title: Дело C-26/22: Преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Wiesbaden (Германия), постъпило на 11 януари 2022 г. — UF/Land Hessen

text:
               4.4.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 148/14

      Преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Wiesbaden (Германия), постъпило на 11 януари 2022 г. — UF/Land Hessen
      (Дело C-26/22)
      (2022/C 148/20)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Verwaltungsgericht Wiesbaden

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: UF

         Ответник: Land Hessen

         Встъпила страна: SCHUFA Holding AG

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Трябва ли член 77, параграф 1 във връзка с член 78, параграф 1 от Регламент (ЕС) 2016/679 (1) (наричан по нататък „ОРЗД“) да се тълкува в смисъл, че резултатът, до който достига надзорният орган и който той съобщава на субекта на данните,

                              a)

                              има характер на решение по петиция, вследствие на което съдебният контрол върху решенията на надзорния орган по жалби съгласно член 78, параграф 1 от ОРЗД се ограничава по принцип до проверка дали органът е разгледал жалбата, дали е извършил надлежно разследване по предмета на жалбата и дали е информирал жалбоподателя за резултата от разследването,
                              или

                              б)

                              трябва да се счита за административно решение по същество, вследствие на което решенията на надзорния орган по жалби подлежат на пълен съдебен контрол съгласно член 78, параграф 1 от ОРЗД, като в отделни случаи, например когато дискреционната му власт е сведена до нула, надзорният орган може и да бъде задължен от съда да предприеме конкретна мярка по смисъла на член 58 от ОРЗД?

                  2)

                  Съвместимо ли е с членове 7 и 8 от Хартата на основните права на Европейския съюз съхраняването на данни в частна агенция за икономически справки, при което лични данни от публичен регистър като „националните бази данни“ по смисъла на член 79, параграфи 4 и 5 от Регламент (ЕС) 2015/848 (2) се съхраняват не по конкретен повод, а за да може да бъде предоставена справка при поискване?

                  3)

                              а)

                              Допустими ли са по принцип частните паралелни бази данни (по-специално базите данни на агенции за икономически справки), които се създават наред с държавните бази данни и в които данните от държавните бази данни (в случая — от официалните публикации при несъстоятелност) се съхраняват за по-дълъг период от предвидения в тясната рамка на Регламент 2015/848 във връзка с националното право?

                              б)

                              Ако отговорът на въпрос 3a е утвърдителен, от правото „да бъдеш забравен“ съгласно член 17, параграф 1, буква г) от ОРЗД следва ли, че тези данни трябва да бъдат изтрити, когато изтече срокът за обработването им, предвиден за публичния регистър?

                  4)

                  Доколкото по отношение на данните, съхранявани и в публични регистри, член 6, параграф 1, първа алинея, буква е) от ОРЗД е единственото мислимо правно основание за съхраняването им в частни агенции за икономически справки, трябва ли да се приеме, че тези агенции имат легитимен интерес дори само ако събират данните от публичния регистър не по конкретен повод, а с цел тези данни да са на разположение при поискване?

                  5)

                  Могат ли кодексите за поведение, които са одобрени от надзорните органи в съответствие с член 40 от ОРЗД и предвиждат срокове за проверка и изтриване, надхвърлящи сроковете за съхранение в публичните регистри, да елиминират претеглянето по член 6, параграф 1, първа алинея, буква е) от ОРЗД?

         (1)  Регламент на Европейския парламент и на Съвета от 27 април 2016 година относно защитата на физическите лица във връзка с обработването на лични данни и относно свободното движение на такива данни и за отмяна на Директива 95/46/EО (Общ регламент относно защитата на данните) (ОВ L 119, 2016 г., стр. 1).

         (2)  Регламент на Европейския парламент и на Съвета от 20 май 2015 година относно производството по несъстоятелност (ОВ L 141, 2015 г., стр. 19).


title: Дело T-62/22: Жалба, подадена на 28 януари 2022 г. — Естония/Комисия

text:
               4.4.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 148/32

      Жалба, подадена на 28 януари 2022 г. — Естония/Комисия
      (Дело T-62/22)
      (2022/C 148/43)
      Език на производството: естонски

         Страни

         Жалбоподател: Република Естония (представител: M. Kriisa)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени Решението за изпълнение на Европейската комисия от 17 ноември 2021 г., в частта, отнасяща се до Република Естония в размер на 634 057,30 EUR,

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква три основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: Европейската комисия тълкувала и приложила неправилно член 21 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 809/2014 (1) във връзка с член 30 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014 (2) и поради това направила неправилния извод, че системата за подаване на заявления за помощ в Естония не била в съответствие с посочените разпоредби.

                  2.

                  Второ основание: Европейската комисия тълкувала произволно член 30, параграф 2 от Регламент № 640/2014 и съответно го приложила неправилно.

                  3.

                  Трето основание: Европейската комисия нарушила задължението за мотивиране и принципа на добра администрация, тъй като не могла да мотивира достатъчно ясно защо замяната на животни по разрешения в Естония начин не била в съответствие с правото на Съюза.

         (1)  Регламент за изпълнение на Комисията от 17 юли 2014 година за определяне на правила за прилагането на Регламент (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на интегрираната система за администриране и контрол, мерките за развитие на селските райони и кръстосаното съответствие (ОВ L 227, 2014 г., стр. 69).

         (2)  Делегиран регламент на Комисията от 11 март 2014 година за допълнение на Регламент (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на интегрираната система за администриране и контрол и условията за отказ или оттегляне на плащанията и административните санкции, приложими към директните плащания, подпомагането на развитието на селските райони и кръстосаното съответствие (ОВ L 181, 2014 г., стр. 48).


title: Дело T-89/22: Жалба, подадена на 18 февруари 2022 г. — Homy Casa/EUIPO — Albatros International (Столове)

text:
               4.4.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 148/40

      Жалба, подадена на 18 февруари 2022 г. — Homy Casa/EUIPO — Albatros International (Столове)
      (Дело T-89/22)
      (2022/C 148/53)
      Език на жалбата: немски

         Страни

         Жалбоподател: Homy Casa Ltd (Гуанджоу, Китай) (представител: Rechtsanwältin J. Vogtmeier)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Albatros International GmbH (Нердлен, Германия)

         Данни за производството пред EUIPO

         Притежател на спорния промишлен дизайн: жалбоподателят

         Спорен промишлен дизайн: промишлен дизайн на Общността (Столове) —промишлен дизайн на Общността № 2745 554-0002

         Производство пред EUIPO: производство за обявяване на недействителност

         Обжалвано решение: решение на трети апелативен състав на EUIPO от 30 ноември 2021 г. по преписка R 837/2020-3

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски, включително и разноските в производството пред апелативния състав.

         Изложено основание

                  —

                  Неправилно прилагане и тълкуване на член 25, параграф 1, буква б) във връзка с членове 4, 5, 6 и 7 от Регламент № 6/2002 на Съвета.


title: Дело C-219/20: Решение на Съда (шести състав) от 10 февруари 2022 г. (преюдициално запитване от Landesverwaltungsgericht Steiermark — Австрия) — LM/Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld (Преюдициално запитване — Свободно предоставяне на услуги — Командироване на работници — Директива 96/71/ЕО — Член 3, параграф 1, буква в) — Условия за труд и заетост — Възнаграждение — Член 5 — Санкции — Давностен срок — Харта на основните права на Европейския съюз — Член 41 — Право на добра администрация — Член 47 — Ефективна съдебна защита)

text:
               4.4.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 148/3

      Решение на Съда (шести състав) от 10 февруари 2022 г. (преюдициално запитване от Landesverwaltungsgericht Steiermark — Австрия) — LM/Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld
      (Дело C-219/20) (1)

      (Преюдициално запитване - Свободно предоставяне на услуги - Командироване на работници - Директива 96/71/ЕО - Член 3, параграф 1, буква в) - Условия за труд и заетост - Възнаграждение - Член 5 - Санкции - Давностен срок - Харта на основните права на Европейския съюз - Член 41 - Право на добра администрация - Член 47 - Ефективна съдебна защита)
      (2022/C 148/03)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Landesverwaltungsgericht Steiermark

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: LM

         Ответник: Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld

         При участието на: Österreichische Gesundheitskasse

         Диспозитив

      Член 5 от Директива 96/71/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 1996 година относно командироването на работници в рамките на предоставянето на услуги във връзка с член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз и с оглед на общия принцип на правото на Съюза, свързан с правото на добра администрация, трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална правна уредба, която предвижда петгодишен давностен срок за нарушения на задължения във връзка със заплащането на командированите работници.

         (1)  ОВ C 304, 14.9.2020 г.


title: Дело C-53/22: Преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Италия), постъпило на 26 януари 2022 г. — VZ/CA

text:
               4.4.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 148/15

      Преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Италия), постъпило на 26 януари 2022 г. — VZ/CA
      (Дело C-53/22)
      (2022/C 148/21)
      Език на производството: италиански

         Запитваща юрисдикция

      Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: VZ

         Ответник: CA

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Допуска ли член 1, параграф 3 от Директива 89/665 (1) оферент, който е окончателно отстранен от процедура за избор на изпълнител, да бъде лишен от възможността да обжалва отказа за отмяна на възлагането на поръчката, когато иска да докаже, че избраният оферент и всички останали надлежно класирани оференти са извършили тежко професионално нарушение, изразяващо се в сключването на антиконкурентни споразумения, установени по съдебен ред едва след неговото отстраняване, за да може да участва в провеждането на нова процедура?

                  2)

                  Допускат ли член 1, параграф 3 от Директива 89/665 и принципите [на правото на Европейския съюз] за защита на конкуренцията административният съд да не може да разглежда жалба на оферент, окончателно отстранен от процедура за избор на изпълнител, подадена срещу отказа на възложителя да отмени актовете за допускане до участие в процедурата и за възлагане на обществената поръчка на оференти, които са сключили антиконкурентни споразумения, установени по съдебен ред, в същата сфера като тази, която е предмет на процедурата?

         (1)  Директива на Съвета от 21 декември 1989 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, отнасящи се до прилагането на производства по обжалване при възлагането на обществени поръчки за доставки и за строителство (ОВ L 395, 1989 г., стр. 33; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 237).


title: Дело T-520/19: Решение на Общия съд от 9 февруари 2022 г. — Heitec/EUIPO — Hetec Datensysteme (HEITEC) (Марка на Европейския съюз — Производство по отмяна — Словна марка на Европейския съюз „HEITEC“ — Невземане предвид на доказателства, представени пред отдела по отмяна и пред апелативния състав — Член 95, параграф 2 от Регламент (ЕС) 2017/1001 — Липса на реално използване на марката — Член 51, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) №° 207/2009 [понастоящем член 58, параграф 1, буква a) от Регламент 2017/1001] — Правило 40, параграф 5 от Регламент (ЕО) №° 2868/95 [понастоящем член 19, параграф 1 от Делегиран регламент (ЕС) 2018/625])

text:
               4.4.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 148/21

      Решение на Общия съд от 9 февруари 2022 г. — Heitec/EUIPO — Hetec Datensysteme (HEITEC)
      (Дело T-520/19) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по отмяна - Словна марка на Европейския съюз „HEITEC“ - Невземане предвид на доказателства, представени пред отдела по отмяна и пред апелативния състав - Член 95, параграф 2 от Регламент (ЕС) 2017/1001 - Липса на реално използване на марката - Член 51, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) №o 207/2009 [понастоящем член 58, параграф 1, буква a) от Регламент 2017/1001] - Правило 40, параграф 5 от Регламент (ЕО) №o 2868/95 [понастоящем член 19, параграф 1 от Делегиран регламент (ЕС) 2018/625])
      (2022/C 148/28)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Heitec AG (Ерланген, Германия) (представител: G. Wagner, avocat)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: D. Hanf)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Hetec Datensysteme GmbH (Мюнхен, Германия) (представители: A. Kockläuner и O. Nilgen, avocats)

         Предмет

      Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 23 април 2019 г. (преписка R 1171/2018-2), постановено в производство по отмяна със страни Hetec Datensysteme и Heitec

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Heitec AG да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 312, 16.9.2019 г.


title: Дело T-90/22: Жалба, подадена на 18 февруари 2022 г. — Kande Mupompa/Съвет

text:
               4.4.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 148/41

      Жалба, подадена на 18 февруари 2022 г. — Kande Mupompa/Съвет
      (Дело T-90/22)
      (2022/C 148/54)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Alex Kande Mupompa (Киншаса, Демократична република Конго) (представители: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme и T. Payan, avocats)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  Да отмени Решение (ОВППС) 2021/2181 на Съвета от 9 декември 2021 г. (1), доколкото по силата на това решение жалбоподателят е оставен под номер 7 от приложението към това решение,

                  —

                  да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2021/2177 на Съвета от 9 декември 2021 г. (2), доколкото по силата на този регламент жалбоподателят е оставен под номер 7 от приложение I към него,

                  —

                  да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква две основания.

                  1.

                  Първо основание: нарушение на правото на защита. По този повод жалбоподателят изтъква редица оплаквания във връзка с нарушаването на правата му в хода на производствата, довели до приемането и подновяването от страна на Съвета на ограничителните мерки спрямо него, и по-специално нарушаването на правото му да бъде изслушан в приемливи условия.

                  2.

                  Второ основание: явна грешка в преценката, допусната от Съвета, що се отнася до участието на жалбоподателя в действия, представляващи тежки нарушения на правата на човека в Демократична република Конго. Жалбоподателят критикува контекста на прегледа, предшествал оспореното подновяване на ограничителните мерки, и оспорва всякакво настоящо участие във фактите, които са в основата на решението той да бъде включен в списъка с лицата, посочени в Решение 2010/788/ОВППС.

         (1)  Решение (ОВППС) 2021/2181 на Съвета от 9 декември 2021 година за изменение на Решение 2010/788/ОВППС относно ограничителни мерки по отношение на Демократична република Конго (ОВ L 443, 2021 г., стр. 75).

         (2)  Регламент за изпълнение (ЕС) 2021/2177 на Съвета от 9 декември 2021 година за прилагане на член 9 от Регламент (ЕО) № 1183/2005 за налагане на някои специфични ограничителни мерки, насочени срещу лица, нарушаващи оръжейното ембарго по отношение на Демократична република Конго (ОВ L 443, 2021 г., стр. 3).


title: Дело T-63/22: Жалба, подадена на 1 февруари 2022 г. — Brooks England/EUIPO — Brooks Sports (BROOKS ENGLAND)

text:
               4.4.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 148/33

      Жалба, подадена на 1 февруари 2022 г. — Brooks England/EUIPO — Brooks Sports (BROOKS ENGLAND)
      (Дело T-63/22)
      (2022/C 148/44)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Brooks England Ltd (Сметуик, Обединено кралство) (представител: S. Feltrinelli, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Brooks Sports, Inc. (Сиатъл, Вашингтон, Съединени щати)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител на спорната марка: жалбоподателят пред Общия съд

         Спорна марка: заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „BROOKS ENGLAND“ — Заявка за регистрация № 3 298 321

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 22 ноември 2021 г. по преписка R 2432/2020-4

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да уважи подадената жалба,

                  —

                  да отмени обжалваното решение в неговата цялост и поради това да установи, че спорният знак следва да бъде регистриран за всички спорни стоки,

                  —

                  при условията на евентуалност, да отмени частично обжалваното решение, като установи, че спорният знак следва да бъде регистриран поне за спорните стоки от клас 18,

                  —

                  да осъди EUIPO да възстанови всички правни разноски, понесени от жалбоподателя във връзка с предходните и настоящото производства.

         Изложени основания

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета, тъй като погрешно е преценена вероятността от объркване между спорния знак и по-ранната марка,

                  —

                  нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета, тъй като погрешно са преценени доказателствата за ползване на по-ранната марка,

                  —

                  нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета, тъй като погрешно е преценена съпоставката на стоките,

                  —

                  нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета, тъй като погрешно е преценена съпоставката на знаците и рискът от асоциативна връзка.


title: Дело C-56/22: Преюдициално запитване от Tribunal de première instance de Liège (Белгия), постъпило на 28 януари 2022 г. — PL/État belge

text:
               4.4.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 148/16

      Преюдициално запитване от Tribunal de première instance de Liège (Белгия), постъпило на 28 януари 2022 г. — PL/État belge
      (Дело C-56/22)
      (2022/C 148/22)
      Език на производството: френски

         Запитваща юрисдикция

      Tribunal de première instance de Liège

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: PL

         Ответник: État belge

         Преюдициален въпрос

      Приложимо ли е правото на Съюза, и по-специално разпоредбите на Хартата на основните права на Съюза и на Директива 2008/115/ЕО (1) по отношение на практика на държава членка, която ѝ позволява да узакони престоя на незаконно пребиваващ на територията ѝ чужденец? При утвърдителен отговор, трябва ли членове 5, 6 и 13 във връзка със [съображения 6 и 24] от Директива 2008/115/ЕО, както и членове 1, 7, 14, 20, 21, 24 и 47 от Хартата на основните права на Съюза да се тълкуват в смисъл, че когато държава членка възнамерява да предостави на гражданин на трета страна, който е в незаконен престой на нейна територия, самостоятелно разрешение за пребиваване или друго разрешение, което дава право на престой, поради хуманни, хуманитарни или други причини, тя може, от една страна, да изиска от посочения гражданин преди това да докаже, че не може да подаде молбата си в своята страна на произход, и от друга страна, да не предвижда в законодателството си условията и критериите, a fortiori целите, позволяващи да се обосноват тези хуманни, хуманитарни или други причини (било от гледна точка на допустимостта, като изисква доказването на изключителни обстоятелства, без да ги дефинира, или по същество, като не предвижда никакви обективни критерии, позволяващи да се определят причините, и по-специално тези от хуманитарно естество, които обосновават разрешението за пребиваване), поради което отговорът на такава молба става непредсказуем и дори произволен? Ако тези критерии могат да не бъдат предвидени в законодателството, обстоятелството, че единственото налично средство за защита се свежда до проверката за законосъобразност, без каквито и да било съображения за целесъобразност, това не накърнява ли правото на ефективна съдебна защита в случай на отказ?

         (1)  Директива 2008/115/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 16 декември 2008 година относно общите стандарти и процедури, приложими в държавите-членки за връщане на незаконно пребиваващи граждани на трети страни (ОВ L 348, 2008 г., стр. 98).


title: Дело T-672/19: Решение на Общия съд от 9 февруари 2022 г. — Companhia de Seguros Índico/Комисия (Обществени поръчки — Финансов регламент — Отстраняване от процедурите за възлагане на поръчки и за предоставяне на безвъзмездни средства от общия бюджет на Съюза и от ЕФР за срок от три години — Принцип на добросъвестност — Злоупотреба с право — Явна грешка в преценката — Пропорционалност)

text:
               4.4.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 148/22

      Решение на Общия съд от 9 февруари 2022 г. — Companhia de Seguros Índico/Комисия
      (Дело T-672/19) (1)

      (Обществени поръчки - Финансов регламент - Отстраняване от процедурите за възлагане на поръчки и за предоставяне на безвъзмездни средства от общия бюджет на Съюза и от ЕФР за срок от три години - Принцип на добросъвестност - Злоупотреба с право - Явна грешка в преценката - Пропорционалност)
      (2022/C 148/29)
      Език на производството: португалски

         Страни

         Жалбоподател: Companhia de Seguros Índico SA (Мапуто, Мозамбик) (представител: R. Oliveira, адвокат)

         Ответник: Европейска комисия (представител: I. Melo Sampaio)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на решението на Комисията от 18 юли 2019 г. да отстрани жалбоподателя за срок от три години от участие в процедурите за възлагане на поръчки, за предоставяне на безвъзмездни средства от общия бюджет на Европейския съюз и от Европейския фонд за развитие (ЕФР) и за избирането му като изпълнител по фондове на Съюза, както и да публикува информация за това отстраняване

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Companhia de Seguros Índico SA да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 399, 25.11.2019 г.


title: Дело T-69/22: Жалба, подадена на 4 февруари 2022 г. — Eurecna/Комисия

text:
               4.4.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 148/34

      Жалба, подадена на 4 февруари 2022 г. — Eurecna/Комисия
      (Дело T-69/22)
      (2022/C 148/45)
      Език на производството: италиански

         Страни

         Жалбоподател: Eurecna SpA (Венеция, Италия) (представител: R. Sciaudone, avvocato)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение за прихващане на вземания, съдържащо се в писмото на Комисията от 25 ноември 2021 г., с което Комисията взема мерки за възстановяване на сумата от 22 139,05 EUR от сумата от 417 234,68 EUR, отпусната в рамките на проект, финансиран от Европейския съюз, и счетена за подлежаща на възстановяване поради нередности, за които се твърди, че са допуснати на фазата на счетоводната отчетност; и

                  —

                  да осъди Комисията да заплати съдебните разноски по делото.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква само едно основание в подкрепа на жалбата, развито в четири довода.

                  1.

                  Единствено основание: несъществуване на спорното вземане.

                              —

                              В това отношение се изтъква нарушение на принципа на добра администрация и полагане на дължимата грижа при осъществяване на административна дейност по време на одита, извършен от Ernst & Young (EY); нарушение на правото на защита при одита извършен от EY; нарушение на принципа на добра администрация поради нарушение на задължението за безпристрастност при осъществяване на административна дейност; и неправилно тълкуване на договора в доклада на EY.


title: Дело C-64/22: Преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Wiesbaden (Германия), постъпило на 2 февруари 2022 г. — AB/Land Hessen

text:
               4.4.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 148/16

      Преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Wiesbaden (Германия), постъпило на 2 февруари 2022 г. — AB/Land Hessen
      (Дело C-64/22)
      (2022/C 148/23)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Verwaltungsgericht Wiesbaden

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: AB

         Ответник: Land Hessen

         Встъпила страна: SCHUFA Holding AG

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Трябва ли член 77, параграф 1 във връзка с член 78, параграф 1 от Регламент (ЕС) 2016/679 (1) (наричан по нататък „ОРЗД“) да се тълкува в смисъл, че резултатът, до който достига надзорният орган и който той съобщава на субекта на данните,

                              a)

                              има характер на решение по петиция, вследствие на което съдебният контрол върху решенията на надзорния орган по жалби съгласно член 78, параграф 1 от ОРЗД се ограничава по принцип до проверка дали органът е разгледал жалбата, дали е извършил надлежно разследване по предмета на жалбата и дали е информирал жалбоподателя за резултата от разследването,
                              или

                              б)

                              трябва да се счита за административно решение по същество, вследствие на което решенията на надзорния орган по жалби подлежат на пълен съдебен контрол съгласно член 78, параграф 1 от ОРЗД, като в отделни случаи, например когато дискреционната му власт е сведена до нула, надзорният орган може и да бъде задължен от съда да предприеме конкретна мярка по смисъла на член 58 от ОРЗД?

                  2)

                  Съвместимо ли е с членове 7 и 8 от Хартата на основните права на Европейския съюз съхраняването на данни в частна агенция за икономически справки, при което лични данни от публичен регистър като „националните бази данни“ по смисъла на член 79, параграфи 4 и 5 от Регламент (ЕС) 2015/848 (2) се съхраняват не по конкретен повод, а за да може да бъде предоставена справка при поискване?

                  3)

                              а)

                              Допустими ли са по принцип частните паралелни бази данни (по-специално базите данни на агенции за икономически справки), които се създават наред с държавните бази данни и в които данните от държавните бази данни (в случая — от официалните публикации при несъстоятелност) се съхраняват за по-дълъг период от предвидения в тясната рамка на Регламент 2015/848 във връзка с националното право?

                              б)

                              Ако отговорът на въпрос 3a е утвърдителен, от правото „да бъдеш забравен“ съгласно член 17, параграф 1, буква г) от ОРЗД следва ли, че тези данни трябва да бъдат изтрити, когато изтече срокът за обработването им, предвиден за публичния регистър?

                  4)

                  Доколкото по отношение на данните, съхранявани и в публични регистри, член 6, параграф 1, първа алинея, буква е) от ОРЗД е единственото мислимо правно основание за съхраняването им в частни агенции за икономически справки, трябва ли да се приеме, че тези агенции имат легитимен интерес дори само ако събират данните от публичния регистър не по конкретен повод, а с цел тези данни да са на разположение при поискване?

                  5)

                  Могат ли кодексите за поведение, които са одобрени от надзорните органи в съответствие с член 40 от ОРЗД и предвиждат срокове за проверка и изтриване, надхвърлящи сроковете за съхранение в публичните регистри, да елиминират претеглянето по член 6, параграф 1, първа алинея, буква е) от ОРЗД?

         (1)  Регламент на Европейския парламент и на Съвета от 27 април 2016 година относно защитата на физическите лица във връзка с обработването на лични данни и относно свободното движение на такива данни и за отмяна на Директива 95/46/EО (Общ регламент относно защитата на данните) (ОВ L 119, 2016 г., стр. 1).

         (2)  Регламент на Европейския парламент и на Съвета от 20 май 2015 година относно производството по несъстоятелност (ОВ L 141, 2015 г., стр. 19).


title: Дело C-485/20: Решение на Съда (трети състав) от 10 февруари 2022 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État — Белгия) — ХХХХ/HR Rail SA (Преюдициално запитване — Социална политика — Директива 2000/78/ЕО — Равно третиране в областта на заетостта и професиите — Забрана на дискриминация, основана на увреждане — Уволнение на работник, станал трайно неспособен да изпълнява съществените функции на заеманата от него длъжност — Служител, назначен с изпитателен срок — Член 5 — Подходящо приспособяване на работната среда за лицата с увреждания — Задължение за преназначаване на друга длъжност — Приемане, когато не е налице непропорционална тежест за работодателя)

text:
               4.4.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 148/3

      Решение на Съда (трети състав) от 10 февруари 2022 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État — Белгия) — ХХХХ/HR Rail SA
      (Дело C-485/20) (1)

      (Преюдициално запитване - Социална политика - Директива 2000/78/ЕО - Равно третиране в областта на заетостта и професиите - Забрана на дискриминация, основана на увреждане - Уволнение на работник, станал трайно неспособен да изпълнява съществените функции на заеманата от него длъжност - Служител, назначен с изпитателен срок - Член 5 - Подходящо приспособяване на работната среда за лицата с увреждания - Задължение за преназначаване на друга длъжност - Приемане, когато не е налице непропорционална тежест за работодателя)
      (2022/C 148/04)
      Език на производството: френски

         Запитваща юрисдикция

      Conseil d'État

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: ХХХХ

         Ответник: HR Rail SA

         Диспозитив

      Член 5 от Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите трябва да се тълкува в смисъл, че посоченото в него понятие „подходящо [приспособяване на работната среда за] лицата с увреждания“ предполага работникът, включително в период на изпитване след назначаването му, който поради увреждане е обявен за неспособен да изпълнява съществените функции на заеманата от него длъжност, трябва да бъде назначен на друга длъжност, за която е на разположение, способен е и притежава необходимите умения, при условие тази мярка да не налага непропорционална тежест за работодателя.

         (1)  ОВ C 9, 11.1.2021 г.


title: Дело T-791/19: Решение на Общия съд от 9 февруари 2022 г. — Sped-Pro/Комисия (Конкуренция — Злоупотреба с господстващо положение — Пазар на услуги за железопътен превоз на стоки — Решение за отхвърляне на жалба — Член 7 от Регламент (ЕО) № 773/2004 — Разумен срок — Интерес на Съюза да продължи разглеждането на дадена жалба — Определяне на органа, който се намира в най-добро положение да разгледа жалба — Критерии — Явна грешка в преценката — Системни или общи недостатъци що се отнася до зачитането на правовата държава — Риск от нарушаване на правата на жалбоподател в случай на отхвърляне на жалба — Задължение за мотивиране)

text:
               4.4.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 148/23

      Решение на Общия съд от 9 февруари 2022 г. — Sped-Pro/Комисия
      (Дело T-791/19) (1)

      (Конкуренция - Злоупотреба с господстващо положение - Пазар на услуги за железопътен превоз на стоки - Решение за отхвърляне на жалба - Член 7 от Регламент (ЕО) № 773/2004 - Разумен срок - Интерес на Съюза да продължи разглеждането на дадена жалба - Определяне на органа, който се намира в най-добро положение да разгледа жалба - Критерии - Явна грешка в преценката - Системни или общи недостатъци що се отнася до зачитането на правовата държава - Риск от нарушаване на правата на жалбоподател в случай на отхвърляне на жалба - Задължение за мотивиране)
      (2022/C 148/30)
      Език на производството: полски

         Страни

         Жалбоподател: Sped-Pro S.A. (Варшава, Полша) (представител: M. Kozak, адвокат)

         Ответник: Европейска комисия (представители: J. Szczodrowski, L. Wildpanner и P. van Nuffel)

         Встъпила страна в подкрепа на ответника: Република Полша (представител: B. Majczyna)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение C(2019) 6099 final на Комисията от 12 август 2019 г. (дело AT.40459 — Спедиция на стоки с железопътен превоз в Полша — PKP Cargo), с което се отхвърля жалбата на жалбоподателя относно твърдени нарушения на член 102 ДФЕС на пазара на услуги за железопътен превоз на стоки в Полша

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя Решение C(2019) 6099 final на Комисията от 12 август 2019 (дело AT.40459 — Спедиция на стоки с железопътен превоз в Полша — PKP Cargo).

                  2)

                  Осъжда Комисията да понесе направените от нея съдебни разноски, както и тези на Sped-Pro S.A.

                  3)

                  Република Полша понася направените от нея съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 27, 27.1.2020 г.


title: Дело T-91/22: Жалба, подадена на 21 февруари 2022 г. — Ruhorimbere/Съвет

text:
               4.4.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 148/42

      Жалба, подадена на 21 февруари 2022 г. — Ruhorimbere/Съвет
      (Дело T-91/22)
      (2022/C 148/55)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Éric Ruhorimbere (Mbuji-Mayi, Демократична република Конго) (представители: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme и T. Payan, avocats)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  Да отмени Решение (ОВППС) 2021/2181 на Съвета от 9 декември 2021 г. (1), доколкото по силата на това решения жалбоподателят е оставен под номер 8 от приложението към това решение,

                  —

                  да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2021/2177 на Съвета от 9 декември 2021 г. (2), доколкото по силата на този регламент жалбоподателят е оставен под номер 8 от приложение I към него,

                  —

                  да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква две основания, които по същество са идентични или подобни на изтъкнатите по дело T-90/22, Kande Mupompa/Съвет.

         (1)  Решение (ОВППС) 2021/2181 на Съвета от 9 декември 2021 година за изменение на Решение 2010/788/ОВППС относно ограничителни мерки по отношение на Демократична република Конго (ОВ L 443, 2021 г., стр. 75).

         (2)  Регламент за изпълнение (ЕС) 2021/2177 на Съвета от 9 декември 2021 година за прилагане на член 9 от Регламент (ЕО) № 1183/2005 за налагане на някои специфични ограничителни мерки, насочени срещу лица, нарушаващи оръжейното ембарго по отношение на Демократична република Конго (ОВ L 443, 2021 г., стр. 3).


title: Дело T-73/22: Жалба, подадена на 8 февруари 2022 г. — Walsall Conduits/EUIPO — Liberty Engineering (Willenhall) (WALSALL CONDUITS)

text:
               4.4.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 148/34

      Жалба, подадена на 8 февруари 2022 г. — Walsall Conduits/EUIPO — Liberty Engineering (Willenhall) (WALSALL CONDUITS)
      (Дело T-73/22)
      (2022/C 148/46)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Walsall Conduits Ltd (Ливърпул, Обединено кралство) (представител: C. Bey, lawyer)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Liberty Engineering (Willenhall) Ltd (Лондон, Обединено кралство)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

         Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „WALSALL CONDUITS“ — заявка за регистрация № 16 369 944

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 22 ноември 2021 г. по преписка R 575/2021-1

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да уважи жалбата,

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да уважи възражението по същество и да отхвърли спорната заявка за регистрация в нейната цялост; при условията на евентуалност, да върне делото на отдела по споровете на EUIPO,

                  —

                  да осъди EUIPO и Shifter (Willenhall) Limited да заплатят съдебните разноски, включително разноските, направени от жалбоподателя в производството пред първия апелативен състав на EUIPO.

         Изложени основания

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета и на член 8, параграф 1 от Регламент № 207/2009 на Съвета,

                  —

                  Нарушение на член 11, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета и на член 9, параграф 3 от Регламент № 207/2009 на Съвета,

                  —

                  Нарушение на член 41, параграф 1 и член 47, параграфи 1 и 2 от Хартата на основните права на Европейския съюз,

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета и на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 на Съвета.


title: Дело T-709/20: Решение на Общия съд от 23 февруари 2022 г. — OJ/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Назначаване — Конкурс EPSO/AD/380/19 — Решение, с което се отказва отлагането на датите на тест в конкурс — Срокове, определени за полагане на изпит за подбор в център за провеждане на тестове — Право на справедлив процес — Задължение за полагане на грижа — Равно третиране)

text:
               4.4.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 148/23

      Решение на Общия съд от 23 февруари 2022 г. — OJ/Комисия
      (Дело T-709/20) (1)

      (Публична служба - Длъжностни лица - Назначаване - Конкурс EPSO/AD/380/19 - Решение, с което се отказва отлагането на датите на тест в конкурс - Срокове, определени за полагане на изпит за подбор в център за провеждане на тестове - Право на справедлив процес - Задължение за полагане на грижа - Равно третиране)
      (2022/C 148/31)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: OJ (представител: H.-E. von Harpe, avocat)

         Ответник: Европейска комисия (представители: L. Hohenecker и I. Melo Sampaio)

         Предмет

      Искане на основание членове 270 ДФЕС за отмяна на решението на Европейската служба за подбор на персонал (EPSO) от 30 януари 2020 г., с което тази служба отказва да отложи датата на изпита за подбор в конкурса EPSO/AD/380/19.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда OJ да заплати съдебните разноски, включително направените в обезпечителното производство.

         (1)  ОВ C 28, 25.1.2021 г.


title: Дело T-75/22: Жалба, подадена на 11 февруари 2022 г. — Пригожин/Съвет

text:
               4.4.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 148/35

      Жалба, подадена на 11 февруари 2022 г. — Пригожин/Съвет
      (Дело T-75/22)
      (2022/C 148/47)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Евгений Викторович Пригожин (Санкт-Петербург, Русия) (представител: M. Cessieux, адвокат)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да приеме жалбата на Евгений Викторович Пригожин за допустима и

            доколкото се отнасят до жалбоподателя

                  —

                  да отмени Решение (ОВППС) 2021/2197 на Съвета от 13 декември 2021 година за изменение на Решение (ОВППС) 2020/1999 относно ограничителни мерки срещу тежки нарушения на правата на човека,

                  —

                  да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2021/2195 на Съвета от 13 декември 2021 година за прилагане на Регламент (ЕС) 2020/1998 относно ограничителни мерки срещу тежките нарушения на правата на човека,
                  тъй като в тези две решения той е поименно посочен като лице, финансиращо групата „Вагнер“,

                  —

                  при всички положения да постанови, че името Евгений Викторович Пригожин трябва да бъде незабавно заличено от обжалваните актове,

                  —

                  да осъди Съвета на Европейския съюз да понесе съдебните разноски на основание членове 87 и 91 от Процедурния правилник на Общия съд.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква четири основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание — неизпълнение на задължението за мотивиране: жалбоподателят поддържа, че Съветът не е изпълнил задължението си да мотивира обжалваните актове, тъй като не е посочил никакви конкретни данни, които да обосноват споменаването на жалбоподателя в текста на обжалваните решения.

                  2.

                  Второ основание — злоупотреба с власт: жалбоподателят изтъква в това отношение, че тъй като липсват данни, които да подкрепят окачествяването му като „лице“ финансиращо групата „Вагнер“, Съветът просто го е посочил косвено в мотивите за вписването на групата „Вагнер“ и по този начин е изопачил първоначално преследваната с мярката цел.

                  3.

                  Трето основание — явна грешка в преценката: жалбоподателят поддържа, че не финансира групата „Вагнер“ и че между него и това образувание няма никаква връзка.

                  4.

                  Четвърто основание — нарушение на основните права: жалбоподателят посочва, че като е включил името му в текста на мотивите за вписването на групата „Вагнер“, Съветът е нарушил членове 10, 6 и 13 от Европейската конвенция за правата на човека.


title: Дело C-85/22: Иск, предявен на 8 февруари 2022 година — Европейска комисия / Република България

text:
               4.4.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 148/17

      Иск, предявен на 8 февруари 2022 година — Европейска комисия / Република България
      (Дело C-85/22)
      (2022/C 148/24)
      Език на производството: български

         Страни

         Ищец: Европейска комисия (представители: Гр. Колева, C. Hermes)

         Ответник: Република България

         Искания

      Ищецът моли Съда:

                  1)

                  да установи, че Република България не е изпълнила задълженията си съгласно член 4, параграф 4 и член 6, параграф 1 от Директива 92/43/ЕИО (1) за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна („Директивата за местообитанията“) като:

                              —

                              не е определила във възможно най-кратък срок, но не по-късно от шест години, като специални консервационни зони („СКЗ“) 194 от общо 229 зони от значение за Общността („ЗЗО“), приети с Решения 2009/93/ЕО, 2009/91/ЕО и 2009/92/ЕО от 12 декември 2008 г. и Решение 2013/23/ЕС от 16 ноември 2012 г.;

                              —

                              систематично и трайно не изпълнява задължението си за определяне на специфични за зоните подробни цели на опазване;

                              —

                              систематично и трайно не изпълнява задължението си за определяне на необходимите мерки за опазване, които да отговарят на екологичните изисквания на типовете естествени местообитания от приложение I и видовете от приложение II, срещащи се в този район, и

                              —

                              не е транспонирала правилно член 6, параграф 1 в националното законодателство.

                  2)

                  да осъди България за заплати съдебните разноски.

         Правни основания и главни доводи

      Настоящият случай се отнася до неправилното транспониране на член 6, параграф 1 и неправилното прилагане на член 4, параграф 4 и член 6, параграф 1 от Директивата за местообитанията от страна на България.
      Член 4, параграф 4 от Директивата за местообитанията изисква, inter alia, ако дадена територия е приета като територия от значение за Общността съгласно процедурата на параграф 2 от същата разпоредба, съответната държава-членка я определя за СКЗ във възможно най-кратък срок, но не по-късно от шест години. В решението си по дело C- 849/19 Комисия/Гърция (EU:C:2020:1047) Съдът поясни, че държавите членки са задължени също така да определят конкретни цели на опазване за всяка СКЗ. Член 6, параграф 1 от Директивата за местообитанията постановява, че в рамките на СКЗ държавите-членки определят необходимите консервационни мерки, които при необходимост включват подходящи планове за управление, специално разработени за териториите или включени в други развойни планове, и подходящи мерки от правно, административно и договорно естество, които да отговарят на екологичните изисквания на типовете естествени местообитания от приложение I и видовете от приложение II, срещащи се в тези райони.
      Комисията счита, че Република България не е изпълнила задълженията си по горепосочените разпоредби за определяне СКЗ в изискуемия срок; за определяне на специфични за зоните подробни цели на опазване; за установяване на необходимите мерки за опазване; и за правилно транспониране в националното законодателство член 6, параграф 1 от Директивата за местообитанията.

         (1)  OB 1992, L 206, стр. 7; специално българско издание: глава 15, том 2, стр. 109


title: Дело C-487/20: Решение на Съда (осми състав) от 10 февруари 2022 г. (преюдициално запитване от Curtea de Apel Alba Iulia — Румъния) — Philips Orăştie S.R.L./Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili (Преюдициално запитване — Хармонизация на данъчните законодателства — Обща система на данъка върху добавената стойност (ДДС) — Директива 2006/112/ЕО — Членове 179 и 183 — Право на приспадане на ДДС — Правила — Прихващане или възстановяване на надвзетия ДДС — Допълнителни задължения за плащане — Принцип на данъчен неутралитет — Принципи на равностойност и ефективност)

text:
               4.4.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 148/4

      Решение на Съда (осми състав) от 10 февруари 2022 г. (преюдициално запитване от Curtea de Apel Alba Iulia — Румъния) — Philips Orăştie S.R.L./Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili
      (Дело C-487/20) (1)

      (Преюдициално запитване - Хармонизация на данъчните законодателства - Обща система на данъка върху добавената стойност (ДДС) - Директива 2006/112/ЕО - Членове 179 и 183 - Право на приспадане на ДДС - Правила - Прихващане или възстановяване на надвзетия ДДС - Допълнителни задължения за плащане - Принцип на данъчен неутралитет - Принципи на равностойност и ефективност)
      (2022/C 148/05)
      Език на производството: румънски

         Запитваща юрисдикция

      Curtea de Apel Alba Iulia

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Philips Orăştie S.R.L.

         Ответник: Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

         Диспозитив

      Член 179, първа алинея и член 183, първа алинея от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност, както и принципът на равностойност трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба, която предвижда процесуални правила относно жалбите във връзка с възстановяване на данъка върху добавената стойност (ДДС), основани на нарушение на общата система на ДДС, които са по-неблагоприятни от процесуалните правила, приложими към сходни жалби, основани на нарушение на вътрешноправната уредба на данъци и такси, различни от ДДС.

         (1)  ОВ C 433, 14.12.2020 г.


title: Дело C-109/22: Иск, предявен на 15 февруари 2022 г. — Европейска комисия/Румъния

text:
               4.4.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 148/18

      Иск, предявен на 15 февруари 2022 г. — Европейска комисия/Румъния
      (Дело C-109/22)
      (2022/C 148/25)
      Език на производството: румънски

         Страни

         Ищец: Европейска комисия (представители: L. Nicolae, E. Sanfrutos Cano)

         Ответник: Румъния

         Искания на ищеца

      Комисията иска от Съда:

                  —

                  Да установи, че като не е приела всички необходими мерки, за да се съобрази с решението на Съда по дело C-301/17, Комисия/Румъния (1), Румъния не е изпълнила задълженията си съгласно член 260, параграф 1 ДФЕС;

                  —

                  Да осъди Румъния в съответствие с разпоредбите на член 260, параграф 2 ДФЕС да заплати периодична имуществена санкция в размер на 29 781,30 евро за неизпълнение на задължение за приемане на необходимите мерки, за да се съобрази с решението по дело C-301/17, Комисия/Румъния за всеки ден забава, считано от датата на постановяване на решението по настоящото дело до приемане на всички необходими мерки, за да се съобрази с решението по дело C-301/17 Комисия/Румъния;

                  —

                  Да осъди Румъния в съответствие с разпоредбите на член 260, параграф 2 ДФЕС да заплати еднократна сума от 3 311,50 евро, умножена по броя на дните, изминали от деня след постановяване на решението по дело C-301/17 Комисия/Румъния и датата, на която Румъния ще приеме всички необходими мерки, за да се съобрази с посоченото решение или в случай, че Румъния не приеме такива мерки — датата на постановяване на решението на Съда по настоящото дело, но не по-малка от 1 643 000 евро;

                  —

                  Да осъди Румъния да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Предмет на предявения иск от Европейската комисия срещу Румъния е неизпълнението от тази държава членка на задължението да приеме всички необходими мерки, за да се съобрази с решението на Съда по дело C-301/17, доколкото 44 от 68 депа в основата на посоченото решение все още не са затворени съгласно Директива 1999/31/ЕО на Съвета от 26 април 1999 г. относно депонирането на отпадъци (2).
      Комисията поддържа, че, за да оправдае неизпълнението на решението на Съда, Румъния не може да изтъква чисто вътрешни положения като необходимостта от проучвания за осъществимост, предприемането на процедури по отчуждаване, административни процедури или неприемането на необходимите мерки от страна на икономическите оператори, експлоатиращи въпросните депа.
      Вследствие на това Комисията предлага Румъния да бъде осъдена заради неизпълнението на решението на Съда да заплати периодична имуществена санкция в размер на 29 781,30 евро за всеки ден забава, считано от датата на постановяване на настоящото решение до приемане на всички необходими мерки, за да се съобрази с решението по дело C-301/17. За да се гарантира възможността за наблюдение, проверка и отчитане на напредъка, постигнат от Румъния, Комисията предлага периодичната имуществена санкция за всеки ден забава да бъде изчислена на шестмесечни периоди на забава при приемането на необходимите мерки, за да се съобрази с решението на Съда по дело C-301/17, като използва формула с низходяща градация, въз основата на която общата сума за тези периоди се намалява с процент пропорционален на броя на депата, приведени в съответствие с разпоредбите на Директива 1999/31.
      Комисията предлага също така Румъния да бъде осъдена да заплати еднократна сума в размер на 3 311,50 евро дневно, умножена по броя на дните, изтекли от деня след постановяване на решението по дело C-301/17 до датата, на която Румъния ще приеме всички необходими мерки, за да се съобрази с посоченото решение или в случай, че Румъния не приеме такива мерки — до датата на постановяване на решението на Съда по настоящото дело, но не по-малка от 1 643 000 евро.
      Размерът на посочената санкция е определен с оглед на тежестта на нарушението, продължителността му и необходимостта да се гарантира разубеждаващото въздействие на санкциите според финансовия капацитет на тази държава членка посредством прилагане на фактор „n“.

         (1)  Решение от 18 октомври 2018 г., Комисия/Румъния (C-301/17, EU:C:2018:846).

         (2)  ОВ L 182, 1999 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 5, стр. 94.


title: Дело C-499/20: Решение на Съда (девети състав) от 10 февруари 2022 г. (преюдициално запитване от Symvoulio tis Epikrateias — Гърция) — DIMCO Dimovasili M.I.K.E./Ypourgos Perivallontos kai Energeias (Преюдициално запитване — Сближаване на законодателствата — Директива 97/23/ЕИО — Съоръжения под налягане — Маркировка „CE“ — Пускане на пазара и пускане в действие — Ограничения, целящи да се осигури защитата на лицата — Членове 34 и 36 ДФЕС — Национална правна уредба, налагаща ограничения относно реда и условията за монтиране на газови тръбопроводи)

text:
               4.4.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 148/5

      Решение на Съда (девети състав) от 10 февруари 2022 г. (преюдициално запитване от Symvoulio tis Epikrateias — Гърция) — DIMCO Dimovasili M.I.K.E./Ypourgos Perivallontos kai Energeias
      (Дело C-499/20) (1)

      (Преюдициално запитване - Сближаване на законодателствата - Директива 97/23/ЕИО - Съоръжения под налягане - Маркировка „CE“ - Пускане на пазара и пускане в действие - Ограничения, целящи да се осигури защитата на лицата - Членове 34 и 36 ДФЕС - Национална правна уредба, налагаща ограничения относно реда и условията за монтиране на газови тръбопроводи)
      (2022/C 148/06)
      Език на производството: гръцки

         Запитваща юрисдикция

      Symvoulio tis Epikrateias

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: DIMCO Dimovasili M.I.K.E.

         Ответник: Ypourgos Perivallontos kai Energeias

         Диспозитив

      Член 4, параграф 1, точка 1.1 и приложение I към Директива 97/23/ЕО на Европейския парламент и Съвета от 29 май 1997 година относно сближаване на законодателствата на държавите членки във връзка със съоръженията под налягане, изменена с Регламент (ЕО) № 1882/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 29 септември 2003 г., във връзка с член 2, параграф 2 от нея трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат национална правна уредба, която, за да се гарантира безопасността на хората, по-специално срещу земетресенията, налага известен ред и условия за монтиране на съоръжения под налягане, като например тръбопроводи, предназначени за пренос на газ, включително тези, които разполагат с маркировката „СЕ“, стига тази правна уредба да не води до модифициране на тези съоръжения и да не представлява пречка, забранена с членове 34 и 36 ДФЕС.

         (1)  ОВ C 433, 14.12.2020 г.


title: Дело T-76/22: Жалба, подадена на 9 февруари 2022 г. — Schwa-Medico/EUIPO — Med-El Elektromedizinische Geräte (STIWELL)

text:
               4.4.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 148/36

      Жалба, подадена на 9 февруари 2022 г. — Schwa-Medico/EUIPO — Med-El Elektromedizinische Geräte (STIWELL)
      (Дело T-76/22)
      (2022/C 148/48)
      Език на жалбата: френски

         Страни

         Жалбоподател: Schwa-Medico, Medizinische Apparate, Vertriebsgesellschaft mbH (Ehringshausen, Германия) (представители: E. Fortunet и P. Marchiset, avocats)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Med-El Elektromedizinische Geräte GesmbH (Инсбрук, Австрия)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител/Притежател на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

         Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „STIWELL“ — марка на Европейския съюз № 4 072 542

         Производство пред EUIPO: производство по отмяна

         Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 24 ноември 2021 г. по преписка R 1383/2020-1

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение в частта, в която отхвърля искането за отмяна на марката на Европейския съюз STIWELL № 4 072 542 за стоките „устройства за невромускулна стимулация“ от клас 10 и в която отказва да определи като начален момент на датата на отмяна за всички стоки денят на петата годишнина от публикуването на регистрацията на тази марка в Бюлетина на марките на Европейския съюз (21 февруари 2011 г.)

                  —

                  да осъди EUIPO и дружеството Med-El да заплатят съдебните разноски във връзка с настоящото производство.

         Изложени основания

                  —

                  Нарушение на член 58, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета и недостатъчна обоснованост на решението му, доколкото апелативният състав неправилно е анализирал понятието за реално използване марката, като не е извършил глобална преценка, отчитащо всички фактори и основаваща се на съвкупност от факти;

                  —

                  Нарушение на член 58, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета и недостатъчна обоснованост на решението му, доколкото апелативният състав неправилно е анализирал понятието за реално използване марката, като е преценил специфичността на стоките по отношение на дейността на притежателя на марката, а не по отношение на наименованието на стоките;

                  —

                  Нарушение на член 58, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета и недостатъчна обоснованост на решението му, доколкото апелативният състав неправилно е анализирал понятието за реално използване марката, като е приел противоречиви мотиви относно претендираната специфичност на посочените стоки;

                  —

                  Грешка, допусната от апелативния състав относно определяне на датата на отмяна, за това че е приел изискване за законно основание и, че дал неправилно тълкуване на това законно основание.


title: Дело C-116/22: Иск, предявен на 18 февруари 2022 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия

text:
               4.4.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 148/19

      Иск, предявен на 18 февруари 2022 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия
      (Дело C-116/22)
      (2022/C 148/26)
      Език на производството: немски

         Страни

         Ищец: Европейска комисия (представители: C. Hermes, M. Noll-Ehlers)

         Ответник: Федерална република Германия

         Искания на ищеца

      Ищецът моли Съда

                  1.

                  да приеме за установено, че

                              —

                              като не е определила за специални защитени зони 88 от 4 606-те територии, за които е изтекъл шестгодишният срок по член 4, параграф 4 от Директива 92/43/ЕИО (1), Федерална република Германия не е изпълнила задълженията си по тази разпоредба,

                              —

                              като за 88 от въпросните 4 604 територии не е определила никакви цели за съхраняване и освен това при определянето на цели за съхраняване по принцип и структурно погледнато е възприела практика, която не отговаря на правните изисквания на член 4, параграф 4 от Директива 92/43, Федерална република Германия не е изпълнила задълженията си по тази разпоредба,

                              —

                              като за 737 от въпросните 4 604 територии не е определила никакви консервационни мерки и освен това при определянето на консервационните мерки по принцип и структурно погледнато е възприела практика, която не отговаря на изискванията на член 6, параграф 1 от Директива 92/43, Федерална република Германия не е изпълнила задълженията си по тази разпоредба,

                  2.

                  да осъди Федерална република Германия да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      С иска си Европейската комисия твърди, че Федерална република Германия не е взела необходимите съгласно Директива 92/43/ЕИО мерки във връзка с определянето и управлението на нейната мрежа „Натура 2000“.
      Първо, като към релевантния за нарушението на Договора момент не била определила за специални защитени зони 88 от 4 606-те територии, за които е изтекъл шестгодишният срок по член 4, параграф 4 от Директива 92/43/ЕИО, Федерална република Германия не изпълнила задълженията си по тази разпоредба.
      Второ, Германия не изпълнила задължението си по член 4, параграф 4 от Директива да дефинира достатъчно конкретни цели за съхраняване, тъй като за 88 от въпросните 4 604 територии не определила никакви цели за съхраняване и освен това при определянето на целите за съхраняване по принцип и структурно погледнато възприела практика, която не отговаря на правните изисквания на тази разпоредба. Съгласно член 4, параграф 4 от Директива целите за съхраняване трябвало да бъдат остойностени и да са измерими, да правят ясна разлика между целите за „възстановяване“ и за „опазване“ на съответните природни дадености в относимата територия и да бъдат залегнали в общо задължителни юридически актове. Германската практика във връзка с целите за съхраняване не отговаряла на тези изисквания.
      Трето, Германия не изпълнила задължението си по член 6, параграф 1 от Директива да определи необходимите консервационни мерки. За 737 от въпросните 4 604 територии Германия не определила консервационни мерки и освен това при определянето на консервационните мерки по принцип и структурно погледнато възприела практика, която не отговаря на изискването на член 6, параграф 1 от Директивата, съгласно което консервационните мерки трябва да се основават на достатъчно конкретни цели за възстановяване.

         (1)  Директива 92/43/ЕИО на Съвета от 21 май 1992 година за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна (ОВ L 206, 1992 г., стр. 7; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 109).


title: Дело T-92/22: Жалба, подадена на 21 февруари 2022 г. — Amisi Kumba/Съвет

text:
               4.4.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 148/42

      Жалба, подадена на 21 февруари 2022 г. — Amisi Kumba/Съвет
      (Дело T-92/22)
      (2022/C 148/56)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Gabriel Amisi Kumba (Киншаса, Демократична република Конго) (представители: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme и T. Payan, avocats)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  Да отмени Решение (ОВППС) 2021/2181 на Съвета от 9 декември 2021 г. (1), доколкото по силата на това решение жалбоподателят е оставен под номер 2 от приложението към това решение,

                  —

                  да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2021/2177 на Съвета от 9 декември 2021 г. (2), доколкото по силата на този регламент жалбоподателят е оставен под номер 2 от приложение I към него,

                  —

                  да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква две основания, които по същество са идентични или подобни на изтъкнатите по дело T-90/22, Kande Mupompa/Съвет.

         (1)  Решение (ОВППС) 2021/2181 на Съвета от 9 декември 2021 година за изменение на Решение 2010/788/ОВППС относно ограничителни мерки по отношение на Демократична република Конго (ОВ L 443, 2021 г., стр. 75).

         (2)  Регламент за изпълнение (ЕС) 2021/2177 на Съвета от 9 декември 2021 година за прилагане на член 9 от Регламент (ЕО) № 1183/2005 за налагане на някои специфични ограничителни мерки, насочени срещу лица, нарушаващи оръжейното ембарго по отношение на Демократична република Конго (ОВ L 443, 2021 г., стр. 3).


title: Дело C-522/20: Решение на Съда (трети състав) от 10 февруари 2022 г. (преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof — Австрия) — OE/VY (Преюдициално запитване — Валидност — Съдебно сътрудничество по гражданскоправни въпроси — Компетентност за разглеждане на иск за развод — Член 18 ДФЕС — Регламент (ЕО) № 2201/2003 — Член 3, параграф 1, буква a), пето и шесто тире — Разлика в продължителността на периодите на пребиваване, изисквани, за да се определи компетентният съд — Диференциране между пребиваващо лице, което е гражданин на държавата членка на сезирания съд, и пребиваващо лице, което не е гражданин на тази държава — Дискриминация, основана на гражданство — Липса)

text:
               4.4.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 148/5

      Решение на Съда (трети състав) от 10 февруари 2022 г. (преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof — Австрия) — OE/VY
      (Дело C-522/20) (1)

      (Преюдициално запитване - Валидност - Съдебно сътрудничество по гражданскоправни въпроси - Компетентност за разглеждане на иск за развод - Член 18 ДФЕС - Регламент (ЕО) № 2201/2003 - Член 3, параграф 1, буква a), пето и шесто тире - Разлика в продължителността на периодите на пребиваване, изисквани, за да се определи компетентният съд - Диференциране между пребиваващо лице, което е гражданин на държавата членка на сезирания съд, и пребиваващо лице, което не е гражданин на тази държава - Дискриминация, основана на гражданство - Липса)
      (2022/C 148/07)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Oberster Gerichtshof

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: OE

         Ответник: VY

         Диспозитив

      Принципът на недопускане на дискриминация, основана на гражданство, закрепен в член 18 ДФЕС, трябва да се тълкува в смисъл, че допуска компетентността на съдилищата на държавата членка, на чиято територия ищецът има обичайно местопребиваване (предвидена в член 3, параграф 1, буква а), шесто тире от Регламент (ЕО) № 2201/2003 на Съвета от 27 ноември 2003 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по брачни дела и делата, свързани с родителската отговорност, с който се отменя Регламент (ЕО) № 1347/2000), да зависи от минимална продължителност на пребиваването на ищеца непосредствено преди предявяването на иска му, която е с шест месеца по-малка от предвидената в член 3, параграф 1, буква а), пето тире от този регламент, тъй като заинтересованото лице е гражданин на тази държава членка.

         (1)  ОВ C 35, 1.2.2021 г.


title: Дело T-93/22: Жалба, подадена на 18 февруари 2022 г. — Ramazani Shadary/Съвет

text:
               4.4.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 148/43

      Жалба, подадена на 18 февруари 2022 г. — Ramazani Shadary/Съвет
      (Дело T-93/22)
      (2022/C 148/57)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Emmanuel Ramazani Shadary (Киншаса, Демократична република Конго) (представители: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme и T. Payan, avocats)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  Да отмени Решение (ОВППС) 2021/2181 на Съвета от 9 декември 2021 г. (1), доколкото по силата на това решения жалбоподателят е оставен под номер 9 от приложението към това решение,

                  —

                  да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2021/2177 на Съвета от 9 декември 2021 г. (2), доколкото по силата на този регламент жалбоподателят е оставен под номер 9 от приложение I към него,

                  —

                  да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква две основания, които по същество са идентични или подобни на изтъкнатите по дело T-90/22, Kande Mupompa/Съвет.

         (1)  Решение (ОВППС) 2021/2181 на Съвета от 9 декември 2021 година за изменение на Решение 2010/788/ОВППС относно ограничителни мерки по отношение на Демократична република Конго (ОВ L 443, 2021 г., стр. 75).

         (2)  Регламент за изпълнение (ЕС) 2021/2177 на Съвета от 9 декември 2021 година за прилагане на член 9 от Регламент (ЕО) № 1183/2005 за налагане на някои специфични ограничителни мерки, насочени срещу лица, нарушаващи оръжейното ембарго по отношение на Демократична република Конго (ОВ L 443, 2021 г., стр. 3).


title: Дело T-736/20: Определение на Общия съд от 11 февруари 2022 г. — OP/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Назначаване — Конкурс на общо основание EPSO/AST/147/19 — Решение името на жалбоподателя да не се впише в списъка с резерви от конкурса — Задължение за мотивиране — Равно третиране)

text:
               4.4.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 148/24

      Определение на Общия съд от 11 февруари 2022 г. — OP/Комисия
      (Дело T-736/20) (1)

      (Публична служба - Длъжностни лица - Назначаване - Конкурс на общо основание EPSO/AST/147/19 - Решение името на жалбоподателя да не се впише в списъка с резерви от конкурса - Задължение за мотивиране - Равно третиране)
      (2022/C 148/32)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: OP (представител: S. Pappas, адвокат)

         Ответник: Европейска комисия (представители: I. Melo Sampaio и L. Vernier)

         Предмет

      Искане на основание член 270 ДФЕС за отмяна на решението от 5 февруари 2020 г. на конкурсната комисия на конкурса на общо основание EPSO/AST/147/19 да не впише името на жалбоподателя в списъка с резерви от посочения конкурс.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата като явно лишена от всякакво правно основание.

                  2)

                  Осъжда OP да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 79, 8.3.2021 г.


title: Дело C-564/20: Решение на Съда (шести състав) от 10 февруари 2022 г. (преюдициално запитване от Supreme Court — Ирландия) — PF, MF/Minister for Agriculture Food and the Marine, Sea Fisheries Protection Authority (Преюдициално запитване — Обща политика в областта на рибарството — Регламент (ЕО) № 1224/2009 — Система за контрол — Член 33, параграф 2, буква а) и член 34 — Записване на улова и риболовното усилие — Предоставяне на Европейската комисия на информация относно уловените количества норвежки омар — Възможност за използване на данни, различни от съдържащите се в риболовния дневник — Разумен и научно обоснован метод за обработка и проверка на данните — Забрана на риболовните дейности)

text:
               4.4.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 148/6

      Решение на Съда (шести състав) от 10 февруари 2022 г. (преюдициално запитване от Supreme Court — Ирландия) — PF, MF/Minister for Agriculture Food and the Marine, Sea Fisheries Protection Authority
      (Дело C-564/20) (1)

      (Преюдициално запитване - Обща политика в областта на рибарството - Регламент (ЕО) № 1224/2009 - Система за контрол - Член 33, параграф 2, буква а) и член 34 - Записване на улова и риболовното усилие - Предоставяне на Европейската комисия на информация относно уловените количества норвежки омар - Възможност за използване на данни, различни от съдържащите се в риболовния дневник - Разумен и научно обоснован метод за обработка и проверка на данните - Забрана на риболовните дейности)
      (2022/C 148/08)
      Език на производството: английски

         Запитваща юрисдикция

      Supreme Court

         Страни в главното производство

         Жалбоподатели: PF, MF

         Ответници: Minister for Agriculture Food and the Marine, Sea Fisheries Protection Authority

         Диспозитив

      Член 33, параграф 2, буква а) и член 34 от Регламент (ЕО) № 1224/2009 на Съвета от 20 ноември 2009 година за създаване на система за контрол на Общността за гарантиране на спазването на правилата на общата политика в областта на рибарството, за изменение на регламенти (ЕО) № 847/96, (ЕО) № 2371/2002, (ЕО) № 811/2004, (ЕО) № 768/2005, (ЕО) № 2115/2005, (ЕО) № 2166/2005, (ЕО) № 388/2006, (ЕО) № 509/2007, (ЕО) № 676/2007, (ЕО) № 1098/2007, (ЕО) № 1300/2008, (ЕО) № 1342/2008 и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 2847/93, (ЕО) № 1627/94 и (ЕО) № 1966/2006, изменен с Регламент (ЕС) 2015/812 на Европейския парламент и на Съвета от 20 май 2015 г., трябва да се тълкуват в смисъл, че единният контролен орган на държава членка не е длъжен да уведомява Европейската комисия само за данните, вписани в риболовния дневник от капитаните на риболовните кораби съгласно членове 14 и 15 от посочения регламент, а може да използва разумен и научно обоснован метод, като т.нар. метод на „прекараното време“, за да обработи посочените данни, така че да се увери в точността на числените данни за улова, за които уведомява Комисията.

         (1)  ОВ C 19, 18.1.2021 г.


title: Дело T-67/21: Определение на Общия съд от 4 февруари 2022 г. — ultra air/EUIPO — Donaldson Filtration Deutschland (ultrafilter international) (Марка на Европейския съюз — Производство по недействителност и отмяна — Словна марка на Европейския съюз „ultrafilter international“ — Молба за преобразуване в заявка за национална марка — Останало без предмет производство по отмяна — Жалба, явно лишена от всякакво правно основание)

text:
               4.4.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 148/24

      Определение на Общия съд от 4 февруари 2022 г. — ultra air/EUIPO — Donaldson Filtration Deutschland (ultrafilter international)
      (Дело T-67/21) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по недействителност и отмяна - Словна марка на Европейския съюз „ultrafilter international“ - Молба за преобразуване в заявка за национална марка - Останало без предмет производство по отмяна - Жалба, явно лишена от всякакво правно основание)
      (2022/C 148/33)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: ultra air GmbH (Хилден, Германия) (представител: C. König, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: E. Markakis)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Donaldson Filtration Deutschland GmbH (Хан, Германия) (представител: N. Siebertz, адвокат)

         Предмет

      Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 5 ноември 2020 г. (преписка R 271/2020-2) относно производства за отмяна между ultra air и Donaldson Filtration Deutschland

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда ultra air GmbH да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 88, 15.3.2021 г.


title: Дело C-595/20: Решение на Съда (осми състав) от 10 февруари 2022 г. (преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof — Австрия) — UE/ShareWood Switzerland AG, VF (Преюдициално запитване — Съдебно сътрудничество по гражданскоправни въпроси — Приложимо право към договорните задължения — Регламент (ЕО) № 593/2008 (Рим I) — Потребителски договори — Избор на приложимо право — Член 6, параграф 4, буква в) — Изключване на договори за вещно право върху недвижима вещ или за наем на недвижима вещ — Договор за продажба, включващ договор за наем и договор за предоставяне на услуги, отнасящи се до дървета, засадени единствено за дърводобив с цел печалба)

text:
               4.4.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 148/7

      Решение на Съда (осми състав) от 10 февруари 2022 г. (преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof — Австрия) — UE/ShareWood Switzerland AG, VF
      (Дело C-595/20) (1)

      (Преюдициално запитване - Съдебно сътрудничество по гражданскоправни въпроси - Приложимо право към договорните задължения - Регламент (ЕО) № 593/2008 (Рим I) - Потребителски договори - Избор на приложимо право - Член 6, параграф 4, буква в) - Изключване на договори за вещно право върху недвижима вещ или за наем на недвижима вещ - Договор за продажба, включващ договор за наем и договор за предоставяне на услуги, отнасящи се до дървета, засадени единствено за дърводобив с цел печалба)
      (2022/C 148/09)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Oberster Gerichtshof

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: UE

         Ответници: ShareWood Switzerland AG, VF

         Диспозитив

      Член 6, параграф 4, буква в) от Регламент (ЕО) № 593/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 17 юни 2008 година относно приложимото право към договорни задължения (Рим I) трябва да се тълкува в смисъл, че договор за продажба, включващ договор за наем и договор за предоставяне на услуги, отнасящи се до дървета, засадени върху отдадена под наем земя единствено за дърводобив с цел печалба, не представлява „договор за вещно право върху недвижима вещ или за наем на недвижима вещ“ по смисъла на тази разпоредба.

         (1)  ОВ C 35, 1.2.2021 г.


title: Дело T-94/22: Жалба, подадена на 21 февруари 2022 г. — Mutondo/Съвет

text:
               4.4.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 148/44

      Жалба, подадена на 21 февруари 2022 г. — Mutondo/Съвет
      (Дело T-94/22)
      (2022/C 148/58)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Kalev Mutondo (Киншаса, Демократична република Конго) (представители: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme и T. Payan, avocats)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  Да отмени Решение (ОВППС) 2021/2181 на Съвета от 9 декември 2021 г. (1), доколкото по силата на това решение жалбоподателят е оставен под номер 10 от приложението към това решение,

                  —

                  да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2021/2177 на Съвета от 9 декември 2021 г. (2), доколкото по силата на този регламент жалбоподателят е оставен под номер 10 от приложение I към него,

                  —

                  да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква две основания, които по същество са идентични или подобни на изтъкнатите по дело T-90/22, Kande Mupompa/Съвет.

         (1)  Решение (ОВППС) 2021/2181 на Съвета от 9 декември 2021 година за изменение на Решение 2010/788/ОВППС относно ограничителни мерки по отношение на Демократична република Конго (ОВ L 443, 2021 г., стр. 75).

         (2)  Регламент за изпълнение (ЕС) 2021/2177 на Съвета от 9 декември 2021 година за прилагане на член 9 от Регламент (ЕО) № 1183/2005 за налагане на някои специфични ограничителни мерки, насочени срещу лица, нарушаващи оръжейното ембарго по отношение на Демократична република Конго (ОВ L 443, 2021 г., стр. 3).


title: Дело C-156/21: Решение на Съда (пленум) от 16 февруари 2022 г. — Унгария/Европейски парламент, Съвет на Европейския съюз (Жалба за отмяна — Регламент (ЕС, Евратом) 2020/2092 — Общ режим на обвързаност с условия за защита на бюджета на Европейския съюз — Защита на бюджета на Съюза в случай на нарушение на принципите на правовата държава в държава членка — Правно основание — Член 322, параграф 1, буква а) ДФЕС — Твърдение за заобикаляне на член 7 ДЕС и член 269 ДФЕС — Твърдение за нарушения на член 4, параграф 1, член 5, параграф 2, член 13, параграф 2 ДЕС и на принципите на правна сигурност, на пропорционалност и на равенство на държавите членки пред Договорите)

text:
               4.4.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 148/7

      Решение на Съда (пленум) от 16 февруари 2022 г. — Унгария/Европейски парламент, Съвет на Европейския съюз
      (Дело C-156/21) (1)

      (Жалба за отмяна - Регламент (ЕС, Евратом) 2020/2092 - Общ режим на обвързаност с условия за защита на бюджета на Европейския съюз - Защита на бюджета на Съюза в случай на нарушение на принципите на правовата държава в държава членка - Правно основание - Член 322, параграф 1, буква а) ДФЕС - Твърдение за заобикаляне на член 7 ДЕС и член 269 ДФЕС - Твърдение за нарушения на член 4, параграф 1, член 5, параграф 2, член 13, параграф 2 ДЕС и на принципите на правна сигурност, на пропорционалност и на равенство на държавите членки пред Договорите)
      (2022/C 148/10)
      Език на производството: унгарски

         Страни

         Жалбоподател: Унгария (представители: Z. Fehér и M. M. Tátrai)

         Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателя: Република Полша (представители: M. B. Majczyna и S. Żyrek)

         Ответници: Европейски парламент (представители: F. Drexler, R. Crowe, U. Rösslein, T. Lukácsi и A. Pospíšilová Padowska), Съвет на Европейския съюз (представители: A. de Gregorio Merino, E. Rebasti, A. Tamás и A. Sikora-Kalėda)

         Встъпили страни в подкрепа на ответниците: Кралство Белгия (представители: C. Pochet, M. Jacobs и L. Van den Broeck), Кралство Дания (представители: първоначално M. Søndahl Wolff и M. J. Nymann-Lindegren, впоследствие M. Søndahl Wolff и V. Pasternak Jørgensen), Федерална република Германия (представители: J. Möller и R. Kanitz), Ирландия (представители: M. Browne, J. Quaney и A. Joyce, подпомагани от D. Fennelly, BL), Кралство Испания (представители: първоначално J. Rodríguez de la Rúa Puig и S. Centeno Huerta, впоследствие J. Rodríguez de la Rúa Puig и A. Gavela Llopis), Френска република (представители: A.-L. Desjonquères, A.-C. Drouant и E. Leclerc), Великото херцогство Люксембург (представители: първоначално A. Germeaux и T. Uri, впоследствие A. Germaux), Кралство Нидерландия (представители: M. K. Bulterman и J. Langer), Република Финландия (представители: H. Leppo и S. Hartikainen), Кралство Швеция (представители: O. Simonsson, J. Lundberg, C. Meyer-Seitz, A. Runeskjöld, H. Shev, M. Salborn Hodgson, H. Eklinder и R. Shahsavan Eriksson), Европейска комисия (представители: D. Calleja Crespo, J.-P. Keppenne, J. Baquero Cruz и A. Tokár)

         Диспозитив

                  1.

                  Отхвърля жалбата.

                  2.

                  Осъжда Унгария да понесе, наред с направените от нея съдебни разноски, и тези на Европейския парламент и на Съвета на Европейския съюз.

                  3.

                  Кралство Белгия, Кралство Дания, Федерална република Германия, Ирландия, Кралство Испания, Френската република, Великото херцогство Люксембург, Кралство Нидерландия, Република Полша, Република Финландия, Кралство Швеция и Европейската комисия понасят направените от тях съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 138, 19.4.2021 г.


title: Дело T-459/21: Определение на Общия съд от 11 февруари 2022 г. — Calrose Rice/EUIPO — Ricegrowers (Sunwhite) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „Sunwhite“ — По-ранна фигуративна национална марка „Sunwhite“ — Относително основание за отказ — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 — Жалба, явно лишена от всякакво правно основание)

text:
               4.4.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 148/25

      Определение на Общия съд от 11 февруари 2022 г. — Calrose Rice/EUIPO — Ricegrowers (Sunwhite)
      (Дело T-459/21) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „Sunwhite“ - По-ранна фигуративна национална марка „Sunwhite“ - Относително основание за отказ - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 - Жалба, явно лишена от всякакво правно основание)
      (2022/C 148/34)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Calrose Rice (София, България) (представител: Х. Райчев, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: J. Hamel и J. Crespo Carrillo)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Ricegrowers Ltd (Лийтън, Нов Южен Уелс, Австралия) (представители: C. Menebröcker и C. Böhmer, avocats)

         Предмет

      Жалба срещу решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 4 юни 2021 г. (преписка R 2465/2020-4), постановено в производство по възражение със страни Ricegrowers и Calrose Rice

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Calrose Rice да заплати съдебните разноски в настоящото производство.

         (1)  ОВ C 382, 20.9.2021 г.


title: Дело T-81/22: Жалба, подадена на 11 февруари 2022 г. — Euranimi/Комисия

text:
               4.4.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 148/37

      Жалба, подадена на 11 февруари 2022 г. — Euranimi/Комисия
      (Дело T-81/22)
      (2022/C 148/49)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: European Association of Non-Integrated Metal Importers & distributors (Euranimi) (Брюксел, Белгия) (представители: M. Campa, D. Rovetta, P. Gjørtler и V. Villante, адвокати)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2021/2012 на Комисията от 17 ноември 2021 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на студеновалцовани плоски продукти от неръждаема стомана с произход от Индия и Индонезия (1), публикуван в Официален вестник на Европейския съюз на 18 ноември 2021 г., в частта относно мерките, приети по антидъмпингова процедура AD670,

                  —

                  да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски на жалбоподателя.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква три основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първото основание е нарушението на член 3, параграф 4 от Регламент (ЕС) 2016/1036 на Европейския парламент и на Съвета (2) във връзка с кумулативното оценяване на въздействието на вноса от засегнатите страни — нарушение на правото на защита на жалбоподателя — явна грешка в преценката.

                  2.

                  Второто основание е нарушението на член 3, параграф 2 от Регламент (ЕС) 2016/1036 във връзка с установяването на вреда и причинно-следствена връзка за продуктите с произход както от Индия, така и от Индонезия — явна грешка в преценката.

                  3.

                  Третото основание е неправилната оценка на интереса на Съюза, обосноваващ налагането на антидъмпингови мита.

         (1)  Регламент за изпълнение (ЕС) 2021/2012 на Комисията от 17 ноември 2021 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на студеновалцовани плоски продукти от неръждаема стомана с произход от Индия и Индонезия (ОВ L 410, 2021 г., стр. 153).

         (2)  Регламент (ЕС) 2016/1036 на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2016 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейския съюз (ОВ L 176, 2016 г., стр. 21).


title: Дело T-95/22: Жалба, подадена на 21 февруари 2022 г. — Kanyama/Съвет

text:
               4.4.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 148/44

      Жалба, подадена на 21 февруари 2022 г. — Kanyama/Съвет
      (Дело T-95/22)
      (2022/C 148/59)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Célestin Kanyama (Киншаса, Демократична република Конго) (представители: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme и T. Payan, avocats)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  Да отмени Решение (ОВППС) 2021/2181 на Съвета от 9 декември 2021 г. (1), доколкото по силата на това решение жалбоподателят е оставен под номер 4 от приложението към това решение,

                  —

                  да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2021/2177 на Съвета от 9 декември 2021 г. (2), доколкото по силата на този регламент жалбоподателят е оставен под номер 4 от приложение I към него,

                  —

                  да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква две основания, които по същество са идентични или подобни на изтъкнатите по дело T-90/22, Kande Mupompa/Съвет.

         (1)  Решение (ОВППС) 2021/2181 на Съвета от 9 декември 2021 година за изменение на Решение 2010/788/ОВППС относно ограничителни мерки по отношение на Демократична република Конго (ОВ L 443, 2021 г., стр. 75).

         (2)  Регламент за изпълнение (ЕС) 2021/2177 на Съвета от 9 декември 2021 година за прилагане на член 9 от Регламент (ЕО) № 1183/2005 за налагане на някои специфични ограничителни мерки, насочени срещу лица, нарушаващи оръжейното ембарго по отношение на Демократична република Конго (ОВ L 443, 2021 г., стр. 3).


title: Дело T-82/22: Жалба, подадена на 15 февруари 2022 г. — Bambu Sales/EUIPO (BAMBU)

text:
               4.4.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 148/38

      Жалба, подадена на 15 февруари 2022 г. — Bambu Sales/EUIPO (BAMBU)
      (Дело T-82/22)
      (2022/C 148/50)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Bambu Sales, Inc. (Секокус, Ню Джърси, Съединени щати) (представител: T. Stein, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Данни за производството пред EUIPO

         Спорна марка: Заявка за словна марка на Европейския съюз „BAMBU“– заявка за регистрация № 18 105 815

         Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 16 декември 2021 г. по преписка R 1702/2020-1

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени изцяло обжалваното решение,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски, направени от жалбоподателя.

         Изложени основания

                  —

                  Нарушение на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета;

                  —

                  Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-464/21: Определение на Общия съд от 7 февруари 2022 г. — Faller и др./Комисия (Жалба за отмяна — Лекарствени продукти за хуманна употреба — Изменение на разрешението за търговия при определени условия с лекарствен продукт за хуманна употреба „Comirnaty“ — Липса на правен интерес — Липса на пряко засягане — Липса на лично засягане — Недопустимост)

text:
               4.4.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 148/26

      Определение на Общия съд от 7 февруари 2022 г. — Faller и др./Комисия
      (Дело T-464/21) (1)

      (Жалба за отмяна - Лекарствени продукти за хуманна употреба - Изменение на разрешението за търговия при определени условия с лекарствен продукт за хуманна употреба „Comirnaty“ - Липса на правен интерес - Липса на пряко засягане - Липса на лично засягане - Недопустимост)
      (2022/C 148/35)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподатели: Sonja Faller (Бресаноне, Италия) и 74 други жалбоподатели, чиито имена са посочени в приложението към определението (представител: R. Holzeisen, адвокат)

         Ответник: Европейска комисия (представители: B.-R. Killmann и A. Sipos)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение за изпълнение C(2021) 4034 final на Комисията от 31 май 2021 година за изменение на разрешението за търговия при определени условия с „Comirnaty — иРНК ваксина срещу COVID-19 (нуклеозидно модифицирана)“, лекарствен продукт за хуманна употреба, издадено с Решение C(2020) 9598 final

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата като недопустима.

                  2)

                  Няма основание за произнасяне по молбитe за встъпване, подадени от TR и останалите физически лица, чиито имена са посочени в приложение II, от YI и останалите физически лица, чиито имена са посочени в приложение II, от EW и останалите физически лица, чиито имена са посочени в приложение II, и от г-н Arnošt Komárek и останалите физически лица, чиито имена са посочени в приложение II.

                  3)

                  Осъжда г-жа Sonja Faller и останалите жалбоподатели, чиито имена са посочени в приложение I, да заплатят съдебните разноски.

                  4)

                  TR и останалите физически лица, чиито имена са посочени в приложение II, YI и останалите физически лица, чиито имена са посочени в приложение II, EW и останалите физически лица, чиито имена са посочени в приложение II, и г-н Komárek и останалите физически лица, чиито имена са посочени в приложение II, понасят съдебните разноски, които са направили във връзка с молбите за встъпване.

         (1)  ОВ C 368, 13.9.2021 г.