата: френски

      Страни

      Жалбоподател: Société nationale des chemins de fer français (SNCF) (Париж, Франция) (представител: H. Reynaud, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Infotrafic SA (Ermont, Франция)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се изменят точки 16—23 от решението на апелативния състав на СХВП от 6 август 2010 г. по преписка R 1268/2009-2,

               —

               да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: фигуративна марка „infotrafic“ за стоки и услуги, класирани в класове 9, 16, 38, 39 и 42 — марка на Общността № 1 926 815

      Притежател на марката на Общността: Infotrafic SA

      Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: жалбоподателят

      Решение на отдела по заличаването: отхвърля искането за обявяване на недействителност.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на членове 52 и 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009, доколкото при разглеждането на комбинирана марка на Общността, съдържаща сред елементите си и елемент, който няма отличителен характер или има съмнителен отличителен характер, всеки елемент трябва да се разгледа отделно; нарушение на задължението за мотивиране.


title: Дело T-529/12 P: Решение на Общия съд от 8 октомври 2014 г.  — Bermejo Garde/ЕИСК (Обжалване — Публична служба — Длъжностни лица — Назначаване — Обявяване на свободна длъжност — Назначаване на длъжност директор — Оттегляне на кандидатурата на жалбоподателя — Назначаване на друг кандидат — Жалби за отмяна — Отмяна в първоинстанционното производство на обжалваното обявление за свободна длъжност поради липса на компетентност на автора на акта — Липса на изричен отговор на всички изложени от страните правни основания и доводи — Принцип на добра администрация — Недопустимост на исканията за отмяна на решенията, приети въз основа на обжалваното обявление за свободна длъжност — Член 91, параграф 2 от Правилника — Искане за обезщетение — Право на ефективна съдебна защита — Задължение за мотивиране от Съда на публичната служба — Дело, по което може да се постанови окончателно решение — Отхвърляне на жалбата)

text:
               24.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 421/34

         Решение на Общия съд от 8 октомври 2014 г. — Bermejo Garde/ЕИСК
   (Дело T-529/12 P) (1)

   ((Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Назначаване - Обявяване на свободна длъжност - Назначаване на длъжност директор - Оттегляне на кандидатурата на жалбоподателя - Назначаване на друг кандидат - Жалби за отмяна - Отмяна в първоинстанционното производство на обжалваното обявление за свободна длъжност поради липса на компетентност на автора на акта - Липса на изричен отговор на всички изложени от страните правни основания и доводи - Принцип на добра администрация - Недопустимост на исканията за отмяна на решенията, приети въз основа на обжалваното обявление за свободна длъжност - Член 91, параграф 2 от Правилника - Искане за обезщетение - Право на ефективна съдебна защита - Задължение за мотивиране от Съда на публичната служба - Дело, по което може да се постанови окончателно решение - Отхвърляне на жалбата))
   2014/C 421/47
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Moises Bermejo Garde (Брюксел, Белгия) (представител: L. Levi, адвокат)

      Друга страна в производството: Европейски икономически и социален комитет (ЕИСК) (представители: M. Lernhart, подпомаган от B. Wägenbaur, адвокат)

      Предмет

   Жалба за отмяна на Решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (първи състав) от 25 септември 2012 г. по дело Bermejo Garde/ЕИСК (F-51/10, все още непубликувано в Сборника)

      Диспозитив

               1)

               Отменя Решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (първи състав) от 25 септември 2012 г. по дело Bermejo Garde/ЕИСК (F-51/10) в частта, в която искането за обезщетение на жалбоподателя се отхвърля.

               2)

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3)

               Отхвърля искането за обезщетение, подадено от г-н Moises Bermejo Garde пред Съда на публичната служба.

               4)

               Г-н Bermejo Garde понася направените от него съдебни разноски в настоящото производство.

               5)

               Европейският икономически и социален комитет (ЕИСК) понася направените от него съдебни разноски в производството пред Съда на публичната служба и в настоящото производство, както и съдебните разноски, направени от г-н Bermejo Garde в първоинстанционното производство.

      (1)  ОВ C 55, 23.2.2013 г.


title: Дело T-89/16 P: Жалба, подадена на 26 февруари 2016 г. от Nicole Clarke, Sigrid Dickmanns и Elisavet Papathanasiou срещу решението постановено на 15 декември 2015 г. от Съда на публичната служба по съединени дела F-101/14, F-102/14 и F-103/14, Clarke и др./EUIPO

text:
               25.4.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 145/32

         Жалба, подадена на 26 февруари 2016 г. от Nicole Clarke, Sigrid Dickmanns и Elisavet Papathanasiou срещу решението постановено на 15 декември 2015 г. от Съда на публичната служба по съединени дела F-101/14, F-102/14 и F-103/14, Clarke и др./EUIPO
   (Дело T-89/16 P)
   (2016/C 145/39)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподатели: Nicole Clarke (Аликанте, Испания), Sigrid Dickmanns (Gran Alacant, Испания) и Elisavet Papathanasiou (Аликанте) (представител: H. Tettenborn, Rechtsanwalt)

      Друга страна в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени в неговата цялост решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (трети състав), постановено на 15 декември 2015 г. по съединени дела F-101/14, F-102/14 и F-103/14;

               —

               да постанови решение в съответствие с исканията на жалбоподателите, направени в производството по посочените дела;

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски в цялото производство — тоест в производството пред Съда на публичната служба на ЕС и в производството по обжалване пред Общия съд на ЕС.

      Основания и основни доводи

   Жалбоподателят излага четири основания в подкрепа на жалбата си.

               1.

               Първо основание: неправилно прилагане на предвидената в договорите на срочно наетите служители клауза за прекратяване на договора, както и на подписания от EUIPO и жалбоподателите „протокол за повторно назначаване“, тъй настоящата процедура по подбор не е „следващата“ процедура по подбор по смисъла на клаузата за прекратяване на договорите.

               2.

               Второ основание: неправилно прилагане на предвидената в договорите на срочно наетите служители клауза за прекратяване на договора, тъй настоящата процедура по подбор не е в областта на посочената в тази клауза специализирана област „индустриална собственост“, поради което клаузата за прекратяване не може да породи действие.
               В рамките на първото и второто основания жалбоподателите повдигат оплакването, че в обжалваното съдебно решение Съдът на публичната служба (наричан по-нататък: „СПСл“) не преценил правилно текста, смисъла и целта и времевото измерение на клаузата за прекратяването на договорите, както и нейната приложимост във времето.

               3.

               Трето основание: неправилно прилагане на член 8, параграф 1 от Условия за работа на другите служители на Европейския съюз (наричани по-нататък: „УРДС“)
               Във връзка с това жалбоподателите посочват, че в обжалваното съдебно решение СПСл не преценил правилно обстоятелството, че, тъй като представлявал договорно споразумение, подписаният от EUIPO и жалбоподателите „протокол за повторно назначаване“ се явявал съответно най-малкото второ по ред продължение на срока на договорите с жалбоподателите в качеството им на срочно наети служители, което съгласно член 8, параграф 1 от УРДС има за последица обстоятелството, че тези договори следвало да се разглеждат като договори, сключени за неопределен срок.

               4.

               Четвърто основание: неправилно прилагане на задължението за полагане на грижа и на принципа за защита на обоснованите правни очаквания
               Във връзка с това жалбоподателите упрекват СПСл, че при преценката на въпросите дали EUIPO е изпълнила задължението си за полагане на грижа или дали е нарушила принципа за защита на обоснованите правни очаквания, доколкото едва 9 години след подписването на клаузата за прекратяването на договорите EUIPO провела процедура по подбор, в която следвало да се реши професионалното бъдеще на жалбоподателите, СПСл се позовал на датата на повторното назначаване, а не на датата на подписването на клаузата за прекратяването на договорите.


title: Дело C-419/06: Решение на Съда (четвърти състав) от 14 февруари 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Държавни помощи — Задължение за възстановяване)

text:
               29.3.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 79/5

         Решение на Съда (четвърти състав) от 14 февруари 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция
   (Дело C-419/06) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Държавни помощи - Задължение за възстановяване)
   (2008/C 79/07)
   Език на производството: гръцки
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: E. Righini, M. Konstantinidis, D. Triantafyllou и I. Chatzigiannis)

      Ответник: Република Гърция (представители: A. Samoni-Rantou, P. Mylonopoulos, представители, V. Christianos и P. Anestis, dikigoroi)
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Не са приети мерки за съобразяване с Решение C(2005)2706 на Комисията от 14 септември 2005 г. относно възстановяване на помощите, отпуснати на авиокомпания Olympic Airlines
   Диспозитив

               1)

               Като не е взела в определените срокове всички необходими мерки за прекратяване на помощите, обявени за неправомерни и за несъвместими с общия пазар с Решение на Комисията от 14 септември 2005 г. относно държавните помощи, предоставени от Гърция в полза на Olympic Airways и на Olympic Airlines, както и за да възстанови посочените помощи от бенефициерите, Република Гърция не е изпълнила задълженията си по членове 2-4 от това решение.

               2)

               Осъжда Република Гърция да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 310, 16.12.2006 г.


title: Дело C-546/13: Преюдициално запитване, отправено от Corte Suprema di Cassazione (Италия) на 22 октомври 2013 г. — Agenzia delle Dogane e Ufficio di Verona dell’Agenzia delle Dogane/ADL American Dataline Srl

text:
               21.12.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 377/7

         Преюдициално запитване, отправено от Corte Suprema di Cassazione (Италия) на 22 октомври 2013 г. — Agenzia delle Dogane e Ufficio di Verona dell’Agenzia delle Dogane/ADL American Dataline Srl
   (Дело C-546/13)
   2013/C 377/15
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Corte suprema di cassazione

      Страни в главното производство

      Ищци: Agenzia delle Dogane, Ufficio di Verona dell’Agenzia delle Dogane

      Ответник: ADL American Dataline Srl

      Преюдициални въпроси

               1.

               Член 10, параграф 2 и член 12 от Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година (1), както и принципът на правна сигурност, допускат ли от измененията в обяснителните бележки към глава 84 от Таблицата със ставките на митата, част II от приложение I към Регламент (ЕО) № 1549/06 на Комисията от 17 октомври 2006 г. (2) (с които високоговорителите се изключват от позиция 8471, ако са отделно от автоматичните машини за обработка на информация), да се изведат насоки за тълкуване, за да се признае, че внесените от дружество ADL s.r.l. стоки (3) […] изпълняват специфична функция (възпроизвеждане и усилване на звука), „различна“ от обработката на информация?

               2.

               Внесените от дружество ADL s.r.l. стоки […] като „високоговорители“, пускани на пазара отделно от автоматичната машина за обработка на информация, следва ли да се считат за устройства, „изпълняващи самостоятелна функция, различна от обработката на информация“ — ако за такава трябва да се счита функцията възпроизвеждане и усилване на звука — или те не могат да се приемат за единици, изпълняващи самостоятелна функция, различна от обработката на информация, доколкото предвид специфичните технически характеристики (свързване с USB кабел; необходимост от операционна система MAC OS 9) „не изпълняват функция, която биха могли да осъществяват без помощта на такава машина [т.е. на автоматична машина за обработка на информация]“ (вж. Решение на Съда от 19.10.2000 г. по дело Peacock AG, C-339/98, точки 14 и 15 и Решение на Съда от 18.7.2007 г. по дело Olicom, C-142/06, точки 20, 29 и 30 — макар и отнасящи се до друг вид устройство — мрежови карти и т.нар. комбинирани карти — които изглежда отнасят отсъствието на „различни“ специфични функции към двойния елемент на функционирането на устройството посредством компютър и на способността да се получават и преработват на изхода сигнали, предавани чрез компютъра)?

      (1)  Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (ОВ L 256, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 4, стр. 3).

      (2)  Регламент (ЕО) № 1549/2006 на Комисията от 17 октомври 2006 година за изменение на приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (ОВ L 301, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 21, стр. 3).

      (3)  Става въпрос за „високоговорители, произведени от американското дружество Harman Multimedia, предназначени за изключително използване като периферни изходни устройства за компютри тип „APPLE“.


title: Дело T-218/12: Жалба, подадена на 22 май 2012 г. — Micrus Endovascular/СХВП — Laboratorios Delta (DELTA)

text:
               21.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 217/26

         Жалба, подадена на 22 май 2012 г. — Micrus Endovascular/СХВП — Laboratorios Delta (DELTA)
   (Дело T-218/12)
   2012/C 217/55
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Micrus Endovascular LLC (Wilmington, Съединени американски щати) (представител: B. Brandreth, Barrister)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Laboratorios Delta Lda (Queluz, Португалия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 6 март 2012 г. по преписка R 244/2011-2, и

               —

               да осъди ответника да заплати на жалбоподателя разноските, направени пред апелативния състав и пред Общия съд.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят.

      Марка на Общността, предмет на спора: Словна марка „DELTA“ за стоки от клас 10 — заявка за марка на Общността № 6655906.

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: международна регистрация № 131374 на фигуративната марка „DELTA PORTUGAL“ за стоки от клас 5; португалска регистрация № 140578 на фигуративната марка „DELTA PORTUGAL“ за стоки от клас 5; регистрация на търговско наименование № 23113 „LABORATORIOS DELTA“.

      Решение на отдела по споровете: уважава възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) на Регламент на Съвета № 207/2009.


title: Дело C-487/07: Преюдициално запитване, отправено от Court of Appeal (Civil Division) (Обединено Кралство) на 5 ноември 2007 г. — L'Oréal SA, Lancôme parfums et beauté & Cie SNC, Laboratoire Garnier & Cie/Bellure NV, Malaika Investments Ltd, traiding as Honey pot cosmetic & Parfumery Sales , Starion International Ltd

text:
               12.1.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 8/8

         Преюдициално запитване, отправено от Court of Appeal (Civil Division) (Обединено Кралство) на 5 ноември 2007 г. — L'Oréal SA, Lancôme parfums et beauté & Cie SNC, Laboratoire Garnier & Cie/Bellure NV, Malaika Investments Ltd, traiding as „Honey pot cosmetic & Parfumery Sales“, Starion International Ltd
   (Дело C-487/07)
   (2008/C 8/15)
   Език на производството: английски
   Препращаща юрисдикция
   Court of Appeal (Civil Division)
   Страни в главното производство

      Ищец: L'Oréal SA, Lancôme parfums et beauté & Cie SNC, Laboratoire Garnier & Cie.

      Ответник: Bellure NV, Malaika Investments Ltd, traiding as „Honey pot cosmetic & Parfumery Sales“, Starion International Ltd
   Преюдициални въпроси

               1

               Когато в реклама на свои стоки или услуги търговец използва регистрирана марка, притежавана от конкурент, с цел да сравни характеристиките (и по-специално аромата) на предлаганите от него стоки или услуги с характеристиките (и по-специално аромата) на стоките или услугите, предлагани с тази марка от конкурента, като не създава объркване, нито по друг начин застрашава основната функция на марката като наименование за произход, използването от негова страна попада ли в буква а) или буква з) на член 5 от Директива 89/104?

               2

               Когато в търговска дейност търговец използва (по-специално в сравнителен списък) общоизвестна регистрирана марка за обозначаване на характеристика на своя стока (по-специално аромата ѝ) по такъв начин, че:

                           a)

                           не създава каквато и да е вероятност от объркване;

                           б)

                           не засяга продажбата на стоката от общоизвестната регистрирана марка;

                           в)

                           не застрашава основната функция на регистрираната марка да гарантира произхода и не уврежда добрата репутация на тази марка чрез опетняване на нейния образ или чрез смесване или по всякакъв друг начин, и

                           г)

                           грае значителна роля за промоцията на стоката на търговеца,

                     това използване попада ли в член 5, параграф 1, буква a) от Директива 89/104?

               3

               В контекста на член 3a, буква ж) от Директивата относно заблуждаващата реклама (84/450), изменен с Директивата относно сравнителната реклама (97/55), какво е значението на „извлича нелоялно предимство от“ и по-специално, когато търговец сравнява своя стока със стока от общоизвестна марка в сравнителен списък, по този начин той извлича ли нелоялно предимство от доброто име на общоизвестната марка?

               4

               В контекста на член 3a, буква з) от посочената директива какво е значението на „представя стоките или услугите като имитация или копие“ и по-специално този израз обхваща ли случаите, в които без по никакъв начин да поражда объркване или да въвежда в заблуждение, страната просто честно обявява, че нейната стока притежава основна характеристика (аромат) като тази на общоизвестна стока, която е защитена от марка?

               5

               Когато търговец използва знак, сходен с регистрирана марка с добра репутация и този знак не е объркващо сходен с марката, по такъв начин, че:

                           a)

                           основната функция на регистрираната марка да гарантира произхода не е накърнена или застрашена;

                           б)

                           няма опетняване или объркване относно регистрираната марка или нейната добра репутация, нито някаква опасност това да се случи;

                           в)

                           продажбите на притежателя на марката не са засегнати;

                           г)

                           притежателят на марката не е лишен от каквато и да е облага, свързана с промоцията, запазването или развитието на своята марка;

                           д)

                           търговецът получава обаче търговско предимство от използването на своя знак поради сходството му с регистрираната марка,

                     това използване представлява ли извличане на „нелоялно предимство“ от добрата репутация на регистрираната марка по смисъла на член 5, параграф 2 от Директивата за търговските марки?


title: Дело C-309/08: Иск, предявен на 11 юли 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Република Полша

text:
               27.9.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 247/7

         Иск, предявен на 11 юли 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Република Полша
   (Дело C-309/08)
   (2008/C 247/12)
   Език на производството: полски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: A. Nijenhuis и K. Mojzesowicz,)

      Ответник: Република Полша
   Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е въвела надлежно в националното право Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги (Рамкова директива) (1) и по-специално член 3, параграфи 2 и 3 относно изискването националните регулаторни органи да бъдат независими и да осъществяват правомощията си безпристрастно и по прозрачен начин, Република Полша не е изпълнила задълженията си по тази директива;

               —

               да се осъди Република Полша да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Полша не е гарантирала ефективното разделяне на регулаторните функции от дейностите, свързани с упражняването на правото на собственост или на контрол.
   Полската държава разполага със значително дялово участие в редица предприятия от сектора на далекосъобщенията. Същевременно националният регулаторен орган на Полша се назначава от министър-председателя, който разполага с правомощието да го освободи по всяко време без да излага основания за това и от който министърът на финансите и министърът на инфраструктурата са също напълно зависими.
   Липсата на разпоредби, определящи продължителността на мандата на националния регулаторен орган и лисата на изчерпателен списък с условията за неговото освобождаване, правят този орган в значителна степен зависим от министър-председателя и това не гарантира, че участниците на пазара, в които държавата има дялово участие, ще бъдат третирани по същия начин като другите участници.

      (1)  ОВ L 108 от 24.4.2002 г., стp. 33-50; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 35, стр. 195.


title: Дело T-541/08: Решение на Общия съд от 11 юли 2014 г.  — Sasol и др./Комисия (Конкуренция — Картели — Пазар на парафинови восъци — Пазар на суров парафин — Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО — Определяне на цените и разпределяне на пазарите — Отговорност на дружество майка за нарушенията на правилата за конкуренция, извършени от негови дъщерни дружества и от съвместно предприятие, в което има дялово участие — Решаващо влияние, упражнявано от дружество майка — Презумпция в случай на притежаване на 100 % от капитала — Правоприемство между предприятия — Пропорционалност — Равно третиране — Насоки относно метода за определяне на размера на глобите от 2006 г. — Отегчаващи обстоятелства — Роля на водач — Определяне на максимален размер на глобата — Пълен съдебен контрол)

text:
               1.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 292/24

         Решение на Общия съд от 11 юли 2014 г. — Sasol и др./Комисия
   (Дело T-541/08) (1)

   ((Конкуренция - Картели - Пазар на парафинови восъци - Пазар на суров парафин - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Определяне на цените и разпределяне на пазарите - Отговорност на дружество майка за нарушенията на правилата за конкуренция, извършени от негови дъщерни дружества и от съвместно предприятие, в което има дялово участие - Решаващо влияние, упражнявано от дружество майка - Презумпция в случай на притежаване на 100 % от капитала - Правоприемство между предприятия - Пропорционалност - Равно третиране - Насоки относно метода за определяне на размера на глобите от 2006 г. - Отегчаващи обстоятелства - Роля на водач - Определяне на максимален размер на глобата - Пълен съдебен контрол))
   2014/C 292/29
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Sasol (Rosebank, Южна Африка); Sasol Holding in Germany GmbH (Хамбург, Германия); Sasol Wax International AG (Хамбург) и Sasol Wax GmbH (Хамбург) (представители: W. Bosch, U. Denzel и C. von Köckritz, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: F Castillo de la Torre и R. Sauer, подпомагани от M. Gray, адвокат)

      Предмет

   Като главно искане, частична отмяна на Решение C(2008) 5476 окончателен на Комисията от 1 октомври 2008 година относно производство по член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/39.181 — Восъци за свещи), както и — при условията на евентуалност — искане за отмяна на наложената на жалбоподателите глоба или за намаляване нейния размер

      Диспозитив

               1)

               Отменя член 1 от Решение C(2008) 5476 окончателен на Комисията от 1 октомври 2008 година относно производство по член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/39.181 — Восъци за свещи) в частта, в която Европейската комисия констатира, че Sasol Holding in Germany GmbH и Sasol са участвали в нарушението преди 1 юли 2002 г.;

               2)

               Намалява размера на наложената на Sasol Wax GmbH глоба на 14 9 9 82  197 евро, за заплащането на която са солидарно задължени, от една страна, Sasol Wax International AG за сумата от 11 9 1 22  197 евро, и от друга страна, Sasol и Sasol Holding in Germany за сумата от 7 1 0 42  197 евро.

               3)

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               4)

               Комисията понася направените от нея съдебни разноски и две трети от съдебните разноски на Sasol, Sasol Holding in Germany, Sasol Wax International и Sasol Wax.

               5)

               Sasol, Sasol Holding in Germany, Sasol Wax International и Sasol Wax понасят една трета от направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 44, 21.2.2009 г.


title: Дело F-92/07: Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 11 декември 2008 г.  — Evraets/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Повишаване — Процедура за повишаване за 2006 г. — Умения за работа с трети език)

text:
               21.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/72

         Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 11 декември 2008 г. — Evraets/Комисия
   (Дело F-92/07) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Повишаване - Процедура за повишаване за 2006 г. - Умения за работа с трети език)
   (2009/C 44/125)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Pascal Evraets (Lambusart, Белгия) (представители: N. Lhoëst, впоследствие N. Lhoëst и S. Fernández Menéndez, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: C. Berardis-Kayser и G. Berscheid)

      Встъпила страна: Съвет на Европейския съюз (представители: I. Šulce и M. Simm)
   Предмет на делото
   Отмяна на решението да не се повишава жалбоподателят в степен AST 4, тъй като не е показал умения за работа с трети език в процедурата за повишаване за 2006 г.
   Диспозитив на решението

               1)

               Отменя решението да не се повишава г-н Evraets в процедурата за повишаване за 2006 г.

               2)

               Осъжда Комисията на Европейските общности да понесе направените от нея съдебни разноски и тези на жалбоподателя.

               3)

               Съветът на Европейския съюз понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 283, 24.11.2007 г., стр. 44.


title: Дело T-90/14: Решение на Общия съд от 8 октомври 2015 г. — Secolux/Комисия (Обществени поръчки за услуги — Процедура за възлагане на обществени поръчки — Контрол за сигурност — Отхвърляне на офертата на един оферент — Възлагане на поръчката на друг оферент — Извъндоговорна отговорност)

text:
               30.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 398/43

         Решение на Общия съд от 8 октомври 2015 г. — Secolux/Комисия
   (Дело T-90/14) (1)

   ((Обществени поръчки за услуги - Процедура за възлагане на обществени поръчки - Контрол за сигурност - Отхвърляне на офертата на един оферент - Възлагане на поръчката на друг оферент - Извъндоговорна отговорност))
   (2015/C 398/54)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Secolux, Association pour le contrôle de la sécurité de la construction (Капелен, Люксембург) (представители: N. Prüm-Carré и E. Billot, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: S. Delaude и S. Lejeune)

      Предмет

   От една страна, искане за отмяна на решение на Комисията от 3 декември 2013 г., с което се отхвърлят офертите на жалбоподателя, представени в рамките на процедура за възлагане на обществена поръчка за предоставяне на услуги относно контрола за сигурност, и от друга страна, искане за обезщетение за вреди, за които се твърди, че са претърпени в резултат на това решение

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Secolux, Association pour le contrôle de la sécurité de la construction да понесе направените от него съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 135, 5.5.2014 г.


title: Дело C-476/06: Искане за даване на преюдициално заключение, представено от Trimeles Efeteion Athinon (Гърция) на 21 ноември 2006 г. — K. P. Marinopoulos-AE Emporias kai Dianomis Pharmakeftikon Proïónton/GlaxoSmithKline AEVE Farmakeftikon Proïonton

text:
               27.1.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 20/7

         Искане за даване на преюдициално заключение, представено от Trimeles Efeteion Athinon (Гърция) на 21 ноември 2006 г. — K. P. Marinopoulos-AE Emporias kai Dianomis Pharmakeftikon Proïónton/GlaxoSmithKline AEVE Farmakeftikon Proïonton
   (Дело C-476/06)
   (2007/C 20/10)
   Език на производството: гръцки
   Препращаща юрисдикция
   Trimeles Efeteion Athinon (Гърция)
   Страни в главното производство

      Ищец: K. P. Marinopoulos-AE Emporias kai Dianomis Pharmakeftikon Proïónton

      Ответник: GlaxoSmithKline AEVE Farmakeftikon Proïonton
   Преюдициални въпроси

               1)

               Когато отказът на предприятие с господстващо положение да изпълни изцяло заявките на търговци на фармацевтични продукти на едро, е продиктуван от намерението му да ограничи износната им дейност и по такъв начин да намали вредите, нанесени му от паралелната търговия, представлява ли отказът per se злоупотреба по смисъла на член 82 ЕО? Свързан ли е отговорът на този въпрос с факта, че паралелната търговия носи големи печалби за търговците на едро поради ценовите разлики, произтичащи от намесата на държавата, в държавите-членки на Европейския съюз, тоест от факта, че на фармацевтичния пазар не са налице условия на истинска конкуренция, а има силна държавна намеса? На последно място, уместно ли е националният съдия да прилага по един и същи начин общностните конкурентноправни норми както към конкурентно функциониращи пазари, така и към тези, при които конкуренцията е нарушена поради намеса от страна на държавата?

               2)

               Ако Съдът счита, че поради посочените по-горе причини ограничаването на паралелната търговия не съставлява практика на злоупотреба във всеки случай, в който то е наложено от предприятие с господстващо положение, как може да се прецени дали е налице злоупотреба? По-специално:

               2.1)

               Уместно ли е да се използват за критерии процентното надвишаване на обичайното вътрешно потребление и/или загубите, понесени от предприятие с господстващо положение спрямо общия му оборот и общата му печалба? При положителен отговор на този въпрос, по какъв начин трябва да се определят процентният размер на надвишение и този на загубите (последният — определен като процент от оборота и общите печалби), над които въпросното поведение би могло да се квалифицира като злоупотреба?

               2.2)

               Подходящо ли е да се използва подход, основан на преценка на интересите и ако това е така кои са интересите, които подлежат на такава преценка? По-конкретно:

                           а)

                           свързан ли е отговорът на въпроса с факта, че крайният пациент-потребител получава ограничени финансови ползи от паралелната търговия?

                           б)

                           трябва ли да се отчита, и до каква степен, интереса на социалноосигурителните органи от по-евтини лекарствени продукти?

               2.3)

               Какви други критерии и подходи е уместно да се прилагат в настоящия случай?


title: Дело C-229/05 P: Решение на Съда (първи състав) от 18 януари 2007 г. — Osman Ocalan, от името на Kurdistan Workers' Party (PKK), Serif Vanly, от името на Kurdistan National Congress (KNK)/Съвет на Европейския съюз, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия, Комисия на Европейските общности (Жалба — Специални ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания — Иск за отмяна — Допустимост)

text:
               10.3.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 56/5

         Решение на Съда (първи състав) от 18 януари 2007 г. — Osman Ocalan, от името на Kurdistan Workers' Party (PKK), Serif Vanly, от името на Kurdistan National Congress (KNK)/Съвет на Европейския съюз, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия, Комисия на Европейските общности
   (Дело C-229/05 P) (1)

   (Жалба - Специални ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания - Иск за отмяна - Допустимост)
   (2007/C 56/08)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищци: Osman Ocalan, от името на Kurdistan Workers' Party (PKK), Serif Vanly, от името на Kurdistan National Congress (KNK) (представители: М. Muller QC, E. Grieves и P. Moser, Barristers, J.G. Peirce, Solicitor)

      Други страни в производството: Съвет на Европейския съюз (представляван от: E. Finnegan и M. Bishop, представители), Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представлявано от: R.Caudwell, представител), Комисия на Европейските общности
   Предмет
   Жалба срещу Определение на Първоинстанционния съд (втори състав) от 15 февруари 2005 г., PKK и KNK/Съвет (T-229/02), с което Първоинстанционният съд е отхвърлил като недопустим иска за отмяна на Решение 2002/334/ЕО на Съвета от 2 май 2002 година за прилагане на чл. 2, пар. 3 от Регламент (ЕО) № 2580/2001 относно специалните ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания, което отменя Решение 2001/927/ЕО (ОВ L 116, стр. 3) — Процесуална легитимация
   Диспозитив

               1)

               Определение на Първоинстанционния съд на Европейските общности от 15 февруари 2005 г., PKK и KNK/Съвет (T-229/02), е отменено в частта в която отхвърля иска на г-н Osman Ocalan, предявен от името на Kurdistan Workers' Party (PKK).

               2)

               В останалата ѝ част жалбата е отхвърлена.

               3)

               Г-н Serif Vanly, в качеството му на представител на Kurdistan National Congress (KNK) е осъден да заплати съдебните разноски във връзка с подадената от него жалба.

               4)

               Искът на г-н Osman Ocalan, предявен от името на PKK, е отхвърлен като недопустим, доколкото е насочен срещу Решение 2002/334/ЕО на Съвета от 2 май 2002 година за прилагане на член 2, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 2580/2001 относно специалните ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания, което отменя Решение 2001/927/ЕО.

               5)

               Искът на г-н Osman Ocalan, предявен от името на PKK, е допустим, доколкото е насочен срещу Решение 2002/460/ЕО на Съвета от 17 юни 2002 година за прилагане на член 2, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 2580/2001 относно специалните ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания, което отменя Решение 2002/334/ЕО. Делото е изпратено на Първоинстанционния съд на Европейските общности за произнасяне по същество.

               6)

               Съдът не се произнася относно направените от г-н Osman Ocalan разноски в качеството му на представител на PKK.

      (1)  ОВ C 86, 8.4.2006 г.


title: Дело C-494/11 P: Определение на Съда от 15 юни 2012 г. — Otis Luxembourg Sàrl, по-рано General Technic-Otis Sàrl, Otis SA, Otis GmbH & Co. OHG, Otis BV, Otis Elevator Company/Европейска комисия (Обжалване — Конкуренция — Картели — Пазар на услуги за монтаж и поддръжка на асансьори и ескалатори — Глоби — Дружество майка и дъщерни дружества — Вменяване на отговорност за неправомерните действия)

text:
               24.11.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 366/21

         Определение на Съда от 15 юни 2012 г. — Otis Luxembourg Sàrl, по-рано General Technic-Otis Sàrl, Otis SA, Otis GmbH & Co. OHG, Otis BV, Otis Elevator Company/Европейска комисия
   (Дело C-494/11 P) (1)

   (Обжалване - Конкуренция - Картели - Пазар на услуги за монтаж и поддръжка на асансьори и ескалатори - Глоби - Дружество майка и дъщерни дружества - Вменяване на отговорност за неправомерните действия)
   2012/C 366/36
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Otis Luxembourg Sàrl, по-рано General Technic-Otis Sàrl, Otis SA, Otis GmbH & Co. OHG, Otis BV, Otis Elevator Company (представители: A. Winckler и D. Gerard, avocats, J. Temple Lang и C. Cook, solicitor)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: A. Bouquet, R. Sauer и J. Bourke)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Общия съд (осми състав) от 13 юли 2011 г. по дело General Technic-Otis и др./Комисия (съединени дела T-141/07, T-142/07, T-145/07 и T-146/07), с което Общият съд отхвърля жалбата за частична отмяна на Решение C(2007) 512 окончателен на Комисията от 21 февруари 2007 година относно производство по член 81 от Договора за ЕО (Дело COMP/E-1/38.823 — PO/Elevators and Escalators) във връзка с картел на пазара на монтаж и поддръжка на асансьори и ескалатори в Белгия, Германия, Люксембург и Нидерландия, който се отнася до манипулиране на процедури за възлагане на обществени поръчки, разпределяне на пазари, определяне на цени, предоставяне на проекти и на свързани с тях договори и обмен на информация, а при условията на евентуалност, отмяна или намаляване на размера на наложената на жалбоподателя глоба — Отговорност на дружество майка за нарушенията на правилата в областта на конкуренцията, извършени от дъщерните му дружества

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Otis Luxembourg Sàrl, Otis SA, Otis GmbH & Co. OHG, Otis BV и Otis Elevator Company да заплатят съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 347, 26.11.2011 г.


title: Дело T-237/14: Жалба, подадена на 17 април 2014 г.  — Steinbeis Papier/Комисия

text:
               14.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 223/16

         Жалба, подадена на 17 април 2014 г. — Steinbeis Papier/Комисия
   (Дело T-237/14)
   2014/C 223/21
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Steinbeis Papier GmbH (Глюкщадт, Германия) (представители: H. Janssen и G. Engel)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на Европейската комисия от 18 декември 2013 г. по дело за държавни помощи SA.33995 (2013/C) — Подкрепа за електроенергията от възобновяеми източници и намалена допълнителна такса по EEG за енергоемките потребители,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три правни основания.

               1.

               Първо правно основание: нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС

                           —

                           Жалбоподателят твърди, че обжалваното решение нарушава член 107, параграф 1 ДФЕС, тъй като предвидената в Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien (Закон за приоритета на възобновяемите енергийни източници, наричан по-нататък „EEG“) допълнителна такса по EEG и особеният компенсационен режим не представляват отпускане на държавни или контролирани от държавата ресурси. Всички релевантни за квалифицирането на тези мерки факти са били установени в предходното производство между Комисията и Федерална република Германия. Не би трябвало да има повече съмнения, които Комисията да установява в производство по член 108, параграф 2 ДФЕС и член 4, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 659/1999 за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (1).

               2.

               Второто правно основание: нарушение на член 108, параграф 1 ДФЕС и на принципа на правна сигурност

                           —

                           В това отношение жалбоподателят твърди, че Комисията не се е съобразила с член 108, параграф 1 ДФЕС и с принципа на правна сигурност, като е приложила производството за нова помощ по член 4, параграф 4 от Регламент № 659/1999, вместо производството за съществуваща помощ по член 17 и следващите от Регламент № 659/1999, за да провери предварителната си преценка за EEG като помощ. Във връзка с това той посочва по-специално, че с решение от 22 май 2002 г. Комисията не е квалифицирала EEG от 2000 г. като помощ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС, тъй като не е било налице прехвърляне на държавни ресурси. Спрямо решението на Комисията от 22 май 2002 г. измененията на EEG от 2000 г. в EEG от 2012 г. не били съществени. Следователно Комисията е можела да изрази различното си правно тълкуване в производство по член 108, параграф 1 ДФЕС, без да обременява жалбоподателя.

               3.

               Трето правно основание: нарушение на член 41 от Хартата на основните права и на принципа на изслушване

                           —

                           По-нататък жалбоподателят твърди, че ответникът е издал обжалваното решение, без преди това да му даде възможност да изрази становище.

      (1)  Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО, ОВ L 83, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41.


title: Дело T-583/10: Определение на Общия съд от 26 септември 2012 г. — Deutsche Telekom/СХВП — TeliaSonera Denmark (нюанс на маджента)

text:
               17.11.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 355/37

         Определение на Общия съд от 26 септември 2012 г. — Deutsche Telekom/СХВП — TeliaSonera Denmark (нюанс на маджента)
   (Дело T-583/10) (1)

   2012/C 355/78
   Език на производството: английски
   Председателят на втори състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 55, 19.2.2011 г.


title: Дело C-430/15: Преюдициално запитване от Supreme Court of the United Kingdom (Обединено кралство), постъпило на 5 август 2015 г. — Secretary of State for Work and Pensions/Tolley (починала, действаща чрез неин личен представител)

text:
               28.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 320/23

         Преюдициално запитване от Supreme Court of the United Kingdom (Обединено кралство), постъпило на 5 август 2015 г. — Secretary of State for Work and Pensions/Tolley (починала, действаща чрез неин личен представител)
   (Дело C-430/15)
   (2015/C 320/32)
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   Supreme Court of the United Kingdom

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Secretary of State for Work and Pensions

      Ответник: Tolley (починала, действаща чрез неин личен представител)

      Преюдициални въпроси

               1)

               Правилно ли компонентът „грижа“ от помощта за издръжка на лица с увреждания, предоставяна от Обединеното кралство, е квалифициран като обезщетение за инвалидност вместо като парично обезщетение за болест за целите на Регламент № 1408/71 (1)?

               2)

                           i)

                           Престава ли да бъде подчинено на законодателството на Обединеното кралство за целите на член 13, параграф 2, буква е) от Регламент № 1408/71 лице, което съгласно вътрешното право на Обединеното кралство е престанало да се ползва от правото на помощ за издръжка на лица с увреждания, предоставена от тази държава, поради това, че се е преместило да живее в друга държава членка, и което преди преместването си е преустановило всякаква професионална дейност, но продължава да е осигурено срещу риска старост по системата за социално осигуряване на Обединеното кралство?

                           (ii)

                           Остава ли такова лице при всички положения подчинено на законодателството на Обединеното кралство с оглед на точка 19, буква в) от вписването за Обединеното кралство в приложение VI към Регламента?

                           (iii)

                           Ако лицето е престанало да бъде подчинено на законодателството на Обединеното кралство по смисъла на член 13, параграф 2, буква е), длъжно ли е Обединеното кралство да приложи спрямо него разпоредбите на дял III, глава 1 от регламента, или само разполага с възможност да направи това съгласно точка 20 от приложение VI?

               3)

                           i)

                           Приложимо ли е за целите на членове 19 — 22 от регламента широкото определение на понятието за заето лице в [решение Dodl и Oberhollenzer (C-543/03, EU:C:2005:364)] в случаите, в които съответното лице е преустановило всякаква професионална дейност преди преместването си в друга държава членка, въпреки направеното в дял III, глава 1 разграничение между заети и самостоятелно заети лица, от една страна, и безработни лица, от друга?

                           ii)

                           Ако това определение е приложимо, такова лице има ли право на износ на обезщетението по силата или на член 19, или на член 22? Може ли член 22, параграф 1, буква в) да попречи правото на компонента „грижа“ на DLA на лице, претендиращо за обезщетение, да се препятства от изискване за пребиваване, наложено от националното законодателство при смяна на пребиваването в друга държава членка?

      (1)  Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социална сигурност на заети лица, самостоятелно заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността (ОВ L 149, стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 26, поправка в ОВ L 32, 6.2.2008 r., стр. 31)


title: Дело T-454/08: Жалба, подадена на 6 октомври 2008 г. — Grand Hotel Abi d'Oru/Комисия

text:
               22.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/59

         Жалба, подадена на 6 октомври 2008 г. — Grand Hotel Abi d'Oru/Комисия
   (Дело T-454/08)
   (2008/C 301/98)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Жалбоподател: Grand Hotel Abi d'Oru (Olbia, Италия) (представители: D. Dodarro, avvocato, S. Ciunciullo, avvocato)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя:

               —

               Да се отмени решението в частта, която:

                           а)

                           установява, че „държавните помощи, отпуснати на основание на Регионален закон № 9 от 1998 г., неправомерно приведен в изпълнение от Италия с Решение № 33/6 и с първото обявление, са несъвместими с общия пазар, освен ако бенефициера на помощта не е подал молба за помощ въз основа на този режим, преди извършването на работите по проекта за първоначални инвестиции“ (член 1 от Решението); (неофициален превод)

                           б)

                           нарежда „Италианската Република да пристъпи към възстановяване от бенефициентите на несъвместимите помощи, отпуснати на основание на режима посочен в член 1“ (член 2, параграф 1 от решението); (неофициален превод)

                           в)

                           предвижда „Италианската Република да отмени всички плащания, извършени в изпълнение на помощта по силата на режима, посочен в член 1, считано от датата на приемане на настоящото решение“ (член 2, параграф 4 от решението). (неофициален превод)

               —

               Жалбоподателят иска, също така, да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Решението, което се обжалва в настоящото производство е същото като по дело T-394/08 Регион Сардиния/Комисия, по дело T-408/08 S.F. Turistico Inmobiliare/Комисия и по дело T-436/08 Studio Vacanze/Комисия.
   Правните основания и основните доводи са сходни с посочените в тези дела.


title: Дело C-22/10 P: Определение на Съда (пети състав) от 27 октомври 2010 г. — REWE-Zentral AG/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (Жалба — Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „Clina“ — По-ранна словна марка на Общността „CLINAIR“ — Отказ за регистрация — Относителни основания за отказ — Разглеждане на вероятността от объркване — Регламент (ЕО) № 40/94 — Член 8, параграф 1, буква б)

text:
               26.2.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/15

         Определение на Съда (пети състав) от 27 октомври 2010 г. — REWE-Zentral AG/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG
   (Дело C-22/10 P) (1)

   (Жалба - Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „Clina“ - По-ранна словна марка на Общността „CLINAIR“ - Отказ за регистрация - Относителни основания за отказ - Разглеждане на вероятността от объркване - Регламент (ЕО) № 40/94 - Член 8, параграф 1, буква б)
   2011/C 63/27
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: REWE-Zentral AG (представители: M. Kinkeldey и A. Bognár, Rechtsanwälte)

      Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: R. Pethke), Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (представител: N. Lützenrath, Rechtsanwalt)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Първоинстанционния съд от 11 ноември 2009 г. (шести състав) по дело REWE-Zentral/СХВП (T-150/08), с което Общият съд отхвърля жалбата за отмяна срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 15 февруари 2008 г., с което се отказва регистрацията на словния знак „Clina“ като марка на Общността за някои стоки от класове 3 и 21, като се уважава възражението на притежателя на по-ранната словна марка на Общността „CLINAIR“ — Вероятност от объркване между две марки — Пропуск да се извърши обща преценка на съществените фактори при разглеждането на вероятността от объркване — Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда REWE-Zentral AG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 80, 27.3.2010 г.


title: Дело C-317/12: Решение на Съда (шести състав) от 3 октомври 2013 г. (преюдициално запитване от Svea hovrätt — Швеция) — Наказателно производство срещу Daniel Lundberg (Автомобилен транспорт — Регламент (ЕО) № 561/2006 — Задължение за използване на тахограф — Изключения за превоза на стоки с нетърговска цел — Понятие — Превоз, извършен от физическо лице в рамките на неговото занимание в свободното време като любител състезател в автомобилни ралита, финансирано частично чрез финансово подпомагане от трети лица)

text:
               23.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 344/33

         Решение на Съда (шести състав) от 3 октомври 2013 г. (преюдициално запитване от Svea hovrätt — Швеция) — Наказателно производство срещу Daniel Lundberg
   (Дело C-317/12) (1)

   (Автомобилен транспорт - Регламент (ЕО) № 561/2006 - Задължение за използване на тахограф - Изключения за превоза на стоки с нетърговска цел - Понятие - Превоз, извършен от физическо лице в рамките на неговото занимание в свободното време като любител състезател в автомобилни ралита, финансирано частично чрез финансово подпомагане от трети лица)
   2013/C 344/56
   Език на производството: шведски

      Запитваща юрисдикция

   Svea hovrätt

      Страна в главното наказателно производство

   Daniel Lundberg

      Предмет

   Преюдициално запитване — Svea Hovrätt — Тълкуване на член 3, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 3821/85 на Съвета от 20 декември 1985 година относно контролните уреди за регистриране на данните за движението при автомобилен транспорт (ОВ L 370, стр. 8; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 1, стр. 234) и на член 3, буква з) от Регламент (ЕО) № 561/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 година за хармонизиране на някои разпоредби от социалното законодателство, свързани с автомобилния транспорт, за изменение на Регламенти (ЕИО) № 3821/85 и (ЕО) № 2135/98 на Съвета и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 3820/85 на Съвета (ОВ L 102, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 8, стр. 214) — Изключение от задължението за монтиране и използване на тахограф в превозни средства с тегло под 7,5 тона — Превоз на стоки с нетърговска цел — Превоз на стоки, извършван от физическо лице в рамките на неговото занимание в свободното време като любител състезател в автомобилни ралита, финансирано частично чрез спонсорство от физически лица или предприятия

      Диспозитив

   Понятието „превоз на стоки с нетърговска цел“ в член 3, буква з) от Регламент (ЕО) № 561/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 година за хармонизиране на някои разпоредби от социалното законодателство, свързани с автомобилния транспорт, за изменение на Регламенти (ЕИО) № 3821/85 и (ЕО) № 2135/98 на Съвета и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 3820/85 на Съвета трябва да се тълкува в смисъл, че обхваща превоза на стоки, извършван от физическо лице за негова собствена сметка и единствено в рамките на занимание в свободното време, като заниманието се финансира частично чрез финансово подпомагане от трети лица и за извършването на превоза не се заплаща никакво възнаграждение.

      (1)  ОВ C 258, 25.8.2012 г.


title: Дело C-466/14: Преюдициално запитване от Amtsgerichts Rüsselsheim (Германия), постъпило на 10 октомври 2014 г. — Dieter Wedzel, Karin Wedzel/Condor Flugdienst GmbH

text:
               2.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 73/9

      Преюдициално запитване от Amtsgerichts Rüsselsheim (Германия), постъпило на 10 октомври 2014 г. — Dieter Wedzel, Karin Wedzel/Condor Flugdienst GmbH
      (Дело C-466/14)
      (2015/C 073/13)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Amtsgericht Rüsselsheim

         Страни в главното производство

         Ищци: Dieter Wedzel, Karin Wedzel

         Ответник: Condor Flugdienst GmbH
      С Определение на Съда от 9 декември 2014 г. делото е заличено от регистъра на Съда.