title: Дело T-441/11: Решение на Общия съд от 9 декември 2014 г.  — Peftiev/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки срещу Беларус — Замразяване на средства — Задължение за мотивиране — Право на защита — Право на изслушване — Грешка в преценката)

text:
               2.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 34/31

         Решение на Общия съд от 9 декември 2014 г. — Peftiev/Съвет
   (Дело T-441/11) (1)

   ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Беларус - Замразяване на средства - Задължение за мотивиране - Право на защита - Право на изслушване - Грешка в преценката))
   (2015/C 034/34)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Vladimir Peftiev (Минск, Беларус) (представители: V. Vaitkutė Pavan, A. Smaliukas, E. Matulionyte, T. Milašauskas, адвокати, и M. Shenk, solicitor)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bishop и F. Naert)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: T. Scharf и E. Paasivirta)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение 2011/357/ОВППС на Съвета от 20 юни 2011 година за изменение на Решение 2010/639/ОВППС относно ограничителните мерки срещу някои длъжностни лица на Беларус (ОВ L 161, стр. 25), на Регламент (ЕС) № 588/2011 на Съвета от 20 юни 2011 година за изменение на Регламент (ЕО) № 765/2006 относно ограничителни мерки срещу президента Лукашенко и някои длъжностни лица на Беларус (ОВ L 161, стр. 1), на Решение 2011/666/ОВППС на Съвета от 10 октомври 2011 година за изменение на Решение 2010/639/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Беларус (ОВ L 265, стр. 17), на Регламент за изпълнение (ЕС) № 1000/2011 на Съвета от 10 октомври 2011 година за прилагане на член 8а, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 765/2006 относно ограничителни мерки по отношение на Беларус (ОВ L 265, стр. 8), на Решение 2012/642/ОВППС на Съвета от 15 октомври 2012 година относно ограничителните мерки срещу Беларус (ОВ L 285, стр. 1), на Регламент за изпълнение (ЕС) № 1017/2012 на Съвета от 6 ноември 2012 година за прилагане на член 8а, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 765/2006 относно ограничителни мерки по отношение на Беларус (ОВ L 307, стр. 7), на Решение 2013/534/ОВППС на Съвета от 29 октомври 2013 година за изменение на Решение 2012/642 (ОВ L 288, стр. 69) и на Регламент за изпълнение (ЕС) № 1054/2013 на Съвета от 29 октомври 2013 година за прилагане на член 8а, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 765/2006 относно ограничителни мерки по отношение на Беларус (ОВ L 288, стр. 1), в частта им, в която тези актове се отнасят до жалбоподателя.

      Диспозитив

               1)

               Отменя Решение 2011/357/ОВППС на Съвета от 20 юни 2011 година за изменение на Решение 2010/639/ОВППС относно ограничителните мерки срещу някои длъжностни лица на Беларус, Регламент (ЕС) № 588/2011 на Съвета от 20 юни 2011 година за изменение на Регламент (ЕО) № 765/2006 относно ограничителни мерки срещу президента Лукашенко и някои длъжностни лица на Беларус, Решение 2011/666/ОВППС на Съвета от 10 октомври 2011 година за изменение на Решение 2010/639/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Беларус, Регламент за изпълнение (ЕС) № 1000/2011 на Съвета от 10 октомври 2011 година за прилагане на член 8а, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 765/2006 относно ограничителни мерки по отношение на Беларус, Решение 2012/642/ОВППС на Съвета от 15 октомври 2012 година относно ограничителните мерки срещу Беларус и Регламент за изпълнение (ЕС) № 1017/2012 на Съвета от 6 ноември 2012 година за прилагане на член 8а, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 765/2006 относно ограничителни мерки по отношение на Беларус, в частта им, в която се отнасят до г-н Vladimir Peftiev.

               2)

               Отхвърля жалбата като недопустима в частта ѝ относно, от една страна, Решение 2013/534/ОВППС на Съвета от 29 октомври 2013 година за изменение на Решение 2012/642 и, от друга страна, Регламент за изпълнение (ЕС) № 1054/2013 на Съвета от 29 октомври 2013 година за прилагане на член 8а, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 765/2006 относно ограничителни мерки по отношение на Беларус.

               3)

               Съветът на Европейския съюз понася наред с направените от него съдебни разноски и съдебните разноски, направени от г-н Peftiev.

               4)

               Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 290, 1.10.2011 г.


title: Дело T-421/09: Жалба, подадена на 19 октомври 2009 г. — Dimosia Epicheirisi Ilektrismou A.E. (DEI)/Комисия на Европейските общности

text:
               16.1.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 11/28

         Жалба, подадена на 19 октомври 2009 г. — Dimosia Epicheirisi Ilektrismou A.E. (DEI)/Комисия на Европейските общности
   (Дело T-421/09)
   2010/C 11/55
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Жалбоподател: Dimosia Epicheirisi Ilektrismou A.E. (DEI) (Атина, Гърция) (представител: адв. P. Anestis, адвокат)

      Ответник: Комисия на Европейските общности

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени обжалваното решение,

               —

               да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   На 5 март 2008 г. Комисията издава Решение C(2008) 824 относно предоставянето от Република Гърция в полза на Dimosia Epicheirisi Ilektrismou A.E. (наричано по-нататък „жалбоподателят“) и запазването в сила на привилегирован достъп до експлоатиране на лигнитни въглища, в което решение тя приема, че Република Гърция е нарушила член 86, параграф 1 ЕО във връзка с член ЕО, като предоставя в полза на жалбоподателя и запазва в сила привилегирован достъп до експлоатиране на лигнитни въглища в Гърция, чрез което създава неравни възможности за предприятията по отношение на достъпа до първични горива за производството на електроенергия и дава възможност на жалбоподателя да поддържа или да укрепи своето господстващо положение на пазар на електроенергия на едро.
   Жалбоподателят оспорва това решение с жалба за отмяна, подадена до Първоинстанционния съд на Европейските общности, заведена под номер T-169/08, която е висяща.
   С настоящата жалба се цели отмяната на основание на член 230, параграф 4 ЕО на Решение C (2009) 6244 на Комисията от 4 август 2009 г. (наричано по-нататък „обжалваното решение“) „за определяне на специалните мерки за коригиране на антиконкурентните последици, установени с Решение на Комисията от 5 март 2008 г. относно предоставянето и поддържането в сила от страна на Република Гърция на права в полза на Public Power Corporation S.A. [Dimosia Epicheirisi Ilektrismou A.E] за експлоатиране на лигнитни въглища.“
   Съгласно първото основание за обжалване жалбоподателят изтъква, че Комисията допуска грешка при прилагане на правото както и явна грешка при преценката на фактите, защото определя неправилно релевантните пазари, като не взима предвид обстоятелството, че други годни да заместят лигнитните въглища горива, като природният газ, са в конкуренция с добитите лигнитни въглища във връзка с производството на електроенергия и следователно попадат в един и същ пазар; от друго страна, тя неправилно оценява географското измерение на пазара за снабдяване с лигнитни въглища за производство на електроенергия в Гърция и следователно пазарът за снабдяване с лигнитни въглища се разпростира върху зона, по-обширна от Балканите.
   Съгласно второто основание за обжалване жалбоподателят смята, че обжалваното решение е опорочено поради грешка при прилагане на правото и явна грешка при преценка на фактите, що се отнася до необходимостта от налагане на корективни мерки. На първо място, жалбоподателят изтъква, че Комисията допуска грешка, защото с цел определянето на корективните мерки не взима предвид посочените във връзка с решението от март 2008 г. правни и фактически доводи в административното производство и в производството по отмяна. На второ място, жалбоподателят изтъква, че Комисията неоснователно отхвърля важни нови документи, представени от DEI във връзка с допълнителното отваряне на пазара на едро за снабдяване с електроенергия, по съображения че не съставляват нови съществени обстоятелства. На трето място, според жалбоподателя обжалваното решение се основава на неточно изчисление на количествата лигнитни въглища, доставени на конкурентите с цел да се коригира нарушението, което се твърди.
   Съгласно третото основание за обжалване жалбоподателят изтъква, че обжалваното решение не отговаря на изискванията за мотивиране, но повтаря само и то по обобщен начин, някои от доводите, изложени в хода на административното производство, без обаче да ги отхвърля. Също така мотивите на решението относно географското измерение на пазара на лигнитни въглища не позволяват на адресата на решението да разбере окончателните изводи на ответника. Най-накрая, според доводите на жалбоподателя решението не обосновава причината, поради която е счетено, че 40 % е стойността на необходимият процент от известни залежи на лигнитни въглища, които могат да бъдат добити, до които трябва да имат достъп конкурентите на DEI.
   Най-накрая, съгласно четвъртото основание за отмяна жалбоподателят изтъква, че обжалваното решение накърнява принципите на свобода на договарянето и на пропорционалност. Доколкото решението налага на частните предприятия, които ще придобият в бъдеще, посредством процедура за предоставяне на права за експлоатиране на находищата в регионите Drama, Elassona, Vegora и Vevi, забраната да се продават на DEI количества лигнитни въглища, автоматично и по несъразмерен начин ограничава свободата на договаряне на жалбоподателя и на третите лица. Освен това, с оглед на важния развой, който свидетелства за постепенното отваряне на гръцкия пазар на електроенергия, изключването на DEI от участие в процедурите за предоставяне на нови права за експлоатиране на лигнитни въглища и неоснователното ограничаване на дейността му като предприятие съставляват мерки, които не са необходими и които са несъразмерни по отношение на нарушението, което се твърди.


title: Дело C-383/09: Решение на Съда (четвърти състав) от 9 юни 2011 г. — Европейска комисия/Френска република (Неизпълнение на задължения от държава членка — Директива за местообитанията — Недостатъчност на приетите мерките за опазване на вида Cricetus cricetus (обикновен хомяк) — Влошаване на състоянието на местообитанията)

text:
               30.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 226/3

         Решение на Съда (четвърти състав) от 9 юни 2011 г. — Европейска комисия/Френска република
   (Дело C-383/09) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива за местообитанията - Недостатъчност на приетите мерките за опазване на вида Cricetus cricetus (обикновен хомяк) - Влошаване на състоянието на местообитанията)
   2011/C 226/04
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: O. Beynet и D. Recchia)

      Ответник: Френска република (представители: G. de Bergues и S. Menez)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Неприемане на всички необходими разпоредби за съобразяване с член 12, параграф 1, буква г) от Директива 92/43/ЕИО на Съвета от 21 май 1992 година за опазване на естествените местообитания на дивата флора и фауна (ОВ L 206, стр. 7; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 109) — Недостатъчност на мерките, приети за опазване на вида Cricetus cricetus (обикновен хомяк) — Влошаване на състоянието на местообитанията

      Диспозитив

               1.

               Като не е въвела програма от мерки, позволяващи строго опазване на вида обикновен хомяк (Cricetus cricetus), Френската република не е изпълнила задълженията си по член 12, параграф 1, буква г) от Директива 92/43/ЕИО на Съвета от 21 май 1992 година за опазване на естествените местообитания на дивата флора и фауна, изменена с Директива 2006/105/ЕО на Съвета от 20 ноември 2006 година.

               2.

               Осъжда Френската република да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 312, 19.12.2009 г.


title: Дело C-234/17: Преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof (Австрия), постъпило на 4 май 2017 г. — XC и др.

text:
               24.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 239/27

         Преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof (Австрия), постъпило на 4 май 2017 г. — XC и др.
   (Дело C-234/17)
   (2017/C 239/33)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberster Gerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: XC, YB, ZA

      Преюдициален въпрос

   Следва ли правото на Съюза, и по-специално член 4, параграф 3 ДЕС във връзка с изведените от тази разпоредба принципи на равностойност и на ефективност да се тълкува в смисъл, че задължава Oberster Gerichtshof по молба на лице с правен интерес да преразгледа влязло в законова сила постановено от наказателен съд съдебно решение с оглед на твърденията за нарушение на правото на Съюза (в конкретния случай на член 50 от Хартата на основните права на Европейския съюз и на член 54 Конвенция за прилагане на споразумението от Шенген), при положение че националното право (член 363a от австрийския Наказателнопроцесуален кодекс (Strafprozeßordnung) предвижда подобно преразглеждане единствено когато се твърди, че е нарушена ЕКПЧ или някой от нейните допълнителни протоколи?


title: Дело C-472/09 P: Жалба, подадена на 26 ноември 2009 г. от Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava срещу решението, постановено от Първоинстанционния съд (пети разширен състав) на 9 септември 2009 г. по съединени дела T-227/01 — T-229/01 и T-265/01, T-266/01 и T-270/01, Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava и Comunidad Autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco и други/Комисия на Европейските общности

text:
               13.2.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 37/12

         Жалба, подадена на 26 ноември 2009 г. от Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava срещу решението, постановено от Първоинстанционния съд (пети разширен състав) на 9 септември 2009 г. по съединени дела T-227/01 — T-229/01 и T-265/01, T-266/01 и T-270/01, Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava и Comunidad Autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco и други/Комисия на Европейските общности
   (Дело C-472/09 P)
   2010/C 37/14
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava (представители: I. Sáenz-Cortabarría Fernández и M. Morales Isasi, abogados)

      Други страни в производството: Comunidad Autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco, Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya, Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa, Confederación Empresarial Vasca (Confebask), Cámara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de Vizcaya, Cámara Oficial de Comercio e Industria de Álava, Cámara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de Guipúzcoa, Комисия на Европейските общности, Comunidad Autónoma de la Rioja

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се обяви за допустима и основателна настоящата жалба;

               —

               да се отмени обжалваното съдебно решение;

               —

               да се уважи искането, направено пред първата инстанция, в частност, евентуалното искане за отмяна на член 3 от обжалваното решение;

               —

               при условията на евентуалност, делото да се върне на Първоинстанционния съд, като му бъде разпоредено да допусне доказателството, чието събиране е било отказано;

               —

               да се осъди Комисията да заплати разноските по първоинстанционното производство и по производството за обжалване, а встъпилата страна, Comunidad Autónoma de la Rioja — да заплати разноските по първоинстанционното производство.

      Правни основания и основни доводи

               1.

               Грешка при прилагане на правото, тъй като ПС е приел, че в конкретния случай не са налице изключителни обстоятелства, които да пораждат оправдани правни очаквания за редовността на обжалваната данъчна мярка, които възпрепятстват да се разпореди възстановяването на помощите в съответствие с член 14, параграф 1 от Регламент № 659/1999 (1) във връзка с принципа за защита на оправданите правни очаквания. Изопачаване на границите на правния спор и нарушение на принципа на състезателност. Нарушение на съдебната практика относно мотивирането. Грешка при прилагане на правото поради това, че ПС не е спазил процесуалните норми в областта на преценката на доказателствата, независимо от материалното съдържание на въпросните доказателствени материали.
               Нито формалната разлика между обжалваната данъчна мярка и мярката предмет на Решение 93/337 (2), нито фактът, че Комисията е могла да мотивира критерия селективност с елемент, различен от този, който фигурира изрично в Решение 93/337, нито декларацията за несъвместимост, която се съдържа в Решение 93/337, съставляват достатъчни правни основания, за да не приеме ПС съществуването на изключително обстоятелство, което, само по себе си или във връзка с други обстоятелства, които са налице в дадения случай, възпрепятства Комисията да разпореди възстановяването на помощите, споменати в обжалваното решение.
               Приемайки, че обжалваните мерки по съединени дела T-30/01 — T-32/01 и T-86/02 — T-88/02 не са аналогични на обжалваната данъчна мярка по причини на данъчна техника и на обхват на облекчението, ПС е изопачил границите на правния спор между страните, не е спазил принципа на състезателност и освен това е допуснал явно нарушение на определена съдебна практика относно мотивирането.
               ПС е допуснал грешка при прилагане на правото, като е приел, че поведението на Комисията към данъчното освобождаване и/или към данъчния кредит от 1993 г. — видно от документите по делото, които не са били преценени от ПС в нарушение на процесуалните норми — не съставлява изключително обстоятелство, което е могло да обоснове какъвто и да е вид оправдано правно очакване за редовността на обжалваната данъчна мярка, което би възпрепятствало възстановяването на помощите по силата на член 14, параграф 1 от Регламент 659/1999 поради това, че противоречи на принципа на защита на оправданите правни очаквания.

               2.

               Грешка при прилагане на правото поради това, че ПС не е спазил параграф 1 на член 14 от Регламент 659/1999 във връзка с принципа на пропорционалност, който пречи да бъде разпоредено възстановяване на помощите за инвестиции, които помощи не надвишават максималните предели на регионална помощ.
               ПС е нарушил общия принцип на пропорционалност, като не е приел, че Комисията е нарушила посочения принцип, изисквайки възстановяването на всички суми, предоставени съгласно данъчния кредит от 45 % от инвестициите вместо само на тези, които надвишават максималния предел на регионална помощ в страната на баските.

               3.

               Грешка при прилагане на правото поради това, че ПС не е спазил процесуалните норми в областта на събирането на доказателствата и е решил да не допусне поисканото от жалбоподателя доказателство за представяне на определени документи на Комисията, което в светлината на използваните от ПС за отхвърляне на претенцията на жалбоподателя аргументи се явява съществено за защитата на неговите интереси. Нарушение на правото на справедлив процес, на принципа на равните процесуални възможности и на правото на защита.
               Като не е събрал поисканото доказателство, ПС е нарушил основното право на справедлив процес, което служи на жалбоподателя, тъй като е отказал събирането на доказателство, което се явява съществено за него, нарушавайки по този начин неговото право на защита, като се има предвид, че неговата претенция е отхвърлена с аргумента, че не е доказал именно това, което е искал да докаже с несъбраното доказателство: ако не изричното окончателно становище на Комисията за отхвърляне на оплакването от 1994 г. срещу данъчни мерки от 1993 г. (включително данъчен кредит), които са мерки, по същество идентични на обжалваната, поне поведението на Комисията би съставлявало изключително обстоятелство, доколкото подобно поведение би породило оправданото правно очакване за редовността на данъчните мерки от 1993 г., което е довело до приемането на обжалваната данъчна мярка.

      (1)  На Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (ОВ L 83, стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41).

      (2)  На Комисията от 10 май 1993 година относно система за данъчни помощи за инвестиции в страната на баските (ОВ L 134, стp. 25).


title: Дело T-564/14: Жалба, подадена на 28 юли 2014 г.  — Ahmed Mohamed Saleh Baeshen/СХВП

text:
               27.10.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 380/15

         Жалба, подадена на 28 юли 2014 г. — Ahmed Mohamed Saleh Baeshen/СХВП
   (Дело T-564/14)
   2014/C 380/20
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Ahmed Mohamed Saleh Baeshen & Co. (Джеда, Саудитска Арабия) (представител: M. Vanhegan, Barrister)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 19 май 2014 г. по преписка R 687/2014-2,

               —

               да осъди ответника да заплати разноските в производството.

      Основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за отмяна: словната марка „TEAVANA“ за стоки от клас 35 — марка на Общността № 4 0 98  588.

      Притежател на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав, Teavana Corporation.

      Страна, която иска отмяна на марката на Общността: жалбоподателят.

      Решение на отдела по отмяна: прекратява правото на притежателя на марка на Общността № 4 0 98  588 в неговата цялост.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата като недопустима.

      Изложени правни основания: нарушение на член 51, параграф 1, буква а), член 59 и член 75 от Регламента относно марката на Общността.


title: Дело T-352/05: Решение на Общия съд от 28 септември 2011 г. — Гърция/Комисия (ФЕОГА — Секция Гарантиране — Разходи, изключени от общностно финансиране — Специфични мерки за малките острови в Егейско море относно някои селскостопански продукти — Плодове и зеленчуци — Суров тютюн — Овче и козе месо — Неспазване на сроковете за плащане — Пропорционалност — Увеличение на фиксирания процент на корекция при повторно неизпълнение)

text:
               12.11.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 331/16

         Решение на Общия съд от 28 септември 2011 г. — Гърция/Комисия
   (Дело T-352/05) (1)

   (ФЕОГА - Секция „Гарантиране“ - Разходи, изключени от общностно финансиране - Специфични мерки за малките острови в Егейско море относно някои селскостопански продукти - Плодове и зеленчуци - Суров тютюн - Овче и козе месо - Неспазване на сроковете за плащане - Пропорционалност - Увеличение на фиксирания процент на корекция при повторно неизпълнение)
   2011/C 331/27
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Жалбоподател: Република Гърция (представители: първоначално G. Kanellopoulos и S. Charitaki, впоследствие I. Chalkias и S. Papaïoannou)

      Ответник: Европейска комисия (представители: H. Tserepa-Lacombe и L. Visaggio, подпомагани от N. Korogiannakis, avocat)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение 2005/579/ЕО на Комисията от 20 юли 2005 година за изключване от общностно финансиране на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА), Секция „Гарантиране“ (ОВ L 199, стр. 84) в частта, в която от финансиране са изключени някои разходи, направени от Република Гърция с оглед на специфичните мерки за малките острови в Егейско море относно някои селскостопански продукти и в секторите на плодовете и зеленчуците, суровия тютюн, овчето и козето месо.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Република Гърция да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 296, 26.11.2005 г.


title: Дело C-560/14: Преюдициално запитване от Supreme Court (Ирландия), постъпило на 5 декември 2014 г.  — MM/Minister for Justice and Equality, Ирландия, и Attorney General

text:
               9.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 81/5

         Преюдициално запитване от Supreme Court (Ирландия), постъпило на 5 декември 2014 г. — MM/Minister for Justice and Equality, Ирландия, и Attorney General
   (Дело C-560/14)
   (2015/C 081/06)
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   Supreme Court, Ireland

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: MM

      Ответник: Minister for Justice and Equality, Ирландия, и Attorney General

      Преюдициални въпроси

               1.

               Изисква ли „правото на изслушване“, уредено в правото на Европейския съюз, на лицето, което търси субсидиарна закрила, поискана съгласно Директива 2004/83/ЕО на Съвета (1), да се осигури устно изслушване по подадената от него молба, включително правото да призовава или разпитва свидетели, когато молбата е подадена при обстоятелства, характеризиращи се с това, че засегнатата държава членка провежда последователно две отделни производства за разглеждане съответно на молбите за получаване на статут на бежанец и на молбите за субсидиарна закрила?

      (1)  Директива 2004/83/ЕО на Съвета от 29 септември 2004 година относно минималните стандарти за признаването и правното положение на гражданите на трети страни или лицата без гражданство като бежанци или като лица, които по други причини се нуждаят от международна закрила, както и относно съдържанието на предоставената закрила (ОВ L 304, стр. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 7, стр. 52).


title: Дело T-672/14: Жалба, подадена на 19 септември 2014 г.  — August Wolff и Remedia/Комисия

text:
               8.12.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 439/31

         Жалба, подадена на 19 септември 2014 г. — August Wolff и Remedia/Комисия
   (Дело T-672/14)
   (2014/C 439/42)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподатели: Dr. August Wolff GmbH & Co. KG Arzneimittel (Бийлефелд, Германия) и Remedia d.o.o. (Загреб, Република Хърватска) (представители: P. Klappich, C. Schmidt и P. Arbeiter, Rechtsanwälte)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени Решение за изпълнение на Комисията от 19 август 2014 година относно разрешенията за търговия с лекарствени продукти за хуманна употреба с локално приложение с високо съдържание на естрадиол в съответствие с член 31 от Директива 2001/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (C(2014) 6030 окончателен), доколкото с него държавите членки се задължават да спазват наложените им с решението за изпълнение задължения във връзка с лекарствените продукти с локално приложение, съдържащи 0,01 % естрадиол, които са и не са посочени в приложение I към това решение, с изключение на ограничението, че споменатите в приложение I към Решението за изпълнение лекарствени продукти с локално приложение, съдържащи 0,01 % естрадиол, могат да се прилагат само вътрешновагинално,

               —

               да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат три правни основания.

               1.

               Първо правно основание: нарушение на членове 31 и сл. от Директива 2001/83/ЕО (1)

                           —

                           В тази връзка се посочва, че от формална гледна точка обжалваното Решение за изпълнение се основава на незаконосъобразно образувано и проведено производство. Жалбоподателите изтъкват освен това, че обратно на предвиденото в член 31, параграф 1, първо изречение от Директива 2001/83, производството е започнало не преди, а след постановяването на решение по заявлението за последващо разрешение на лекарствения продукт, като при това не е било налице засягане на интересите на Съюза. В допълнение, що се отнася до първия жалбоподател, при образуването на производството са заобиколени съществуващите в Германия, държава — членка на Съюза, разпоредби относно последващото разрешение на лекарствени продукти.

                           —

                           На следващо място, жалбоподателите изтъкват, че с производството не се е занимал компетентният научен комитет за оценка на риска, като при това в научния комитет по лекарствените продукти за хуманна употреба, който се е занимал с производството, за докладчик е бил определен пристрастен член.

                           —

                           Освен това първият жалбоподател твърди, че в рамките на производството по проверка на становището той не е бил надлежно изслушан по отношение на съществен аспект.

               2.

               Второ правно основание: нарушение на член 116, първо изречение и на член 126, първо изречение от Директива 2001/83/ЕО

                           —

                           В тази връзка жалбоподателите посочват, че Решението за изпълнение се основава на неправилна оценка на отношението полза/риск на лекарствения продукт. По-специално не е било взето предвид обстоятелството, че за над 45 години присъствие на пазара първият жалбоподател не е получил обратна информация за сериозни рискове при прилагането на лекарствения продукт, съдържащ 0,01 % естрадиол.

                           —

                           Освен това Комисията, която в това отношение носи тежестта на посочване на фактите и на тяхното доказване, не е представила никакви нови научни данни, от които да е видно наличието на нов риск при използването на лекарствения продукт.

               3.

               Трето правно основание: нарушение на принципите на пропорционалност и на равно третиране

                           —

                           Що се отнася до третото правно основание, жалбоподателите изтъкват, че предвидените в Решението за изпълнение предупреждения в информацията за продукта и другите ограничения на разрешението за пускането на лекарствения продукт на пазара, както и свързаните с тях задължения, са непропорционални и нарушават принципа на равно третиране. По-специално непропорционално било ограничаването на срока на използване при едновременно изключване на повторното използване на лекарствения продукт, в допълнение към предвидените изменения в информацията относно продукта. Във всеки случай вместо ограничаването на срока на използване при едновременно изключване на повторното използване и налагането на задължения в тази връзка трябвало да се разпореди проучване на евентуалните опасения, свързани със сигурността.

      (1)  Директива 2001/83/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 година за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба (ОВ L 311, стр. 67; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 33, стр. 3).


title: Съединени дела C-101/11 P и C-102/11 P: Решение на Съда (шести състав) от 18 октомври 2012 г. — Herbert Neuman, Andoni Galdeano del Sel, Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)/José Manuel Baena Grupo SA (Обжалване — Промишлен дизайн на Общността — Регламент (ЕО) № 6/2002 — Член 6, член 25, параграф 1, букви б) и д) и член 61 — Регистриран промишлен дизайн на Общността, изобразяващ седнала фигура — По-ранна фигуративна марка на Общността — Различно цялостно впечатление — Степен на свобода на автора — Информиран потребител — Обхват на съдебния контрол — Липса на мотиви)

text:
               8.12.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 379/7

         Решение на Съда (шести състав) от 18 октомври 2012 г. — Herbert Neuman, Andoni Galdeano del Sel, Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)/José Manuel Baena Grupo SA
   (Съединени дела C-101/11 P и C-102/11 P) (1)

   (Обжалване - Промишлен дизайн на Общността - Регламент (ЕО) № 6/2002 - Член 6, член 25, параграф 1, букви б) и д) и член 61 - Регистриран промишлен дизайн на Общността, изобразяващ седнала фигура - По-ранна фигуративна марка на Общността - Различно цялостно впечатление - Степен на свобода на автора - Информиран потребител - Обхват на съдебния контрол - Липса на мотиви)
   2012/C 379/11
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподатели: Herbert Neuman, Andoni Galdeano del Sel (представител: S. Míguez Pereira, abogada), Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) (представители: J. Crespo Carrillo и A. Folliard-Monguiral)

      Друга страна в производството: José Manuel Baena Grupo (представител: A. Canela Giménez, abogado)

      Предмет

   Жалби срещу решението на Общия съд (седми състав), постановено на 16 декември 2010 г. по дело Baena Grupo/СХВП — Neuman и Galdeano del Sel (Седнала фигура) (T-513/09), с което този съд отменя решението на трети апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 14 октомври 2009 г. (преписка № R 1323/2008-3)

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбите.

               2.

               Г-н Neuman и г-н Galdeano del Sel понасят както направените от тях съдебни разноски, така и тези на José Manuel Baena Grupo SA, свързани с производството по обжалване по дело C-101/11 P.

               3.

               Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) понася както направените от нея съдебни разноски, така и тези на José Manuel Baena Grupo SA, свързани с производството по обжалване по дело C-102/11 P.

      (1)  ОВ C 130, 30.4.2011 г.


title: Дело C-497/09: Преюдициално запитване, отправено от Bundesfinanzhof (Германия) на 3 декември 2009 г. — Finanzamt Burgdorf/Manfred Bog

text:
               13.3.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/21

         Преюдициално запитване, отправено от Bundesfinanzhof (Германия) на 3 декември 2009 г. — Finanzamt Burgdorf/Manfred Bog
   (Дело C-497/09)
   2010/C 63/34
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesfinanzhof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Finanzamt Burgdorf

      Ответник: Manfred Bog

      Преюдициални въпроси

               1.

               Представлява ли доставка по смисъла на член 5 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота (1), доставянето на ястия или храни, които са приготвени за пряка консумация?

               2.

               Зависи ли отговорът на въпрос 1 от това дали са доставени допълнителни елементи от процеса на извършване на услуги (предоставяне на оборудване за хранене)?

               3.

               При положителен отговор на въпрос 1: Трябва ли понятието „храна“ от приложение З, категория 1 към Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота да се тълкува в смисъл, че то включва само храната „за вкъщи“, каквато обичайно се продава в магазините за хранителни стоки или в него се включват също ястия и храни, които са приготвени за пряка консумация чрез варене, печене, пържене или по друг начин?

      (1)  ОВ L 145, стр. 1


title: Съединени дела C-373/06 P, C-379/06 P и C-382/06 P: Решение на Съда (първи състав) от 17 април 2008 г. — Thomas Flaherty (C-373/06 P), Larry Murphy (C-379/06 P), Ocean Trawlers Ltd (C-382/06 P)/Ирландия, Комисия на Европейските общности (Обжалване — Мерки за запазване на ресурсите — Преструктуриране на риболовния отрасъл — Искания за увеличаване на целите на многогодишните програми за ориентиране МПО IV в областта на тонажа — Отхвърляне на искането)

text:
               7.6.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 142/5

         Решение на Съда (първи състав) от 17 април 2008 г. — Thomas Flaherty (C-373/06 P), Larry Murphy (C-379/06 P), Ocean Trawlers Ltd (C-382/06 P)/Ирландия, Комисия на Европейските общности
   (Съединени дела C-373/06 P, C-379/06 P и C-382/06 P) (1)

   (Обжалване - Мерки за запазване на ресурсите - Преструктуриране на риболовния отрасъл - Искания за увеличаване на целите на многогодишните програми за ориентиране „МПО IV“ в областта на тонажа - Отхвърляне на искането)
   (2008/C 142/06)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподатели: Thomas Flaherty (C-373/06 P), Larry Murphy (C-379/06 P), Ocean Trawlers Ltd (C-382/06 P) (представители: D. Barry, solicitor, и M. A. Collins, SC (C-373/06 P, C-379/06 P и C-382/06 P), както и от последните и от г-н P. Gallagher, SC (C-379/06 P)

      Други страни в производството: Ирландия, Комисия на Европейските общности (представители: B. Doherty и M. van Heezik)
   Предмет
   Жалба срещу решение на Първоинстанционния съд (първи състав) от 13 юни 2006 г. по дело Boyle и др./Комисия (съединени дела T-218/03 — T-240/03), с което се отменя Решение № 2003/245/ЕО на Комисията от 4 април 2003 г. относно получените от Комисията искания за увеличаване на целите на МПО IV с оглед подобряване на безопасността, мореплаването, хигената, качеството на продуктите и условията на труд за корабите с обща дължина по-голяма от 12 метра (нотифицирно под номер С(2003) 1113 (ОВ L 90, стр. 48), но се отхвърлят като недопустими, подадените жалби — Лица, които (не) са лично засегнати от отмененото решение.
   Диспозитив

               1)

               Отменя решението на Първоинстанционния съд на Европейските общности от 13 юни 2006 г. по дело Boyle и др./Комисия (T-218/03 — T-240/03), от една страна, в частта, с която са отхвърлени като недопустими жалбите на г-н Flaherty, г-н Murphy и дружество Ocean Trawlers Ltd, насочени към отмяната на Решение 2003/245/ЕО на Комисията от 4 април 2003 г. относно получените от Комисията исканя за увеличаване на целите на МПО IV с оглед подобяване на безопасността, мореплаването, хигиената, качеството на продуктите и условията на труд за корабите с обща дължина по-голяма от 12 метра, и от друга страна, в частта, с която жалбоподателите са осъдени да понесат направените от тях съдебни разноски.

               2)

               Отменя решение 2003/245 в частта, отнасяща се до корабите на г-н Flaherty, г-н Murphy и на дружество Ocean Trawlers Ltd.

               3)

               Осъжда Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски, направени от г-н Flaherty, г-н Murphy и дружество Ocean Trawlers Ltd както в първоинстанционното, така и в настоящото производство.

      (1)  ОВ C 281, 18.11.2006 г.

      ОВ C 294, 2.12.2006 г.


title: Дело C-488/09: Решение на Съда (първи състав) от 22 декември 2010 г. (преюдициално запитване от Tribunal Supremo — Испания) — Asociación de Transporte International por Carretera (ASTIC)/Administración General del Estado (Конвенция ТИР — Митнически кодекс на Общността — Превози, извършвани под покритието на карнет ТИР — Гарантираща асоциация — Нередовно разтоварване — Определяне на мястото на извършване на нарушението — Събиране на вносни мита)

text:
               26.2.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/9

         Решение на Съда (първи състав) от 22 декември 2010 г. (преюдициално запитване от Tribunal Supremo — Испания) — Asociación de Transporte International por Carretera (ASTIC)/Administración General del Estado
   (Дело C-488/09) (1)

   (Конвенция ТИР - Митнически кодекс на Общността - Превози, извършвани под покритието на карнет ТИР - Гарантираща асоциация - Нередовно разтоварване - Определяне на мястото на извършване на нарушението - Събиране на вносни мита)
   2011/C 63/16
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Supremo

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Asociación de Transporte International por Carretera (ASTIC)

      Ответник: Administración General del Estado

      Предмет

   Преюдициално запитване — Tribunal Supremo — Тълкуване на член 221, параграф 3 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 302, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 5, стр. 58) и на член 454, параграф 3 и член 455 от Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 година за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 253, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 7, стр. 3) — Международни превози, извършвани под покритието на карнет ТИР — Нарушения или нередности — Място — Производство — Последващо събиране на вносни или износни мита

      Диспозитив

               1.

               Членове 454 и 455 от Регламент (ЕО) № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 година за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността трябва да се тълкуват в смисъл, че когато презумпцията за компетентност относно събирането на митническо задължение от държавата членка, на чиято територията е установено нарушение, извършено в рамките на превоз под покритието на карнет ТИР, бъде оборена в резултат от съдебен акт, в който се установява, че това нарушение е извършено на територията на друга държава членка, митническите органи на последната стават компетентни относно събирането на това задължение, при условие че фактите от състава на споменатото нарушение са станали предмет на съдебни производства в срок от две години от датата, на която гарантиращата асоциация относно територията, на която нарушението е открито, е била уведомена за него.

               2.

               Член 455, параграф 1 от Регламент № 2454/93 във връзка с член 11, параграф 1 от Митническата конвенция относно международния превоз на стоки под покритието на карнети ТИР, подписана в Женева на 14 ноември 1975 г., трябва да се тълкува в смисъл, че при обстоятелства като тези по главното производство гарантираща асоциация не би могла да се позовава на погасителната давност, предвидена в тези разпоредби, когато митническите органи на държавата членка, за чиято територия тя отговаря, я уведомят в срок от една година след датата, на която тези органи са били уведомени за влезлия в сила съдебен акт, в който се установява тяхната компетентност, относно фактите, породили митническото задължение, което тя трябва да изпълни до размера на гарантираната от нея сума.

      (1)  ОВ C 63, 13.3.2010 г.


title: Дело T-330/11: Жалба, подадена на 15 юни 2011 г. — MasterCard и др/Комисия

text:
               13.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 238/34

         Жалба, подадена на 15 юни 2011 г. — MasterCard и др/Комисия
   (Дело T-330/11)
   2011/C 238/59
   Език на производството: английски език

      Страни

      Жалбоподатели: MasterCard, Inc. (Wilmington, Съединени щати), MasterCard International, Inc. (Wilmington, Съединени щати) и MasterCard Europe SPRL (Waterloo, Белгия) (представители: B. Amory, V. Brophy и S. McInnes, lawyers)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите молят Общия съд:

               —

               да обяви жалбата за допустима;

               —

               да отмени изцяло мълчаливия отказ на Комисията, основан на изключението по член 4, параграф 3, алинея 1 от Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, 2001 г., стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76);

               —

               да обяви, че даденото от Комисията тълкуване на член 8 от Регламент (ЕО) № 1049/2001 е необосновано от гледна точка на правото; и

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски по производството, както и съдебните разноски, направени от жалбоподателите.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат две правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от нарушение на Комисията на член 4, параграф 3 и член 8, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1049/2001 доколкото:

                           —

                           Комисията не доказала, че условията на член 4, параграф 3, алинея 1 от Регламент (ЕО) № 1049/2001 са изпълнени;

                           —

                           Фактите, на които Комисията се основава, са неточни, и

                           —

                           Съществува по-висш обществен интерес от оповестяването на документите, представени от EIM Business and Policy Research в рамките на проучването относно „Разходите и ползите за търговците от приемането на различни методи на плащане“ (COMP/2009/D1/020)

               2.

               Второто правно основание е изведено от това, че Комисията е допуснала грешка при прилагане на правото като е нарушила член 8, параграфи 1 и 2) от Регламент (ЕО) № 1049/2001, както и член 2 от Приложението към Решението на Комисията за изменение на нейния процедурен правилник (ОВ L 55, 2010 г., стр. 60), доколкото:

                           —

                           Комисията незаконно подновила срока за приемане на своето решение, и

                           —

                           Комисията незаконно увеличила срока за приемане на своето решение с 15 работни дни.


title: Дело T-19/12: Решение на Общия съд от 14 май 2013 г. — Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik/СХВП — Impexmetal (IKFŁT KRAŚNIK) (Марка на Общността — Процедура по възражение — Заявка за регистрация на фигуративна марка на Общността IKFŁT KRAŚNIK — По-ранна фигуративна на Общността FŁT — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               22.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 178/10

         Решение на Общия съд от 14 май 2013 г. — Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik/СХВП — Impexmetal (IKFŁT KRAŚNIK)
   (Дело T-19/12) (1)

   (Марка на Общността - Процедура по възражение - Заявка за регистрация на фигуративна марка на Общността IKFŁT KRAŚNIK - По-ранна фигуративна на Общността FŁT - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2013/C 178/17
   Език на производството: полски

      Страни

      Жалбоподател: Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik S.A. (Крашник, Полша) (представител: J. Sieklucki, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: D. Walicka)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Impexmetal S.A. (Варшава, Полша) (представители: W. Trybowski и K. Pyszków, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 27 октомври 2011 г. (дело R 2475/2010-1) относно процедура по възражение между Impexmetal S.A. и Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik S.A.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik S.A. да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 109, 14.4.2012 г.


title: Дело T-625/14: Жалба, подадена на 18 август 2014 г.  — Wm. Wrigley Jr./СХВП (Изображение на сфера)

text:
               6.10.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 351/28

         Жалба, подадена на 18 август 2014 г. — Wm. Wrigley Jr./СХВП (Изображение на сфера)
   (Дело T-625/14)
   2014/C 351/37
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Wm. Wrigley Jr. Company (Wilmington, Съединени американски щати) (представители: M. Kinkeldey, S. Brandstätter и C. Schmitt, lawyers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на пети апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) oт 17 юни 2014 г., постановено по преписка R 168/2014-5.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка, представляваща изображение на сфера, за стоки от класове 3, 21 и 30 — заявка за марка на Общността № 1 1 7 37  541

      Решение на проверителя: частично отхвърля заявката за марка на Общността

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламента относно марката на Общността.


title: Дело T-84/08: Решение на Общия съд от 7 април 2011 г. — Intesa Sanpaolo/СХВП — MIP Metro (COMIT) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „COMIT“ — По-ранна национална фигуративна марка „Comet“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Сходство на знаците — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1,буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009) — Член 8, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 216/96)

text:
               21.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 152/19

         Решение на Общия съд от 7 април 2011 г. — Intesa Sanpaolo/СХВП — MIP Metro (COMIT)
   (Дело T-84/08) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „COMIT“ - По-ранна национална фигуративна марка „Comet“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Сходство на знаците - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1,буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009) - Член 8, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 216/96)
   2011/C 152/33
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Intesa Sanpaolo SpA (Торино, Италия) (представители: A. Perani и P. Pozzi, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: D. Botis)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Дюселдорф, Германия) (представители: R. Kaase, J.-C. Plate и M. Berger, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 19 декември 2007 г. (преписка № R 138/2006-4), постановено в производство по възражение между MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG и Intesa Sanpaolo SpA

      Диспозитив

               1.

               Отменя решение на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 19 декември 2007 г. (преписка № R 138/2006-4) в частта, в която се отхвърля заявката на Intesa Sanpaolo SpA за стоките от клас 16.

               2.

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3.

               Наред със своите съдебни разноски СХВП понася и половината от съдебните разноски, направени от Intesa Sanpaolo.

               4.

               MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 116, 9.5.2008 г.


title: Дело T-431/13: Жалба, подадена на 19 август 2013 г. — Métropole Gestion/СХВП — Metropol ( „METROPOL“ )

text:
               23.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 344/57

         Жалба, подадена на 19 август 2013 г. — Métropole Gestion/СХВП — Metropol („METROPOL“)
   (Дело T-431/13)
   2013/C 344/103
   Език на жалбата: френски

      Страни

      Жалбоподател: Métropole Gestion (Париж, Франция) (представител: M.-A. Roux Steinkühler, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Metropol Investment Financial Company Ltd (Москва, Русия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да обяви жалбата му за допустима и обоснована и в резултат на това:

               —

               да отмени частично обжалваното решение, доколкото с него се отказва обявяването за недействителна на оспорената марка на Общността, въз основа на марки № 02 3 167 081, № 02 3 167 084 и № 794 040, и останалите нерегистрирани знаци,

               —

               да потвърди обжалваното решение, доколкото с него се обявява частична недействителност на марка № 3 590 981, въз основа на по-ранната марка № 02 3 143 685,

               —

               да осъди СХВП да заплати разноските.

      Правни основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: словна марка „METROPOL“ за стоки и услуги от класове 9, 35, 36 и 42 — марка на Общността № 3 590 981.

      Притежател на марката на Общността: Metropol Investment Financial Company Ltd.

      Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: жалбоподателят.

      Основание на искането за обявяване на недействителност: национална словна марка „METROPOLE“ и фигуративни марки „METROPOLE gestion“, национални и международна, за услуги от клас 36.

      Решение на отдела по отмяна: отхвърля частично искането.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 53, параграф 1, буква a) и на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-323/11: Жалба, подадена на 21 юни 2011 г. — UCP Backus y Johnston/СХВП (Форма на бутилка)

text:
               27.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/36

         Жалба, подадена на 21 юни 2011 г. — UCP Backus y Johnston/СХВП (Форма на бутилка)
   (Дело T-323/11)
   2011/C 252/82
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Unión de Cervecerías Peruanas Backus y Johnston SAA (Лима, Перу) (представител: E. Armijo Chávarri, abogado)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да приеме, че жалбата срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 23 март 2011 г. по преписка R 2238/2010-2 е подадена в изискуемите срок и форма и

               —

               след провеждане на необходимите процесуални действия, да отмени посоченото решение и да осъди изрично СХВП да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: триизмерната марка, представляваща „бутилка“ (заявка за регистрация № 8.592.081) за стоки от клас 32 („бира“).

      Решение на проверителя: отхвърля заявката за регистрация.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: неправилно тълкуване и прилагане на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 относно марката на Общността.


title: Дело F-101/14: Жалба, подадена на 6 октомври 2014 г.  — ZZ/СХВП

text:
               12.1.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 7/50

         Жалба, подадена на 6 октомври 2014 г. — ZZ/СХВП
   (Дело F-101/14)
   (2015/C 007/60)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: Heinrich Tettenborn, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Предмет на производството

   Отмяна на решението на ответника да приложи във връзка с конкурси СХВП/AD/01/13 и СХВП/AST/02/13 съдържащата се в трудовия договор с жалбоподателя клауза, която предвижда прекратяване на неговия трудов договор, в случай че жалбоподателят не е включен в списъка с успели кандидати от следващия общ конкурс в областта на индустриалната собственост, организиран от EPSO за неговата функционална група, и искане за обезщетение на претърпените от жалбоподателя имуществени и неимуществени вреди

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска:

               —

               да се отмени съобщеното на жалбоподателя с писмо на СХВП от 28 ноември 2003 г. решение на СХВП да приложи съдържащата се в член 5 от трудовия договор с жалбоподателя клауза, която предвижда прекратяване на неговия трудов договор, в случай че жалбоподателят не е включен в списъка с успели кандидати от следващия общ конкурс в областта на индустриалната собственост, организиран от EPSO за неговата функционална група — а именно на публикуваните на 31 октомври 2013 г. конкурси СХВП/AD/01/13 и СХВП/AST/02/13,

               —

               да се осъди СХВП да заплати на жалбоподателя обезщетение в подходящ размер по преценка на Съда на публичната служба за имуществените и неимуществените вреди, причинени му с посоченото в първото искане решение на СХВП,

               —

               да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-48/10: Решение на Съда (шести състав) от 18 ноември 2010 г. — Европейска комисия/Кралство Испания (Неизпълнение на задължения от държава членка — Околна среда — Директива 2008/1/ЕО — Комплексно предотвратяване и контрол на замърсяването — Условия за разрешаване на съществуващи инсталации — Задължение да се осигури експлоатиране на подобни инсталации в съответствие с изискванията на директивата)

text:
               15.1.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 13/15

         Решение на Съда (шести състав) от 18 ноември 2010 г. — Европейска комисия/Кралство Испания
   (Дело C-48/10) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Околна среда - Директива 2008/1/ЕО - Комплексно предотвратяване и контрол на замърсяването - Условия за разрешаване на съществуващи инсталации - Задължение да се осигури експлоатиране на подобни инсталации в съответствие с изискванията на директивата)
   2011/C 13/24
   Език на производството: испански

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представител: A. Alcover San Pedro)

      Ответник: Кралство Испания (представител: F. Díez Moreno)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 5, параграф 1 от Директива 2008/1/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 януари 2008 година за комплексно предотвратяване и контрол на замърсяването (ОВ L 24, стр. 8) — Инсталации, които могат да окажат въздействие върху емисиите във въздуха, водата и почвата и върху замърсяването — Условия за разрешаване на съществуващи инсталации

      Диспозитив

               1.

               Като не е приело необходимите мерки, за да гарантира, че компетентните органи осигуряват в срок до 30 октомври 2007 г. привеждането на експлоатацията на съществуващите инсталации в съответствие с изискванията на членове 3, 7, 9, 10 и 13, член 14, букви а) и б), както и на член 15, параграф 2 от Директива 2008/1/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 януари 2008 година, посредством предоставяне на разрешителни в съответствие с членове 6 и 8 от тази директива или — в случаите, когато това е необходимо — посредством преразглеждане, а в конкретния случай актуализиране на условията, при спазване на другите специални разпоредби на правото на Съюза, Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по член 5, параграф 1 от посочената директива.

               2.

               Осъжда Кралство Испания да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 100, 17.4.2010 г.


title: Дело T-54/07: Определение на Общия съд от 21 януари 2011 г. — Vtesse Networks/Комисия (Жалба за отмяна — Държавни помощи — Далекосъобщения — Данък върху недвижимото имущество на предприятията в Обединеното кралство — Решение, с което се установява, че разглежданата мярка не представлява помощ — Липса на лично засягане — Недопустимост)

text:
               12.3.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 80/18

         Определение на Общия съд от 21 януари 2011 г. — Vtesse Networks/Комисия
   (Дело T-54/07) (1)

   (Жалба за отмяна - Държавни помощи - Далекосъобщения - Данък върху недвижимото имущество на предприятията в Обединеното кралство - Решение, с което се установява, че разглежданата мярка не представлява помощ - Липса на лично засягане - Недопустимост)
   2011/C 80/35
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Vtesse Networks Ltd (Hertford, Hertfordshire, Обединеното кралство) (представители: H. Mercer, barrister, и J. Ballard, solicitor)

      Ответник: Европейска комисия (представители: N. Khan и H. van Vliet)

      Встъпили страни в подкрепа на жалбоподателя: AboveNet Communications UK Ltd (Лондон, Обединеното кралство); Gamma Telecom Ltd (Newbury, Berkshire, Обединеното кралство); и VTL (UK) Ltd (Egham, Surrey, Обединеното кралство) (представители: I. Forrester, QC, C. Arhold и K. Struckmann, avocats)

      Встъпили страни в подкрепа на ответника: British Telecommunications plc (Лондон) (представители: G. Robert и C. Berg, solicitors); и Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: V. Jackson, подпомаган от C. Vajda, QC, и T. Morshead, barrister)

      Предмет

   Искане за частична отмяна на Решение 2006/951/ЕО на Комисията от 12 октомври 2006 година относно прилагането в Обединеното кралство на данъка върху недвижимото имущество на предприятията в сектора на далекосъобщенията в Обединеното кралство [C-4/2005 (ex NN 57/2004, ex CP 26/2004)] (ОВ L 383, стр. 70)

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2.

               Vtesse Networks Ltd понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия.

               3.

               Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия, AboveNet Communications UK Ltd, Gamma Telecom Ltd, VTL (UK) Ltd и British Telecommunications plc понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 82, 14.4.2007 г.


title: Дело T-596/14: Жалба, подадена на 11 август 2014 г.  — Syriatel Mobile Telecom/Съвет

text:
               13.10.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 361/18

         Жалба, подадена на 11 август 2014 г. — Syriatel Mobile Telecom/Съвет
   (Дело T-596/14)
   2014/C 361/26
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Syriatel Mobile Telecom (Joint Stock Company) (Дамаск, Сирия) (представители: E. Ruchat и C. Cornet d’Elzius, avocats)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да обяви жалбата на жалбоподателя за допустима и основателна,

               —

               вследствие на това да отмени Решение 2014/309/ОВППС от 28 май 2014 г. и последващите актове за изпълнението му в частта, в която се отнасят до жалбоподателя,

               —

               да осъди Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски за настоящото производство.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три основания, които по същество са идентични или подобни на основанията, изложени по дело T-432/11, Makhlouf/Съвет (1).

      (1)  ОВ C 290, стр. 13.


title: Дело T-90/05: Решение на Първоинстанционния съд от 6 ноември 2007 г. — Omega SA/СХВП — Omega Engineering (Ω OMEGA) (Марка на Общността — Процедура по възражение — Заявка за фигуративна и словна марка на Общността Ω OMEGA — По-ранна национална словна марка OMEGA — Основание за отказ — Посочване от заявителя на марката на Общността на национална марка, идентична на заявената и по-ранна от противопоставената национална марка — Вероятност от объркване)

text:
               22.12.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 315/35

         Решение на Първоинстанционния съд от 6 ноември 2007 г. — Omega SA/СХВП — Omega Engineering (Ω OMEGA)
   (Дело T-90/05) (1)

   (Марка на Общността - Процедура по възражение - Заявка за фигуративна и словна марка на Общността Ω OMEGA - По-ранна национална словна марка OMEGA - Основание за отказ - Посочване от заявителя на марката на Общността на национална марка, идентична на заявената и по-ранна от противопоставената национална марка - Вероятност от объркване)
   (2007/C 315/65)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Omega SA (Bienne, Швейцария) [представители: първоначално P. González-Bueno Catalán de Ocón и E. Armijo Chávarri, впоследствие P. González-Bueno Catalán de Ocón, avocats]

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) [представител: A. Folliard-Monguiral]

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: Omega Engineering, Inc. (Stamford, Connecticut, Съединени американски щати) [представител: C. Algar, solicitor]
   Предмет
   Жалба срещу Решение № R 330/2002-2 от 10 декември 2004 г. на Втори апелативен състав на СХВП относно процедура по възражение между Omega Engineering, Inc. и Omega SA.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Omega SA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 115, 14.5.2005 г.


title: Дело T-26/16: Жалба, подадена на 22 януари 2016 г. — Република Гърция/Комисия

text:
               29.3.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 111/29

         Жалба, подадена на 22 януари 2016 г. — Република Гърция/Комисия
   (Дело T-26/16)
   (2016/C 111/35)
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Жалбоподател: Република Гърция (представители: G. Kanellopoulos, O. Tsirkinidou и A. Ev. Vasilopoulou)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение за изпълнение на Комисията от 13 ноември 2015 г.„за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разход, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските региони (ЕЗФРСР)“, нотифицирано под номер C(2015) 7716 и публикувано в Официален вестник на ЕС, серия L 303от 20 ноември 2015 г., стр. 35 и сл., в частта му, в която вследствие на проверки IR/2009/004/GR и IR/2009/0017/GR на Република Гърция са наложени еднократни и фиксирани финансови корекции от общо 11 534 827,97 EUR поради забавяния в процедурите по събиране на вземанията, непредоставяне на данни и като цяло поради пропуски в процедурата за управление на дълговете, със списъка на приложенията към същото, и

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания.
   По-специално, Република Гърция изтъква четири основания по отношение на фиксираната финансова корекция от 10 %, наложена за финансовата 2011година.

               1.

               Първото основание се отнася до липсата на правно основание за налагането на фиксираните финансови корекции.

               2.

               С второто основание за отмяна се изтъква във връзка с твърдените забавяния в процедурата по събиране на вземанията, че налагането на корекциите през 2015 г. за пропуски в системата на контрол, отнасящи се до случаи дори преди 2000 г. — вследствие на констатации, които са направени за първи път през 2011 г., в нарушение на правото на защита на гръцките органи, и на които Комисията е придала прекомерно значение — нарушава общия принцип на правна сигурност, на своевременност на административните действия на Комисията и във всеки случай на разумен срок за горепосочените действия.

               3.

               С третото основание за отмяна, отнасящо се до твърдените пропуски в процедурата по събиране на вземанията чрез прихващане, се изтъква, че решението на Комисията изобщо не съдържа достатъчни и определени мотиви, и във всеки случай е прието въз основа на очевидна грешка в преценката.

               4.

               С четвъртото основание за отмяна, отнасящо се до изчисляването, което според Комисията е неправилно, на лихвите, изплатени съобразно правилото 50/50 по член 31, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1290/2005 (1), и до непосочването им в резултат от това в приложение ΙΙΙ, се изтъква, че Комисията е тълкувала и приложила неправилно разпоредбите на член 32, параграфи 1 и 5 от Регламент (ЕО) № 1290/2005.

               5.

               Накрая, по отношение на останалите части от обжалваното решение за изпълнение на Комисията, свързани с налагането на еднократни финансови корекции при конкретните обстоятелства по проверените случаи, се изтъква петото основание за отмяна, с което, след необходимите предварителни бележки по всички случаи, се споменава отделно всяка от наложените корекции и се посочва нарушение на условията по член 32 от Регламент (ЕО) № 1290/2005, неяснота, пълна липса на достатъчни и определени мотиви, очевидна многократна грешка в преценката на Комисията, нарушение на принципите на добро управление и на пропорционалност и нарушение на пределите на правото на преценка на Комисията при възлагането в тежест на Република Гърция на спорните суми.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета от 21 юни 2005 година относно финансирането на Общата селскостопанска политика (OB L 209, 11.8.2005 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 14, том 1, стр. 193).


title: Дело C-251/07: Решение на Съда (четвърти състав) от 11 септември 2008 г. (преюдициално запитване от Högsta domstolen — Швеция) — Gävle Kraftvärme AB/Länsstyrelsen i Gävleborgs län (Околна среда — Директива 2000/76/ЕО — Изгаряне на отпадъците — Квалифициране на централа за комбинирано производство на топлина и електрическа енергия — Понятия за инсталация за изгаряне и инсталация за съвместно изгаряне )

text:
               8.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 285/9

         Решение на Съда (четвърти състав) от 11 септември 2008 г. (преюдициално запитване от Högsta domstolen — Швеция) — Gävle Kraftvärme AB/Länsstyrelsen i Gävleborgs län
   (Дело C-251/07) (1)

   (Околна среда - Директива 2000/76/ЕО - Изгаряне на отпадъците - Квалифициране на централа за комбинирано производство на топлина и електрическа енергия - Понятия за „инсталация за изгаряне“ и „инсталация за съвместно изгаряне“)
   (2008/C 285/13)
   Език на производството: шведски
   Препращаща юрисдикция
   Högsta domstolen
   Страни в главното производство

      Жалбоподател: Gävle Kraftvärme AB

      Ответник: Länsstyrelsen i Gävleborgs län
   Предмет
   Преюдициално запитване — Högsta domstolen — Тълкуване на чл. 3, точки 4 и 5 от Директива 2000/76/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 декември 2000 г. относно изгарянето на отпадъците (ОВ L 332, стр. 91; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 6, стр.271) — Квалификация на централа за комбинирано производство на енергия, включваща няколко котли — Инсталация за изгаряне или инсталация за съвместно изгаряне
   Диспозитив

               1)

               За целите на прилагането на Директива 2000/76/EO на Европейския парламент и на Съвета от 4 декември 2000 г. относно изгарянето на отпадъците, когато една централа за комбинирано производство на енергия включва няколко котела, всеки котел, както и свързаните с него съоръжения, трябва да се разглежда като представляващ отделна инсталация.

               2)

               Една инсталация трябва да бъде квалифицирана като „инсталация за изгаряне“ или като „инсталация за съвместно изгаряне“ по смисъла на член 3, точки 4 и 5 от Директива 2000/76 именно в зависимост от нейната основна цел. Задача на компетентните органи е да установят тази цел въз основа на преценка на фактическите обстоятелства, съществуващи в момента, в който се прави тази преценка. В рамките на такава преценка следва да се вземе пред вид по-конкретно генерираният обем на производството на енергия и на материални продукти от съответната инсталация спрямо количеството изгорени отпадъци в тази инсталация, както и стабилността или непрекъснатият характер на това производство.

      (1)  ОВ C 170, 21.7.2007 г.


title: Дело C-139/10: Преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden на 17 март 2010 г. — Prism Investments BV/J.A. van der Meer в качеството му на синдик на Arilco Holland BV

text:
               22.5.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 134/28

         Преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden на 17 март 2010 г. — Prism Investments BV/J.A. van der Meer в качеството му на синдик на Arilco Holland BV
   (Дело C-139/10)
   2010/C 134/43
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hoge Raad der Nederlanden

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Prism Investments BV

      Ответник: J.A. van der Meer в качеството му на синдик на Arilco Holland BV

      Преюдициален въпрос

   Не допуска ли член 45 от Регламент № 44/2001 (1) отказа или отмяната на декларация за изпълняемост от съд — който е сезиран с жалба по член 43 или член 44 от този регламент — на основание, различно от посочените в членове 34 и 35 от Регламента, изтъкнато срещу изпълнението на обявено за изпълняемо решение и възникнало след постановяването на това решение, каквото е основанието, според което това решение вече е изпълнено?

      (1)  Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (ОВ L 12, стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74).


title: Дело T-220/09: Жалба, подадена на 3 юни 2009 г. — ERGO Versicherungsgruppe/СХВП — Société de Développement et de Recherche Industrielle (ERGO)

text:
               1.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 180/60

         Жалба, подадена на 3 юни 2009 г. — ERGO Versicherungsgruppe/СХВП — Société de Développement et de Recherche Industrielle (ERGO)
   (Дело T-220/09)
   2009/C 180/110
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: ERGO Versicherungsgruppe AG (Дюселдорф, Германия) (представители: V. von Bomhard, A. Renck, T. Dolde и J. Pause, Rechtsanwälte)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Société de Développement et de Recherche Industrielle SAS (Chenôve, Франция)

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) по преписка № R 515/2008-4 от 20 март 2009 г. и

               —

               да се осъди ответникът да заплати разноските по делото.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „ERGO“ за стоки и услуги от класове 3 и 5 (Заявка за регистрация № 3 292 638)

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Société de Développement et de Recherche Industrielle SAS

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: словната марка „URGO“ за стоки от класове 3 и 5 (Марка на Общността № 989 863)

      Решение на отдела по споровете: частично уважава възражението

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (1)), тъй като не съществува вероятност от объркване между конфликтните марки.

      (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ 2009, L 78, стр. 1).


title: Дело T-2/07: Иск, предявен на 2 януари 2007 г. — Испания/Комисия

text:
               10.3.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 56/31

         Иск, предявен на 2 януари 2007 г. — Испания/Комисия
   (Дело T-2/07)
   (2007/C 56/61)
   Език на производството: испански
   Страни

      Ищец: Кралство Испания [представител: г-н J.M. Rodriguez Carcamo]

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               Да се отмени Решение С(2006) 5102 от 20 октомври 2006 година, с което се намалява размера на помощта от Кохезионния фонд за групата проекти № 2001 ES 16 C PE 050 (Саниране на водния басейн на Júcar 2001 — Втора група).

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Настоящиата жалба е подадена срещу Решение С(2006) 5102 на Комисията от 20 октомври 2006 година, с което се намалява размера на помощта от Кохезионния фонд за групата проекти № 2001 ES 16 C PE 050, осъществявани в Испания под наименованието „Саниране на водния басейн на Júcar 2001 — Втора група“.
   Става дума за група от три различни проекта, която е получила помощ в размер на 11 266 701 еуро, намалена на основание на обжалваното решение на 1 900 281 еуро.
   В подкрепа на исканията си държавата-ищец изтъква погрешното и непоследователно тълкуване на Директива 93/37/ЕИО (1), както относно критерия за опит (член 30, параграфи 1 и 2), така и относно обхвата на системата на средни цени (член 30, параграф 1).
   По отношение на включването на критерия за опит сред критериите за възлагане, което не е направено изрично в приложимите правни разпоредби, се твърди, че самата съдебна практика на Общността допуска тази възможност, и че употребата на посочения критерий не представлява тежко и очевидно нарушение на общностната правна уредба, а във всички случаи съответства на извинима правна грешка, причинена от неяснотата на правната норма.
   От друга страна, държавата-ищец отрича, че употребата на системата на средни цени при анализа на икономически най-изгодната оферта по възложените проекти нарушава принципа на равното третиране, като дискриминира офертите с твърде ниска цена спрямо такива с по-висока цена.
   При условията на евентуалност се изтъква също и нарушаването на разпоредбата на член H, параграф 2 от Приложение II към Регламент (ЕО) № 1164/94 (2), поради неспазване на принципите на оправданите правни очаквания и на правната сигурност; а по отношение на договор № 2000/GV/2005, се посочва нарушаването на принципа на пропорционалност, както и нарушението на член 19 от цитираната Директива № 93/37.

      (1)  Директива 93/37/ЕИО на Съвета от 14 юни 1993 година за съгласуване на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство (ОВ L 199, 9.8.1993 г., стр. 1).

      (2)  Регламент 1164/94/ЕО на Съвета от 16 май 1994 година относно създаването на Кохезионен фонд (ОВ L 130, 25.5.1994, стр. 1).


title: Дело F-31/14: Жалба, подадена на 29 март 2014 г.  — ZZ и др./Парламент

text:
               16.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 184/45

         Жалба, подадена на 29 март 2014 г. — ZZ и др./Парламент
   (Дело F-31/14)
   2014/C 184/75
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: ZZ и др.(представител: A. Salerno, avocat)

      Ответник: Европейски парламент

      Предмет на производството

   Анулиране на проведените през есента на 2013 г. избори за комитет по персонала на Европейския парламент, резултатите от които са публикувани на 28 ноември 2013 г

      Искания на жалбоподателите

               —

               да се анулират резултатите от проведените през есента на 2013 г. избори за комитет по персонала на Европейския парламент, резултатите от които са официално публикувани на 28 ноември 2013 г.,

               —

               да се осъди Парламентът да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-35/15: Решение на Общия съд от 6 април 2017 г. — Alkarim for Trade and Industry/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки срещу Сирия — Замразяване на средства — Явна грешка в преценката)

text:
               22.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 161/22

         Решение на Общия съд от 6 април 2017 г. — Alkarim for Trade and Industry/Съвет
   (Дело T-35/15) (1)

   ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Сирия - Замразяване на средства - Явна грешка в преценката))
   (2017/C 161/30)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Alkarim for Trade and Industry LLC (Тал Курди, Сирия) (представители: J.-P. Buyle и L. Cloquet, адвокати)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: първоначално G. Étienne и S. Kyriakopoulou, впоследствие S. Kyriakopoulou)

      Предмет

   Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение за изпълнение 2014/730/ОВППС на Съвета от 20 октомври 2014 година за изпълнение на Решение 2013/255/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия (OВ L 301, 2014 г., стр. 36), и на Регламент за изпълнение (ЕС) № 1105/2014 на Съвета от 20 октомври 2014 година за изпълнение на Регламент (ЕС) № 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия (OВ L 301, 2014 г., стр. 7), доколкото името на жалбоподателя е включено в списъка на лицата и образувания, към които се прилагат ограничителните мерки

      Диспозитив

               1)

               Отменя Решение за изпълнение 2014/730/ОВППС на Съвета от 20 октомври 2014 година за изпълнение на Решение 2013/255/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия и Регламент за изпълнение (ЕС) № 1105/2014 на Съвета от 20 октомври 2014 година за изпълнение на Регламент (ЕС) № 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия, доколкото засягат Alkarim for Trade and Industry LLC.

               2)

               Съветът на Европейския съюз понася собствените си съдебни разноски, както и тези на Alkarim for Trade and Industry

      (1)  ОВ C 89, 6.3.2015 г.


title: Дело C-294/11: Решение на Съда (пети състав) от 21 юни 2012 г. (преюдициално запитване от Corte suprema di cassazione — Италия) — Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate/Elsacom NV (Осма директива ДДС — Режим на възстановяване на ДДС на данъчнозадължени лица, които не са установени на територията на страната на сделката — Срок за подаване на заявлението за възстановяване — Преклузивен срок)

text:
               18.8.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 250/8

         Решение на Съда (пети състав) от 21 юни 2012 г. (преюдициално запитване от Corte suprema di cassazione — Италия) — Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate/Elsacom NV
   (Дело C-294/11) (1)

   (Осма директива ДДС - Режим на възстановяване на ДДС на данъчнозадължени лица, които не са установени на територията на страната на сделката - Срок за подаване на заявлението за възстановяване - Преклузивен срок)
   2012/C 250/13
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Corte suprema di cassazione

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate

      Ответник: Elsacom NV

      Предмет

   Преюдициално запитване — Corte suprema di cassazione — Тълкуване на член 7, параграф 1 от Осма директива 79/1072/ЕИО на Съвета от 6 декември 1979 година за хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху търговския оборот — режим на възстановяване на данък добавена стойност на данъчнозадължени лица, които не са установени на територията на страната на сделката (ОВ L 331, стр. 11; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 34) — Шестмесечен срок за подаване на заявлението за възстановяване, считано от изтичане на календарната година, през която е наложен данъкът — Правно естество на предвидения от директивата срок

      Диспозитив

   Срокът от шест месеца, предвиден в член 7, параграф 1, първа алинея, последно изречение от Осма директива 79/1072/ЕИО на Съвета от 6 декември 1979 година за хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху търговския оборот — режим на възстановяване на данък добавена стойност на данъчнозадължени лица, които не са установени на територията на страната на сделката, за подаване на заявление за възстановяване на данък добавена стойност, е преклузивен срок.

      (1)  ОВ C 252, 27.8.2011 г.


title: Дело T-48/14: Жалба, подадена на 21 януари 2014 г. — Pfizer/Комисия и EMA

text:
               15.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 78/15

         Жалба, подадена на 21 януари 2014 г. — Pfizer/Комисия и EMA
   (Дело T-48/14)
   2014/C 78/30
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Pfizer Ltd (Sandwich, Обединеното кралство) (представители: K. Bacon и M. Schaefer, Barristers, I. Dodds-Smith, C. Stothers и J. Mulryne, Solicitors)

      Ответници: Европейска комисия и Европейска агенция по лекарствата

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на Комисията и на ЕМА, съдържащо се в писмата от 11 и от 15 ноември 2013 г., да не се издава становище за съответствие; и

               —

               да се осъдят Комисията и EMA да заплатят съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на исканията си жалбоподателят излага едно правно основание, а именно, че с твърдението си, че становище за съответствие във връзка с разрешителното на жалбоподателя за търгуване на лекарствения продукт „Vfend“ не може да бъде издадено, докато посочените в плана за педиатрично изследване („ППИ“) изследвания не бъдат оценени за целите на новите профилактични показания, EMA е тълкувала погрешно член 28, параграф 1 от Регламента относно лекарствените продукти (1).

      (1)  Регламент (ЕО) № 1901/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 година относно лекарствените продукти за педиатрична употреба и за изменение на Регламент (ЕИО) № 1768/92, Директива 2001/20/ЕО, Директива 2001/83/ЕО и Регламент (ЕО) № 726/2004 (ОВ L 378, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 58, стр. 83).


title: Дело C-243/08: Решение на Съда (четвърти състав) от 4 юни 2009 г. (преюдициално запитване от Budaörsi Városi Bíróság, Република Унгария) — Pannon GSM Zrt/Erzsébet Sustikné Győrfi (Директива 93/13/ЕИО — Неравноправни клаузи в потребителските договори — Правно действие на неравноправна клауза — Право и задължение на националния съд да разглежда служебно неравноправния характер на клауза, с която се възлага компетентност — Критерии за преценка)

text:
               1.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 180/19

         Решение на Съда (четвърти състав) от 4 юни 2009 г. (преюдициално запитване от Budaörsi Városi Bíróság, Република Унгария) — Pannon GSM Zrt/Erzsébet Sustikné Győrfi
   (Дело C-243/08) (1)

   (Директива 93/13/ЕИО - Неравноправни клаузи в потребителските договори - Правно действие на неравноправна клауза - Право и задължение на националния съд да разглежда служебно неравноправния характер на клауза, с която се възлага компетентност - Критерии за преценка)
   2009/C 180/32
   Език на производството: унгарски

      Запитваща юрисдикция

   Budaörsi Városi Bíróság

      Страни в главното производство

      Ищец: Pannon GSM Zrt

      Ответник: Erzsébet Sustikné Győrfi

      Предмет

   Преюдициално запитване — Budaörsi Városi Bíróság — Тълкуване на Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори (ОВ L 95, стp. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273) — Клауза, с която се възлага компетентност на юрисдикцията, в чийто съдебен район е седалището на продавача или доставчика — Правомощие на националния съд да разглежда служебно неравноправния характер на клауза, с която се възлага компетентност в рамките на проверката на неговата компетентност — Критерии за преценка на неравноправния характер на клаузата

      Диспозитив

               1.

               Член 6, параграф 1 от Директива 93/13/ЕИО от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори следва да се тълкува в смисъл, че неравноправната договорна клауза не е обвързваща за потребителя и за това не е необходимо той предварително да е оспорил успешно такава клауза.

               2.

               Националният съд е длъжен да разглежда служебно неравноправния характер на договорна клауза, когато са налице необходимите за това правни или фактически обстоятелства. Когато счете такава клауза за неравноправна, той не следва да я прилага, освен ако потребителят не се противопостави на това. Националният съд има такова задължение и когато проверява собствената си териториална компетентност.

               3.

               Националният съд трябва да определи дали дадена договорна клауза като тази, която е предмет на спора по главното производство, отговаря на изискуемите критерии, за да бъде определена като неравноправна по смисъла на член 3, параграф 1 от Директива 93/13. При това националният съд трябва да има предвид, че клауза в договор, сключен между потребител и продавач или доставчик, която е включена, без да бъде предмет на индивидуално договаряне, и с която се възлага изключителна компетентност на съда, в чийто съдебен район е седалището на продавача или доставчика, може да се счита за неравноправна.

      (1)  ОВ C 247, 27.9.2008 г.


title: Дело C-594/16: Преюдициално запитване от Consiglio di Stato (Италия), постъпило на 23 ноември 2016 г. — Enzo Buccioni/Banca d’Italia

text:
               27.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/13

         Преюдициално запитване от Consiglio di Stato (Италия), постъпило на 23 ноември 2016 г. — Enzo Buccioni/Banca d’Italia
   (Дело C-594/16)
   (2017/C 063/19)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Consiglio di Stato

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Enzo Buccioni

      Ответник: Banca d’Italia

      Преюдициални въпроси

               1)

               Принципът на прозрачност, изрично предвиден в член 15 от консолидирания текст на Договора за Европейския съюз, в общата си императивна цел, когато се тълкува в смисъл, че (този принцип) може да се урежда с нормативни или еквивалентни на тях актове, предвидени в параграф 3 от този член, със съдържание, което може да е израз на твърде широка свобода на преценка, която не се основава на по-висш източник на европейското право относно необходимостта от определяне на минимални, неотменими принципи, не противоречи ли на подобно ограничително тълкуване в областта на европейската правна уредба за надзора върху кредитните институции — до степен, че принципът на прозрачност да се остави без приложение дори и в случай, когато интересът от предоставяне на достъп произтича от основни интереси на заявителя, които явно съвпадат с интересите, обект на изключения — в положителен смисъл — от случаите на допустимо ограничаване за сектора?

               2)

               Вследствие на това трябва ли член 22, параграф 2, както и член 27, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1024/2013 на Съвета от 15 октомври 2013 г., с които се възлагат на Европейската централна банка конкретни задачи относно политиките, свързани с пруденциалния надзор над кредитните институции (1), да се тълкуват не в смисъл, че представляват неизключителни случаи на неприлагане на отказването на достъп до документи, а по-скоро като разпоредби, които да се тълкуват с оглед на по-широките цели на член 15 от консолидирания текст на Договора за Европейския съюз, и поради това като свързани с общия нормативен принцип на правото на Съюза, съгласно който достъпът не се ограничава — според разумно и пропорционално претегляне на потребностите на кредитния сектор и основните интереси на вложителя, понесъл „burden sharing“ (споделяне на тежест), в зависимост от релевантните обстоятелства, установени от надзорен орган, чиято организация и компетентност в банковия сектор са аналогични с тези на Европейската централна банка?

               3)

               Трябва ли, предвид член 53 на Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 г. относно достъпа до осъществяването на дейност от кредитните институции и относно пруденциалния надзор върху кредитните институции и инвестиционните посредници, за изменение на директива 2002/87/ЕО и за отмяна на директиви 2006/48/ЕО и 2006/49/ЕО (текст от значение за ЕИП) (2), и разпоредбите на националното право, доколкото съответстват на тази разпоредба, посоченият член да се тълкува в съответствие с останалите норми и принципи на европейското право, изтъкнати в точка [1)], в смисъл че достъпът може да бъде разрешен при подаването на молба за такъв достъп след като банковата институция вече е в производство по принудителна ликвидация и когато молбата за достъп не е направена единствено в рамките на действително започнати производства по граждански или търговски дела за защита на имуществените интереси, накърнени вследствие на поставянето на банковата институция в производство по принудителна ликвидация, а също и ако тази молба е отправена — именно за да се прецени конкретно дали може да се започнат такива производства по граждански или търговски дела предварително преди самото им завеждане — до национален съдебен орган с предоставена от държавата компетентност за защита на правото на достъп и на прозрачност именно с оглед пълното зачитане на правото на защита и на предявяване на иск, по-конкретно във връзка с молбата на вложител, който вече е понесъл последиците от „burden sharing“ (споделяне на тежест) в производство по несъстоятелност на кредитната институция, в която е вложил спестяванията си?

      (1)  ОВ L 287, стр. 63.

      (2)  ОВ L 176, стр. 338.