title: Дело C-330/21: Преюдициално запитване от Rechtbank van eerste aanleg Oost—Vlaanderen, Afdeling Gent (Белгия), постъпило на 27 май 2021 г. — The Escape Center BVBA/Belgische Staat

text:
               23.8.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 338/9

      Преюдициално запитване от Rechtbank van eerste aanleg Oost—Vlaanderen, Afdeling Gent (Белгия), постъпило на 27 май 2021 г. — The Escape Center BVBA/Belgische Staat
      (Дело C-330/21)
      (2021/C 338/11)
      Език на производството: нидерландски

         Запитваща юрисдикция

      Rechtbank van eerste aanleg Oost-Vlaanderen, Afdeling Gent

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: The Escape Center BVBA

         Ответник: Belgische Staat

         Преюдициален въпрос

      Трябва ли член 98, параграф 2 от Директива 2006/112 (1) във връзка с точка 14 от приложение III към тази директива да се тълкува в смисъл, че правото на използване на спортни съоръжения попада в обхвата на намалената ставка на ДДС само ако във връзка с това използване не се дават напътствия на отделни лица или на дадена група?

         (1)  Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, 2006 г., стр. 1, специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7).


title: Дело C-347/21: Преюдициално запитване, отправено от Специализиран наказателен съд (България) на 4 юни 2021 година — наказателно производство срещу ДД

text:
               23.8.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 338/12

      Преюдициално запитване, отправено от Специализиран наказателен съд (България) на 4 юни 2021 година — наказателно производство срещу ДД
      (Дело C-347/21)
      (2021/C 338/13)
      Език на производството: български

         Запитваща юрисдикция

      Специализиран наказателен съд

         Подсъдим

      ДД

         Преюдициални въпроси

      Правото на лично присъствие на подсъдимия по чл. 8, ал.1, вр. чл. 10, ал. 1, вр. съобр. 44 от Директива 2016/343 (1) спазено ли е, ако в едно отделно съдебно заседание е разпитан свидетел в отсъствието на подсъдимия, но след това, в последващо съдебно заседание, подсъдимият е имал възможност да зададе своите въпроси на същия свидетел, като е заявил, че няма такива въпроси, или, за да бъде спазено правото на лично присъствие, е нужно пълно повтаряне на този разпит с повтаряне на въпросите, зададени от останалите страни, присъствали при първия разпит.
      Правото на защита от адвокат по чл. 3, ал.1 вр. чл. 12, ал. 1 от Директива 2013/48 (2) спазено ли е, ако в две отделни съдебни заседания са разпитани двама свидетели в отсъствието на адвоката, но след това, в последващо съдебно заседание, този адвокат е имал възможност да зададе своите въпроси на същите двама свидетели или за да бъде спазено правото на защита от адвокат е нужно пълно повтаряне на тези два разпита, с повтаряне на въпросите, зададени от останалите страни при първия разпит и също така даване на възможност на адвоката, отсъстващ в предходните две заседания, да зададе своите въпроси.

         (1)  Директива (EС) 2016/343 на Европейския парламент и на Съвета от 9 март 2016 година относно укрепването на някои аспекти на презумпцията за невиновност и на правото на лицата да присъстват на съдебния процес в наказателното производство (OB 2016, L 65, стр. 1)

         (2)  Директива 2013/48/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 22 октомври 2013 година относно правото на достъп до адвокат в наказателното производство и в производството по европейска заповед за арест и относно правото на уведомяване на трето лице при задържане и на осъществяване на връзка с трети лица и консулски органи през периода на задържане (OB 2013, L 294, стр. 1)


title: Дело C-348/21: Преюдициално запитване, отправено от Специализиран наказателен съд (България) на 4 юни 2021 година — наказателно производство срещу ХЯ и др.

text:
               23.8.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 338/12

      Преюдициално запитване, отправено от Специализиран наказателен съд (България) на 4 юни 2021 година — наказателно производство срещу ХЯ и др.
      (Дело C-348/21)
      (2021/C 338/14)
      Език на производството: български

         Запитваща юрисдикция

      Специализиран наказателен съд

         Подсъдими

      ХЯ и др.

         Преюдициален въпрос

      Съответен ли е на чл. 8 ал.1 и на чл.6 ал.1 вр. съобр.33—34 от Директива 2016/343 (1) и на чл.47 ал.2 от Хартата национален закон, който предвижда, че правото на подсъдимия да присъства в процеса е спазено и че прокурорът надлежно упражнява задължението си да докаже вината на обвиняемия, ако в съдебната фаза на наказателния процес, когато свидетели не могат да бъдат разпитани поради обективни причини, бъдат приети показанията на тези свидетели, дадени в досъдебната фаза на процеса — при условие че тези свидетели са били разпитани само от обвинението и без участието на защитата, но пред съдия, и при условие че обвинението още в досъдебната фаза е можело да осигури възможност на защитата да участва в този разпит, но не го е направило.

         (1)  Директива (EС) 2016/343 на Европейския парламент и на Съвета от 9 март 2016 година относно укрепването на някои аспекти на презумпцията за невиновност и на правото на лицата да присъстват на съдебния процес в наказателното производство (OB 2016, L 65, стр. 1)


title: Дело C-349/21: Преюдициално запитване, отправено от Специализиран наказателен съд (България) на 4 юни 2021 година — наказателно производство срещу ХЯ и др.

text:
               23.8.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 338/13

      Преюдициално запитване, отправено от Специализиран наказателен съд (България) на 4 юни 2021 година — наказателно производство срещу ХЯ и др.
      (Дело C-349/21)
      (2021/C 338/15)
      Език на производството: български

         Запитваща юрисдикция

      Специализиран наказателен съд

         Подсъдими

      ХЯ и др.

         Преюдициален въпрос

      Съответна ли е на чл.15 ал.1 вр чл.5 ал.1 вр съобр.11 от Директива 2002/58 (1) национална съдебна практика по наказателни производства, съобразно която при даване на разрешение за подслушване, записване и съхраняване на телефонни разговори на заподозрени, съдът се произнася с предварително съставен общ текст, в който само се твърди, че са спазени нормите на закона, без никаква индивидуализация.
      При отрицателен отговор — ще противоречи ли на правото на Съюза, ако така се тълкува националният закон, че информацията, събрана след даване на такова разрешение, се ползва за нуждите на доказването на наказателното обвинение.

         (1)  Директива 2002/58/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 юли 2002 година относно обработката на лични данни и защита на правото на неприкосновеност на личния живот в сектора на електронните комуникации (OB L 201, 31.7.2002г., стр. 37; специално българско издание: глава 13, том 36, стр. 63)


title: Дело C-350/21: Преюдициално запитване, отправено от Специализиран наказателен съд (България) на 4 юни 2021 година — наказателно производство

text:
               23.8.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 338/13

      Преюдициално запитване, отправено от Специализиран наказателен съд (България) на 4 юни 2021 година — наказателно производство
      (Дело C-350/21)
      (2021/C 338/16)
      Език на производството: български

         Запитваща юрисдикция

      Специализиран наказателен съд

         Молител

      Специализирана прокуратура

         Преюдициални въпроси

      Съответен ли е на чл.15 ал.1 вр чл.5 ал.1 вр съобр.11 от Директива 2002/58 (1) национален закон — чл.251б ал.1 от Закона за електронните съобщения — съобразно който се предвижда общо и неизбирателно запазване на всички трафични данни (данни за трафик и за местонахождение на ползватели на електронни съобщителни средства) за период от 6 месеца, с цел борба с тежките форми на престъпност, при условие, че в националния закон са предвидени определени гаранции.
      Съответен ли е на чл. 15 ал.1 вр чл.5 ал.1 вр съобр.11 от Директива 2002/58 национален закон — чл. 159а от Наказателно процесуалния кодекс — който не ограничава достъпа до трафични данни само когато това е строго необходимо и не предвижда право на лицата, до чийто трафични данни е бил осъществен достъп от органите на наказателното производство, да бъдат уведомени за това, когато това уведомяване няма да попречи на наказателното производство, респективно не предвижда в тяхна полза правно средство за защита срещу неправомерен достъп.

         (1)  Директива 2002/58/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 юли 2002 година относно обработката на лични данни и защита на правото на неприкосновеност на личния живот в сектора на електронните комуникации (OB L 201, 31.7.2002г., стр. 37; специално българско издание: глава 13, том 36, стр. 63)


title: Дело C-351/21: Преюдициално запитване от justice de paix du canton de Forest (Белгия), постъпило на 4 юни 2021 г. — ZG/Beobank SA

text:
               23.8.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 338/14

      Преюдициално запитване от justice de paix du canton de Forest (Белгия), постъпило на 4 юни 2021 г. — ZG/Beobank SA
      (Дело C-351/21)
      (2021/C 338/17)
      Език на производството: френски

         Запитваща юрисдикция

      Justice de paix du canton de Forest

         Страни в главното производство

         Ищец: ZG

         Ответник: Beobank SA

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Дали съгласно член 38, алинея първа, буква а) от Директива 2007/64/ЕО (1) доставчикът на услуги има задължение за действие или задължение за резултат по отношение на предоставянето на „информация, свързана с получателя“?

                  2)

                  „Информация[та], свързана с получателя“, спомената в тази разпоредба, включва ли информацията, позволяваща идентифицирането на физическото или юридическото лице, което е получило плащането?

         (1)  Директива 2007/64/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 ноември 2007 година относно платежните услуги във вътрешния пазар, за изменение на директиви 97/7/ЕО, 2002/65/ЕО, 2005/60/ЕО и 2006/48/ЕО и за отмяна на Директива 97/5/ЕО (ОВ L 319, 2007 г., стр. 1 и поправка в ОВ L 187, 2009 г., стр. 5).


title: Дело C-358/21: Преюдициално запитване от Cour de cassation (Белгия), постъпило на 9 юни 2021 г. — Tilman SA/Unilever Supply Chain Company AG

text:
               23.8.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 338/14

      Преюдициално запитване от Cour de cassation (Белгия), постъпило на 9 юни 2021 г. — Tilman SA/Unilever Supply Chain Company AG
      (Дело C-358/21)
      (2021/C 338/18)
      Език на производството: френски

         Запитваща юрисдикция

      Cour de cassation

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Tilman SA

         Ответник: Unilever Supply Chain Company AG

         Преюдициален въпрос

      Отговаря ли на изискванията на член 23, параграф 1, буква а) и параграф 2 от Конвенцията относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела, подписана в Лугано на 30 октомври 2007 г., положение, при което клауза за предоставяне на компетентност се съдържа в общи условия, към които сключен в писмена форма договор препраща чрез посочване на хипервръзка към уебсайт, достъпът до който позволява запознаване с посочените общи условия, изтеглянето и отпечатването им, без страната, на която се противопоставя тази клауза, да е била приканена да приеме тези общи условия, като извърши отбелязване с отметка в съответното поле на посочения уебсайт?


title: Дело T-692/15 RENV: Решение на Общия съд от 7 юли 2021 г. — HTTS/Съвет (Извъндоговорна отговорност — Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки, взети срещу Иран — Списък на лицата и образуванията, спрямо които се прилага замразяването на финансови средства и икономически ресурси — Достатъчно съществено нарушение на правна норма, с която се предоставят права на частноправните субекти)

text:
               23.8.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 338/16

      Решение на Общия съд от 7 юли 2021 г. — HTTS/Съвет
      (Дело T-692/15 RENV) (1)

      (Извъндоговорна отговорност - Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки, взети срещу Иран - Списък на лицата и образуванията, спрямо които се прилага замразяването на финансови средства и икономически ресурси - Достатъчно съществено нарушение на правна норма, с която се предоставят права на частноправните субекти)
      (2021/C 338/19)
      Език на производството: немски

         Страни

         Ищец: HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping GmbH (Хамбург, Германия) (представител: M. Schlingmann, avocat)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: J.-P. Hix и M. Bishop)

         Встъпила страна в подкрепа на исканията на ответника: Европейска комисия (представители: R. Tricot, C. Hödlmayr, J. Roberti di Sarsina и M. Kellerbauer)

         Предмет

      Иск на основание на членове 268 ДФЕС и 340 ДФЕС за обезщетение на вредите, които ищецът твърди, че е претърпял в следствие от включването на неговата фирма, от една страна, с Регламент за изпълнение (ЕС) № 668/2010 на Съвета от 26 юли 2010 година за прилагане на член 7, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 423/2007 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 195, 2010 г., стр. 25), в приложение V към Регламент (ЕО) № 423/2007 на Съвета от 19 април 2007 година относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 103, 2007, стр. 1) и от друга страна, с Регламент (ЕС) № 961/2010 на Съвета от 25 октомври 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент № 423/2007 (ОВ L 281, 2010 г., стр. 1), в приложение VIII към Регламент № 961/2010.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля иска.

                  2)

                  HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping GmbH понася направените от него съдебни разноски, както и тези, направени от Съвета на Европейския съюз в настоящото производство и в производството по дело T-692/15.

                  3)

                  Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски в производството по дело C-123/18 P.

                  4)

                  Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски в настоящото производство, в производството по дело T-692/15, както и в производството по дело C-123/18 P.

         (1)  ОВ C 59, 15.2.2016 г.


title: Дело T-587/16 RENV: Решение на Общия съд от 7 юли 2021 г. — HM/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Наемане на работа — Обявление за конкурс EPSO/AST-SC/03/15 — Недопускане до участие в изпитите за оценяване — Искане за преразглеждане — Отказ искането да се предаде на комисията по конкурса на общо основание поради просрочие — Разпределение на компетенциите между EPSO и конкурсната комисия — Правен интерес)

text:
               23.8.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 338/17

      Решение на Общия съд от 7 юли 2021 г. — HM/Комисия
      (Дело T-587/16 RENV) (1)

      (Публична служба - Длъжностни лица - Наемане на работа - Обявление за конкурс EPSO/AST-SC/03/15 - Недопускане до участие в изпитите за оценяване - Искане за преразглеждане - Отказ искането да се предаде на комисията по конкурса на общо основание поради просрочие - Разпределение на компетенциите между EPSO и конкурсната комисия - Правен интерес)
      (2021/C 338/20)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: HM (представител: H. Tettenborn, адвокат)

         Ответник: Европейска комисия (представители: T. Bohr и G. Gattinara)

         Предмет

      Искане на основание член 270 за отмяна на решението на Европейската служба за подбор на персонал (EPSO) от 17 август 2015 г. да не се произнася по искането за преразглеждане на решението на комисията по конкурса да не допусне жалбоподателката до следващия етап от конкурс EPSO/AST-SC/03/15-3

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя решението на Европейската служба за подбор на персонал (EPSO) от 17 август 2015 г. да не се произнася по искането за преразглеждане на решението на комисията по конкурса да не допусне жалбоподателката до следващия етап от конкурс EPSO/AST-SC/03/15-3.

                  2)

                  Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски във връзка с първоначалното производство пред Съда на публичната служба на Европейския съюз (F-17/16) и на Общия съд (T-587/16), с производството пред Съда по дело C-70/19 P, както и с настоящото производство след връщане на делото пред Общия съд (T-587/16 RENV).

         (1)  ОВ C 191, 30.5.2016 г. (първоначално делото е образувано пред Съда на публичната служба на Европейския съюз под номер F-17/16 и прехвърлено в Общия съд на Европейския съюз на 1.9.2016 г.).


title: Дело T-455/17: Решение на Общия съд от 7 юли 2021 г. — Bateni/Съвет (Извъндоговорна отговорност — Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки, взети срещу Иран — Списък на лица и образувания, спрямо които се прилага замразяването на средства и на икономически ресурси — Компетентност на Общия съд — Погасителна давност — Достатъчно съществено нарушение на правна норма, с която се предоставят права на частноправните субекти)

text:
               23.8.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 338/17

      Решение на Общия съд от 7 юли 2021 г. — Bateni/Съвет
      (Дело T-455/17) (1)

      (Извъндоговорна отговорност - Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки, взети срещу Иран - Списък на лица и образувания, спрямо които се прилага замразяването на средства и на икономически ресурси - Компетентност на Общия съд - Погасителна давност - Достатъчно съществено нарушение на правна норма, с която се предоставят права на частноправните субекти)
      (2021/C 338/21)
      Език на производството: немски

         Страни

         Ищец: Naser Bateni (Хамбург, Германия) (представител: M. Schlingmann, avocat)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: J.-P. Hix и M. Bishop)

         Встъпила страна в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: C. Hödlmayr, J. Roberti di Sarsina и M. Kellerbauer)

         Предмет

      Иск на основание на членове 268 ДФЕС и 340 ДФЕС за обезщетение на вредите, които ищецът твърди, че е претърпял в следствие от включването на неговото име в списъците, които се съдържат на първо място, в приложение II към Решение 2010/413/ОВППС на Съвета от 26 юли 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС (OB L 195, 2010 г., стр. 39), включени с Решение 2011/783/ОВППС на Съвета от 1 декември 2011 година за изменение на Решение 2010/413 (ОВ L 319 г., 2011 г., стр. 71), и в приложение VIII към Регламент (ЕС) № 961/2010 на Съвета от 25 октомври 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕО) № 423/2007 (ОВ L 281, 2010 г., стр. 1), включени с Регламент за изпълнение (ЕС) № 1245/2011 на Съвета от 1 декември 2011 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 961/2010 (ОВ L 319, 2011 г., стр. 11), на второ място, в приложение IX към Регламент (ЕС) № 267/2012 на Съвета от 23 март 2012 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕС) № 961/2010 (ОВ L 88, 2012 г., стр. 1), а на трето място, в приложението към Решение 2013/661/ОВППС на Съвета от 15 ноември 2013 година за изменение на Решение 2010/413 (ОВ L 306, 2013 г., стр. 18) и в приложението към Регламент за изпълнение (ЕС) №o1154/2013 на Съвета от 15 ноември 2013 (ОВ L 306, 2013 г., стр. 3).

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля иска като отчасти недопустим и отчасти неоснователен.

                  2)

                  Г-н Bateni понася направените от него съдебни разноски, както и тези, направени от Съвета на Европейския съюз.

                  3)

                  Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 300, 11.9.2017 г.


title: Дело T-648/19: Решение на Общия съд от 14 юли 2021 г. — Nike European Operations Netherlands и Converse Netherlands/Комисия (Държавни помощи — Помощ, въведена в изпълнение от Нидерландия в полза на Nike — Предварителни данъчни решения (tax rulings) — Решение за започване на формалната процедура по разследване — Принцип на равнопоставеност на страните по договорите — Предимство — Селективен характер — Равно третиране — Добра администрация — Недостатъчна предварителна проверка — Сериозни затруднения — Задължение за мотивиране)

text:
               23.8.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 338/18

      Решение на Общия съд от 14 юли 2021 г. — Nike European Operations Netherlands и Converse Netherlands/Комисия
      (Дело T-648/19) (1)

      (Държавни помощи - Помощ, въведена в изпълнение от Нидерландия в полза на Nike - Предварителни данъчни решения (tax rulings) - Решение за започване на формалната процедура по разследване - Принцип на равнопоставеност на страните по договорите - Предимство - Селективен характер - Равно третиране - Добра администрация - Недостатъчна предварителна проверка - Сериозни затруднения - Задължение за мотивиране)
      (2021/C 338/22)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподатели: Nike European Operations Netherlands BV (Хилферсум, Нидерландия), Converse Netherlands BV (Амстердам, Нидерландия) (представители: R. Martens и D. Colgan, avocats)

         Ответник: Европейска комисия (представители: P.-J. Loewenthal и S. Noë)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение C(2019) 6 final на Комисията от 10 януари 2019 г. за започване на формалната процедура по разследване, предвидена в член 108, параграф 2 ДФЕС, относно Държавна помощ SA.51284 (2018/NN) — Нидерландия — Възможна държавна помощ в полза на Nike

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Nike European Operations Netherlands BV и Converse Netherlands BV да заплатят съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 413, 9.12.2019 г.


title: Дело T-680/19: Решение на Общия съд от 7 юли 2021 г. — Irish Wind Farmers’ Association и др./Комисия (Държавни помощи — Енергиен сектор — Ирландско законодателство относно данъчното облагане на недвижимите имоти на предприятията — Метод за начисляване на данъка, дължим от производителите на електричество от изкопаеми горива — Жалба на оператори на ветрогенераторни паркове — Решение, установяващо липсата на държавна помощ — Неоткриване на официална процедура на проверка — Сериозни затруднения — Процесуални права на заинтересуваните лица)

text:
               23.8.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 338/19

      Решение на Общия съд от 7 юли 2021 г. — Irish Wind Farmers’ Association и др./Комисия
      (Дело T-680/19) (1)

      (Държавни помощи - Енергиен сектор - Ирландско законодателство относно данъчното облагане на недвижимите имоти на предприятията - Метод за начисляване на данъка, дължим от производителите на електричество от изкопаеми горива - Жалба на оператори на ветрогенераторни паркове - Решение, установяващо липсата на държавна помощ - Неоткриване на официална процедура на проверка - Сериозни затруднения - Процесуални права на заинтересуваните лица)
      (2021/C 338/23)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподатели: Irish Wind Farmers’ Association Clg (Килкени, Ирландия), Carrons Windfarm Ltd (Шанаголдън, Ирландия), Foyle Windfarm Ltd (Дъблин, Ирландия), Greenoge Windfarm Ltd (Банклоди, Ирландия) (представители: M. Segura Catalán и M. Clayton, адвокати)

         Ответник: Европейска комисия (представители: K. Herrmann и S. Noë)

         Предмет

      Жалба, подадена на основание на член 263 ДФЕС за отмяна на Решение C(2019) 5257 окончателен на Комисията от 9 юли 2019 г. относно държавните помощи SA.44671 (2019/NN) — Ирландия.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Всяка страна понася направените от нея разноски.

         (1)  ОВ C 423, 16.12.2019 г.


title: Дело T-28/20: Решение на Общия съд от 7 юли 2021 г. — ID/ЕСВД (Публична служба — Договорно наети служители — Решение за уволнение преди края на изпитателния срок — Очевидно несправяне със служебните задължения — Неуместно поведение — Член 84 от УРДС)

text:
               23.8.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 338/19

      Решение на Общия съд от 7 юли 2021 г. — ID/ЕСВД
      (Дело T-28/20) (1)

      (Публична служба - Договорно наети служители - Решение за уволнение преди края на изпитателния срок - Очевидно несправяне със служебните задължения - Неуместно поведение - Член 84 от УРДС)
      (2021/C 338/24)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: ID (представител: C. Bernard-Glanz, адвокат)

         Ответник: Европейска служба за външна дейност (представители: S. Marquardt и R. Spáč)

         Предмет

      Искане на основание член 270 ДФЕС, целящо, от една страна, отмяната на решението на ЕСВД от 6 март 2019 г. за разваляне на договора на жалбоподателката преди края на изпитателния срок, и от друга страна, поправянето на имуществените и неимуществените вреди, които жалбоподателката твърди, че е претърпяла поради това решение.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда ID да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 95, 23.3.2020 г.


title: Дело T-205/20: Решение на Общия съд от 7 юли 2021 г. — Frommer/EUIPO — Minerva (I-cosmetics) (Марка на Европейския съюз — Производство по отмяна — Словна марка на Европейския съюз „I-cosmetics“ — Реално използване на марката — Член 51, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 58, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) 2017/1001])

text:
               23.8.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 338/20

      Решение на Общия съд от 7 юли 2021 г. — Frommer/EUIPO — Minerva (I-cosmetics)
      (Дело T-205/20) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по отмяна - Словна марка на Европейския съюз „I-cosmetics“ - Реално използване на марката - Член 51, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 58, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) 2017/1001])
      (2021/C 338/25)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Angela Frommer (Унтершлайсхайм, Германия) (представител: F. Remmertz, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: J. Ivanauskas и V. Ruzek)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Minerva GmbH (Мюнхен, Германия) (представител: R. Dissmann, адвокат)

         Предмет

      Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 10 февруари 2020 г. (преписка R 675/2019-2) относно производство по отмяна между Minerva и г-жа Frommer.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Г-жа Angela Frommer понася направените от нея съдебни разноски, както и тези на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO).

                  3)

                  Minerva GmbH понася направените от него съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 201, 15.6.2020 г.


title: Дело T-386/20: Решение на Общия съд от 7 юли 2021 г. — Micron Technology/EUIPO (INTELLIGENCE, ACCELERATED) (Марка на Европейския съюз — Заявка за словна марка на Европейския съюз „INTELLIGENCE, ACCELERATED“ — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) 2017/1001)

text:
               23.8.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 338/20

      Решение на Общия съд от 7 юли 2021 г. — Micron Technology/EUIPO (INTELLIGENCE, ACCELERATED)
      (Дело T-386/20) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Заявка за словна марка на Европейския съюз „INTELLIGENCE, ACCELERATED“ - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) 2017/1001)
      (2021/C 338/26)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Micron Technology, Inc. (Бойзи, Айдахо, Съединени щати) (представител: M. Edenborough, QC)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: L. Rampini и V. Ruzek)

         Предмет

      Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 6 април 2020 г. (преписка R 2873/2019-1) по заявка за регистрация на словния знак „INTELLIGENCE, ACCELERATED“ като марка на Европейския съюз

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Micron Technology, Inc. да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 271, 17.8.2020 г.


title: Дело T-492/20: Решение на Общия съд от 7 юли 2021 г. — S. Tous/EUIPO — Zhejiang China—Best Import & Export (Осветително тяло) (Промишлен дизайн на Общността — Производство за обявяване на недействителност — Регистриран промишлен дизайн на Общността, представляващ лампа — По-ранни фигуративни марки на Европейския съюз, представляващи плюшено мече — Основания за недействителност — Член 25, параграф 1, букви б) и д) от Регламент (ЕО) № 6/2002)

text:
               23.8.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 338/21

      Решение на Общия съд от 7 юли 2021 г. — S. Tous/EUIPO — Zhejiang China—Best Import & Export (Осветително тяло)
      (Дело T-492/20) (1)

      (Промишлен дизайн на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Регистриран промишлен дизайн на Общността, представляващ лампа - По-ранни фигуративни марки на Европейския съюз, представляващи плюшено мече - Основания за недействителност - Член 25, параграф 1, букви б) и д) от Регламент (ЕО) № 6/2002)
      (2021/C 338/27)
      Език на производството: испански

         Страни

         Жалбоподател: S. Tous, SL (Манреса, Испания) (представители: D. Gómez Sánchez и J. Gracia Albero, адвокати)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: A. Söder)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO: Zhejiang China-Best Import & Export Co. Ltd (Ханджоу, Китай)

         Предмет

      Жалба срещу решение на трети апелативен състав на EUIPO от 26 май 2020 г. (преписка R 1553/2019-3), постановено в производство за обявяване на недействителност със страни S. Tous и Zhejiang China-Best Import & Export.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда S. Tous, SL да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 313, 21.9.2020 г.


title: Дело T-777/19 R: Определение на заместник-председателя на Общия съд от 2 юли 2021 г. — Bourel и др./Комисия (Обезпечително производство — Държавни помощи — Строеж на ветроенергийни паркове — Мерки за индивидуални помощи, предоставени от Франция на редица морски ветроенергийни паркове — Решение, с което помощта се обявява за съвместима с вътрешния пазар — Начало на строежа — Молба за постановяване на временни мерки — Липса на спешност)

text:
               23.8.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 338/22

      Определение на заместник-председателя на Общия съд от 2 юли 2021 г. — Bourel и др./Комисия
      (Дело T-777/19 R)
      (Обезпечително производство - Държавни помощи - Строеж на ветроенергийни паркове - Мерки за индивидуални помощи, предоставени от Франция на редица морски ветроенергийни паркове - Решение, с което помощта се обявява за съвместима с вътрешния пазар - Начало на строежа - Молба за постановяване на временни мерки - Липса на спешност)
      (2021/C 338/28)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподатели: David Bourel (Pléneuf-Val-André, Франция) и други 5 жалбоподатели, чиито имена са приложени към определението (представител: M. Le Berre, avocat)

         Ответник: Европейска комисия (представители: B. Stromsky и A. Bouchagiar)

         Предмет

      Молба на основание членове 278 и 279 ДФЕС, имаща за цел в частност спиране на изпълнението на Решение C(2019) 5498, окончателен, на Комисията от 26 юли 2019 г., с което последната приема да не оспорва помощите в полза на редица морски ветроенергийни паркове, за които Френската република е отправила уведомление

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.

                  2)

                  Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело T-728/20: Определение на Общия съд от 25 юни 2021 г. — OM/Комисия (Жалба за отмяна — Публична служба — Длъжностни лица — Социална сигурност — ОЗОС — Възстановяване на медицински разноски — Отхвърляне на искането — Отхвърляне на жалбата по административен ред — Замяна на мотиви — Подаване на втора жалба по административен ред — Срок за обжалване — Недопустимост)

text:
               23.8.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 338/22

      Определение на Общия съд от 25 юни 2021 г. — OM/Комисия
      (Дело T-728/20) (1)

      (Жалба за отмяна - Публична служба - Длъжностни лица - Социална сигурност - ОЗОС - Възстановяване на медицински разноски - Отхвърляне на искането - Отхвърляне на жалбата по административен ред - Замяна на мотиви - Подаване на втора жалба по административен ред - Срок за обжалване - Недопустимост)
      (2021/C 338/29)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: OM (представител: N. de Montigny, avocatе)

         Ответник: Европейска комисия (представители: L. Hohenecker и L. Vernier)

         Предмет

      Искане на основание член 270 ДФЕС за отмяна, от една страна, на решенията на служба „Управление и плащане по индивидуални права“ (PMO) на Комисията от 9 и 17 септември 2019 г., с които се отказва възстановяването на направени от жалбоподателя разноски за медицински изследвания, и от друга, на решението от 23 март 2020 г. за отхвърляне на подадената от него срещу тези решения жалба по административен ред

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата като недопустима.

                  2)

                  Осъжда OM да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 53, 15.2.2021 г.


title: Дело T-75/21: Определение на Общия съд от 8 юли 2021 г. — Mendes de Almeida/Съвет (Жалба за отмяна — Институционално право — Засилено сътрудничество за създаване на Европейска прокуратура — Регламент (ЕС) 2017/1939 — Назначаване на европейски прокурор в Европейската прокуратура — Назначаване на един от посочените от Португалия кандидати — Срок за обжалване — Начален момент — Недопустимост)

text:
               23.8.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 338/23

      Определение на Общия съд от 8 юли 2021 г. — Mendes de Almeida/Съвет
      (Дело T-75/21) (1)

      (Жалба за отмяна - Институционално право - Засилено сътрудничество за създаване на Европейска прокуратура - Регламент (ЕС) 2017/1939 - Назначаване на европейски прокурор в Европейската прокуратура - Назначаване на един от посочените от Португалия кандидати - Срок за обжалване - Начален момент - Недопустимост)
      (2021/C 338/30)
      Език на производството: португалски

         Страни

         Жалбоподател: Ana Carla Mendes de Almeida (Собреда, Португалия) (представители: R. Leandro Vasconcelos и M. Marques de Carvalho, адвокати)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: K. Pleśniak, R. Meyer, K. Kouri и J. Gil)

         Предмет

      На основание член 263 ДФЕС се иска отмяната на Решение за изпълнение (ЕС) 2020/1117 на Съвета от 27 юли 2020 г. за назначаване на европейските прокурори в Европейската прокуратура (ОВ L 244, 2020 г., стр. 18) в частта, в която г-н Moreira Alves d’Oliveira Guerra се назначава за европейски прокурор в Европейската прокуратура като срочно нает служител със степен AD 13 за неподлежащ на подновяване срок от три години, считано от 29 юли 2020 година

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата като недопустима.

                  2)

                  Липсват основания за произнасяне по искането за разглеждане по реда на бързото производство.

                  3)

                  Липсват основания за произнасяне по направеното от Съвета в хода на производството искане.

                  4)

                  Осъжда Ana Carla Mendes de Almeida да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 128, 12.4.2021 г.


title: Дело T-349/21: Жалба, подадена на 21 юни 2021 г. — Германия/Комисия

text:
               23.8.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 338/23

      Жалба, подадена на 21 юни 2021 г. — Германия/Комисия
      (Дело T-349/21)
      (2021/C 338/31)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Федерална република Германия (представители: J. Möller и R. Kanitz)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени Решение (ЕС) 2021/534 на Комисията от 24 март 2021 година за определяне дали мярката, предприета от Германия за забрана на пускането на пазара на модел асансьор, произведен от Orona, е оправдана или не в съответствие с член 39, параграф 1 от Директива 2014/33/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (1),

                  —

                  да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква пет основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: нарушение на точка 2.2 от приложение I към Директива 95/16/ЕО във връзка с хармонизиран стандарт EN 81-1, като не е отчетено значението на изискването за вертикално разстояние от покрива на кабината до тавана на асансьорната шахта

                              —

                              Комисията не е отчела значението на вертикалното разстояние от покрива на кабината до тавана на асансьорната шахта, което хармонизираният стандарт EN 81-1 в първоначалната му редакция предписва, а в актуализираната си редакция (EN 81-20) дори подчертава. Обжалваното решение най-напред по принцип не отчита определянето на минималното вертикално разстояние. Според Комисията за преценката на съществените изисквания за безопасност и опазване на здравето в съответствие с разпоредбите на Директива 95/16/ЕО на първо място не е от решаващо значение това вертикално разстояние, а обемът на мястото за спасяване над асансьорната кабина. Освен това Комисията неправилно сравнява изискванията за място за спасяване и свободно пространство в асансьорната шахта с тези в кабината.

                  2.

                  Второ основание: нарушение на точка 2.2 от приложение I към Директива 95/16/ЕО във връзка с хармонизиран стандарт EN 81-1, като неправилно са установени релевантните за преценката сценарии на аварии

                              —

                              Комисията неправилно е преценила изискванията по точка 2.2. от приложение I към Директива 95/16/ЕО относно избягването на риска от смачкване, като в съображение 55 от обжалваното решение се е позовала единствено на повреда в спирачка със защитно дублиране като релевантен сценарий на авария.

                  3.

                  Трето основание: неправилно установяване на фактите, като не е отчетено значението на необходимостта от време за заемане на безопасно положение и на рисковете от неконтролирано движение нагоре на асансьорната кабина

                              —

                              В цялостната си оценка в съображения 55—57 от обжалваното решение Комисията се основава на наличието на опасност и вероятността от настъпване на неконтролирано движение нагоре на асансьорната кабина, което е неправилно.

                  4.

                  Четвърто основание: неправилно установяване и оценяване на фактите, като е получено погрешно представяне от проучване на дружество Conformance

                              —

                              Във връзка с решението си Комисията се е позовала на неправилно общо сравнение от проучване на дружество Conformance.

                  5.

                  Пето основание: нарушение на правилата за доказване и на член 5, параграф 2 от Директива 95/16/ЕО

                              —

                              В решението си Комисията не е отчела в достатъчна степен, че представените от производителя доказателства за съответствие в съществените точки са непълни. Освен това от съображенията е видно, че Комисията погрешно възлага тежестта на доказване на органите за надзор на пазара, ако в случай на неспазване на правилата е спорно дали са изпълнени изискванията за безопасност чрез алтернативно, равностойно решение.

         (1)  ОВ L 106, 2021 г., стр. 60.


title: Дело T-358/21: Жалба, подадена на 25 юни 2021 г. — Hotel Cipriani/EUIPO — Altunis (CIPRIANI FOOD)

text:
               23.8.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 338/25

      Жалба, подадена на 25 юни 2021 г. — Hotel Cipriani/EUIPO — Altunis (CIPRIANI FOOD)
      (Дело T-358/21)
      (2021/C 338/32)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Hotel Cipriani (Венеция, Италия) (представители: M. Rieger-Jansen, D. Op de Beeck и W. Pors, lawyers)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Altunis-Trading, Gestão e Serviços, Lda (Фуншал, Португалия)

         Данни за производството пред EUIPO

         Притежател на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

         Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз „CIPRIANI FOOD“ — марка на Европейския съюз № 683 250

         Производство пред EUIPO: производство по отмяна

         Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 27 април 2021 г. по преписка R 1599/2020-4

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да уважи изцяло искането за отмяна и да отмени оспорената марка на Европейския съюз и

                  —

                  да осъди EUIPO и всяко лице, което реши да встъпи в производството, да понесат направените от тях и от жалбоподателя съдебни разноски.

         Изложени основания

                  —

                  Нарушение на член 94, параграф 1 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета,

                  —

                  нарушение на член 15 от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета и

                  —

                  грешка, която апелативният състав допуснал, като приел, че „произведения от зърнени храни“ не са могли да бъдат подходящо класифицирани.


title: Дело T-359/21: Жалба, подадена на 18 юни 2021 г. — ClientEarth/Комисия

text:
               23.8.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 338/25

      Жалба, подадена на 18 юни 2021 г. — ClientEarth/Комисия
      (Дело T-359/21)
      (2021/C 338/33)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: ClientEarth AISBL (Брюксел, Белгия) (представители: F. Logue, Solicitor, и J. Kenny, Barrister at Law)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени мълчаливия отказ на ответника от 9 април 2021 г. за достъп до поисканите на основание на Регламент (ЕС) № 1049/2001 (1) и на Регламент (ЕО) № 1367/2006 (2) документи и информация, които се отнасят на първо място до активните вещества манкоцеб и циперметрин, а на второ място, до позициите на държавите членки при гласуването в рамките на Постоянния комитет по растенията, животните, храните и фуражите във връзка с приетите от ответника регламенти за изпълнение (ЕС) № 2019/2094 (3), (ЕС) № 2020/2087 (4), (ЕС) № 2019/1589 (5) и (ЕС) № 2018/1262 (6), както и

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят се основава на едно-единствено основание, а именно, че ответникът не е изпълнил задължението си за мотивиране, нарушавайки по този начин член 8, параграф 1 Регламент (ЕО) № 1049/2001, член 41, параграф 2, буква в) от Хартата на основните права на Европейския съюз и член 296, параграф 2 ДФЕС.

         (1)  Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (OВ L 145, 2001 г., стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).

         (2)  Регламент (ЕО) № 1367/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 6 септември 2006 година относно прилагането на разпоредбите на Орхуската конвенция за достъп до информация, публично участие в процеса на вземане на решения и достъп до правосъдие по въпроси на околната среда към институциите и органите на Общността (OВ L 264, 2006 г., стр. 13; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 17, стр. 126).

         (3)  Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/2094 на Комисията от 29 ноември 2019 година за изменение на Регламент за изпълнение (ЕС) № 540/2011 по отношение на удължаването на срока на одобренията на активните вещества бенфлуралин, димоксистробин, флуазинам, флутоланил, манкоцеб, мекопроп-P, мепикват, метирам, оксамил и пираклостробин (OВ L 317, 2019 г., стр. 102).

         (4)  Регламент за изпълнение (ЕС) 2020/2087 на Комисията от 14 декември 2020 година за неподновяване на одобрението на активното вещество манкоцеб в съответствие с Регламент (ЕО) № 1107/2009 на Европейския парламент и на Съвета относно пускането на пазара на продукти за растителна защита и за изменение на приложението към Регламент за изпълнение (ЕС) № 540/2011 на Комисията (OВ L 423, 2020 г., стр. 50).

         (5)  Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/1589 на Комисията от 26 септември 2019 година за изменение на Регламент за изпълнение (ЕС) № 540/2011 по отношение на удължаването на срока на одобрението на активните вещества амидосулфурон, бета-цифлутрин, бифенокс, хлоротолурон, клофентезин, кломазон, циперметрин, даминозид, делтаметрин, дикамба, дифеноконазол, дифлубензурон, дифлуфеникан, феноксапроп-Р, фенпропидин, флудиоксонил, флуфенацет, фостиазат, индоксакарб, ленацил, MCPA, MCPB, никосулфурон, пиклорам, просулфокарб, пирипроксифен, тиофанат-метил, трифлусулфурон и тритосулфурон (OВ L 248, 2019 г., стр. 24).

         (6)  Регламент за изпълнение (ЕС) 2018/1262 на Комисията от 20 септември 2018 година за изменение на Регламент за изпълнение (ЕС) № 540/2011 по отношение на удължаване на срока на одобрението на активните вещества 1-метилциклопропен, бета-цифлутрин, хлороталонил, хлоротолурон, кломазон, циперметрин, даминозид, делтаметрин, диметенамид-р, диурон, флудиоксонил, флуфенацет, флуртамон, фостиазат, индоксакарб, MCPA, MCPB, просулфокарб, тиофанат-метил и трибенурон (OВ L 238, 2018 г., стр. 62).


title: Дело T-366/21: Жалба, подадена на 29 юни 2021 г. — Coinbase/EUIPO — bitFlyer (coinbase)

text:
               23.8.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 338/26

      Жалба, подадена на 29 юни 2021 г. — Coinbase/EUIPO — bitFlyer (coinbase)
      (Дело T-366/21)
      (2021/C 338/34)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Coinbase, Inc. (Сан Франциско, Калифорния, Съединени щати) (представител: A. Nordemann, lawyer)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: bitFlyer Inc. (Токио, Япония)

         Данни за производството пред EUIPO

         Притежател на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

         Спорна марка: посочваща Европейския съюз международна регистрация на марката „coinbase“ — посочваща Европейския съюз международна регистрация № 1 308 248

         Производство пред EUIPO: производство по отмяна

         Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 29 април 2021 г. по преписка R 1751/2020-4

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 59, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-369/21: Жалба, подадена на 30 юни 2021 г. — Unimax Stationery/EUIPO — Mitsubishi Pencil (uni)

text:
               23.8.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 338/27

      Жалба, подадена на 30 юни 2021 г. — Unimax Stationery/EUIPO — Mitsubishi Pencil (uni)
      (Дело T-369/21)
      (2021/C 338/35)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Unimax Stationery (Даман, Индия) (представител: E. Amoah, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Mitsubishi Pencil Co. Ltd (Токио, Япония)

         Данни за производството пред EUIPO

         Притежател на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

         Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз „uni“ — заявка за регистрация на марка на Европейския съюз № 6 920 615

         Производство пред EUIPO: производство по отмяна

         Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 22 април 2021 г. по преписка R 1909/2020-5

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 59, параграф 1, буква а) във връзка с член 7, параграф 1, букви б) и г) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-373/21: Жалба, подадена на 1 юли 2021 г. — Etablissements Nicolas/EUIPO — St. Nicolaus (NICOLAS)

text:
               23.8.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 338/28

      Жалба, подадена на 1 юли 2021 г. — Etablissements Nicolas/EUIPO — St. Nicolaus (NICOLAS)
      (Дело T-373/21)
      (2021/C 338/36)
      Език на жалбата: френски

         Страни

         Жалбоподател: Etablissements Nicolas (Thiais, Франция) (представител: T. de Haan, avocat)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: St. Nicolaus a.s. (Liptovský Mikuláš, Словакия)

         Данни за производството пред EUIPO

         Притежател на спорната марка: жалбоподателят

         Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз „NICOLAS“ — марка на Европейския съюз № 6 231 484

         Производство пред EUIPO: производство по обявяване на недействителност

         Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 21 април 2021 г. по преписка R 1195/2020-4

         Искания

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди EUIPO и встъпилата страна да заплатят съдебните разноски, включително тези, които жалбоподателят е направил в производството пред четвърти апелативен състав на EUIPO.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-376/21: Жалба, подадена на 2 юли 2021 г. — Instituto Cervantes/Комисия

text:
               23.8.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 338/28

      Жалба, подадена на 2 юли 2021 г. — Instituto Cervantes/Комисия
      (Дело T-376/21)
      (2021/C 338/37)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Instituto Cervantes (Мадрид, Испания) (представител: E. van Nuffel d’Heynsbroeck, avocat)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да обяви жалбата за допустима,

                  —

                  да отмени решението на Европейската комисия за възлагане на обособена позиция № 3 (испански език) от обществената поръчка за Рамков договор за езиково обучение за институциите, органите и агенциите на Европейския съюз (no HR/2020/OP/0014), на класираната на първо място група CLL Centre de Langues — Allingua и да класира на второ място жалбоподателя,

                  —

                  да осъди Европейската комисия да заплати разноските.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква пет основания в подкрепа на своята жалба.

                  1.

                  Първо основание: недостатъчни мотиви на обжалваното решение с оглед на преценката на относителните качества на офертите.

                  2.

                  Второ основание: не са били сравнени относителните качества на офертите.

                  3.

                  Трето основание: Комисията е допуснала явна грешка в преценката като е отхвърлила, без да провери дали са редовни, елементите от офертата, които са достъпни чрез съдържащата се в офертата хипервръзка.

                  4.

                  Четвърто основание: изведено е при условията на евентуалност, от една страна, от липсата на свързаност между преценката на присъщите на офертата на жалбоподателя качества и неговото съответствие с подкритерии 1.1 и 1.2 от обявлението за обществена поръчка, и от друга страна, от нарушаването на принципа на прозрачност.

                  5.

                  Пето основание: нарушена е целта за възможно най-широко отваряне на обществените поръчки за конкуренцията.


title: Дело T-380/21: Жалба, подадена на 5 юли 2021 г. — Flybe/Комисия

text:
               23.8.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 338/29

      Жалба, подадена на 5 юли 2021 г. — Flybe/Комисия
      (Дело T-380/21)
      (2021/C 338/38)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Flybe Ltd (Лондон, Обединено кралство) (представители: G. Peretz; QC, и D. Colgan, lawyer)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени частично решението на Европейската комисия от 23 април 2021 г., с което тя одобрява споразумението за освобождаване на слотове, сключено между British Airways и Flybe Limited по преписка No COMP/M.6447 — IAG/BMI, като премахне изцяло бележка под линия 23 от обжалваното решение; или, при условията на евентуалност, като измени бележка под линия 23 от същото, и

                  —

                  да присъди на жалбоподателя всички разноски във връзка с подготвянето и подаването на жалбата по това дело.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят излага шест твърдения в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първото твърдение е, че Комисията е допуснала грешка при установяване на фактите в разясненията си относно ограниченията, наложени със споразумението за освобождаване на слотове. Жалбоподателят сочи, че в споразумението, договорено от British Airways и Flybe limited (по-рано Thyme OPCO Limited), не се упоменава необходимостта прехвърлянето на слотове да се съпътства от прехвърляне на оперативния лиценз. Поради това жалбоподателят твърди, че с добавянето в бележка под линия 23 на текста „i.e. together with Thyme’s OL [т.е. заедно с оперативния лиценз на Thyme]“, Комисията не е резюмирала правилно споразумението.

                  2.

                  Второто твърдение е, че Комисията не е разгледала надлежно способността на жалбоподателя да изпълни допълнителното изискване за прехвърляне само на коригиращите слотове като част от действащо предприятие, ако това изискване включва прехвърляне на оперативния му лиценз, в разрез с това, което е възможно съгласно авио-лицензионна уредба в Обединеното кралство.

                  3.

                  Третото твърдение е, че Комисията не е взела предвид фактическия, икономически и правен контекст на споразумението за прехвърляне на слотове, от който личи, че не е необходимо да се налага изискване за прехвърляне на оперативния лиценз.

                  4.

                  Четвъртото твърдение е, че подходът на Комисията е в противоречие с принципал на правна сигурност. Жалбоподателят сочи, че ангажиментите на International Consolidated Airlines Group не са съдържали ограничение за прехвърляне на коригиращите слотове.

                  5.

                  Петото твърдение е, че Комисията е нарушила правото на изслушване на жалбоподателя, като е наложила ограничение, без предварително да обсъди ограничението с него.

                  6.

                  Шестото твърдение е, че Комисията е нарушила задължението си за мотивиране. Жалбоподателят сочи, че в нарушение на изискването правните актове да се мотивират Комисията не мотивира налагането на ограничението на жалбоподателя.


title: Дело T-383/21: Жалба, подадена на 7 юли 2021 г. — Banque postale/ЕСП

text:
               23.8.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 338/30

      Жалба, подадена на 7 юли 2021 г. — Banque postale/ЕСП
      (Дело T-383/21)
      (2021/C 338/39)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: La Banque postale (Париж, Франция) (представители: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi и M. Dalon, avocats)

         Ответник: Единен съвет за преструктуриране

         Искания

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  на основание член 263 ДФЕС да отмени Решение № SRB/ES/2021/22 от 14 април 2021 г. за определяне на индивидуалните годишни вноски на кредитните институции в ЕФП [Единния фонд за преструктуриране] за 2021 г. в частта, в която се отнася до жалбоподателя,

                  —

                  на основание член 277 ДФЕС да обяви за неприложими следните разпоредби от регламента за ЕМП, от регламента за изпълнение и от делегирания регламент:

                              —

                              член 69, параграф 1, член 69, параграф 2, член 70, параграф 1 и член 70, параграф 2, букви a) и б) от регламента за ЕМП,

                              —

                              член 4, параграф 2, членове 6 и 7, както и приложение I от делегирания регламент,

                              —

                              член 4 от регламента за изпълнение,

                  —

                  да осъди ответника да заплати всички разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят посочва осем основания в подкрепа на своята жалба.

                  1.

                  Първото основание е изведено от засягането на принципа на равно третиране, доколкото предвиденият от регламента за ЕМП и делегирания регламент начин на изчисляване на предварителните вноски в ЕФП не отразявал нито действителния размер, нито действителния риск на институциите.

                  2.

                  Второто основание е изведено от засягането на принципа на пропорционалност, доколкото предвиденият от регламента за ЕМП и делегирания регламент механизъм на предварителни вноски в ЕФП се основавал на преценка, която би влошила по изкуствен начин рисковия профил на големите по размер френски институции, като жалбоподателя, с което вноските биха се увеличили непропорционално.

                  3.

                  Третото основание е изведено от засягането на принципа на правна сигурност, доколкото предвиденото от регламента за ЕМП, от делегирания регламент и регламента за изпълнение изчисляване на размера на предварителните вноски, от една страна, не би могло достатъчно рано да се определи с точност, а от друга страна то не би било толкова функция от присъщите на институцията състояние и рисков профил, колкото от неговото относително положение спрямо другите институции, правещи вноски. Накрая жалбоподателят счита, че в рамките на делегирания регламент Комисията не би трябвало да отговаря за определянето на показателите за риска, тъй като тези критерии са изключително със структурираща и решаваща функция, която е определяща за размера на вноските (член 290 ДФЕС).

                  4.

                  Четвърто основание е изведено от засягането на принципа на добра администрация, доколкото в оспорваното решение нямало достатъчно ясни и цялостни елементи, чрез които да се обоснове и контролира дължимия размер на вноските.

                  5.

                  Петото основание е изведено от нарушението на принципа на ефективна съдебна защита. В подкрепа на това основание жалбоподателят изтъква отново обстоятелството, че оспорваното решение не съдържало достатъчно ясни и цялостни елементи, чрез които да се обоснове и контролира дължимия размер на вноските.

                  6.

                  Шестото основание е изведено от засягането на задължението за мотивиране що се отнася до ограничението да се използват неотменими ангажименти за плащане, с довода, че оспорваното решение не посочвало точно и подробно защо е необходимо, от една страна, горната граница за използването на неотменими ангажименти за плащане (наричани по-нататък „НАП“) да се определя на 15 %, и от друга страна, да се приемат като гаранция единствено парични средства.

                  7.

                  Седмото основание е изведено от допусната явна грешка в преценката. Във връзка с това жалбоподателят твърди, че рисковете от процикличност и за ликвидността, които се изтъкват от ЕСП с оглед намаляване на използването на НАП, са неоснователни, по-специално поради самите характеристики на НАП и предвид контекста на тяхното използване.

                  8.

                  Осмото основание е изведено от допусната грешка при прилагане на правото. Жалбоподателят твърди, че ЕСП, от една страна, се позовава на неправилно тълкуване на разпоредбите, които допускат използването на НАП, като прилага една и съща мярка спрямо всички институции въз основа на абстрактен анализ, а от друга страна, лишава тези разпоредби от полезно действие, тъй като съотношението на НАП се свежда систематически и без достатъчна обоснованост до законния минимум.


title: Дело T-384/21: Жалба, подадена на 7 юли 2021 г. — Confédération nationale du Crédit Mutuel и др./ЕСП

text:
               23.8.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 338/31

      Жалба, подадена на 7 юли 2021 г. — Confédération nationale du Crédit Mutuel и др./ЕСП
      (Дело T-384/21)
      (2021/C 338/40)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподатели: Confédération nationale du Crédit Mutuel (Париж, Франция) и други 26 жалбоподатели (представители: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi и M. Dalon, avocats)

         Ответник: Единен съвет за преструктуриране

         Искания

      Жалбоподателите искат от Общия съд:

                  —

                  на основание член 263 ДФЕС да отмени Решение № SRB/ES/2021/22 от 14 април 2021 г. за определяне на индивидуалните годишни вноски на кредитните институции в ЕФП [Единния фонд за преструктуриране] за 2021 г. в частта, в която се отнася до жалбоподателите,

                  —

                  на основание член 277 ДФЕС да обяви за неприложими следните разпоредби от регламента за ЕМП, от регламента за изпълнение и от делегирания регламент:

                              —

                              член 69, параграф 1, член 69, параграф 2, член 70, параграф 1 и член 70, параграф 2, букви a) и б) от регламента за ЕМП,

                              —

                              член 4, параграф 2, членове 6 и 7, както и приложение I от делегирания регламент,

                              —

                              член 4 от регламента за изпълнение,

                  —

                  да осъди ответника да заплати всички разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателите посочват осем основания в подкрепа на своята жалба, които по същество са същите или подобни на основанията, изложени в рамките на дело T-383/21, Banque postale/ЕСП.


title: Дело T-385/21: Жалба, подадена на 7 юли 2021 г. — BPCE и др./ЕСП

text:
               23.8.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 338/32

      Жалба, подадена на 7 юли 2021 г. — BPCE и др./ЕСП
      (Дело T-385/21)
      (2021/C 338/41)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподатели: BPCE (Париж, Франция) и 44 други жалбоподатели (представители: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi и M. Dalon, адвокати)

         Ответник: Единен съвет за преструктуриране

         Искания

      Жалбоподателите молят Общия съд:

                  —

                  по силата на член 263 ДФЕС да отмени решение № SRB/ES/2021/22 от 14 април 2021 г. относно изчисляването на предварителните вноски за 2021 г. в ЕФП, доколкото се отнася до жалбоподателите,

                  —

                  по силата на член 277 ДФЕС да обяви за неприложими следните разпоредби от Регламента относно Единния механизъм за преструктуриране (РЕМП), от Регламента за изпълнение и от Делегирания регламент:

                              —

                              член 69, параграфи 1 и 2, член 70, параграф 1 и параграф 2, букви а) и б) от РЕМП,

                              —

                              член 4, параграф 2, членове 6 и 7 от Делегирания регламент, както и приложение I към него,

                              —

                              член 4 от Регламента за изпълнение,

                  —

                  да осъди ответника да заплати всички съдебни разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателите изтъкват осем основания, които по същество са идентични или сходни с изтъкнатите в рамките на дело T-383/21, Banque postale/ЕСП.


title: Дело T-386/21: Жалба, подадена на 7 юли 2021 г. — Crédit agricole и Crédit agricole Corporate and Investment Bank/Комисия

text:
               23.8.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 338/33

      Жалба, подадена на 7 юли 2021 г. — Crédit agricole и Crédit agricole Corporate and Investment Bank/Комисия
      (Дело T-386/21)
      (2021/C 338/42)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподатели: Crédit agricole SA (Монруж, Франция), Crédit agricole Corporate and Investment Bank (Монруж) (представители: D. Beard, Barrister, и C. Hutton, Solicitor)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателите молят Общия съд:

                  —

                  да отмени (изцяло или частично) решение C(2021) 2871 на Европейската комисия от 28 април 2021 г.;

                  —

                  да отмени (изцяло или частично) глобата, наложена с решение C(2021) 2871 на Европейската комисия от 28 април 2021 г.;

                  —

                  да осъди Европейската комисия да предприеме необходимите мерки за изпълнение на решението на Общия съд, в съответствие с член 266 ДФЕС;

                  —

                  да осъди Европейската комисия да плати разноските, направени от жалбоподателите по тази жалба и във всички следващи фази на това производство.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателите изтъкват четири основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: Комисията е допуснала фактически грешки и грешки при прилагане на правото, като е приела, че жалбоподателите са участвали в единно и продължено нарушение с оглед на предмета:

                              —

                              Комисията е допуснала фактически грешки и грешки при прилагане на правото, като е приела, че твърдените категории обмен на информация като поведение представляват нарушения с оглед на предмета, които могат да формират част от твърдяно единно и продължено нарушение.

                              —

                              Комисията не е извършила необходимия анализ, позволяващ да се приеме, че е налице нарушение с оглед на предмета във връзка с твърдените категории поведение, свързано с координирането.

                  2.

                  Второ основание: Комисията е допуснала фактически грешки и грешки при прилагане на правото, като е приела, че жалбоподателите са участвали в общ план и че това твърдяно участие е било продължено:

                              —

                              Комисията не е доказала, че жалбоподателите са участвали в общ план или им е било известно съществуването на такъв план.

                              —

                              Комисията не е доказала, че първият или вторият жалбоподател са участвали в продължено нарушение.

                  3.

                  Трето основание: Комисията е допуснала грешка при прилагане на правото, като е презюмирала, че на втория жалбоподател са били известни определени данни:

                              —

                              Комисията е допуснала фактическа грешка и грешка при прилагане на правото, като е презюмирала, че на търговците са били известни всички данни, съдържащи се в чат на Bloomberg, просто защото са влезли в чат стая. Следователно Комисията или неправилно е изтълкувала, или е разширила твърде много приложението на съществуващата съдебна практика.

                  4.

                  Четвърто основание: Комисията е допуснала явни фактически грешки и грешки при прилагане на правото при изчисляването на размера на глобата:

                              —

                              Комисията се е отклонила по недопустим начин от Насоките за определяне на глобите, като не е изчислила стойността на продажбите въз основа на последната пълна година от твърдяното нарушение.

                              —

                              Комисията е нарушила принципа на равно третиране при определянето на специалния коефициент за постигане на възпиращ ефект.

                              —

                              Комисията се е отклонила по недопустим начин от Насоките за определяне на глобите, като не е използвала най-добрите налични данни за изчисляване на стойността на продажбите.

                              —

                              Комисията е допуснала грешки в преценката при разглеждането на тежестта и смекчаващите обстоятелства.

                              —

                              Комисията е допуснала явни фактически грешки в преценката на продължителността на твърдяното нарушение.


title: Дело T-387/21: Жалба, подадена на 7 юли 2021 г. — Société générale и др./ЕСП

text:
               23.8.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 338/34

      Жалба, подадена на 7 юли 2021 г. — Société générale и др./ЕСП
      (Дело T-387/21)
      (2021/C 338/43)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподатели: Société générale (Париж, Франция), Crédit du Nord (Лил, Франция) и SG Option Europe (Пюто, Франция) (представители: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi и M. Dalon, адвокати)

         Ответник: Единен съвет за преструктуриране

         Искания

      Жалбоподателите искат от Общия съд:

                  —

                  на основание член 263 ДФЕС да отмени Решение № SRB/ES/2021/22 от 14 април 2021 г. за определяне на индивидуалните годишни вноски на кредитните институции в ЕФП [Единния фонд за преструктуриране] за 2021 г. в частта, в която се отнася до жалбоподателите,

                  —

                  на основание член 277 ДФЕС да обяви за неприложими следните разпоредби от регламента за ЕМП, от регламента за изпълнение и от делегирания регламент:

                              —

                              член 69, параграф 1, член 69, параграф 2, член 70, параграф 1 и член 70, параграф 2, букви a) и б) от регламента за ЕМП,

                              —

                              член 4, параграф 2, членове 6 и 7, както и приложение I от делегирания регламент,

                              —

                              член 4 от регламента за изпълнение,

                  —

                  да осъди ответника да заплати всички съдебни разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата жалбоподателите посочва осем основания, които са по същество идентични или сходни с изтъкнатите в рамките на дело T-383/21, Banque postale/ЕСП.


title: Дело T-388/21: Жалба, подадена на 7 юли 2021 г. — Crédit agricole и др./ЕСП

text:
               23.8.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 338/35

      Жалба, подадена на 7 юли 2021 г. — Crédit agricole и др./ЕСП
      (Дело T-388/21)
      (2021/C 338/44)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподатели: Crédit agricole SA (Монруж, Франция) и други 48 жалбоподателиs (представители: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi и M. Dalon, адвокати)

         Ответник: Единен съвет за преструктуриране

         Искания

      Жалбоподателите молят Общия съд:

                  —

                  Съгласно член 263 ДФЕС — да отмени Решение № SRB/ES/2021/22 от 14 април 2021 година за изчисляване на вноските преди 2021 г. към ЕФП в частта, отнасяща се до жалбоподателите,

                  —

                  Съгласно член 277 ДФЕС — да обяви следните разпоредби от Регламента ЕМП, Регламента за изпълнение и делегиралия регламент за неприложими:

                              —

                              член 69, параграф 1, член 69, параграф 2, член 70, параграф 1 и член 70, параграф 2, букви а) и б) от Регламент ЕМП,

                              —

                              член 4, параграфи 2, 6 и 7 и приложение I към делегирания регламент,

                              —

                              член 4 от Регламента за изпълнение;

                  —

                  Да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата жалбоподателите изтъкват осем основания, които по същество са идентични или сходни с изтъкнатите по дело T-383/21, Banque postale/ЕСП.


title: Дело T-397/21: Жалба, подадена на 7 юли 2021 г. — BNP Paribas/ЕСП

text:
               23.8.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 338/35

      Жалба, подадена на 7 юли 2021 г. — BNP Paribas/ЕСП
      (Дело T-397/21)
      (2021/C 338/45)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: BNP Paribas (Париж, Франция) (представители: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi и M. Dalon, адвокати)

         Ответник: Единен съвет за преструктуриране

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  Съгласно член 263 ДФЕС — да отмени Решение № SRB/ES/2021/22 от 14 април 2021 година за изчисляване на вноските преди 2021 г. към ЕФП в частта, отнасяща се до жалбоподателя;

                  —

                  Съгласно член 277 ДФЕС — да обяви следните разпоредби от Регламента ЕМП, Регламента за изпълнение и делегиралия регламент за неприложими:

                              —

                              член 69, параграф 1, член 69, параграф 2, член 70, параграф 1 и член 70, параграф 2, букви а) и б) от Регламент ЕМП;

                              —

                              член 4, параграфи 2, 6 и 7 и приложение I към делегирания регламент;

                              —

                              член 4 от Регламента за изпълнение;

                  —

                  Да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата жалбоподателите изтъкват осем основания, които по същество са идентични или сходни с изтъкнатите по дело T-383/21, Banque postale/ЕСП.


title: Дело T-398/21: Жалба, подадена на 6 юли 2021 г. — Ryanair and Ryanair Sun/Комисия

text:
               23.8.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 338/36

      Жалба, подадена на 6 юли 2021 г. — Ryanair and Ryanair Sun/Комисия
      (Дело T-398/21)
      (2021/C 338/46)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Ryanair DAC (Суордс, Ирландия), Ryanair Sun S.A. (Варшава, Полша) (представители: F.-C. Laprévote, E. Vahida, V. Blanc, S. Rating и I.-G Metaxas-Maranghidis, lawyers)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решението на ответника от 22 декамври 2020 т. относно Държавна помощ SA.59158 — Полша — COVID-19 — Помощ в полза на LOT (1) и

                  —

                  да осъди ответника да плати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква пет основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първото основание е, че ответникът е приложил неправилно Временната рамка за мерки за държавна помощ в подкрепа на икономиката в условията на сегашния епидемичен взрив от COVID-19. Твърди се по-специално, че ответникът не е доказал, че LOT отговаря на изискванията за получаване на помощ за рекапитализация съгласно Временната рамка, а също така се посочва, че ответникът не е извършил преценка дали съществуват други по-подходящи мерки, освен рекапитализацията, нарушаващи в по-малка степен конкуренцията. Освен това жалбоподателят твърди, че ответникът е осъществил неправилна преценка на пропорционалността на сумата за рекапитализиране, на размера на помощта и на условията за излизане на държавата, както и на условията на помощта и на елементите на помощта, които се отнасят до управлението и предотвратяването на излишно нарушаване на конкуренцията.

                  2.

                  Второто основание е, че ответникът неправилно е приложил член 107, параграф 3, буква б) ДФЕС, като е приел, че е налице правно основание, което може да оправдае помощта. Жалбоподателят твърди също така, че ответникът не е доказал, че помощта е необходима, подходяща и пропорционална, за да се справи със сериозните смущения в полската икономика, и не е осъществил „ставнителен тест“т.е., не е съпоставил положителния ефект на помощта с оглед на постигането на целите, установени в член 107, параграф 3, буква б) ДФЕС, и отрицателните ѝ последици от гледна точка на нарушаването на конкуренцията и засягането на търговията между държавите членки.

                  3.

                  Третото основание е, че обжалваното решение нарушава конкретни разпоредби на ДФЕС и общите принципи на европейското право, които са в основата на либерализацията на въздушния транспорт в Европейския съюз от края на 80-те години на миналия век насам (а именно на недискриминация, на свободно предоставяне на услуги — приложим за въздушния транспорт по силата на Регламент № 1008/2008 (2), и на свобода на установяване).

                  4.

                  Четвъртото основание е, че ответникът не е започнал официална процедура по разследване въпреки наличието на сериозни трудности и е нарушил процесуалните права на жалбоподателя.

                  5.

                  Петото основание е, че ответникът не е изпълнил задължението си за мотивиране.

         (1)  OВ C 260, 2021 г., стр. 10—11.

         (2)  Регламент (ЕО) № 1008/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 24 септември 2008 година относно общите правила за извършване на въздухоплавателни услуги в Общността (преработен) (OВ L 293, 2008 г., стр. 3—20).


title: Дело T-401/21: Жалба, подадена на 7 юли 2021 г. — KN/Парламент

text:
               23.8.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 338/37

      Жалба, подадена на 7 юли 2021 г. — KN/Парламент
      (Дело T-401/21)
      (2021/C 338/47)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: KN (представители: M. Casado García-Hirschfeld и M. Aboudi, адвокати)

         Ответник: Европейски парламент

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да обяви настоящата жалба за допустима,

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да присъди обезщетение за неимуществени вреди, оценено ex aequo bono в размер на 100 000 EUR,

                  —

                  да осъди ответника да заплати всички съдебни разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си срещу решението на Европейския парламент от 28 април 2021 година относно освобождаването от отговорност във връзка с изпълнението на общия бюджет на Европейския съюз за финансовата 2019 година, раздел VI — Европейски икономически и социален комитет [2020/2145(DEC)] и Резолюцията на Европейския парламент от 29 април 2021 г., съдържаща забележки, които представляват неразделна част от посоченото по-горе решение, жалбоподателят изтъква две основания.

                  1.

                  Първо основание: нарушение на член 16, параграф 1 ДФЕС, членове 1 и 8 от Хартата на основните права на Европейския съюз, членове 4 и 5 от Регламент 2018/1725 (1), принципа на поверителност на дисциплинарните производства и на съдебната информация и член 10 на Регламент № 883/2013 (2).

                  2.

                  Второ основание: нарушаване на правото на презумпция за невиновност, на принципа на добра администрация и на принципа на пропорционалност.

         (1)  Регламент (ЕС) 2018/1725 на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2018 година относно защитата на физическите лица във връзка с обработването на лични данни от институциите, органите, службите и агенциите на Съюза и относно свободното движение на такива данни и за отмяна на Регламент (ЕО) № 45/2001 и Решение № 1247/2002/ЕО (ОВ L 295, 2018 г., стр. 39).

         (2)  Регламент (ЕС, Евратом) № 883/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 11 септември 2013 година относно разследванията, провеждани от Европейската служба за борба с измамите (OLAF), и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1073/1999 на Европейския парламент и на Съвета и Регламент (Евратом) № 1074/1999 на Съвета (ОВ L 248, 2013 г., стр. 1).


title: Дело T-405/21: Жалба, подадена на 7 юли 2021 г. — Dexia Crédit Local/ЕСП

text:
               23.8.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 338/38

      Жалба, подадена на 7 юли 2021 г. — Dexia Crédit Local/ЕСП
      (Дело T-405/21)
      (2021/C 338/48)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Dexia Crédit Local (Париж, Франция) (представители: H. Gilliams и J.-M. Gollier, avocats)

         Ответник: Единен съвет за преструктуриране

         Искания

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да отмени Решение № SRB/ES/2021/22 от 14 април 2021 г. на Единния съвет за преструктуриране за определяне на индивидуалните годишни вноски [на кредитните институции] в Единния фонд за преструктуриране за 2021 г.;

                  —

                  да осъди Единния съвет за преструктуриране да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят посочва шест основания в подкрепа на своята жалба.

                  1.

                  Първото основание е изведено от допуснато с приетото решение нарушение на член 69 от Регламент № 806/2014, доколкото целевото равнище за 2021 г. е определено на една осма от 1,35 % от гарантираните депозити.

                  2.

                  Второто основание е изведено от незаконосъобразността на Делегирания регламент № 2015/63

                              —

                              с оглед нарушаването на принципа на пропорционалност, тъй като изчисляването на предварителните вноски в ЕФП, първо, не е съобразено с целите на Регламент № 806/2014, второ, не взема под внимание обстоятелството, че жалбоподателят е кредитна институция в режим на ликвидационно управление, която се ползва от публична гаранция, така че за нея поначало никога няма да се направи обръщение към ЕФП, и трето, то оскъпява нейното организирано преобразуване;

                              —

                              поради нарушаването на принципа на равно третиране, тъй като третира еднакво действащите кредитни институции и тези, които са в режим на ликвидационно управление и ползват публична гаранция.

                  3.

                  Третото основание при условията на евентуалност е изведено от нарушаването от ЕСП на принципите на пропорционалност и на равно третиране въз основа на същите доводи, като посочените във второто основание, доколкото ЕСП не е спазил тези принципи, прилагайки без да пригоди по отношение на жалбоподателя разпоредбите на Делегирания регламент № 2015/63.

                  4.

                  Четвърто основание е изведено от липсата на прозрачност и липсата на мотиви, тъй като предоставената информация не позволява да се упражни ефективно правото на защита.

                  5.

                  Петото основание е изведено от липсата на правно основание за членове 5, 69 и 70 от Регламент № 806/2014, доколкото те са били приети на основание член 114 ДФЕС, при положение че не става дума за сближаване на законодателствата.

                  6.

                  Шестото основание е изведено от липсата на правно основание за членове 5, 69 и 70 от Регламент № 806/2014, доколкото те са били приети на основание член 114 ДФЕС, при положение че става дума за фискални разпоредби.


title: Дело T-408/21: Жалба, подадена на 9 юли 2021 г. — HB/Комисия

text:
               23.8.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 338/41

      Жалба, подадена на 9 юли 2021 г. — HB/Комисия
      (Дело T-408/21)
      (2021/C 338/51)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: HB (представители: L. Levi и M. Vandenbussche, avocates)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да обяви жалбата за допустима и основателна;
                  с оглед на това

                  —

                  да отмени решенията на Комисията от 5 май 2021 г., връчени на 10 май 2021 г., относно събирането съответно на (i) 4 241 507 EUR (поръчка TACIS/2006/101-510) (главница) или 4 674 256,92 EUR (главница заедно с лихвата за забава към 30 април 2021 г.) и на (ii) 1 197 055,86 EUR (поръчка CARDS/2008/166-429) (главница) или 1 298 608,85 EUR (главница заедно с лихвата за забава към 30 април 2021 г.), от които следва да се приспаднат 399 825 EUR;

                  —

                  да разпореди възстановяването на всички суми, евентуално събрани от Комисията въз основа на това решение, заедно с лихвите за забава, изчислени според лихвения процент на Европейската централна банка, увеличен със 7 пункта;

                  —

                  да разпореди символичното изплащане на едно евро като обезщетение, без да се изключва възможността тази сума да се промени в хода на производството;

                  —

                  да осъди Комисията да заплати всички разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква три основания в подкрепа на своята жалба.

                  1.

                  Първото основание е изведено от липсата на компетентност на Комисията да приеме обжалваните решения, от липсата на правно основание и от нарушения принцип на защита на оправданите правни очаквания. Според жалбоподателя Комисията не е имала компетентност да приеме обжалваните решения с изпълнителна сила, за да събере претендираните спрямо него вземания, тъй като сключеният между тях договор не съдържа арбитражна клауза, която да предоставя на съдилищата на Съюза компетентност при спорове по въпроси на договорното право.

                  2.

                  Второто основание е изведено от нарушаването на финансовия регламент, доколкото Комисията изобщо не е имала вземане към жалбоподателя и при всички случаи не е имала никакво установено вземане.

                  3.

                  Третото основание е изведено от нарушаването на съществените процесуални правила, на задължението за полагане на грижа и на принципа на безпристрастност, предвиден в член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз. Според жалбоподателя, за да се обоснове откриването на процедура по събиране, в обжалваното решение се твърди, че той не е отговорил на дебитното известие, на напомнителното писмо и на официалното уведомително писмо. По този начин обаче ответникът не е пояснил, от една страна, че жалбоподателят е оспорил това последно писмо, а от друга страна, не е споменал, че белгийският съд е констатирал своята компетентност да разгледа подадения пред него иск във връзка с двата договора. В допълнение жалбоподателят отбелязва, че ответникът не е спазил също задължението си за мотивиране, тъй като не е изложил доводите, поради които в случая е взел своето решение. Накрая жалбоподателят счита, че Комисията не е разгледала задълбочено и безпристрастно всички относими към случая обстоятелства.


title: Дело T-418/21: Жалба, подадена на 12 юли 2021 г. — Alauzun и др./Комисия и EMA

text:
               23.8.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 338/42

      Жалба, подадена на 12 юли 2021 г. — Alauzun и др./Комисия и EMA
      (Дело T-418/21)
      (2021/C 338/52)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподатели: Virginie Alauzun (Saint-Cannat, Франция) и други 774 жалбоподатели (представител: F. Di Vizio, avocat)

         Ответници: Европейска комисия, Европейска агенция по лекарствата (EMA)

         Искания

      Жалбоподателите искат от Общия съд:

                  —

                  да отмени Решение за изпълнение EMEA/H/C/005735/II/0030 от 31 май 2021 г. на Европейската комисия поради съществено процесуално нарушение и поради липса на мотиви при издаването на разрешение за търговия при определени условия,

                  —

                  при условията на евентуалност, да отмени становището на Комитета по лекарствените продукти за хуманна употреба на Европейската агенция по лекарствата (EMA) от 28 май 2021 г., с което EMA препоръчва да се издаде разрешение за търговия при определени условия с ваксината Comirnaty, произвеждана от BioNTech и Pfizer,

                  —

                  да осъди EMA и Комисията да понесат всички разноски на жалбоподателите.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателите изтъкват две основания в подкрепа на своята жалба срещу решението на Комисията от 31 май 2021 г., с което се изменя разрешението за търговия при определени условия на лекарствения продукт за хуманна употреба „Comirnaty — иРНК ваксина срещу COVID-19 (нуклеозидно модифицирана)“, предоставено с Решение C(2020) 9598(окончателен).

                  1.

                  Първото основание е изведено от допуснато съществено процесуално нарушение и от липсата на мотиви. Във връзка с това, според твърдението на жалбоподателите обжалваните решения не съдържат доказателства, че разглежданата ваксина попада в приложното поле или съответства на изискванията на членове 2 и 4 от Регламент № 507/2006 (1). Всъщност, според тях даденото разрешение за търговия при определени условия не отговаря на изискванията за спешност или за болест с потенциално летален изход, засягащи заинтересованата общественост. Те допълват, че разрешението не би могло също така да се основава на положителното съотношение риск/полза, нито да бъде отговор на неудовлетворени медицински нужди. Накрая жалбоподателите считат, че ползите за общественото здраве от оспореното разрешение не би следвало да имат превес над риска, свързан с факта, че не са събрани всички допълнителни данни.

                  2.

                  Второто основание е изведено от нарушението на основни права, каквито са правото на лична неприкосновеност и правото на живот, предвидени съответно в членове 3 и 2 от Хартата на основните права на Европейския съюз.

         (1)  Регламент (ЕО) № 507/2006 на Комисията от 29 март 2006 година за издаване на разрешения за търговия при определени условия на лекарствени продукти за хуманна употреба, които влизат в приложното поле на Регламент (ЕО) № 726/2004 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 92, 2006 г., стр. 6; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 53, стр. 45).


title: Дело T-420/21: Жалба, подадена на 12 юли 2021 г. — Cargolux/Комисия

text:
               23.8.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 338/43

      Жалба, подадена на 12 юли 2021 г. — Cargolux/Комисия
      (Дело T-420/21)
      (2021/C 338/53)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Cargolux Airlines International SA (Cargolux) (Сандвайлер, Люксембург) (представители: G. Goeteyn и E. Aliende Rodríguez, lawyers)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени изцяло писмото от 30 април 2021 г., изпратено от Комисията на Cargolux,

                  —

                  да осъди Съюза, представляван от Комисията, да поправи понесените от Cargolux вреди поради неплащането от Комисията на дължимите лихви за забава и сложни лихви съгласно член 266, първи параграф ДФЕС, в съответствие с решение от 16 декември 2015 г., Cargolux Airlines International SA/Комисия (дело T-39/11), и следователно да плати следните суми на основание член 266, параграф 2 ДФЕС, член 268 ДФЕС и член 340, параграф 2 ДФЕС:

                              —

                              дължимите лихви за забава, т.е. лихвите върху сумата от 39 900 000 EUR по лихвената ставка на Европейската централна банка за нейните операции по рефинансиране към 1 ноември 2010 г. (която е 1 %), увеличена с 3,5 % за периода 15 февруари 2011 г. — 5 февруари 2016 г., което се равнява на 8 075 972,03 EUR или или — субсидиарно — по лихвена ставка, която Общият съд счете за целесъобразна,

                              —

                              (б) дължимите сложни лихви, т.е. лихвите върху размера на дължимите лихви за забава съгласно точка a) по-горе за периода между 5 февруари 2016 г. и датата на фактическото плащане от Комисията на претендирания размер в точка a) по-горе (aко Общият съд отхвърли искането на Cargolux дължимите сложни лихви да текат от 5 февруари 2016 г., поне за периода от датата на жалбата до датата на фактическото плащане от Комисията на претендираната в точка a) по-горе сума) по лихвената ставка на Европейската централна банка за нейните операции по рефинансиране към 1 ноември 2010 г. (която е 1 %), увеличена с 3,5 %, (или — субсидиарно — по лихвена ставка, която Общият съд счете за целесъобразна);

                  —

                  да осъди Комисията да плати всички разноски на Cargolux, направени в настоящото производство.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква две основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  В рамките на първо основание се твърди, че обжалваното решение, което е съобщено с писмо от 30 април 2021 г., е опорочено от грешка при прилагане на правото и трябва да бъде отменено изцяло съгласно член 263 ДФЕС. Жалбоподателят твърди, че в обжалваното решение се приема неправилно, че искането на Cargolux от 2 февруари 2021 г. за плащане на дължимите лихви за забава и сложни лихви е погасено по давност и е недопустимо.

                  2.

                  Второто основание е, че нарушението от страна на Комисията на член 266, параграф 1 ДФЕС води до липса на договорна отговорност на Съюза за плащане на обезщетение, което е равностойно на дължимите на Cargolux лихви за забава и сложни лихви съгласно член 266, параграф 2 ДФЕС, член 268 ДФЕС и член 340, параграф 2 ДФЕС.