title: Дело C-224/15 P: Жалба, подадена на 15 май 2015 г. от Rose Vision, S.L. срещу решението, постановено от Общия съд (пети състав) на 5 март 2015 г. по дело T-45/13, Rose Vision и Seseña/Комисия

text:
               13.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 228/8

         Жалба, подадена на 15 май 2015 г. от Rose Vision, S.L. срещу решението, постановено от Общия съд (пети състав) на 5 март 2015 г. по дело T-45/13, Rose Vision и Seseña/Комисия
   (Дело C-224/15 P)
   (2015/C 228/10)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Rose Vision, S.L. (представител: J.J. Marín López, адвокат)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания

               —

               Съдът да отмени Решение на Общия съд (пети състав) от 5 март 2015 г., Rose Vision и Seseña/Комисия, T-45/13, EU:T:2015:138.

               —

               Съдът да обяви за нищожно спирането на плащанията, извършено от Комисията и от други органи на Съюза (по-специално Изпълнителната агенция за научни изследвания) във връзка с одити 11-INFS-025 и 11-BA119-016, с посочените в точка 51 от настоящата жалба последици.

               —

               Съдът да констатира, че Комисията е нарушила свързаните със задължението за поверителност клаузи на договора за отпускане на безвъзмездни средства по проекта FutureNEM, поради което Комисията трябва да обезщети Rose Vision по начина, посочен в точка 93 от настоящата жалба.

               —

               да се констатира, че Комисията носи извъндоговорна отговорност по отношение на Rose Vision, тъй като включила последното в степен на предупреждение W 2 от Системата за ранно предупреждение (СРП) (SAR) — въведена с Решение 2008/969/ЕО (1), Евроатом, относно Системата за ранно предупреждение за ползване от разпоредителите с бюджетни средства на Комисията и на изпълнителните агенции — и спряла плащанията, поради което посоченото дружество трябва да бъде обезщетено за неимуществените, т.е. финансовите вреди, и за неимуществените вреди, посочени в точка 122 от настоящата жалба.

      Основания и основни доводи

               1.

               Допусната грешка при прилагане на правото, тъй като било прието, че е налице удължаване на срока по точка II.22, параграф 5 от Общите условия FP7 за представянето на окончателните одиторски доклади 11-INFS-025 и 11-BA119-016 (точки 93 и 95 от обжалваното съдебно решение) и че Комисията не е нарушила договора за отпускане на безвъзмездни средства (точка 97 от обжалваното съдебно решение)

               2.

               Допусната грешка при прилагане на правото, тъй като констатацията, че от проекта на одиторски доклад 11-INFS-025 „вече било видно наличието на някои разходи за персонал, които не са били допустими, както и нарушаването на някои договорни клаузи, и това е било потвърдено в окончателната редакция на посочения одиторски доклад“, не била мотивирана (точка 99 от обжалваното съдебно решение)

               3.

               Допусната грешка при прилагане на правото, тъй като във връзка с одиторски доклад 11-INFS-025 било прието, че Rose Vision „не е представило нито едно доказателство, с което могат да се поставят под съмнение изводите в посочения одиторски доклад“ (точка 101 от обжалваното съдебно решение) и че Комисията не е нарушила договора за отпускане на безвъзмездни средства (точка 102 от обжалваното съдебно решение)

               4.

               Допусната грешка при прилагане на правото, тъй като било отречено наличието на нарушение на свързаните със задължението за поверителност клаузи на договора за отпускане на безвъзмездни средства по проекта FutureNEM (точка 104 от обжалваното съдебно решение)

               5.

               Допусната грешка при прилагане на правото, тъй като било прието, че Съюзът не носи отговорност за вредите, произтичащи от включването на Rose Vision в степен на предупреждение W 2 от Системата за ранно предупреждение (СРП), въведена с Решение 2008/969/ЕО, и за спирането на плащанията към Rose Vision (точка 120 от обжалваното съдебно решение)

      (1)  ОВ L 344, стр. 125.


title: Дело T-775/15: Решение на Общия съд от 1 декември 2016 г. — EK/servicegroup/EUIPO („FERLI“) (Марка на Европейския съюз — Заявка за словна марка на Европейския съюз „FERLI“ — Изискване за яснота — Член 28 от Регламент (EО) № 207/2009 — Право на защита — Член 75, второ изречение от Регламент № 207/2009)

text:
               23.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/31

         Решение на Общия съд от 1 декември 2016 г. — EK/servicegroup/EUIPO („FERLI“)
   (Дело T-775/15) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Заявка за словна марка на Европейския съюз „FERLI“ - Изискване за яснота - Член 28 от Регламент (EО) № 207/2009 - Право на защита - Член 75, второ изречение от Регламент № 207/2009))
   (2017/C 022/42)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: EK/servicegroup eG (Билефелд, Германия) (представители: T. Müller и T. A. Müller, avocats)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: S. Hanne)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 28 октомври 2015 г. (преписка R 1233/2015-4) относно заявка за регистрация на словния знак „FERLI“ като марка на Европейския съюз

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда EK/servicegroup eG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 78, 28.2.2016 г.


title: Дело T-184/13: Жалба, подадена на 28 март 2013 г. — Skype/СХВП — British Sky Broadcasting and Sky IP International (SKYPE)

text:
               15.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/28

         Жалба, подадена на 28 март 2013 г. — Skype/СХВП — British Sky Broadcasting and Sky IP International (SKYPE)
   (Дело T-184/13)
   2013/C 171/55
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Skype (Дъблин, Ирландия) (представители: I. Fowler, Solicitor, J. Schmitt, lawyer, и J. Mellor, QC)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Други страни в производството пред апелативния състав: British Sky Broadcasting Group plc (Айсълуърт, Обединено кралство) и Sky IP International Ltd (Айсълуърт)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 30 януари 2013 г. по преписка R 121/2011-4a

               —

               да осъди ответника да понесе съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят.

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „SKYPE“ — заявка за марка на Общността № 4 521 084 за стоки и услуги от класове 9, 38 и 42.

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: останалите страни в производството пред апелативния състав.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: словната марка „SKY“ за стоки и услуги от класове 9, 38, 41 и 42 — заявка за марка на Общността № 3 203 411.

      Решение на отдела по споровете: уважава възражението за всички спорни стоки и услуги.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент на Съвета № 207/2009.


title: Дело C-534/10 P: Решение на Съда (първи състав) от 19 декември 2012 г. — Brookfield New Zealand Ltd, Elaris SNC/Службата на Общността за сортовете растения (СОСР), Schniga GmbH (Обжалване — Правна закрила на Общността на сортовете растения — Регламент (ЕО) № 2100/94 — Член 73, параграф 2 — Решение за отхвърляне на заявката за предоставяне на правна закрила на Общността от отделението по жалбите на СОСР — Право на преценка — Контрол на Общия съд — Член 55, параграф 4 във връзка с член 61, параграф 1, буква б) — Право на СОСР да подаде нова молба за представяне на сортов материал)

text:
               16.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/2

         Решение на Съда (първи състав) от 19 декември 2012 г. — Brookfield New Zealand Ltd, Elaris SNC/Службата на Общността за сортовете растения (СОСР), Schniga GmbH
   (Дело C-534/10 P) (1)

   (Обжалване - Правна закрила на Общността на сортовете растения - Регламент (ЕО) № 2100/94 - Член 73, параграф 2 - Решение за отхвърляне на заявката за предоставяне на правна закрила на Общността от отделението по жалбите на СОСР - Право на преценка - Контрол на Общия съд - Член 55, параграф 4 във връзка с член 61, параграф 1, буква б) - Право на СОСР да подаде нова молба за представяне на сортов материал)
   2013/C 46/02
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Brookfield New Zealand Ltd, Elaris SNC (представител: M. Eller, avvocato)

      Други страни в производството: Службата на Общността за сортовете растения (СОСР) (представители: M. Ekvad и M. Lightbourne), Schniga GmbH (представител: G. Würtenberger, Rechtsanwalt)

      Предмет

   Жалба срещу Решението на Общия съд (шести състав) от 13 септември 2010 г. по дело Schniga/OCVV-Elaris и Brookfield New Zealand (T-135/08), с което Общият съд отменя решението на отделението по жалбите на Службата на Общността за сортовете растения (СОСР) от 21 ноември 2007 г., с което се отменя решението, което предоставя на Schniga GmbH правна закрила на Общността на сортовете растения за сорт ябълка „Gala-Schnitzer“ и се отхвърлят възраженията, направени от SNC Elaris и от Brookfield New Zealand

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Brookfield New Zealand Ltd и Elaris SNC да заплатят съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 38, 5.2.2011 г.


title: Дело F-102/14: Жалба, подадена на 6 октомври 2014 г.  — ZZ/СХВП

text:
               12.1.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 7/51

         Жалба, подадена на 6 октомври 2014 г. — ZZ/СХВП
   (Дело F-102/14)
   (2015/C 007/61)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: Heinrich Tettenborn, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Предмет и описание на производството

   Отмяна на решението на ответника да приложи във връзка с конкурси СХВП/AD/01/13 и СХВП/AST/02/13 съдържащата се в трудовия договор с жалбоподателя клауза, която предвижда прекратяване на неговия трудов договор, в случай че жалбоподателят не е включен в списъка с успели кандидати от следващия общ конкурс в областта на индустриалната собственост, организиран от EPSO за неговата функционална група, и искане за обезщетение на претърпените от жалбоподателя имуществени и неимуществени вреди

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска

               —

               да се отмени съобщеното на жалбоподателя с писмо на СХВП от 28 ноември 2003 г. решение на СХВП да приложи съдържащата се в член 5 от трудовия договор с жалбоподателя клауза, която предвижда прекратяване на неговия трудов договор, в случай че жалбоподателят не е включен в списъка с успели кандидати от следващия общ конкурс в областта на индустриалната собственост, организиран от EPSO за неговата функционална група — а именно на публикуваните на 31 октомври 2013 г. конкурси СХВП/AD/01/13 и СХВП/AST/02/13,

               —

               да се осъди СХВП да заплати на жалбоподателя обезщетение в подходящ размер по преценка на Съда на публичната служба за имуществените и неимуществените вреди, причинени му с посоченото в първото искане решение на СХВП,

               —

               да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-476/11 P: Жалба, подадена на 8 септември 2011 г. от Европейската комисия срещу решението/определението, постановено на 21 юни 2011 г. от Съда на публичната служба по дело F-55/10, AS/Комисия

text:
               29.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 319/24

         Жалба, подадена на 8 септември 2011 г. от Европейската комисия срещу решението/определението, постановено на 21 юни 2011 г. от Съда на публичната служба по дело F-55/10, AS/Комисия
   (Дело T-476/11 P)
   2011/C 319/52
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Европейска комисия (представители: J. Currall и B. Eggers)

      Друга страна в производството: AS (Брюксел, Белгия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на Съда на публичната служба от 28 юни 2011 г. по дело F-55/10, [AS]/Комисия;

               —

               да се произнесе по съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си Комисията излага четири правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от грешка при прилагането на правото, тъй като се признава интерес от отмяната на решението да се отхвърли кандидатурата. Комисията изтъква в:

                           —

                           първата част на първото правно основание: нарушение на правото на Съюза, тъй като е нарушено Решение на Общия съд от 9 декември 2010 г., постановено по дело T-526/08 P, Комисия/Strack, доколкото СПС е признал на заинтересованото лице интерес да иска отмяна на решението за отхвърляне на кандидатурата му за спорната длъжност, въпреки че не е поискал отмяна на решението за назначаването му, тъй като тези две решения били неделими;

                           —

                           втората част на първото правно основание: грешка при юридическата квалификация на фактите, доколкото се признавал абстрактен правен интерес, без да се провери всяко едно от доказателствата в конкретния случай;

                           —

                           третата част на първото правно основание: незаконосъобразен отказ да се вземат предвид определени данни от медицинското досие, които доказвали, че жалбоподателят нямал правен интерес да води настоящото дело.

               2.

               Второто правно основание е изведено, от една страна, от нарушение на правото на Съюза при тълкуването и прилагането на правилото за съответствие между жалбата по съдебен и по административен ред, като в тази връзка СПС се позовал на Решение на СПС от 1 юли 2010 г., постановено по дело F-45/07, Mandt/Парламент, и е стигнал до извода, че новото правно основание, изведено от нарушение на Правилника на длъжностните лица на Европейския съюз, било допустимо, независимо от обстоятелството, че не било повдигнато в жалбата по административен ред и че е било „значително по-различно“ от единственото правно основание, изведено от нарушение на обявлението за свободна длъжност и посочено в жалбата по административен ред, а, от друга страна, същото правно основание било изведено от нарушение на член 91, параграф 2 от посочения правилник, доколкото се изтъквало, че „основанието на спора“ било правилно определено от „оспорването на вътрешната законосъобразност на обжалвания акт от страна на жалбоподателя, или, като алтернатива, оспорването на неговата външна законосъобразност“, което би изпразнило досъдебното производство от всякакъв смисъл и не би обслужвало повече неговата цел — да благоприятства разрешаването на спора между заинтересованото лице и неговия орган по назначаване по взаимно съгласие.

               3.

               Третото правно основание е изведено от нарушение на член 7, параграф 1 от Правилника на длъжностните лица, както и от грешка в мотивите, тъй като СПС тълкувал член 7, параграф 1 от посочения правилник в смисъл, че предоставял абсолютно право на всяко длъжностно лице на достъп до всички длъжности от неговата степен. СПС също така не се съобразил с приложното поле на член 7, параграф 1 от Правилника, както и на член 10 от приложение XIII към Правилника и не взел предвид предоставените от Комисията обяснения във връзка с наличието на интерес на службата.

               4.

               Четвъртото правно основание е изведено от нарушение на правото на Съюза, тъй като сумата от 3 000 евро е присъдена като обезщетение за претърпени неимуществени вреди, независимо че правното основание, изведено от нарушение на член 7 от Правилника било не само недопустимо, но и неоснователно.


title: Дело T-337/10: Определение на Общия съд от 4 юни 2014  г. — Seatech International и др./Съвет и Комисия

text:
               15.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 315/72

         Определение на Общия съд от 4 юни 2014 г. — Seatech International и др./Съвет и Комисия
   (Дело T-337/10) (1)

   2014/C 315/117
   Език на производството: френски
   Председателят на четвърти състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 288, 23.10.2010 г.


title: Дело T-491/08 P: Решение на Общия съд от 12 май 2010 г. — Bui Van/Комисия (Жалба — Публична служба — Длъжностни лица — Назначаване — Класиране в степен — Оттегляне на административен акт — Защита на оправданите правни очаквания — Разумен срок — Право на изслушване)

text:
               3.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 179/37

         Решение на Общия съд от 12 май 2010 г. — Bui Van/Комисия
   (Дело T-491/08 P) (1)

   (Жалба - Публична служба - Длъжностни лица - Назначаване - Класиране в степен - Оттегляне на административен акт - Защита на оправданите правни очаквания - Разумен срок - Право на изслушване)
   2010/C 179/63
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Philippe Bui Van (Hettange-Grande, Франция) (представител: P. Nelissen Grade, avocat)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: J. Currall и G. Berscheid)

      Предмет

   Жалба срещу решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (втори състав) от 11 септември 2008 г. по дело Bui Van/Комисия (F-51/07, все още непубликувано в Сборника), с която се иска отмяна на това решение

      Диспозитив

               1.

               Отменя решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (втори състав) от 11 септември 2008 г. по дело Bui Van/Комисия (F-51/07) в частта, в която на Philippe Bui Van се присъжда обезщетение в размер на 1 500 EUR.

               2.

               Отхвърля жалбата и останалите искания в насрещната жалба.

               3.

               Връща делото на Съда на публичната служба, за да се произнесе по искането за обезщетение.

               4.

               Общият съд не се произнася по съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 32, 7.2.2009 г.


title: Дело C-569/07: Преюдициално запитване, отправено от Special Commissioners, London (Обединено кралство) на 24 декември 2007 г. — HSBC Holdings plc, Vidacos Nominees Ltd/The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs

text:
               8.3.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 64/27

         Преюдициално запитване, отправено от Special Commissioners, London (Обединено кралство) на 24 декември 2007 г. — HSBC Holdings plc, Vidacos Nominees Ltd/The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs
   (Дело C-569/07)
   (2008/C 64/38)
   Език на производството: английски
   Препращаща юрисдикция
   Special Commissioners, London
   Страни в главното производство

      Ищец: HSBC Holdings plc, Vidacos Nominees Ltd

      Ответник: The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs
   Преюдициални въпроси
   Дали членове 10 или 11 от Директива 69/335/ЕИО на Съвета (1), изменена с Директива 85/303/ЕИО на Съвета от 10 юни 1985 г. (2) или членове 43, 49 или 56 от Договора за ЕО или която и да е друга разпоредба от общностното право допускат една държава-членка (наричана по-нататък „първата държава-членка“) да облага с данък от 1,5 % прехвърлянето или издаването на акции на клирингова служба, когато:

               i.

               дружество (наричано по-нататък „дружество А“), установено в първата държава-членка, отправя оферта за купуване на котирани и търгувани на фондовата борса акции на дружество (наричано по-нататък „дружество Б“), установено в друга държава-членка (наричана по-нататък „втората държава-членка“), срещу издаване на акции на дружество А на фондовата борса на втората държава-членка;

               ii.

               акционерите на дружество Б имат следните възможности за придобиване на новите акции на дружество А:

                           а)

                           под формата на налични акции или

                           б)

                           под формата на безналични акции чрез система за сетълмент в първата държава-членка;

                           в)

                           под формата на безналични акции посредством клирингова служба във втората държава-членка;

               iii.

               Законодателството на първата държава-членка по същество предвижда следното:

                           а)

                           при издаване на налични акции (или на безналични акции чрез система за сетълмент на безналични акции на първата държава-членка) с данък се облага не издаването им, а всяка тяхна последваща продажба като данъкът е в размер на 0,5 % от продажната цена; но

                           б)

                           при прехвърляне или издаване на безналични акции на оператор на клирингова служба се събира данък (в случай на издаване на акции) в размер на 1,5 % от стойността при издаването им или (в случай на възмездно прехвърляне) в размер на 1,5 % от продажната им цена или (във всички останали случаи) в размер на 1,5 % от стойността на акциите като впоследствие не се облагат с никакъв данък продажбите на акциите (или правата на или върху акциите) на клиринговата служба.

                           в)

                           операторът на клирингова служба, след одобрение от компетентния данъчен орган, има възможност да избере клиринговата му служба да не се облага с данък при прехвърлянето или издаването на акции, а вместо това да се облага с данък при всяка продажба на акции на клиринговата му служба в размер на 0,5 % от продажната цена. Като условие за даване на одобрение за избора на тази възможност компетентният данъчен орган може (каквато е практиката понастоящем) да изисква заявилият желание да го направи оператор на клирингова служба да създаде и поддържа ред (за който данъчният орган да счита, че е достатъчен) за събиране на данъка от клиринговата служба и за спазване или гарантиране спазването на правната уредба в тази връзка.

               iv.

               Действащата на фондовата борса във втората държава-членка уредба изисква всички издадени на нейна територия акции да бъдат държани като безналични акции посредством само на една установена в същата втора държава-членка клирингова служба, чийто оператор не е избрал посочената по-горе възможност?

      (1)  Директива на Съвета от 17 юли 1969 година относно косвените данъци върху набирането на капитал (ОВ L 249, стр. 25; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 9).

      (2)  ОВ L 156, стр. 23; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 75.


title: Дело C-436/10: Преюдициално запитване, отправено от Cour d'appel de Mons (Белгия) на 13 септември 2010 г. — État belge — SPF Finances/BLM SA

text:
               4.12.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 328/12

         Преюдициално запитване, отправено от Cour d'appel de Mons (Белгия) на 13 септември 2010 г. — État belge — SPF Finances/BLM SA
   (Дело C-436/10)
   ()
   2010/C 328/22
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour d'appel de Mons

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: État belge — SPF Finances

      Ответник: BLM SA

      Преюдициален въпрос

   Трябва ли член 6, параграф 2, първа алинея, буква а) и член 13, Б, буква б) от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (1), да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба, съгласно която ползването от страна на управителя за лични или на неговото семейство нужди на част от сграда, построена или държана от данъчнозадължено юридическо лице по силата на вещно право върху недвижим имот, се разглежда — доколкото представлява отдаване под наем или аренда на недвижимо имущество по смисъла на посочения член 13, Б, буква б) — като освободена доставка на услуги, когато този дълготраен актив поражда право на приспадане на платения по получени доставки данък?

      (1)  ОВ L 145, стр. 1.


title: Дело C-619/16: Преюдициално запитване от Oberverwaltungsgerichts Berlin-Brandenburg (Германия), постъпило на 29 ноември 2016 г. — Sebastian W. Kreuziger/Land Berlin

text:
               6.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/15

         Преюдициално запитване от Oberverwaltungsgerichts Berlin-Brandenburg (Германия), постъпило на 29 ноември 2016 г. — Sebastian W. Kreuziger/Land Berlin
   (Дело C-619/16)
   (2017/C 038/19)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Sebastian W. Kreuziger

      Ответник: Land Berlin

      Преюдициални въпроси

               1)

               Следва ли член 7, параграф 2 от Директива 2003/88/EО (1) да бъде тълкуван в смисъл, че той не допуска национално законодателство или практика, които изключват правото да се иска парично обезщетение при прекратяването на трудовото правоотношение, когато работникът или служителят не е подал молба за ползване на платен годишен отпуск, независимо че му е била предоставена такава възможност?

               2)

               2. Следва ли член 7, параграф 2 от Директива 2003/88/EО да бъде тълкуван в смисъл, че той не допуска национално законодателство или практика, съгласно които за да бъде претендирано парично обезщетение при прекратяването на трудовото правоотношение, се изисква работникът или служителят, по независещи от неговата воля причини, да не е бил в състояние да поиска ползването на полагаемия му се годишен отпуск преди прекратяването на трудовото му правоотношение?

      (1)  Директива 2003/88/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време (ОВ L 299, стр. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 3).


title: Дело C-257/13: Определение на Съда (осми състав) от 14 ноември 2013 г. (преюдициално запитване от Tribunal des affaires de sécurité sociale des Bouches du Rhône — Франция) — Anouthani Mlamali/Caisse d’allocations familiales des Bouches-du-Rhône (Преюдициално запитване — Член 94 от Процедурния правилник на Съда — Липса на достатъчно точно описание на фактическия и правен контекст на спора в главното производство и на причините, обосноваващи необходимостта от отговор на преюдициалния въпрос — Явна недопустимост)

text:
               7.4.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 102/11

         Определение на Съда (осми състав) от 14 ноември 2013 г. (преюдициално запитване от Tribunal des affaires de sécurité sociale des Bouches du Rhône — Франция) — Anouthani Mlamali/Caisse d’allocations familiales des Bouches-du-Rhône
   (Дело C-257/13) (1)

   ((Преюдициално запитване - Член 94 от Процедурния правилник на Съда - Липса на достатъчно точно описание на фактическия и правен контекст на спора в главното производство и на причините, обосноваващи необходимостта от отговор на преюдициалния въпрос - Явна недопустимост))
   2014/C 102/14
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal des affaires de sécurité sociale des Bouches du Rhône

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Anouthani Mlamali

      Ответник:
      Caisse d’allocations familiales des Bouches-du-Rhône

      Предмет

   Преюдициално запитване — Tribunal des affaires de sécurité sociale des Bouches du Rhône (Съд по споровете във връзка със социалното осигуряване на Bouches du Rhône) — Тълкуване на член 11 от Директива 2003/109/ЕО на Съвета от 25 ноември 2003 година относно статута на дългосрочно пребиваващи граждани от трети страни (OB L 16, стр. 44; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 225) — Законно пребиваващ гражданин на трета страна — Отхвърляне на искане за семейни добавки в полза на малолетно дете на издръжка, самото то гражданин на трета страна — Заобикаляне на законовите разпоредби за събиране на семейството — Отказ, мотивиран с липсата на представено удостоверение за медицински преглед, издадено от Националната агенция за приемане на чужденците и миграциите — Равно третиране

      Диспозитив

   Преюдициалното запитване, отправено от tribunal des affaires de sécurité sociale des Bouches-du-Rhône (Франция) с акт от 13 май 2013 г., е явно недопустимо.

      (1)  ОВ C 207, 20.7.2013 г.


               10.10.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 294/7

         Дело, заведено на 9 юли 2013 г. от Надзорния орган на ЕАСТ срещу Исландия
   (Дело E-16/13)
   2013/C 294/07
   На 9 юли 2013 г. в Съда на ЕАСТ беше заведено дело срещу Исландия от Надзорния орган на ЕАСТ, представляван от Markus Schneider и Catherine Howdle в качеството им на представители на Надзорния орган на ЕАСТ, с адрес: rue Belliard 35, 1040 Brussels, Belgium.
   Надзорният орган на ЕАСТ иска от Съда на ЕАСТ:

               1.

               да постанови, че като не е приела в предвидения срок или не е уведомила Надзорния орган незабавно за мерките, необходими за прилагането на акта, посочен в точка 7б от приложение XIX към Споразумението за Европейското икономическо пространство (Директива 2008/122/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 14 януари 2009 г. относно защитата на потребителите по отношение на някои аспекти на договорите за разпределено във времето ползване на собственост, дългосрочни ваканционни продукти, препродажба и замяна), адаптиран към Споразумението за ЕИП с Протокол 1 към него, Исландия не е изпълнила задълженията си по акта и по член 7 от Споразумението;

               2.

               да нареди на Исландия да заплати съдебните разноски.

         Правен и фактически контекст и правни аргументи, приведени в подкрепа:

               —

               Настоящата жалба на Надзорния орган на ЕАСТ се отнася до неспазването от страна на Исландия в срок до 11 септември 2012 г. на мотивираното становище, издадено от Надзорния орган на ЕАСТ на 11 юли 2012 г., отнасящо се до невъвеждането в нейния национален правен ред на Директива 2008/122/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 14 януари 2009 г. относно защитата на потребителите по отношение на някои аспекти на договорите за разпределено във времето ползване на собственост, дългосрочни ваканционни продукти, препродажба и замяна (наричана по-долу „актът“), посочена в точка 7б от приложение ХIХ към Споразумението за Европейското икономическо пространство и адаптирана към Споразумението с Протокол 1 към него.

               —

               Надзорният орган на ЕАСТ изтъква, че не разполага с информация, която да сочи, че актът е бил изцяло въведен в националното законодателство.


title: Дело T-584/08: Решение на Общия съд от 3 февруари 2011 г. — Cantiere navale De Poli/Комисия (Държавни помощи — Временен защитен механизъм за корабостроенето — Предвидено от италианските власти изменение на схема за помощи, разрешена по-рано от Комисията — Решение, с което схемата за помощи се обявява за несъвместима с общия пазар)

text:
               19.3.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 89/15

         Решение на Общия съд от 3 февруари 2011 г. — Cantiere navale De Poli/Комисия
   (Дело T-584/08) (1)

   (Държавни помощи - Временен защитен механизъм за корабостроенето - Предвидено от италианските власти изменение на схема за помощи, разрешена по-рано от Комисията - Решение, с което схемата за помощи се обявява за несъвместима с общия пазар)
   2011/C 89/34
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Cantiere navale De Poli SpA (Венеция, Италия) (представители: първоначално A. Abate и R. Longanesi Cattani, впоследствие A. Abate и A. Franchi, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: E. Righini, C. Urraca Caviedes и V. Di Bucci)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение 2010/38/ЕО на Комисията от 21 октомври 2008 г. относно държавна помощ C-20/08 (ex N 62/08), която Италия възнамерява да приведе в действие като изменение на схема № 59/04 относно временния защитен механизъм за корабостроене (ОВ L 17, 2010 г., стр. 50)

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Cantiere navale De Poli SpA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 55, 7.3.2009 г.


title: Дело C-475/06: Искане за даване на преюдициално заключение, представено от Trimeles Efeteion Athinon (Гърция) на 21 ноември 2006 г. — K. P. Marinopoulos-AE Emporias kai Dianomis Pharmakeftikon Proïónton/GlaxoSmithKline AEVE Farmakeftikon Proïonton

text:
               27.1.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 20/6

         Искане за даване на преюдициално заключение, представено от Trimeles Efeteion Athinon (Гърция) на 21 ноември 2006 г. — K. P. Marinopoulos-AE Emporias kai Dianomis Pharmakeftikon Proïónton/GlaxoSmithKline AEVE Farmakeftikon Proïonton
   (Дело C-475/06)
   (2007/C 20/09)
   Език на производството: гръцки
   Препращаща юрисдикция
   Trimeles Efeteion Athinon (Гърция)
   Страни в главното производство

      Ищец: K. P. Marinopoulos-AE Emporias kai Dianomis Pharmakeftikon Proïónton

      Ответник: GlaxoSmithKline AEVE Farmakeftikon Proïonton
   Преюдициални въпроси

               1)

               Когато отказът на предприятие с господстващо положение да изпълни изцяло заявките на търговци на фармацевтични продукти на едро, е продиктуван от намерението му да ограничи износната им дейност и по такъв начин да намали вредите, нанесени му от паралелната търговия, представлява ли отказът per se злоупотреба по смисъла на член 82 ЕО? Свързан ли е отговорът на този въпрос с факта, че паралелната търговия носи големи печалби за търговците на едро поради ценовите разлики, произтичащи от намесата на държавата, в държавите-членки на Европейския съюз, тоест от факта, че на фармацевтичния пазар не са налице условия на истинска конкуренция, а има силна държавна намеса? На последно място, уместно ли е националният съдия да прилага по един и същи начин общностните конкурентноправни норми както към конкурентно функциониращи пазари, така и към тези, при които конкуренцията е нарушена поради намеса от страна на държавата?

               2)

               Ако Съдът счита, че поради посочените по-горе причини ограничаването на паралелната търговия не съставлява практика на злоупотреба във всеки случай, в който то е наложено от предприятие с господстващо положение, как може да се прецени дали е налице злоупотреба? По-специално:

               2.1)

               Уместно ли е да се използват за критерии процентното надвишаване на обичайното вътрешно потребление и/или загубите, понесени от предприятие с господстващо положение спрямо общия му оборот и общата му печалба? При положителен отговор на този въпрос, по какъв начин трябва да се определят процентният размер на надвишение и този на загубите (последният — определен като процент от оборота и общите печалби), над които въпросното поведение би могло да се квалифицира като злоупотреба?

               2.2)

               Подходящо ли е да се използва подход, основан на преценка на интересите и ако това е така кои са интересите, които подлежат на такава преценка? По-конкретно:

                           а)

                           свързан ли е отговорът на въпроса с факта, че крайният пациент-потребител получава ограничени финансови ползи от паралелната търговия?

                           б)

                           трябва ли да се отчита, и до каква степен, интереса на социалноосигурителните органи от по-евтини лекарствени продукти?

               2.3)

               Какви други критерии и подходи е уместно да се прилагат в настоящия случай?


title: Дело C-518/07: Решение на Съда (голям състав) от 9 март 2010 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия (Неизпълнение на задължения от държава членка — Директива 95/46/ЕО — Защита на физическите лица при обработването на лични данни и свободно движение на тези данни — Член 28, параграф 1 — Национални контролни органи — Независимост — Упражняван по отношение на тези органи административен контрол)

text:
               1.5.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/3

         Решение на Съда (голям състав) от 9 март 2010 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия
   (Дело C-518/07) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 95/46/ЕО - Защита на физическите лица при обработването на лични данни и свободно движение на тези данни - Член 28, параграф 1 - Национални контролни органи - Независимост - Упражняван по отношение на тези органи административен контрол)
   2010/C 113/04
   Език на производството: немски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: C. Docksey, C. Ladenburger и H. Krämer)

      Ответник: Федерална република Германия (представители: M. Lumma и J. Möller)

      Встъпила страна в подкрепа на исканията на ищеца: Европейски надзорен орган по защита на данните (представители: H. Hijmans и A. Scirocco)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 28, параграф 1, втора алинея от Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 година за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (ОВ L 281, стр. 31; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 17, стр. 10) — Задължение на държавите членки да осигурят националните надзорни органи, на които е възложено да упражняват контрол върху обработката на лични данни, да се ползват с пълна независимост при упражняване на функциите си — Подлагане на държавен контрол на компетентните да контролират обработката на лични данни в непубличния сектор надзорни органи на провинциите

      Диспозитив

               1.

               Като подчинява на контрола на държавата надзорните органи, отговарящи за наблюдението и контрола на обработването на лични данни от организациите извън публичния сектор и от предприятията по публичното право, участващи в конкуренцията на пазара (öffentlich-rechtliche Wettbewerbsunternehmen), в различните провинции, като по този начин транспонира неправилно изискването тези органи да упражняват функциите си при „пълна независимост“, Федерална република Германия не е изпълнила задълженията си по член 28, параграф 1, втора алинея от Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 година за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни.

               2.

               Осъжда Федерална република Германия да заплати съдебните разноски на Европейската комисия.

               3.

               Европейският надзорен орган по защита на данните понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 37, 9.2.2008 г.


title: Дело T-79/16: Иск, предявен на/Жалба, подадена на 19 февруари 2016 г. — Vereniging Gelijkberechtiging Grondbezitters и др./Комисия

text:
               4.4.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 118/41

         Иск, предявен на/Жалба, подадена на 19 февруари 2016 г. — Vereniging Gelijkberechtiging Grondbezitters и др./Комисия
   (Дело T-79/16)
   (2016/C 118/48)
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподатели: Vereniging Gelijkberechtiging Grondbezitters (Hoenderloo, Нидерландия) и още 21 жалбоподатели (представители: H. Viaene, Rechtsanwalt, D. Gillet, Rechtsanwältin и T. Ruys, Rechtsanwalt)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да приеме за допустима жалбата за отмяна;

               —

               да отмени Решението на Комисията от 2 септември 2015 г. относно предполагаема незаконна държавна помощ във връзка със субсидираното придобиване или безвъзмездното предоставяне на разположение на природни зони (Държавна помощ SA.27301 [2015/NN] — Нидерландия), както и да отмени мълчаливия отказ за разглеждане на подадената от Vereniging Gelijkberechtiging Grondbezitters жалба по административен ред;

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири основания.

               1.

               Нарушение на предвидените в член 108, параграф 2 ДФЕС процесуални права. Било невъзможно след края на предварителното разглеждане Комисията да е била в състояние да установи с достатъчна степен на сигурност дали разглежданата държавна помощ била допустима, поради следното:

                           —

                           изключително дългата продължителност на предварителното разглеждане;

                           —

                           обемната кореспонденция между засегнатите страни по време на предварителното разглеждане;

                           —

                           обстоятелството, че по време на предварителното разглеждане одобрените с решението мерки за държавна помощ били подменени с друга мярка за държавна помощ;

                           —

                           съдържанието на одобрените от Комисията нови мерки за държавна помощ.

               2.

               Нарушение на забраната за обратно действие и на принципа на правна сигурност.
               Комисията нарушила забраната за обратно действие и принципа на правна сигурност, тъй като приложила влязлата в сила на 31 януари 2012 г. Рамка за държавна помощ под формата на компенсации за обществени услуги (1) към схема за помощ, която от 2011 г. повече не била използвана и вече била заменена с нова, одобрена от Комисията, схема за помощ.

               3.

               Грешка при прилагането на правото и грешка в мотивите при прилагането на посочената рамка

                           —

                           Комисията допуснала очевидни грешки в преценката при прилагане на изискването за наличие на акт за възлагане на услуга от общ икономически интерес, по-специално що се отнася до продължителността на периода на възлагането. Освен това тя допуснала очевидни грешки при анализа на размера на компенсацията и не се съобразила с изискването за водене на разделно счетоводство.

                           —

                           При проверката дали е налице необходимият акт за възлагане на услуга от общ икономически интерес Комисията не разгледала въпроса дали за безвъзмездното предоставяне на недвижими имоти бил налице такъв акт. Освен това Комисията не извършила никакъв анализ на гаранции за предотвратяване на свръхкомпенсация при безвъзмездното прехвърляне на недвижими.

               4.

               Нарушение на член 106, параграф 2 ДФЕС

                           —

                           Безвъзмездното прехвърляне и субсидиите за придобиване очевидно не били необходими и подходящи за постигане на преследваната цел за защита на природата.

                           —

                           Отчитането на обстоятелството, че само 13 организации за управление на поземлени имоти можели да се ползват от мярката за държавна помощ, не било по никакъв начин нито необходимо, нито оправдано, с оглед на изпълнение на задължението за защита на природата в името на общото благо.

      (1)  Решение 2012/21/ЕС на Комисията от 20 декември 2011 година относно прилагането на член 106, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз за държавната помощ под формата на компенсация за обществена услуга, предоставена на определени предприятия, натоварени с извършването на услуги от общ икономически интерес (нотифицирано под номер C(2011) 9380) (OB L 7, 11.1.2012 г., стр. 3) и Съобщение на Комисията „Рамка на Европейския съюз за държавна помощ под формата на компенсации за обществени услуги“ (2011 г.) (ОВ C 8, 11.1.2012 г., стр. 15).


title: Дело C-346/12 P: Жалба, подадена на 19 юли 2012 г. от DMK Deutsches Milchkontor GmbH (по-рано Nordmilch AG) срещу решението на Общия съд (четвърти състав), постановено на 22 май 2012 г. по дело T-546/10 — Nordmilch AG/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

text:
               22.9.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 287/26

         Жалба, подадена на 19 юли 2012 г. от DMK Deutsches Milchkontor GmbH (по-рано Nordmilch AG) срещу решението на Общия съд (четвърти състав), постановено на 22 май 2012 г. по дело T-546/10 — Nordmilch AG/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
   (Дело C-346/12 P)
   2012/C 287/51
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: DMK Deutsches Milchkontor GmbH (по-рано Nordmilch AG) (представител: W. Berlit, Rechtsanwalt)

      Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Lactimilk, SA

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска:

               —

               да се отменят точки 1 и 2 от диспозитива на Решение на Общия съд от 22 май 2012 г. (дело T-546/10);

               —

               да се уважат в тяхната цялост исканията, отправени в първоинстанционното производство;

               —

               да се разпореди Lactimilk, SA да заплати понесените от жалбоподателя разноски в хода на цялото производство.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят твърди, че обжалваното решение на Общия съд следва да бъде отменено, тъй като Общият съд е констатирал неправилно наличие на сходство между заявената от жалбоподателя марка и марката на Lactimilk SA и въз основа на заключението, че е налице вероятност от объркване е приложил неправилно член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 40/94. Общият съд погрешно не сравнил намиращите се реално в конфликт марки по начина, по който те били заявени или регистрирани (а именно — с главни букви), а разгледал вероятността от объркване въз основа на различния им начин на изписване. По този начин Общият съд изопачил фактите. Нещо повече, Общият съд приел погрешно, че ударението в заявената марка пада на втората сричка, независимо, че заявената марка е изписана с главни букви, така че и според начина, по който тя може да се схваща на испански не стои под въпрос възможността ударението да пада само върху втората сричка.


title: Дело T-449/16: Жалба, подадена на 10 август 2016 г. — sheepworld/EUIPO (Bester Opa)

text:
               3.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 364/25

      Жалба, подадена на 10 август 2016 г. — sheepworld/EUIPO (Bester Opa)
      (Дело T-449/16)
      (2016/C 364/26)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: sheepworld AG (Ursensollen, Германия) (процесуален представител: Rechtsanwalt S. von Rüden)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Данни за производството пред EUIPO

         Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „Bester Opa“ — заявка за регистрация № 14 169 528

         Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 26 май 2016 г. по преписка R 92/2016-4

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски, включително тези в производството пред апелативния състав.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009


title: Дело T-371/12: Жалба, подадена на 20 август 2012 г. — American Express Marketing & Development/СХВП (EUROPEAN IP ZONE)

text:
               20.10.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 319/14

         Жалба, подадена на 20 август 2012 г. — American Express Marketing & Development/СХВП (EUROPEAN IP ZONE)
   (Дело T-371/12)
   2012/C 319/26
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: American Express Marketing & Development Corp. (Ню Йорк, Съединени щати) (представители: V. Spitz, A. Gaul, T. Golda и S. Kirschstein-Freund, lawyers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               отмяна на решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 12 юни 2012 г. по преписка R 1453/2011-2;

               —

               при условията на евентуалност, да измени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 12 юни 2012 г. по преписка R 1453/2011-2 и да обяви жалбата за обоснована;

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски в производството по обжалване и производството пред Съда.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „EUROPEAN IP ZONE“ за услуги от клас 42 — заявка за марка на Общността № 9488041

      Решение на проверителя: отхвърля заявката за марка на Общността.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент № 207/2009 на Съвета.


title: Дело C-259/14 P: Жалба, подадена на 23 май 2014 г. от ADR Center Srl срещу определението, постановено от Общия съд (пети състав) на 23 март 2014 г. по дело T-110/14, ADR Center Srl/Европейска комисия

text:
               9.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/17

         Жалба, подадена на 23 май 2014 г. от ADR Center Srl срещу определението, постановено от Общия съд (пети състав) на 23 март 2014 г. по дело T-110/14, ADR Center Srl/Европейска комисия
   (Дело C-259/14 P)
   (2015/C 046/23)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: ADR Center Srl (представители: L. Tantalo, advocate, G. De Palo, advocate)

      Друга страна в производството: Европейска комисия
   С определение от 4 декември 2014 г. Съдът (шести състав) обяви жалбата за недопустима.


title: Дело C-154/09: Иск, предявен на 4 май 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Португалска република

text:
               4.7.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 153/28

         Иск, предявен на 4 май 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Португалска република
   (Дело C-154/09)
   2009/C 153/52
   Език на производството: португалски

      Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: P. Guerra e Andrade и A. Nijenhuis)

      Ответник: Португалска република

      Искания на ищеца

               —

               Да се установи, че като не е транспонирала надлежно в националното право нормите на общностното право, уреждащи определянето на доставчика или доставчиците на универсалната услуга, и при всяко положение — като не е гарантирала на практика прилагането на тези норми, Португалската република не е изпълнила задълженията си по член 3, параграф 2 и член 8, параграф 2 от Директива 2002/22/ЕО (1).

               —

               Да се осъди Португалската република да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Член 121 от португалския Закон за електронните съобщения (Закон № 5/2004 от 10 февруари) запазва до 2025 г. обществената услуга, изключителната концесия за обществената услуга или съответните права и задължения, като концесионер на обществената услуга за далекосъобщения е предприятието PT Comunicações S.A.
   Според Комисията португалският Закон за електронните съобщения е неясен, непоследователен и несъгласуван по въпроса за определянето на предприятията, отговарящи за предоставянето на универсалната услуга.
   Вследствие на това португалската държава не е определила предприятието или предприятията, отговарящи за предоставянето на универсалната услуга, при спазване на ефективна, обективна, прозрачна и недопускаща дискриминация процедура, както предвижда член 8, параграф 2 във връзка с член 3, параграф 2 от Директива 2002/22.

      (1)  Директива 2002/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно универсалната услуга и правата на потребителите във връзка с електронните съобщителни мрежи и услуги (Директива за универсалната услуга) (ОВ L 108, стр. 51; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 35, стр. 213)


title: Дело T-690/15: Жалба, подадена на 29 ноември 2015 г. — Marcas Costa Brava/СХВП — Excellent Brands JMI (Cremcaffé)

text:
               8.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 48/85

         Жалба, подадена на 29 ноември 2015 г. — Marcas Costa Brava/СХВП — Excellent Brands JMI (Cremcaffé)
   (Дело T-690/15)
   (2016/C 048/93)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Marcas Costa Brava, SL (Sils, Испания) (представители: E. Manresa Medina и J. Manresa Medina, lawyers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Excellent Brands JMI Ltd (Baar, Швейцария)

      Данни за производството пред СХВП

      Заявител: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорна марка: фигуративна марка на Общността в червено и бяло със словния елемент „Cremcaffé“ — марка на Общността № 11 407 021

      Производство пред СХВП: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на СХВП от 29 септември 2015 г. по преписка R 2586/2014-5

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение;

               —

               да приеме за доказано използването на марка на Общността № 2 423 705 за клас 30 и че заявката за марка на Общността № 11 407 021 е несъвместима с марка на Общността № 2 423 705;

               —

               да осъди СХВП и евентуалните други ответни страни да заплатят съдебните разноски.

      Изложено основание

   Погрешно тълкуване на член 15, параграф 1, член 15, параграф 1, буква a) и член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


               11.9.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 246/1

         2010/C 246/01
   Последна публикация на Съдa на Европейския съюз в Официален вестник на Европейския съюз

         ОВ C 234, 28.8.2010 г.

      Предишни публикации

      ОВ C 221, 14.8.2010 г.

      ОВ C 209, 31.7.2010 г.

      ОВ C 195, 17.7.2010 г.

      ОВ C 179, 3.7.2010 г.

      ОВ C 161, 19.6.2010 г.

      ОВ C 148, 5.6.2010 г.

   Може да намерите тези текстове на:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Дело T-880/16: Жалба, подадена на 5 декември 2016 г. — RF/Комисия

text:
               20.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/35

         Жалба, подадена на 5 декември 2016 г. — RF/Комисия
   (Дело T-880/16)
   (2017/C 053/44)
   Език на производството: полски

      Страни

      Жалбоподател: RF (Гдиня, Полша) (представител: K. Komar-Komarowski, radca prawny)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение C(2016)5925 окончателен на Комисията от 15 септември 2016 година за отхвърляне на жалбата по преписка COMP AT.40251 — Железопътен транспорт, товарни превози, и да върне преписката на Комисията за ново произнасяне.

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания.

               1.

               Първо основание: неправилно тълкуване и евентуално неправилно прилагане на член 13 от Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, 2003 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).

               2.

               Второ основание: нарушение на член 105, параграф 1 ДФЕС.


title: Дело C-574/15: Преюдициално запитване от Tribunale di Varese, постъпило на 9 ноември 2015 г. — Наказателно производство срещу Mauro Scialdone

text:
               8.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 48/10

         Преюдициално запитване от Tribunale di Varese, постъпило на 9 ноември 2015 г. — Наказателно производство срещу Mauro Scialdone
   (Дело C-574/15)
   (2016/C 048/18)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale di Varese

      Наказателно производство срещу

   Mauro Scialdone

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли правото на ЕС, и по-специално разпоредбите на член 4, параграф 3 ДЕС във връзка с член 325 ДФЕС и с Директива 2006/112/ЕО (1), които предвиждат задължение на държавите членки за уеднаквяване на политиките на санкции, да се тълкува в смисъл, че не допуска приемането на национална разпоредба, която криминализира невнасянето на ДДС над определен паричен праг, който е по-висок от прага за криминализиране на неплащането на прекия данък върху доходите?

               2)

               Трябва ли правото на ЕС, и по-специално разпоредбите на член 4, параграф 3 ДЕС във връзка с член 325 ДФЕС и [с] Директива 2006/112/ЕО, които налагат на държавите членки задължението да предвидят ефективни, възпиращи и съразмерни санкции с цел защита на финансовите интереси на ЕС, да се тълкува в смисъл, че не допуска приемането на национална разпоредба, която изключва възможността да се наложи наказателна санкция на обвиняемия (независимо дали е управител, законен представител, лице, упълномощено да изпълнява функции с данъчно значение, тоест съучастник в нарушението), когато свързаното с него образувание с юридическа правосубектност е платило със закъснение данъка и дължимите административни санкции във връзка с ДДС, въпреки че вече е направена данъчна проверка, повдигнато е обвинение, делото е предадено на съда, открита е състезателната фаза на производството, но не е проведено съдебното заседание по същество, в система, която не налага на горепосочения управител, на законния представител или на упълномощеното от тях лице и съучастник в нарушението никаква друга санкция, дори и административна?

               3)

               Трябва ли понятието „нарушение с измамна цел“, уредено в член 1 от Конвенцията „PIF“, да се тълкува в смисъл, че в обхвата му попада и хипотезата на невнасяне, на частично или забавено внасяне на данъка върху добавената стойност, и следователно задължава ли член 2 от посочената конвенция държавата членка да наказва с лишаване от свобода невнасянето, частичното или забавеното внасяне на ДДС на стойност над 50 000 EUR?

         При отрицателен отговор се поставя въпросът дали изискването на член 325 ДФЕС, който задължава държавите членки да налагат възпиращи, съразмерни и ефективни санкции, включително наказателни, трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба, която освобождава от наказателна и административна отговорност управителите и законните представители на юридическите лица или упълномощените от тях за изпълняване на определени функции лица и съучастниците в нарушението за невнасянето, частичното или забавеното внасяне на ДДС на стойност, която превишава 3 или 5 пъти определените минимални прагове в случай на измама, в размер на 50 000 EUR?

      (1)  Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (OB L 347, 11.12.2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7, Поправка OB L 74, 19.3.2011 г., OB L 249, 14.9.2012 г., OB L 323, 9.12.2015 г.).


title: Дело C-272/15: Решение на Съда (четвърти състав) от 21 декември 2016 г. (преюдициално запитване от Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Обединено кралство) — Swiss International Air Lines AG/The Secretary of State for Energy and Climate Change, Environment Agency (Преюдициално запитване — Директива 2003/87/ЕО — Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове — Задължение за връщане на квотите за емисии за полетите между държавите — членки на Съюза, и повечето трети държави — Решение № 377/2013/ЕС — Член 1 — Временна дерогация — Изключване на полетите за и от разположени в Швейцария летища — Разлика в третирането на трети държави — Общ принцип на равно третиране — Неприложимост)

text:
               20.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/12

         Решение на Съда (четвърти състав) от 21 декември 2016 г. (преюдициално запитване от Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Обединено кралство) — Swiss International Air Lines AG/The Secretary of State for Energy and Climate Change, Environment Agency
   (Дело C-272/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Директива 2003/87/ЕО - Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове - Задължение за връщане на квотите за емисии за полетите между държавите — членки на Съюза, и повечето трети държави - Решение № 377/2013/ЕС - Член 1 - Временна дерогация - Изключване на полетите за и от разположени в Швейцария летища - Разлика в третирането на трети държави - Общ принцип на равно третиране - Неприложимост))
   (2017/C 053/14)
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Страни в главното производство

      Ищец: Swiss International Air Lines AG

      Ответници: The Secretary of State for Energy и Climate Change, Environment Agency

      Диспозитив

   При проверката с оглед на принципа на равно третиране на Решение № 377/2013/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 24 април 2013 година за временна дерогация от Директива 2003/87/ЕО за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността не се установява никакво обстоятелство, което е от естество да засегне валидността на посоченото решение, доколкото предвидената в член 1 от него временна дерогация на изискванията, които произтичат от член 12, параграф 2а и от член 16 от Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета, изменена с Директива 2008/101/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 ноември 2008 г., по отношение на връщането на квотите за емисии на парникови газове за извършените през 2012 г. полети между държавите — членки на Европейския съюз, и повечето трети държави, не се прилага конкретно за полетите за и от разположени в Швейцария летища.

      (1)  ОВ C 279, 24.8.2015 г.


title: Дело T-342/12: Жалба, подадена на 1 август 2012 г. — Fuchs/СХВП — Les Complices (Star)

text:
               29.9.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 295/28

         Жалба, подадена на 1 август 2012 г. — Fuchs/СХВП — Les Complices (Star)
   (Дело T-342/12)
   2012/C 295/51
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Max Fuchs (Freyung, Германия) (представител: C. Onken, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Les Complices SA (Montreuil-sous-Bois, Франция)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на пети апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 8 май 2012 г. по преписка № R 2040/2011-5,

               —

               да отхвърли изцяло възражение № 1299967, и

               —

               да осъди ответника и другата страна в производството пред апелативния състав да понесат съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят.

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка, изобразяваща черна звезда, за стоки от класове 18, 24 и 25 — заявка за марка на Общността № 5588694.

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: регистрация на марка на Общността № 632232 на фигуративна марка, изобразяваща бяла звезда в черен кръг, за стоки от класове 3, 9, 14, 16, 18, 20, 24 и 28; френска регистрация на марка № 1579557 на фигуративна марка, изобразяваща бяла звезда в черен кръг, за стоки от клас 25.

      Решение на отдела по споровете: уважава възражението за част от спорните стоки.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 на Съвета.


title: Дело C-26/14: Преюдициално запитване, отправено от Conseil d'État (Франция) на 20 януари 2014 г. — Beaudout Père et Fils SARL/Ministre du travail, de l’emploi, de la formation professionnelle et du dialogue social, Confédération nationale de la boulangerie et boulangerie-pâtisserie française, Fédération Générale Agroalimentaire — CFDT и др.

text:
               22.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 85/17

         Преюдициално запитване, отправено от Conseil d'État (Франция) на 20 януари 2014 г. — Beaudout Père et Fils SARL/Ministre du travail, de l’emploi, de la formation professionnelle et du dialogue social, Confédération nationale de la boulangerie et boulangerie-pâtisserie française, Fédération Générale Agroalimentaire — CFDT и др.
   (Дело C-26/14)
   2014/C 85/31
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Conseil d'État

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Beaudout Père et Fils SARL

      Ответници: Ministre du travail, de l’emploi, de la formation professionnelle et du dialogue social, Confédération nationale de la boulangerie et boulangerie-pâtisserie française, Fédération Générale Agroalimentaire — CFDT и др.

      Преюдициален въпрос

   Представлява ли спазването на задължението за прозрачност, което произтича от член 56 от Договора за функционирането на Европейския съюз, задължително предварително условие за да приеме държава членка за приложим спрямо всички предприятия в даден сектор колективен трудов договор, който поверява на избран от социалните партньори един-единствен оператор управлението на задължителната допълнителна схема за осигуряване, въведена в полза на работниците?


title: Дело T-28/16: Жалба, подадена на 26 януари 2016 г. — Германия/Комисия

text:
               14.3.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 98/56

         Жалба, подадена на 26 януари 2016 г. — Германия/Комисия
   (Дело T-28/16)
   (2016/C 098/72)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Федерална република Германия (представители: T. Henze и A. Lippstreu)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени член 1 и приложението към Решение за изпълнение (ЕС) 2015/2098 на Комисията от 13 ноември 2015 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) в частта, в която извършените в рамките на ЕЗФРСР от компетентната разплащателна агенция във Федерална република Германия плащания в общ размер на 7 719 920,30 EUR се изключват от финансиране от страна на Европейския съюз,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири основания.

               1.

               Първо основание: нарушение на член 71, параграф 2 във връзка с член 2, буква д) от Регламент (EО) № 1698/2005 (1), тъй като Комисията иска критериите за подбор да се прилагат не само по отношение на конкретни „проекти“ по смисъла на член 2, буква д) от Регламент № 1698/2005, но и по отношение на предходни етапи на националния процес по устройство на земеделските територии и обновяване на селата, и тъй като прави неправилна преценка на изискванията по отношение на критериите за подбор.

               2.

               Второ основание: нарушение на принципа на партньорство по член 6 от Регламент (EО) № 1698/2005, на принципа на лоялно сътрудничество (член 4, параграф 3, алинея 1 ДЕС) и на принципа на оправданите правни очаквания, тъй като Комисията приема своето решение за корекция по одобрен от самата нея или по неоспорен от нея ред.

               3.

               Трето основание: нарушение на принципа на субсидиарност (член 5 ДЕС), тъй като Комисията нарушава процесуалната автономия на държавите членки и суверенните им правомощия в областта на устройството на територията.

               4.

               Четвърто основание: нарушение на член 52, параграф 2 от Регламент (EС) № 1306/2013 (2), на член 31, параграф 2 от Регламент № 1290/2005 (3) и на принципа на пропорционалност, тъй като посредством единната корекция от 10 % Комисията не преценява надлежно характера и съвсем ограничения обхват на евентуалното нарушение във връзка с критериите за подбор и не взима предвид обстоятелството, че за Съюза фактически не са настъпили финансови загуби, нито някога е съществувал реален риск за възникване на такива загуби.

      (1)  Регламент (EО) № 1698/2005 на Съвета от 20 септември 2005 година относно подпомагане на развитието на селските райони от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (ОВ L 277, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 66, стр. 101).

      (2)  Регламент (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 година относно финансирането, управлението и мониторинга на общата селскостопанска политика и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 352/78, (ЕО) № 165/94, (ЕО) № 2799/98, (ЕО) № 814/2000, (ЕО) № 1290/2005 и (ЕО) № 485/2008 на Съвета (ОВ L 347, стр. 549).

      (3)  Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета от 21 юни 2005 година относно финансирането на Общата селскостопанска политика (ОВ L 209, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 14, том 1, стр. 193).


title: Дело C-241/16 P: Определение на Съда (десети състав) от 1 февруари 2017 г. — Darko Graf/Европейска комисия (Обжалване — Член 181 от Процедурния правилник на Съда — Иск за обезщетение — Акт за присъединяване на Република Хърватия към Европейския съюз — Ангажименти във връзка със стратегия за съдебна реформа — Въвеждане, а след това премахване на длъжността държавен съдебен изпълнител — Вреди, претърпени от лицата, назначени за държавни съдебни изпълнители — Непротивоправно наблюдение от Европейската комисия на поетите от Република Хърватия ангажименти — Отхвърляне на иска — Явно недопустима жалба)

text:
               24.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/3

         Определение на Съда (десети състав) от 1 февруари 2017 г. — Darko Graf/Европейска комисия
   (Дело C-241/16 P) (1)

   ((Обжалване - Член 181 от Процедурния правилник на Съда - Иск за обезщетение - Акт за присъединяване на Република Хърватия към Европейския съюз - Ангажименти във връзка със стратегия за съдебна реформа - Въвеждане, а след това премахване на длъжността държавен съдебен изпълнител - Вреди, претърпени от лицата, назначени за държавни съдебни изпълнители - Непротивоправно наблюдение от Европейската комисия на поетите от Република Хърватия ангажименти - Отхвърляне на иска - Явно недопустима жалба))
   (2017/C 129/04)
   Език на производството: хърватски

      Страни

      Жалбоподател: Darko Graf (представител: L. Duvnjak, odvjetnik)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: S. Ječmenica и G. Wils)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Darko Graf да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 251, 11.7.2016 г.


title: Дело C-120/12 Р: Жалба, подадена на 5 март 2012 г. от Bernhard Rintisch срещу Решение на Общия съд (седми състав) от 16 декември 2011 г. по дело T-62/09 — Bernhard Rintisch/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

text:
               9.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 165/9

         Жалба, подадена на 5 март 2012 г. от Bernhard Rintisch срещу Решение на Общия съд (седми състав) от 16 декември 2011 г. по дело T-62/09 — Bernhard Rintisch/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
   (Дело C-120/12 Р)
   2012/C 165/15
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Bernhard Rintisch (представител: A. Dreyer, Rechtsanwalt)

      Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП), Bariatrix Europe Inc., SAS

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение на седми състав на Общия съд (първоинстанционен съд) от 16 декември 2011 г. по дело T-62/09,

               —

               да осъди СХВП да плати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят посочва, че обжалваното съдебно решение следва да се отмени поради това, че Общият съд е нарушил член 74, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета (1) (CMTR) (понастоящем член 76, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 207/2009 (2)), както и поради злоупотреба с власт. Според жалбоподателя Общият съд е изтълкувал неправилно член 74, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 40/94, като е постановил, че апелативният състав е имал право да не вземе предвид представени от жалбоподателя документи и доказателства. Общият съд приел неправилно, че апелативният състав законосъобразно е отказал да упражни правото си на преценка, когато е отказал да вземе предвид горепосочените документи.

      (1)  Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ L 11, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).

      (2)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1).


title: Дело C-487/09: Преюдициално запитване, отправено от Tribunal Supremo (Испания) на 30 ноември 2009 г. — INMOGOLF SA/Administración General del Estado

text:
               13.3.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/20

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunal Supremo (Испания) на 30 ноември 2009 г. — INMOGOLF SA/Administración General del Estado
   (Дело C-487/09)
   2010/C 63/32
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Supremo

      Страни в главното производство

      Ищец: INMOGOLF SA

      Ответник: Administración General del Estado

      Преюдициални въпроси

   Като се има предвид, че Директива 69/335/ЕИО (1) на Съвета от 17 юли 1969 година относно косвените данъци върху набирането на капитал (понастоящем Директива 2008/7/ЕО (2)), забранява в член 11, буква а) облагането на пускането на пазара на акции, участия и други ценни книжа от този вид и че член 12, параграф 1, буква а) от нея разрешава на държавите членки да налагат единствено данък върху прехвърлянето на ценни книжа, независимо дали се облагат по твърда ставка или не, и с оглед на това, че член 108 от Закон 24/1988 от 28 юли относно пазара на ценни книжа (според редакцията му в 12-та допълнителна разпоредба на Закон 18/1991) макар и да установява общо правило за освобождаване на прехвърлянето на ценни книжа както от данък върху добавена стойност, така и от данък върху прехвърлянето на имущество, облага тези сделки с данък върху прехвърлянето на имущество в качеството им на възмездно прехвърляне на имущество, когато те представляват част от дружествения капитал на дружества, 50 % от актива на които се състои от недвижими имоти и когато вследствие на това прехвърляне приобретателят заема позиция, позволяваща му да упражнява контрол върху дружеството, без да прави разграничение между дружествата за управление на имущество и дружествата, които извършват икономическа дейност:

               1.

               Допуска ли Директива 69/335/ЕИО на Съвета от 17 юли 1969 г. автоматичното прилагане на законодателна разпоредба на държава членка, като тази на член 108.2 от Закон 24/1988 относно пазара на ценни книжа, която облага с данък определени прехвърляния на ценни книжа, с които се прикриват прехвърляния на имущества, дори и в хипотезата, при която не е налице намерение за заобикаляне на данъчното облагане?

         В случай, че намерението за заобикаляне на данъчното облагане не е необходимо:

               2.

               Допуска ли Директива 69/335/ЕИО на Съвета от 17 юли 1969 г. законодателна разпоредба като испанския Закон 24/1988, която предвижда облагане при придобиване на по-голямата част от капитала на дружества, чийто актив се състои предимно от недвижимо имущество, въпреки че те са действащи дружества и недвижимото имущество не може да се отдели от икономическата дейност, която дружеството извършва?

      (1)  ОВ L 249, стр. 25; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 9.

      (2)  ОВ L 46, стр. 11.


title: Дело C-450/16 P: Жалба, подадена на 11 август 2016 г. (факс от 4 август) от U-R LAB срещу решението на Общия съд (пети състав), постановено на 25 ноември 2016 г. по съединени дела T-422/15 и T-423/15 U-R LAB/EUIPO

text:
               6.3.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 70/8

         Жалба, подадена на 11 август 2016 г. (факс от 4 август) от U-R LAB срещу решението на Общия съд (пети състав), постановено на 25 ноември 2016 г. по съединени дела T-422/15 и T-423/15 U-R LAB/EUIPO
   (Дело C-450/16 P)
   (2017/C 070/12)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: U-R LAB (представител: A. Rudoni, avocat)

      Друга страна в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
   Съдът (десети състав) отхвърля жалбата с определение от 25 ноември 2016 г.


title: Дело T-399/06: Решение на Първоинстанционния съд от 21 януари 2009 г.  — giropay/СХВП (GIROPAY) (Марка на Общността — Заявка за словна марка на Общността GIROPAY — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 40/94)

text:
               7.3.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 55/22

         Решение на Първоинстанционния съд от 21 януари 2009 г. — giropay/СХВП (GIROPAY)
   (Дело T-399/06) (1)

   (Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността GIROPAY - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 40/94)
   (2009/C 55/39)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: giropay GmbH (Франкфурт на Майн, Германия) (представител: K. Gründig-Schnelle, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: B. Schmidt)
   Предмет
   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП (преписка № R 308/2005-4) от 26 октомври 2006 година относно заявка за регистрация на словната марка GIROPAY като марка на Общността.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда giropay GmbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 42, 24.2.2007 г.


title: Дело C-300/12: Преюдициално запитване, отправено от Bundesfinanzhofs (Германия) на 20 юни 2012 г. — Finanzamt Düsseldorf-Mitte/Ibero Tours GmbH

text:
               22.9.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 287/17

         Преюдициално запитване, отправено от Bundesfinanzhofs (Германия) на 20 юни 2012 г. — Finanzamt Düsseldorf-Mitte/Ibero Tours GmbH
   (Дело C-300/12)
   2012/C 287/31
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesfinanzhof

      Страни в главното производство

      Въззивник: Finanzamt Düsseldorf-Mitte

      Въззиваем: Ibero Tours GmbH

      Преюдициални въпроси

               1.

               Има ли прилагането на принципите, определени в Решение на Съда на Европейския съюз от 24 октомври 1996 г. по дело Elida Gibbs (C-317/94 Recueil, стр. I-5339), за резултат намаляване на данъчната основа в рамките на дистрибуторска верига, когато посредникът (в случая туристическият агент) възстановява на получателя (в случая пътникът) на туристическа услуга част от цената на операция, извършена от него (в случая услуги на туроператор, предоставени на пътника)?

               2.

               При утвърдителен отговор на първия въпрос, трябва ли принципите, определени в Решение на Съда по дело Elida Gibbs (C-317/94, Recueil, стр. I-5339), да се прилагат също, когато само туроператорската операция, извършена от посредника, попада в приложното поле на Шеста директива 77/388/ЕИО (1) на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота, но не и посредническите услуги на туристическия агент?

               3.

               При утвърдителен отговор на втория въпрос, има ли право държава членка при освобождаване на услугите, извършени от посредника, която държава членка надлежно е транспонирала член 11, част В, параграф 1 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота, да откаже намаляване на данъчната основа единствено когато е създала допълнителни условия за отказ от намаляване, упражнявайки правомощието си по силата на тази разпоредба?

      (1)  Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота (ОВ L 145, стр. 1).


title: Дело T-576/13: Жалба, подадена на 30 октомври 2013 г. — Верус/СХВП — Joie International (MIRUS)

text:
               25.1.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/25

         Жалба, подадена на 30 октомври 2013 г. — Верус/СХВП — Joie International (MIRUS)
   (Дело T-576/13)
   2014/C 24/45
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Верус ЕООД (София, България) (представител: C. Röhl, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Joie International Co. Ltd (Хонконг, Китай)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да измени Решение № R 715/2012-5 на пети апелативен състав от 23 август 2013 г., така че възражението да се уважи напълно и да се отхвърли заявката за регистрация на марка на Общността № 9 599 416,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Joie International Co. Ltd.

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „MIRUS“ за стоки от клас 12 — заявка за регистрация на марка на Общността № 9 599 416.

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: германска словна марка „MIRUS“ за стоки от класове 12, 25 и 28.

      Решение на отдела по споровете: уважава възражението.

      Решение на апелативния състав: отменя обжалваното решение и отхвърля възражението.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009.


title: Дело T-251/14: Жалба, подадена на 22 април 2014 г.  — Promarc Technics/СХВП — PIS (част за врати)

text:
               7.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 212/36

         Жалба, подадена на 22 април 2014 г. — Promarc Technics/СХВП — PIS (част за врати)
   (Дело T-251/14)
   2014/C 212/47
   Език на жалбата: полски

      Страни

      Жалбоподател: Promarc Technics s.c. Tomasz Pokrywa, Rafał Natorski (Забежов, Полша) (представител: J. Radłowski, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Petrycki i Sorys sp.j. (PIS) (Ясло, Полша)

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решение R 1464/2012-3 от 29 януари 2014 г. на трети апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП),

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Регистриран промишлен дизайн на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: дизайн № 1608365-0001.

      Притежател на промишления дизайн на Общността: жалбоподателят.

      Страна, която иска обявяване на недействителността на промишления дизайн на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав.

      Основание на искането за обявяване на недействителност: липса на новост и оригиналност на регистрирания промишлен дизайн на Общността.

      Решение на отдела по отмяна: обявява промишления дизайн за недействителен.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на членове 4 — 9 от Регламент № 6/2002 относно промишления дизайн на Общността.


title: Дело F-51/08: Жалба, подадена на 21 май 2008 г. — Stols/Cъвет

text:
               19.7.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 183/34

         Жалба, подадена на 21 май 2008 г. — Stols/Cъвет
   (Дело F-51/08)
   (2008/C 183/68)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Wilhelmus Louis Maria Stols (Halsteren, Нидерландия) (представители: S. Rodrigues и C. Bernard-Glanz, avocats)

      Ответник: Cъвет на Европейския съюз
   Предмет и описание на спора
   Отмяна на решението на органа по назначаването да не включи жалбоподателя в списъка на повишените лица в степен AST 11 в процедурата за повишаване за 2007 г.
   Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението на органа по назначаването да не включи жалбоподателя в списъка на повишените лица в степен AST 11 в процедурата за повишаване за 2007 г., както това решение е видно от съобщение до персонала № 136/07 от 16 юли 2007 г.,

               —

               да се отмени при необходимост решението на органа по назначаването, което отхвърля жалбата на жалбоподателя,

               —

               да се осъди Cъветът на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-47/12: Решение на Общия съд от 27 март 2014 г.  — Intesa Sanpaolo/СХВП — equinet Bank (EQUITER) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността „EQUITER“  — По-ранна словна марка на Общността „EQUINET“  — Относително основание за отказ — Реално използване на по-ранната марка — Член 42, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Задължение за мотивиране)

text:
               19.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 151/17

         Решение на Общия съд от 27 март 2014 г. — Intesa Sanpaolo/СХВП — equinet Bank (EQUITER)
   (Дело T-47/12) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „EQUITER“ - По-ранна словна марка на Общността „EQUINET“ - Относително основание за отказ - Реално използване на по-ранната марка - Член 42, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Задължение за мотивиране))
   2014/C 151/22
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Intesa Sanpaolo SpA (Торино, Италия) (представители: P. Pozzi, G. Ghisletti и F. Braga, адвокати)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: P. Bullock)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: equinet Bank AG (Франкфурт на Майн, Германия)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 6 октомври 2011 г. (преписка R 2101/2010-1), свързано с производство по възражение между equinet Bank AG и Intesa Sanpaolo SpA

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 6 октомври 2011 г. (преписка R 2101/2010 1).

               2)

               СХВП понася направените от нея съдебни разноски, както и разноските, направени от Intesa Sanpaolo SpA.

      (1)  ОВ C 109, 14.4.2012 г.


title: Дело T-383/06: Иск, предявен на 19 декември 2006 г. — Icuna.com SCRL/Европейски парламент

text:
               27.1.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 20/30

         Иск, предявен на 19 декември 2006 г. — Icuna.com SCRL/Европейски парламент
   (Дело T-383/06)
   (2007/C 20/47)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Icuna.com SCRL (Braîne-le-Château, Белгия) [представители: J. Windey и P. de Brandt, адвокати]

      Ответник: Европейски парламент
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени решението на Европейския парламент от първи декември 2006 г., с което се приема офертата на фирма MOSTRA и се отхвърля офертата на ищеца, направена в рамките на поканата за представяне на оферти EP/DGINFO/WEBTV/2006/2003;

               —

               да се установи извъндоговорната отговорност на Общността и да се осъди Европейския парламент да заплати на ищеца сумата от 58 700 еуро като обезщетение за направените разноски за участие в поканата за представяне на оферти и сумата за неимуществените вреди, породени от накърняване на репутацията, като се назначи вещо лице, което да направи оценка на тези вреди;

               —

               да се осъди Европейския парламент да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи
   Ищецът оспорва решението на Европейския парламент, с което се отхвърля неговата оферта, свързана с поканата за представяне на оферти EP/DGINFO/WEBTV/2006/0003, партида 2: съдържание на предаванията, с оглед създаването на телевизионен уеб канал на Европейския парламент (1).
   В подкрепа на своя иск ищецът посочва, на първо място, явно нарушение на процедурата поради липса на компетентност на автора на акта, довело до приемане на оспорваното решение в нарушение на член 101 от Финансовия регламент (2) и в нарушение на член 149 от Регламент (EO) № 2342/2002 (3).
   Второ, ищецът претендира, от една страна, че Парламентът е взел решение в противоречие с предходно решение от 7 август 2006 г., с което му се възлага поръчката, без да мотивира тази внезапна промяна и, от друга страна, че критериите за подбор, на които се основава атакуваното решение не са тези, които са били приложени в контекста на първото решение на Парламента и не са определени като такива в поканата за представяне на оферти. Това е довело до неспазване на обявените критерии за подбор, както и на принципите за равно третиране, прозрачност и на задължението за мотивиране на решенията.

      (1)  Обявление за обществена поръчка „Телевизионен уеб канал на Европейския парламент“ (ОВ 2006 S 87-91412).

      (2)  Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 година относно Финансовия регламент, приложим към общия бюджет на Европейските общности (ОВ L 248, стр. 1).

      (3)  Регламент (ЕО, Евратом) № 2342/2002 на Комисията от 23 декември 2002 година относно определянето на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета относно Финансовия регламент, приложим към общия бюджет на Европейските общности (ОВ L 357, стр. 1).


title: Дело T-57/07: Иск, предявен на 26 февруари 2007 г. — E.ON Ruhrgas и E.ON Földgáz Trade/Комисия

text:
               28.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 95/47

         Иск, предявен на 26 февруари 2007 г. — E.ON Ruhrgas и E.ON Földgáz Trade/Комисия
   (Дело T-57/07)
   (2007/C 95/95)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищци: E.ON Ruhrgas International AG (Essen, Германия) и E.ON Földgáz Trade Zrt. (Budapest, Унгария) (представители: G. Wiedemann и T. Lübbig, lawyers)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищците

               —

               да се отмени параграф 4 в края на стр. 1 от решението на Комисията на Европейските общности (документ № *30783) от 19 декември 2006 г. с адресат E.ON Ruhrgas International AG по дело M.3696 — E.ON/MOL, и да се отмени решението на Комисията на Европейските общности (документ № *924) от 16 януари 2007 г., също с адресат E.ON Ruhrgas International AG по дело M.3696 — E.ON/MOL,

               —

               да се осъди Комисията да заплати разноските по настоящото производство.

         Правни основания и основни доводи
   С решение от 21 декември 2005 г. Комисията е обявила за съобразно с общия пазар и с функционирането на Споразумението за Европейското икономическо пространство придобиването на две унгарски газови дружества от ищеца E.ON Ruhrgas International AG, под условие, че последният се съобрази с определени изисквания и задължения.
   Сред поетите от E.ON Ruhrgas International AG задължения е това да организира и приложи програма за пускане на газ [gas release programme] на унгарския пазар. Началната тръжна цена е трябвало да бъде определена на 95 % от средната претеглена стойност на газта, ако цялостната загуба, която ищците биха могли да понесат в резултат от определянето на крайната тръжна цена под средната претеглена стойност на газта не надвишава 26 милиона EUR.
   В оспорваните писма Комисията е посочила, че понесените от ищците в даден търг загуби трябва да бъдат компенсирани от техните печалби, постигнати в други търгове. Ищците оспорват това и смятат, че загубите, произтичащи от търговете за пускането на газ нямат нужда да бъдат компенсирани от потенциални печалби, които биха могли да произтекат от бъдещи търгове.
   В подкрепа на искането си ищците изтъкват два правни довода.
   На първо място, ищците твърдят, че Комисията няма правно основание да увеличава финансовите тежести и следователно по този начин да изменя правните задължения, произтичащи от нейното решение от 21 декември 2005 г.
   На второ място, ищците поддържат, че Процедурните правила на Комисията (1) са били нарушени поради това, че не всички членове на Комисията са участвали при приемането на съдържанието на двете оспорвани писма, и поради това, че не е налице истинско делегиране на правомощия на Генералната дирекция на Комисията на основание на член 14 от посочените правила.

      (1)  ОВ 2000 L 308, стр. 26, изменени


title: Дело T-610/14: Решение на Общия съд от 10 септември 2015 г. — Laverana/СХВП (BIO organic) (Марка на Общността — Заявка за фигуративна марка на Общността „BIO organic“ — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               26.10.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 354/38

         Решение на Общия съд от 10 септември 2015 г. — Laverana/СХВП (BIO organic)
   (Дело T-610/14) (1)

   ((Марка на Общността - Заявка за фигуративна марка на Общността „BIO organic“ - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2015/C 354/46)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Laverana GmbH & Co.KG (Венигзен, Германия) (представители: J. Wachinger, M. Zöbisch и D. Chatterjee, адвокати)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: D. Walicka и D. Botis)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 2 юни 2014 г. (преписка R 301/2014-4), постановено по заявка за регистрация на фигуративния знак „BIO organic“ като марка на Общността

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Laverana GmbH & Co. KG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 361, 13.10.2014 г.