title: Дело C-390/21: Преюдициално запитване от Landgericht Köln (Германия), постъпило на 25 юни 2021 г. — ADPA European Independent Automotive Data Publishers Association международна асоциация с нестопанска цел — IvoG, учредена съгласно белгийското право и Gesamtverband Autoteile-Handel e.V./Automobiles PEUGEOT SA и PSA Automobiles SA

text:
               13.9.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 368/7

      Преюдициално запитване от Landgericht Köln (Германия), постъпило на 25 юни 2021 г. — ADPA European Independent Automotive Data Publishers Association международна асоциация с нестопанска цел — IvoG, учредена съгласно белгийското право и Gesamtverband Autoteile-Handel e.V./Automobiles PEUGEOT SA и PSA Automobiles SA
      (Дело C-390/21)
      (2021/C 368/05)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Landgericht Köln

         Страни в главното производство

         Ищци: ADPA European Independent Automotive Data Publishers Association международна асоциация с нестопанска цел — IvoG, учредена съгласно белгийското право, Gesamtverband Autoteile-Handel e.V.

         Ответници: Automobiles PEUGEOT SA, PSA Automobiles SA

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Приложими ли са разпоредбите на глава XIV от Регламент (ЕС) 2018/858 (1) (член 61 и сл., включително приложение X) и към такива модели превозни средства, чийто тип е одобрен за първи път в съответствие с Регламент (ЕО) № 715/2007 (2) още преди 1 септември 2020 г.?
                  При отрицателен отговор на този въпрос, допълнително:
                  Остава ли приложима за тези „стари превозни средства“ глава III от Регламент (ЕО) № 715/2007, а за определянето на таксите — по-специално член 7 от Регламент (ЕО) № 715/2007?

                  2)

                  Включва ли понятието „достъп“ до посочената информация, който производителят е длъжен да предостави съгласно член 61, параграф 1 от Регламент (ЕС) 2018/858, правото на издателите на техническа информация, предвидено в член 3, точка 45 от Регламент (ЕС) 2018/858, да използват тази информация за задачата, свързана с техните стопански функции по веригата на доставки на пазара на резервни части, или такова правомощие за използване изисква сключването на отделно споразумение за предоставяне на лиценз за ползване и възпроизвеждане, което тогава с оглед на исканото в тази връзка от производителя възнаграждение не попада в обхвата на член 63 от Регламент (ЕС) 2018/858?
                  При отрицателен отговор на първия преюдициален въпрос и ако глава III от Регламент (ЕО) № 715/2007 се прилага за стари превозни средства, допълнително:
                  Включва ли понятието „достъп“ до посочената информация, който производителят е длъжен да предостави съгласно член 6, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 715/2007, правото на издателите на техническа информация, предвидено в член 3, точка 15 от Регламент (ЕО) № 715/2007, да използват тази информация за задачата, свързана с техните стопански функции по веригата на доставки на пазара на резервни части, или такова правомощие за използване изисква отделно споразумение за предоставяне на лиценз за ползване и възпроизвеждане, което тогава с оглед на исканото в тази връзка от производителя възнаграждение не попада в обхвата на член 7 от Регламент (ЕО) 715/2007?

                  3)

                  Трябва ли понятието „разумни и пропорционални такси“ съгласно член 63, параграф 1, първо изречение от Регламент (ЕС) 2018/858 да се тълкува в смисъл, че при определянето на таксите производителят трябва да третира по един и същ начин всички независими оператори съгласно член 3, точка 45 от Регламент (ЕС) 2018/858, без оглед на тяхната икономическа дейност?
                  При отрицателен отговор на първия преюдициален въпрос и ако глава III от Регламент (ЕО) № 715/2007 се прилага за стари превозни средства, допълнително:
                  Трябва ли понятието „разумни и пропорционални такси“, съдържащо се в член 7, параграф 1, първа част от изречението от Регламент (ЕО) № 715/2007, да се тълкува в смисъл, че при определянето на таксите производителят трябва да третира по един и същ начин всички независими оператори съгласно член 3, точка 15 от Регламент (ЕО) № 715/2007, без оглед на тяхната икономическа дейност?
                  При отрицателен отговор на третия преюдициален въпрос:

                  4)

                  Трябва ли понятието „разумни и пропорционални такси“, съдържащо се в член 63, параграф 1, първо изречение от Регламент (ЕС) 2018/858, да се тълкува в смисъл, че таксата по принцип може да покрива само разходите на производителя?
                  При отрицателен отговор на първия преюдициален въпрос и ако глава III от Регламент (ЕО) № 715/2007 се прилага за стари превозни средства, допълнително:
                  Трябва ли понятието „разумни и пропорционални такси“, съдържащо се в член 7, параграф 1, първа част от изречението от Регламент (ЕО) № 715/2007, да се тълкува в смисъл, че таксата по принцип може да покрива само разходите на производителя?

         (1)  Регламент (ЕС) 2018/858 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2018 година относно одобряването и надзора на пазара на моторни превозни средства и техните ремаркета, както и на системи, компоненти и отделни технически възли, предназначени за такива превозни средства, за изменение на регламенти (ЕО) № 715/2007 и (ЕО) № 595/2009 и за отмяна на Директива 2007/46/ЕО (ОВ L 151, 2018 г., стр. 1).

         (2)  Регламент (ЕО) № 715/2007 на Европейския парламент и на Съвета от 20 юни 2007 година за типово одобрение на моторни превозни средства по отношение на емисиите от леки превозни средства за превоз на пътници и товари (Евро 5 и Евро 6) и за достъпа до информация за ремонт и техническо обслужване на превозни средства (ОВ L 171, 2007 г., стр. 1).


title: Дело C-393/21: Преюдициално запитване от Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Литва), постъпило на 28 юни 2021 г. — Lufthansa Technik AERO Alzey GmbH/Arik Air Limited and Others

text:
               13.9.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 368/8

      Преюдициално запитване от Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Литва), постъпило на 28 юни 2021 г. — Lufthansa Technik AERO Alzey GmbH/Arik Air Limited and Others
      (Дело C-393/21)
      (2021/C 368/06)
      Език на производството: литовски

         Запитваща юрисдикция

      Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Lufthansa Technik AERO Alzey GmbH

         Ответници: Arik Air Limited and Others

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Как следва да се тълкува понятието „изключителни обстоятелства“, съдържащо се в член 23, буква в) от Регламент № 805/2004 (1), с оглед на целите на Регламент № 805/2004 и по-специално на целта за ускоряване и опростяване на изпълнението на решенията на държавите членки и ефективната защита на правото на справедлив съдебен процес? С каква свободата на преценка разполагат компетентните органи на държавата членка по принудителното изпълнение при тълкуването на понятието „изключителни обстоятелства“?

                  2)

                  Следва ли да се считат за релевантни при приемането на решение по молба по член 23, буква в) от Регламент № 805/2004 обстоятелства като тези в конкретния случай, отнасящи се до съдебно производство в държавата по произход, в което се решава въпросът за отмяна на решението, въз основа на което е издадено европейско изпълнително основание? Съобразно какви критерии трябва да се преценява процедурата по обжалване в държавата членка по произход и колко всеобхватна трябва да бъде преценката на компетентните органи на държавата членка по принудително изпълнение относно производството, проведено в държавата членка по произход?

                  3)

                  Какъв е предметът на преценка при прилагането на понятието „изключителни обстоятелства“ по член 23 от Регламент № 805/2004: трябва ли да се преценява въздействието на съответните обстоятелства по спора, когато решението на държавата по произход е оспорено в държавата по произход, трябва ли да се анализират възможните потенциални ползи или вреди от посочената в член 23 от регламента мярка или трябва да се анализират икономическите възможности на длъжника да изпълни решението, или други обстоятелства?

                  4)

                  Възможно ли е съгласно член 23 от Регламент № 805/2004 едновременното прилагане на няколко от мерките, посочени в този член? При утвърдителен отговор на този въпрос, какви критерии трябва да приложат компетентните органи на държавата по принудителното изпълнение, когато се произнасят по съществото и пропорционалността на прилагането на няколко от тези мерки?

                  5)

                  Трябва ли правният режим, предвиден в член 36, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1215/2012 (2) на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2012 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела, да се прилага към решение на държавата по произход за спиране (или отмяна) на изпълняемостта, или се прилага правен режим, подобен на предвидения в член 44, параграф 2 от този регламент?

         (1)  Регламент (ЕО) № 805/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 година за въвеждане на европейско изпълнително основание при безспорни вземания (ОВ L 143, 2004 г., стр. 15; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 7, стр. 3).

         (2)  Регламент (ЕС) № 1215/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2012 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (OВ L 351, 2012 г., стр. 1).


title: Дело C-395/21: Преюдициално запитване от Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Литва), постъпило на 28 юни 2021 г. — D. V./M. A.

text:
               13.9.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 368/9

      Преюдициално запитване от Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Литва), постъпило на 28 юни 2021 г. — D. V./M. A.
      (Дело C-395/21)
      (2021/C 368/07)
      Език на производството: литовски

         Запитваща юрисдикция

      Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: D. V.

         Ответник: M. A.

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Трябва ли член 4, параграф 2 от Директива 93/13 (1) да се тълкува в смисъл, че изразът „основния предмет на договора“ обхваща клауза, която не е индивидуално договорена, включена е в договор за правни услуги, сключен между търговец (адвокат) и потребител, и се отнася до цената и начина на нейното изчисляване?

                  2)

                  Трябва ли упоменаването в член 4, параграф 2 от Директива 93/13 на яснотата и разбираемостта на договорните клаузи да се тълкува в смисъл, че в договорната клауза относно цената (с която се определя цената на действително извършените услуги въз основа на почасова ставка) е достатъчно да се уточни размерът на почасовото възнаграждение, дължимо на адвоката?

                  3)

                  При отрицателен отговор на втория въпрос: трябва ли изискването за прозрачност да се тълкува в смисъл, че включва задължение за адвоката да посочи в договора цените на услугите, които могат да бъдат ясно определени и уточнени предварително, или трябва да се посочи и ориентировъчна цена на услугите (прогнозен бюджет за предоставяните правни услуги), ако е невъзможно да се предвиди броят (или продължителността) на отделните действия и хонорара за тях към момента на сключване на договора, и да са посочени евентуалните рискове, водещи до увеличаване или намаляване на цената? За да се прецени дали договорната клауза относно цената отговаря на изискването за прозрачност, от значение ли е дали информацията относно цената на правните услуги и начина, по който тя се изчислява, се предоставя на потребителя по всякакъв подходящ начин или се съдържа в самия договор за правни услуги? Възможно ли е липсата на информация в преддоговорните отношения да бъде компенсирана чрез предоставяне на информация в хода на изпълнението на договора? От значение ли е за преценката на съответствието на договорната клауза с изискването за прозрачност обстоятелството, че крайната цена за предоставените правни услуги става ясна едва след окончателно преустановяване на предоставянето им? От значение ли е за преценката на съответствието на договорната клауза относно цената с изискването за прозрачност обстоятелството, че договорът не предвижда представянето от адвоката на периодични отчети относно предоставените услуги или периодично представяне на фактури на потребителя, което да позволи на последния да вземе своевременно решение за отказ от правните услуги или промяна на цената по договора?

                  4)

                  Ако националният съд реши, че договорната клауза, с която се определя цената на действително предоставените услуги въз основа на почасова ставка, не е изразена на ясен и разбираем език, както изисква член 4, параграф 2 от Директива 93/13, трябва ли да проверява дали тази клауза е неравноправна по смисъла на член 3, параграф 1 от тази директива (т.е. дали при преценката на евентуално неравноправния характер на договорната клауза следва да се провери дали тази клауза създава в ущърб на потребителя „значителна неравнопоставеност“ между правата и задълженията на страните по договора) или, макар и предвид обстоятелството, че тази клауза урежда съществен елемент от договора, самата липса на прозрачност на клаузата относно цената е достатъчна, за да се установи, че тази клауза е неравноправна?

                  5)

                  Обстоятелството, че когато договорната клауза относно цената е обявена за неравноправна договорът за правни услуги няма обвързваща сила съгласно член 6, параграф 1 от Директива 93/13, означава ли, че е необходимо да се възстанови положението, в което би се намирал потребителят в отсъствието на клаузата, обявена за неравноправна? Предполага ли възстановяването на това положение отпадането на задължението на потребителя да плати вече предоставените услуги?

                  6)

                  Ако от естеството на възмезден договор за предоставяне на услуги следва, че е невъзможно да се възстанови положението, в което би се намирал потребителят в отсъствието на клаузата, обявена за неравноправна (когато услугите вече са предоставени), определянето на възнаграждение за предоставяните от адвоката услуги би ли противоречало на целта на член 7, параграф 1 от Директива 93/13? При отрицателен отговор на този въпрос, би ли била възстановена действителната равнопоставеност на страните по договора: i) ако адвокатът получи възнаграждение за предоставените услуги по почасовата ставка, предвидена в договора; ii) ако адвокатът получи минималната цена за правните услуги (например цената, посочена в национален правен акт, а именно препоръките относно максималния размер на възнагражденията за адвокатска помощ); iii) ако адвокатът получи обосновано по размер възнаграждение за предоставените услуги, определено от съда, като се вземат предвид сложността на казуса, квалификацията и опитът на адвоката, финансовото състояние на клиента и други релевантни обстоятелства?

         (1)  Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори (ОВ L 95, 1993 г., стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273 и поправка в OB L 293, 9.10.2014 г., стр. 59).


title: Дело C-399/21: Преюдициално запитване от Svea Hovrätt, Patent- och marknadsöverdomstolen (Швеция), постъпило на 28 юни 2021 г. — IRnova AB/FLIR Systems AB

text:
               13.9.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 368/10

      Преюдициално запитване от Svea Hovrätt, Patent- och marknadsöverdomstolen (Швеция), постъпило на 28 юни 2021 г. — IRnova AB/FLIR Systems AB
      (Дело C-399/21)
      (2021/C 368/08)
      Език на производството: шведски

         Запитваща юрисдикция

      Svea hovrätt, Patent- och marknadsöverdomstolen

         Страни в главното производство

         Ищец: IRnova AB

         Ответник: FLIR Systems AB

         Преюдициален въпрос

      Попада ли в изключителната компетентност по смисъла на член 24, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1215/2012 (1) на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2012 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела иск за установяване на по-широки права върху изобретение въз основа на претенция за изобретателство или съизобретателство съгласно национални заявки за патенти и патенти, регистрирани в трета държава?

         (1)  ОВ L 351, 2012 г., стр. 1.


title: Дело C-406/21: Преюдициално запитване от Korkein oikeus (Финландия), постъпило на 1 юли 2021 г. — A Oy/B Ky и наследници на C

text:
               13.9.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 368/11

      Преюдициално запитване от Korkein oikeus (Финландия), постъпило на 1 юли 2021 г. — A Oy/B Ky и наследници на C
      (Дело C-406/21)
      (2021/C 368/09)
      Език на производството: фински

         Запитваща юрисдикция

      Korkein oikeus

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: A Oy

         Ответници: B Ky и наследници на C

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Трябва ли член 12, параграф 4 от Директива 2011/7 (1) да се тълкува в смисъл, че държавите членки могат да изключат от приложното поле на тази директива договорна практика относно последиците от забавяне на плащане, която е постоянно упражнявана при отделни поръчки между страните преди 16 март 2013 г., дори ако отделните поръчки, за които се отнасят предявените последици от забавата на плащане, са осъществени след тази дата?

                  2)

                  При отрицателен отговор на първия въпрос: трябва ли член 7, параграфи 2 и 3 от Директива 2011/7 да се тълкуват в смисъл, че описаната в първия въпрос договорна практика следва да се счита за договорно условие или практика по смисъла на тези разпоредби, която изключва лихва за забава на плащане или обезщетение за разноските по събиране?

         (1)  Директива 2011/7/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 година относно борбата със забавяне на плащането по търговски сделки (ОВ L 48, 2011 г., стр. 1).


title: Дело C-414/21: Преюдициално запитване от Hof van Cassatie (Белгия), постъпило на 7 юли 2021 г. — VP Capital NV/Belgische Staat, други участници в производството: PricewaterhouseCoopers Belastingadviseurs NV, Ernst & Young Tax Consultants BV, Ernst & Young Bedrijfsrevisoren BV

text:
               13.9.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 368/11

      Преюдициално запитване от Hof van Cassatie (Белгия), постъпило на 7 юли 2021 г. — VP Capital NV/Belgische Staat, други участници в производството: PricewaterhouseCoopers Belastingadviseurs NV, Ernst & Young Tax Consultants BV, Ernst & Young Bedrijfsrevisoren BV
      (Дело C-414/21)
      (2021/C 368/10)
      Език на производството: нидерландски

         Запитваща юрисдикция

      Hof van Cassatie

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: VP Capital NV

         Ответник: Belgische Staat

         Други участници в производството: PricewaterhouseCoopers Belastingadviseurs NV, Ernst & Young Tax Consultants BV, Ernst & Young Bedrijfsrevisoren BV

         Преюдициален въпрос

      Национална правна уредба като разглежданата в главното производство нарушава ли свободата на установяване, гарантирана от член 49 ДФЕС, когато води до това люксембургско дружество, което регистрира в Люксембург обезценяване на акции и по принцип действително го приспада от облагаемия си финансов резултат, но поради наличието на данъчна загуба всъщност не може да го приспадне от този резултат, след преместването на седалището си по устав в Белгия да бъде обложено в тази държава за възстановяването на това обезценяване, освен ако увеличенията на стойността, залегнали в това възстановяване, не бъдат записани в неразполагаема сметка за пасиви, докато белгийско дружество, което регистрира в Белгия обезценяване на акции, не се облага за възстановяването на това обезценяване, при условие че то не е било приспаднато преди това от белгийския облагаем финансов резултат, и без да е необходимо увеличенията на стойността, залегнали в това възстановяване, да бъдат записани в неразполагаема сметка за пасиви?


title: Дело C-422/21: Преюдициално запитване от Consiglio di Stato (Италия), постъпило на 9 юли 2021 г. — Ministero dell’Interno/TO

text:
               13.9.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 368/12

      Преюдициално запитване от Consiglio di Stato (Италия), постъпило на 9 юли 2021 г. — Ministero dell’Interno/TO
      (Дело C-422/21)
      (2021/C 368/11)
      Език на производството: италиански

         Запитваща юрисдикция

      Consiglio di Stato

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Ministero dell’Interno

         Ответник: TO

         Преюдициален въпрос

      Допуска ли член 20, параграфи 4 и 5 от Директива 2013/33/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година (1) национална правна уредба, която предвижда отмяна на мерките по приемане спрямо пълнолетен кандидат, който не попада в категорията на „уязвимите лица“, когато се счита, че този кандидат е извършител на действия, свързани със сериозно насилие, осъществени извън центъра за настаняване, които се изразяват в употреба на физическо насилие срещу длъжностни лица и/или обществени служители с причиняване на такива наранявания на пострадалите, които налагат те да се обърнат за лечение в местната служба за спешна помощ.

         (1)  Директива 2013/33/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година за определяне на стандарти относно приемането на кандидати за международна закрила (ОВ L 180, 2013 г., стр. 96).


title: Дело C-429/21: Преюдициално запитване от Rechtbank Amsterdam (Нидерландия), постъпило на 14 юли 2021 г. — Европейска заповед за арест, издадена спрямо TZ; друга страна в производството: Openbaar Ministerie

text:
               13.9.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 368/13

      Преюдициално запитване от Rechtbank Amsterdam (Нидерландия), постъпило на 14 юли 2021 г. — Европейска заповед за арест, издадена спрямо TZ; друга страна в производството: Openbaar Ministerie
      (Дело C-429/21)
      (2021/C 368/13)
      Език на производството: нидерландски

         Запитваща юрисдикция

      Rechtbank Amsterdam

         Страни в главното производство

         Европейска заповед за арест (ЕЗА), издадена спрямо: TZ

         Друга страна в производството: Openbaar Ministerie

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Трябва ли член 28, параграф 3 от Рамково решение 2002/584/ПВР (1) във връзка с правото на ефективна съдебна защита да се тълкува в смисъл, че:

                              —

                              предаденото на издаващата държава членка лице, което е обект на ЕЗА, трябва да може да упражни правото си бъде изслушано, във връзка с искане за съгласие за последващо предаване в съответствие с член 28, параграф 3 от Рамково решение 2002/584/ПВР, пред съдебен орган на издаващата държава членка в хода на производството по изпълнението на тази ЕЗА, издадена впоследствие от трета държава за престъпления, извършени преди предаването; или че

                              —

                              това лице трябва да може да упражни правото си на изслушване в държавата членка, която преди това е извършила предаването, пред изпълняващия съдебен орган в хода на процедурата по даване на съгласие за последващото предаване?

                  2)

                  Ако предаденото лице трябва да може да упражни правото си на изслушване във връзка с искане за последващо предаване в съответствие с член 28, параграф 3 от Рамково решение 2002/584/ПВР в държавата членка, която преди това е извършила предаването, по какъв начин тази държава членка трябва да му разреши да го упражни?

         (1)  Рамково решение на Съвета от 13 юни 2002 година относно европейската заповед за арест и процедурите за предаване между държавите членки (ОВ L 190 2002 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 3).


title: Дело C-466/21 P: Жалба, подадена на 29 юли 2021 г. от Land Rheinland-Pfalz срещу решението, постановено от Общия съд (девети състав) на 19 май 2021 г. по дело T-218/18, Deutsche Lufthansa AG/Европейска комисия

text:
               13.9.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 368/14

      Жалба, подадена на 29 юли 2021 г. от Land Rheinland-Pfalz срещу решението, постановено от Общия съд (девети състав) на 19 май 2021 г. по дело T-218/18, Deutsche Lufthansa AG/Европейска комисия
      (Дело C-466/21 P)
      (2021/C 368/14)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Land Rheinland-Pfalz (представители: R. van der Hout, advocaat, C. Wagner, Rechtsanwalt)

         Други страни в производството: Deutsche Lufthansa AG, Европейска комисия, Федерална република Германия

         Искания на жалбоподателя

      Жалбоподателят моли Съда:

                  —

                  да отмени решение на Общия съд (девети състав) от 19 май 2021 г. по дело T-218/18, Deutsche Lufthansa/Комисия, и окончателно да отхвърли първоинстанционната жалба,

                  —

                  да осъди Deutsche Lufthansa AG да заплати съдебните разноски в първоинстанционното производство и в производството по обжалване.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква пет основания за обжалване.

                  —

                     Първо основание за обжалване: Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, като приел, че Deutsche Lufthansa AG (наричано по-нататък „DLH“) е надлежно легитимирано да обжалва съгласно член 263, четвърта алинея ДФЕС. Той неправилно приел, че DLH се явява „заинтересована страна“ по смисъла на член 1, буква з) и член 24 от Регламент (ЕС) 2015/1589 (1) и с жалбата си търси защита срещу нарушение на процесуалните му права. Освен това Общият съд не мотивирал в достатъчна степен извода си за наличието на активна процесуална легитимация, що се отнася до релевантните аспекти.

                  —

                     Второ основание за обжалване: При преценката на въпроса за обслужвания район Общият съд неправилно взел предвид единствено текста на обжалваното решение на Комисията, без да съобрази релевантния контекст и документите от административното производство.

                  —

                     Трето основание за обжалване: Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, доколкото основал решението си на съображението, че при преценката на обслужвания район Комисията не взела предвид дестинациите и някои други особености. Всъщност DLH изобщо не посочило подобен довод в първоинстанционната жалба, поради което Общият съд не бивало да уважава жалбата на това основание.

                  —

                     Четвърто основание за обжалване: Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, като приел, че що се отнася до обслужвания район, Комисията не отстранила всички съмнения в съвместимостта на помощта с вътрешния пазар. Във връзка с това Общият съд не съобразил, първо, че при издаването на решението, с което приключва процедурата по предварителна проверка, Комисията трябва да се произнася въз основа на информацията, с която разполага към този момент, и второ, че тя не е имала основания за съмнения при проверката за съвместимост по критериите от Насоките относно помощите в областта на въздухоплаването.

                  —

                     Пето основание за обжалване: Общият съд се произнесъл в нарушение на член 264, втора алинея ДФЕС, тъй като отменил обжалваното решение на Комисията, без да определи онези от правните му последици, които трябва да се считат за окончателни. Освен това той не изпълнил задължението си за мотивиране, тъй като не се мотивирал по въпроса за действието на решението му във времето.

         (1)  Регламент (ЕС) 2015/1589 на Съвета от 13 юли 2015 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 108 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ОВ L 248, 2015 г., стр. 9).


title: Дело C-474/20: Определение на председателя на Съда от 18 юни 2021 г. (преюдициално запитване, отправено от Vrhovni sud — Хърватия) — I.D./Z b. d.d.

text:
               13.9.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 368/15

      Определение на председателя на Съда от 18 юни 2021 г. (преюдициално запитване, отправено от Vrhovni sud — Хърватия) — I.D./Z b. d.d.
      (Дело C-474/20) (1)

      (2021/C 368/15)
      Език на производството: хърватски
      Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 423, 7.12.2020 г.


title: Дело C-526/20: Определение на председателя на Съда от 17 юни 2021 г. (преюдициално запитване, отправено от Landgericht Köln — Германия) — IO, SP, DR/Deutsche Lufthansa AG

text:
               13.9.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 368/15

      Определение на председателя на Съда от 17 юни 2021 г. (преюдициално запитване, отправено от Landgericht Köln — Германия) — IO, SP, DR/Deutsche Lufthansa AG
      (Дело C-526/20) (1)

      (2021/C 368/16)
      Език на производството: немски
      Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 28, 25.1.2021 г.


title: Дело C-528/20: Определение на председателя на Съда от 18 юни 2021 г. (преюдициално запитване, отправено от Landgericht Köln — Германия) — CT/Deutsche Lufthansa AG

text:
               13.9.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 368/15

      Определение на председателя на Съда от 18 юни 2021 г. (преюдициално запитване, отправено от Landgericht Köln — Германия) — CT/Deutsche Lufthansa AG
      (Дело C-528/20) (1)

      (2021/C 368/18)
      Език на производството: немски
      Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 28, 25.1.2021 г.


title: Дело C-529/20: Определение на председателя на Съда от 17 юни 2021 г. (преюдициално запитване, отправено от Landgericht Köln — Германия) — AP/Deutsche Lufthansa AG

text:
               13.9.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 368/16

      Определение на председателя на Съда от 17 юни 2021 г. (преюдициално запитване, отправено от Landgericht Köln — Германия) — AP/Deutsche Lufthansa AG
      (Дело C-529/20) (1)

      (2021/C 368/19)
      Език на производството: немски
      Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 28, 25.1.2021 г.


title: Дело C-565/20: Определение на председателя на Съда от 17 юни 2021 г. (преюдициално запитване, отправено от Landgericht Köln — Германия) — DS/Deutsche Lufthansa AG

text:
               13.9.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 368/16

      Определение на председателя на Съда от 17 юни 2021 г. (преюдициално запитване, отправено от Landgericht Köln — Германия) — DS/Deutsche Lufthansa AG
      (Дело C-565/20) (1)

      (2021/C 368/20)
      Език на производството: немски
      Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 19, 18.1.2021 г.


title: Дело C-566/20: Определение на председателя на Съда от 17 юни 2021 г. (преюдициално запитване, отправено от Landgericht Köln — Германия) — DG/Deutsche Lufthansa AG

text:
               13.9.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 368/16

      Определение на председателя на Съда от 17 юни 2021 г. (преюдициално запитване, отправено от Landgericht Köln — Германия) — DG/Deutsche Lufthansa AG
      (Дело C-566/20) (1)

      (2021/C 368/21)
      Език на производството: немски
      Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 28, 25.1.2021 г.


title: Дело C-627/20: Определение на председателя на Съда от 17 юни 2021 г. (преюдициално запитване, отправено от Landgericht Köln — Германия) — Deutsche Lufthansa AG/OP

text:
               13.9.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 368/16

      Определение на председателя на Съда от 17 юни 2021 г. (преюдициално запитване, отправено от Landgericht Köln — Германия) — Deutsche Lufthansa AG/OP
      (Дело C-627/20) (1)

      (2021/C 368/22)
      Език на производството: немски
      Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 72, 1.3.2021 г.


title: Дело C-628/20: Определение на председателя на Съда от 17 юни 2021 г. (преюдициално запитване, отправено от Landgericht Köln — Германия) — Deutsche Lufthansa AG/BA

text:
               13.9.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 368/17

      Определение на председателя на Съда от 17 юни 2021 г. (преюдициално запитване, отправено от Landgericht Köln — Германия) — Deutsche Lufthansa AG/BA
      (Дело C-628/20) (1)

      (2021/C 368/23)
      Език на производството: немски
      Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 72, 1.3.2021 г.


title: Дело C-630/20: Определение на председателя на Съда от 17 юни 2021 г. (преюдициално запитване, отправено от Landgericht Köln — Германия) — Deutsche Lufthansa AG/CS

text:
               13.9.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 368/17

      Определение на председателя на Съда от 17 юни 2021 г. (преюдициално запитване, отправено от Landgericht Köln — Германия) — Deutsche Lufthansa AG/CS
      (Дело C-630/20) (1)

      (2021/C 368/24)
      Език на производството: немски
      Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 72, 1.3.2021 г.


title: Дело C-631/20: Определение на председателя на Съда от 17 юни 2021 г. (преюдициално запитване, отправено от Landgericht Köln — Германия) — Deutsche Lufthansa AG/PR, TV

text:
               13.9.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 368/17

      Определение на председателя на Съда от 17 юни 2021 г. (преюдициално запитване, отправено от Landgericht Köln — Германия) — Deutsche Lufthansa AG/PR, TV
      (Дело C-631/20) (1)

      (2021/C 368/25)
      Език на производството: немски
      Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 72, 1.3.2021 г.


title: Дело C-712/20: Определение на председателя на Съда от 17 юни 2021 г. (преюдициално запитване, отправено от Landgericht Köln — Германия) — GJ/Ryanair DAC

text:
               13.9.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 368/17

      Определение на председателя на Съда от 17 юни 2021 г. (преюдициално запитване, отправено от Landgericht Köln — Германия) — GJ/Ryanair DAC
      (Дело C-712/20) (1)

      (2021/C 368/26)
      Език на производството: немски
      Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 128, 12.4.2021 г.


title: Дело C-10/21: Определение на председателя на Съда от 17 юни 2021 г. (преюдициално запитване, отправено от Landgericht Köln — Германия) — Deutsche Lufthansa AG/TZ

text:
               13.9.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 368/18

      Определение на председателя на Съда от 17 юни 2021 г. (преюдициално запитване, отправено от Landgericht Köln — Германия) — Deutsche Lufthansa AG/TZ
      (Дело C-10/21) (1)

      (2021/C 368/27)
      Език на производството: немски
      Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 88, 15.3.2021 г.


title: Дело C-11/21: Определение на председателя на Съда от 18 юни 2021 г. (преюдициално запитване, отправено от Landgericht Köln — Германия) — Deutsche Lufthansa AG/IY, TP

text:
               13.9.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 368/18

      Определение на председателя на Съда от 18 юни 2021 г. (преюдициално запитване, отправено от Landgericht Köln — Германия) — Deutsche Lufthansa AG/IY, TP
      (Дело C-11/21) (1)

      (2021/C 368/28)
      Език на производството: немски
      Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 88, 15.3.2021 г.


title: Дело C-12/21: Определение на председателя на Съда от 17 юни 2021 г. (преюдициално запитване, отправено от Landgericht Köln — Германия) — Deutsche Lufthansa AG/FL

text:
               13.9.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 368/18

      Определение на председателя на Съда от 17 юни 2021 г. (преюдициално запитване, отправено от Landgericht Köln — Германия) — Deutsche Lufthansa AG/FL
      (Дело C-12/21) (1)

      (2021/C 368/29)
      Език на производството: немски
      Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 88, 15.3.2021 г.


title: Дело C-107/21: Определение на председателя на Съда от 17 юни 2021 г. (преюдициално запитване, отправено от Landgericht Köln — Германия) — Deutsche Lufthansa AG/ZR

text:
               13.9.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 368/18

      Определение на председателя на Съда от 17 юни 2021 г. (преюдициално запитване, отправено от Landgericht Köln — Германия) — Deutsche Lufthansa AG/ZR
      (Дело C-107/21) (1)

      (2021/C 368/30)
      Език на производството: немски
      Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 182, 10.5.2021 г.


title: Дело C-135/21: Определение на председателя на Съда от 18 юни 2021 г. (преюдициално запитване, отправено от Landgericht Köln — Германия) — Deutsche Lufthansa AG/GD, WT

text:
               13.9.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 368/19

      Определение на председателя на Съда от 18 юни 2021 г. (преюдициално запитване, отправено от Landgericht Köln — Германия) — Deutsche Lufthansa AG/GD, WT
      (Дело C-135/21) (1)

      (2021/C 368/31)
      Език на производството: немски
      Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 182, 10.5.2021 г.


title: Дело C-165/21: Определение на председателя на Съда от 18 юни 2021 г. (преюдициално запитване, отправено от Københavns Byret — Дания) — Orion Corporation/Lægemiddelstyrelsen, при участието на: Teva Danmark A/S

text:
               13.9.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 368/19

      Определение на председателя на Съда от 18 юни 2021 г. (преюдициално запитване, отправено от Københavns Byret — Дания) — Orion Corporation/Lægemiddelstyrelsen, при участието на: Teva Danmark A/S
      (Дело C-165/21) (1)

      (2021/C 368/32)
      Език на производството: датски
      Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 206, 31.5.2021 г.


title: Дело T-185/19: Решение на Общия съд от 14 юли 2021 г. — Public.Resource.Org и Right to Know/Комисия (Достъп до документи — Регламент (ЕО) № 1049/2001 — Хармонизирани стандарти — Документи относно четири хармонизирани стандарта, одобрени от CEN — Отказ за предоставяне на достъп — Изключение във връзка със защитата на търговските интереси на трето лице — Закрила, произтичаща от авторското право)

text:
               13.9.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 368/20

      Решение на Общия съд от 14 юли 2021 г. — Public.Resource.Org и Right to Know/Комисия
      (Дело T-185/19) (1)

      (Достъп до документи - Регламент (ЕО) № 1049/2001 - Хармонизирани стандарти - Документи относно четири хармонизирани стандарта, одобрени от CEN - Отказ за предоставяне на достъп - Изключение във връзка със защитата на търговските интереси на трето лице - Закрила, произтичаща от авторското право)
      (2021/C 368/33)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподатели: Public.Resource.Org, Inc. (Себастопол, Калифорния, Съединени американски щати), Right to Know CLG (Дъблин, Ирландия) (представители: F. Logue, solicitor, A. Grünwald, J. Hackl и C. Nüßing, avocats)

         Ответник: Европейска комисия (представители: G. Gattinara, F. Thiran и S. Delaude)

         Встъпили страни в подкрепа на ответника: Европейски комитет по стандартизация (CEN) и 14 други встъпили страни, чийто наименования са посочени в приложението към съдебното решение (представители: U. Karpenstein, K. Dingemann и M. Kottmann, avocats)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение C (2019) 639 окончателен на Комисията от 22 януари 2019 г., с което се отказва да се уважи подаденото заявление за достъп до четири хармонизирани стандарта, приети от CEN

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Public.Resource.Org, Inc. и Right to Know CLG понасят, наред със своите съдебни разноски, и тези на Европейската комисия.

                  3)

                  Европейският комитет по стандартизация (CEN), Asociación Española de Normalización (UNE), Asociaţia de Standardizare din România (ASRO), Association française de normalisation (AFNOR), Austrian Standards International (ASI), British Standards Institution (BSI), Bureau de normalisation/Bureau voor Normalisatie (NBN), Dansk Standard (DS), Deutsches Institut für Normung eV (DIN), Koninklijk Nederlands Normalisatie Instituut (NEN), Schweizerische Normen-Vereinigung (SNV), Standard Norge (SN), Suomen Standardisoimisliitto ry (SFS), Svenska institutet för standarder (SIS) и Institut za standardizaciju Srbije (ISS) понасят направените от тях съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 172, 20.5.2019 г.


title: Дело T-562/20: Решение на Общия съд от 14 юли 2021 г. — Upper Echelon Products/EUIPO (Everlasting Comfort) (Марка на Европейския съюз — Посочваща Европейския съюз международна регистрация — Словна марка „Everlasting Comfort“ — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) 2017/1001)

text:
               13.9.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 368/21

      Решение на Общия съд от 14 юли 2021 г. — Upper Echelon Products/EUIPO (Everlasting Comfort)
      (Дело T-562/20) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Посочваща Европейския съюз международна регистрация - Словна марка „Everlasting Comfort“ - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) 2017/1001)
      (2021/C 368/35)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Upper Echelon Products LLC (Остин, Тексас, Съединени американски щати) (представител: M. Izquierdo Blanco, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: D. Hanf)

         Предмет

      Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 14 юли 2020 г. (преписка R 952/2020-1) относно посочваща Европейския съюз международна регистрация на словната марка „Everlasting Comfort“

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Upper Echelon Products LLC да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 371, 3.11.2020 г.


title: Дело T-677/20: Решение на Общия съд от 14 юли 2021 г. — Ryanair и Laudamotion/Комисия (Austrian Airlines; Covid-19) (Държавни помощи — Австрийски пазар на въздушния транспорт — Помощ, предоставена от Австрия в полза на авиокомпания във връзка с пандемията от COVID-19 — Подчинен заем в полза на Austrian Airlines — Решение да не се повдигат възражения — Помощ, предоставена по-рано на дружеството майка на получателя — Помощ за отстраняване на щети, причинени от извънредно събитие — Свобода на установяване — Свободно предоставяне на услуги — Равно третиране — Задължение за мотивиране)

text:
               13.9.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 368/22

      Решение на Общия съд от 14 юли 2021 г. — Ryanair и Laudamotion/Комисия (Austrian Airlines; Covid-19)
      (Дело T-677/20) (1)

      (Държавни помощи - Австрийски пазар на въздушния транспорт - Помощ, предоставена от Австрия в полза на авиокомпания във връзка с пандемията от COVID-19 - Подчинен заем в полза на Austrian Airlines - Решение да не се повдигат възражения - Помощ, предоставена по-рано на дружеството майка на получателя - Помощ за отстраняване на щети, причинени от извънредно събитие - Свобода на установяване - Свободно предоставяне на услуги - Равно третиране - Задължение за мотивиране)
      (2021/C 368/36)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподатели: Ryanair DAC (Суордс, Ирландия), Laudamotion GmbH (Швехат, Австрия) (представители: E. Vahida, F.-C. Laprévote, V. Blanc, S. Rating и I.-G. Metaxas-Maranghidis, avocats)

         Ответник: Европейска комисия (представители: L. Flynn, F. Tomat и S. Noë)

         Встъпили страни в подкрепа на ответника: Федерална република Германия (представители: R. Kanitz, J. Möller и P.-L. Krüger), Република Австрия (представители: A. Posch, J. Schmoll, G. Eberhard и S. Weber), Austrian Airlines AG (Виена, Австрия), (представител: A. Zellhofer, avocat)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение C(2020) 4684 окончателен на Комисията от 6 юли 2020 година относно държавна помощ SA.57369 (2020/N) — Австрия — COVID-19 — Помощ за Austrian Airlines

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Ryanair DAC и Laudamotion GmbH да понесат, наред с направените от тях съдебни разноски, и тези на Европейската комисия.

                  3)

                  Федерална република Германия, Република Австрия и Austrian Airlines AG понасят направените от тях съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 9, 11.1.2021 г.


title: Дело T-363/21: Жалба, подадена на 28 юни 2021 г. — Česká asociace satelitních operátorů/Комисия

text:
               13.9.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 368/23

      Жалба, подадена на 28 юни 2021 г. — Česká asociace satelitních operátorů/Комисия
      (Дело T-363/21)
      (2021/C 368/38)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Česká asociace satelitních operátorů z. s. (Прага, Чехия) (представител: R. Kubáč, lawyer)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решението на Европейската комисия от 15 март 2021 г. относно държавна помощ SA.55805 (2020/FC) — Чехия — Extension of DTT network operators’ frequency licences,

                  —

                  да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква две основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: явна грешка в преценката.

                  2.

                  Второ основание: непълнота на мотивите на решението на Комисията.


title: Дело T-365/21: Жалба, подадена на 28 юни 2021 г. — TJ/ЕСВД

text:
               13.9.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 368/23

      Жалба, подадена на 28 юни 2021 г. — TJ/ЕСВД
      (Дело T-365/21)
      (2021/C 368/39)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: TJ (представител: A. Véghely, lawyer)

         Ответник: Европейска служба за външна дейност

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решението на органа по назначаване относно избора на командващ гражданските операции и директор на СГПП,

                  —

                  да присъди, на основание член 340 от ДФЕС, обезщетение за вредите, причинени в резултат от посоченото по-горе решение.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква четири основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: нарушение на член 98 от Правилника за длъжностните лица и на Решение 2010/427/EС на Съвета,

                  2.

                  Второ основание: нарушение на член 27 от Правилника за длъжностните лица,

                  3.

                  Трето основание: нарушения на принципите на равно третиране,

                  4.

                  Четвърто основание: нарушение на принципа на добра администрация.


title: Дело T-400/21: Жалба, подадена на 2 юли 2021 г. — ZR/EUIPO

text:
               13.9.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 368/25

      Жалба, подадена на 2 юли 2021 г. — ZR/EUIPO
      (Дело T-400/21)
      (2021/C 368/41)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: ZR (представители: S. Rodrigues и A. Champetier, lawyers)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решението на EUIPO, с което се отхвърля искането на жалбоподателя за прехвърляне от Европейската комисия в EUIPO,

                  —

                  доколкото е необходимо, да отмени решението да се отхвърли оплакването на жалбоподателя, подадено по реда на член 90, параграф 2 от Правилника за длъжностните лица,

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква три основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: нарушение на членове 4, 8, 27, 29 и 110 от Правилника за длъжностните лица, както и на принципите на приемственост на длъжностните лица на ЕС, на съпоставяне на заслугите и на прозрачност;

                  2.

                  Второ основание: нарушение на принципа на равно третиране;

                  3.

                  Трето основание: неизпълнение на задължението за мотивиране и за полагане на дължимата грижа, довело до явна грешка в преценката.


title: Дело T-402/21: Жалба, подадена на 7 юли 2021 г. — UniCredit Bank/ЕСП

text:
               13.9.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 368/25

      Жалба, подадена на 7 юли 2021 г. — UniCredit Bank/ЕСП
      (Дело T-402/21)
      (2021/C 368/42)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: UniCredit Bank AG (Мюнхен, Германия) (представители: F. Schäfer, H. Großerichter и F. Kruis, Rechtsanwälte)

         Ответник: Единен съвет за преструктуриране (ЕСП)

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решението на Единния съвет за преструктуриране от 14 април 2021 г. относно изчисляване на предварителните вноски за 2021 г. в Единния фонд за преструктуриране (SRB/ES/2021/22), включително приложенията към него, в частта, в която се отнасят до жалбоподателя,

                  —

                  да осъди Единния съвет за преструктуриране да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква следните основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: решението от 14 април 2021 г. нарушава съществени процесуални правила по смисъла на член 263, параграф 2 ДФЕС, тъй като не е надлежно удостоверено.

                  2.

                  Второ основание: решението от 14 април 2021 г. и приложения I—III към него нарушават съществени процесуални правила по смисъла на член 263, параграф 2 ДФЕС и правото на добра администрация, тъй като не са достатъчно мотивирани съгласно член 296, параграф 2 ДФЕС и член 41, параграф 2, буква в) от Хартата на основните права на Европейския съюз (наричана по-нататък: „Хартата“).

                  3.

                  Трето основание: решението от 14 април 2021 г. и приложения I и II към него нарушават правото на ефективни правни средства за защита по член 47, параграф 1 от Хартата, тъй като практически е невъзможно верността на съдържанието на решението да се провери ефективно по съдебен ред.

                  4.

                  Четвърто основание: решението от 14 април 2021 г. и приложенията към него са незаконосъобразни, тъй като членове 4—7 и член 9 от Делегиран регламент (ЕС) 2015/63 (1) са незаконосъобразни. Те нарушават правото на институцията на ефективни правни средства за защита, тъй като водят до присъща непрозрачност на решенията, въз основа на които са приети.

                  5.

                  Пето основание: ако се приеме, че непрозрачното изчисляване на вноските на институциите вече е заложено в член 70, параграф 2 от Регламент № 806/2014 (2) и член 103, параграфи 2 и 7 от Директива 2014/59 (3), тези правни актове са незаконосъобразни по изложените във връзка с четвъртото основание доводи и поради това следва да се не се прилагат.

                  6.

                  Шесто основание: решението от 14 април 2021 г. нарушава член 6, член 7 и член 20, параграф 1 от Делегиран регламент (ЕС) 2015/63, тъй като при изчисляването на множителя за корекции за риск ответникът не е взел предвид нито рисковия показател на коефициента на стабилност на нетното финансиране (NSFR), нито рисковия показател на минималните изисквания за собствени средства и приемливи пасиви (МИССПП) или рисковия показател на сложността („complexity“) и възможността за преструктуриране („resolvability“).

                  7.

                  Седмо основание: решението от 14 април 2021 г. и приложения I—III към него нарушават съществени процесуални правила по смисъла на член 263, параграф 2 ДФЕС и правото на добра администрация по член 41, параграф 2, буква а) от Хартата, тъй като жалбоподателят не е бил изслушан преди да бъде прието решението.

         (1)  Делегиран регламент (ЕС) 2015/63 на Комисията от 21 октомври 2014 година за допълване на Директива 2014/59/ЕС на Европейския парламент и на Съвета по отношение на предварителните вноски в механизмите за финансиране на преструктурирането (ОВ L 11, 2015 г., стр. 44).

         (2)  Регламент (ЕС) № 806/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 15 юли 2014 година за установяването на еднообразни правила и еднообразна процедура за преструктурирането на кредитни институции и някои инвестиционни посредници в рамките на Единния механизъм за преструктуриране и Единния фонд за преструктуриране и за изменение на Регламент (ЕС) № 1093/2010 (ОВ L 225, 2014 г., стр. 1).

         (3)  Директива 2014/59/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 15 май 2014 година за създаване на рамка за възстановяване и преструктуриране на кредитни институции и инвестиционни посредници и за изменение на Директива 82/891/ЕИО на Съвета и директиви 2001/24/ЕО, 2002/47/ЕО, 2004/25/ЕО, 2005/56/ЕО, 2007/36/ЕО, 2011/35/ЕС, 2012/30/ЕС и 2013/36/ЕС и на регламенти (ЕС) № 1093/2010 и (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 173, 2014 г., стр. 190).


title: Дело T-409/21: Жалба, подадена на 9 юли 2021 г. — Германия/Комисия

text:
               13.9.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 368/28

      Жалба, подадена на 9 юли 2021 г. — Германия/Комисия
      (Дело T-409/21)
      (2021/C 368/44)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Федерална република Германия (представители: J. Möller и R. Kanitz)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени Решение на Европейската комисия от 3 юни 2021 година относно държавна помощ SA.56826 (2020/N) — Germany — 2020 reform of support for cogeneration и държавна помощ SA.53308 (2019/N) — Germany — Change of support to existing CHP plants (§ 13 KWKG, Закон за когенерация на топлинна и електрическа енергия), доколкото в него се приема, че

                              a)

                              подкрепата на производството на електроенергия от комбинирано производство на енергия в нови, модернизирани и преоборудвани високоефективни инсталации за комбинирано производство на енергия,

                              б)

                              подкрепата за енергийноефективни мрежи за отопление и охлаждане,

                              в)

                              подкрепата за отоплителни и охладителни съоръжения за съхранение,

                              г)

                              подкрепата на производството на електроенергия от комбинирано производство на енергия във високоефективни съществуващи инсталации на газ за комбинирано производство на енергия в сектора на централизираното топлоснабдяване и

                              д)

                              намалената надбавка за КПТЕЕ за производителите на водород
                              по KWKG 2020 представляват държавна помощ, и

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква едно основание в подкрепа на жалбата. Европейската комисия неправилно е тълкувала и приложила член 107, параграф 1 ДФЕС, като е приела, че засегнатите от мярката, за която е отправено уведомление, предприятия получават помощ, предоставена от държавата или чрез ресурси на държавата. Европейската комисия на първо място неправилно изхожда от това, че фискалният характер на надбавката сам по себе си предполага държавно участие в получените средства по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС. На второ място, Европейската комисия неправилно приема, че при съществуващата надбавка (надбавка за КПТЕЕ) по Gesetz für die Erhaltung, die Modernisierung und den Ausbau der Kraft-Wärme-Kopplung 2020 (Kräfte-Wärme-Kopplungsgesetz, KWKG, Закон за запазването, модернизирането и изграждането на комбинирано производство на електрическа и топлинна енергия 2020 г., Закон за когенерация на топлинна и електрическа енергия) изобщо става въпрос за такса по смисъла на практиката на Съда. На трето място, Европейската комисия неправилно приема, че получените от операторите на преносни мрежи средства са под държавен контрол и поради това са предоставени на разположение на държавата.


title: Дело T-412/21: Жалба, подадена на 9 юли 2021 г. — Norddeutsche Landesbank — Girozentrale/ЕСП

text:
               13.9.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 368/29

      Жалба, подадена на 9 юли 2021 г. — Norddeutsche Landesbank — Girozentrale/ЕСП
      (Дело T-412/21)
      (2021/C 368/45)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Norddeutsche Landesbank — Girozentrale (Хановер, Германия) (представители: D. Flore и J. Seitz, Rechtsanwälte)

         Ответник: Единен съвет за преструктуриране (ЕСП)

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решението на ответника от 14 април 2021 г. (нотифицирано под номер: SRB/ES/2021/22), включително приложенията към него, по-специално приложение I относно „Резултати от изчисленията по отношение на всички институции, попадащи в обхвата на изчислението на предварителните вноски за 2021 г., определени поотделно (по институции) в хармонизираните приложения“, доколкото е от значение по отношение на жалбоподателя,

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква следните основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: нарушение на правото на изслушване

                              —

                              ответникът не е изслушал жалбоподателя преди да постанови обжалваното решение и по този начин е нарушил член 41, параграф 1 и параграф 2, буква а) от Хартата на основните права на Европейския съюз (наричана по-нататък: „Хартата“).

                  2.

                  Второ основание: нарушение на процесуалните правила

                              —

                              обжалваното решение е недействително, тъй като е прието в нарушение на общите процесуални изисквания, произтичащи от член 41 от Хартата, член 298 ДФЕС, общите принципи на правото и Правилника за дейността на ответника.

                  3.

                  Трето основание: липса на мотиви за обжалваното решение

                              —

                              в нарушение на член 296 ДФЕС обжалваното решение не съдържа достатъчно мотиви, в частност липсват мотиви за позоваването на отделния случай, както и представянето на основните съображения по отношение на пропорционалността и на преценката,

                              —

                              освен това изчисляването на годишната вноска не е логично, особено с оглед на използването на противоречиви понятия и непосочването на важни междинни етапи.

                  4.

                  Четвърто основание: нарушение на основното право на ефективна правна защита поради невъзможност за проверка на обжалваното решение

                              —

                              липсващите мотиви на обжалваното решение затрудняват съществено жалбоподателя при съдебното обжалване,

                              —

                              в това отношение ответникът нарушава по-специално принципа на състезателност, според който участниците трябва да могат да разискват при условията на състезателност както фактическите, така и правните обстоятелства, които са от значение за изхода на производството.

                  5.

                  Пето основание: прилагането на показателя IPS (Institutional Protection Scheme) нарушава норми от по-висок ранг

                              —

                              при прилагането на показателя IPS не е взето предвид значението на членството на жалбоподателя в институционалната защитна схема на финансовата група на спестовните каси,

                              —

                              съгласно член 6, параграф 5, второ изречение от Делегиран регламент (ЕС) 2015/63 (1) ответникът трябва да отчете и незначителната възможност за преструктуриране на съответната институция и оттам за ползване на Единния фонд за преструктуриране, както и да се съобрази с принципа на пропорционалност.

                  6.

                  Шесто основание: неотчитането на МИССПП (Minimum Requirements for own funds and Eligible Liabilities, минимални изисквания за собствени средства и приемливи пасиви) в рамките на групата „рискова експозиция“ нарушава Делегиран регламент (ЕС) 2015/63

                              —

                              в съответствие с член 6, параграф 1, буква а) и параграф 2, буква а) от Делегиран регламент (ЕС) 2015/63 ответникът е трябвало да отчете по-високото от средното съотношение на МИССПП на жалбоподателя от 67,6 %, което значително надвишава определеното от Единния съвет по преструктуриране минимално съотношение от 8 %.

                  7.

                  Седмо основание: прилагането на множителя за корекции за риска нарушава задължението за тълкуване на Делегиран регламент (ЕС) 2015/63 с оглед на нормите от по-висш ранг

                              —

                              при установяването на множителя за корекции за риска ответникът е трябвало да вземе предвид незначителната възможност за дефицит и по-високото от средното съотношение на МИССПП на жалбоподателя в съответствие с изискването за отчитане на рисковия профил и основното право на свободна стопанска инициатива по член 16 от Хартата.

                  8.

                  Осмо основание (при условията на евентуалност): член 7, параграф 4, второ изречение от Делегиран регламент (ЕС) 2015/63 нарушава норми от по-висш ранг

                              —

                              като предвижда релативизиране на показателя IPS член 7, параграф 4, второ изречение от Делегиран регламент (ЕС) 2015/63 нарушава общия принцип на равно третиране по член 20 от Хартата и принципа на пропорционалност, тъй като институции, които подлежат на същото институционално обезпечаване и поради това имат същото равнище на вероятност за дефицит, могат да се третират различно.

         (1)  Делегиран регламент (ЕС) 2015/63 на Комисията от 21 октомври 2014 година за допълване на Директива 2014/59/ЕС на Европейския парламент и на Съвета по отношение на предварителните вноски в механизмите за финансиране на преструктурирането (ОВ L 11, 2015 г., стр. 44).


title: Дело T-443/21: Жалба, подадена на 26 юли 2021 г. — YAplus DBA Yoga Alliance/EUIPO — Vidyanand (YOGA ALLIANCE INDIA INTERNATIONAL)

text:
               13.9.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 368/31

      Жалба, подадена на 26 юли 2021 г. — YAplus DBA Yoga Alliance/EUIPO — Vidyanand (YOGA ALLIANCE INDIA INTERNATIONAL)
      (Дело T-443/21)
      (2021/C 368/46)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: YAplus DBA Yoga Alliance (Арлингтън, Вирджиния, Съединени щати) (представител: A. Thünken, lawyer)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Swami Vidyanand (Виллупурам, Индия)

         Данни за производството пред EUIPO

         Притежател на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

         Спорна марка: посочваща Европейския съюз международна регистрация на фигуративна марка със словния елемент „YOGA ALLIANCE INDIA INTERNATIONAL“ — Международна регистрация № 1 415 321 посочваща Европейския съюз

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 17 май 2021 г. по преписка R 1062/2020-1

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди EUIPO и, в случай че има такава, встъпилата страна, да заплати съдебните разноски по производството и тези, направени в производството пред EUIPO.

         Изложени основания

                  —

                  Нарушение на член 95, параграф 1 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета,

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-446/21: Жалба, подадена на 28 юли 2021 г. — Commission de régulation de l’énergie/ACER

text:
               13.9.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 368/32

      Жалба, подадена на 28 юли 2021 г. — Commission de régulation de l’énergie/ACER
      (Дело T-446/21)
      (2021/C 368/48)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Commission de régulation de l’énergie (Париж, Франция) (представител: C. Le Bihan-Graf, lawyer)

         Ответник: Агенция на Европейския съюз за сътрудничество между регулаторите на енергия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени Решение № A-001-2021 от 28 май 2021 г., което потвърждава Решение № 30-2020 на ACER от 30 ноември 2020 г. относно предложението на операторите на преносни системи в главния регион във връзка с методиката за поделяне на разходите за повторно диспечиране и насрещна търговия и приложения I и Ia към него;

                  —

                  в резултат на това, да отмени Решение № 30/2020 на ACER от 30 ноември 2020 г. относно предложението на операторите на преносни системи в главния регион във връзка с методиката за поделяне на разходите за повторно диспечиране и насрещна търговия и приложения I и Ia към него;

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разходи и разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква осем основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание — нарушение на член 28 от Регламент № 2019/942, тъй като Апелативният съвет е извършил само ограничен контрол на сложните преценки от техническо и икономическо естество, включени в решение № 30/2020 на ACER.
                  В светлината на съдебната практика от решение T-735/18, Aquind/ACER (18 ноември 2020 г.) Апелативният съвет на ACER извършва пълен контрол на основанията и доводите на жалбоподателя.

                  2.

                  Второ основание — нарушение на член 16, параграф 13 от Регламент № 2019/943 от страна на ACER, тъй като предвидила общ праг за кръговите потоци, без операторите на преносни системи да са извършили какъвто и да е предварителен анализ или националните регулаторни органи да са дали одобрение.

                  3.

                  Трето основание — грешка при прилагане на правото, допусната поради това, че сроковете за прилагане на методиката били свързани с други методики, при това без каквото и да е правно основание.

                  4.

                  Четвърто основание — нарушение на член 3 от Регламент № 1/58 и на основните принципи на правна сигурност от правото на ЕС, тъй като за спорното решение № A-001-2021 е използван само английски език. Изглежда това решение не е било публикувано на френски език и не е ясно на жалбоподателя, тъй като е сложно, дълго и непълно.

                  5.

                  Пето основание — нарушение на член 74, параграф 2 от Регламент № 2015/1222, на член 74, параграф 6, буква a) от Регламент № 2015/1222 и на член 16, параграф 13 от Регламент № 2019/943, тъй като приложното поле на методиката за поделяне на разходите за повторно диспечиране и насрещна търговия е определена прекалено широко.
                  Приложното поле не бива да обхваща мрежови елементи, които не се отнасят до трансграничен обмен на електроенергия съгласно член 74, параграф 2 от Регламент № 2015/1222 и член 16, параграф 13 от Регламент № 2019/943. Приложното поле е свързано с други методики, без да е налице правно основание.
                  Приложно поле, по-широко от предвиденото в методиката за изчисляване на преносната способност, не е правно издържано. То трябва да е съвместимо със задълженията и отговорностите на операторите на преносни системи съгласно член 74, параграф 6, буква a) от Регламент № 2015/1222.

                  6.

                  Шесто основание — допусната е грешка при прилагането на член 16, параграф 13 от Регламент № 2019/943, когато е установен единен и общ праг за кръгови потоци за всички на оператори на преносни системи в главния регион. Липсва основание, което да оправдае и обясни защо трябва да се прилага общ и единен праг за всички граници на тръжни зони при положение, че националните преносни мрежи са различни и взаимосвързани.

                  7.

                  Седмо основание — нарушение на основния принцип от правото на ЕС за недопускане на дискриминация и на член 16, параграф 13 от Регламент № 2019/943, тъй като при определянето на тежестта на разходите методиката отдава приоритет на претоварването, причинено от кръгови потоци.
                  Претоварването, причинено от вътрешни потоци, и претоварването, причинено от кръгови потоци, трябва да се разглеждат по един и същ начин в методиката. Ако претоварването, причинено от кръгови потоци, бъде поставено на първо място в списъка със замърсяващи потоци, които причиняват претоварване, операторите няма да имат добър стимул да управляват претоварването.
                  Апелативният съвет на ACER отхвърлил приведените от жалбоподателя доказателства без изобщо да се обоснове.
                  Отдаването на предпочитание на кръговите потоци дискриминира операторите на преносни системи, направили необходимите инвестиции за развитие на своите мрежи, тъй като тези оператори могат да бъдат санкционирани за остатъчните кръгови потоци, за които може да са отговорни.

                  8.

                  Осмо основание — допусната е грешка при прилагането на член 15, параграф 3 от Регламент № 2019/943, когато се признава, че методиката трябва да покрива разходите, понесени от държавите членки съгласно плановете им за действие.
                  Понесените от държавите членки разходи съгласно плановете им за действие трябва да бъдат изключени от методиката. Тази методика трябва да предвижда специфични правила за третирането на посочените разходи. Съображенията на Апелативният съвет са непоследователни от техническа гледна точка. Те не отговарят на доводите на жалбоподателя относно невъзможността да се разграничат разходите, направени за достъп до междузоновия капацитет, от разходите за други цели.


title: Дело T-451/21: Жалба, подадена на 30 юли 2021 г. — Hesse/EUIPO — Wedl & Hofmann (Testa Rossa)

text:
               13.9.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 368/33

      Жалба, подадена на 30 юли 2021 г. — Hesse/EUIPO — Wedl & Hofmann (Testa Rossa)
      (Дело T-451/21)
      (2021/C 368/49)
      Език на жалбата: немски

         Страни

         Жалбоподател: Kurt Hesse (Нюрнберг, Германия) (представител: M. Krogmann, Rechtsanwalt)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Wedl & Hofmann GmbH (Милс/Хал ин Тирол, Австрия)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител на спорната марка: жалбоподателят

         Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „Testa Rossa“ — заявка за регистрация № 13 019 047

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 20 май 2021 г. по преписка R 878/2020-1

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение, така че възражението да бъде отхвърлено и за следните стоки:
                  Клас 7 — машини за рязане на хляб; настъргващи машини за зеленчуци; мелнички за кафе, които не се задвижват ръчно; кухненски роботи и трошачки за кухненски цели, електрически,
                  Клас 21 — домакински принадлежности,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-452/21: Жалба, подадена на 30 юли 2021 г. — Thomas Henry/EUIPO (MATE MATE)

text:
               13.9.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 368/34

      Жалба, подадена на 30 юли 2021 г. — Thomas Henry/EUIPO (MATE MATE)
      (Дело T-452/21)
      (2021/C 368/50)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Thomas Henry GmbH (Берлин, Германия) (представители: O. Spieker, A. Schönfleisch, N. Willich и D. Mienert, Rechtsanwälte)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Данни за производството пред EUIPO

         Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „MATE MATE“ — заявка за регистрация № 18 091 934

         Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 28 май 2021 г. по преписка R 406/2021-1

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

         Изложени основания

                  —

                  Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) във връзка с член 7, параграф 2 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета,

                  —

                  нарушение на член 7, параграф 1, буква в) във връзка с член 7, параграф 2 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета,

                  —

                  нарушение на член 7, параграф 1, буква ж) във връзка с член 7, параграф 2 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-453/21: Жалба, подадена на 30 юли 2021 г. — UniCredit и UniCredit Bank/Комисия

text:
               13.9.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 368/35

      Жалба, подадена на 30 юли 2021 г. — UniCredit и UniCredit Bank/Комисия
      (Дело T-453/21)
      (2021/C 368/51)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподатели: UniCredit SpA (Рим, Италия) и UniCredit Bank AG (Мюнхен, Германия) (представители: I. Vandenborre, S. Dionnet, M. Siragusa, G. Rizza и B. Massella Ducci Teri, lawyers)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателите молят Общия съд:

                  —

                  да отмени изцяло или частично Решение C(2021) 3489 final на Комисията от 20 май 2021 г. по дело COMP/AT.40324 — Европейски държавни облигации (наричано по-нататък „обжалваното решение“), с което се установява, че жалбоподателите са нарушили член 101 ДФЕС и член 53 от Споразумението за ЕИП, като са участвали през периода от 9 септември 2011 г. до 28 ноември 2011 г. в единно и продължено нарушение в сектора на европейските държавни облигации, и/или да отмени глобата;

                  —

                  при условията на евентуалност, да намали значително размера на наложената глоба, в изпълнение на правомощията си на пълна юрисдикция;

                  —

                  да осъди Комисията да заплати съдебните разноски;

                  —

                  да осъди Комисията, като процесуално-организационно действие или действие по събиране на доказателства, да представи неповерителната версия на сигнала, подаден от трето лице до ГД „Конкуренция“ на Комисията в хода на разследване AT.40324, след изложението на възраженията и изслушването, така че той да бъде приобщен към преписката.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателите изтъкват единадесет основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: Комисията е нарушила задължението си да изложи мотиви, тъй като в обжалваното решение не се дефинира надлежно съответния пазар или пазари.

                  2.

                  Второ основание: в обжалваното решение е допусната грешка, като е прието, че UniCredit е участвало в единно и продължено нарушение, съсредоточено на първичния пазар, въпреки че търговецът на UniCredit не търгува на този пазар.

                  3.

                  Трето основание: констатацията на Комисията, че UniCredit е участвало в единно и продължено нарушение, което представлява ограничение на конкуренцията с оглед на предмета, не е подкрепена от датиращи от съответния период доказателства и е недостатъчно мотивирана.

                  4.

                  Четвърто основание: Комисията неправилно е приела участието на UniCredit в ограничение на конкуренцията с оглед на предмета, без да анализира потенциалното въздействие на неговото поведение върху вторичния пазар.

                  5.

                  Пето основание: Комисията е допуснала грешка, приемайки участието на UniCredit в ограничение на конкуренцията с оглед на предмета, без да анализира икономическия контекст.

                  6.

                  Шесто основание: Комисията е допуснала грешка в преценката на фактите, що се отнася до продължителността на участието на жалбоподателите в твърдения картел.

                  7.

                  Седмо основание: методиката за изчисляване на глобата, използвана в обжалваното решение, е опорочена, тъй като Комисията: (i) е използвала заместваща стойност за изчисляване на стойността на продажбите, (ii) не е използвала най-добрите налични данни, за да определи размера на глобата, (iii) не направила оценка дали алтернативните данни, представени от UniCredit, са подходящи и (iv) не е спазила задължението си за излагане на мотиви.

                  8.

                  Осмо основание: методиката на Комисията за изчисляване на заместващата стойност за определяне на стойността на продажбите на страните е била явно неразумна и неподходяща за огласената ѝ цел, тъй като не отразява правилно относителното участие на UniCredit и на другите страни в твърдяното нарушение.

                  9.

                  Девето основание: Комисията е нарушила принципа на пропорционалност и принципа на индивидуализация на наказанията, като е намалила променливия компонент на основния размер на глобата на UniCredit само с 1 % в сравнение с останалите страни.

                  10.

                  Десето основание: Комисията е нарушила принципа на пропорционалност и принципа на индивидуализация на наказанията, като не е направила значително адаптиране на основния размер на глобата: (a) на основание точка 37 of Насоките относно метода за определяне на глобите и/или (б) поради смекчаващи обстоятелства. В резултат на това окончателният размер на глобата не отразява обективните различия в положението на UniCredit в сравнение с положението на останалите страни.

                  11.

                  Единадесето основание: налагането от Комисията на непропорционална и несправедлива глоба на UniCredit трябва да бъде поправено от Общия съд при упражняване на неговата пълна юрисдикция.


title: Дело T-454/21: Жалба, подадена на 30 юли 2021 г. — G Core Innovations/EUIPO — Coretransform (G CORELABS)

text:
               13.9.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 368/36

      Жалба, подадена на 30 юли 2021 г. — G Core Innovations/EUIPO — Coretransform (G CORELABS)
      (Дело T-454/21)
      (2021/C 368/52)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: G-Core Innovations Sàrl (Контерн, Люксембург) (представител: L. Axel Karnøe Søndergaard, lawyer)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Coretransform GmbH (Berlin, Germany)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител на спорната марка: жалбоподателят пред Общия съд

         Спорна марка: заявка за фигуративна мярка на Европейския съюз „G CORELABS“ в оранжево, червено, сребърно, черно и сиво — заявка за регистрация № 14 955 017

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 10 май 2021 г. по преписка R 22/2021-2

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение изцяло и да разреши регистрацията на марката за всички заявени стоки,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски, направени от жалбоподателя.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-456/21: Жалба, подадена на 2 август 2021 г. — Bank of America и Bank of America Corporation/Комисия

text:
               13.9.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 368/37

      Жалба, подадена на 2 август 2021 г. — Bank of America и Bank of America Corporation/Комисия
      (Дело T-456/21)
      (2021/C 368/53)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподатели: Bank of America N.A. (Шарлът, Северна Каролина, Съединени щати) и Bank of America Corporation (Уилмингтън, Северна Каролина, Съединени щати) (представители: D. Bailey, Barrister, D. Liddell, Solicitor, и D. Slater, lawyer)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателите молят Общия съд:

                  —

                  да отмени Решение C(2021) 3489 на Комисията от 20 май 2021 г. по дело COMP/AT.40324 — Европейски държавни облигации (наричано по-нататък „обжалваното решение“) в частта му относно жалбоподателите и

                  —

                  да осъди Комисията да заплати съдебните разноски и разходите на жалбоподателите по това производство.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателите изтъкват три основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: констатацията на Комисията, че жалбоподателите са участвали в единно и продължено нарушение, е основана на грешка при прилагането на правото и/или в преценката, при прилагането на член 101, параграф 1 ДФЕС. По-конкретно, Комисията е приложила неправилен критерий за участие в единно и продължено нарушение; също така, или при условията на евентуалност, Комисията, е приложила погрешно правото, що се отнася до елементите на единно и продължено нарушение, към фактите по това дело.

                  2.

                  Второ основание: при обстоятелства, при които съгласно член 25, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 1/2003 поведението на жалбоподателите е извън давностния срок за налагане глоба, Комисията неправилно е направила извода, че е налице достатъчен законен интерес по смисъла на член 7 от Регламент (ЕО) № 1/2003 да се установи нарушение по отношение на жалбоподателите.

                  3.

                  Трето основание: Комисията е нарушила правото на защита с това, че (i) елементите, възприети в тежест на жалбоподателите в обжалваното решение, се различават съществено от съществените елементи в тежест на жалбоподателите в изложението на възраженията, (ii) Комисията не обяснява защо е счела за незаконни контактите, посочени само косвено в приложение 1 към изложението на възраженията и в приложение 1 към обжалваното решение и (iii) на жалбоподателите не е предоставена възможност да отговорят на нови елементи в обжалваното решение — които не се съдържат в изложението на възраженията — относно някои комуникации.


title: Дело T-462/21: Жалба, подадена на 3 август 2021 г. — Portigon/Комисия

text:
               13.9.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 368/38

      Жалба, подадена на 3 август 2021 г. — Portigon/Комисия
      (Дело T-462/21)
      (2021/C 368/54)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Portigon AG (Дюселдорф, Германия) (представители: A. Bischke, H.-J. Niemeyer и F. Grossmann, Rechtsanwälte)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  изцяло да отмени по отношение на Portigon AG решението на Комисията от 20 май 2021 г. (C (2021) 3489) (AT.40324 — Европейски държавни облигации),

                  —

                  да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква шест основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: нарушение на правото на изслушване и непълнота на мотивите

                              —

                              Комисията не изложила и не мотивирала разбираемо възраженията си срещу поведението на жалбоподателя и в този смисъл действала в нарушение на член 296, втора алинея ДФЕС.

                              —

                              Комисията не изпратила на жалбоподателя допълнителни конкретни възражения вместо просто описание на фактите.

                  2.

                  Второ основание: нарушение на принципа на единството на правния ред
                  При издаването на посоченото решение Комисията действала в противоречие със собствените си насоки относно помощите от 2011 г.

                  3.

                  Трето основание: неправилен отказ на Комисията да упражни правото си на преценка

                              —

                              Комисията допуснала грешка, като оставила без внимание оплакванията на жалбоподателя и видимо не упражнила правото на преценка, с което разполага във връзка с издаването на посоченото решение.

                  4.

                  Четвърто основание: неправилност на извода за наличие на единно продължено нарушение

                              —

                              Комисията неправилно приела, че е налице единно продължено нарушение, което е продължило и след момента, преди който давността вече би била изтекла.

                  5.

                  Пето основание: погрешна квалификация на санкционираната практика по член 101 ДФЕС и непълнота на мотивите по смисъла на член 296, втора алинея ДФЕС

                              —

                              Комисията неправилно квалифицирала цялата практика като ограничение на конкуренцията с оглед на целта. Комисията не доказала някакви значителни последици за пазара.

                              —

                              Комисията неправилно приела, че поведението на бивш негов работник трябва да се разглежда като поведение на жалбоподателя.

                  6.

                  Шесто основание: липса на основание за издаване на констативно решение по член 7, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1/2003 (1)

                              —

                              Решението било издадено в нарушение на член 7, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1/2003, тъй като Комисията нямала законен интерес да издаде това решение по отношение на жалбоподателя.

         (1)  Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, 2003 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).


title: Дело T-464/21: Жалба, подадена на 30 юли 2021 г. — Faller и др./Комисия

text:
               13.9.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 368/39

      Жалба, подадена на 30 юли 2021 г. — Faller и др./Комисия
      (Дело T-464/21)
      (2021/C 368/55)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Sonja Faller (Бресаноне, Италия) и 74 други жалбоподатели (представител: R. Holzeisen, адвокат)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателите искат отмяната на обжалваното решение за изпълнение заедно с всички негови последващи изменения и допълнения.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата срещу решението за изпълнение на Европейската комисия от 31 май 2021 г., с което се изменя издаденото с Решение C(2020) 9598 (final) условно разрешение за пускане на пазара на лекарствения продукт за хуманна употреба „Comirnaty — COVID-19 — иРНК — ваксина срещу COVID-19 (нуклеозидно модифицирана)“, се посочват следните основания:

                  1.

                  Първо основание: обжалваното решение за изпълнение нарушава член 2, точка 1 и точка 2 от Регламент (ЕО) № 507/2006 (1). Дори само поради обстоятелството, че за децата рискът е почти нулев в случай на заразяване със SARS-CoV-2, за здравите деца не може да има положително съотношение полза/риск. Следователно употребата на въпросното експериментално вещество, основано на генно инженерство, е в грубо нарушение на правото на Съюза. Освен това СЗО и Европейският съюз не са обявили надлежно наличието на кризисно положение, което да е заплаха за общественото здраве.

                  2.

                  Второ основание: обжалваното решение за изпълнение нарушава член 4 от Регламент (ЕО) № 507/2006, тъй като:

                              —

                              не е налице положително съотношение полза/риск по член 1, точка 28а от Директива 2001/83/EО (2),

                              —

                              не е изпълнено условието по член 4, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 507/2006, тъй като заявителят не е в състояние да предостави подробни клинични данни,

                              —

                              не е изпълнено условието по член 4, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 507/2006, доколкото с разрешения лекарствен продукт не се отговаря на неудовлетворени медицински нужди,

                              —

                              не е изпълнено условието по член 4, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕО) № 507/2006.

                  3.

                  Трето основание: нарушение на Регламент (ЕО) № 1394/2007 (3), на Директива 2001/83/ЕО и на Регламент (ЕО) № 726/2004 (4).

                  4.

                  Четвърто основание: грубо нарушение на членове 168 ДФЕС и 169 ДФЕС, както и на членове 3, 35 и 38 от Хартата на основните права на Европейския съюз.

         (1)  Регламент (ЕО) № 507/2006 на Комисията от 29 март 2006 година за издаване на разрешения за търговия при определени условия на лекарствени продукти за хуманна употреба, които влизат в приложното поле на Регламент (ЕО) № 726/2004 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ, L 92, 2006 г., стр. 6; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 53, стр. 45).

         (2)  Директива 2001/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 година за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба (ОВ L 311, 2001 г., стр. 67; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 33, стр. 3).

         (3)  Регламент (ЕО) № 1394/2007 на Европейския парламент и на Съвета от 13 ноември 2007 година относно лекарствените продукти за модерна терапия и за изменение на Директива 2001/83/ЕО и на Регламент (ЕО) № 726/2004 (ОВ L 324, 2007 г., стр. 121).

         (4)  Регламент (ЕО) № 726/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година за установяване на процедури на Общността за разрешаване и контрол на лекарствени продукти за хуманна и ветеринарна употреба и за създаване на Европейска агенция по лекарствата (ОВ L 136, 2004 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 44, стр. 83).