title: Съединени дела C-349/18—C-351/18: Решение на Съда (пети състав) от 7 ноември 2019 г. (преюдициални запитвания от Vredegerecht te Antwerpen — Белгия) — Nationale Maatschappij der Belgische Spoorwegen (NMBS)/Mbutuku Kanyeba (C-349/18), Larissa Nijs (C-350/18), Jean-Louis Anita Dedroog (C-351/18) (Преюдициално запитване — Железопътен транспорт — Права и задължения на пътниците — Регламент (ЕО) № 1371/2007 — Член 3, точка 8 — Договор за превоз — Понятие — Пътник, който няма билет при качването си във влака — Неравноправни клаузи в потребителските договори — Директива 93/13/ЕИО — Член 1, параграф 2 и член 6, параграф 1 — Общи условия за превоз на железопътно предприятие — Задължителни законови или подзаконови разпоредби — Наказателна клауза — Правомощия на националния съд)

text:
               13.1.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 10/12

      Решение на Съда (пети състав) от 7 ноември 2019 г. (преюдициални запитвания от Vredegerecht te Antwerpen — Белгия) — Nationale Maatschappij der Belgische Spoorwegen (NMBS)/Mbutuku Kanyeba (C-349/18), Larissa Nijs (C-350/18), Jean-Louis Anita Dedroog (C-351/18)
      (Съединени дела C-349/18—C-351/18) (1)

      (Преюдициално запитване - Железопътен транспорт - Права и задължения на пътниците - Регламент (ЕО) № 1371/2007 - Член 3, точка 8 - Договор за превоз - Понятие - Пътник, който няма билет при качването си във влака - Неравноправни клаузи в потребителските договори - Директива 93/13/ЕИО - Член 1, параграф 2 и член 6, параграф 1 - Общи условия за превоз на железопътно предприятие - Задължителни законови или подзаконови разпоредби - Наказателна клауза - Правомощия на националния съд)
      (2020/C 10/14)
      Език на производството: нидерландски

         Запитваща юрисдикция

      Vredegerecht te Antwerpen

         Страни в главното производство

         Ищец: Nationale Maatschappij der Belgische Spoorwegen (NMBS)

         Ответници: Mbutuku Kanyeba (C-349/18), Larissa Nijs (C-350/18), Jean-Louis Anita Dedroog (C-351/18)

         Диспозитив

                  1)

                  Член 3, точка 8 от Регламент (ЕО) № 1371/2007 на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2007 година относно правата и задълженията на пътниците, използващи железопътен транспорт, трябва да се тълкува в смисъл, че хипотезата, в която пътникът се качва във влак със свободен достъп с цел да пътува, без да си е набавил билет, попада в обхвата на понятието „договор за превоз“ по смисъла на тази разпоредба.

                  2)

                  Член 6, параграф 1 от Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска, от една страна, националният съд, който констатира неравноправност на наказателна клауза в договор между продавач или доставчик и потребител, да намали размера на неустойката, предвидена в тази клауза в тежест на потребителя, и от друга страна, въз основа на принципи на националното договорно право националният съд да замести тази клауза с диспозитивна разпоредба от националното право, освен ако съответният договор няма да може да се изпълнява без неравноправната клауза, а обявяването му за недействителен в неговата цялост излага потребителя на особено неблагоприятни последици.

         (1)  ОВ C 294, 20.8.2018 г.


title: Дело C-781/18: Определение на председателя на Съда от 16 юли 2019 г. (преюдициално запитване, отправено от Tribunale ordinario di Roma — Италия) — Società Italiana degli Autori ed Editori (S.I.A.E.)/Soundreef Ltd

text:
               20.1.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/39

      Определение на председателя на Съда от 16 юли 2019 г. (преюдициално запитване, отправено от Tribunale ordinario di Roma — Италия) — Società Italiana degli Autori ed Editori (S.I.A.E.)/Soundreef Ltd
      (Дело C-781/18) (1)

      (2020/C 19/43)
      Език на производството: италиански
      Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 112, 25.3.2019 г.


title: Дело C-742/19: Преюдициално запитване от Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Словения), постъпило на 10 октомври 2019 г. — B. K./Република Словения

text:
               20.1.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/12

      Преюдициално запитване от Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Словения), постъпило на 10 октомври 2019 г. — B. K./Република Словения
      (Дело C-742/19)
      (2020/C 19/15)
      Език на производството: словенски

         Запитваща юрисдикция

      Vrhovno sodišče Republike Slovenije

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: B. K.

         Ответник: Република Словения

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Прилага ли се член 2 от Директива 2003/88/ЕО (1) също и за работници или служители, които работят в сектора на отбраната, или за военнослужещите, които носят дежурства в мирно време?

                  2)

                  Допуска ли разпоредбата на член 2 от Директива 2003/88/ЕО национална правна уредба, съгласно която не се включва в работното време времето, през което работещите в сектора на отбраната работници или служителите са на разположение на работното място или на определено място (но не в дома си) или през което работещите в сектора на отбраната военнослужещи присъстват по време на дежурство, като не извършват реална трудова дейност, но са длъжни да присъстват физически в казармата?

         (1)  Директива 2003/88/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време (OB L 299, 2003 г., стр. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 3).


title: Дело T-711/18: Решение на Общия съд от 26 ноември 2019 г. — Wyld/EUIPO — Kaufland Warenhandel (wyld) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Европейския съюз „wyld“ — По-ранна международна словна марка „WILD CRISP“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 — Частично отхвърляне на заявката за регистрация)

text:
               20.1.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/48

      Решение на Общия съд от 26 ноември 2019 г. — Wyld/EUIPO — Kaufland Warenhandel (wyld)
      (Дело T-711/18) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Европейския съюз „wyld“ - По-ранна международна словна марка „WILD CRISP“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 - Частично отхвърляне на заявката за регистрация)
      (2020/C 19/57)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Wyld GmbH (Мюнхен, Германия) (представител: M. Douglas, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: M. Fischer)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Kaufland Warenhandel GmbH & Co. KG (Некарсулм, Германия)

         Предмет

      Жалба срещу решение на втори апелативен състав на EUIPO от 24 септември 2018 г. по преписка R 2621/2017-2, постановено в производство по възражение със страни Kaufland Warenhandel и Wyld

         Диспозитив

                  1)

                     Отхвърля жалбата.

                  2)

                     Осъжда Wyld GmbH да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 35, 28.1.2019 г.


title: Дело C-781/19: Преюдициално запитване от tribunal de grande instance de Paris (Франция), постъпило на 22 октомври 2019 г. — DY, EX/BNP Paribas Personal Finance SA

text:
               20.1.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/28

      Преюдициално запитване от tribunal de grande instance de Paris (Франция), постъпило на 22 октомври 2019 г. — DY, EX/BNP Paribas Personal Finance SA
      (Дело C-781/19)
      (2020/C 19/29)
      Език на производството: френски

         Запитваща юрисдикция

      Tribunal de grande instance de Paris

         Страни в главното производство

         Ищци: DY, EX

         Ответник: BNP Paribas Personal Finance SA

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Изключва ли Директива 93/13 (1), тълкувана с оглед на принципа на ефективност, в случай като разглеждания в главното производство прилагането на разпоредби за погасителна давност в следните хипотези: (a) обявяване на клауза за неравноправна, (б) евентуално възстановяване на суми, (в) когато потребителят е ищец, и (г) когато потребителят е ответник, включително по насрещен иск?

                  2)

                  Ако отговорът на първия въпрос е изцяло или отчасти отрицателен, допуска ли Директива 93/13, тълкувана с оглед на принципа на ефективност, в случай като разглеждания в главното производство прилагането на национална съдебна практика, определяща датата на приемане на офертата за кредит, а не датата на възникване на сериозни финансови затруднения, като момент, от който започва да тече давността?

                  3)

                  Представляват ли основен предмет на договора по смисъла на член 4, параграф 2 от Директива 93/13 клаузи като тези по главното производство, които предвиждат по-специално, че швейцарският франк е разчетната валута, а еврото е валутата на изплащане, и съответно оставят валутния риск за сметка на кредитополучателя, при положение, че размерът на разходите за обмен на валута не се оспорва и че са налице клаузи, предвиждащи възможност на определени дати кредитополучателят да упражни опция за конвертиране в евро съгласно предварително установена формула?

                  4)

                  Изключва ли Директива 93/13, тълкувана с оглед на принципа на ефективност на общностното право, национална съдебна практика, съгласно която клауза или съвкупност от клаузи като разглежданите в главното производство са „ясни и разбираеми“ по смисъла на Директивата по съображения, че:

                              —

                              в предварителната оферта за кредит подробно се посочват валутните операции, осъществявани при изпълнението на договора за кредит, и се уточнява, че обменният курс на еврото в швейцарски франкове е този, който се прилага два работни дни преди датата на събитието, което определя операцията, така както е публикуван на сайта на Европейската централна банка,

                              —

                              в офертата се посочва, че кредитополучателят дава съгласието си за валутните операции по обмен на швейцарски франкове в евро и на евро в швейцарски франкове, необходими за функционирането и за погасяването на кредита, и че кредитодателят ще извърши конвертирането в швейцарски франкове на остатъка от месечните погасителни вноски в евро след заплащане на кредитните разходи,

                              —

                              в офертата се посочва, че когато при валутната операция се получи сума, по-ниска по размер от изискуемата погасителна вноска в швейцарски франкове, погасяването на главницата ще бъде по-бавно и евентуално непогасената с вноската част от главницата ще бъде добавена към дебитното салдо по сметката в швейцарски франкове, и се уточнява, че погасяването на главницата по кредита се променя в зависимост от промените в обменния курс, прилаган към месечните погасителни вноски, в посока към повишаване или понижаване, и че това може да доведе до удължаване или намаляване на срока на погасяване на кредита и евентуално до промяна на общия размер на подлежащата на погасяване сума,

                              —

                              в членовете „вътрешна сметка в евро“ и „вътрешна сметка в швейцарски франкове“ подробно са описани операциите, извършвани при всяко плащане на погасителна вноска, с които се кредитира и дебитира всяка сметка, а в договора се посочва по прозрачен начин конкретното функциониране на механизма на конвертиране на чуждестранната валута; въпреки че в офертата не се упоменава изрично по-специално „валутният риск“, който се поема от кредитополучателя поради неполучаването на доходи в разчетната валута, нито „рискът от лихвени проценти“?

                  5)

                  При утвърдителен отговор на четвъртия въпрос допуска ли Директива 93/13, тълкувана с оглед на принципа на ефективност на общностното право, национална съдебна практика, съгласно която клауза или съвкупност от клаузи като разглежданите в главното производство са „ясни и разбираеми“ по смисъла на Директивата, при положение че единственото обстоятелство в допълнение към изложените в четвъртия въпрос е извършването на симулация на обезценяване с 5,37 % на валутата на изплащане спрямо разчетната валута в договор с първоначален срок от 25 години, без извън това да се използват думи като „риск“ или „затруднение“?

                  6)

                  В чия тежест — на продавача или доставчика, или пък на потребителя е да докаже, че клаузата е изразена на „ясен и разбираем“ език по смисъла на Директива 93/13, включително и какви са обстоятелствата около сключването на договора?

                  7)

                  Ако доказването на ясния и разбираем характер на клаузата е в тежест на продавача или доставчика, допуска ли Директива 93/13 национална съдебна практика, съгласно която при наличието на документи относно техниките на продажба кредитополучателите трябва да докажат, от една страна, че са получили информацията, съдържаща се в тези документи, и от друга страна, че банката им я е предоставила или, напротив, изисква това обстоятелство да създава оборима презумпция, че съдържащата се в документите информация е предоставена, включително и устно, на кредитополучателите, чието оборване е в тежест на продавача или доставчика, който носи отговорност за информацията, предоставяна от избраните от него посредници?

                  8)

                  Може ли да се приеме, че е налице значителна неравнопоставеност в договор като разглеждания в главното производство, в който двете страни понасят валутен риск, при положение че, от една страна, продавачът или доставчикът разполага с по-големи възможности от потребителя, за да предвиди валутния риск, а от друга страна, рискът, понасян от продавача или доставчика е ограничен, докато понасяният от потребителя е неограничен?

         (1)  Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори (ОВ L 95, 1993 г., стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273).


title: Дело T-276/13 RENV: Определение на Общия съд от 14 ноември 2019 г. — Growth Energy и Renewable Fuels Association/Съвет (Дъмпинг — Внос на биоетанол с произход от Съединените щати — Окончателно антидъмпингово мито — Отмяна на обжалвания акт — Отпадане на правния интерес — Липса на основание за произнасяне)

text:
               20.1.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/48

      Определение на Общия съд от 14 ноември 2019 г. — Growth Energy и Renewable Fuels Association/Съвет
      (Дело T-276/13 RENV) (1)

      (Дъмпинг - Внос на биоетанол с произход от Съединените щати - Окончателно антидъмпингово мито - Отмяна на обжалвания акт - Отпадане на правния интерес - Липса на основание за произнасяне)
      (2020/C 19/58)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподатели: Growth Energy (Вашингтон, Окръг Колумбия, Съединени американски щати) и Renewable Fuels Association (Вашингтон) (представители: P. Vander Schueren и M. Peristeraki, адвокати)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: S. Boelaert, подпомагана от N. Tuominen, адвокат)

         Встъпили страни в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: T. Maxian Rusche и M. França), ePURE, de Europese Producenten Unie van Hernieuwbare Ethanol (представители: O. Prost и A. Massot, адвокати)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за частична отмяна на Регламент за изпълнение (ЕС) № 157/2013 на Съвета от 18 февруари 2013 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на биоетанол с произход от Съединените американски щати (ОВ L 49, 2013 г., стр. 10) по отношение на жалбоподателите и техните членове.

         Диспозитив

                  1)

                     Липсва основание за произнасяне по жалбата.

                  2)

                     Growth Energy, Renewable Fuels Association, Съветът на Европейския съюз, Европейската комисия и ePURE, de Europese Producenten Unie van Hernieuwbare Ethanol понасят направените от тях съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 226, 3.8.2013 г.


title: Дело C-180/19: Определение на председателя на Съда от 11 юли 2019 г. (преюдициално запитване, отправено от Amtsgericht Düsseldorf — Германия) — flightright GmbH/Eurowings GmbH

text:
               20.1.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/39

      Определение на председателя на Съда от 11 юли 2019 г. (преюдициално запитване, отправено от Amtsgericht Düsseldorf — Германия) — flightright GmbH/Eurowings GmbH
      (Дело C-180/19) (1)

      (2020/C 19/44)
      Език на производството: немски
      Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 246, 22.7.2019 г.


title: Дело T-618/18: Определение на Общия съд от 21 ноември 2019 г. — ZI/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Права по общата здравноосигурителна схема — Осигуряване на съпруга на длъжностно лице — Липса на правен интерес — Недопустимост)

text:
               20.1.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/49

      Определение на Общия съд от 21 ноември 2019 г. — ZI/Комисия
      (Дело T-618/18) (1)

      (Публична служба - Длъжностни лица - Права по общата здравноосигурителна схема - Осигуряване на съпруга на длъжностно лице - Липса на правен интерес - Недопустимост)
      (2020/C 19/59)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: ZI (представител: J.-N. Louis, адвокат)

         Ответник: Европейска комисия (представители: T. Bohr и L. Vernier)

         Встъпили страни в подкрепа на ответника: Европейски парламент (представители: J. Van Pottelberge и J. Steele), Съвет на Европейския съюз (представители: R. Meyer и M. Alver)

         Предмет

      Искане на основание член 270 ДФЕС за отмяна на решението от 4 декември 2017 г. на Службата за „Управление и плащане по индивидуални права“ (PMO) на Комисията, с което се отказва осигуряването на съпруга на жалбоподателката по здравноосигурителната схема на Европейския съюз.

         Диспозитив

                  1)

                     Отхвърля жалбата.

                  2)

                     Осъжда ZI да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 455, 17.12.2018 г.


title: Дело C-746/19: Преюдициално запитване от Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 17 de Barcelona (Испания), постъпило на 14 октомври 2019 г. — UD/Subdelegación del Gobierno en Barcelona

text:
               20.1.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/12

      Преюдициално запитване от Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 17 de Barcelona (Испания), постъпило на 14 октомври 2019 г. — UD/Subdelegación del Gobierno en Barcelona
      (Дело C-746/19)
      (2020/C 19/16)
      Език на производството: испански

         Запитваща юрисдикция

      Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 17 de de Barcelona

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: UD

         Ответник: Subdelegación del Gobierno en Barcelona

         Преюдициални въпроси

                  1.

                  Правилно ли испанската държава е транспонирала Директива 2008/115 (1) в националната правна уредба (Устройствен закон 4/2000, изменен с Устройствен закон 2/2009), след като нейният отговор на незаконния престой продължава да бъде глобата и само при отегчаващи обстоятелства — извеждането?

                  2.

                  Може ли въз основа на принципа на съответстващо тълкуване испанската държава да иска Директива 2008/15 да се прилага пряко, дори когато последната противоречи на предвиденото в националното ѝ законодателство и се утежнява положението на чужденеца?

                  3.

                  Подлежат ли член 55, параграф 1 и член 57, параграф 1 от Устройствен закон 4/2000 на съответстващо на Директива 2008/115 тълкуване, т.е. докато в испанския вътрешен правен ред продължава да е в сила разпоредба, която предвижда, че основната санкция за незаконен престой е глобата, или, напротив, това би довело до тълкуване contra legem на този вътрешен правен ред?

                  4.

                  Трябва ли националният съд да продължи да прилага глобата като основна санкция, а извеждането — само при отегчаващи обстоятелства, или, напротив, окончателно е принуден да прилага извеждането във всички случаи, освен изрично изключените от Директива 2008/115?

         (1)  Директива 2008/115/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 година относно общите стандарти и процедури, приложими в държавите членки за връщане на незаконно пребиваващи граждани на трети страни (OB L 348, 2008 г., стр. 98).


title: Дело C-247/19: Определение на председателя на Съда от 19 юли 2019 г. (преюдициално запитване, отправено от Juzgado de Primera Instancia e Instrucción de Ceuta — Испания) — HC, ID/Banco Bilbao Vizcaya Argentaria SA

text:
               20.1.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/40

      Определение на председателя на Съда от 19 юли 2019 г. (преюдициално запитване, отправено от Juzgado de Primera Instancia e Instrucción de Ceuta — Испания) — HC, ID/Banco Bilbao Vizcaya Argentaria SA
      (Дело C-247/19) (1)

      (2020/C 19/45)
      Език на производството: испански
      Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 246, 22.7.2019 г.


title: Дело C-756/19: Преюдициално запитване от Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa - CAAD) (Португалия), постъпило на 15 октомври 2019 г. — Ramada Storax SA/Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               20.1.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/13

      Преюдициално запитване от Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa - CAAD) (Португалия), постъпило на 15 октомври 2019 г. — Ramada Storax SA/Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Дело C-756/19)
      (2020/C 19/17)
      Език на производството: португалски

         Запитваща юрисдикция

      Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa - CAAD)

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Ramada Storax SA

         Ответник: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Преюдициални въпроси

      Допуска ли правилното тълкуване на членове 90 и 273 от Директива 2006/112/ЕО (1) на Съвета […] и на принципите на неутралитет на ДДС и на пропорционалност, както и на основните икономически свободи, португалският законодател да ограничи в член 78, параграф 7, буква b) от Código do Imposto sobre o Valor Acrescentado (CIVA), одобрен с Декрет-закон № 394-B/84 от 26 декември 1984 г. корекцията на данъка върху добавената стойност (ДДС) по вземанията, считани за несъбираеми в производство по несъстоятелност в предвидените в него случаи (т.е. когато е обявена несъстоятелност с ограничен характер след влизане в сила на решението за установяване на вземанията и определяне на класове, предвидено в Código da Insolvência e da Recuperação de Empresas (Кодекс за несъстоятелност и преструктуриране на предприятията, наричан по-нататък „CIRE“), одобрен с Декрет-закон № 53/2004 от 18 март 2004 г., или когато е налице одобрение на плана, което е предмет на решението, предвидено в член 156 от същия кодекс), с последицата, че не се приемат за тази цел решенията на съдилищата на други държави членки, с които се обявяват за несъбираеми вземанията, предявени в производство по несъстоятелност?

         (1)  Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7).


title: Дело T-740/18 R: Определение на председателя на Общия съд от 26 септември 2019 г. — Taminco/Комисия (Обезпечително производство — Продукти за растителна защита — Регламент (ЕО) № 1107/2009 — Активно вещество тирам — Условия за одобрение на пускането на пазара — Молба за спиране на изпълнението — Липса на неотложност)

text:
               20.1.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/50

      Определение на председателя на Общия съд от 26 септември 2019 г. — Taminco/Комисия
      (Дело T-740/18 R)
      (Обезпечително производство - Продукти за растителна защита - Регламент (ЕО) № 1107/2009 - Активно вещество тирам - Условия за одобрение на пускането на пазара - Молба за спиране на изпълнението - Липса на неотложност)
      (2020/C 19/60)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Taminco BVBA (Гент, Белгия) (представители: C. Mereu и S. Englebert, avocats)

         Ответник: Европейска комисия (представители: G. Koleva, A. Lewis и I. Naglis)

         Предмет

      Молба на основание членове 278 и 279 ДФЕС, с която се иска спиране на изпълнението на Регламент за изпълнение (ЕС) 2018/1500 на Комисията от 9 октомври 2018 година относно неподновяването на одобрението на активното вещество тирам и за забрана на употребата и продажбата на семена, третирани с продукти за растителна защита, съдържащи тирам, в съответствие с Регламент (ЕО) № 1107/2009 на Европейския парламент и на Съвета относно пускането на пазара на продукти за растителна защита, и изменящ Регламент за изпълнение (ЕС) № 540/2011 на Комисията (ОВ L 254, 2018 г., стp. 1).

         Диспозитив

                  1)

                     Отхвърля молбата за допускане на временни мерки.

                  2)

                     Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело C-758/19: Преюдициално запитване от Polymeles Protodikeio Athinon (Гърция), постъпило на 16 октомври 2019 г. — OH/ID

text:
               20.1.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/14

      Преюдициално запитване от Polymeles Protodikeio Athinon (Гърция), постъпило на 16 октомври 2019 г. — OH/ID
      (Дело C-758/19)
      (2020/C 19/18)
      Език на производството: гръцки

         Запитваща юрисдикция

      Polymeles Protodikeio Athinon

         Страни в главното производство

         Ищец: OH

         Ответник: ID

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Съвпадат ли понятията „имунитет по отношение на съдебни производства“ и „имунитет“, съдържащи се в член 11 от Протокола (1), така както са формулирани и с оглед на целта, която преследват?

                  2)

                  Обхваща и включва ли „имунитетът по отношение на съдебни производства“/„имунитетът“ по член 11, освен наказателно преследване и граждански искове, предявени срещу членовете на Комисията от страна на увредени трети лица?

                  3)

                  Може ли да бъде отнет „имунитетът по отношение на съдебни производства“/„имунитетът“ на комисаря и в рамките на граждански иск срещу него, като предявения в конкретния случай иск? При утвърдителен отговор, кой трябва да проведе процедурата по отнемане на имунитета?

                  4)

                  Компетентни ли са юрисдикциите на Европейския съюз да се произнесат по иск за извъндоговорна отговорност срещу комисар, като предявения в конкретния случай иск?

         (1)  Член 11 от Протокола за привилегиите и имунитетите на Европейския съюз от 8 април 1965 г., понастоящем приложение — като Протокол № 7 — към Договора [за функционирането на Европейския съюз].


title: Дело T-147/19: Определение на Общия съд от 14 ноември 2019 г. — Flovax/EUIPO – Dagniaux и Gervais Danone (GLACIER DAGNIAUX DEPUIS 1923) (Марка на Европейския съюз — Искане за обявяване на недействителност — Фигуративна марка на Европейския съюз „GLACIER DAGNIAUX DEPUIS 1923“ — Оттегляне на обжалваното решение — Отпадане на предмета на спора — Липса на основание за произнасяне)

text:
               20.1.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/50

      Определение на Общия съд от 14 ноември 2019 г. — Flovax/EUIPO – Dagniaux и Gervais Danone (GLACIER DAGNIAUX DEPUIS 1923)
      (Дело T-147/19) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Искане за обявяване на недействителност - Фигуративна марка на Европейския съюз „GLACIER DAGNIAUX DEPUIS 1923“ - Оттегляне на обжалваното решение - Отпадане на предмета на спора - Липса на основание за произнасяне)
      (2020/C 19/61)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Flovax Sàrl (Донкол, Люксембург) (представител: C.-S. Marchiani, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: S. Pétrequin и J. Crespo Carrillo)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO: Dagniaux (Рубе, Франция)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Compagnie Gervais Danone (Париж, Франция) (представител: S. Havard Duclos, адвокат)

         Предмет

      Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 18 май 2018 г. (съединени преписки R 2210/2016-1 и R 2211/2016-1), постановено в производство за обявяване на недействителност между Compagnie Gervais Danone, от една страна, и Flovax и Dagniaux, от друга страна.

         Диспозитив

                  1)

                     Липсва основание за произнасяне по жалбата.

                  2)

                     Осъжда Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 148, 29.4.2019 г.


title: Дело C-327/19: Определение на председателя на Съда от 29 август 2019 г. (преюдициално запитване, отправено от Korkein hallinto-oikeus — Финландия) — производство, образувано по искане на Nobina Finland Oy

text:
               20.1.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/40

      Определение на председателя на Съда от 29 август 2019 г. (преюдициално запитване, отправено от Korkein hallinto-oikeus — Финландия) — производство, образувано по искане на Nobina Finland Oy
      (Дело C-327/19) (1)

      (2020/C 19/46)
      Език на производството: фински
      Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 220, 1.7.2019г.


title: Дело C-760/19: Преюдициално запитване от First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Обединено кралство), постъпило на 16 октомври 2019 г. — JCM Europe (UK) Ltd/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

text:
               20.1.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/15

      Преюдициално запитване от First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Обединено кралство), постъпило на 16 октомври 2019 г. — JCM Europe (UK) Ltd/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
      (Дело C-760/19)
      (2020/C 19/19)
      Език на производството: английски

         Запитваща юрисдикция

      First-tier Tribunal (Tax Chamber)

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: JCM Europe (UK) Ltd

         Ответник: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Невалиден ли е Регламент за изпълнение (ЕС) 2016/1760 на Комисията (1) от 28 септември 2016 година относно класирането на някои стоки в Комбинираната номенклатура (КН), поради това че класира валидатора за банкноти и касите за пари в брой, посочени в регламента, в код по КН 84729070, а не в код по КН 90314990?

                  2)

                  По-специално невалиден ли е Регламент за изпълнение (ЕС) 2016/1760 на Комисията, поради това че:

                              a)

                              неоснователно ограничава обхвата на позиция 9031;

                              б)

                              неоснователно разширява обхвата на позиция 8472;

                              в)

                              основава се на недопустими фактори;

                              г)

                              не се основава надлежно на обяснителните бележки, на позициите по КН и/или на общите правила за тълкуване във връзка с класирането на стока като описаната в този регламент?

         (1)  ОВ L 269, 2016 г., стр. 6.


title: Дело T-181/19: Определение на Общия съд от 18 ноември 2019 г. — Dickmanns/EUIPO (Публична служба — Срочно наети служители — Срочен трудов договор с клауза за прекратяване — Клауза, която слага край на договора в случай, че името на служителя не е вписано в списъка с резерви за назначения от конкурс — Чисто потвърдителен акт — Срок за обжалване по административен ред — Недопустимост)

text:
               20.1.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/51

      Определение на Общия съд от 18 ноември 2019 г. — Dickmanns/EUIPO
      (Дело T-181/19) (1)

      (Публична служба - Срочно наети служители - Срочен трудов договор с клауза за прекратяване - Клауза, която слага край на договора в случай, че името на служителя не е вписано в списъка с резерви за назначения от конкурс - Чисто потвърдителен акт - Срок за обжалване по административен ред - Недопустимост)
      (2020/C 19/62)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Sigrid Dickmanns (Гран Алакант, Испания) (представител: H. Tettenborn, avocat)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: A. Lukosiütè, подпомагана от B. Wägenbaur, avocat)

         Предмет

      Искане на основание член 270 ДФЕС, от една страна – за отмяна на решението на EUIPO от 4 юни 2018 г., с което се отхвърлят исканията на жалбоподателката да се премахне клаузата за прекратяване в член 5 от нейния договор, този договор да се преобразува в договор за неопределено време, доколкото е необходимо, да се оттегли решението от 14 декември 2017 г., и да се удължи повторно срокът на договора ѝ след 30 септември 2018 г., или най-малкото жалбоподателката да бъде включена в производството за повторно удължаване на срока на договорите на срочно наетите служители в съответствие с Насоките от 28 януари 2016 г. за удължаване на срока на договорите на срочно наетите служители и, от друга страна — за присъждане на обезщетение за вредите, които жалбоподателката твърди, че е претърпяла.

         Диспозитив

                  1)

                     Отхвърля жалбата като недопустима.

                  2)

                     Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) понася направените от нея съдебни разноски, както и тези, направени от г-жа Sigrid Dickmanns.

         (1)  ОВ C 206, 17.6.2019 г.


title: Дело C-766/19: Преюдициално запитване от Tribunal Judicial da Comarca dos Açores (Португалия), постъпило на 18 октомври 2019 г. — RF/SATA International — Serviços de Transportes Aéreos SA

text:
               20.1.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/15

      Преюдициално запитване от Tribunal Judicial da Comarca dos Açores (Португалия), постъпило на 18 октомври 2019 г. — RF/SATA International — Serviços de Transportes Aéreos SA
      (Дело C-766/19)
      (2020/C 19/20)
      Език на производството: португалски

         Запитваща юрисдикция

      Tribunal Judicial da Comarca dos Açores

         Страни в главното производство

         Жалбоподатели: QE, RD

         Ответник: SATA International - Serviços de Transportes Aéreos SA

         Встъпила страна: Ana – Aeroportos de Portugal SA

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Трябва ли събитие като настъпилото на 10 май 2017 г. на летище Лисабон, на което е имало обща авария в снабдяването с гориво, която прави невъзможно презареждането на самолетите поради повреда в помпената система, възпрепятстваща прехвърлянето на гориво към системата за зареждане, за която отговарят структурите, управляващи летищната инфраструктура, като тази повреда засяга непрекъснатото функциониране и оперативност на посоченото летище и причинява закъснения и отмяна на 473 полета, 12 от които са отклонени, 98 — отменени, а 363 са изпълнени със закъснение и са засегнати 41 000 пътници, да се квалифицира като „извънредно обстоятелство“ по смисъла на член 5, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 261/2004 (1), който освобождава въздушния превозвач от задължението за изплащане на обезщетение?

                  2)

                  Трябва ли да се приеме, че авиокомпания, която поради невъзможност да презареди с горивото на летището в Лисабон поради изложените по-горе причини решава да презареди на най-близкото алтернативно летище (Порто) и поради закъснение, дължащо се на късно излитане от летище Лисабон, както и [на] презареждане на друго летище, довели до това, че екипажът на посочения самолет вече не разполага с време за полетно обслужване, което по закон позволява изпълнението на закъснелия полет, сключва договор с друга авиокомпания за оперативен лизинг (ACMI) за изпълнение на посочения полет, е използвала всички средства и алтернативи, с които е разполагала, за да ограничи закъснението на полета?

         (1)  Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91 (ОВ L 46, 2004 г., стр. 1; Специално издание на български език, глава 7, том 12, стр. 218).


title: Дело T-518/19 R: Определение на председателя на Общия съд от 26 септември 2019 г. — Sipcam Oxon/Комисия (Обезпечително производство — Продукти за растителна защита — Регламент (ЕО) № 1107/2009 — Активно вещество хлороталонил — Условия за одобрение за пускане на пазара — Молба за спиране на изпълнението — Липса на неотложност)

text:
               20.1.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/52

      Определение на председателя на Общия съд от 26 септември 2019 г. — Sipcam Oxon/Комисия
      (Дело T-518/19 R)
      (Обезпечително производство - Продукти за растителна защита - Регламент (ЕО) № 1107/2009 - Активно вещество хлороталонил - Условия за одобрение за пускане на пазара — Молба за спиране на изпълнението - Липса на неотложност)
      (2020/C 19/63)
      Език на производството: английски

         Страни

         Молител: Sipcam Oxon SpA (Милано, Италия) (представители: C. Mereu и P. Sellar, avocats)

         Ответник: Европейска комисия (представители: I. Naglis и A. Dawes)

         Предмет

         Молба на основание членове 278 и 279 ДФЕС за спиране на изпълнението на Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/677 на Комисията от 29 април 2019 година за неподновяване на одобрението на активното вещество хлороталонил в съответствие с Регламент (ЕО) № 1107/2009 на Европейския парламент и на Съвета относно пускането на пазара на продукти за растителна защита и за изменение на Регламент за изпълнение (ЕС) № 540/2011 на Комисията (ОВ L 114, 2019 г., стр. 15)

         Диспозитив

                  1)

                     Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.

                  2)

                     Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело C-345/19: Определение на председателя на Съда от 26 август 2019 г. (преюдициално запитване, отправено от Amtsgericht Düsseldorf — Германия) — EUflight.de GmbH/Eurowings GmbH

text:
               20.1.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/40

      Определение на председателя на Съда от 26 август 2019 г. (преюдициално запитване, отправено от Amtsgericht Düsseldorf — Германия) — EUflight.de GmbH/Eurowings GmbH
      (Дело C-345/19) (1)

      (2020/C 19/47)
      Език на производството: немски
      Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 255, 29.7.2019 г.


title: Дело C-768/19: Преюдициално запитване от Bundesverwaltungsgericht (Германия), постъпило на 18 октомври 2019 г. — Федерална република Германия/SE

text:
               20.1.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/16

      Преюдициално запитване от Bundesverwaltungsgericht (Германия), постъпило на 18 октомври 2019 г. — Федерална република Германия/SE
      (Дело C-768/19)
      (2020/C 19/21)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Bundesverwaltungsgericht

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Федерална република Германия

         Ответник: SE

         Заинтересована страна: Der Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

         Преюдициални въпроси

                  1.

                  Когато търсещо убежище лице, което — преди навършване на пълнолетие от детето му, с което са били членове на създадено в държавата на произход семейство и на което дете по подадена от него преди да навърши пълнолетие молба за закрила е предоставен статут на лице, ползващо се със субсидиарна закрила, след като е навършило пълнолетие (наричано по-нататък „ползващото се със закрила лице“) — влиза в приемащата държава членка на ползващото се със закрила лице и също подава там молба за международна закрила (наричано по-нататък „търсещото убежище лице“), следва ли при наличието на национална правна уредба, в която във връзка с предоставянето на право на субсидиарна закрила, производно на правото на ползващото се със закрила лице, се прави позоваване на член 2, буква й) от Директива 2011/95/ЕС (1), при разглеждането на въпроса дали ползващото се със закрила лице е „непълнолетно“ по смисъла на член 2, буква й), трето тире от Директива 2011/95/ЕС, да се вземе предвид датата на приемане на решението по молбата за предоставяне на убежище на търсещото убежище лице или по-ранна дата, например датата, на която:

                              а)

                              на ползващото се със закрила лице е предоставена субсидиарна закрила,

                              б)

                              търсещото убежище лице е подало молбата си за предоставяне на убежище,

                              в)

                              търсещото убежище лице е влязло в приемащата държава членка или

                              г)

                              ползващото се със закрила е подало молбата си за предоставяне на убежище?

                  2.

                  В случай че:

                              а)

                              решаваща е датата на подаване на молбата,

                                          следва ли в това отношение да се вземе предвид направеното писмено, устно или по друг начин искане за закрила, което е станало известно на националния орган, компетентен да се произнесе по молбата за предоставяне на убежище (искане за убежище), или следва се вземе предвид официално подадената молба за международна закрила?

                              б)

                              решаваща е датата на влизането на търсещото убежище лице или датата, на която то е подало молбата за предоставяне на убежище:
                              от значение ли е и обстоятелството дали към тази дата все още не е било постановено решение по молбата за закрила на ползващото се със закрила?

                  3.

                              а)

                              Какви изисквания следва да се поставят в описаната в точка 1 ситуация, за да представлява търсещото убежище лице „член на семейството“ (член 2, буква й) от Директива 2011/95/ЕС), който се намира „в същата държава членка във връзка с молбата за международна закрила“, в която се намира лицето, на което е предоставена международна закрила, и с което лице „вече“ е било създадено семейството „в държавата на произход“? Необходимо ли за тази цел по-специално в приемащата държава членка да е възобновен семейният живот между ползващото се със закрила лице и търсещото убежище лице по смисъла на член 7 от Хартата на основните права или в това отношение е достатъчно само едновременното присъствие на ползващото се със закрила лице и на търсещото убежище лице в приемащата държава членка? Представлява ли единият от родителите член на семейството и когато според обстоятелствата в конкретния случай влизането не е имало за цел действително да се поеме отговорността по смисъла на член 2, буква й), трето тире от Директива 2011/95/ЕС за лице, на което е предоставена международна закрила и което все още е непълнолетно и не е семейно?

                              б)

                              Доколкото на въпрос 3, буква а) следва да се отговори в смисъл, че се изисква семейният живот между ползващото се със закрила лице и търсещото убежище лице по смисъла на член 7 от Хартата на основните права да е възобновен, от значение ли е към кой момент е настъпило възобновяването? Следва ли в това отношение да се вземе предвид по-специално обстоятелството дали семейният живот е възобновен в рамките на определен период от време след влизането на търсещото убежище лице, към момента на подаването на молбата от страна на търсещото убежище лице или към момент, в който ползващото се със закрила лице все още е било непълнолетно?

                  4.

                  Престава ли търсещото убежище лице да има качеството на член на семейството по смисъла на член 2, буква й), трето тире от Директива 2011/95/ЕС на датата, на която ползващото се със закрила лице навърши пълнолетие и следователно със свързаното с това отпадане на отговорността за лице, което е непълнолетно и не е семейно? При отрицателен отговор на този въпрос: продължава ли да съществува това качество на член на семейството (и свързаните с него права) неограничено във времето и след тази дата или то отпада след определен период от време (при утвърдителен отговор: какъв период от време?) или при настъпването на определени събития (при утвърдителен отговор: кои събития?)?

         (1)  Директива 2011/95/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 13 декември 2011 година относно стандарти за определянето на граждани на трети държави или лица без гражданство като лица, на които е предоставена международна закрила, за единния статут на бежанците или на лицата, които отговарят на условията за субсидиарна закрила, както и за съдържанието на предоставената закрила (OB L 337, 2011 г., стр. 9).


title: Дело C-370/19: Определение на председателя на Съда от 22 юли 2019 г. (преюдициално запитване, отправено от Amtsgericht Hamburg – Германия) — GE/Société Air France

text:
               20.1.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/41

      Определение на председателя на Съда от 22 юли 2019 г. (преюдициално запитване, отправено от Amtsgericht Hamburg – Германия) — GE/Société Air France
      (Дело C-370/19) (1)

      (2020/C 19/48)
      Език на производството: немски
      Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 280, 19.8.2019 г.


title: Дело T-549/19 R: Определение на председателя на Общия съд от 26 септември 2019 г. — Medac Gesellschaft für klinische Spezialpräparate/Комисия (Обезпечително производство — „Лекарство сирак“ — Молба за спиране на изпълнението — Липса на неотложност)

text:
               20.1.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/53

      Определение на председателя на Общия съд от 26 септември 2019 г. — Medac Gesellschaft für klinische Spezialpräparate/Комисия
      (Дело T-549/19 R)
      (Обезпечително производство - „Лекарство сирак“ - Молба за спиране на изпълнението - Липса на неотложност)
      (2020/C 19/64)
      Език на производството: немски

         Страни

         Молител: Medac Gesellschaft für klinische Spezialpräparate mbH (Ведел, Германия) (представител: P. von Czettritz, avocat)

         Ответник: Европейска комисия (представители: J. F. Brakeland, L. Haasbeek и C. Hermes)

         Предмет

      Молба на основание членове 278 и 279 ДФЕС за спиране на изпълнението на член 5 от Решение за изпълнение на Комисията C (2019) 4858 окончателен от 20 юни 2019 г. за издаване на разрешение за пускане на пазара съгласно Регламент (ЕО) № 726/2004 на Европейския парламент и на Съвета на лекарствен продукт за хуманна употреба „Trecondi — треосулфан“

         Диспозитив

                  1)

                     Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.

                  2)

                     Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело T-287/16 RENV: Решение на Общия съд от 26 ноември 2019 г. — Белгия/Комисия (ЕФГЗ и ЕЗФРСР — Разходи, изключени от финансиране — Разходи, направени от Белгия — Възстановявания при износ — Липса на възстановяване, резултат от небрежни действия на орган на държава членка — Неизчерпване на всички възможни способи за правна защита — Пропорционалност)

text:
               20.1.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/42

      Решение на Общия съд от 26 ноември 2019 г. — Белгия/Комисия
      (Дело T-287/16 RENV) (1)

      (ЕФГЗ и ЕЗФРСР - Разходи, изключени от финансиране - Разходи, направени от Белгия - Възстановявания при износ - Липса на възстановяване, резултат от небрежни действия на орган на държава членка - Неизчерпване на всички възможни способи за правна защита - Пропорционалност)
      (2020/C 19/49)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Кралство Белгия (представители: J.-C. Halleux, M. Jacobs и C. Pochet, подпомагани от É. Grégoire и J. Mariani, avocats)

         Ответник: Европейска комисия (представители: A. Bouquet и B. Hofstötter)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение за изпълнение (ЕС) 2016/417 на Комисията от 17 март 2016 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (ОВ L 75, 2016 г., стр. 16), доколкото с него по отношение на Кралство Белгия е изключена от финансиране сумата от 9 601 619,00 EUR

         Диспозитив

                  1)

                     Отменя Решение за изпълнение (ЕС) 2016/417 на Комисията от 17 март 2016 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР), доколкото с него по отношение на Кралство Белгия е изключена от финансиране сумата от 9 601 619,00 EUR.

                  2)

                     Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски както в производството пред Общия съд, така и в производството пред Съда.

         (1)  ОВ C 270, 25.7.2016 г.


title: Дело C-771/19: Преюдициално запитване от Symvoulio tis Epikrateias (Държавен съвет, Гърция), постъпило на 21 октомври 2019 г. — NAMA Symvouloi Michanikoi kai Meletites A.E. – LDK Symvouloi Michanikoi A.E., NAMA Symvouloi Michanikoi kai Meletites A.E., LDK Symvouloi Michanikoi A.E./Archi Exetasis Prodikastikon Prosfygon (AEPP), ATTIKO METRO A.E.

text:
               20.1.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/18

      Преюдициално запитване от Symvoulio tis Epikrateias (Държавен съвет, Гърция), постъпило на 21 октомври 2019 г. — NAMA Symvouloi Michanikoi kai Meletites A.E. – LDK Symvouloi Michanikoi A.E., NAMA Symvouloi Michanikoi kai Meletites A.E., LDK Symvouloi Michanikoi A.E./Archi Exetasis Prodikastikon Prosfygon (AEPP), ATTIKO METRO A.E.
      (Дело C-771/19)
      (2020/C 19/22)
      Език на производството: гръцки

         Запитваща юрисдикция

      Symvoulio tis Epikrateias

         Страни в главното производство

         Жалбоподатели: NAMA Symvouloi Michanikoi kai Meletites A.E. – LDK Symvouloi Michanikoi A.E., NAMA Symvouloi Michanikoi kai Meletites A.E., LDK Symvouloi Michanikoi A.E.

         Ответници: Archi Exetasis Prodikastikon Prosfygon (AEPP), ATTIKO METRO A.E.

         Преюдициални въпроси

                  1)

                              a)

                              Трябва ли член 1, параграф 3, член 2, параграф 1, букви a) и б) и член 2а, параграф 2 от Директива 92/13/ЕИО (1) на Съвета от 25 февруари 1992 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно прилагането на правилата на Общността по възлагане на обществени поръчки на субекти, извършващи дейност във водния, енергийния, транспортния и телекомуникационния сектор (ОВ L 76, 1992 г.; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 2, стр. 43), разглеждани в светлината на изводите, направени в решения Fastweb (C-100/12), PFE (C-689/13), Archus и Gama (C-131/16) и Lombardi (C-333/18), да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална съдебна практика, според която, когато не в последната фаза от възлагането на поръчката, а в по-ранна фаза от тръжната процедура (като етапа на разглеждане на техническите оферти), с решение на възложителя се изключва един оферент и обратно, се допуска друго заинтересовано лице (конкурент), изключеният оферент, в случай че компетентният съд отхвърли молбата му за спиране [на решението на AEPP] в частта, относно изключването му от процедурата, запазва законния си интерес да поиска със същата молба за спиране изключването на другия оферент, твърдейки само, че последният е бил допуснат в нарушение на принципа на равно третиране на офертите?

                              б)

                              При утвърдителен отговор на въпроса в буква a), трябва ли посочените разпоредби да се тълкуват в смисъл, че в светлината на гореизложеното изключеният оферент има право да посочи с молбата за спиране всеки порок в участието на конкурента в тръжната процедура, т.е. да оспори и различни други нередовности в офертата на конкурента, различни от нередовностите, поради които е била изключена собствената му оферта, така че преди всичко да спре продължаването на процедурата и възлагането на поръчката на конкурента, с акт, който следва да бъде приет на следващ етап от процедурата, и впоследствие, при уважаване на жалбата по съдебен ред в главното производство (искане за отмяна), този конкурент да бъде изключен, да бъде изоставено възлагането на поръчката, а оттам евентуално и да бъде открита нова тръжна процедура, в която да участва изключеният жалбоподател?

                  2)

                  Има ли значение за отговора на предходния въпрос фактът, че достъпът до временната съдебна защита (а и до окончателната) се обуславя от предварителното отхвърляне на жалба пред независим национален орган за разглеждане на административни жалби, включително в светлината на изводите, изложени в решение Bietergemeinschaft Technische Gebäudebetreuung und Caverion Österreich (C-355/15)?

                  3)

                  Има ли значение за отговора на първия въпрос обстоятелството, че ако бъдат уважени оплакванията на изключения оферент срещу участието на конкурента в тръжната процедура (a) би могло да бъде невъзможно организирането на нова процедура за възлагане на обществена поръчка или (б) причината, поради която е бил изключен жалбоподателят, не позволява участието му в евентуалната нова процедура?

         (1)  Директива от 25 февруари 1992 г. (ОВ L 76, 1992 г., стр. 14; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 2, стр. 43).


title: Дело C-782/19: Преюдициално запитване от tribunal de grande instance de Paris (Франция), постъпило на 22 октомври 2019 г. — FA/BNP Paribas Personal Finance SA, Procureur de la République

text:
               20.1.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/29

      Преюдициално запитване от tribunal de grande instance de Paris (Франция), постъпило на 22 октомври 2019 г. — FA/BNP Paribas Personal Finance SA, Procureur de la République
      (Дело C-782/19)
      (2020/C 19/30)
      Език на производството: френски

         Запитваща юрисдикция

      Tribunal de grande instance de Paris

         Страни в главното производство

         Ищец: FA

         Ответници: BNP Paribas Personal Finance SA, Procureur de la République

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Изключва ли Директива 93/13 (1), тълкувана с оглед на принципа на ефективност, в случай като разглеждания в главното производство прилагането на разпоредби за погасителна давност в следните хипотези: (a) обявяване на клауза за неравноправна, (б) евентуално възстановяване на суми, (в) когато потребителят е ищец, и (г) когато потребителят е ответник, включително по насрещен иск?

                  2)

                  Ако отговорът на първия въпрос е изцяло или отчасти отрицателен, допуска ли Директива 93/13, тълкувана с оглед на принципа на ефективност, в случай като разглеждания в главното производство прилагането на национална съдебна практика, определяща датата на приемане на офертата за кредит, а не датата на възникване на сериозни финансови затруднения, като момент, от който започва да тече давността?

                  3)

                  Представляват ли основен предмет на договора по смисъла на член 4, параграф 2 от Директива 93/13 клаузи като тези по главното производство, които предвиждат по-специално, че швейцарският франк е разчетната валута, а еврото е валутата на изплащане, и съответно оставят валутния риск за сметка на кредитополучателя, при положение, че размерът на разходите за обмен на валута не се оспорва и че са налице клаузи, предвиждащи възможност на определени дати кредитополучателят да упражни опция за конвертиране в евро съгласно предварително установена формула?

                  4)

                  Изключва ли Директива 93/13, тълкувана с оглед на принципа на ефективност на общностното право, национална съдебна практика, съгласно която клауза или съвкупност от клаузи като разглежданите в главното производство са „ясни и разбираеми“ по смисъла на Директивата по съображения, че:

                              —

                              в предварителната оферта за кредит подробно се посочват валутните операции, осъществявани при изпълнението на договора за кредит, и се уточнява, че обменният курс на еврото в швейцарски франкове е този, който се прилага два работни дни преди датата на събитието, което определя операцията, така както е публикуван на сайта на Европейската централна банка,

                              —

                              в офертата се посочва, че кредитополучателят дава съгласието си за валутните операции по обмен на швейцарски франкове в евро и на евро в швейцарски франкове, необходими за функционирането и за погасяването на кредита, и че кредитодателят ще извърши конвертирането в швейцарски франкове на остатъка от месечните погасителни вноски в евро след заплащане на кредитните разходи,

                              —

                              в офертата се посочва, че когато при валутната операция се получи сума, по-ниска по размер от изискуемата погасителна вноска в швейцарски франкове, погасяването на главницата ще бъде по-бавно и евентуално непогасената с вноската част от главницата ще бъде добавена към дебитното салдо по сметката в швейцарски франкове, и се уточнява, че погасяването на главницата по кредита се променя в зависимост от промените в обменния курс, прилаган към месечните погасителни вноски, в посока към повишаване или понижаване, и че това може да доведе до удължаване или намаляване на срока на погасяване на кредита и евентуално до промяна на общия размер на подлежащата на погасяване сума,

                              —

                              в членовете „вътрешна сметка в евро“ и „вътрешна сметка в швейцарски франкове“ подробно са описани операциите, извършвани при всяко плащане на погасителна вноска, с които се кредитира и дебитира всяка сметка, а в договора се посочва по прозрачен начин конкретното функциониране на механизма на конвертиране на чуждестранната валута; въпреки че в офертата не се упоменава изрично по-специално „валутният риск“, който се поема от кредитополучателя поради неполучаването на доходи в разчетната валута, нито „рискът от лихвени проценти“?

                  5)

                  При утвърдителен отговор на четвъртия въпрос допуска ли Директива 93/13, тълкувана с оглед на принципа на ефективност на общностното право, национална съдебна практика, съгласно която клауза или съвкупност от клаузи като разглежданите в главното производство са „ясни и разбираеми“ по смисъла на Директивата, при положение че единственото обстоятелство в допълнение към изложените в четвъртия въпрос е извършването на симулация на обезценяване с 5,37 % на валутата на изплащане спрямо разчетната валута в договор с първоначален срок от 25 години, без извън това да се използват думи като „риск“ или „затруднение“?

                  6)

                  В чия тежест — на продавача или доставчика, или пък на потребителя е да докаже, че клаузата е изразена на „ясен и разбираем“ език по смисъла на Директива 93/13, включително и какви са обстоятелствата около сключването на договора?

                  7)

                  Ако доказването на ясния и разбираем характер на клаузата е в тежест на продавача или доставчика, допуска ли Директива 93/13 национална съдебна практика, съгласно която при наличието на документи относно техниките на продажба кредитополучателите трябва да докажат, от една страна, че са получили информацията, съдържаща се в тези документи, и от друга страна, че банката им я е предоставила или, напротив, изисква това обстоятелство да създава оборима презумпция, че съдържащата се в документите информация е предоставена, включително и устно, на кредитополучателите, чието оборване е в тежест на продавача или доставчика, който носи отговорност за информацията, предоставяна от избраните от него посредници?

                  8)

                  Може ли да се приеме, че е налице значителна неравнопоставеност в договор като разглеждания в главното производство, в който двете страни понасят валутен риск, при положение че, от една страна, продавачът или доставчикът разполага с по-големи възможности от потребителя, за да предвиди валутния риск, а от друга страна, рискът, понасян от продавача или доставчика е ограничен, докато понасяният от потребителя е неограничен?

         (1)  Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори (ОВ L 95, 1993 г., стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273).


title: Дело T-502/16: Решение на Общия съд от 20 ноември 2019 г. — Missir Mamachi di Lusignano и др.//Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Убийство на длъжностно лице и съпругата му — Задължение да се осигури безопасността на персонала на Съюза — Отговорност на институция за неимуществените вреди на роднините на починало длъжностно лице — Майка, брат и сестра на длъжностното лице — Иск за обезщетение — Допустимост — Процесуална легитимация по член 270 ДФЕС — Лице, за което се прилага Правилникът — Разумен срок)

text:
               20.1.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/43

      Решение на Общия съд от 20 ноември 2019 г. — Missir Mamachi di Lusignano и др.//Комисия
      (Дело T-502/16) (1)

      (Публична служба - Длъжностни лица - Убийство на длъжностно лице и съпругата му - Задължение да се осигури безопасността на персонала на Съюза - Отговорност на институция за неимуществените вреди на роднините на починало длъжностно лице - Майка, брат и сестра на длъжностното лице - Иск за обезщетение - Допустимост - Процесуална легитимация по член 270 ДФЕС - Лице, за което се прилага Правилникът - Разумен срок)
      (2020/C 19/50)
      Език на производството: италиански

         Страни

         Ищци: Stefano Missir Mamachi di Lusignano (Шанхай, Китай) и 6 други ищци, чиито имена са посочени в приложение към решението (представители: F. Di Gianni, G. Coppo и A. Scalini, avocats)

         Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално B. Eggers, G. Gattinara и D. Martin, впоследствие G. Gattinara и R. Striani)

         Предмет

      Иск по член 270 ДФЕС, с който по същество се иска Комисията да бъде осъдена да заплати на роднините на г-н Alessandro Missir Mamachi di Lusignano, на роднините на г-н Livio Missir Mamachi di Lusignano, на г-жа Anne Jeanne Cécile Magdalena Maria Sintobin, на г-н Stefano Missir Mamachi di Lusignano и на г-жа Maria Letizia Missir Mamachi di Lusignano, различни по размер обезщетения за понесените от тях неимуществени вследствие на убийството на г-н Alessandro Missir Mamachi di Lusignano и съпругата му, извършено на 18 септември 2006 г. в Рабат (Мароко), където г-н Alessandro Missir Mamachi di Lusignano се е намирал по служебни причини

         Диспозитив

                  1)

                     Основанието за произнасяне по същество по исканията Европейската комисия да бъде осъдена да заплати обезщетения за претърпени неимуществени вреди в размер на 463 050 EUR на всеки от наследниците на г-н Alessandro Missir Mamachi di Lusignano, в размер на 574 000 EUR на същите наследници и в размер на 308 700 EUR на наследниците на г-н Livio Missir Mamachi di Lusignano, е отпаднало.

                  2)

                     Осъжда Комисията да заплати солидарно на г-жа Anne Jeanne Cécile Magdalena Maria Sintobin обезщетение за претърпените от нея неимуществени вреди в размер на 50 000 EUR.

                  3)

                     Осъжда Комисията да заплати солидарно на г-жа Maria Letizia Missir Mamachi di Lusignano обезщетение за претърпените от нея неимуществени вреди в размер на 10 000 EUR.

                  4)

                     Осъжда Комисията да заплати солидарно на г-н Stefano Missir Mamachi di Lusignano обезщетение за претърпените от него неимуществени вреди в размер на 10 000 EUR.

                  5)

                     Посочените в точки 2—4 от диспозитива обезщетения се дължат ведно с лихвата за забава в размер на лихвения процент, определен от Европейската централна банка (ЕЦБ) за основните й операции по рефинансиране, увеличен с два процентни пункта, считано от произнасянето на настоящото решение до окончателното им изплащане.

                  6)

                     Отхвърля исковете в останалата част.\

                  7)

                     Осъжда Комисията да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 26, 26.1.2013 г. (първоначално делото е регистрирано под номер F-132/12 на Съда на публичната служба на Европейския съюз и е прехвърлено на Общия съд на Европейския съюз на 1 септември 2016 г.).


title: Дело C-783/19: Преюдициално запитване от Audiencia Provincial de Barcelona (Испания), постъпило на 22 октомври 2019 г. — Comité Interprofessionnel du Vin de Champagne/GB

text:
               20.1.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/31

      Преюдициално запитване от Audiencia Provincial de Barcelona (Испания), постъпило на 22 октомври 2019 г. — Comité Interprofessionnel du Vin de Champagne/GB
      (Дело C-783/19)
      (2020/C 19/31)
      Език на производството: испански

         Запитваща юрисдикция

      Audiencia Provincial de Barcelona

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Comité Interprofessionnel du Vin de Champagne

         Ответник: GB

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Позволява ли обхватът на правната закрила на дадено наименование за произход то да се ползва с правна закрила не само срещу сходни продукти, но и срещу услуги, които могат да са свързани с прякото или непрякото разпространение на тези продукти?

                  2)

                  Налага ли рискът от нарушение чрез пресъздаване, към който се отнасят посочените членове от общностните регламенти (1) (2), преди всичко да се извърши анализ на наименованието, за да се установи влиянието му върху средния потребител, или, за да се анализира този риск от нарушение чрез пресъздаване, трябва да се установи преди това, че става въпрос за едни и същи продукти, за сходни продукти или за съставни продукти, чиито съставни части съдържат продукт със защитено наименование за произход?

                  3)

                  Трябва ли рискът от нарушение чрез пресъздаване да се определи с обективни параметри, когато има пълно или много голямо съвпадение в наименованията, или трябва да се степенува според пресъздаващите и пресъздаваните продукти и услуги, за да се направи извод, че рискът от пресъздаване е незначителен или ирелевантен?

                  4)

                  Представлява ли правната закрила, предвидена в съответната правна уредба в случай на риск от пресъздаване или извличане на ползи, специфична правна закрила, отнасяща се до особеностите на тези продукти, или тази закрила трябва непременно да се обвърже с правилата относно нелоялната конкуренция?

         (1)  Член 13 от Регламент (ЕО) № 510/2006 на Съвета от 20 март 2006 година относно закрилата на географски указания и наименования за произход на земеделски продукти и храни (ОВ 2006, L 93, стр. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 71, стр. 114).

         (2)  Член 103 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 година за установяване на обща организация на пазарите на селскостопански продукти и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 922/72, (ЕИО) № 234/79, (ЕО) № 1037/2001 и (ЕО) № 1234/2007 (ОВ L 347, 2013 г., стр. 671).


title: Дело T-568/19 R: Определение на председателя на Общия съд от 26 септември 2019 г. — Micreos Food Safety/Комисия (Обезпечително производство — Бактериофаг — Листерия — Listex™ P100 — Недопустимост)

text:
               20.1.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/53

      Определение на председателя на Общия съд от 26 септември 2019 г. — Micreos Food Safety/Комисия
      (Дело T-568/19 R)
      (Обезпечително производство - Бактериофаг - Листерия - Listex™ P100 - Недопустимост)
      (2020/C 19/65)
      Език на производството: английски

         Страни

         Ищец: Micreos Food Safety BV (Вагенинген, Нидерландия) (представител: S. Pappas, адвокат)

         Ответник: Европейска комисия (представители: B. Eggers, W. Farrell и I. Galindo Martín)

         Предмет

      Искане по член 278 ДФЕС и член 279 ДФЕС за спиране на изпълнението на твърдяното решение на Европейската комисия от 17 юни 2019 г., с което тя забранила пускането на пазара на Listex™ P100 за употреба като спомагателно вещество при готови за консумация хранителни продукти с животински произход

         Диспозитив

                  1)

                     Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.

                  2)

                     Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело C-795/19: Преюдициално запитване от Riigikohus (Естония), постъпило на 29 октомври 2019 г. — XX/Tartu vangla

text:
               20.1.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/32

      Преюдициално запитване от Riigikohus (Естония), постъпило на 29 октомври 2019 г. — XX/Tartu vangla
      (Дело C-795/19)
      (2020/C 19/32)
      Език на производството: естонски

         Запитваща юрисдикция

      Riigikohus

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: XX

         Ответник: Tartu vangla

         Преюдициален въпрос

      Трябва ли член 2, параграф 2 във връзка с член 4, параграф 1 от Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (1) да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба, която предвижда, че увреждането на слуха под определения стандарт е абсолютна пречка за работа като служител в затвор и която при преценката дали са спазени изискванията относно слуха не позволява използването на коригиращи помощни средства?

         (1)  ОВ L 303, 2000 г., стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 7.


title: Дело C-774/19: Преюдициално запитване от Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Словения), постъпило на 22 октомври 2019 г. — A. B. in B. B./Personal Exchange International Limited

text:
               20.1.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/19

      Преюдициално запитване от Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Словения), постъпило на 22 октомври 2019 г. — A. B. in B. B./Personal Exchange International Limited
      (Дело C-774/19)
      (2020/C 19/23)
      Език на производството: словенски

         Запитваща юрисдикция

      Vrhovno sodišče Republike Slovenije

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: A. B. in B. B.

         Ответник: Personal Exchange International Limited

         Преюдициален въпрос

      Трябва ли член 15, параграф 1 от Регламент № 44/2001 (1) да се тълкува в смисъл, че може да се квалифицира като договор, сключен от потребител за цел, която може да се приеме, че е извън неговата професионална дейност, и договор за онлайн покер, сключен от разстояние по интернет от физическо лице с чуждестранен оператор на онлайн игри, подчинен на общите договорни условия за такъв оператор, при положение че посоченото лице в продължение на няколко години се е издържало от така получените доходи или печалби от игри на покер, макар да не разполага с официална регистрация за този вид дейност и във всички случаи не предлага тази дейност на трети лица на пазара като платена услуга?

         (1)  Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (OB L 12, 2001 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74).


title: Дело T-31/18: Решение на Общия съд от 27 ноември 2019 г. — Izuzquiza и Semsrott/Frontex (Достъп до документи — Регламент (ЕО) № 1049/2001 — Документи относно военноморска операция, проведена от Frontex в Централното Средиземноморие през 2017 г. — Използвани плавателни съдове — Отказ за предоставяне на достъп — Член 4, параграф 1, буква a) от Регламент № 1049/2001 — Изключение, свързано със защитата на обществения интерес в областта на обществената сигурност)

text:
               20.1.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/44

      Решение на Общия съд от 27 ноември 2019 г. — Izuzquiza и Semsrott/Frontex
      (Дело T-31/18) (1)

      (Достъп до документи - Регламент (ЕО) № 1049/2001 - Документи относно военноморска операция, проведена от Frontex в Централното Средиземноморие през 2017 г. - Използвани плавателни съдове - Отказ за предоставяне на достъп - Член 4, параграф 1, буква a) от Регламент № 1049/2001 - Изключение, свързано със защитата на обществения интерес в областта на обществената сигурност)
      (2020/C 19/51)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Luisa Izuzquiza (Мадрид, Испания) и Arne Semsrott (Берлин, Германия) (представители: S. Hilbrans, R. Callsen, адвокати, и J. Pobjoy, barrister)

         Ответник: Европейска агенция за гранична и брегова охрана (Frontex) (представители: H. Caniard и T. Knäbe, подпомагани от B. Wägenbaur и J. Currall, адвокати)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на решение CGO/LAU/18911c/2017 на Frontex от 10 ноември 2017 г., с което се отказва достъп до документите, съдържащи данни за името, флага и вида на всеки плавателен съд, разположен от Frontex в Централното Средиземноморие в рамките на съвместна операция „Тритон“ в периода от 1 юни 2017 г. до 30 август 2017 г.

         Диспозитив

                  1)

                     Отхвърля жалбата.

                  2)

                     Осъжда г-жа Luisa Izuzquiza и г-н Arne Semsrott да заплатят съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 112, 26.3.2018 г.


title: Дело C-776/19: Преюдициално запитване от tribunal de grande instance de Paris (Франция), постъпило на 22 октомври 2019 г. — VB, WA/BNP Paribas Personal Finance SA

text:
               20.1.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/19

      Преюдициално запитване от tribunal de grande instance de Paris (Франция), постъпило на 22 октомври 2019 г. — VB, WA/BNP Paribas Personal Finance SA
      (Дело C-776/19)
      (2020/C 19/24)
      Език на производството: френски

         Запитваща юрисдикция

      Tribunal de grande instance de Paris

         Страни в главното производство

         Ищци: VB, WA

         Ответник: BNP Paribas Personal Finance SA

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Изключва ли Директива 93/13 (1), тълкувана с оглед на принципа на ефективност, в случай като разглеждания в главното производство прилагането на разпоредби за погасителна давност в следните хипотези: (a) обявяване на клауза за неравноправна, (б) евентуално възстановяване на суми, (в) когато потребителят е ищец, и (г) когато потребителят е ответник, включително по насрещен иск?

                  2)

                  Ако отговорът на първия въпрос е изцяло или отчасти отрицателен, допуска ли Директива 93/13, тълкувана с оглед на принципа на ефективност, в случай като разглеждания в главното производство прилагането на национална съдебна практика, определяща датата на приемане на офертата за кредит, а не датата на възникване на сериозни финансови затруднения, като момент, от който започва да тече давността?

                  3)

                  Представляват ли основен предмет на договора по смисъла на член 4, параграф 2 от Директива 93/13 клаузи като тези по главното производство, които предвиждат по-специално, че швейцарският франк е разчетната валута, а еврото е валутата на изплащане, и съответно оставят валутния риск за сметка на кредитополучателя, при положение, че размерът на разходите за обмен на валута не се оспорва и че са налице клаузи, предвиждащи възможност на определени дати кредитополучателят да упражни опция за конвертиране в евро съгласно предварително установена формула?

                  4)

                  Изключва ли Директива 93/13, тълкувана с оглед на принципа на ефективност на общностното право, национална съдебна практика, съгласно която клауза или съвкупност от клаузи като разглежданите в главното производство са „ясни и разбираеми“ по смисъла на Директивата по съображения, че:

                              —

                              в предварителната оферта за кредит подробно се посочват валутните операции, осъществявани при изпълнението на договора за кредит, и се уточнява, че обменният курс на еврото в швейцарски франкове е този, който се прилага два работни дни преди датата на събитието, което определя операцията, така както е публикуван на сайта на Европейската централна банка,

                              —

                              в офертата се посочва, че кредитополучателят дава съгласието си за валутните операции по обмен на швейцарски франкове в евро и на евро в швейцарски франкове, необходими за функционирането и за погасяването на кредита, и че кредитодателят ще извърши конвертирането в швейцарски франкове на остатъка от месечните погасителни вноски в евро след заплащане на кредитните разходи,

                              —

                              в офертата се посочва, че когато при валутната операция се получи сума, по-ниска по размер от изискуемата погасителна вноска в швейцарски франкове, погасяването на главницата ще бъде по-бавно и евентуално непогасената с вноската част от главницата ще бъде добавена към дебитното салдо по сметката в швейцарски франкове, и се уточнява, че погасяването на главницата по кредита се променя в зависимост от промените в обменния курс, прилаган към месечните погасителни вноски, в посока към повишаване или понижаване, и че това може да доведе до удължаване или намаляване на срока на погасяване на кредита и евентуално до промяна на общия размер на подлежащата на погасяване сума,

                              —

                              в членовете „вътрешна сметка в евро“ и „вътрешна сметка в швейцарски франкове“ подробно са описани операциите, извършвани при всяко плащане на погасителна вноска, с които се кредитира и дебитира всяка сметка, а в договора се посочва по прозрачен начин конкретното функциониране на механизма на конвертиране на чуждестранната валута; въпреки че в офертата не се упоменава изрично по-специално „валутният риск“, който се поема от кредитополучателя поради неполучаването на доходи в разчетната валута, нито „рискът от лихвени проценти“?

                  5)

                  При утвърдителен отговор на четвъртия въпрос допуска ли Директива 93/13, тълкувана с оглед на принципа на ефективност на общностното право, национална съдебна практика, съгласно която клауза или съвкупност от клаузи като разглежданите в главното производство са „ясни и разбираеми“ по смисъла на Директивата, при положение че единственото обстоятелство в допълнение към изложените в четвъртия въпрос е извършването на симулация на обезценяване с 5,37 % на валутата на изплащане спрямо разчетната валута в договор с първоначален срок от 25 години, без извън това да се използват думи като „риск“ или „затруднение“?

                  6)

                  В чия тежест — на продавача или доставчика, или пък на потребителя е да докаже, че клаузата е изразена на „ясен и разбираем“ език по смисъла на Директива 93/13, включително и какви са обстоятелствата около сключването на договора?

                  7)

                  Ако доказването на ясния и разбираем характер на клаузата е в тежест на продавача или доставчика, допуска ли Директива 93/13 национална съдебна практика, съгласно която при наличието на документи относно техниките на продажба кредитополучателите трябва да докажат, от една страна, че са получили информацията, съдържаща се в тези документи, и от друга страна, че банката им я е предоставила или, напротив, изисква това обстоятелство да създава оборима презумпция, че съдържащата се в документите информация е предоставена, включително и устно, на кредитополучателите, чието оборване е в тежест на продавача или доставчика, който носи отговорност за информацията, предоставяна от избраните от него посредници?

                  8)

                  Може ли да се приеме, че е налице значителна неравнопоставеност в договор като разглеждания в главното производство, в който двете страни понасят валутен риск, при положение че, от една страна, продавачът или доставчикът разполага с по-големи възможности от потребителя, за да предвиди валутния риск, а от друга страна, рискът, понасян от продавача или доставчика е ограничен, докато понасяният от потребителя е неограничен?

         (1)  Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори (ОВ L 95, 1993 г., стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273).


title: Дело T-527/18: Решение на Общия съд от 21 ноември 2019 г. — K.A. Schmersal Holding/EUIPO — Tecnium („tec.nicum“) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „tec.nicum“ — По-ранна национална фигуративна марка „TECNIUM“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Сходство на услугите — Сходство на знаците — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 — Реално използване на по-ранната марка — Член 18, параграф 1, втора алинея, буква a) и член 47, параграфи 2 и 3 от Регламент 2017/1001 — Форма, която се различава по елементи, които не променят отличителния характер на марката — Доказателства, представени за първи път пред Общия съд)

text:
               20.1.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/44

      Решение на Общия съд от 21 ноември 2019 г. — K.A. Schmersal Holding/EUIPO — Tecnium („tec.nicum“)
      (Дело T-527/18) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „tec.nicum“ - По-ранна национална фигуративна марка „TECNIUM“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Сходство на услугите - Сходство на знаците - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 - Реално използване на по-ранната марка - Член 18, параграф 1, втора алинея, буква a) и член 47, параграфи 2 и 3 от Регламент 2017/1001 - Форма, която се различава по елементи, които не променят отличителния характер на марката - Доказателства, представени за първи път пред Общия съд)
      (2020/C 19/52)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: K.A. Schmersal Holding GmbH & Co. KG (Вупертал, Германия) (представител: A. Haudan, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: J. Ivanauskas и H. O’Neill)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Tecnium, SL (Манреса, Испания) (представител: E. Sugrañes Coca, адвокат)

         Предмет

      Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 21 юни 2018 г. (преписка R 2427/2017-5), постановено в производство по възражение със страни Tecnium и K. A. Schmersal Holding.

         Диспозитив

                  1)

                     Отхвърля жалбата.

                  2)

                     Осъжда K. A. Schmersal Holding GmbH & Co. KG да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 381, 22.10.2018 г.


title: Дело T-719/19: Жалба, подадена на 23 октомври 2019 г. — Northgate и Northgate Europe/Комисия

text:
               20.1.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/54

      Жалба, подадена на 23 октомври 2019 г. — Northgate и Northgate Europe/Комисия
      (Дело T-719/19)
      (2020/C 19/66)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподатели: Northgate plc (Дарлингтън, Обединено кралство), и Northgate Europe Ltd (Дарлингтън) (представители: J. Lesar, Solicitor, и K. Beal, QC)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателите молят Общия съд:

                  —

                  да отмени решението на Европейската комисия от 2 април 2019 г. относно държавна помощ SA.44896, приведена в действие от Обединеното кралство за освобождаване на финансирането на групи (ОФГ) от контролирани чуждестранни дружества (КЧД) в частта, в която се отнася до жалбоподателите,

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски, направени от жалбоподателите.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателите изтъкват осем основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: Европейската комисия неправилно е приложила член 107, параграф 1 ДФЕС и/или е допуснала явна грешка в оценката или преценката при избора си на референтна рамка за анализ на режима на данъчно облагане. Комисията трябвало да приеме за референтна рамка режима на корпоративно данъчно облагане на Обединеното Кралство, а не просто самия данъчен режим на контролираните чуждестранни дружества (КЧД).

                  2.

                  Второ основание: Комисията е допуснала грешка при прилагането на правото във връзка с приложението на член 107, параграф 1 ДФЕС и/или явна грешка в оценката или преценката, като е приела неправилен подход при анализа на данъчния режим на КЧД. В съображения 124—126 от обжалваното решение Комисията неправилно е квалифицирала разпоредбите на глава 9 от част 9A от Закона за данъчното облагане (Международни и други разпоредби) от 2010 г. като форма на дерогация от общото данъчно облагане, съдържащо се в глава 5 от него.

                  3.

                  Трето основание: Комисията е допуснала грешка при прилагането на правото във връзка с приложението на член 107, параграф 1 ДФЕС, като е приела в съображения 127—151 от обжалваното решение, че критерият за селективност е бил изпълнен, тъй като предприятия в сходно фактическо и правно положение са били третирани по различен начин.

                  4.

                  Четвърто основание: 75 % освобождаване съгласно член 371ID от Закона за данъчното облагане (Международни и други разпоредби) от 2010 г. било обосновано от характера и общата структура на данъчната система.

                  5.

                  Пето основание: облагането с данък на КЧД, за които важи освобождаването, съдържащо се в посочената Глава 9 като категория, би накърнило свободата на установяване на жалбоподателите в противоречие с член 49 ДФЕС.

                  6.

                  Шесто основание: допусната е явна грешка в оценката или преценката във връзка със 75 % освобождаване и определеното изходно съотношение.

                  7.

                  Седмо основание: Решението на Комисията не спазвало общия правен принцип на ЕС на недискриминация или равенство.

                  8.

                  Осмо основание: Комисията е допуснала грешка при прилагането на правото, като е приложила по аналогия или чрез неправомерно препращане разпоредбите на Директива (ЕС) 2016/1164 на Съвета (1), която не е била приложима ratione temporis.

         (1)  Директива (ЕС) 2016/1164 на Съвета от 12 юли 2016 година за установяване на правила срещу практиките за избягване на данъци, които пряко засягат функционирането на вътрешния пазар (ОВ L 193, 2016 г., стр. 1).


title: Дело C-799/19: Преюдициално запитване от Okresný súd Košice I (Словакия), постъпило на 30 октомври 2019 г. — NI, OJ и PK/Sociálna poisťovňa

text:
               20.1.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/32

      Преюдициално запитване от Okresný súd Košice I (Словакия), постъпило на 30 октомври 2019 г. — NI, OJ и PK/Sociálna poisťovňa
      (Дело C-799/19)
      (2020/C 19/33)
      Език на производството: словашки

         Запитваща юрисдикция

      Okresný súd Košice I

         Страни в главното производство

         Ищци: NI, OJ, PK

         Ответник: Sociálna poisťovňa

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Трябва ли член 3 от Директива 2008/94/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 октомври 2008 година относно закрилата на работниците и служителите в случай на неплатежоспособност на техния работодател (1) да се тълкува в смисъл, че понятието „дължими вземания, произтичащи от трудови договори“ обхваща и обезщетението за неимуществените вреди, претърпени в резултат от смъртта на работник или служител вследствие от трудова злополука?

                  2)

                  Трябва ли член 2 от Директива 2008/94/ЕО да се тълкува в смисъл, че за неплатежоспособен се смята и работодателят, срещу когото наистина е била подадена молба за принудително изпълнение във връзка със съдебно признатото вземане за обезщетение за неимуществените вреди, претърпени в резултат от смъртта на работник или служител вследствие от трудова злополука, но в изпълнителното производство е установена невъзможност за събиране на вземането, тъй като работодателят няма имущество?

         (1)  ОВ L 283, 2008 г., стр. 36.


title: Дело T-726/19: Жалба, подадена на 25 октомври 2019 г. — LSEGH (Luxembourg) и London Stock Exchange Group Holdings (Italy)/Комисия

text:
               20.1.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/55

      Жалба, подадена на 25 октомври 2019 г. — LSEGH (Luxembourg) и London Stock Exchange Group Holdings (Italy)/Комисия
      (Дело T-726/19)
      (2020/C 19/67)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподатели: LSEGH (Luxembourg) Ltd (Лондон, Обединено кралство), и London Stock Exchange Group Holdings (Italy) Ltd (Лондон) (представители: O. Brouwer, A. Pliego Selie, и A. von Bonin, адвокати)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателите молят Общия съд:

                  —

                  да отмени Решение C(2019) 2526 окончателен на Комисията от 2 април 2019 г. относно държавна помощ SA.44896, приведена в действие от Обединеното кралство за освобождаване на финансирането на групи от контролирани чуждестранни дружества (КЧД), и

                  —

                  да осъди ответника да заплати направените от жалбоподателите съдебни разноски на основание на член 134 от Процедурния правилник на Общия съд, включително направените съдебни разноски от встъпилите страни, ако има такива.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателите изтъкват четири основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: Комисията е допуснала грешка при прилагане на правото и/или явни грешки в преценката и липса на адекватни мотиви за определяне в обжалваното решение на референтната система.

                  2.

                  Второ основание: Комисията е допуснала грешка при прилагане на правото и/или явни грешки в преценката и липса на адекватни мотиви за неправилното квалифициране в обжалваното решение на освобождаването на финансирането на групи като дерогация от нормалното действие на референтната система.

                  3.

                  Трето основание: Комисията е допуснала грешка при прилагане на правото и/или явни грешки в преценката при приемането в обжалваното решение, че освобождаването на финансирането на групи води до дискриминация на икономически оператори.

                  4.

                  Четвърто основание: Комисията е допуснала грешка при прилагане на правото и/или явни грешки в преценката в обжалваното решение като е приела, че освобождаването на финансирането на групи не било обосновано от характера и общата структура на референтната система.


title: Дело T-592/18: Решение на Общия съд от 28 ноември 2019 г. — Wywiał-Prząda/Комисия (Публична служба — Договорно наети служители — Възнаграждение — Решение, с което се отказва надбавката за експатриране — Член 4, параграф 1, буква а) от приложение VII към Правилника — Работа за друга държава — Дипломатически статут — Петгодишен референтен период)

text:
               20.1.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/45

      Решение на Общия съд от 28 ноември 2019 г. — Wywiał-Prząda/Комисия
      (Дело T-592/18) (1)

      (Публична служба - Договорно наети служители - Възнаграждение - Решение, с което се отказва надбавката за експатриране - Член 4, параграф 1, буква а) от приложение VII към Правилника - Работа за друга държава - Дипломатически статут - Петгодишен референтен период)
      (2020/C 19/53)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподателка: Katarzyna Wywiał-Prząda (Везембек-Опем, Белгия) (представители: S. Orlandi и T. Martin, адвокати)

         Ответник: Европейска комисия (представители: T. Bohr и D. Milanowska)

         Предмет

      Искане по член 270 ДФЕС за отмяна на решението на Комисията от 23 ноември 2017 г., с което на жалбоподателката се отказва изплащането на надбавката за експатриране

         Диспозитив

                  1)

                     Отхвърля жалбата.

                  2)

                     Осъжда г-жа Katarzyna Wywiał-Prząda да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 427, 26.11.2018 г.


title: Дело C-812/19: Преюдициално запитване от Högsta förvaltningsdomstolen (Швеция), постъпило на 4 ноември 2019 г. — Danske Bank A/S/Skatteverket

text:
               20.1.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/33

      Преюдициално запитване от Högsta förvaltningsdomstolen (Швеция), постъпило на 4 ноември 2019 г. — Danske Bank A/S/Skatteverket
      (Дело C-812/19)
      (2020/C 19/34)
      Език на производството: шведски

         Запитваща юрисдикция

      Högsta förvaltningsdomstolen

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Danske Bank A/S, Danmark, Sverige Filial

         Ответник: Skatteverket

         Преюдициален въпрос

      Представлява ли независимо данъчнозадължено лице шведският клон на банка, установена в друга държава членка, когато централата на банката предоставя услуги на клона и му начислява разходите за тях, ако тази централа е част от ДДС група в другата държава членка, докато шведският клон не е член на нито една шведска ДДС група (1)?

         (1)  Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, 2006 г., стр. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7).