title: Дело F-1/07 R: Определение на председателя на Съда на публичната служба от 13 март 2007 г. — Chassagne/Комисия (Допускане на обезпечение — Молба за спиране на изпълнението — Спешност — Липса)

text:
               28.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 95/57

         Определение на председателя на Съда на публичната служба от 13 март 2007 г. — Chassagne/Комисия
   (Дело F-1/07 R)
   (Допускане на обезпечение - Молба за спиране на изпълнението - Спешност - Липса)
   (2007/C 95/114)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Olivier Chassagne (Брюксел, Белгия) [представител: Y. Minatchy, avocat]

      Ответник: Комисия на Eвропейските общности (представители: J. Currall и V. Joris)
   Предмет
   Молба за спиране на изпълнението на решението на Комисията на Европейските общности от 17 ноември 2006 г. за определяне на списъка на длъжностните лица, повишени в степен А*11 през 2006 г., публикувано същия ден в Известие за администрацията № 55-2006.
   Диспозитив

               1)

               Искането за допускане на обезпечение се отхвърля.

               2)

               Съдът на публичната служба не се произнася относно разноските.


title: Дело C-577/08: Преюдициално запитване, отправено от Arbeidshof te Antwerpen, Afdeling Hasselt (Белгия) на 29 декември 2008 г.  — Rijksdienst voor pensioenen/E. Brouwer

text:
               7.3.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 55/16

         Преюдициално запитване, отправено от Arbeidshof te Antwerpen, Afdeling Hasselt (Белгия) на 29 декември 2008 г. — Rijksdienst voor pensioenen/E. Brouwer
   (Дело C-577/08)
   (2009/C 55/25)
   Език на производството: нидерландски
   Запитваща юрисдикция
   Arbeidshof te Antwerpen, Afdeling Hasselt
   Страни в главното производство

      Ищец: Rijksdienst voor pensioenen

      Ответник: E. Brouwer
   Преюдициален въпрос
   В съответствие ли са с член 4, параграф 1 от Директива 79/7/ЕИО (1) относно постепенното прилагане на принципа на равното третиране на мъжете и жените в сферата на социалното осигуряване Кралските укази от 1 декември 1969 г., 18 юни 1970 г., 8 юни 1971 г., 14 септември 1972 г., 31 юли 1973 г., 12 юли 1974 г., 13 февруари 1975 г., 28 ноември 1975 г., 26 ноември 1976 г., 26 септември 1977 г., 31 юли 1978 г., 31 август 1979 г., 2 декември 1980 г., 13 януари 1982 г., 14 март 1983 г., 11 януари 1984 г., 30 ноември 1984 г., 24 януари 1986 г., 30 декември 1986 г., 6 януари 1988 г., 2 декември 1988 г., 30 ноември 1989 г., 10 декември 1986 г., 6 януари 1988 г., 2 декември 1988 г., 30 ноември 1989 г., 10 декември 1990 г., 1 юни 1993 г., 8 декември 1993 г., 19 декември 1994 г. и 10 октомври 1995 г., които са приети в приложение на член 25 от Кралски указ от 21 декември 1967 година за установяване на общи правила във връзка със схемата на пенсиониране и на наследствените пенсии на заетите лица и предвиждат, че за изчисляване на пенсията за осигурителен стаж и възраст на пограничните работници от женски пол се установяват предварително определени и/или фиктивни трудови възнаграждения в по-нисък размер отколкото установените за пограничните работници от мъжки пол?

      (1)  Директива 79/7/ЕИО на Съвета от 19 декември 1978 година относно постепенното прилагане на принципа на равното третиране на мъжете и жените в сферата на социалното осигуряване (ОВ L 6, 1979 г., стр. 24; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 192).


title: Дело T-489/10: Жалба, подадена на 8 октомври 2010 г. — Islamic Republic of Iran Shipping Lines и др./Съвет

text:
               29.1.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 30/40

         Жалба, подадена на 8 октомври 2010 г. — Islamic Republic of Iran Shipping Lines и др./Съвет
   (Дело T-489/10)
   ()
   2011/C 30/73
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Islamic Republic of Iran Shipping Lines (Техеран, Иран), Bushehr Shipping Co. Ltd (Валета, Малта), Cisco Shipping Company Limited (Сеул, Южна Корея), Hafize Darya Shipping Lines (HDSL) (Техеран, Иран), Irano Misr Shipping Co. (Техеран, Иран), Irinvestship Ltd (Лондон, Обединеното кралство), IRISL (Malta) Ltd (Sliema, Малта), IRISL Club (Техеран, Иран), IRISL Europe GmbH (Hamburg) (Хамбург, Германия), IRISL Marine Services and Engineering Co. (Техеран, Иран), IRISL Multimodal Transport Company (Техеран, Иран), ISI Maritime Ltd (Malta) (Валета, Малта), Khazer Shipping Lines (Bandar Anzali) (Gilan, Иран), Leadmarine (Сингапур), Marble Shipping Ltd (Malta) (Sliema, Малта), Safiran Payam Darya Shipping Lines (SAPID) (Техеран, Иран), Shipping Computer Services Co. (SCSCOL) (Техеран, Иран), Soroush Saramin Asatir (SSA) (Техеран, Иран), South Way Shipping Agency Co. Ltd (Техеран, Иран), Valfajr 8th Shipping Line Co. (Техеран, Иран) (представители: F. Randolph, M. Lester, Barristers, и M. Taher, Solicitor)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателите

               —

               да се отмени Регламент за изпълнение (ЕС) № 668/2010 на Съвета от 26 юли 2010 година за прилагане на член 7, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 423/2007 относно ограничителни мерки срещу Иран (1) и Решение 2010/413/ОВППС на Съвета от 26 юли 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС (2), доколкото посочените мерки се отнасят до жалбоподателите,

               —

               да се осъди Съветът да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В конкретния случай жалбоподателите, корабни дружества със седалище в Иран, Обединеното кралство, Малта, Германия, Сингапур и Южна Корея, искат частична отмяна на Регламент за изпълнение (ЕС) № 668/2010 на Съвета и на Решение 2010/413/ОВППС на Съвета, доколкото имената им са включени в списъка на лицата, групите и образуванията, по отношение на които се прилага замразяване на средства и икономически ресурси в изпълнение на посочената разпоредба.
   В подкрепа на исканията си жалбоподателите изтъкват четири правни основания.
   Първо, жалбоподателите твърдят, че обжалваните мерки са приети в нарушение на правото им на защита, както и на правото им на ефективна съдебна защита, тъй като тези мерки не предвиждат процедура за предоставяне на жалбоподателите на доказателствата, въз основа на които е прието решението за замразяване на активите им, нито пък им е дадена възможност да изразят надлежно становището си по посочените доказателства. Освен това жалбоподателите твърдят, че посочените в регламента и решението съображения съдържат общи, необосновани и неясни твърдения за деяния, които се отнасят само до двама от жалбоподателите. По отношение на останалите жалбоподатели не се посочват други доказателства или сведения, освен връзката с първия жалбоподател, която се твърди, че е налице без конкретна информация в това отношение. Според жалбоподателите Съветът не им е предоставил достатъчно сведения, които да им позволят да представят ефективно становището си в отговор, което на свой ред не позволява на Съда да прецени дали решението и преценката на Съвета е добре обоснована и дали почива на убедителни доказателства.
   Второ, жалбоподателите поддържат, че Съветът не е мотивирал в достатъчна степен включването им в обжалваните мерки, като така не е изпълнил задължението си да посочи ясно действителните и конкретни основания за приемане на решението си, включително конкретните, отделни за всеки жалбоподател причини, поради които е приел, че жалбоподателите са предоставили подкрепа при разпространението на ядрено оръжие.
   Трето, жалбоподателите твърдят, че обжалваните мерки неоснователно и несъразмерно ограничават правото им на собственост и правото им свободно да извършват стопанска дейност. Мерките за замразяване на активите накърняват особено съществено и дългосрочно основните права на жалбоподателите. Последните твърдят, че включването им в списъка не е рационално свързано с целта на обжалваните регламент и решение, тъй като твърденията за извършени от жалбоподателите нарушения не се отнасят до разпространението на ядрено оръжие. При всички положения Съветът не е доказал, че пълното замразяване на активите е мярката, която създава най-малко ограничения с оглед на преследваната цел, нито че същото оправдава и съответства на особено значителната за жалбоподателите вреда.
   Четвърто, жалбоподателите поддържат, че Съветът е допуснал явна грешка в преценката, като е приел, че критериите за определяне в обжалваните регламент и решение са изпълнени по отношение на жалбоподателите. Нито едно от твърденията за извършени от жалбоподателите нарушения не се отнася до разпространението на ядрено оръжие. Твърдението, че някои от жалбоподателите са притежавани или контролирани от представители на първия жалбоподател само по себе си не е достатъчно за да се изпълни този критерий. Следователно, според жалбоподателите Съветът не е установил правилно фактите по случая.

      (1)  ОВ L 195, 2010 г., стp. 25.

      (2)  ОВ L 195, 2010 г., стp. 39.


title: Дело C-257/10: Преюдициално запитване, отправено от Regeringsrätten (Швеция) на 25 май 2010 г. — Försäkringskassan/Elisabeth Bergström

text:
               17.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 195/15

         Преюдициално запитване, отправено от Regeringsrätten (Швеция) на 25 май 2010 г. — Försäkringskassan/Elisabeth Bergström
   (Дело C-257/10)
   2010/C 195/22
   Език на производството: шведски

      Запитваща юрисдикция

   Regeringsrätten (Швеция)

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Försäkringskassan

      Ответник: Elisabeth Bergström

      Преюдициални въпроси

               1.

               С оглед на правото на Европейския съюз и по-специално Споразумението между Европейската общност и нейните държави членки, от една страна, и Конфедерация Швейцария, от друга страна, относно свободното движение на хора (ОВ L 114, 2002 г., стр. 6) и член 72 от Регламент (ЕИО) № 1408/71 (1) на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социално осигуряване на заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността (ОВ L 149, стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 26) изпълнено ли е условието относно изискваната минимална продължителност на осигуряването, за да може да се ползват семейни добавки, определени въз основа на доходите и изплащани по време на отпуск за отглеждане на дете с упражняването на професионална дейност и плащането на вноските за социално осигуряване само в Швейцария?

               2.

               Съгласно правото на Европейския съюз и по-специално посоченото по-горе споразумение с Швейцария относно свободното движение на хора и член 3, параграф 1 и член 72 от Регламент № 1408/71 трябва ли доходите получени в Швейцария да бъдат приравнени на национални доходи при отговора на въпроса за правото на семейни добавки въз основа на доходите и изплащани по време на отпуск за отглеждане на дете?

      (1)  ОВ L 149, 1971 г., стр. 2.


title: Дело T-318/10: Определение на Общия съд от 3 май 2012 г. — Consorzio del vino nobile di Montepulciano и др./Комисия

text:
               23.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 184/19

         Определение на Общия съд от 3 май 2012 г. — Consorzio del vino nobile di Montepulciano и др./Комисия
   (Дело T-318/10) (1)

   2012/C 184/38
   Език на производството: италиански
   Председателят на осми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 260, 25.9.2010 г.


title: Дело C-417/13: Преюдициално запитване, отправено от Obersten Gerichtshof (Австрия) на 23 юли 2013 г. — ÖBB Personenverkehr AG/Gotthard Starjakob

text:
               9.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 325/10

         Преюдициално запитване, отправено от Obersten Gerichtshof (Австрия) на 23 юли 2013 г. — ÖBB Personenverkehr AG/Gotthard Starjakob
   (Дело C-417/13)
   2013/C 325/17
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberster Gerichtshof

      Страни в главното производство

      Ответник и жалбоподател в ревизионното производство: ÖBB Personenverkehr AG

      Ищец и ответник в ревизионното производство: Gotthard Starjakob

      Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли член 21 от Хартата на основните права във връзка с член 7, параграф 1, член 16 и член 17 от Директива 2000/78/ЕО (1) да се тълкуват смисъл, че

                           а)

                           работник, за когото работодателят първоначално неправилно е установил референтна за повишаване в степен дата въз основа на законодателно уредено дискриминиращо въз основа на възраст зачитане на предходни периоди на заетост, при всички случаи има право на изплащане на разликата във възнаграждението, определено въз основа на недискриминационна референтна за повишаване дата,

                           б)

                           или те следва да се тълкуват в смисъл, че държавата членка има възможност чрез недискриминационно зачитане на предходните периоди на заетост да премахне дискриминацията основана на възраст и без финансова компенсация (чрез промяна на референтната за повишаване в степен дата при едновременно удължаване на периода за повишаване в степен), особено когато това разрешение, което не се отразява на възнаграждението, следва да запази ликвидността на работодателя, както и да предотврати прекомерните разходи за преизчисляване?

               2.

               При утвърдителен отговор на въпрос 1, буква б):
               Може ли законодателят да въведе такова недискриминиращо зачитане на предходни периоди на заетост

                           а)

                           и с обратно действие (в случая с обнародването на Закона от 27 декември 2011 г., BGBl I 2011/129, с обратно действие от 1 януари 2004 г.) или

                           б)

                           то важи едва от момента на приемането, съответно обнародването на новите разпоредби за зачитане и повишаване?

               3.

               При утвърдителен отговор на въпрос 1, буква б):
               Трябва ли член 21 от Хартата на основните права във връзка с член 2, параграфи 1 и 2, както и член 6, параграф 1 от Директива 2000/78/ЕО да се тълкуват в смисъл, че

                           а)

                           законодателна схема, която за период на заетост в началото на кариерата предвижда по дълъг период за повишаване и по този начин затруднява повишаването в следващата степен на заплащане, представлява непряка дискриминация, основана на възраст,

                           б)

                           при утвърдителен отговор на горния въпрос, следва ли да се тълкува в смисъл, че такава схема е пропорционална и необходима с оглед малкия професионален опит в началото на кариерата?

               4.

               При утвърдителен отговор на въпрос 1, буква б):
               Трябва ли член 7, параграф 1 и член 8, параграф 1 във връзка с член 6, параграф 1 от Директива 2000/78/ЕО да се тълкува в смисъл, че е възможно, съответно оправдано да се продължи действието на старата, дискриминираща въз основа на възраст схема единствено от съображения в полза на работника, за да се защити от неблагоприятни условия на заплащане в резултат на новата, недискриминираща разпоредба (клауза за гарантиране на възнаграждението), от съображения за защита на придобитите права и на оправданите правни очаквания?

               5.

               При утвърдителен отговор на въпрос 1, буква б) и на въпрос 3, буква б):

                           а)

                           може ли законодателят да предвиди задължение за съдействие (изискване за съдействие) на служителя и да постави преминаването в новата система на зачитане и повишаване в зависимост от изпълнението на това изискване?

                           б)

                           може ли работник, който не оказва изискваното съдействие за ново определяне на референтната за повишаване в степен дата съгласно новата недискриминираща система за зачитане и повишаване и поради това съзнателно не се ползва от недискриминиращата разпоредба и остава доброволно в старата дискриминираща въз основа на възраст система на зачитане и повишаване, да се позовава на дискриминация основана на възраст съгласно старата система или оставането в старата дискриминираща система единствено от съображение да може да предяви парични претенции, представлява злоупотреба с право?

               6.

               При утвърдителен отговор на въпрос 1, буква а) или на въпрос 1, буква б) и въпрос 2, буква б):
               Изисква ли принципът на ефикасност по правото на Съюза съгласно член 47, параграф 1 от Хартата на основните права и съгласно член 19, параграф 1 ДЕС погасителната давност на произтичащи от правото на Съюза права да не започва да тече преди ясното тълкуване на правната уредба чрез обнародване на съответното решение на Съда на Европейския съюз?

               7.

               При утвърдителен отговор на въпрос 1, буква а) или на въпрос 1, буква б) и въпрос 2, буква б):
               Изисква ли принципът на равностойност по правото на ЕС да се разшири предвидено в националното законодателство спиране на давностния срок за предявяване на права по новата система на зачитане и повишение (член 53a, параграф 5 от Bundesbahngesetz) по отношение на възстановяването на разликата в заплащането, която произтича от старата дискриминираща въз основа на възраст система?

      (1)  Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (ОВ L 303, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 7).


title: Дело C-513/12: Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgericht Berlin (Германия) на 13 ноември 2012 г. — Aslihan Nazli Ayalti/Федерална република Германия

text:
               2.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/6

         Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgericht Berlin (Германия) на 13 ноември 2012 г. — Aslihan Nazli Ayalti/Федерална република Германия
   (Дело C-513/12)
   2013/C 63/10
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Verwaltungsgericht Berlin

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Aslihan Nazli Ayalti

      Ответник: Федерална република Германия

      Преюдициални въпроси

               1.

               Противоречи ли член 41, параграф 1 от Допълнителния протокол от 23 ноември 1970 година за преходния период на асоциирането към Споразумението от 12 септември 1963 година за асоцииране между Европейската икономическа общност и Турция (по-нататък наричан „ДП“) и/или член 13 от Решение № 1/80 на Съвета за асоцииране ЕИО/Турция от 19 септември 1980 г. (по-нататък наричано „Решение № 1/80“) на въведена за първи път след влизането в сила на посочените по-горе разпоредби уредба от националното право, съгласно която първоначалното влизане на територията на член на семейството на турски гражданин, който се ползва от режима по член 6 от Решение № 1/80, зависи от това преди влизането на територията членът на семейството да докаже, че може да си служи с немски език на елементарно ниво?

               2.

               При отрицателен отговор на въпрос 1: противоречи ли член 7, параграф 2, първа алинея от Директива 2003/86/ЕО на Съвета от 22 септември 2003 година относно правото на събиране на семейството (1) на указаната във въпрос 1 уредба от националното право?

      (1)  ОВ L 251, стр. 12; Специално издание на българки език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 164.


title: Дело T-211/11: Определение на Общия съд от 22 май 2012 г. — Timab Industries и CFPR/Комисия

text:
               7.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 200/20

         Определение на Общия съд от 22 май 2012 г. — Timab Industries и CFPR/Комисия
   (Дело T-211/11) (1)

   2012/C 200/42
   Език на производството: френски
   Председателят на шести състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ С 179, 18.6.2011 г.


title: Дело T-426/08: Решение на Общия съд от 9 октомври 2012 г. — Италия/Комисия (ФЕОГА — Секция „Гарантиране“ — ЕФГЗ — Разходи, изключени от финансиране — Плодове и зеленчуци — Захар — Преработка на цитрусови плодове — Мляко — Полски култури — Фиксирана финансова корекция — Пропорционалност — Задължение за мотивиране — Липса на грешка в преценката)

text:
               24.11.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 366/28

         Решение на Общия съд от 9 октомври 2012 г. — Италия/Комисия
   (Дело T-426/08) (1)

   (ФЕОГА - Секция „Гарантиране“ - ЕФГЗ - Разходи, изключени от финансиране - Плодове и зеленчуци - Захар - Преработка на цитрусови плодове - Мляко - Полски култури - Фиксирана финансова корекция - Пропорционалност - Задължение за мотивиране - Липса на грешка в преценката)
   2012/C 366/52
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Италианска република (представител: P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Ответник: Европейска комисия (представители: P. Rossi и F. Jimeno Fernández)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение 2008/582/ЕО на Комисията от 8 юли 2008 година относно изключване от финансиране от страна на Общността на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА), секция Гарантиране, и на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) (ОВ L 186, стр. 39), доколкото извършени от Италианската република разходи в размер на 174 704 912,66 EUR са изключени от финансиране от страна на Общността

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Италианската република понася направените от нея съдебни разноски, както и съдебните разноски на Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 301, 22.11.2008 г.


title: Дело C-299/12: Преюдициално запитване, отправено от Nejvyšším správním soudem (Чешка република) на 18 юни 2012 г. — GREEN — SWAN PHARMACEUTICALS CR, a.s./Státní zemědělská a potravinářská inspekce

text:
               8.9.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 273/6

         Преюдициално запитване, отправено от Nejvyšším správním soudem (Чешка република) на 18 юни 2012 г. — GREEN — SWAN PHARMACEUTICALS CR, a.s./Státní zemědělská a potravinářská inspekce
   (Дело C-299/12)
   2012/C 273/09
   Език на производството: чешки

      Запитваща юрисдикция

   Nejvyšší správní soud

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: GREEN — SWAN PHARMACEUTICALS CR, a. s.

      Ответник: Státní zemědělská a potravinářská inspekce

      Преюдициални въпроси

               1.

               Дали здравната претенция „този препарат съдържа също калций и витамин D3, които спомагат за намаляване на рисковите фактори за развитие на остеопорозата и за фрактури“ представлява претенция за намаляване риска от развитие на определено заболяване по смисъла на член 2, параграф 2, точка 6 от Регламент (ЕО) № 1924/2006 (1) на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 година относно хранителни и здравни претенции за храните, изменен с Регламент (ЕС) № 116/2010 (2) на Комисията от 9 февруари 2010 година, дори и ако тя не посочва изрично, че консумирането на този препарат намалява значително рисковите фактори за развитието на посоченото заболяване?

               2.

               Включват ли се в понятията за търговска марка или за търговско наименование по смисъла на член 28, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1924/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 година относно хранителни и здравни претенции за храните, изменен с Регламент (ЕС) № 116/2010 на Комисията от 9 февруари 2010 година, и съобщенията с търговска цел, направени върху опаковката на продукта?

               3.

               Трябва ли преходната разпоредба на член 28, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1924/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 година относно хранителни и здравни претенции за храните, изменен с Регламент (ЕС) № 116/2010 на Комисията от 9 февруари 2010 година, да се тълкува като позоваваща се на (всички) храни, които са съществували преди 1 януари 2005 г., или като позоваваща се на храните, носещи търговска марка или търговско наименование, които са съществували в този вид преди тази дата?

      (1)  Регламент (ЕО) № 1924/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 година относно хранителни и здравни претенции за храните (ОВ L 404, стр. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 18, стр. 244).

      (2)  Регламент (ЕС) № 116/2010 на Комисията от 9 февруари 2010 година за изменение на Регламент (ЕО) № 1924/2006 на Европейския парламент и на Съвета във връзка със списъка на хранителните претенции (ОВ L 37, стр. 16).


title: Дело T-472/13: Решение на Общия съд от 8 септември 2016 г. — Lundbeck/Комисия (Конкуренция — Картели — Пазар на антидепресантните лекарствени продукти, съдържащи активната фармацевтична съставка циталопрам — Понятие „ограничаване на конкуренцията с оглед на целта“ — Потенциална конкуренция — Генерични лекарствени продукти — Пречки за навлизане на пазара поради наличието на патенти — Споразумения, сключени между притежателя на патенти и предприятия, извършващи дейност с генерични лекарствени продукти — Член 101, параграфи 1 и 3 ДФЕС — Грешки при прилагане на правото и в преценката — Задължение за мотивиране — Право на защита — Правна сигурност — Глоби)

text:
               31.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 402/26

         Решение на Общия съд от 8 септември 2016 г. — Lundbeck/Комисия
   (Дело T-472/13) (1)

   ((Конкуренция - Картели - Пазар на антидепресантните лекарствени продукти, съдържащи активната фармацевтична съставка циталопрам - Понятие „ограничаване на конкуренцията с оглед на целта“ - Потенциална конкуренция - Генерични лекарствени продукти - Пречки за навлизане на пазара поради наличието на патенти - Споразумения, сключени между притежателя на патенти и предприятия, извършващи дейност с генерични лекарствени продукти - Член 101, параграфи 1 и 3 ДФЕС - Грешки при прилагане на правото и в преценката - Задължение за мотивиране - Право на защита - Правна сигурност - Глоби))
   (2016/C 402/27)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: H. Lundbeck A/S (Валби, Дания) и Lundbeck Ltd (Милтън Кийнс, Обединено кралство) (представители: R. Subiotto, QC, и T. Kuhn, адвокат)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално J. Bourke, F. Castilla Contreras, B. Mongin, T. Vecchi и C. Vollrath, впоследствие F. Castilla Contreras, B. Mongin, T. Vecchi, C. Vollrath и T. Christoforou)

      Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателите: European Federation of Pharmaceutical Industries and Associations (EFPIA) (Женева, Швейцария) (представители: F. Carlin, barrister, и M. Healy, solicitor)

      Предмет

   Искане за частична отмяна на Решение C (2013) 3803 окончателен на Комисията от 19 юни 2013 г. относно производство по член 101 [ДФЕС] и член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка AT/39226 — Lundbeck), както и искане за намаляване на размера на глобата, наложена на жалбоподателите със същото решение

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               H. Lundbeck A/S и Lundbeck Ltd понасят направените от тях съдебни разноски и съдебните разноски на Европейската комисия.

               3)

               European Federation of Pharmaceutical Industries and Associations (EFPIA) понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 325, 9.11.2013 г.


title: Дело F-34/15: Жалба, подадена на 24 февруари 2015 г. — ZZ/ЕСВД

text:
               1.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 178/25

         Жалба, подадена на 24 февруари 2015 г. — ZZ/ЕСВД
   (Дело F-34/15)
   (2015/C 178/26)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представители: J.-N. Louis и N. de Montigny, avocats)

      Ответник: Европейска служба за външна дейност (ЕСВД)

      Предмет на производството

   Отмяна на решението за отхвърляне на жалбата за психически тормоз, подадена от жалбоподателя срещу главния оперативен директор на Европейската служба за външна дейност.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението от 14 април 2014 г. на Върховния представител на Европейския съюз и заместник-председател на Европейската комисия да отхвърли жалбата за психически тормоз, подадена от жалбоподателя срещу главния оперативен директор на Европейската служба за външна дейност (ЕСВД),

               —

               ЕСВД да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-172/13: Жалба, подадена на 21 март 2013 г. — Novomatic/СХВП — Simba Toys (AFRICAN SIMBA)

text:
               18.5.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 141/25

         Жалба, подадена на 21 март 2013 г. — Novomatic/СХВП — Simba Toys (AFRICAN SIMBA)
   (Дело T-172/13)
   2013/C 141/45
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Novomatic AG (Гумполдскирхен, Австрия) (представители: W. Mosing, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Simba Toys GmbH & Co. KG (Фюрт-Щаделн, Германия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 15 януари 2013 г. по преписка № 157/2012-4 и да отхвърли възражението в неговата цялост поради липса на сходство между стоките и/или знаците, както и да допусне заявката за марка на Общността „AFRICAN SIMBA“, ЗМО 7534175, съгласно текста на заявката,

               —

               да осъди СХВП и — в случай на писмено встъпване — подалия възражението да заплатят направените от тях съдебни разноски, както и тези на жалбоподателя в производството пред СХВП и в настоящото производство.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят.

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „AFRICAN SIMBA“ за стоки и услуги от класове 9, 28 и 41 — заявка за марка на Общността № 7 534 175.

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Simba Toys GmbH & Co. KG.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: национална фигуративна марка, която съдържа словния елемент „Simba“, както и международна регистрация на словната марка „SIMBA“ за стоки от клас 28.

      Решение на отдела по споровете: уважава възражението частично.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 42, параграф 2 и параграф 3 от Регламент № 207/2009 във връзка с правило 22, параграф 2 от Регламент № 2868/95 и на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-619/15 Р: Жалба, подадена на 19 ноември 2015 г. от Eugenia Mocek, Jadwiga Wenta, KAJMAN Firma Handlowo-Usługowo-Produkcyjna срещу решението на Общия съд (първи състав), постановено на 30 септември 2015 г. по дело T-364/13 — Eugenia Mocek, Jadwiga Wenta, KAJMAN Firma Handlowo-Usługowo-Produkcyjna/EUIPO

text:
               5.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 326/7

         Жалба, подадена на 19 ноември 2015 г. от Eugenia Mocek, Jadwiga Wenta, KAJMAN Firma Handlowo-Usługowo-Produkcyjna срещу решението на Общия съд (първи състав), постановено на 30 септември 2015 г. по дело T-364/13 — Eugenia Mocek, Jadwiga Wenta, KAJMAN Firma Handlowo-Usługowo-Produkcyjna/EUIPO
   (Дело C-619/15 Р)
   (2016/C 326/11)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Eugenia Mocek, Jadwiga Wenta, KAJMAN Firma Handlowo-Usługowo-Produkcyjna (представител: B. Szczepaniak, radca prawny)

      Друга страна в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
   С определение от 21 юни 2016 г. Съдът (осми състав) обяви жалбата за недопустима.


title: Дело C-86/14: Определение на Съда (осми състав) от 11 декември 2014 г. (преюдициално запитване от Juzgado de lo Social no 1 de Granada — Испания) — Marta León Medialdea/Ayuntamiento de Huetor Vega (Преюдициално запитване — Социална политика — Директива 1999/70/ЕО — Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) — Последователни срочни трудови договори в публичния сектор — Клауза 3, точка 1 — Понятие за работник на срочен трудов договор — Клауза 5, точка 1 — Мерки за предотвратяване на злоупотребата с последователни срочни трудови договори или правоотношения — Санкции — Трансформиране на срочно трудово правоотношение в правоотношение по трудов договор с неопределена продължителност, който не води до постоянно назначение — Право на обезщетение)

text:
               20.4.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 127/3

         Определение на Съда (осми състав) от 11 декември 2014 г. (преюдициално запитване от Juzgado de lo Social no 1 de Granada — Испания) — Marta León Medialdea/Ayuntamiento de Huetor Vega
   (Дело C-86/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Социална политика - Директива 1999/70/ЕО - Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) - Последователни срочни трудови договори в публичния сектор - Клауза 3, точка 1 - Понятие за работник на срочен трудов договор - Клауза 5, точка 1 - Мерки за предотвратяване на злоупотребата с последователни срочни трудови договори или правоотношения - Санкции - Трансформиране на срочно трудово правоотношение в правоотношение по трудов договор с неопределена продължителност, който не води до постоянно назначение - Право на обезщетение))
   (2015/C 127/04)
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Juzgado de lo Social no 1 de Granada

      Страни в главното производство

      Ищец: Marta León Medialdea

      Ответник: Ayuntamiento de Huetor Vega

      Диспозитив

               1)

               Клауза 2 и клауза 3, точка 1 от Рамковото споразумение относно срочната работа, сключено на 18 март 1999 г. и съдържащо се в приложението към Директива 1999/70/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 година относно Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP), трябва да се тълкуват в смисъл, че работник като ищеца в главното производство попада в приложното поле на това рамково споразумение, ако е сключил с работодателя си срочни трудови договори по смисъла на тези клаузи.

               2)

               Рамковото споразумение относно срочната работа трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба като разглежданата в главното производство, която не предвижда ефективна мярка за санкциониране на злоупотребите по смисъла на клауза 5, точка 1 от рамковото споразумение, произтичащи от използването на последователни срочни трудови договори в публичния сектор, тъй като във вътрешния правен ред не се предвижда ефективна мярка за санкциониране на такива злоупотреби.

               3)

               Запитващата юрисдикция следва да прецени в съответствие с националните законодателство, колективни трудови договори и/или практика от какво естество трябва да бъде обезщетението, предоставяно на работник като ищеца в главното производство, за да бъде то достатъчно ефективна мярка за санкциониране на злоупотребите по смисъла на клауза 5, точка 1 от Рамковото споразумение относно срочната работа.
               При необходимост запитващата юрисдикция следва също, доколкото е възможно, да тълкува релевантните вътрешноправни норми в съответствие с правото на Съюза.

      (1)  ОВ C 142, 12.5.2014 г.


title: Дело C-386/17: Преюдициално запитване от Corte suprema di cassazione (Италия), постъпило на 27 юни 2017 г. — Stefano Liberato/Luminita Luisa Grigorescu

text:
               9.10.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 338/3

         Преюдициално запитване от Corte suprema di cassazione (Италия), постъпило на 27 юни 2017 г. — Stefano Liberato/Luminita Luisa Grigorescu
   (Дело C-386/17)
   (2017/C 338/03)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Corte suprema di cassazione

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Stefano Liberato

      Ответник: Luminita Luisa Grigorescu

      Преюдициални въпроси

               1)

               Има ли нарушаването на правилата за висящ процес, предвидени в член 19, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 2201/2003 (1), отражение само върху определянето на компетентността и следващото от това прилагане на член 24 от Регламент (ЕО) № 2201/2003, или напротив, това нарушение може да представлява пречка от гледна точка на процесуалния обществен ред за признаването в държавата членка, чийто съд е сезиран първи, на решението, постановено в държавата членка, чийто съд е сезиран по-късно, като се има предвид, че член 24 от Регламент (ЕО) № 2201/2003 се позовава единствено на правилата за определяне на компетентността, предвидени в членове 3—14, но не и в член 19?

               2)

               Противоречи ли тълкуването на член 19 от Регламент (ЕО) № 2201/2003, според което този член е само критерий за определянето на компетентността, на понятието от правото на Съюза за висящ процес, както и на функциите и целта на тази разпоредба да се предвиди съвкупност от императивни норми в областта на процесуалния обществен ред — като гаранция за създаването на общо пространство, основано на доверие и взаимна процесуална лоялност между държавите членки, в което може да има автоматично признаване и свободно движение на решения?

      (1)  Регламент (ЕО) № 2201/2003 на Съвета от 27 ноември 2003 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по брачни дела и делата, свързани с родителската отговорност, с който се отменя Регламент (ЕО) № 1347/2000 (ОВ L 338, 2003 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 183).


title: Дело T-396/15: Жалба, подадена на 22 юли 2015 г. — Herm. Sprenger/СХВП — web2get (форма на чупещо се стреме)

text:
               14.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 302/67

         Жалба, подадена на 22 юли 2015 г. — Herm. Sprenger/СХВП — web2get (форма на чупещо се стреме)
   (Дело T-396/15)
   (2015/C 302/84)
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Herm. Sprenger GmbH & Co. KG (Изерлон, Германия) (представител: V. Schiller, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: web2get GmbH & Co. KG (Дюлмен, Германия)

      Данни за производството пред СХВП

      Притежател на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: триизмерна марка на Общността (Форма на чупещо се стреме) — марка на Общността № 1 599 620

      Производство пред СХВП: производство по обявяване на недействителност

      Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на СХВП от 22 април 2015 г. по преписка R 520/2015-1

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да отхвърли искането на дружество web2get GmbH & Co. KG за обявяване на недействителност на марка на Общността № 1 599 620 на жалбоподателя,

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на член 52, параграф 1, буква а) във връзка с член 7, параграф 1 от Регламент № 207/2009,

               —

               Нарушение на член 52, параграф 1, буква a) и параграф 2 във връзка с член 7, параграф 3 от Регламент № 207/2009,

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, буква д), подточки i) и ii) от Регламент № 207/2009,

               —

               Нарушение на член 76, параграф 1 от Регламент № 207/2009,

               —

               Нарушение на член 77, параграф 1 от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-158/07: Решение на Съда (голям състав) от 18 ноември 2008 г. (преюдициално запитване от Centrale Raad van Beroep — Нидерландия) — Jacqueline Förster/Hoofddirectie van de Informatie Beheer Groep (Свободно движение на хора — Студент, който е гражданин на държава-членка, отишъл в друга държава-членка, за да се обучава там — Стипендия за издръжка на студенти — Гражданство на Съюза — Член 12 ЕО — Правна сигурност)

text:
               10.1.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 6/4

         Решение на Съда (голям състав) от 18 ноември 2008 г. (преюдициално запитване от Centrale Raad van Beroep — Нидерландия) — Jacqueline Förster/Hoofddirectie van de Informatie Beheer Groep
   (Дело C-158/07) (1)

   (Свободно движение на хора - Студент, който е гражданин на държава-членка, отишъл в друга държава-членка, за да се обучава там - Стипендия за издръжка на студенти - Гражданство на Съюза - Член 12 ЕО - Правна сигурност)
   (2009/C 6/06)
   Език на производството: нидерландски
   Препращаща юрисдикция
   Centrale Raad van Beroep
   Страни в главното производство

      Жалбоподателка: Jacqueline Förster

      Ответник: Hoofddirectie van de Informatie Beheer Groep
   Предмет
   Преюдициално запитване — Centrale Raad van Beroep — Тълкуване на член 12 ЕО и на член 7 от Регламент (ЕИО) № 1251/70 на Комисията от 29 юни 1970 година относно правото на работници да останат на територията на държава-членка след като са били наети в същата държава (ОВ L 142, стр. 24; Специално издание на български език за 2007 г., глава 5, том 1, стр. 23), както и на член 3 от Директива 93/96/ЕИО на Съвета от 29 октомври 1993 година относно правото на пребиваване на студентите (ОВ L 317, стр. 59) — Студент, който е гражданин на държава-членка, пристигнал в друга държава-членка, за да завърши образованието си там и едновременно упражнява дейност като наето лице в тази държава-членка, но междувременно е преустановил професионалната си дейност
   Диспозитив

               1.

               Студент, който се намира в положението на жалбоподателката по главното производство, не може да се позовава на член 7 от Регламент (ЕИО) № 1251/70 на Комисията от 29 юни 1970 година относно правото на работници да останат на територията на държава-членка след като са били наети в същата държава, за да получи стипендия за издръжка.

               2.

               Студент, който е гражданин на държава-членка и отива в друга държава-членка, за да завърши образованието си там, може да се позовава на член 12, първа алинея ЕО, за да получи стипендия за издръжка, при положение че е пребивавал през определен период от време в приемащата държава-членка. Член 12, първа алинея ЕО допуска прилагането спрямо гражданите на други държави-членки на условие за предходно пребиваване от пет години.

               3.

               При обстоятелства като тези по делото в главното производство общностното право, и по-специално принципът на правна сигурност, допуска прилагането на условие за пребиваване, което поставя правото на студентите, които произхождат от други държави-членки, на стипендия за издръжка в зависимост от приключването на периоди на пребиваване, предхождащи въвеждането на това условие.

      (1)  ОВ C 117, 26.5.2007 г.


title: Дело C-23/12: Решение на Съда (пети състав) от 17 януари 2013 г. (преюдициално запитване от Augstākās tiesas Senāts — Латвия) — производство, образувано по инициатива на Mohamad Zakaria (Регламент (ЕО) № 562/2006 — Кодекс на Общността за режима на движение на лица през границите (Кодекс на шенгенските граници) — Твърдение за нарушение на правото на зачитане на човешкото достойнство — Ефективна съдебна защита — Право на достъп до съд)

text:
               2.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/6

         Решение на Съда (пети състав) от 17 януари 2013 г. (преюдициално запитване от Augstākās tiesas Senāts — Латвия) — производство, образувано по инициатива на Mohamad Zakaria
   (Дело C-23/12) (1)

   (Регламент (ЕО) № 562/2006 - Кодекс на Общността за режима на движение на лица през границите (Кодекс на шенгенските граници) - Твърдение за нарушение на правото на зачитане на човешкото достойнство - Ефективна съдебна защита - Право на достъп до съд)
   2013/C 63/09
   Език на производството: латвийски

      Запитваща юрисдикция

   Augstākās tiesas Senāts

      Страни в главното производство

   Производство, образувано по инициатива на Mohamad Zakaria

      Предмет

   Преюдициално запитване — Augstākās tiesas Senāts — Тълкуване на член 13, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 562/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 година за създаване на Кодекс на Общността за режима на движение на лица през границите (Кодекс на шенгенските граници) (ОВ L 105, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 8, стр. 5 и поправка в ОВ L 275, 20.10.2010 г., стр. 11) — Право на гражданите на трети страни да обжалват отказа за влизане — Жалба, целяща да се признае, че действията, извършени в рамките на разрешаването за преминаване на външната граница, представляват процесуални нарушения — Поправяне на неимуществените вреди, причинени от подобни нарушения

      Диспозитив

   Член 13, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 562/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 година за създаване на Кодекс на Общността за режима на движение на лица през границите (Кодекс на шенгенските граници) въвежда задължението за държавите членки да предвидят възможност за обжалване единствено на решенията, с които се отказва влизането на тяхната територия.

      (1)  ОВ C 80, 17.3.2012 г.


title: Дело T-259/09: Решение на Общия съд от 16 декември 2010 г. — Комисия/Arci Nuova associazione comitato di Cagliari и Gessa (Клауза за подсъдност — Споразумение в рамките на финансовата помощ за европейски проекти за дебати, реализирани от неправителствени организации за 2003 г. — Иск, насочен срещу ръководителя на асоциация — Липса на компетентност — Неизпълнение на споразумението — Възстановяване на авансово платените суми)

text:
               5.2.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/13

         Решение на Общия съд от 16 декември 2010 г. — Комисия/Arci Nuova associazione comitato di Cagliari и Gessa
   (Дело T-259/09) (1)

   (Клауза за подсъдност - Споразумение в рамките на финансовата помощ за европейски проекти за дебати, реализирани от неправителствени организации за 2003 г. - Иск, насочен срещу ръководителя на асоциация - Липса на компетентност - Неизпълнение на споразумението - Възстановяване на авансово платените суми)
   2011/C 38/22
   Език на производството: италиански

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: A.-M. Rouchaud-Joët и N. Bambara, подпомагани от M. Moretto, avocat)

      Ответници: Arci Nuova associazione comitato di Cagliari (Cagliari, Италия) (представители: първоначално S. Diana, впоследствие P. Aureli, avocats); и Alberto Gessa (Cagliari, Италия)

      Предмет

   Иск на основание член 238 ЕО, предявен въз основа на клауза за подсъдност, с който се цели осъждането на Arci Nuova associazione comitato di Cagliari, както и на г-н Gessa, като лично и солидарно отговорен, да възстановят сума, платена авансово от Комисията в рамките на Споразумение № 2003-1550/001-001, заедно с лихви за забава

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля иска доколкото е насочен срещу г-н Alberto Gessa.

               2.

               Осъжда Arci Nuova associazione comitato di Cagliari да възстанови на Европейската комисия сумата от 15 675 EUR, представляваща главница, заедно с лихви за забава в размер на 7,32 %, считано от 20 май 2007 г. до пълното погасяване на задължението.

               3.

               Осъжда Arci Nuova associazione comitato di Cagliari да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 220, 12.9.2009 г.


title: Дело T-140/05: Определение на Първоинстанционния съд от 11 септември 2008 г. — Италия/Комисия

text:
               22.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/62

         Определение на Първоинстанционния съд от 11 септември 2008 г. — Италия/Комисия
   (Дело T-140/05) (1)

   (2008/C 301/107)

      Език на производството: италиански

   Председателят на втори състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 132, 28.5.2005 г.


title: Дело T-279/14: Жалба, подадена на 30 април 2014 г.  — Sabic Polyolefine/Комисия

text:
               14.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 223/30

         Жалба, подадена на 30 април 2014 г. — Sabic Polyolefine/Комисия
   (Дело T-279/14)
   2014/C 223/35
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Sabic Polyolefine GmbH (Гелзенкирхен, Германия) (представители: C. Arhold, N. Wimmer, F. Wesche, L. Petersen и T. Woltering, Rechtsanwälte)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на Европейската комисия от 18 декември 2013 г. за откриване на официална процедура по разследване по дело държавна помощ SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) — Подкрепа за електроенергия от възобновяеми източници и намалена допълнителна такса по EEG за енергоемките потребители,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири правни основания.

               1.

               Първо правно основание: нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС и член 108 ДФЕС поради неправилно квалифициране на особения компенсационен режим

                           —

                           Жалбоподателят посочва, че решението за откриване на процедурата нарушава член 107, параграф 1 ДФЕС, член 108 ДФЕС и член 13, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 659/1999 за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (1), тъй като предвидената в Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien (Закон за приоритета на възобновяемите енергийни източници, наричан по-нататък „EEG“) допълнителна такса по EEG не представлява предоставяне на държавни ресурси, а намаляването на допълнителната такса по EEG за енергоемките потребители не представлява отказ от държавни ресурси.

                           —

                           В това отношение той твърди, че Комисията основава проверката си на нови разграничителни параметри, които са несъвместими с принципите на досегашната съдебна практика. По-специално тя напълно се отказва от критерия за конкретна разпоредителна власт на държавните органи, необходим според постоянната съдебна практика за квалифицирането като държавен ресурс, и приема за достатъчно, че законодателят въздейства върху финансовите потоци между частноправните субекти и чрез регулаторни органи се следи за спазването на законовите изисквания от тези субекти.

                           —

                           Освен това Комисията е обвързана от решението си, с което не е квалифицирала EEG от 2000 г. като помощ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС, тъй като не е налице прехвърляне на държавни ресурси и следователно неправилно е квалифицирала EEG от 2012 г. като нова неправомерно въведена схема за държавна помощ.

                           —

                           Комисията също така не е направила достатъчно задълбочена проверка и поради това не е приела, че изключението за енергоемките потребители е обосновано с оглед целта, същността, съответно вътрешната структура на EEG от 2012 г. и следователно не представлява селективно предимство.

               2.

               Второ правно основание: нарушение на член 108, параграф 1 ДФЕС и членове 18 и 19 от Регламент № 659/1999 поради непредлагане на подходящи мерки

                           —

                           В това отношение жалбоподателят твърди, че във всеки случай при проверката на EEG от 2012 г. Комисията е следвало да приложи процедурата за съществуваща помощ по член 108, параграф 1 ДФЕС и по членове 17 — 19 от Регламент № 659/1999 и преди откриването на официална процедура по разследване да предложи на Германия подходящи мерки, вместо с квалифицирането на EEG от 2012 г. като нова помощ, за която не е отправено уведомление, да излага участниците на пазара на значителни икономически рискове.

               3.

               Трето правно основание: нарушение на правото на изслушване

                           —

                           Освен това жалбоподателят посочва, че при всички случаи Комисията е следвало да го изслуша преди да приеме решение с толкова сериозни правни последици.

               4.

               Четвърто правно основание: недостатъчно мотивиране

                           —

                           На последно място жалбоподателят посочва, че по съществени въпроси решението за откриване на процедурата не е достатъчно мотивирано.

      (1)  Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО, ОВ L 83, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41.


title: Дело C-439/09: Решение на Съда (трети състав) от 13 октомври 2011 г. (преюдициално запитване от Cour d'appel de Paris, Франция) — Pierre Fabre Dermo-Cosmétique SAS/Président de l'Autorité de la Concurrence, Ministre de l'Économie, de l'Industrie et de l'Emploi (Член 101, параграфи 1 и 3 ДФЕС — Регламент (ЕО) № 2790/1999 — Членове от 2 до 4 — Конкуренция — Ограничаваща практика — Мрежа за селективна дистрибуция — Козметични продукти и продукти за лична хигиена — Обща и абсолютна забрана за продажба чрез интернет — Забрана, наложена от доставчика на оторизираните дистрибутори)

text:
               3.12.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 355/3

         Решение на Съда (трети състав) от 13 октомври 2011 г. (преюдициално запитване от Cour d'appel de Paris, Франция) — Pierre Fabre Dermo-Cosmétique SAS/Président de l'Autorité de la Concurrence, Ministre de l'Économie, de l'Industrie et de l'Emploi
   (Дело C-439/09) (1)

   (Член 101, параграфи 1 и 3 ДФЕС - Регламент (ЕО) № 2790/1999 - Членове от 2 до 4 - Конкуренция - Ограничаваща практика - Мрежа за селективна дистрибуция - Козметични продукти и продукти за лична хигиена - Обща и абсолютна забрана за продажба чрез интернет - Забрана, наложена от доставчика на оторизираните дистрибутори)
   2011/C 355/04
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour d'appel de Paris

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Pierre Fabre Dermo-Cosmétique SAS

      Ответници: Président de l'Autorité de la Concurrence, Ministre de l'Économie, de l'Industrie et de l'Emploi

      В присъствието на: Ministère public, Европейска комисия

      Предмет

   Преюдициално запитване — Cour d'appel de Paris — Конкуренция — Обща и абсолютна забрана за продажба чрез интернет на козметични продукти и продукти за лична хигиена, наложена от доставчика на оторизираните дистрибутори в рамките на мрежа за селективна дистрибуция — Задължение за продажба на такива продукти в рамките на реален обект в присъствието на дипломиран фармацевт — Съществено ограничение на конкуренцията с оглед на целта по смисъла на член 81, параграф 1 ЕО, за което не може да се приложи групово освобождаване на основание Регламент (ЕО) № 2790/1999 на Комисията от 22 декември 1999 година за прилагането на член 81, параграф 3 от Договора за категориите вертикални споразумения и съгласувани практики (ОВ L 336, стр. 21; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 66) — Възможност да се приложи индивидуално освобождаване в приложение на член 81, параграф 3 ЕО

      Диспозитив

   Член 101, параграф 1 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че съществуваща в рамките на селективна дистрибуторска система договорна клауза, която изисква продажбите на козметични продукти и продукти за лична хигиена да се извършват в реален обект в задължителното присъствие на квалифициран фармацевт, водеща до забраната на използването на интернет за тези продажби, представлява ограничение с оглед на целта по смисъла на тази разпоредба, ако вследствие на индивидуална и конкретна преценка на съдържанието и целта на тази договорна клауза и на икономическия и правен контекст, в който тя се вписва, изглежда, че с оглед на свойствата на разглежданите продукти тази клауза не е обективно обоснована.
   Член 4, буква в) от Регламент (ЕО) № 2790/1999 на Комисията от 22 декември 1999 година за прилагането на член 81, параграф 3 от Договора за категориите вертикални споразумения и съгласувани практики трябва да се тълкува в смисъл, че предвиденото в член 2 от посочения регламент групово освобождаване не се прилага спрямо договор за селективна дистрибуция, който съдържа клауза, de facto забраняваща интернет като способ за търговско предлагане на продуктите, които са предмет на договора. За сметка на това, подобен договор може да се ползва на индивидуално основание от приложимостта на правното изключение по член 101, параграф 3 ДФЕС, ако са налице условията на тази разпоредба.

      (1)  ОВ C 24, 30.1.2010 г.


title: Дело C-445/08: Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgerichtshofs Baden-Württemberg (Германия) на 9 октомври 2008 г.  — Kurt Wierer/Land Baden-Württemberg

text:
               7.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 32/11

         Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgerichtshofs Baden-Württemberg (Германия) на 9 октомври 2008 г. — Kurt Wierer/Land Baden-Württemberg
   (Дело C-445/08)
   (2009/C 32/19)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg
   Страни в главното производство

      Ищец: Kurt Wierer

      Ответник: Land Baden-Württemberg
   Преюдициални въпроси

               1)

               В противоречие ли е с принципите, развити от Съда на Европейските общности в решенията от 26 юни 2008 г. (C-329/06 и C-343/06, Wiedemann и C-334/06 до C-336/06, Zerche), национални органи, компетентните в областта на издаването на свидетелства за управление на моторни превозни средства, и юрисдикциите на приемащата държава при проверката на съобразяването с изискването за пребиваване съгласно член 9 Директива 91/439/ЕИО на Съвета от 29 юли 1991 г. (1) от страна на държавата-членка по издаването към момента на свидетелството за управление, в ущърб на притежателя на свидетелството за управление, да се позовават на декларациите и информациите, предоставени от него в хода на административното и съдебното производство в изпълнение на наложеното му съгласно националните процесуални правила задължение за сътрудничество при изясняването на съществените факти и обстоятелства по делото?

               2)

               При отрицателен отговор на първия въпрос:
               В противоречие ли е с принципите, развити от Съда на Европейските общности в Решенията от 26 юни 2008 г. (C-329/06 и C-343/06, Wiedemann и C-334/06 до C-336/06, Zerche), национални органи, компетентните в областта на издаването на свидетелства за управление на моторни превозни средства, и юрисдикциите на приемащата държава при проверката на съобразяването с изискването за пребиваване съгласно член 9 Директива 91/439/ЕИО от страна на държавата-членка по издаването, когато са налице конкретни данни, че към момента на издаването на свидетелството за управление това условие не е било изпълнено, да проведат допълнително проучване, изключително в държавата-членка по издаването, и по-конкретно с органите по регистрация на населението, с наемодателите и работодателите, и да преценят така установените обстоятелства, доколкото те имат доказателствена сила, отделно или във връзка с вече наличната информация, предоставена от държавата-членка по издаването или от самия притежател на свидетелството за управление?

      (1)  ОВ L 237, стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 2, стр. 62.


title: Дело T-263/06: Решение на Първоинстанционния съд от 26 ноември 2008 г.  — Гърция/Комисия (ФЕОГА — Секция Гарантиране — Разходи, изключени от финансиране от страна на Общността — Съпътстващи мерки за развитие на селските райони — Срок от 24 месеца — Оценка на разходите, които трябва да бъдат изключени — Ключови контроли — Принцип ne bis in idem — Екстраполиране на установените слабости — Принцип на пропорционалност)

text:
               24.1.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/26

         Решение на Първоинстанционния съд от 26 ноември 2008 г. — Гърция/Комисия
   (Дело T-263/06) (1)

   (ФЕОГА - Секция „Гарантиране“ - Разходи, изключени от финансиране от страна на Общността - Съпътстващи мерки за развитие на селските райони - Срок от 24 месеца - Оценка на разходите, които трябва да бъдат изключени - Ключови контроли - Принцип „ne bis in idem“ - Екстраполиране на установените слабости - Принцип на пропорционалност)
   (2009/C 19/47)
   Език на производството: гръцки
   Страни

      Жалбоподател: Република Гърция (представители: I. Chalkias и G. Kanellopoulos)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: F. Jimeno Fernández и H. Tserepa-Lacombe, подпомагани от N. Korogiannakis, avocat)
   Предмет
   Искане за отмяна на Решение 2006/554/ЕО на Комисията от 27 юли 2006 година за изключване от финансиране от страна на Общността на някои разходи, направени от държавите-членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА), секция „Гарантиране“ (ОВ L 218, стр. 12), доколкото то изключва някои разходи, направени от Република Гърция в областта на съпътстващите мерки за развитие на селските райони.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Република Гърция да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 281, 18.11.2006 г.


title: Дело T-182/12: Жалба, подадена на 26 април 2012 г. — HTTS/Съвет

text:
               16.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 174/29

         Жалба, подадена на 26 април 2012 г. — HTTS/Съвет
   (Дело T-182/12)
   2012/C 174/47
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping GmbH (Хамбург, Германия) (представители: J. Kienzle и M. Schlingmann)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Регламент (ЕС) № 267/2012 на Съвета от 23 март 2012 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕС) № 961/2010 в частта, в която се отнася до жалбоподателя,

               —

               да осъди Съвета да заплати съдебните разноски, включително тези на жалбоподателя.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят посочва три правни основания.

               1.

               Първо основание за отмяна: нарушение на правото на жалбоподателя на защита:

                           —

                           Съветът нарушил правото на жалбоподателя на ефективна правна защита, и в частност изискването за мотивиране, доколкото не мотивирал в достатъчна степен решението си отново да включи жалбоподателя в списъка на лицата, образуванията и органите, спрямо които се прилагат ограничителни мерки съгласно член 23 от обжалвания регламент.

                           —

                           Съветът нарушил и правото на изслушване на жалбоподателя, тъй като не му дал възможност, преди отново да го включи в списъците за санкции, да представи възражения и така да наложи преразглеждане на тези актове от Съвета.

               2.

               Второ основание за отмяна: липса на основание за ново включване на жалбоподателя в списъците за санкции:

                           —

                           Изложените от Съвета съображения за ново включване на жалбоподателя в списъците за санкции не подкрепяли подобно решение и били неправилни от фактическа страна. По-конкретно жалбоподателят не бил под контрола на Корабната компания на Ислямска република Иран (IRISL).

                           —

                           Включването на жалбоподателя в списъците за санкции се дължало на явно неправилното квалифициране от Съвета на фактите и на дейността на жалбоподателя.

               3.

               Трето основание за отмяна: нарушение на основното право на собственост на жалбоподателя:

                           —

                           Новото включване на жалбоподателя в списъците за санкции съставлявало неоснователно посегателство срещу основното му право на собственост, тъй като поради недостатъчните мотиви, изложени от Съвета, жалбоподателят не бил в състояние да разбере по какви съображения е включен в списъка на лицата, на които се налагат санкции.

                           —

                           Включването на жалбоподателя в списъците за санкции съставлявало непропорционално посегателство срещу правото му на собственост и било явно неподходяща мярка за постигане на целите на обжалвания регламент. При всички случаи то надхвърляло необходимото за постигането на тези цели.


title: Дело F-15/11: Жалба, подадена на 18 февруари 2011 г. — Mariën/ЕСВД

text:
               7.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 139/30

         Жалба, подадена на 18 февруари 2011 г. — Mariën/ЕСВД
   (Дело F-15/11)
   2011/C 139/57
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Peter Mariën (Elsene, Белгия) (представители: B. Theeuwes и F. Pons, attorneys)

      Ответник: Европейска служба за външна дейност

      Предмет и описание на производството

   Отмяна на решението на ръководителя на делегацията на ЕС в Афганистан, с което се разпорежда на членове на делегацията да напуснат хотела си и да се преместят в жилищния комплекс на ЕС

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението, което се съдържа в електронно писмо от 11 януари 2011 г. на специалния представител на ЕС и ръководител на делегацията на ЕС в Афганистан и с което се разпорежда на жалбоподателя на 14 януари 2011 г. да се премести в жилищния комплекс в Кабул, Афганистан,

               —

               да се осъди ЕСВД да заплати разноските по свързаните с настаняването временни мерки,

               —

               да се осъди ЕСВД да заплати на жалбоподателя обезщетение в размер на 10 000 EUR за причинените вреди и психологически стрес,

               —

               да се осъди ЕСВД да заплати съдебните разноски.


title: Дело F-61/05: Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 24 април 2008 г.  — Dalmasso/Комисия (Публична служба — Договорно наети служители — Назначаване — Класиране във функционална група — Искане за преразглеждане на класирането и на заплатата, определени при назначаването — Бивш служител със спомагателни функции, назначен като договорно нает служител — Член 3а и член 80, параграфи 2 и 3 от УРДС — Служебни задължения, спадащи към различни функционални групи — Равно третиране — Неоснователна жалба)

text:
               15.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/68

         Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 24 април 2008 г. — Dalmasso/Комисия
   (Дело F-61/05) (1)

   (Публична служба - Договорно наети служители - Назначаване - Класиране във функционална група - Искане за преразглеждане на класирането и на заплатата, определени при назначаването - Бивш служител със спомагателни функции, назначен като договорно нает служител - Член 3а и член 80, параграфи 2 и 3 от УРДС - Служебни задължения, спадащи към различни функционални групи - Равно третиране - Неоснователна жалба)
   (2008/C 209/122)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Raffaele Dalmasso (Schaerbeek, Белгия) (представител: L. Vogel, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: J. Currall и G. Berscheid)

      Страна, встъпила в подкрепа на ответника: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Arpio Santacruz и I. Sulce)
   Предмет
   Публична служба — От една страна, отмяна на решението на Комисията, с което се отхвърля жалбата, подадена от жалбоподателя, бивш служител със спомагателни функции, срещу решението за определяне на неговото класиране и заплата като договорно нает служител, както и от друга страна, искане за обезщетение (предишно дело T-269/05)
   Диспозитив на решението

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 229, 17.9.2005 г., стр. 30 (дело, заведено първоначално пред Първоинстанционния съд на Европейските общности под номер Т-269/05 и препратено на Съда на публичната служба на Европейския съюз с определение от 15.12.2005 г.).


title: Дело T-545/12: Определение на Общия съд от 11 ноември 2013 г. — Mory и др./Комисия (Жалба за отмяна — Държавни помощи — Традиционни и експресни съобщения — Решение да не се разширява задължението за възстановяване към потенциалните приобретатели на бенефициера, намиращ се в производство по несъстоятелност — Липса на правен интерес — Недопустимост)

text:
               18.1.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 15/16

         Определение на Общия съд от 11 ноември 2013 г. — Mory и др./Комисия
   (Дело T-545/12) (1)

   (Жалба за отмяна - Държавни помощи - Традиционни и експресни съобщения - Решение да не се разширява задължението за възстановяване към потенциалните приобретатели на бенефициера, намиращ се в производство по несъстоятелност - Липса на правен интерес - Недопустимост)
   2014/C 15/23
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: Mory SA (Pantin, Франция); Mory Team (Pantin); Superga Invest, по-рано Compagnie française superga d’investissement dans le service (CFSIS) (Miraumont, Франция) (представители: B. Vatiert и F. Loubières, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: T. Maxian Rusche и B. Stromsky)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение C(2012) 2401 окончателен на Комисията от 4 април 2012 г. относно поемането на активите на група Sernam в рамките на производство по несъстоятелност

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2.

               Не следва да се произнася по исканията за встъпване на Френската република и Calberson.

               3.

               Mory SA, Mory Team и Superga Invest понасят, наред с направените от тях съдебни разноски, и тези на Европейската комисия.

               4.

               Френската република и Calberson, поискали встъпване, понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 71, 9.3.2013 г.


title: Дело T-221/07: Определение на Общия съд от 23 април 2013 г. — Унгария/Комисия

text:
               15.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/40

         Определение на Общия съд от 23 април 2013 г. — Унгария/Комисия
   (Дело T-221/07) (1)

   2013/C 171/82
   Език на производството: унгарски
   Председателят на седми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 199, 25.8.2007 г.


title: Дело T-189/10: Решение на Общия съд от 15 юли 2015 г. — GEA Group/Комисия (Конкуренция — Картели — Европейски пазари на топлинни стабилизатори — Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО и на член 53 от Споразумението за ЕИП — Нарушение, извършено от дъщерни дружества — Глоби — Солидарна отговорност на дъщерните дружества и дружеството майка — Превишаване на тавана от 10 % за едно от дъщерните дружества — Повторно приемане на решение — Намаляване на размера на глобата за посоченото дъщерно дружество — Задължаване на другото дъщерно дружество и на дружеството майка да платят намаления размер на глобата — Право на защита — Право на изслушване — Право на достъп до преписката)

text:
               14.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 302/31

         Решение на Общия съд от 15 юли 2015 г. — GEA Group/Комисия
   (Дело T-189/10) (1)

   ((Конкуренция - Картели - Европейски пазари на топлинни стабилизатори - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО и на член 53 от Споразумението за ЕИП - Нарушение, извършено от дъщерни дружества - Глоби - Солидарна отговорност на дъщерните дружества и дружеството майка - Превишаване на тавана от 10 % за едно от дъщерните дружества - Повторно приемане на решение - Намаляване на размера на глобата за посоченото дъщерно дружество - Задължаване на другото дъщерно дружество и на дружеството майка да платят намаления размер на глобата - Право на защита - Право на изслушване - Право на достъп до преписката))
   (2015/C 302/40)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: GEA Group AG (Дюселдорф, Германия) (представители: A. Kallmayer, I. от Mont и G. Schiffers, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: R. Sauer и F. Ronkes Agerbeek, подпомагани от W. Berg, avocat)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение № C (2010) 727 окончателен на Комисията от 8 февруари 2010 г., с което се изменя Решение № C (2009) 8682 окончателен на Комисията от 11 ноември 2009 г. относно процедура по прилагане на член 81 от Договора за ЕО и на член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/C.38.589 — Топлинни стабилизатори), или при условията на евентуалност, искане за намаляване на размера на наложените на жалбоподателя глоби

      Диспозитив

               1)

               Отменя Решение C(2010) 727 на Комисията от 8 февруари 2010 г. за изменение на Решение C(2009) 8682 окончателен на Комисията от 11 ноември 2009 г. относно процедура по прилагане на член 81 ЕО и на член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/38589 — Топлинни стабилизатори) в частта, която се отнася до GEA Group AG.

               2)

               Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 179, 3.7.2010 г.


title: Дело C-11/15: Решение на Съда (първи състав) от 22 юни 2016 г. (преюдициално запитване от Nejvyšší správní soud — Чешка република) — Odvolací finanční ředitelství/Český rozhlas (Преюдициално запитване — Шеста директива 77/388/ЕИО — Данък върху добавената стойност — Член 2, точка 1 — Възмездна доставка на услуги — Понятие — Публично радиоразпръскване — Финансиране посредством задължителна по закон такса)

text:
               29.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 314/3

         Решение на Съда (първи състав) от 22 юни 2016 г. (преюдициално запитване от Nejvyšší správní soud — Чешка република) — Odvolací finanční ředitelství/Český rozhlas
   (Дело C-11/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Шеста директива 77/388/ЕИО - Данък върху добавената стойност - Член 2, точка 1 - Възмездна доставка на услуги - Понятие - Публично радиоразпръскване - Финансиране посредством задължителна по закон такса))
   (2016/C 314/04)
   Език на производството: чешки

      Запитваща юрисдикция

   Nejvyšší správní soud

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Odvolací finanční ředitelství

      Ответник: Český rozhlas

      Диспозитив

   Член 2, точка 1 от Шеста директива 77/388/EИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа трябва да се тълкува в смисъл, че извършвана от създадено със закон дружество за радиоразпръскване дейност по публично радиоразпръскване като разглежданата в главното производство, която се финансира посредством задължителна по закон такса, плащана от лицата, които притежават или държат радиоприемник, не представлява доставка на услуги, „извършена възмездно“, по смисъла на тази разпоредба и не попада в обхвата на посочената директива.

      (1)  ОВ C 138, 27.4.2015 г.


title: Дело T-113/04: Определение на Първоинстанционния съд от 12 декември 2007 г. — Atlantic Container Line и др./Комисия (Изпълнение на решение на Първоинстанционния съд — Възстановяване на разходите за банкова гаранция, предоставена за отсрочване плащането на наложена от страна на Комисията глоба, която впоследствие е отменена от Първоинстанционния съд — Жалба за отмяна и искане за обезщетение — Извъндоговорна отговорност на Общността — Липса на пряка причинно-следствена връзка между неправомерно поведение на институцията и твърдяната вреда)

text:
               8.3.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 64/38

         Определение на Първоинстанционния съд от 12 декември 2007 г. — Atlantic Container Line и др./Комисия
   (Дело T-113/04) (1)

   (Изпълнение на решение на Първоинстанционния съд - Възстановяване на разходите за банкова гаранция, предоставена за отсрочване плащането на наложена от страна на Комисията глоба, която впоследствие е отменена от Първоинстанционния съд - Жалба за отмяна и искане за обезщетение - Извъндоговорна отговорност на Общността - Липса на пряка причинно-следствена връзка между неправомерно поведение на институцията и твърдяната вреда)
   (2008/C 64/62)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподатели: Atlantic Container Line AB (Гьотеборг, Швеция); Transportación Marítima Mexicana SA de CV (Мексико [град], Мексико); Hanjin Shipping Co. Ltd (Сеул, Южна Корея); Hyundai Merchant Marine Co. Ltd (Сеул); Mediterranean Shipping Co. SA (Женева, Швейцария); Neptune Orient Lines Ltd (Сингапур [град], Сингапур); Orient Overseas Container Line (UK) Ltd (Suffolk, Обединено Кралство); P & O Nedlloyd Container Line Ltd (Лондон, Обединено Кралство) и Sea-Land Service, Inc. (Jacksonville, Флорида, Съединени щати) (представители: първоначално J. Pheasant, M. Levitt и K. Nicholson, впоследствие M. Levitt и K. Nicholson, solicitors)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представител: P. Oliver)
   Предмет
   От една страна, жалба за отмяна на писмото на Комисията от 6 януари 2004 г., с което се отказва възстановяване на разходите за банкова гаранция, направени от жалбоподателите вследствие на глобите, определени в решение 1999/243/ЕО на Комисията от 16 септември 1998 г. във връзка с производство по членове 85 и 86 от Договора за ЕО [понастоящем членове 81 ЕО и 82 ЕО] (Дело IV/35.134 — Trans-Atlantic Conference Agreement) (ОВ L 95, 1999 г., стр. 1), отменено с Решение на Първоинстанционния съд от 30 септември 2003 г. по дело Atlantic Container Line и др./Комисия (T-191/98 и T-212/98 — T-214/98, Recueil, стр. II-3275), и от друга страна, искане за обезщетение, целящо възстановяване на разходите относно банковата гаранция.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда жалбоподателите да заплатят съдебните разноски.

      (1)  ОВ С 118, 30.4.2004 г.


title: Дело T-340/17: Жалба, подадена на 30 май 2017 г. — Japan Airlines/Комисия

text:
               24.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 239/60

         Жалба, подадена на 30 май 2017 г. — Japan Airlines/Комисия
   (Дело T-340/17)
   (2017/C 239/73)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Japan Airlines Co. Ltd (Токио, Япония) (представители: J.-F. Bellis и K. Van Hove, адвокати, и R. Burton, solicitor)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени изцяло в частта относно жалбоподателя Решение C(2017) 1742 окончателен на Комисията от 17 март 2017 година относно производство по прилагане на член 101 ДФЕС, член 53 от Споразумението за ЕИП и член 8 от Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария по въпроси на въздушния транспорт (дело AT.39258 — Въздушен превоз на товари),

               —

               при условията на евентуалност, упражнявайки неограничената си юрисдикция, да намали наложената на жалбоподателя глоба, и

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага единадесет основания.

               1.

               С първото основание се твърди, че Комисията нарушава принципа ne bis in idem и член 266 ДФЕС, като установява, че жалбоподателят отговаря за аспекти от нарушението, за което в решението си от 2010 г. е приела, че не носи отговорност, като при всички положения тя нарушава приложимата погасителна давност, налагайки на жалбоподателя глоба във връзка с посочените аспекти, без да доказва наличие на законов интерес от официална констатация за нарушение във връзка с тях.

               2.

               С второто основание се твърди, че Комисията нарушава принципа на недопускане на дискриминация посредством повторното приемане на обжалваното решение, тъй като жалбоподателят се оказва в по-малко благоприятно положение в сравнение с други адресати на решението от 2010 г., по отношение на които последното е придобило окончателност и е станало задължително.

               3.

               С третото основание се твърди, че Комисията нарушава член 101 ДФЕС и член 53 ЕИП, обхвата на своята компетентност, както и правото на защита на жалбоподателя, тъй като констатира, че той отговаря за нарушение по маршрути в рамките на ЕИП и между ЕС и Швейцария през период, в който Комисията не е била оправомощена да прилага член 101 ДФЕС и член 53 ЕИП по отношение на авиокомпании, извършващи дейност само по маршрути между ЕС и трети страни, като действията на жалбоподателя по маршрутите между ЕИП и трети страни в съответствие с това са били правомерни.

               4.

               С четвъртото основание се твърди, че Комисията нарушава член 101 ДФЕС и член 53 ЕИП, тъй като констатира, че жалбоподателят е участвал в единно продължено нарушение, включващо необслужвани от него маршрути, за които не е имал необходимите права да предлага обслужване.

               5.

               С петото основание се твърди, че Комисията нарушава член 101 ДФЕС и член 53 ЕИП, тъй като твърди, че е компетентна по отношение на услуги за въздушен превоз на товари по насочени към ЕИП маршрути между ЕИП и трети страни, доколкото тези услуги се продават на клиенти, установени извън ЕИП.

               6.

               С шестото основание се твърди, че Комисията нарушава правото на защита на жалбоподателя и принципите на недопускане на дискриминация и пропорционалност, като прилага различни стандарти на доказване за различните превозвачи.

               7.

               Със седмото основание се твърди, че Комисията нарушава Насоките относно глобите от 2006 г. (1) и принципа на пропорционалност, като включва в стойността на съответния оборот, въз основа на който е изчислена глобата, приходи от ценови елементи за услуги за въздушен превоз на товари, които нямат връзка с нарушението, описано в обжалваното решение.

               8.

               С осмото основание се твърди, че Комисията нарушава Насоките относно глобите от 2006 г. и принципа на оправдани правни очаквания, като включва в стойността на съответния оборот, въз основа на който е изчислена глобата, приходи от услуги за въздушен превоз по насочени към ЕИП маршрути между държави от ЕИП и трети страни.

               9.

               С деветото основание се твърди, че Комисията нарушава принципа на пропорционалност, като ограничава намаляването на глобата, предоставено на жалбоподателя с оглед на правната уредба, само с 15 %.

               10.

               С десетото основание се твърди, че Комисията нарушава принципите на недопускане на дискриминация и на пропорционалност, както и правото на защита на жалбоподателя, като не му предоставя намаляване на глобата с 10 % заради ограниченото му участие в нарушението, докато подобно намаление е предоставено на други адресати на обжалваното решение и на решението от 2010 г., намиращи се в обективно сходно с това на жалбоподателя положение.

               11.

               С единадесетото основание се твърди, че Съдът следва да упражни неограничената си юрисдикция и да намали значително наложената глоба.

      (1)  Насоки относно метода за определяне на глобите, налагани по силата на член 23, параграф 2, буква а) от Регламент № 1/2003 (ОВ C 210, 2006 г. стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 4, стр. 264).


title: Дело T-259/06: Решение на Първоинстанционния съд от 16 декември 2008 г.  — Torres/СХВП — Navisa Industrial Vinícola Española (MANSO DE VELASCO) (Марка на Общността — Процедура по възражение — Заявка за словна марка на Общността MANSO DE VELASCO — По-ранна национална словна марка VELASCO — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94)

text:
               7.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 32/28

         Решение на Първоинстанционния съд от 16 декември 2008 г. — Torres/СХВП — Navisa Industrial Vinícola Española (MANSO DE VELASCO)
   (Дело T-259/06) (1)

   (Марка на Общността - Процедура по възражение - Заявка за словна марка на Общността MANSO DE VELASCO - По-ранна национална словна марка VELASCO - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94)
   (2009/C 32/51)
   Език на производството: испански
   Страни

      Жалбоподател: Miguel Torres, SA (Vilafranca del Penedés, Испания) (представители: E. Armijo Chávarri и A. Castán Pérez-Gómez, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: J. Laporta Insa)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Navisa Industrial Vinícola Española, SA (Montilla, Испания)
   Предмет
   Жалба срещу решение на първи апелативен състав на СХВП от 29 юни 2006 г. (преписка R 865/2005-1) относно процедура по възражение между Navisa Industrial Vinícola Española, SA и Miguel Torres, SA.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Miguel Torres, SA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 29, 2.12.2006 г.


title: Дело T-295/11: Решение на Общия съд от 12 септември 2012 г. — Duscholux Ibérica/СХВП — Duschprodukter i Skandinavien (duschy) (Марка на Общността — Производство по възражение — Международна регистрация, посочваща Европейската общност — Заявка за фигуративна марка на Общността „duschy“ — По-ранна фигуративна марка на Общността „DUSCHO Harmony“ — Относително основание за отказ — Липса на вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Задължение за мотивиране — Членове 75 и 76 от Регламент № 207/2009)

text:
               20.10.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 319/8

         Решение на Общия съд от 12 септември 2012 г. — Duscholux Ibérica/СХВП — Duschprodukter i Skandinavien (duschy)
   (Дело T-295/11) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Международна регистрация, посочваща Европейската общност - Заявка за фигуративна марка на Общността „duschy“ - По-ранна фигуративна марка на Общността „DUSCHO Harmony“ - Относително основание за отказ - Липса на вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Задължение за мотивиране - Членове 75 и 76 от Регламент № 207/2009)
   2012/C 319/14
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Duscholux Ibérica, SA (Барселона, Испания) (представител: адв. J. Carbonell Callicó)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Folliard-Monguiral)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Duschprodukter i Skandinavien AB (Хизингс Бака, Швеция) (представители: първоначално адв. M. Jonson, впоследствие адв. A. Kyhlhammar)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 21 март 2011 г. (преписка R 662/2010-1) относно производство по възражение между Duscholux Ibérica, SA и Duschprodukter i Skandinavien AB

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Duscholux Ibérica, SA да заплати съдебните разноски, включително направените от Duschprodukter i Skandinavien AB в производството пред апелативния състав.

      (1)  ОВ C 238, 13.8.2011 г.


title: Дело T-6/10: Решение на Общия съд от 22 май 2012 г. — Sviluppo Globale/Комисия (Обществени поръчки за услуги — Процедура за възлагане на обществена поръчка — Подкрепа на митническата и данъчна администрация на Косово — Отхвърляне на офертата на оферент — Акт, който не подлежи на обжалване — Потвърждаващ акт — Недопустимост — Достъп до документи — Регламент (ЕО) № 1049/2001 — Документи, свързани с процедурата за възлагане на обществена поръчка — Частичен отказ за достъп — Изключение, свързано със защитата на търговските интереси на трето лице — Непълнота на мотивите)

text:
               30.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 194/18

         Решение на Общия съд от 22 май 2012 г. — Sviluppo Globale/Комисия
   (Дело T-6/10) (1)

   (Обществени поръчки за услуги - Процедура за възлагане на обществена поръчка - Подкрепа на митническата и данъчна администрация на Косово - Отхвърляне на офертата на оферент - Акт, който не подлежи на обжалване - Потвърждаващ акт - Недопустимост - Достъп до документи - Регламент (ЕО) № 1049/2001 - Документи, свързани с процедурата за възлагане на обществена поръчка - Частичен отказ за достъп - Изключение, свързано със защитата на търговските интереси на трето лице - Непълнота на мотивите)
   2012/C 194/28
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Sviluppo Globale GEIE (Рим, Италия) (представители: F. Sciaudone, R. Sciaudone и A. Neri, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: P. Costa de Oliveira и F. Erlbacher, подпомагани от P. Manzini, адвокат)

      Предмет

   От една страна, искане за отмяна на решението на Комисията от 10 ноември 2009 г., с което се отхвърля офертата на консорциума, в който участва жалбоподателят, подадена в процедурата за възлагане на обществена поръчка EuropAid/127843/D/SER/KOS относно предоставянето на поддържащи услуги на митническата и данъчна администрация на Косово (ОВ 2009/S 4-003683), както и, от друга страна, искане за отмяна на решението на Комисията от 26 ноември 2009 г., с което на консорциума се отказва достъп до някои документи, свързани с посочената процедура за възлагане на обществена поръчка

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата като недопустима в частта ѝ срещу решението на Европейската комисия от 10 ноември 2009 г., с което се отхвърля офертата на консорциума, в който участва жалбоподателят, подадена в процедурата за възлагане на обществена поръчка EuropAid/127843/D/SER/KOS относно предоставянето на поддържащи услуги на митническата и данъчна администрация на Косово.

               2.

               Отменя решението на Комисията от 26 ноември 2009 г. относно достъпа до някои документи, свързани с тази процедура за възлагане на обществена поръчка, доколкото с това решение се отказва достъп, в оповестения вариант на оценителния доклад, до поставените от оценителния комитет оценки, фигуриращи на страници 3—5 от посочения доклад.

               3.

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               4.

               Отхвърля искането на жалбоподателя за събиране на доказателства.

               5.

               Sviluppo Globale GEIE понася наред със съдебните разноски, направени от него в главното производство, и три четвърти от съдебните разноски, направени от Комисията в същото производство. Комисията понася една четвърт от съдебните разноски, направени от нея в това производство.

               6.

               Осъжда Sviluppo Globale да заплати всички съдебни разноски, направени в обезпечителното производство по дело T-6/10 R.

      (1)  ОВ C 51, 27.2.2010 г.


title: Дело T-262/10: Решение на Общия съд от 25 октомври 2011 г. — Microban International и Microban (Europe)/Комисия (Обществено здраве — Списък на добавките, които могат да бъдат използвани за производството на материали и предмети от пластмаси, предназначени за контакт с храни — Оттегляне от първоначалния заявител на заявлението за включване на добавка в списъка — Решение на Комисията да не включи 2,4,4’-трихлоро-2’-хидроксидифенилов етер в списъка — Жалба за отмяна — Допустимост — Подзаконов акт — Пряко засягане — Липса на мерки за изпълнение — Правно основание)

text:
               3.12.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 355/19

         Решение на Общия съд от 25 октомври 2011 г. — Microban International и Microban (Europe)/Комисия
   (Дело T-262/10) (1)

   (Обществено здраве - Списък на добавките, които могат да бъдат използвани за производството на материали и предмети от пластмаси, предназначени за контакт с храни - Оттегляне от първоначалния заявител на заявлението за включване на добавка в списъка - Решение на Комисията да не включи 2,4,4’-трихлоро-2’-хидроксидифенилов етер в списъка - Жалба за отмяна - Допустимост - Подзаконов акт - Пряко засягане - Липса на мерки за изпълнение - Правно основание)
   2011/C 355/33
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Microban International Ltd (Huntersville, Северна Каролина, Съединени американски щати) и Microban (Europe) Ltd (Cannock, Обединено кралство) (представители: M. Sánchez Rydelski, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: L. Pignataro и T. Scharf)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение 2010/169/ЕС на Комисията от 19 март 2010 година относно невключването на 2,4,4’-трихлоро-2’-хидроксидифенилов етер в списъка на Съюза на добавките, които могат да бъдат използвани за производството на материали и предмети от пластмаси, предназначени за контакт с храни съгласно Директива 2002/72/ЕО (ОВ L 75, стр. 25)

      Диспозитив

               1.

               Отменя Решение 2010/169/ЕС на Комисията от 19 март 2010 година относно невключването на 2,4,4’-трихлоро-2’-хидроксидифенилов етер в списъка на Съюза на добавките, които могат да бъдат използвани за производството на материали и предмети от пластмаси, предназначени за контакт с храни съгласно Директива 2002/72/ЕО.

               2.

               Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от Microban International Ltd и Microban (Europe) Ltd.

      (1)  ОВ C 221, 14.8.2010 г.