title: Дело C-431/15: Преюдициално запитване от Audiencia Provincial de Cantabria (Испания), постъпило на 7 август 2015 г. — Liberbank, S.A./Rafael Piris del Campo

text:
               26.10.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 354/21

         Преюдициално запитване от Audiencia Provincial de Cantabria (Испания), постъпило на 7 август 2015 г. — Liberbank, S.A./Rafael Piris del Campo
   (Дело C-431/15)
   (2015/C 354/24)
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Audiencia Provincial de Cantabria — Sección 4

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Liberbank, S.A.

      Ответник: Rafael Piris del Campo

      Преюдициални въпроси

               1)

               Съвместимо ли е с принципа за необвързващо действие и с членове 6 и 7 от Директива 93/13/ЕИО (1) на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори ограничаването на обратното действие на обявената недействителност на неравноправна клауза за долен праг в потребителски договор?

               2)

               Съвместимо ли е с членове 6 и 7 от Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори запазването на действието на клауза за долен праг в потребителски договор, която е обявена за недействителна като неравноправна?

               3)

               Съвместимо ли е с членове 6 и 7 от Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори ограничаването на обратното действие на обявената недействителност на неравноправна клауза за долен праг в потребителски договор въз основа на преценката за наличие на риск от сериозни смущения на обществения ред в сферата на икономиката и на добросъвестност?

               4)

               При положителен отговор на предходния въпрос, когато е предявен индивидуален иск за обявяване на недействителността на неравноправна клауза в потребителски договор, съвместимо ли е с членове 6 и 7 от Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори преценката за наличието на риск от сериозни смущения на обществения ред в сферата на икономиката да се основава на презумпция или същата трябва да почива на конкретни икономически показатели, от които да се установява макроикономическото отражение на придаването на обратно действие на обявената недействителност на съответната неравноправна клауза?

               5)

               Когато е предявен индивидуален иск за обявяване на недействителност на неравноправна клауза в потребителски договор, съвместимо ли е с членове 6 и 7 от Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година преценката за наличието на риск от сериозни смущения на обществения ред в сферата на икономиката да се основава на икономическите последици от евентуалното предявяване на индивидуални искове от голям брой потребители? Или напротив — преценката трябва да се основава на отражението върху икономиката на конкретния индивидуален иск, предявен от съответния потребител?

               6)

               При положителен отговор на третия въпрос, съвместима ли е с членове 6 и 7 от Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори абстрактната оценка за поведението на който и да било продавач или доставчик, за да се прецени добросъвестността?

               7)

               Или напротив — член 6 от Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори трябва да се тълкува в смисъл, че добросъвестността трябва да бъде разглеждана и преценявана във всеки отделен случай, съобразно конкретното поведение на продавача или доставчика при договарянето и включването на неравноправната клауза в договора?

      (1)  ОВ L 95, стр. 29, Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2 стр. 273.


title: Дело C-171/09: Определение на председателя на Съда (осми състав) от 2 декември 2009 г. — Европейска комисия/Френска република

text:
               27.2.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 51/28

         Определение на председателя на Съда (осми състав) от 2 декември 2009 г. — Европейска комисия/Френска република
   (Дело C-171/09) (1)

   2010/C 51/49

      Език на производството: френски

   Председателят на осми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 153, 4.7.2009 г.


title: Дело C-10/10: Иск, предявен на 8 януари 2010 г. — Европейска комисия/Република Австрия

text:
               13.3.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/38

         Иск, предявен на 8 януари 2010 г. — Европейска комисия/Република Австрия
   (Дело C-10/10)
   2010/C 63/60
   Език на производството: немски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: R. Lyal, W. Mölls)

      Ответник: Република Австрия

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че Република Австрия е нарушила задълженията си по член 56 ЕО, както и по член 40 ЕИП, като е разрешила данъчно приспадане на даренията за научноизследователски и образователни организации само когато тези организации са установени в Австрия,

               —

               да се осъди Република Австрия да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Според Комисията даренията в полза на научноизследователски и образователни организации с нестопанска цел попадат в обхвата на свободното движение на капитали по член 56 ЕО. Австрийското законодателство позволявало данъчно приспадане на даренията, направени в полза на такива организации, само ако са установени на територията на страната, но не и приспадането на дарения за подобни организации, установени в други държави членки, респективно в други държави от Европейското икономическо пространство. Това противоречало на член 56 от Договора за ЕО и член 40 от Договора за ЕИП.
   Република Австрия обосновава посоченото законодателство с това, че става въпрос за допустимо ограничение на благоприятното третиране на даренията в конкретни области, което я освобождава от нейното задължение за финансиране. Това следвало inter alia и от Решение на Съда по дело Centro di Musicologia Walter Stauffer, C-396/04. (1)

   Комисията оспорва този довод. Спорните разпоредби правели разграничение въз основа на чисто географски критерии и независимо от целите на подпомаганите по този начин организации. Освен това не било доказано твърдението на Република Австрия за взаимодействие между прякото финансиране от държавата и данъчно насърчените дарения от частни лица. Дори ако се докаже твърдяното от Република Австрия взаимодействие, то не би обосновало каквото и да е ограничение на свободното движение на капитали, тъй като не е налице квалифициран интерес, който спада към структурата на данъчната система по смисъла на Решение на Съда по дело Bachmann, C-204/90 (2).

      (1)  Решение от 14 септември 2006 г. по дело Centro di Musicologia Walter Stauffer, C-386/04, Recueil, 2006, стp.1-8203.

      (2)  Решение от 28 януари 1992 г. по дело Bachmann, C-204/90, Recueil, 1992, стp. 1-249.


title: Дело C-294/16: Преюдициално запитване от Sąd Rejonowy dla Łodzi-Śródmieścia (Полша), постъпило на 25 май 2016 г. — Наказателно производство срещу J.Z.

text:
               16.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 296/21

         Преюдициално запитване от Sąd Rejonowy dla Łodzi-Śródmieścia (Полша), постъпило на 25 май 2016 г. — Наказателно производство срещу J.Z.
   (Дело C-294/16)
   (2016/C 296/27)
   Език на производството: полски

      Запитваща юрисдикция

   Sąd Rejonowy dla Łodzi-Śródmieścia

      Страна в главното производство

   J.Z.

      Преюдициален въпрос

   Трябва ли член 26, параграф 1 от Рамковото решение от 13 юни 2002 година относно европейската заповед за арест и процедурите за предаване между държавите членки (2002/584/ПВР) (1) във връзка с член 6, параграфи l и 3 от Договора за Европейския съюз и член 49, параграф 3 от Хартата на основните права на Европейския съюз да се тълкува в смисъл, че терминът „задържане“ обхваща и прилагани от изпълняващата държава членка мерки, които се състоят в електронен контрол на местонахождението на посоченото в заповедта лице наред с домашен арест?

      (1)  ОВ L 190, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 3.


title: Съединени дела T-60/04 — T-64/04: Решение на Първоинстанционния съд от 12 юни 2007 г. — Budějovický Budvar/СХВП — Anheuser-Busch (BUD) ( Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността BUD — Наименование за произход, регистрирано по Лисабонската спогодба — Член 8, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 40/94 — Отхвърляне на възражението )

text:
               21.7.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 170/20

         Решение на Първоинстанционния съд от 12 юни 2007 г. — Budějovický Budvar/СХВП — Anheuser-Busch (BUD)
   (Съединени дела T-60/04 — T-64/04) (1)

   („Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността BUD - Наименование за произход, регистрирано по Лисабонската спогодба - Член 8, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 40/94 - Отхвърляне на възражението“)
   (2007/C 170/36)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищец: Budějovický Budvar, národní podnik (České Budějovice, Чешка република) (представител: F. Fajgenbaum, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представители: A. Folliard-Monguiral и I. de Medrano Caballero)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: Anheuser-Busch, Inc. (Saint Louis, Missouri, Съединени Щати) (представители: първоначално V. von Bomhard, A. Renck, A. Pohlmann, D. Ohlgart и B. Goebel, впоследствие V. von Bomhard, A. Renck, D. Ohlgart и B. Goebel, адвокати)
   Предмет
   Иск за отмяна на пет решения на втори апелативен състав на СХВП от 3 декември 2003 г. (преписка R 107/2003-2, R 111/2003-2, R 114/2003-2, R 115/2003-2 и R 122/2003-2) относно производствата по възражение между Budějovický Budvar, národní podnik и Anheuser-Busch, Inc.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля исковете по съединените дела T-60/04 — T-64/04.

               2)

               Осъжда Budějovický Budvar, národní podnik да заплати разноски.

      (1)  ОВ C 94, 17.4.2004 г.


title: Дело T-143/09 P: Жалба, подадена на 8 април 2009 г. Комисията на Европейските общности срещу решение, постановено на 29 януари 2009 г. от Съда на публичната служба по дело F-98/07, Petrilli/Комисия

text:
               4.7.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 153/41

         Жалба, подадена на 8 април 2009 г. Комисията на Европейските общности срещу решение, постановено на 29 януари 2009 г. от Съда на публичната служба по дело F-98/07, Petrilli/Комисия
   (Дело T-143/09 P)
   2009/C 153/80
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Комисия на Европейските общности (представители: D. Martin и B. Eggers)

      Друга страна в производството: Nicole Petrilli (Woluwé-Saint-Étienne, Белгия)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решението на Съда на публичната служба от 29 януари 2009 г. по дело F-98/07, Petrilli и

               —

               да се постанови, че всяка от страните понася направените от нея съдебни разноски по настоящото производство и по производството пред Съда на публичната служба

      Правни основания и основни доводи

   С настоящата жалба Комисията иска да бъде отменено Решението на Съда на публичната служба (СПС) от 29 януари 2009 г., постановено по дело Petrilli/Комисия, F-98/07, с което СПС отменя решението на Комисията от 20 юли 2007 г. за отхвърляне на искането за продължаване на договора на заинтересованата като договорно нает служител със спомагателни функции.
   В подкрепа на жалбата си Комисията изтъква три правни основания, изведени от:

               —

               обстоятелството, че според Комисията СПС трябвало да обяви жалбата за недопустима, като се има предвид че отмененото решение не съдържало какъвто и да е действителен и задълбочен преглед на личното положение на заинтересованата;

               —

               грешка при прилагане на правото, тъй като СПС бил приел, че правилото за шест години, съдържащо се в Решение C(2004)1597/6 от 28 април 2004 г относно максималната продължителност на наемане на временен персонал в службите на Комисията (1), е в нарушение на член 88 от Условията за работа на другите служители на Европейските общности;

               —

               грешка при прилагане на правото, тъй като СПС бил приел, че незаконосъобразността на правилото за шест години сама по себе си е достатъчна за ангажирането на извъндоговорната отговорност на Общността, без да провери дали като не подновява договора на заинтересованата Комисията не е нарушила явно и значително широките си правомощия при преценка на интереса на службата.

      (1)  Публикувано в Informations administratives [административни известия] № 75-2004, 24 юни 2004 г.


title: Дело T-9/07: Решение на Общия съд от 18 март 2010 г. — Grupo Promer Mon Graphic/СХВП — PepsiCo (Изображение на кръгъл рекламен предмет) (Промишлен дизайн на Общността — Производство по обявяване на недействителност — Регистриран промишлен дизайн на Общността, представляващ кръгъл рекламен предмет — Предходен промишлен дизайн на Общността — Основание за обявяване на недействителност — Противоречие — Липса на различно цялостно впечатление — Понятие за противоречие — Съответен продукт — Степен на свобода на автора — Информиран потребител — Член 10 и член 25, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕО) № 6/2002)

text:
               1.5.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/39

         Решение на Общия съд от 18 март 2010 г. — Grupo Promer Mon Graphic/СХВП — PepsiCo (Изображение на кръгъл рекламен предмет)
   (Дело T-9/07) (1)

   (Промишлен дизайн на Общността - Производство по обявяване на недействителност - Регистриран промишлен дизайн на Общността, представляващ кръгъл рекламен предмет - Предходен промишлен дизайн на Общността - Основание за обявяване на недействителност - Противоречие - Липса на различно цялостно впечатление - Понятие за противоречие - Съответен продукт - Степен на свобода на автора - Информиран потребител - Член 10 и член 25, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕО) № 6/2002)
   2010/C 113/61
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Grupo Promer Mon Graphic, SA (Sabadell, Испания) (представител: R. Almaraz Palmero, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) (представител: A. Folliard-Monguiral)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: PepsiCo, Inc. (Ню Йорк, Съединените щати) (представители: E. Armijo Chávarri и A. Castán Pérez-Gómez, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу решението на трети апелативен състав на СХВП от 27 октомври 2006 г. (преписка R 1001/2005-3) относно производство по обявяване на недействителност между Grupo Promer Mon Graphic, SA и PepsiCo, Inc.

      Диспозитив

               1.

               Отменя решението на трети апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 27 октомври 2006 г. (преписка R 1001/2005-3).

               2.

               СХВП и PepsiCo, Inc. понасят направените от тях съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от Grupo Promer Mon Graphic, SA във връзка с производството пред Общия съд.

               3.

               СХВП и PepsiCo понасят направените от тях разноски, както и разноските, направени от Grupo Promer Mon Graphic във връзка с производството пред апелативния състав.

      (1)  ОВ C 56, 10.3.2007 г.


title: Дело T-27/15 P: Жалба, подадена на 20 януари 2015 г. от Европейската агенция по лекарствата (EMA) срещу решението, постановено на 13 ноември 2014 г. от Съда на публичната служба (втори състав) по дело F-2/12, Христов/Комисия и EMA

text:
               13.4.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 118/32

         Жалба, подадена на 20 януари 2015 г. от Европейската агенция по лекарствата (EMA) срещу решението, постановено на 13 ноември 2014 г. от Съда на публичната служба (втори състав) по дело F-2/12, Христов/Комисия и EMA
   (Дело T-27/15 P)
   (2015/C 118/41)
   Език на производството: български

      Страни

      Жалбоподател: Европейска агенция по лекарствата (EMA) (представители: J. Currall, Н. Николова и С. Петрова)

      Други страни в производството: Емил Христов, Европейска комисия

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на Съда на публичната служба от 13 ноември 2014 г. по дело F-2/12, Христов/Комисия и EMA,

               —

               да върне делото на Съда на публичната служба, за да се произнесе по останалите правни основания на жалбата,

               —

               да не се произнася по съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят изтъква четири правни основания за отмяна:

               —

               Съдът на публичната служба е нарушил правото на Съюза, като е дал на принципа на добрата администрация обхват, какъвто той няма,

               —

               на субсидиарно основание, Съдът на публичната служба е нарушил принципа за пропорционалност, като е пропуснал да провери преди произнасянето на отмяната, дали неспазването на принципа на добра администрация е могло да засегне съдържанието на оспорваното решение,

               —

               на допълнително субсидиарно основание, Съдът на публичната служба при всички случаи е нарушил правото на Съюза, като е пропуснал да вземе предвид баланса на засегнатите в случая интереси и не е ограничил последствията от своето съдебно решение,

               —

               при условията на крайна субсидиарност, Съдът на публичната служба е нарушил правото на Съюза, считайки, че нередовността на решението на Комисията влече непременно нередовност и на приетото от ЕМА решение.


title: Дело C-226/10: Определение на председателя на Съда от 27 януари 2011 г. (преюдициално запитване от Amtsgericht Köln — Германия) — Hannelore Adams/Germanwings GmbH

text:
               16.4.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 120/8

         Определение на председателя на Съда от 27 януари 2011 г. (преюдициално запитване от Amtsgericht Köln — Германия) — Hannelore Adams/Germanwings GmbH
   (Дело C-226/10) (1)

   2011/C 120/16
   Език на производството: немски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 209, 31.07.2010 г.


title: Дело C-272/07: Решение на Съда (осми състав) от 24 юни 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Великото херцогство Люксембург (Обществени поръчки — Директива 2004/18/ЕО — Координиране на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки — Липса на транспониране в предвидения срок)

text:
               15.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/12

         Решение на Съда (осми състав) от 24 юни 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Великото херцогство Люксембург
   (Дело C-272/07) (1)

   (Обществени поръчки - Директива 2004/18/ЕО - Координиране на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки - Липса на транспониране в предвидения срок)
   (2008/C 209/17)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности [представители: B. Stromsky и D. Kukovec]

      Ответник: Великото херцогство Люксембург [представител: C. Schiltz]
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Не са приети всички необходими разпоредби за съобразяване в предвидения срок с Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки (ОВ L 134, стр. 114; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр.116)
   Диспозитив

               1)

               Като не е приело в предвидения срок всички необходими законови, подзаконови и административни разпоредби за съобразяване с Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки, Великото херцогство Люксембург не е изпълнило задълженията си по тази директива.

               2)

               Осъжда Великото херцогство Люксембург да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 211, 8.9.2007 г.


title: Дело T-500/13: Жалба, подадена на 13 септември 2013 г. — Seatech International и др./Комисия

text:
               21.12.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 377/16

         Жалба, подадена на 13 септември 2013 г. — Seatech International и др./Комисия
   (Дело T-500/13)
   2013/C 377/38
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: Seatech International, Inc. (Картахена, Колумбия); Tuna Atlantic, Ltda (Картахена); и Comextun, Ltda (Картахена) (представител: адв. F. Foucault)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) № 672/2013 на Комисията от 15 юли 2013 година за изменение на Регламент (ЕС) № 468/2010 за съставяне на списък на ЕС на корабите, извършващи незаконен, недеклариран и нерегулиран риболов, доколкото в него корабът „Marta Lucia R“ е посочен сред корабите, извършващи ННН риболов.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите изтъкват, че корабът „Marta Lucia R“ бил заличен от изготвения от Междуамериканската комисия за тропическа риба тон списък на корабите, за които се счита, че извършват незаконен, недеклариран и нерегулиран риболов, и поради това този кораб трябвало да бъде заличен и от списъка на Европейския съюз на корабите, извършващи такъв риболов.


title: Решение на съда от 6 декември 2013 година по дело E-17/13 — Надзорен орган на ЕАСТ срещу Исландия (Неспазване от страна на договаряща страна на нейните задължения — Директива 2009/44/ЕО — Неприлагане)

text:
               27.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 88/16

      РЕШЕНИЕ НА СЪДА

   от 6 декември 2013 година
   по дело E-17/13
   Надзорен орган на ЕАСТ срещу Исландия
   (Неспазване от страна на договаряща страна на нейните задължения — Директива 2009/44/ЕО — Неприлагане)
   2014/C 88/13
   По дело E-17/13 Надзорен орган на ЕАСТ срещу Исландия — ИСКАНЕ за постановяване, че като не е приела в предвидения срок или не е уведомила незабавно Надзорния орган на ЕАСТ относно всички необходими мерки за прилагането на член 2 от акта, посочен в точка 16б, първо тире от приложение IX и в точка 4, първо тире от приложение XII към Споразумението за Европейското икономическо пространство, а именно Директива 2009/44/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 май 2009 г. за изменение на Директива 98/26/ЕО относно окончателността на сетълмента в платежните системи и в системите за сетълмент на ценни книжа и на Директива 2002/47/ЕО относно финансовите обезпечения по отношение на свързаните системи и вземанията по кредити, адаптирана към Споразумението с протокол 1 към него, Исландия не е изпълнила задълженията си съгласно акта и съгласно член 7 от Споразумението за ЕИП, Съдът в състав Carl Baudenbacher, председател, Per Christiansen (съдия-докладчик) и Páll Hreinsson, съдии, постанови на 6 декември 2013 г. решение със следния диспозитив:
   С настоящото Съдът:

               1.

               постановява, че Исландия не е изпълнила задълженията си съгласно акта, посочен в точка 16б, първо тире от приложение IX и точка 4, първо тире от приложение XII към Споразумението за Европейското икономическо пространство (Директива 2009/44/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 май 2009 г. за изменение на Директива 98/26/ЕО относно окончателността на сетълмента в платежните системи и в системите за сетълмент на ценни книжа и на Директива 2002/47/ЕО относно финансовите обезпечения по отношение на свързаните системи и вземанията по кредити), адаптиран към Споразумението с протокол 1 към него, и съгласно член 7 от Споразумението, като не е приела всички мерки, необходими за прилагането на член 2 от акта в предвидения срок.

               2.

               нарежда на Исландия да заплати съдебните разноски.


title: Съединени дела C-25/14 и C-26/14: Решение на Съда (пети състав) от 17 декември 2015 г. (преюдициални запитвания от Conseil d'État — Франция) — Union des syndicats de l'immobilier (UNIS)/Ministre du travail, de l’emploi, de la formation professionnelle et du dialogue social, Syndicat national des résidences de tourisme (SNRT) и др. (C-25/14), Beaudout Père et Fils SARL/Ministre du Travail, de l’Emploi et de la Formation professionnelle et du Dialogue social, Confédération nationale de la boulangerie et boulangerie-pâtisserie française, Fédération générale agro-alimentaire — CFDT и др. (C-26/14) (Преюдициално запитване — Член 56 ДФЕС — Свободно предоставяне на услуги — Принципи на равно третиране и на недопускане на дискриминация — Задължение за прозрачност — Приложно поле на това задължение — Национални колективни трудови договори — Схема на социална закрила, която допълва общата схема — Определяне от социалните партньори на осигурителна институция, която да управлява тази схема — Разширяване на обхвата на тази схема с наредба на министъра по отношение на всички работници и служители и всички работодатели от съответния сектор — Ограничаване на действието във времето на решение на Съда, постановено по преюдициално запитване)

text:
               22.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 68/3

         Решение на Съда (пети състав) от 17 декември 2015 г. (преюдициални запитвания от Conseil d'État — Франция) — Union des syndicats de l'immobilier (UNIS)/Ministre du travail, de l’emploi, de la formation professionnelle et du dialogue social, Syndicat national des résidences de tourisme (SNRT) и др. (C-25/14), Beaudout Père et Fils SARL/Ministre du Travail, de l’Emploi et de la Formation professionnelle et du Dialogue social, Confédération nationale de la boulangerie et boulangerie-pâtisserie française, Fédération générale agro-alimentaire — CFDT и др. (C-26/14)
   (Съединени дела C-25/14 и C-26/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Член 56 ДФЕС - Свободно предоставяне на услуги - Принципи на равно третиране и на недопускане на дискриминация - Задължение за прозрачност - Приложно поле на това задължение - Национални колективни трудови договори - Схема на социална закрила, която допълва общата схема - Определяне от социалните партньори на осигурителна институция, която да управлява тази схема - Разширяване на обхвата на тази схема с наредба на министъра по отношение на всички работници и служители и всички работодатели от съответния сектор - Ограничаване на действието във времето на решение на Съда, постановено по преюдициално запитване))
   (2016/C 068/04)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Conseil d'État

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Union des syndicats de l'immobilier (UNIS) (C-25/14), Beaudout Père et Fils SARL (C-26/14)

      Ответници: Ministre du travail, de l’emploi, de la formation professionnelle et du dialogue social, Syndicat national des résidences de tourisme (SNRT) и др. (C-25/14), Ministre du Travail, de l’Emploi et de la Formation professionnelle et du Dialogue social, Confédération nationale de la boulangerie et boulangerie-pâtisserie française, Fédération générale agro-alimentaire — CFDT и др. (C-26/14)

      Диспозитив

   Задължението за прозрачност, което произтича от член 56 ДФЕС, не допуска държава членка да приема за приложимо спрямо всички работодатели и всички работници и служители от даден сектор колективно споразумение, сключено от представителните организации на работодатели и на работници и служители за даден сектор, което поверява на избран от социалните партньори един-единствен икономически оператор управлението на задължителна допълнителна схема за осигуряване, въведена в полза на работниците и служителите, при положение че националната правна уредба не предвижда подходяща публичност, която да позволи на компетентния публичен орган изцяло да вземе предвид представената информация за наличие на по-изгодна оферта.
   Действието на настоящото решение не засяга колективните споразумения — определящи една-единствена институция да управлява допълнителна схема за осигуряване — за които публичен орган е приел преди датата на обявяване на настоящото решение, че са задължителни за всички работодатели и за всички работници и служители в даден сектор, освен в случаите на образувани преди тази дата съдебни производства.

      (1)  ОВ C 85, 22.3.2014 г.


title: Дело T-318/10: Жалба, подадена на 23 юли 2010 г. — Consorzio del vino nobile di Montepulciano и др./Комисия

text:
               25.9.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 260/23

         Жалба, подадена на 23 юли 2010 г. — Consorzio del vino nobile di Montepulciano и др./Комисия
   (Дело T-318/10)
   ()
   2010/C 260/32
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподатели: Consorzio del vino nobile di Montepulciano (Montepulciano, Италия), Contucci di Alamanno Contucci & C. Società Agricola Sas (Montepulciano, Италия), Villa S. Anna Società Semplice Agricola di Fabroni Anna S. E M. Società Seplice (Montepulciano, Италия), Il Conventino Società Agricola per Azioni (Montepulciano, Италия) (представители: D. Dodaro, avvocato, S. Cianciullo, avvocato, G. Brini, avvocato, G. Nazzi, avvocato)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

               —

               Да се обяви недействителността и неприложимостта или във всички случаи да се отмени направеното с оспорвания регламент изменение на приложение ХV към Регламент (ЕО) № 607/2009 на Комисията, в частта в която погрешно се определя, че подлежащата на поправяне техническа грешка се състои единствено във вписването на наименованието на сорта „Montepulciano“ в част Б от посоченото приложение, като към защитеното наименование за произход Vino Nobile di Montepulciano се прилага предвидената в член 62, параграфи 3 и 4 от Регламент № 607/09 дерогираща правна уреда без да отчита нейния специфичен характер.

               —

               при условията на евентуалност да се обяви недействителността и неприложимостта или във всички случаи да се отмени направеното с регламента изменение на приложение ХV, в частта в която с цел да се прехвърли към част А на посоченото приложение наименованието на сорта „Montepulciano“, по смисъла и за целите на член 62, параграф 3 от Регламент № 607/09, който се отнася до наименованието на сортовете, които съдържат или са съставени от защитено наименование за произход, защитеното наименование за произход се идентифицира единствено с думата „Montepulciano“, като се заличава традиционното наименование „Vino Nobile di“, което е негова неразделна част от признаването му.

               —

               да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски по настоящото производство.

      Правни основания и основни доводи

   Настоящата жалба е насочена срещу Регламент № 401/2001 (1), доколкото при приемането му и за да поправи грешка при вписването на наименованието на сорта „Montepulciano“ в част Б от приложение XV на Регламент № 607/2009 (2), Комисията прехвърля посоченото наименование в част А на приложение ХV и по този начин заличава традиционното наименование „Vino nobile di Montepulciano“ от първата колона на таблицата.
   По този начин ответникът класифицирал като обикновено прехвърляне нормотворческа операция, чиито последици са доста по по-значими от тези, които приложното поле на член 62, параграф 3 от Регламент № 607/2009 позволява да възникнат. Освен това била налице явна злоупотреба с власт поради неправилното използване на тази разпоредба за цели, които значително превишават преследваните от нея във вреда на производителите на Vino nobile di Montepulciano, на консорциума Vino nobile di Montepulciano и на потребителите и на пазара като цяло.
   Жалбоподателите изтъкват и нарушение на член 23 от Споразумението TRIPs. В това отношение се твърди, че конклудентното заличаване на традиционното наименование „vino nobile“ от защитеното наименование за произход „Vino nobile di Montepulciano“ не било достатъчна или подходяща мярка за преследване на посочените в споразумението TRIPs цели, доколкото увеличавало вероятността от объркване най-вече за общностните потребителите, които не са италианци и които лесно могат да се объркат от етикетиране, в което напреден план се поставя термина „Montepulciano“. Така разликата между обозначените със същия термин продукти всъщност не била достатъчно осезаема, тъй като понякога той бил използван като указание за произход от омонимна географска зона без традиционно наименование, а понякога като указание за сорт, поставено пред, а не след географското указание.

      (1)  Регламент (ЕС) № 401/2010 на Комисията от 7 май 2010 година за изменение и поправка на Регламент (ЕО) № 607/2009 за определяне на някои подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 479/2008 на Съвета по отношение на защитените наименования за произход и защитените географски указания, традиционните наименования, етикетирането и представянето на определени лозаро-винарски продукти (ОВ L 117 от 11.5.2010 г., стр. 13).

      (2)  Регламент (ЕО) № 607/2009 на Комисията от 14 юли 2009 година за определяне на някои подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 479/2008 на Съвета по отношение на защитените наименования за произход и защитените географски указания, традиционните наименования, етикетирането и представянето на определени лозаро-винарски продукти (ОВ L 193 от 24.7.2009 г., стр. 60).


title: Съединени дела T-278/00—T-280/00, T-282/00—T-286/00 и T-288/00—T-295/00: Определение на Общия съд от 20 февруари 2013 г. — Albergo Quattro Fontane и др./Комисия (Жалба за отмяна — Държавни помощи — Намаления на социалноосигурителни вноски в полза на предприятия, установени на територията на Венеция и Киоджа — Решение, с което схемата за помощ се обявява за несъвместима с общия пазар и се разпорежда възстановяване на изплатените помощи — Жалба, явно лишена от всякакво правно основание)

text:
               13.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 108/24

         Определение на Общия съд от 20 февруари 2013 г. — Albergo Quattro Fontane и др./Комисия
   (Съединени дела T-278/00—T-280/00, T-282/00—T-286/00 и T-288/00—T-295/00) (1)

   (Жалба за отмяна - Държавни помощи - Намаления на социалноосигурителни вноски в полза на предприятия, установени на територията на Венеция и Киоджа - Решение, с което схемата за помощ се обявява за несъвместима с общия пазар и се разпорежда възстановяване на изплатените помощи - Жалба, явно лишена от всякакво правно основание)
   2013/C 108/64
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподатели: Albergo Quattro Fontane Snc (Венеция Лидо, Италия) (дело T-278/00); Comitato „Venezia vuole vivere“ (Маргера, Италия) (дела T-278/00—T-280/00, T-282/00—T-286/00 и T-289/00—T-295/00); Hotel Gabrielli Sandwirth SpA (Венеция, Италия) (дело T-279/00); Astrocoop — Universale — Pulizie, manutenzioni e trasporti Soc. coop. rl (Маргера) (дело T-280/00); GE.AL.VE. Srl (Венеция) (дело T-282/00); Metropolitan Srl (Венеция) (дело T-283/00); Hotel Concordia Snc (Венеция) (дело T-284/00); Manutencoop Soc. coop. rl (Болоня, Италия) (дело T-285/00); Società per l’industria alberghiera (SPLIA) (Венеция) (дело T-286/00); Principessa Srl (Венеция) (дело T-288/00); Albergo ristorante „All’Angelo“ Snc (Венеция) (дело T-289/00); Albergo Saturnia Internazionale SpA (Венеция) (дело T-290/00); Savoia e Jolanda Srl (Венеция) (дело T-291/00); Hotels Biasutti Snc (Венеция Лидо) (дело T-292/00); Ge.A.P. Srl (Венеция) (дело T-293/00); Rialto Inn Srl (Венеция) (дело T-294/00) и Bonvecchiati Srl (Венеция) (представител: A. Bianchini) (дело T-295/00)

      Ответник: Европейска комисия (представители: V. Di Bucci, подпомаган от A. Dal Ferro, avvocato)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение 2000/394/ЕО на Комисията от 25 ноември 1999 година относно мерките за помощи в полза на предприятията, установени на територията на Венеция и Киоджа, предвидени в Закон № 30/1997 и Закон № 206/1995 за намаляване на социалноосигурителните вноски (ОВ L 150, 2000 г., стр. 50).

      Диспозитив

               1.

               Дела T-278/00—T-280/00, T-282/00—T-286/00 и T-288/00—T-295/00 се съединяват за целите на настоящото определение.

               2.

               Произнася се по посочените от Европейската комисия възражения за недопустимост с решението по същество.

               3.

               Отхвърля жалбите като явно лишени от всякакво правно основание.

               4.

               Albergo Quattro Fontane Snc, Comitato «Venezia vuole vivere», Hotel Gabrielli Sandwirth SpA, Astrocoop — Universale — Pulizie, manutenzioni e trasporti Soc. coop. rl, GE.AL.VE. Srl, Metropolitan Srl, Hotel Concordia Snc, Manutencoop Soc. coop. rl, Società per l’industria alberghiera (SPLIA), Principessa Srl, Albergo ristorante «All’Angelo» Snc, Albergo Saturnia Internazionale SpA, Savoia e Jolanda Srl, Hotels Biasutti Snc, Ge.A.P. Srl, Rialto Inn Srl и Bonvecchiati Srl понасят наред с направените от тях съдебни разноски и тези на Комисията.

      (1)  ОВ C 372, 23.12.2000 г.


title: Дело C-259/11: Преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия) на 26 май 2011 г. — DTZ Zadelhoff vof/Staatssecretaris van Financiën

text:
               27.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/14

         Преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия) на 26 май 2011 г. — DTZ Zadelhoff vof/Staatssecretaris van Financiën
   (Дело C-259/11)
   2011/C 252/27
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hoge Raad der Nederlanden

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: DTZ Zadelhoff vof

      Ответник: Staatssecretaris van Financiën

      Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли член 13, Б, буква г), точка 5 от Шеста директива (1) да се тълкува в смисъл, че обхваща и сделки като извършваните от длъжника, които по същество са свързани с притежаваните от съответните дружества недвижими имоти и тяхното (косвено) прехвърляне, когато единственото съображение за този извод е, че целта на сделките е да се прехвърлят акции в дружества и това е и резултатът от тях?

               2.

               Прилага ли се предвиденото в член 13, Б, буква г), точка 5, второ тире от Шеста директива изключение от освобождаването дори когато държавата членка не е използвала предоставената ѝ с член 5, параграф 3, буква в) от Директивата възможност да счита за материална вещ и акциите или дружествените дялове, които дават на притежателя им права на собственост или владение върху недвижим имот?

               3.

               При утвърдителен отговор на предходния въпрос трябва ли да се приеме, че в категорията на гореупоменатите акции или дружествени дялове попадат и акциите в дружества, които пряко или косвено (чрез дъщерни дружества и непреки дъщерни дружества) притежават недвижими имоти, независимо дали ги стопанисват като такива, или ги използват за друг вид икономическа дейност?

      (1)  Директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — Обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1).


title: Дело T-219/12: Определение на Общия съд от 24 октомври 2012 г. — Saobraćajni institut CIP/Комисия (Жалба за отмяна и искане за обезщетение — Обществени поръчки за услуги — Изключване на жалбоподателя от процедурата за възлагане на обществена поръчка — Отмяна на процедурата за възлагане на обществена поръчка след подаването на жалбата — Липса на основание за произнасяне)

text:
               12.1.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 9/37

         Определение на Общия съд от 24 октомври 2012 г. — Saobraćajni institut CIP/Комисия
   (Дело T-219/12) (1)

   (Жалба за отмяна и искане за обезщетение - Обществени поръчки за услуги - Изключване на жалбоподателя от процедурата за възлагане на обществена поръчка - Отмяна на процедурата за възлагане на обществена поръчка след подаването на жалбата - Липса на основание за произнасяне)
   2013/C 9/66
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Saobraćajni institut CIP d.o.o. (Белград, Сърбия) (представител: A. Lojpur, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: F. Erlbacher и Е. Георгиева)

      Предмет

   От една страна, искане за отмяна на обявление за обществена поръчка, публикувано на 27 март 2012 г., относно изготвянето на техническа документация по проект за модернизиране на железниците, което изключва жалбоподателя от участие в процедурата за възлагане на обществена поръчка, и от друга страна, искане за обезщетение

      Диспозитив

               1.

               Липсва основание за произнасяне по жалбата.

               2.

               Осъжда Европейската комисията да заплати направените от нея съдебни разноски, както и съдебните разноски на жалбоподателя по настоящото производство.

      (1)  ОВ C 227, 28.7.2012 г.


title: Дело T-43/09: Определение на Първоинстанционния съд от 2 април 2009 г. — Cachuera/СХВП — Gelkaps (Ayanda) (Жалба в първоинстанционно производство — Изисквания за форма — Недопустимост)

text:
               20.6.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 141/42

         Определение на Първоинстанционния съд от 2 април 2009 г. — Cachuera/СХВП — Gelkaps (Ayanda)
   (Дело T-43/09) (1)

   (Жалба в първоинстанционно производство - Изисквания за форма - Недопустимост)
   2009/C 141/90
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: La Cachuera, SA (Misiones, Аржентина) (представител: E. Armijo Chávarri, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Gelkaps GmbH (Pritzwalk, Германия)

      Предмет

   Жалба срещу Решение от 19 ноември 2008 г. на втори апелативен състав на СХВП (преписка № RE 87/2008-2) относно производство по възражение между La Cachuera, SA и Gelkaps GmbH.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2)

               La Cachuera, SA понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 69, 21.3.2009 г.


title: Дело C-46/15: Решение на Съда (пети състав) от 7 юли 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunal Central Administrativo Sul — Португалия) — Ambisig — Ambiente e Sistemas de Informação Geográfica SA/AICP — Associação de Industriais do Concelho de Pombal (Преюдициално запитване — Обществени поръчки — Директива 2004/18/ЕО — Член 48, параграф 2, буква a), подточка ii), второ тире — Технически възможности на икономическите оператори — Директен ефект — Доказателствени средства — Отношение на йерархия между удостоверението от частния купувач и едностранната декларация на оферента — Принцип на пропорционалност — Забрана за въвеждане на съществени изменения във връзка с предвидените доказателствени средства)

text:
               12.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 335/11

         Решение на Съда (пети състав) от 7 юли 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunal Central Administrativo Sul — Португалия) — Ambisig — Ambiente e Sistemas de Informação Geográfica SA/AICP — Associação de Industriais do Concelho de Pombal
   (Дело C-46/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Обществени поръчки - Директива 2004/18/ЕО - Член 48, параграф 2, буква a), подточка ii), второ тире - Технически възможности на икономическите оператори - Директен ефект - Доказателствени средства - Отношение на йерархия между удостоверението от частния купувач и едностранната декларация на оферента - Принцип на пропорционалност - Забрана за въвеждане на съществени изменения във връзка с предвидените доказателствени средства))
   (2016/C 335/14)
   Език на производството: португалски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Central Administrativo Sul

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Ambisig — Ambiente e Sistemas de Informação Geográfica SA

      Ответник: AICP — Associação de Industriais do Concelho de Pombal

      в присъствието на: Índice — ICT & Management Lda

      Диспозитив

               1)

               Член 48, параграф 2, буква а), подточка ii), второ тире от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги трябва да се тълкува в смисъл, че отговаря на необходимите условия, за да предостави на частноправните субекти — при липсата на транспониране във вътрешното право — права, които те могат в спор пред националните съдилища да противопоставят на възлагащия орган, стига същият да е публичноправен субект или да е натоварен да извършва услуги в обществен интерес по силата на акт на публичен орган и под неговия надзор и поради тази причина да разполага с изключителни правомощия в сравнение с тези, които произтичат от правните норми, приложими към отношенията между частноправни субекти.

               2)

               Член 48, параграф 2, буква а), подточка ii), второ тире от Директива 2004/18 трябва да се тълкува в смисъл, че допуска прилагането на установени от възлагащия орган правила като разглежданите в главното производство, които не позволяват на икономическия оператор да докаже техническите си възможности с едностранна декларация, освен ако не докаже невъзможност или сериозно затруднение да получи удостоверение от частния купувач.

               3)

               Член 48, параграф 2, буква а), подточка ii), второ тире от Директива 2004/18 трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска прилагането на установени от възлагащия орган правила като разглежданите в главното производство, по силата на които — за да не бъде оферентът отстранен от процедурата — удостоверението от частния купувач трябва да е със заверка на подписа от нотариус, адвокат или друго компетентно лице.

      (1)  ОВ C 146, 4.5.2015 г.


title: Дело T-561/10: Жалба, подадена на 8 декември 2010 г. — LG Electronics/СХВП (DIRECT DRIVE)

text:
               5.2.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/17

         Жалба, подадена на 8 декември 2010 г. — LG Electronics/СХВП (DIRECT DRIVE)
   (Дело T-561/10)
   2011/C 38/32
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: LG Electronics, Inc. (Сеул, Република Корея) (представител: M. Graf, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 22 септември 2010 г. по преписка R 1027/2010-2,

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „DIRECT DRIVE“ за стоки от класове 7 и 11 — заявка за регистрация на марка на Общността № 8797052

      Решение на проверителя: отхвърля заявката за регистрация.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент № 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав не е взел предвид съществуващите по-ранни марки на Общността и национални регистрации, както и една заявка за национална марка.


title: Дело T-446/09 R: Определение на председателя на Общия съд от 8 януари 2010 г. — Escola Superior Agrária de Coimbra/Комисия (Обезпечително производство — Програма Life — Възстановяване на част от платените суми — Нареждане за събиране на вземане — Дебитно известие — Молба за спиране на изпълнението — Финансова вреда — Изключителни обстоятелства — Липса на неотложност)

text:
               27.2.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 51/33

         Определение на председателя на Общия съд от 8 януари 2010 г. — Escola Superior Agrária de Coimbra/Комисия
   (Дело T-446/09 R)
   (Обезпечително производство - Програма Life - Възстановяване на част от платените суми - Нареждане за събиране на вземане - Дебитно известие - Молба за спиране на изпълнението - Финансова вреда - Изключителни обстоятелства - Липса на неотложност)
   2010/C 51/64
   Език на производството: португалски

      Страни

      Жалбоподател: Escola Superior Agrária de Coimbra (Coimbra, Португалия) (представител: J. Pais do Amaral, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: G. Braga da Cruz и J.-B. Laignelot)

      Предмет

   Молба за спиране на изпълнението на решенията, които се съдържали съответно в писмо Г(2009) 224268 на Комисията от 9 септември 2009 г. с предмет нареждане за събиране на вземане и в дебитно известие № 3230909105 на Комисията от 11 септември 2009 г. на стойност 327 500,35 EUR.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля искането за допускане на обезпечение.

               2.

               Председателят на Общия съд не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело T-593/14: Жалба, подадена на 11 август 2014 г.  — Makhlouf/Съвет

text:
               13.10.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 361/17

         Жалба, подадена на 11 август 2014 г. — Makhlouf/Съвет
   (Дело T-593/14)
   2014/C 361/23
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Rami Makhlouf (Дамаск, Сирия) (представители: E. Ruchat и C. Cornet d’Elzius, адвокати)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да обяви жалбата му за допустима и основателна,

               —

               вследствие на това, да отмени Решение 2014/309/ОВППС от 28 май 2014 г. и последващите актове за изпълнение на това решение, доколкото те се отнасят до жалбоподателя,

               —

               да осъди Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата жалбоподателят излага три правни основания, които по същество са еднакви или сходни с тези по дело T-432/11, Makhlouf/Съвет (1).

      (1)  ОВ C 290, стр. 13.


title: Дело T-45/11: Определение на Общия съд от 27 май 2013 г. — Италия/Комисия

text:
               3.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 225/83

         Определение на Общия съд от 27 май 2013 г. — Италия/Комисия
   (Дело T-45/11) (1)

   2013/C 225/186
   Език на производството: италиански
   Председателят на седми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 80, 12.3.2011 г.


title: Дело T-691/14: Жалба, подадена на 21 септември 2014 г.  — Servier и др./Комисия

text:
               22.12.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 462/25

         Жалба, подадена на 21 септември 2014 г. — Servier и др./Комисия
   (Дело T-691/14)
   (2014/C 462/39)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: Servier SAS (Suresnes, Франция), Servier Laboratories Ltd (Wexham, Обединено кралство) и Les Laboratoires Servier SAS (Suresnes) (представители: I. S. Forrester, QC, J. Killick, barrister, O. de Juvigny, avocat, и M.-I. F. Utges Manley, solicitor)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени изцяло или частично членове 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7 и 8 от Решение C (2014) 4955 окончателен на Комисията от 9 юли 2014 г. относно процедура по прилагане на член 101 и на член 102 от Договора за функционирането на Европейския съюз [AT.39.612 — Периндоприл (Servier)] по отношение на Servier S.A.S, Les Laboratoires Servier и Servier Laboratories Limited,

               —

               при условията на евентуалност, да упражни своята пълна юрисдикция, за да намали много значително размера на глобите, наложени на Servier S.A.S, Les Laboratoires Servier и Servier Laboratories Limited в член 7 от посоченото решение,

               —

               да предостави на Servier S.A.S, Les Laboratoires Servier и Servier Laboratories Limited възможността да се ползват от всяка отмяна, пълна или частична, на решението по жалбата, подадена от Biogaran,

               —

               да постанови всяко определение, което Общият съд намери за уместно,

               —

               да осъди Европейската комисия да заплати изцяло съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат седемнадесет правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от процедурно нарушение, тъй като разследването било опорочено посредством потвърждаване на хипотеза. Жалбоподателите изтъкват, че след като е заявила публично, след секторно разследване, че съответният сектор бил „загнил“, Комисията се е стремяла на всяка цена да потвърди този постулат с решение, дори да се наложи да изопачи и да пренапише фактите по случая.

               2.

               Второто правно основание е изведено от съществено процесуално нарушение, доколкото консултативният комитет по ограничителни практики и господстващо положение, чието становище е задължително преди вземането на всяко решение, в съответствие с член 14 от Регламент (ЕО) № 1/2003 (1), не бил свикан своевременно, и доколкото само представителите на три държави членки били присъствали на заседанието на посочения комитет.

               3.

               Третото правно основание е изведено от нарушение на правото на ефективно средство за защита, тъй като Комисията е изпратила на жалбоподателите решение от 919 стр., без да отчете ограниченията по отношение на времето и формата, които трябва да се спазят при подаването на жалба.

               4.

               От четвърто до дванадесето правно основание са изведени от грешки в преценката и грешки при прилагане на правото, тъй като Комисията неправилно е квалифицирала приятелските споразумения между жалбоподателите, от една страна, и Niche, Matrix, Teva, Krka и Lupin — от друга, като нарушения на член 101 ДФЕС.

                           —

                           Жалбоподателите изтъкват в частност, че за да квалифицира споразуменията като ограничение по предмет, Комисията се е опряла на три фактора, определени толкова широко, че били неотносими за разграничаване на законните приятелски споразумения от антиконкурентните споразумения (наличие на прехвърляне на стойност, подтикваща производителя на генерични лекарствени продукти да постигне споразумение, като се откаже от каквато и да било търговска печалба, ограничение на конкуренцията поради ограничения на търговската свобода на производителя на генерични лекарствени продукти и потенциална конкуренция между страните, която означава липса на пречки, правеща абсолютно невъзможно бъдещото навлизане на пазара на производителя на генерични лекарствени продукти).

                           —

                           Освен това, като изопачава легитимната цел и контекста на споразуменията (в частност като изключва, в отклонение от реалността, наличието на сериозни технически и нормативни затруднения, които възпрепятстват производителите на генерични лекарствени продукти да навлязат на пазара, както и съществуването на паралелни спорове), Комисията опорочавала с множество грешки в преценката извода си, че споразуменията са имали за предмет ограничаване на конкуренцията.

                           —

                           Накрая, анализът на „резултатите“ на споразуменията бил опорочен от противоречие в мотивите и от факта, че Комисията не е използвала реалистичен условен сценарий. Всъщност обжалваното решение почивало изцяло на анализ ex ante на хипотетични резултати, който възпроизвежда почти напълно анализа ѝ по предмет в нарушение на съдебната практика, така че да се направи извод за наличие на антиконкурентни ефекти въпреки липсата на каквото и да е реално въздействие върху пазара.

               5.

               Тринадесетото правно основание е изведено при условията на евентуалност от грешка в преценката и грешка при прилагане на правото, доколкото Комисията изкуствено е квалифицирала споразуменията между жалбоподателите, от една страна, и Niche, Matrix, Teva, Krka и Lupin — от друга страна, като пет отделни нарушения.

               6.

               Четиринадесетото правно основание е изведено от явна грешка в преценката и от грешка при прилагане на правото, доколкото Комисията неправилно и изкуствено е ограничила съответния пазар на крайни продукти единствено до молекулата на периндоприла, изключвайки останалите петнадесет достъпни на пазара инхибитори на конвертиращия ензим.

               7.

               Петнадесетото правно основание е изведено от явна грешка в преценката, доколкото Комисията неправилно е приела наличието на господстващо положение на жалбоподателите на съответния пазар. Жалбоподателите изтъкват, че този извод на Комисията произтича от изкуственото ограничение на съответния пазар само до периндоприла.

               8.

               Шестнадесетото правно основание е изведено от явна грешка в преценката и грешка при прилагане на правото, доколкото Комисията неправилно е квалифицирала жалбоподателите като предприятия в господстващо положение на пазара на „технологията“.
               Жалбоподателите изтъкват, че Комисията е определила недостатъчно ясно и при всички случаи погрешно, пазар на „технологията“ нагоре по веригата, който само възпроизвеждал пазара на крайните продукти, и неправилно е приела, че Servier заема господстващо положение на този хипотетичен пазар.

               9.

               Седемнадесетото правно основание е изведено от грешка в преценката и грешка при прилагане на правото, доколкото Комисията неправилно е приела, че жалбоподателите са извършили злоупотреба с господстващо положение, като са сключили приятелски споразумения (по този начин Комисията била приложила едновременно членове 101 ДФЕС и 102 ДФЕС към едни и същи факти, в противоречие със съдебната практика) и като са придобили зараждаща се технология от европейско малко или средно предприятие.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (OВ L 1, стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).


title: Дело T-233/15: Жалба, подадена на 11 май 2015 г. — Cofra/СХВП — Armand Thiery (1841)

text:
               29.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/40

         Жалба, подадена на 11 май 2015 г. — Cofra/СХВП — Armand Thiery (1841)
   (Дело T-233/15)
   (2015/C 213/66)
   Език на жалбата: испански

      Страни

      Жалбоподател: Cofra Holding AG (Zug, Швейцария) (представител: M. Aznar Alonso, abogado)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Armand Thiery SAS (Levallois Perret, Франция)

      Данни за производството пред СХВП

      Заявител/Притежател на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: словна марка на Общността № 1841 — марка на Общността № 9 119 553

      Производство пред СХВП: производство по обявяване на недействителност

      Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на СХВП от 26 февруари 2015 г. по преписка R 805/2014-1

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение;

               —

               да осъди СХВП и другата страна в производството по обжалване в случай, че се яви по настоящото производство да заплати съдебните разноски.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на член 57, параграф 2 от Регламент № 207/2009 и правило 40, параграф 6 от Регламент № 2868/95;

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-363/04: Решение на Първоинстанционния съд от 12 септември 2007 г. — Koipe/СХВП — Aceites del Sur (La Española) ( Марка на Общността — Заявка за фигуративна марка на Общността La Española — Възражение на притежателя на националните фигуративни марки и марки на Общността Carbonell — Отхвърляне на възражението — Доминиращи елементи — Прилика — Вероятност от объркване — Правомощие за изменение )

text:
               20.10.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 247/28

         Решение на Първоинстанционния съд от 12 септември 2007 г. — Koipe/СХВП — Aceites del Sur (La Española)
   (Дело T-363/04) (1)

   („Марка на Общността - Заявка за фигуративна марка на Общността „La Española“ - Възражение на притежателя на националните фигуративни марки и марки на Общността „Carbonell“ - Отхвърляне на възражението - Доминиращи елементи - Прилика - Вероятност от объркване - Правомощие за изменение“)
   (2007/C 247/43)
   Език на производството: испански
   Страни

      Жалбоподател: Koipe Corporación, SL (Сан Себастиян, Испания) (представител: M. Fernández de Béthencourt, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: J. García Murillo)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: Aceites del Sur, SA (Севиля, Испания) (представители: C.L. Fernández-Palacios и R. Jiménez Díaz, avocats]
   Предмет
   Жалба подадена срещу Решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 11 май 2004 г. (дело R 1109/2000-4) относно процедура по възражение между Koipe Corporación, SL и Aceites del Sur, SA.
   Диспозитив

               1)

               Изменя Решение на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП) от 11 май 2004 г. (дело R 1109/2000-4) в смисъл, че жалбата, подадена от жалбоподателя пред апелативния състав, е основателна и следователно възражението трябва да бъде уважено.

               2)

               Осъжда СХВП и встъпилата страна да заплатят съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 284, 20.11.2004 г.


title: Дело C-248/09: Решение на Съда (първи състав) от 29 юли 2010 г. (преюдициално запитване от Augstākās tiesas Senāts — Република Латвия) — SIA Pakora Pluss/Valsts ieņēmumu dienests (Акт за присъединяване към Европейския съюз — Митнически съюз — Преходни мерки — Допускане до свободно обращение при освобождаване от мита — Стока, която към датата на присъединяването на Република Латвия се транспортира в разширената Общност — Формалности при износ — Вносни сборове — ДДС)

text:
               11.9.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 246/9

         Решение на Съда (първи състав) от 29 юли 2010 г. (преюдициално запитване от Augstākās tiesas Senāts — Република Латвия) — SIA Pakora Pluss/Valsts ieņēmumu dienests
   (Дело C-248/09) (1)

   (Акт за присъединяване към Европейския съюз - Митнически съюз - Преходни мерки - Допускане до свободно обращение при освобождаване от мита - Стока, която към датата на присъединяването на Република Латвия се транспортира в разширената Общност - Формалности при износ - Вносни сборове - ДДС)
   2010/C 246/15
   Език на производството: латвийски

      Запитваща юрисдикция

   Augstākās tiesas Senāts

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: SIA Pakora Pluss

      Ответник: Valsts ieņēmumu dienests

      Предмет

   Преюдициално запитване — Augstākās tiesas Senāts — Тълкуване на член 4, точка 10 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 302, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 5, стр. 58), на член 448 от Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 година за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 253, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 7, стр. 3), както и на глава 5, точка 1 от приложение IV към Акта за присъединяване от 2003 г. — Внос на автомобил по море — Допускане до свободно обращение при освобождаване от мита и други митнически мерки, приложими към стоките, които към датата на присъединяването се транспортират в разширената Общност след като са били предмет на формалности при износ

      Диспозитив

               1.

               Глава 5, точка 1 от приложение IV към Акта относно условията на присъединяването на Чешката република, Република Естония, Република Кипър, Република Латвия, Република Литва, Република Унгария, Република Малта, Република Полша, Република Словения и Словашката република и промените в учредителните договори на Европейския съюз трябва да се тълкува в смисъл, че за да се провери дали са спазени посочените в нея формалности при износ, е без значение дали са извършени действията, предвидени в член 448 от Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 година за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета относно създаване на Митнически кодекс на Общността, изменен с Регламент (ЕО) № 2787/2000 на Комисията от 15 декември 2000 година, дори когато е съставен товарен манифест.

               2.

               Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността, изменен с Регламент (ЕО) № 82/97 на Европейския парламент и на Съвета от 19 декември 1996 година, и Регламент № 2454/93, изменен с Регламент № 2787/2000, са приложими в новите държави членки, считано от 1 май 2004 г., без да е възможно да се твърди, че се прилага режимът, предвиден в глава 5, точка 1 от приложение IV към посочения акт за присъединяване, когато предвидените в нея формалности при износ не са изпълнени за стоки, които към датата на присъединяването на тези нови държави членки към Европейския съюз се транспортират в разширената Общност.

               3.

               Член 4, параграф 10 от Регламент № 2913/92, изменен с Регламент № 82/97, трябва да се тълкува в смисъл, че вносните сборове не включват подлежащия на събиране при вноса на стоки данък върху добавената стойност.

               4.

               При внос на стока данъкът върху добавената стойност се дължи от лицето или лицата, посочено/посочени или прието/приети за платец/платци в държавата членка на вноса.

      (1)  ОВ C 220, 12.9.2009 г.


title: Дело T-137/12: Решение на Общия съд от 18 януари 2013 г. — Fun Factory/СХВП (Вибратор) (Марка на Общността — Заявка за триизмерна марка — Вибратор — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Задължение за мотивиране — Член 75, първо изречение от Регламент № 207/2009 — Право на защита — Член 75, второ изречение от Регламент № 207/2009)

text:
               2.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/19

         Решение на Общия съд от 18 януари 2013 г. — Fun Factory/СХВП (Вибратор)
   (Дело T-137/12) (1)

   (Марка на Общността - Заявка за триизмерна марка - Вибратор - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Задължение за мотивиране - Член 75, първо изречение от Регламент № 207/2009 - Право на защита - Член 75, второ изречение от Регламент № 207/2009)
   2013/C 63/38
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: FunFactory GmbH (Бремен, Германия) (представител: адв. K.-D. Franzen)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: G. Schneider)

      Предмет

   Жалба за отмяна на решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 19 януари 2012 г. (преписка R 1436/2011-4) относно заявка за регистрация на триизмерен знак, представляващ вибратор

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда FunFactory GmbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 157, 2.6.2012 г.


title: Дело C-271/13 P: Решение на Съда (седми състав) от 20 март 2014 г.  — Русе индъстри/Европейска комисия (Обжалване  — Държавни помощи  — Помощ, предоставена от Република България под формата на несъбиране на вземания  — Решение на Комисията, с което тази помощ се обявява за несъвместима с вътрешния пазар и се разпорежда възстановяването ѝ  — Понятието „нова помощ“   — Задължение за мотивиране)

text:
               12.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 142/8

         Решение на Съда (седми състав) от 20 март 2014 г. — Русе индъстри/Европейска комисия
   (Дело C-271/13 P) (1)

   ((Обжалване - Държавни помощи - Помощ, предоставена от Република България под формата на несъбиране на вземания - Решение на Комисията, с което тази помощ се обявява за несъвместима с вътрешния пазар и се разпорежда възстановяването ѝ - Понятието „нова помощ“ - Задължение за мотивиране))
   2014/C 142/09
   Език на производството: български

      Страни

      Жалбоподател: Русе индъстри (представители: Ал. Ангелов и Св. Панов, адвокати)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: C. Urraca Caviedes и Д. Стефанов)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Общия съд (четвърти състав) от 20 март 2013 г. по дело Русе индъстри/Комисия (T-489/11), с което Общият съд отхвърля жалбата на жалбоподателя за частична отмяна на Решение 2012/706/ЕС на Комисията от 13 юли 2011 година относно държавна помощ SA.28903 (C 12/10) (ex N 389/09), приведена в действие от България в полза на „Русе индъстри“ (ОВ L 320, 2012 г., стр. 27) — Държавна помощ под формата на несъбиране на вземания — Решение, с което тази помощ се обявява за несъвместима с общия пазар и се разпорежда нейното възстановяване — Процесуално нарушение, засягащо правата на жалбоподателя — Допуснато от Общия съд нарушение на правото на Съюза

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда „Русе индъстри“ АД да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 207, 20.7.2013 г.


title: Съединени дела T-34/13 и T-35/13: Определение на Общия съд от 10 юли 2017 г. — Meta Group/Комисия

text:
               28.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 283/55

         Определение на Общия съд от 10 юли 2017 г. — Meta Group/Комисия
   (Съединени дела T-34/13 и T-35/13) (1)

   (2017/C 283/86)
   Език на производството: италиански
   Председателят на шести състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 79, 16.3.2013 г.


title: Дело T-42/06: Решение на Общия съд от 19 март 2010 г. — Gollnisch/Парламент (Привилегии и имунитети — Член на Европейския парламент — Решение привилегиите и имунитетите да не се защитят — Жалба за отмяна — Отпадане на правния интерес — Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество — Иск за обезщетение — Поведение, в което се упреква Парламентът — Достатъчно съществено нарушение на правна норма, с която се предоставят права на частноправните субекти — Причинно-следствена връзка)

text:
               22.5.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 134/29

         Решение на Общия съд от 19 март 2010 г. — Gollnisch/Парламент
   (Дело T-42/06) (1)

   (Привилегии и имунитети - Член на Европейския парламент - Решение привилегиите и имунитетите да не се защитят - Жалба за отмяна - Отпадане на правния интерес - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество - Иск за обезщетение - Поведение, в което се упреква Парламентът - Достатъчно съществено нарушение на правна норма, с която се предоставят права на частноправните субекти - Причинно-следствена връзка)
   2010/C 134/48
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Bruno Gollnisch (Limonest, Франция) (представители: W. de Saint Just и G. Dubois, avocats)

      Ответник: Европейски парламент (представители: H. Krück, C. Karamarcos и A. Padowska, впоследствие H. Krück, D. Moore и A. Padowska)

      Предмет

   От една страна искане на отмяна на решението на Европейския парламент от 13 декември 2005 г. да не се защитят имунитетът и привилегиите на г-н Bruno Gollnisch, а от друга страна, искане за обезщетение за претърпените от г-н Gollnisch вреди вследствие на това решение

      Диспозитив

               1.

               Основанието за постановяване на решение по същество по искането за отмяна е отпаднало.

               2.

               Отхвърля искането за обезщетение.

               3.

               Европейският парламент понася направените от него съдебни разноски, както и две трети от направените от г-н Bruno Gollnisch съдебни разноски, включително тези по обезпечителното производство.

               4.

               Г-н Gollnisch понася една трета от направените от него съдебни разноски, включително тези по обезпечителното производство.

      (1)  ОВ C 86, 8.4.2006 г.


title: Дело C-50/06: Решение на Съда (трети състав) от 7 юни 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Нидерландия (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Гражданство на Съюза — Свободно движение на гражданите на държавите-членки — Директива 64/221/ЕИО — Обществен ред — Национално законодателство в областта на извеждането извън територията — Осъждане за престъпления — Експулсиране)

text:
               21.7.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 170/6

         Решение на Съда (трети състав) от 7 юни 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Нидерландия
   (Дело C-50/06) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Гражданство на Съюза - Свободно движение на гражданите на държавите-членки - Директива 64/221/ЕИО - Обществен ред - Национално законодателство в областта на извеждането извън територията - Осъждане за престъпления - Експулсиране)
   (2007/C 170/10)
   Език на производството: нидерландски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: M. Condou-Durande и R. Troosters)

      Ответник: Кралство Нидерландия (представители: H.G. Sevenster и M. De Grave)
   Предмет
   Неизпълнение на задължение от държава-членка — Нарушение на Директива 64/221/ЕИО на Съвета от 25 февруари 1964 година за координиране на специалните мерки относно движението и пребиваването на чуждестранни граждани, основани на съображения във връзка с обществения ред, обществената сигурност и общественото здраве (ОВ L 56, стр. 850) — Национално законодателство, което се прилага към всички чужденци без разлика и което не отчита особеното положение на гражданите на Европейския съюз — Автоматична връзка между осъждане за престъпления и мярка за извеждане.
   Диспозитив

               1)

               Като прилага към гражданите на Съюза не Директива 64/221/ЕИО на Съвета от 25 февруари 1964 година за координиране на специалните мерки относно движението и пребиваването на чуждестранни граждани, основани на съображения във връзка с обществения ред, обществената сигурност и общественото здраве, а общо законодателство за чужденците, което допуска установяване на системна и автоматична връзка между осъждането за престъпления и мярка за извеждане, Кралство Нидерландия не е изпълнило задълженията си, които произтичат от тази директива.

               2)

               Кралство Нидерландия се осъжда да заплати разноските.

      (1)  ОВ C 96, 22.4.2006 г.


title: Съединени дела T-528/10, T-69/11 и T-77/11: Определение на Общия съд от 12 декември 2011 г. — Truvo Belgium/СХВП — AOL (Дело TRUVO и Truvo)

text:
               11.2.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 39/21

         Определение на Общия съд от 12 декември 2011 г. — Truvo Belgium/СХВП — AOL (Дело TRUVO и Truvo)
   (Съединени дела T-528/10, T-69/11 и T-77/11) (1)

   2012/C 39/40
   Език на производството: английски
   Председателят на седми състав разпореди съединените дела да бъдат заличени от регистъра.

      (1)  ОВ C 30, 29.1.2011 г., C 89, 19.3.2011 г. и C 95, 26.3.2011 г.


title: Дело T-91/13: Жалба, подадена на 14 февруари 2013 г. — LG Electronics/Комисия

text:
               13.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 108/34

         Жалба, подадена на 14 февруари 2013 г. — LG Electronics/Комисия
   (Дело T-91/13)
   2013/C 108/83
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: LG Electronics, Inc. (Сеул, Корея) (представители: G. van Gerven и T. Franchoo, lawyers)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени изцяло или частично член 1, параграф 1, буква г), член 1, параграф 2, буква ж), член 2, параграф 1, букви г) и д) и член 2, параграф 2, букви г) и д) от Решение C(2012) 8839 окончателен на Европейската комисия от 5 декември 2012 г. по преписка COMP/39.437 — Тръби за телевизорни и компютърни екрани, доколкото се отнасят до жалбоподателя, и/или

               —

               да намали глобите, наложени на жалбоподателя в член 2, параграф 1, букви г) и д) и член 2, параграф 2, букви г) и д) от обжалваното решение,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага осем правни основания.
   Основание съгласно член 263 ДФЕС, с което се цели отмяна на членове 1 и 2 от обжалваното решение, доколкото се отнасят до жалбоподателя:

               1.

               Първото правно основание е изведено от нарушение на правото на защита на жалбоподателя (съществено процесуално нарушение), тъй като LG Philips Displays (наричано по-нататък „LPD“) не е допуснато да участва в производството като ответник.
               Основания, с които се цели (частичната) отмяна на членове 1 и 2 от обжалваното решение съгласно член 263 ДФЕС и съответно намаление на глобите на жалбоподателя съгласно член 261 ДФЕС:

               2.

               Второто правно основание е изведено от нарушение на член 101 ДФЕС и на член 23, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1/2003 (1), нарушение на принципа на личната отговорност и явна грешка в преценката, тъй като е установена отговорност на жалбоподателя за нарушения, извършени от LPD.

               3.

               Третото правно основание е изведено от нарушение на член 25 от Регламент (ЕО) № 1/2003, тъй като в обжалваното решение се установява отговорността на жалбоподателя за каквито и да са действия, предшестващи 1 юли 2001 г.

               4.

               Четвъртото правно основание е изведено от нарушение на член 101 ДФЕС и на член 23, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1/2003, нарушение на член 296 ДФЕС и нарушение на принципа на равно третиране, тъй като обжалваното решение включва преките продажби в ЕИП под формата на преработени продукти (наричани по-нататък „TPDS“) в изчисляването на глобата, наложена на жалбоподателя.

               5.

               Петото правно основание е изведено от нарушение на член 101 ДФЕС, член 23, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1/2003, нарушение на принципа на личната отговорност, явна грешка в преценката, нарушение на правото на защита на жалбоподателя, тъй като в обжалваното решение се установява отговорността на жалбоподателя за наложената глоба, основана на направените от Philips TPDS.

               6.

               Шестото правно основание е изведено от нарушение на член 296 ДФЕС, явна грешка в преценката и нарушение на принципите на равно третиране и добра администрация, тъй като обжалваното решение: i) не посочва достатъчно мотиви за невключването на TPDS за Samsung, и/или ii) произволно включва или изключва TPDS, довеждайки до неравно третиране между жалбоподателя и Samsung.

               7.

               Седмото правно основание е изведено от нарушение на член 101 ДФЕС, член 23, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1/2003 и принципите на равно третиране и добра администрация, тъй като: i) обжалваното решение не е адресирано до LPD и дъщерните дружества на LPD, които са участвали в нарушенията, докато то е било адресирано до друго съвместно предприятие заедно с неговите дружества майки, и ii) тъй като други дружества майки в същото положение като жалбоподателя не са били адресати на обжалваното решение.
               Основание, базирано на пълната юрисдикция на Общия съд съгласно член 261 ДФЕС и член 31 от Регламент (ЕО) № 1/2003:

               8.

               С осмото правно основание жалбоподателят иска Общият съд да упражни пълната си юрисдикция, за да намали глобата му, тъй като е прекалено висока и непропорционална.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция,предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).


title: Дело C-620/11: Преюдициално запитване, отправено от Tribunal Supremo (Испания) на 2 декември 2011 г. — Bahía de Bizcaia Electricidad, S.L./Gas Natural SDG, S.A., Endesa S.A., Hidroeléctrica del Cantábrico, S.A. и Administración del Estado

text:
               11.2.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 39/10

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunal Supremo (Испания) на 2 декември 2011 г. — Bahía de Bizcaia Electricidad, S.L./Gas Natural SDG, S.A., Endesa S.A., Hidroeléctrica del Cantábrico, S.A. и Administración del Estado
   (Дело C-620/11)
   2012/C 39/20
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Supremo

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Bahía de Bizcaia Electricidad, SL

      Други страни: Gas Natural SDG, S.A., Endesa, S.A., Hidroeléctrica del Cantábrico, S.A., Administración del Estado

      Преюдициален въпрос

   Член 10 от Директива 2003/87/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета може ли да се тълкува в смисъл, че допуска прилагането на национални законодателни мерки като разглежданите в настоящия случай, чийто предмет и последици са намаляване на възнаграждението за дейността по производство на електроенергия със сума, равна на стойността на квотите за емисии на парникови газове, предоставени безвъзмездно през съответния период?

      (1)  ОВ L 275, стр. 32; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 10, стр. 78.


title: Дело T-270/09: Жалба, подадена на 13 юли 2009 г. — PVS/HABM — MeDiTA Medizinischer Kurierdienst (medidata)

text:
               12.9.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 220/36

         Жалба, подадена на 13 юли 2009 г. — PVS/HABM — MeDiTA Medizinischer Kurierdienst (medidata)
   (Дело T-270/09)
   2009/C 220/77
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалблоподател: PVS — Privatärztliche Verrechnungsstelle Rhein-Ruhr GmbH (Mülheim an der Ruhr, Германия) (Представител: адв. F. Lindenberg, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: MeDiTA Medizinische Kurierdienst- u. Handelsg. mbH (Дюселдорф, Германия)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение на четвърти апелативен състав от 14.05.2009 г. по преписка R 1724/2007-4 и да се отхвърли възражението,

               —

               да се осъди жалбоподателят да заплати съдебните разноски, свързани с настоящата жалба и с производството пред апелативния състав,

               —

               да се осъди ответникът, без да се явява и без да се провежда устна фаза на производството, ако писменият отговор не е представен по надлежния ред и в установения срок.

      Прани основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка „medidata“ в цветове синьо, сиво и бяло за услуги от класове 35, 36, 41, 42 и 44 (Заявка № 4 495 842)

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: MeDiTa Medizinische Kurierdienst- u. Handelsg. mbH

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: германска словесна марка „MeDiTA“ за услуги от класове 35 и 39, тъй като възражението е насочено срещу регистрацията в клас 35

      Решение на отдела по споровете: Уважава възражението

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (1), тъй като не съществува вероятност от объркване между конфликтните марки..

      (1)  Verordnung (EG) Nr. 207/2009 des Rates vom 26. Februar 2009 über die Gemeinschaftsmarke (ABl. 2009, L 78, S. 1)


title: Дело F-58/13: Жалба, подадена на 21 юни 2013 г. — ZZ/Комисия

text:
               30.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 352/26

         Жалба, подадена на 21 юни 2013 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-58/13)
   2013/C 352/51
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: L. Mansullo, avvocato)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет и описание на спора

   Отмяна на решението, с което се отхвърля искането на жалбоподателя за обезщетение на вредите, понесени поради твърдяно нарушение на правото му на поверителност, поради изпращането от страна на ответника на писмо, отнасящо се до положението на жалбоподателя, на адвокат, който не го е представлявал.

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени, независимо от това как е формулирано, решението за отхвърляне на искането от 9 март 2012 г., адресирано от жалбоподателя до Комисията, която го е получила надлежно,

               —

               да се отмени известието от 28 юни 2012 г.,

               —

               да се отмени, независимо от това как е формулирано, решението за отхвърляне на жалбата от 26 септември 2012 г., подадена срещу решението за отхвърляне на искането от 9 март 2012 г., адресирано от жалбоподателя до Комисията, която го е получила надлежно,

               —

                  quatenus oportet, да се отмени известието от 1 февруари 2013 г.,

               —

               да се осъди Комисията да изплати на жалбоподателя сумата от 10 000,00 EUR, заедно с лихва в размер на 10 % годишно, с годишна капитализация, считано от 9 март 2012 г. до окончателното изплащане на посочената сума,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-108/10: Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Ordinario di Venezia (Италия) на 26 февруари 2010 г. — Ivana Scattolon/Ministero dell’Università e della Ricerca

text:
               22.5.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 134/21

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Ordinario di Venezia (Италия) на 26 февруари 2010 г. — Ivana Scattolon/Ministero dell’Università e della Ricerca
   (Дело C-108/10)
   2010/C 134/31
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale Ordinario di Venezia

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Ivana Scattolon

      Ответник: Ministero dell'Università e della Ricerca

      Преюдициални въпроси

               1.

               Директива 77/187/ЕИО (1) и/или Директива 2001/23/ЕО (2) от 12 март 2001 година, или друга приложима общностна правна уредба трябва ли да се тълкуват в смисъл, че се прилагат за случай на прехвърляне на персонал със спомагателни функции по почистване и обслужване на държавни училищни сгради от местни публични органи (общини и провинции) на държавата, когато прехвърлянето води до правоприемство не само по отношение на дейността и отношенията с целия нает персонал (служители, отговарящи за почистването и обслужването на училищата), но и при всички договори за възлагане на обществена поръчка, сключени с частни предприятия за осигуряването на тези услуги?

               2.

               Запазването на трудовото правоотношение по смисъла на член 3, параграф 1 от Директива 77/187 (възпроизведена заедно с Директива 98/50/ЕО (3), в Директива 2001/23/ЕО) трябва ли да се тълкува в смисъл, че при определянето на размера на свързани със старшинството парични обезщетения при приобретателя трябва да се отчетат всички години на работа на прехвърления персонал, включително в служба на прехвърлителя?

               3.

               Член 3 от Директива 77/187 и/или посочените по-горе Директива 98/50/ЕО на Съвета от 29 юни 1998 г. и Директива 2001/23/ЕО на Съвета от 12 март 2001 година трябва ли да се тълкуват в смисъл, че правата на работника, които се прехвърлят на приобретателя, включват и предимствата, придобити от работника при прехвърлителя, като старшинството, когато те дават право на парични обезщетения по силата на колективен трудов договор, действащ в предприятието приобретател?

               4.

               Действащите принципи на Общностното право относно правната сигурност, защитата на оправданите правни очаквания, равенството на страните в процеса, ефективната съдебна защита, правото на независим съд, и по-общо, правото на справедлив процес, гарантирани от член 6, параграф 2 от Договора за ЕС (съответно изменен с член 1, параграф 8 от Лисабонския договор и посочен в член 46 от Договора за Съюза) — във връзка с член 6 от Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи, подписана в Рим на 4 ноември 1950 г., и с член 46, член 47 и член 52, параграф 3 от Хартата на основните права на Европейския съюз, прогласена в Ница на 7 декември 2000 г., така както са възпроизведени в Лисабонския договор, трябва ли да се тълкуват в смисъл, че не допускат приемането от страна на италианската държава, след значителен период от време (5 години), на разпоредба за автентично тълкуване, която се различава от подлежащия на тълкуване текст и противоречи на постоянното и утвърдено тълкуване от страна на органа, осигуряващ единното тълкуване на закона, и която освен това е релевантна за произнасянето по спорове, страна по които е самата италианска държава?

      (1)  ОВ L 61, стр. 26.

      (2)  ОВ L 82, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 20.

      (3)  ОВ L 201, стр. 88.


title: Съединени дела T-114/07 и Т-115/07: Решение на Първоинстанционния съд от 11 юни 2009 г. — Last Minute Network/СХВП — Last Minute Tour (LAST MINUTE TOUR) (Марка на Общността — Процедура за обявяване на недействителност — Фигуративна марка на Общността LAST MINUTE TOUR — Нерегистрирана по-ранна национална марка LASTMINUTE.COM — Относително основание за отказ — Препращане към националното право, уреждащо по-ранната марка — Режим на иска по common law при злоупотреба с наименование (action for passing off) — Член 8, параграф 4 и член 52, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем съответно член 8, параграф 4 и член 53, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009))

text:
               1.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 180/45

         Решение на Първоинстанционния съд от 11 юни 2009 г. — Last Minute Network/СХВП — Last Minute Tour (LAST MINUTE TOUR)
   (Съединени дела T-114/07 и Т-115/07) (1)

   (Марка на Общността - Процедура за обявяване на недействителност - Фигуративна марка на Общността „LAST MINUTE TOUR“ - Нерегистрирана по-ранна национална марка „LASTMINUTE.COM“ - Относително основание за отказ - Препращане към националното право, уреждащо по-ранната марка - Режим на иска по common law при злоупотреба с наименование (action for passing off) - Член 8, параграф 4 и член 52, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем съответно член 8, параграф 4 и член 53, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   2009/C 180/83
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Last Minute Network Ltd (Лондон, Обединено кралство) (представители: P. Brownlow, solicitor, и S. Malynicz, barrister)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представители: D. Botis и A. Folliard-Monguiral)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: Last Minute Tour SpA (Милано, Италия) (представители: D. Caneva и G. Locurto, avocats)

      Предмет

   Две жалби, подадени срещу решенията на втори апелативен състав на СХВП от 8 февруари 2007 г. (преписки R 256/2006-2 и R 291/2006-2) относно процедури за обявяване на недействителност между Last Minute Network Ltd и Last Minute Tour SpA.

      Диспозитив

               1)

               Отменя решенията на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП) от 8 февруари 2007 г. (преписки R 256/2006-2 и R 291/2006-2).

               2)

               Липсва основание за произнасяне по втората част от исканията на Last Minute Network Ltd.

               3)

               Осъжда СХВП да понесе направените от нея съдебни разноски и да заплати тези, направени от Last Minute Network.

               4)

               Last Minute Tour SpA понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 129, 9.6.2007 г.