title: Дело T-333/17: Жалба, подадена на 29 май 2017 г. — Austrian Power Grid и Voralberger Übertragungsnetz/ACER

text:
               31.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 249/36

         Жалба, подадена на 29 май 2017 г. — Austrian Power Grid и Voralberger Übertragungsnetz/ACER
   (Дело T-333/17)
   (2017/C 249/52)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Austrian Power Grid AG (Виена, Австрия) и Voralberger Übertragungsnetz GmbH (Брегенц, Австрия) (представители: H. Kristoferitsch и S. Huber, lawyers)

      Ответник: Агенция за сътрудничество между регулаторите на енергия (ACER)

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени изцяло решението на апелативния състав на Агенцията за сътрудничество между регулаторите на енергия от 17 март 2017 г., дело A-001-2017 (консолидиран) и следните части от решение № 06/2016 на ACER от 17 ноември 2016 г. относно предложението на операторите на електропреносната мрежа за определяне на регионите за изчисляване на преносната способност:

                           i.

                           член 1 от оспорваното решение във връзка със:

                                       —

                                       приложение I, член 1, параграф 1, буква в);

                                       —

                                       думата „също“ и текста „за целите на разпределението на преносната способност на границите на тръжните зони до изпълнението на предвидените в член 5, параграф 3 от този документ изисквания“ в приложение I, член 2, параграф 2, буква д);

                           ii.

                           член 2 от оспорваното решение;

                           iii.

                           приложение IV;

                           iv.

                           приложение V;

                  При условията на евентуалност

               да отмени изцяло оспорваното решение и да върне делото на апелативния състав;

               —

               да осъди ответника да плати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага седем основания.

               1.

               В рамките на първото основание се твърди, че апелативният състав неправилно е приел, че ACER е компетентна да измени предложението на операторите на преносната мрежа.
               Жалбоподателите считат обжалваното решение за незаконосъобразно, тъй като апелативният състав не е разгледал въпроса за липсата на компетентност на ACER да измени съдържанието на предложението на всички оператори на преносната мрежа относно регионите за изчисляване на преносната способност.

               2.

               В рамките на второто основание се твърди, че апелативният състав неправилно е приел, че ACER е била компетентна да отхвърли искането на E-Control за изменение.
               Според жалбоподателите молбата на австрийския национален регулаторен орган E-Control за изменение на проекта на всички оператори на преносната мрежа за определяне на регионите за изчисляване на преносната способност не е разгледана в съответствие с производството, установено в член 9, параграф 12 от Регламента за разпределянето на преносната способност и управлението на претоварването (1). Жалбоподателите твърдят, че апелативният състав е допуснал грешка при прилагане на правото, като е утвърдил това незаконосъобразно прилагане на член 9 от посочения регламент.

               3.

               В рамките на третото основание се твърди, че апелативният състав е допуснал грешка, като е приел, че ACER е компетентна да определи тръжни зони в хода на производство по член 15 от Регламента за разпределянето на преносната способност и управлението на претоварването.
               Според жалбоподателите всички налични тълкувателни способи, както и съдебната практика и даденото от Комисията автентично тълкуване явно подкрепят извода, че разделянето на съществуваща тръжна зона и задължение за въвеждане на механизъм за разпределение на преносния капацитет не може да се основава на член 15 от Регламента за разпределянето на преносната способност и управлението на претоварването. Обратно на това, според жалбоподателите възприетото от ACER тълкуване, което апелативният състав споделя, се основава на неправилно и непълно тълкуване на закона и на фактите по делото.

               4.

               В рамките на четвъртото основание се твърди, че апелативният състав е дал неправилно тълкуване на понятието „структурно претоварване“ и на обхвата на осъществявания от него контрол.
               Според жалбоподателите в решението относно регионите за изчисляване на преносната способност ACER дава тълкуване на понятието за структурно претоварване, което не се основава нито на Регламента за разпределянето на преносната способност и управлението на претоварването, нито на Регламент (EО) № 714/2009 (2), за да обоснове извода си, че германо-австрийската граница е структурно претоварена. Жалбоподателите изтъкват, че приемайки фактически това неправилно тълкуване на приложимото законодателство, апелативният състав е взел решение, което е незаконосъобразно по същество. Освен това жалбоподателите твърдят, че като е възприел извода на ACER за наличието на структурно претоварване на германо-австрийската междусистемна връзка апелативният състав неправилно е прехвърлил доказателствената тежест на жалбоподателите и е нарушил задължението си да разгледа фактите по делото в тяхната цялост и да изложи мотивите си.

               5.

               В рамките на петото основание се твърди, че апелативният състав е допуснал грешка, като е приел за пропорционално разделянето на германо-австрийската тръжна зона.
               Жалбоподателите твърдят, че ясно са доказали, че разделянето на германо-австрийската тръжна зона, което е разпоредено от ACER, съставлява несъразмерна намеса в техните права. При все това, според жалбоподателите апелативният състав изобщо не е взел предвид доводите, изложени в техните жалби. По-нататък жалбоподателите изтъкват, че апелативният състав погрешно е приел за удачни разделянето на тръжната зона и въвеждането на механизъм за разпределяне на преносната способност.

               6.

               В рамките на шестото основание се твърди, че е погрешен изводът на апелативния състав, че въвеждането на германо-австрийска тръжна зона не ограничава основните свободи.
               Жалбоподателите твърдят, че са доказали, че обратно на направения от ACER и апелативния състав извод, въвеждането на механизъм за разпределение на преносния капацитет на германо-австрийската граница ограничава предвиденото в членове 34 и 35 ДФЕС свободно движение на стоки и предвиденото в член 56 ДФЕС свободно предоставяне на услуги. Жалбоподателите посочват, че много сбито и немотивирано апелативният състав е отхвърлил доводите им и е приел, че количествени ограничения на двустранната търговия с електроенергия не противоречат на основните свободи. Според жалбоподателите по този начин апелативният състав е нарушил първичното право на ЕС и задължението си за мотивиране.

               7.

               В рамките на седмото основание се твърди, че апелативният състав неправилно е приел, че решението на Агенцията относно регионите за изчисляване на преносната способност е в съответствие с процесуалните разпоредби.
               Жалбоподателите посочват, че в жалбите си са доказали, че решението на Агенцията относно регионите за изчисляване на преносната способност е частично опорочено поради следните съображения: (i) Агенцията е надхвърлила своите правомощия, като е обявила, че необвързващото Становище 09/2015 от месец септември 2015 г. има обвързващо действие и тъй като това становище не е част от процедурата по консултиране, ACER е нарушила съществено процесуалните права на жалбоподателите; (ii) в преписката на Агенцията за подготовка на решението относно регионите за изчисляване на преносната способност липсват технически изследвания, анализи и задълбочени оценки: или Агенцията е предоставила на жалбоподателите много непълна информация и по този начин е нарушила тяхното право на пълен достъп до преписката в съответствие с член 41 от Хартата на основните права, или тя изобщо не е изготвила и/или не е използвала техническа експертиза и анализи, за да снабди решението относно регионите за изчисляване на преносната способност със солидна фактическа основа; (iii) Агенцията не е взела предвид задължителните изисквания за изменение на тръжна зона съгласно член 33 от Регламента за разпределянето на преносната способност и управлението на претоварването; (iv) решението относно регионите за изчисляване на преносната способност се основава на факти, които не са били достатъчно изяснени и Агенцията не е изложила съображения.
               Според жалбоподателите, въпреки наличието на тези значителни нарушения на законово установените процесуални разпоредби от страна на ACER, апелативният състав, отново много общо, е потвърдил решението относно регионите за изчисляване на преносната способност и следователно е действал незаконосъобразно.

      (1)  Регламент (ЕС) 2015/1222 на Комисията от 24 юли 2015 година за установяване на насоки относно разпределянето на преносната способност и управлението на претоварването (ОВ L 197, 2015 г., стр. 24).

      (2)  Регламент (ЕО) № 714/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 година относно условията за достъп до мрежата за трансграничен обмен на електроенергия и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1228/2003. (ОВ L 211, 2009 г., стр. 8).


title: Дело F-17/09: Жалба, подадена на 27 февруари 2009 г. — Meister/СХВП

text:
               16.5.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/46

         Жалба, подадена на 27 февруари 2009 г. — Meister/СХВП
   (Дело F-17/09)
   2009/C 113/95
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Herbert E. Meister (Аликанте, Испания) (представител: H.-J. Zimmermann, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Предмет на производството

   Отмяна на решението за отхвърляне на жалбата на жалбоподателя срещу изчисляването на точките за повишаване за 2008 г. и искане за обезщетение за вреди поради нарушение на принципите на доброто управление на персонала.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на председателя на СХВП от 20 декември 2008 г., с което мълчаливо се отхвърля административната жалба на жалбоподателя, подадена на 20 август 2008 г. на основание на член 90, параграф 2 от Правилника за персонала,

               —

               да се осъди ответникът да заплати на жалбоподателя парично обезщетение, чийто размер да се определи по преценка на Съда на публичната служба,

               —

               да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-229/12: Решение на Общия съд от 27 февруари 2014 г.  — Advance Magazine Publishers/СХВП — López Cabré (VOGUE) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността „VOGUE“  — По-ранна словна марка на Общността „VOGUE“  — Вероятност от объркване — Идентичност или сходство на стоките — Идентичност или сходство на знаците — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Неточност в заявката за марка — Член 26, параграф 1, буква в) от Регламент № 207/2009 — Правило 2, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2868/95 — Частичен отказ на регистрация)

text:
               14.4.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 112/29

         Решение на Общия съд от 27 февруари 2014 г. — Advance Magazine Publishers/СХВП — López Cabré (VOGUE)
   (Дело T-229/12) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „VOGUE“ - По-ранна словна марка на Общността „VOGUE“ - Вероятност от объркване - Идентичност или сходство на стоките - Идентичност или сходство на знаците - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Неточност в заявката за марка - Член 26, параграф 1, буква в) от Регламент № 207/2009 - Правило 2, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2868/95 - Частичен отказ на регистрация))
   2014/C 112/37
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Advance Magazine Publishers, Inc. (Ню Йорк, Ню Йорк, САЩ) (представител: C. Aikens, barrister)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: V. Melgar)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Eduardo López Cabré (Барселона, Испания)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 26 март 2012 г. (преписка R 1170/2011-4) относно производството по възражение между M. Eduardo López Cabré и Advance Magazine Publishers, Inc.

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 26 март 2012 г. (преписка R 1170/2011-4) относно производството по възражение между M. Eduardo López Cabré и Advance Magazine Publishers, Inc., доколкото с него се потвърждава решението на отдела по споровете от 18 март 2011 г., с което се уважава възражението относно аксесоарите от клас 18 по смисъла на ревизираната и изменена Ницска спогодба относно Международната класификация на стоките и услугите за регистрация на марки от 15 юни 1957 година.

               2)

               Отхвърля в останалата част исканията за отмяна на посоченото в точка 1 от настоящия диспозитив решение.

               3)

               Липсва основание за произнасяне по искането възражението да бъде уважено единствено в частта, в която се отнася до чадърите за дъжд и за слънце и аксесоари за чадъри за дъжд и за слънце.

               4)

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 227, 28.7.2012 г.


title: Дело T-12/05: Определение на Първоинстанционния съд от 24 септември 2009 г. — SBS TV и SBS Danish Television/Комисия (Държавни помощи — Рекапитализация на извършващ обществена услуга радиотелевизионен оператор вследствие на първо решение, с което се нарежда възстановяване на несъвместими държавни помощи — Решение да не се повдигат възражения — Отмяна на първото решение — Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)

text:
               21.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/46

         Определение на Първоинстанционния съд от 24 септември 2009 г. — SBS TV и SBS Danish Television/Комисия
   (Дело T-12/05) (1)

   (Държавни помощи - Рекапитализация на извършващ обществена услуга радиотелевизионен оператор вследствие на първо решение, с което се нарежда възстановяване на несъвместими държавни помощи - Решение да не се повдигат възражения - Отмяна на първото решение - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)
   2009/C 282/88
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: SBS TV A/S, по-рано TV Danmark A/S (Skovlunde, Дания) и SBS Danish Television Ltd, по-рано Kanal 5 Denmark Ltd (Hounslow, Middlesex, Обединено кралство) (представители: първоначално D. Vandermeersch, T. Müller-Ibold, K. Nordlander и H. Peytz, впоследствие D. Vandermeersch, H. Peytz и K.-U. Karl, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: N. Khan и M. Niejahr)

      Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателите: Viasat Broadcasting UK Ltd (West Drayton, Middlesex, Обединено кралство) (представители: S. Hjelmborg и M. Honoré, avocats)

      Встъпили страни в подкрепа на ответника: Кралство Дания (представители: J. Molde, подпомаган от P. Biering, K. Lundgaard Hansen, avocats) и TV 2/Danmark A/S (Odense, Дания) (представители: O. Koktvedgaard и M. Thorninger, avocats)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение C (2004) 3632 окончателен на Комисията от 6 октомври 2004 г. относно рекапитализацията на TV 2/Danmark A/S.

      Диспозитив

               1.

               Липсва основание за постановяване на съдебно решение по същество по настоящата жалба.

               2.

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 69, 19.3.2005 г.


title: Дело F-32/14: Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 26 март 2015 г. — DO/ЕОЦКП (Публична служба — Персонал на ЕОЦКП — Срочно нает служител — Неподновяване на договор — Атестационен доклад — Късно изготвяне на атестационния доклад — Непоследователност между общите и конкретните оценки)

text:
               26.5.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/36

         Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 26 март 2015 г. — DO/ЕОЦКП
   (Дело F-32/14) (1)

   ((Публична служба - Персонал на ЕОЦКП - Срочно нает служител - Неподновяване на договор - Атестационен доклад - Късно изготвяне на атестационния доклад - Непоследователност между общите и конкретните оценки))
   (2015/C 171/43)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: DO (представител: S. A. Pappas, адвокат)

      Ответник: Европейски орган за ценни книжа и пазари (представители: Р. Василева, D. Waelbroeck и A. Duron, адвокати)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението за неподновяване на договора на жалбоподателката като срочно нает служител вследствие на неблагоприятен атестационен доклад, за отмяна на атестационния доклад и за поправяне на претърпените вреди.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               DO понася направените от нея съдебни разноски и се осъжда да понесе съдебните разноски, направени от Европейския орган за ценни книжа и пазари.

      (1)  ОВ C 184, 16.6.2014 г., стр. 45.


title: Дело C-232/16 P: Определение на Съда (шести състав) от 9 март 2017 г. — Simet SpA/Европейска комисия (Обжалване — Член 181 от Процедурния правилник на Съда — Държавни помощи — Транспортен сектор — Междурегионални транспортни услуги с автобус — Регламент (ЕИО) № 1191/69 — Право на компенсация за разходите, произтичащи от изпълнението на задължения за обществена услуга — Национално съдебно решение — Помощ, несъвместима с вътрешния пазар)

text:
               29.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 168/17

         Определение на Съда (шести състав) от 9 март 2017 г. — Simet SpA/Европейска комисия
   (Дело C-232/16 P) (1)

   ((Обжалване - Член 181 от Процедурния правилник на Съда - Държавни помощи - Транспортен сектор - Междурегионални транспортни услуги с автобус - Регламент (ЕИО) № 1191/69 - Право на компенсация за разходите, произтичащи от изпълнението на задължения за обществена услуга - Национално съдебно решение - Помощ, несъвместима с вътрешния пазар))
   (2017/C 168/22)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Simet SpA (представители: A. Clarizia, C. Varrone и P. Clarizia, avvocati)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: G. Conte, D. Grespan и P.J. Loewenthal)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Simet SpA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 232, 27.6.2016 г.


title: Дело C-358/09 P: Жалба, подадена на 7 септември 2009 г. от DSV Road NV срещу Решение на Първоинстанционния съд (четвърти състав) от 8 юли 2009 г. по дело T-219/07, DSV Road NV/Комисия на Европейските общности

text:
               5.12.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 297/17

         Жалба, подадена на 7 септември 2009 г. от DSV Road NV срещу Решение на Първоинстанционния съд (четвърти състав) от 8 юли 2009 г. по дело T-219/07, DSV Road NV/Комисия на Европейските общности
   (Дело C-358/09 P)
   2009/C 297/22
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподател: DSV Road NV (представители: A. Poelmans и G. Preckler, advocaten)

      Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се обяви жалбата за допустима и основателна,

               —

               съответно с това, да се отмени изцяло Решение на Първоинстанционния съд от 8 юли 2009 г. по дело T-219/07,

               —

               ако Съдът постанови отмяна, да реши сам настоящия спор, като
               отмени Решението на Комисията на Европейските общности от 24 април 2007 година относно молбата на Кралство Белгия, нотифицирано под номер REC 05/02, C (2007) 1776, с което се определя, че вносните мита в размер на 168 004,65 EUR, които са предмет на молбата на Кралство Белгия от 12 август 2002 г., трябва да бъдат възстановени и че липсва основание за опрощаването им,

               —

               осъди Комисията да заплати съдебните разноски в производствата пред двете инстанции.

      Правни основания и основни доводи

               1.

               По отношение на член 220, параграф 2, буква б) от Митническия кодекс (1)

               Първо правно основание: При прилагането на член 220, параграф 2, буква б) от Митническия кодекс Първоинстанционният съд не бил взел предвид тълкуването на този член от Съда в Решение от 9 март 2006 г. (2), по-специално по отношение на съдържанието на тежестта за доказване на това, че изготвянето на неверните удостоверения се основава на невярното представяне на фактите от износителя; според това съдебно решение тежестта на доказване не само безспорно се носела от митническите органи, които искат възстановяване, но и доказателството трябвало да бъде представено последством обективни оригинални документи.
               По този начин Първоинстанционният съд не спазил член 220, параграф 2, буква б) от Митническия кодекс и с това приложил неправилно, т.е. нарушил, общностното право. Поради това Съдът имал право да отстрани тази грешка в прилагането на правото.
               Второ правно основание: При преценката на представеното му доказателство Първоинстанционният съд следвал погрешно във всички отношения схващане, тъй като спорното доказателство не отговаряло на изискванията на член 220, параграф 2, буква б) от Митническия кодекс, както са изтълкувани и обяснени от Съда в неговото решение от 9 март 2006 г. (3)

               По този начин Първоинстанционният съд допуснал грешка при правната преценка на представеното доказателство и така нарушил общностното право (4).
               Освен това при проверката на доказателството Първоинстанционният съд не се произнесъл последователно и поради това постановил противоречиво решение, като от една страна счел за достатъчен представения доказателствен материал в изпълнение на задължението за доказване на Комисията, че изготвянето на неверните удостоверения се основава на невярното представяне на фактите от износителя, а от друга страна въз основа на същите правила го отхвърлил като недостатъчен с оглед на подлежащото на представяне от жалбоподателя доказателство, че тайландските митнически власти са знаели или поне е трябвало да знаят, че стоките не са отговаряли на условията за преференциално третиране.
               Съдът трябвало да санкционира като представляващи липса на мотиви грешките на Първоинстанционния съд при разглеждането и преценката на представените като доказателства документи от преписката (5).

               2.

               По отношение на член 239 от Митническия кодекс
               Единствено правно основание: Въз основа на погрешното приложение на член 220, параграф 2, буква б) от Митническия кодекс, респ. на грешката при преценката на представените като доказателства документи от преписката, Първоинстанционният съд погрешно решил, че положението, в което се намира жалбоподателят, не представлява особен случай по смисъл на член 239 от Митническия кодекс.

      (1)  Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 302, стр.1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 5, стр. 58).

      (2)  Beemsterboer (C-293/04, Recueil, стр. I-2263).

      (3)  Idem.

      (4)  Решение на Съда от 11 юли 1996 г. по дело An Taisce en WWF UK/Комисия, (C-325/94 P, Recueil, стр. I-3739-3740, точки 28 и 30).

      (5)  Решение на Съда от 24 октомври 1996 г. по дело Комисия/Lisrestal и др.(C-32/95 P, Recueil, стр. I-5399, точка 40).


title: Дело C-607/14: Решение на Съда (втори състав) от 26 май 2016 г. (преюдициално запитване от First-tier Tribunal (Tax Chamber) — Обединено кралство) — Bookit, Ltd/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs (Преюдициално запитване — Обща система на данъка върху добавената стойност — Директива 2006/112/ЕО — Освобождаване — Член 135, параграф 1, буква г) — Сделки, засягащи плащания и преводи — Понятие — Покупка на билети за кино по телефона или чрез интернет — Плащане с дебитна или кредитна карта — Услуги „по обработване на картови плащания“)

text:
               18.7.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 260/5

         Решение на Съда (втори състав) от 26 май 2016 г. (преюдициално запитване от First-tier Tribunal (Tax Chamber) — Обединено кралство) — Bookit, Ltd/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
   (Дело C-607/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Обща система на данъка върху добавената стойност - Директива 2006/112/ЕО - Освобождаване - Член 135, параграф 1, буква г) - Сделки, засягащи плащания и преводи - Понятие - Покупка на билети за кино по телефона или чрез интернет - Плащане с дебитна или кредитна карта - Услуги „по обработване на картови плащания“))
   (2016/C 260/06)
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Bookit, Ltd

      Ответник: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

      Диспозитив

   Член 135, параграф 1, буква г) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност трябва да се тълкува в смисъл, че предвиденото в него освобождаване от данък върху добавената стойност за сделките, засягащи плащанията и преводите, не се прилага към услуга „по обработване на плащанията с дебитни или кредитни карти“ като разглежданата в главното производство, извършвана от данъчнозадължено лице, доставчик на тази услуга, когато дадено лице — плащайки с дебитна или кредитна карта — купува билет за кино чрез този доставчик, продаван от последния от името и за сметка на друг правен субект.

      (1)  ОВ C 81, 9.3.2015 г.


title: Дело T-165/06: Решение на Първоинстанционния съд от 14 май 2009 г. — Fiorucci/СХВП — Edwin (ELIO FIORUCCI) (Марка на Общността — Процедура за обявяване на недействителност и за отмяна — Словна марка на Общността ELIO FIORUCCI — Регистриране като марка на името на общоизвестно лице — Член 52, параграф 2, буква a) и член 50, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 40/94)

text:
               4.7.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 153/34

         Решение на Първоинстанционния съд от 14 май 2009 г. — Fiorucci/СХВП — Edwin (ELIO FIORUCCI)
   (Дело T-165/06) (1)

   (Марка на Общността - Процедура за обявяване на недействителност и за отмяна - Словна марка на Общността „ELIO FIORUCCI“ - Регистриране като марка на името на общоизвестно лице - Член 52, параграф 2, буква a) и член 50, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 40/94)
   2009/C 153/65
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Elio Fiorucci (Милано, Италия) (представители:: A. Vanzetti, G. Sironi и F. Rossi, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представители: O. Montalto и L. Rampini)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: Edwin Co. Ltd (Токио, Япония) (представители: D. Rigatti, M. Bertani, S. Verea, K. Muraro и M. Balestriero, avocats)

      Предмет

   Жалба, подадена срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 6 април 2006 г. (преписка R 238/2005-1) относно процедура за обявяване на недействителност и за отмяна между г-н Elio Fiorucci и Edwin Co. Ltd

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП) от 6 април 2003 г. (преписка R 238/2005-1), доколкото съдържа грешка при прилагане на правото във връзка с тълкуването на член 8, параграф 3 от Codice della Proprietà Industriale (Италиански кодекс на индустриалната собственост).

               2)

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3)

               Наред с направените от нея съдебни разноски СХВП понася и две трети от съдебните разноски, направени от г-н Elio Fiorucci.

               4)

               Edwin Co. Ltd понася направените от него съдебни разноски, както и една трета от направените от г-н Elio Fiorucci съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 190, 12.8.2006 г.


title: Дело T-714/13: Решение на Общия съд от 8 септември 2015 г. — Gold Crest/СХВП (MIGHTY BRIGHT) (Марка на Общността — Заявка за регистрация на словна марка на Общността MIGHTY BRIGHT — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б), от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               19.10.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 346/25

         Решение на Общия съд от 8 септември 2015 г. — Gold Crest/СХВП (MIGHTY BRIGHT)
   (Дело T-714/13) (1)

   ((Марка на Общността - Заявка за регистрация на словна марка на Общността MIGHTY BRIGHT - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б), от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2015/C 346/28)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Gold Crest LLC (Goleta, САЩ) (представители: P. Rath и W. Festl-Wietek, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: S. Bonne)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 8 октомври 2013 (дело R 2038/2012–2) относно заявка за регистрация на словен знак MIGHTY BRIGHT като марка на Общността.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Gold Crest LLC понася направените от него съдебни разноски и се осъжда да заплати съдебните разноски, направени от Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП).

      (1)  ОВ C 61, 1.3.2014 г.


title: Дело C-168/08: Решение на Съда (трети състав) от 16 юли 2009 г. (преюдициално запитване от Cour de cassation — Франция) — Iaszlo Hadadi (Hadady)/Csilla Marta Mesko, по съпруг Hadadi (Hadady) (Съдебно сътрудничество по граждански дела — Регламент (ЕО) № 2201/2003 — Компетентност, признаване и изпълнение на съдебни решения по брачни дела и делата, свързани с родителската отговорност — Член 64 — Преходни разпоредби — Прилагане по отношение на съдебно решение от държава членка, която се е присъединила към Европейския съюз през 2004 г. — Член 3, параграф 1 — Компетентност по дела за развод — Релевантни привръзки — Обичайно местопребиваване — Гражданство — Съпрузи, които пребивават във Франция, като и двамата имат френско и унгарско гражданство)

text:
               12.9.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 220/11

         Решение на Съда (трети състав) от 16 юли 2009 г. (преюдициално запитване от Cour de cassation — Франция) — Iaszlo Hadadi (Hadady)/Csilla Marta Mesko, по съпруг Hadadi (Hadady)
   (Дело C-168/08) (1)

   (Съдебно сътрудничество по граждански дела - Регламент (ЕО) № 2201/2003 - Компетентност, признаване и изпълнение на съдебни решения по брачни дела и делата, свързани с родителската отговорност - Член 64 - Преходни разпоредби - Прилагане по отношение на съдебно решение от държава членка, която се е присъединила към Европейския съюз през 2004 г. - Член 3, параграф 1 - Компетентност по дела за развод - Релевантни привръзки - Обичайно местопребиваване - Гражданство - Съпрузи, които пребивават във Франция, като и двамата имат френско и унгарско гражданство)
   2009/C 220/17
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour de cassation

      Страни в главното производство

      Ищец: Iaszlo Hadadi (Hadady)

      Ответник: Csilla Marta Mesko, по съпруг Hadadi (Hadady)

      Предмет

   Преюдициално запитване — Cour de cassation (Франция) — Тълкуване на член 2 от Регламент (ЕО) № 1347/2000 на Съвета от 29 май 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по брачни дела и делата, свързани с родителската отговорност за децата на двамата съпрузи (ОВ L 160, стр. 19) и на членове 3 и 64 от Регламент (ЕО) 2201/2003 на Съвета от 27 ноември 2003 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по брачни дела и делата, свързани с родителската отговорност, с който се отменя Регламент (ЕО) № 1347/2000 (ОВ L 338, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 183) — Условия за признаване на решение за развод — Релевантни привръзки: местожителство или гражданство на страните

      Диспозитив

               1)

               Когато в приложение на член 64, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 2201/2003 на Съвета от 27 ноември 2003 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по брачни дела и делата, свързани с родителската отговорност, с който се отменя Регламент (ЕО) № 1347/2000 юрисдикцията на държавата членка, където се иска признаване, трябва да провери дали юрисдикцията на държавата членка, в която е постановено съдебното решение, е била компетентна съгласно член 3, параграф 1, буква б) от същия регламент, последната разпоредба не допуска юрисдикцията на държавата членка, където се иска признаване, да разглежда съпрузите, които имат както гражданство на тази държава, така и гражданство на държавата членка на произход, само като граждани на държавата членка, където се иска признаване. Напротив, тази юрисдикция трябва да вземе предвид обстоятелството, че съпрузите са граждани и на държавата членка на произход, поради което юрисдикциите на последната може да са били компетентни да разгледат спора.

               2)

               Когато и двамата съпрузи са граждани на две едни и същи държави членки, член 3, параграф 1, буква б) от Регламент № 2201/2003 не допуска възможността компетентността на юрисдикциите на едната от държавите членки да не бъде призната по съображение, че по отношение на ищеца не е налице друг критерий на привързване към тази държава. Напротив, юрисдикциите на държавата членка, на която са граждани съпрузите, са компетентни на основание тази разпоредба, като съпрузите могат да изберат юрисдикцията на държавата членка, пред която да отнесат спора.

      (1)  ОВ C 158 от 21.6.2008 г.


title: Дело C-636/11: Преюдициално запитване, отправено от Landgerichts München I (Deutschland) на 9 декември 2011 г. — Karl Berger/Freistaat Bayern

text:
               31.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 98/10

         Преюдициално запитване, отправено от Landgerichts München I (Deutschland) на 9 декември 2011 г. — Karl Berger/Freistaat Bayern
   (Дело C-636/11)
   2012/C 98/14
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Landgericht München I

      Страни в главното производство

      Ищец: Karl Berger

      Ответник: Freistaat Bayern

      Преюдициални въпроси

               1.

               Допуска ли член 10 от Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета (1) национална правна уредба, която дава възможност за информиране на обществеността при споменаване на наименованието на храната или фуража и на предприятието за храни или фуражи, под чието наименование или фирма е произведена, обработена или е пусната на пазара храната или фуражът, когато на пазара се пусне или е било пуснато значително количество от дадена храна, която не е вредна за здравето, но не е годна за консумация и в частност предизвиква отвращение или когато поради своята специфичност подобна храна е била пусната на пазара в незначителни количества, но през продължителен период от време?

               2.

               При утвърдителен отговор на предходния въпрос: Следва ли на въпрос II.1 да се отговори по различен начин, ако фактите са се случили преди 1 януари 2007 г., но националното право вече е било адаптирано към посочения регламент?

      (1)  Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2002 година за установяване на общите принципи и изисквания на законодателството в областта на храните, за създаване на Европейски орган за безопасност на храните и за определяне на процедури относно безопасността на храните (ОВ L 31, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 8, стр. 68).


title: Дело T-89/07: Решение на Първоинстанционния съд от 20 май 2009 г. — VIP Car Solutions/Парламент (Обществени поръчки за услуги — Общностна процедура за възлагане на обществени поръчки — Превозване на членовете на Европейския парламент с автомобили и микробуси с шофьор по време на месечните сесии в Страсбург — Отхвърляне на офертата на оферент — Задължение за мотивиране — Отказ за оповестяване на предложената от спечелилия оферент цена — Иск за обезщетение)

text:
               4.7.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 153/36

         Решение на Първоинстанционния съд от 20 май 2009 г. — VIP Car Solutions/Парламент
   (Дело T-89/07) (1)

   (Обществени поръчки за услуги - Общностна процедура за възлагане на обществени поръчки - Превозване на членовете на Европейския парламент с автомобили и микробуси с шофьор по време на месечните сесии в Страсбург - Отхвърляне на офертата на оферент - Задължение за мотивиране - Отказ за оповестяване на предложената от спечелилия оферент цена - Иск за обезщетение)
   2009/C 153/68
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: VIP Car Solutions SARL (Hoenheim, Франция) (представители: G. Welzer и S. Leuvrey, avocats)

      Ответник: Европейски парламент (представители: D. Petersheim и M. Ecker)

      Предмет

   От една страна, искане за отмяна на решението, с което Парламентът отказва да възложи на жалбоподателя поръчката, предмет на процедурата за възлагане на обществена поръчка PE/2006/06/UTD/1, която се отнася за превозване на членовете на Парламента с автомобили и микробуси с шофьор по време на месечните сесии в Страсбург, и от друга страна, искане за обезщетение.

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението, с което Европейският парламент отказва да възложи на VIP Car Solutions SARL поръчката, предмет на процедурата за възлагане на обществена поръчка PE/2006/06/UTD/1.

               2)

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3)

               Осъжда Парламента да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 117, 29.5.2007 г.


title: Дело C-212/08: Преюдициално запитване, отправено от Conseil d'État (Франция) на 21 май 2008 г. — Société Zeturf Ltd/Premier ministre, Ministre de l'Agriculture et de la Pêche, Ministre de l'Intérieur, de l'Outre-mer et des Collectivités territoriales, Ministre de l'Économie, de l'Industrie et de l'Emploi — Встъпила страна: G.I.E. Pari Mutuel Urbain (PMU)

text:
               2.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 197/12

         Преюдициално запитване, отправено от Conseil d'État (Франция) на 21 май 2008 г. — Société Zeturf Ltd/Premier ministre, Ministre de l'Agriculture et de la Pêche, Ministre de l'Intérieur, de l'Outre-mer et des Collectivités territoriales, Ministre de l'Économie, de l'Industrie et de l'Emploi — Встъпила страна: G.I.E. Pari Mutuel Urbain (PMU)
   (Дело C-212/08)
   (2008/C 197/20)
   Език на производството: френски
   Препращаща юрисдикция
   Conseil d'État
   Страни в главното производство

      Ищец: Société Zeturf Ltd

      Ответници: Premier ministre, Ministre de l'Agriculture et de la Pêche, Ministre de l'Intérieur, de l'Outre-mer et des Collectivités territoriales, Ministre de l'Économie, de l'Industrie et de l'Emploi
   Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли членове 49 и 50 от Договора за създаване на Европейската общност да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба, която закрепва режим на изключителни права по отношение на конните залагания извън хиподруми в полза на един-единствен оператор с нестопанска цел, и която макар да изглежда годна да гарантира целта за борба с престъпността, и съответно целта за защита на обществения ред, по-ефикасно отколкото биха го направили по-малко ограничителни мерки, е придружена — с оглед неутрализиране на риска от поява на неразрешени игри със залагания и насочване на залагащите към легалното предлагане — от динамична търговска политика на оператора, който вследствие на това не постига напълно целта за намаляване на възможностите за залагания?

               2)

               Подходящо ли е, с оглед на преценката дали национална правна уредба като действащата във Франция — която закрепва режим на изключителни права на управление на спортния тотализатор извън хиподруми в полза на един-единствен оператор с нестопанска цел — е в нарушение на членове 49 и 50 от Договора за създаване на Европейската общност, засягането на свободното предоставяне на услуги да се преценява единствено от гледна точка на ограниченията, наложени спрямо предлагането в областта на конните залагания по интернет, или трябва да се вземе предвид целият сектор на конните залагания, независимо от формата, под която последните се предлагат и са достъпни за залагащите?


title: Дело F-23/10: Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 28 септември 2011 г. — Allen/Комисия (Публична служба — Социално осигуряване — Тежко заболяване — Член 72 от Правилника за длъжностните лица — Удължаване на периода на здравно осигуряване съгласно Общата здравноосигурителна схема — Критерий, изведен от липсата на осигуряване по друга схема)

text:
               10.12.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 362/23

         Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 28 септември 2011 г. — Allen/Комисия
   (Дело F-23/10) (1)

   (Публична служба - Социално осигуряване - Тежко заболяване - Член 72 от Правилника за длъжностните лица - Удължаване на периода на здравно осигуряване съгласно Общата здравноосигурителна схема - Критерий, изведен от липсата на осигуряване по друга схема)
   2011/C 362/38
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Allen (Armacão de Pera, Португалия) (представители: адв. L. Levi и адв. A. Blot, avocats)

      Ответник: Комисия (представители: г-н J. Currall и г-н D. Martin)

      Предмет

   Жалба за отмяна на решението, с което се отхвърля искането на жалбоподателката заболяването ѝ да бъде признато за тежко.

      Диспозитив

               1.

               Отменя решенията от 30 юни 2009 г., 17 юли 2009 г. и 7 януари 2010 г., с които Европейската комисия отказва да признае, че г-жа Allen страда от тежко заболяване и отказва да удължи периода на здравното ѝ осигуряване.

               2.

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3.

               Европейската комисия понася всички съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 161, 19.6.2010г., стр. 58.


title: Дело T-64/13: Определение на Общия съд от 6 ноември 2014 г. — ANKO/Комисия (Арбитражна клауза — Шеста рамкова програма за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности (2002-2006) — Договор по проекта Doc@Hand — Възстановяване на авансово платени суми — Писмо, с което се съобщава за издаването на дебитно известие — Липса на правен интерес — Недопустимост)

text:
               19.1.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 16/37

      Определение на Общия съд от 6 ноември 2014 г. — ANKO/Комисия
      (Дело T-64/13) (1)

      (Арбитражна клауза - Шеста рамкова програма за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности (2002-2006) - Договор по проекта Doc@Hand - Възстановяване на авансово платени суми - Писмо, с което се съобщава за издаването на дебитно известие - Липса на правен интерес - Недопустимост)
      (2015/C 016/59)
      Език на производството: гръцки

         Страни

         Жалбоподател: ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias (Атина, Гърция) (представител: V. Christianos, адвокат)

         Ответник: Европейска комисия (представители: R. Lyal и A. Cordewener, подпомагани от S. Drakakakis, адвокат)

         Предмет

      Жалба на основание член 272 ДФЕС с искане Общият съд да установи, на първо място, че жалбоподателят не е длъжен да възстанови изплатената от Комисията сума за проекта Doc@Hand, сключен в рамките на Шеста рамкова програма за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности (2002 — 2006), и на второ място, че жалбоподателят не е длъжен да заплати фиксирана сума като обезщетение по същия проект.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата като недопустима.

                  2)

                  Осъжда ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 86, 23.3.2013 г.


title: Дело C-486/09: Иск, предявен на 30 ноември 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република

text:
               30.1.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/42

         Иск, предявен на 30 ноември 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република
   (Дело C-486/09)
   2010/C 24/73
   Език на производството: италиански

      Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: M. Condou-Durande и N. Bambara)

      Ответник: Италианска република

      Искания на ищеца

               —

               да установи, че като не е приела законодателните, подзаконовите и административни разпоредби, необходими за съобразяване с Регламент (ЕО) 1030/2002 (1) на Съвета от 13 юни 2002 г. Италианската република не е изпълнила задълженията си по членове 1 и 9 от посочения регламент;

               —

               да се осъди Италианска република да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Разпоредбата на член 1 във връзка с разпоредбата на член 9 от Регламент (ЕО) 1030/2002 задължава държавите членки да предприемат всички необходими мерки за издаването на единен формат на разрешенията за пребиваване за гражданите на трети страни, считано от 14 август 2003 година.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1030/2002 на Съвета от 13 юни 2002 година относно единния формат на разрешенията за пребиваване за гражданите на трети страни. (ОВ L 157, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 242).


title: Дело C-9/12: Преюдициално запитване, отправено от tribunal de commerce de Verviers (Белгия) на 6 януари 2012 г. — Corman-Collins SA/La Maison du Whisky SA

text:
               10.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 73/22

         Преюдициално запитване, отправено от tribunal de commerce de Verviers (Белгия) на 6 януари 2012 г. — Corman-Collins SA/La Maison du Whisky SA
   (Дело C-9/12)
   2012/C 73/38
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal de commerce de Verviers

      Страни в главното производство

      Ищец: Corman-Collins SA

      Ответник: La Maison du Whisky SA

      Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли член 2 от Регламент № 44/2001 (1), евентуално във връзка с член 5, параграф 1, буква а) или буква б) от него, да се тълкува в смисъл, че не допуска правило за определяне на подсъдност, като това в член 4 от Закона от 27 юли 1961 г., който предвижда компетентност на белгийските юрисдикции, когато концесионерът е установен на белгийската територия и когато договорът за изключителна продажба поражда всички или част от своите последици на същата тази територия, независимо от мястото на установяване на концедента, срещу който е предявен иска?

               2.

               Трябва ли член 5, параграф 1, буква а) от Регламент № 44/2001 да се тълкува в смисъл, че той се прилага към договор за изключителна продажба на стоки, по силата на който едната от страните по него купува стоки от другата с цел да ги препродаде на територията на друга държава членка?

               3.

               При отрицателен отговор на този въпрос, трябва ли член 5, параграф 1, буква б) от Регламент № 44/2001 да се тълкува в смисъл, че има предвид договор за изключителна продажба, като този между страните по спора?

               4.

               При отрицателен отговор на двата предходни въпроса, кое е оспорваното задължение при прекратяване на договор за изключителна продажба: това на продавача-концедент или това на купувача-концесионер?

      (1)  Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (ОВ L 12, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74).


title: Дело T-3/12: Жалба, подадена на 3 януари 2012 г. — Kreyenberg/СХВП — Комисия (MEMBER OF €e euro experts)

text:
               3.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 65/18

         Жалба, подадена на 3 януари 2012 г. — Kreyenberg/СХВП — Комисия (MEMBER OF €e euro experts)
   (Дело T-3/12)
   2012/C 65/35
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Heinrich Kreyenberg (Ratingen, Германия) (представител: J. Krenzel, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               Да отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 5 октомври 2011 г. по преписка R 1804/2010-2 и

               —

               Да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: Фигуративна марка за стоки и услуги от класове 9, 16, 35, 36, 39, 41, 42, 44 и 45, съдържаща словните елементи „MEMBER OF €e euro experts“

      Притежател на марката на Общността: Жалбоподателят

      Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: Европейската комисия

      Основание на искането за обявяване на недействителност: Нарушение на член 52, параграф 1, буква а) във връзка с член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 207/2009 поради явна опасност от въвеждане в заблуждение относно качеството на обозначените с марката стоки и услуги, както и нарушение на член 7, параграф 1, буква з) от Регламент № 207/2009 поради твърдяно идентифициране в марката на имитация от хералдическа гледна точка на депозираното в СОИС съгласно член 6б от Парижката конвенция за закрила на индустриалната собственост под № 3556 (circula number) европейско знаме и нарушение на член 7, параграф 1, буква и) от Регламент № 207/2009 поради монополизиране посредством марката на жалбоподателя на графично определения в Известие на Европейската комисия — COM (97) 418 окончателен — символ „€“

      Решение на отдела по отмяна: Отхвърля искането за обявяване на недействителност

      Решение на апелативния състав: Уважава жалбата

      Изложени правни основания: Нарушение на член 7, параграф 1, буква и) от Регламент № 207/2009, тъй като не е налице необходимото за прилагането на този член идентично възприемане на официалния знак „€“, и, при условията на евентуалност, във всеки случай изискванията на предвиждащата изключения разпоредба на член 6б, параграф 1, буква в) от Парижката конвенция са изпълнени, тъй като участниците в оборота не биха заключили, че фигуративната марка на жалбоподателя се намира във връзка с Европейския валутен съюз (или Европейския съюз), както и, при условията на евентуалност, нарушение на член 7, параграф 1, букви в) и ж) от Регламент № 207/2009, тъй като Европейската комисия се е позовала изрично на буква в) в своето искане за обявяване на недействителност, така че би могло да се направи заключение само за погрешно формулиране на искането и че направеното за първи път в производството по обжалване позоваване на абсолютните основания за отказ на защита по член 7, параграф 1, буква ж) следва да се приеме за закъсняло и недопустимо.


title: Дело T-333/10: Определение на Общия съд от 17 септември 2014 г.  — ATC и др./Комисия (Извъндоговорна отговорност — Внос на птици — Съгласие за цифровия размер на обезщетението за вреди — Липса на основание за произнасяне)

text:
               17.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 409/37

         Определение на Общия съд от 17 септември 2014 г. — ATC и др./Комисия
   (Дело T-333/10) (1)

   ((Извъндоговорна отговорност - Внос на птици - Съгласие за цифровия размер на обезщетението за вреди - Липса на основание за произнасяне))
   2014/C 409/53
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Ищци: Animal Trading Company (ATC) BV (Loon op Zand, Нидерландия); Avicentra NV (Malle, Белгия); Borgstein Birds and Zoofood Trading vof (Wamel, Нидерландия); Bird Trading Company Van der Stappen BV (Dongen, Нидерландия); New Little Birds Srl (Anagni, Италия); Vogelhuis Kloeg (Zevenbergen, Нидерландия); и Giovanni Pistone (Ватерло, Белгия) (представители: M. Osse и J. Houdijk, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално F. Jimeno Fernández и B. Burggraaf, впоследствие F. Jimeno Fernández и H. Kranenborg)

      Предмет

   Иск за обезщетение за вредите, за които се твърди, че са претърпени от ищците в резултат на приемането, първо, на Решение 2005/760/ЕО на Комисията от 27 октомври 2005 година относно някои защитни мерки във връзка с високопатогенната инфлуенца по птиците в някои трети страни при вноса на птици, отглеждани на закрито (ОВ L 285, стр. 60; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 66, стр. 198), чийто срок на действие е удължен, а впоследствие и на Регламент (ЕО) № 318/2007 на Комисията от 23 март 2007 година за определяне на ветеринарно-санитарните условия за внос на някои птици в Общността и на съответните карантинни срокове (ОВ L 84, стр. 7)

      Диспозитив

               1)

               Липсва основание за произнасяне по настоящия иск.

               2)

               Animal Trading Company (ATC) BV, Avicentra NV, Borgstein Birds and Zoofood Trading vof, Bird Trading Company Van der Stappen BV, New Little Birds Srl, Vogelhuis Kloeg и г-н Giovanni Pistone понасят направените от тях съдебни разноски.

               3)

               Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 274, 9.10.2010 г.


title: Дело C-116/09: Преюдициално запитване, отправено от Bezirksgerichts Ried i.I. (Австрия) на 30 март 2009 г. — Наказателно производство срещу Antonio Formato, Lenka Rohackova, Torsten Kuntz, Gardel Jong Aten, Hubert Kanatschnig, Jarmila Szabova, Zdenka Powerova, Nousia Nettuno

text:
               6.6.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/10

         Преюдициално запитване, отправено от Bezirksgerichts Ried i.I. (Австрия) на 30 март 2009 г. — Наказателно производство срещу Antonio Formato, Lenka Rohackova, Torsten Kuntz, Gardel Jong Aten, Hubert Kanatschnig, Jarmila Szabova, Zdenka Powerova, Nousia Nettuno
   (Дело C-116/09)
   2009/C 129/16
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bezirksgericht Ried i.I.

      Страни в главното производство

   Antonio Formato, Lenka Rohackova, Torsten Kuntz, Gardel Jong Aten, Hubert Kanatschnig, Jarmila Szabova, Zdenka Powerova, Nousia Nettuno

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли член 43 ДЕО (Договор за създаване на Европейската общност в редакцията от 2 октомври 1997 година, последно изменен с Договора за присъединяването на Република България и на Румъния към Европейския съюз от 25 април 2005 година (1)) да се тълкува в смисъл, че не допуска разпоредба, която запазва организирането на хазартни игри в игрални казина изключително за дружества във формата на акционерно дружество със седалище на територията на съответната държава-членка, като по този начин налага задължение за учредяване или за придобиване на капиталово дружество в тази държава-членка ?

               2)

               Трябва ли членове 43 и 49 ДЕО да се тълкуват в смисъл, че не допускат държавен монопол върху определени хазартни игри като например хазартни игри в игрални казина, когато в съответната държава-членка общо взето липсва последователна и систематично провеждана политика по ограничаването им, тъй като организаторите на хазартни игри — концесионери насърчават участието в хазартни игри — като залагания върху резултати от спортни състезания и национални лотарии — и правят реклама в този смисъл (по телевизия, във вестници, в списания), като според рекламата дори се предлага непосредствено преди тегленето на печелившите числа от лотарията парична награда в брой за един фиш („TOI TOI TOI — Glaub’ ans Glück“) [„Късмет — Вярвай в шанса“]?

               3)

               Трябва ли членове 43 и 49 ДЕО да се тълкуват в смисъл, че не допускат разпоредба, съгласно която всички концесии за хазартни игри и игрални казина, предвидени съгласно националното право относно хазарта, са предоставени за срок от 15 години на основание на правна уредба, която изключва от процедурата за предоставяне на концесия кандидати от Общността (които не притежават гражданство на тази държава-членка), които не са граждани на тази държава-членка?

      (1)  ОВ L 157, стр. 11


title: Съединени дела C-227/13 P — 239/13 P: Определение на Съда (десети състав) от 4 септември 2014 г.  — Albergo Quattro Fontane Snc (C-227/13 P), Hotel Gabrielli Srl с предишно наименование Hotel Gabrielli Sandwirth SpA (C-228/13 P), GE.AL.VE. Srl (C-229/13 P), Metropolitan SpA с предишно наименование Metropolitan Srl (C-230/13 P), Hotel Concordia Srl с предишно наименование Hotel Concordia Snc (C-231/13 P), Società per l’industria alberghiera (SPLIA) (C-232/13 P), Principessa Srl в ликвидация (C-233/13 P), Albergo Saturnia Internazionale SpA (C-234/13 P), Savoia e Jolanda Srl (C-235/13 P), Biasutti Hotels Srl с предишно наименование Hotels Biasutti Snc (C-236/13 P), Ge.A.P. Srl (C-237/13 P), Rialto Inn Srl (C-238/13 P), Bonvecchiati Srl (C-239/13 P)/Comitato „Venezia vuole vivere“ , Manutencoop Società Cooperativa с предишно наименование Manutencoop Soc. coop. arl и Astrocoop Universale Pulizie, Manutenzioni e Trasporti Soc. coop. arl, Albergo ristorante „All’Angelo“ Snc, Европейска комисия (Обжалване — Държавни помощи — Помощи в полза на предприятия, установени на територията на Венеция и Киоджа — Член 181 от Процедурния правилник на Съда)

text:
               17.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 409/21

         Определение на Съда (десети състав) от 4 септември 2014 г. — Albergo Quattro Fontane Snc (C-227/13 P), Hotel Gabrielli Srl с предишно наименование Hotel Gabrielli Sandwirth SpA (C-228/13 P), GE.AL.VE. Srl (C-229/13 P), Metropolitan SpA с предишно наименование Metropolitan Srl (C-230/13 P), Hotel Concordia Srl с предишно наименование Hotel Concordia Snc (C-231/13 P), Società per l’industria alberghiera (SPLIA) (C-232/13 P), Principessa Srl в ликвидация (C-233/13 P), Albergo Saturnia Internazionale SpA (C-234/13 P), Savoia e Jolanda Srl (C-235/13 P), Biasutti Hotels Srl с предишно наименование Hotels Biasutti Snc (C-236/13 P), Ge.A.P. Srl (C-237/13 P), Rialto Inn Srl (C-238/13 P), Bonvecchiati Srl (C-239/13 P)/Comitato „Venezia vuole vivere“, Manutencoop Società Cooperativa с предишно наименование Manutencoop Soc. coop. arl и Astrocoop Universale Pulizie, Manutenzioni e Trasporti Soc. coop. arl, Albergo ristorante „All’Angelo“ Snc, Европейска комисия
   (Съединени дела C-227/13 P — 239/13 P) (1)

   ((Обжалване - Държавни помощи - Помощи в полза на предприятия, установени на територията на Венеция и Киоджа - Член 181 от Процедурния правилник на Съда))
   2014/C 409/28
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподатели: Albergo Quattro Fontane (C-227/13 P), Hotel Gabrielli Srl с предишно наименование Hotel Gabrielli Sandwirth SpA (C-228/13 P), GE.AL.VE. Srl (C-229/13 P), Metropolitan SpA с предишно наименование Metropolitan Srl (C-230/13 P), Hotel Concordia Srl с предишно наименование Hotel Concordia Snc (C-231/13 P), Società per l’industria alberghiera (SPLIA) (C-232/13 P), Principessa Srl в ликвидация (C-233/13 P), Albergo Saturnia Internazionale SpA (C-234/13 P), Savoia e Jolanda Srl (C-235/13 P), Biasutti Hotels Srl с предишно наименование Hotels Biasutti Snc (C-236/13 P), Ge.A.P. Srl (C-237/13 P), Rialto Inn Srl (C-238/13 P), Bonvecchiati Srl (C-239/13 P) (представители: A. Bianchini и F. Busetto, avvocati)

      Други страни в производството: Comitato „Venezia vuole vivere“, Manutencoop Società Cooperativa с предишно наименование Manutencoop Soc. coop. arl и Astrocoop Universale Pulizie, Manutenzioni e Trasporti Soc. coop. arl, Albergo ristorante „All’Angelo“ Snc, Европейска комисия (представители: V. Di Bucci, G. Conte и D. Grespan)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбите.

               2)

               Осъжда Albergo Quattro Fontane Snc, Hotel Gabrielli Srl, GE.AL.VE. Srl, Metropolitan SpA, Hotel Concordia Srl, Società per l’industria alberghiera (SPLIA), Principessa Srl, Albergo Saturnia Internazionale SpA, Savoia e Jolanda Srl, Biasutti Hotels Srl, Ge.A.P. Srl, Rialto Inn Srl и Bonvecchiati Srl да заплатят съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 207, 20.7.2013 г.


title: Дело T-395/11: Жалба, подадена на 26 юли 2011 г. — Elti/Делегация на Европейския съюз в Черна гора

text:
               24.9.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/35

         Жалба, подадена на 26 юли 2011 г. — Elti/Делегация на Европейския съюз в Черна гора
   (Дело T-395/11)
   2011/C 282/69
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Elti d.o.o. (Gornja Radgona, Република Словения) (представител: N. Zidar Klemenčič, lawyer)

      Ответник: Европейски съюз, представляван от Делегацията на Европейския съюз в Черна гора

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се обяви, че ответникът е нарушил член 2 и член 30, параграф 3 от Директива 2004/18/ЕО (1),

               —

               да се отмени процедурата за преговори, проведена в рамките на тръжна процедура (процедура за възлагане на обществена поръчка „Поддръжка за цифровизирането на общественото радио- и телевизионно разпространение в Черна гора — Доставка на апаратура, Черна гора“ (референция EuropaAid/129435/C/SUP/ME-NP) (ОВ 2010/S 178-270613), доколкото жалбоподателят не се е ползвал от равно третиране и вследствие на това не е могъл да коригира/обясни офертата си,

               —

               да се отмени решението за възлагане на обществената поръчка в горепосочената процедура,

               —

               в случай, че договорът вече е бил сключен, същият да бъде обявен за недействителен,

               —

               при условията на евентуалност, ако при постановяване на решението на Общия съд договорът вече е бил изпълнен или решението повече не може да бъде обявено за недействително, да се обяви, че ответникът е нарушил член 2 и член 30, параграф 3 от Директива 2004/18/ЕО и да му се разпореди да заплати на жалбоподателя обезщетение за вреди в размер на 172 541,56 EUR за компенсиране на загубите, претърпени от жалбоподателя във връзка с това производство, и

               —

               да се осъди ответника да заплати направените от жалбоподателя съдебни разноски, включително съдебните разноски, направени от която и да било встъпила страна.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква едно правно основание.

               1.

               Първо правно основание, изведено от това, че ответникът е нарушил член 2 и член 30, параграф 3 от Директива 2004/18/ЕО, доколкото:

                           —

                           не е предоставил информацията относно представянето на офертите по еднакъв начин и с еднакво качество на всички участници в процедурата за възлагане на обществена поръчка,

                           —

                           на избрания оферент е била предоставена информация по дискриминационен начин, което му осигурило предимство, тъй като му дало възможност да коригира офертата си, и

                           —

                           процедурата по преговори била проведена по такъв начин, че ответникът повлиял на резултата от процедурата като поискал допълнителна информация или изяснения само от някои участници, нарушавайки по този начин принципа на недопускане на дискриминация и на прозрачност.

      (1)  Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги (ОВ L 134, стр. 114; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 116 и поправка в ОВ L 182, 2008 г., стр. 282).


title: Дело C-568/11: Решение на Съда (втори състав) от 20 юни 2013 г. (преюдициално запитване от Vestre Landsret — Дания) — Agroferm A/S/Ministeriet for Fødevarer, Landbrug og Fiskeri (Тарифно класиране — Комбинирана номенклатура — Продукт на основата на захар, който се състои от 65 % лизинов сулфат и 35 % онечиствания от производствения процес — Регламент (ЕО) № 1719/2005 — Регламент (ЕО) № 1265/2001 — Възстановявания при производството за определени захарни продукти, използвани в химическата промишленост — Недължимо платени помощи на Общността — Възстановяване — Принцип на защита на оправданите правни очаквания)

text:
               3.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 225/15

         Решение на Съда (втори състав) от 20 юни 2013 г. (преюдициално запитване от Vestre Landsret — Дания) — Agroferm A/S/Ministeriet for Fødevarer, Landbrug og Fiskeri
   (Дело C-568/11) (1)

   (Тарифно класиране - Комбинирана номенклатура - Продукт на основата на захар, който се състои от 65 % лизинов сулфат и 35 % онечиствания от производствения процес - Регламент (ЕО) № 1719/2005 - Регламент (ЕО) № 1265/2001 - Възстановявания при производството за определени захарни продукти, използвани в химическата промишленост - Недължимо платени помощи на Общността - Възстановяване - Принцип на защита на оправданите правни очаквания)
   2013/C 225/23
   Език на производството: датски

      Запитваща юрисдикция

   Vestre Landsret

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Agroferm A/S

      Ответник: Ministeriet for Fødevarer, Landbrug og Fiskeri

      Предмет

   Преюдициално запитване — Vestre Landsret — Тълкуване на Регламент (ЕО) № 1719/2005 на Комисията от 27 октомври 2005 година за изменение на приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (ОВ L 286, стр. 1) и на Регламент (ЕО) № 1265/2001 от 27 юни 2001 година на Комисията относно условията и реда за прилагането на Регламент (ЕО) № 1260/2001 на Съвета относно предоставянето на възстановявания при производството за определени захарни продукти, използвани в химическата промишленост (ОВ L 178, стр. 63) — Тарифно класиране за целите на предоставяне на възстановяване при производството за определени захарни продукти, използвани в химическата промишленост — Продукт на основата на захар, който е приготвен чрез ферментация посредством Corynebacterium glutamicum и се състои от 65 % лизинов сулфат и примеси от производствения процес — Класиране в подпозиция 2309, 2922 или 3824 от Комбинираната номенклатура — Недължимо платени помощи от Общността

      Диспозитив

               1.

               Комбинираната номенклатура, съдържаща се в приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа, изменена с Регламент (ЕО) № 1719/2005 на Комисията от 27 октомври 2005 г., трябва да се тълкува в смисъл, че продукт, състоящ се от лизинов сулфат и онечиствания от производствения процес, трябва да се класира в позиция 2309 като препарат от видовете, използвани за храна на животни.

               2.

               Принципът на защита на оправданите правни очаквания трябва да се тълкува в смисъл, че допуска в положение като разглежданото в главното производство националните митнически органи, от една страна, да искат връщане на недължимо платената сума за възстановявания при производството за лизинов сулфат, която производителят вече е получил, и от друга страна, да откажат да платят възстановяванията при производството за този продукт, за които са поели задължение към същия производител.

      (1)  ОВ C 25, 28.1.2012 г.


title: Дело F-92/11: Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 16 септември 2013 г. Faita/ЕИСК (Публична служба — Психически тормоз — Молба за съдействие — Мотиви на решение)

text:
               8.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 71/30

      Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 16 септември 2013 г. Faita/ЕИСК
      (Дело F-92/11) (1)

      (Публична служба - Психически тормоз - Молба за съдействие - Мотиви на решение)
      (2014/C 71/56)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Carla Faita (Брюксел, Белгия) (представители: D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis и É. Marchal, адвокати)

         Ответник: Европейски икономически и социален комитет (ЕИСК) (представители: M. Arsène и M. L. Camarena Januzec, подпомагани от M. Troncoso Ferrer и F.-M. Hislaire, адвокати)

         Предмет

      Искане за отмяна на решението на Икономически и социален комитет, с което се отхвърля искането на жалбоподателката да се признае, че спрямо нея са допуснати нарушения поради липсата на съдействие и неизпълнение на задължението за полагане на грижа, и да се вземат мерки, чрез които да се оповестят професионалните ѝ заслуги и умения, както и искане за обезщетение

         Диспозитив

                  1.

                  Отхвърля жалбата.

                  2.

                  Г-жа Faita понася направените от нея съдебни разноски, както и три-четвърти от съдебните разноски, направени от Европейския икономически и социален комитет.

                  3.

                  Европейският икономически и социален комитет понася една четвърт от своите съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 347, 26.11.2011 г., стр.46.


title: Дело T-626/13: Жалба, подадена на 25 ноември 2013 г. — The Tea Board/СХВП — Delta Lingerie ( „DARJEELING collection de lingerie“ )

text:
               15.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 45/38

         Жалба, подадена на 25 ноември 2013 г. — The Tea Board/СХВП — Delta Lingerie („DARJEELING collection de lingerie“)
   (Дело T-626/13)
   2014/C 45/66
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: The Tea Board (Калкута, Индия) (представител: A. Nordemann, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Delta Lingerie (Cachan, Франция)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 17 септември 2013 г., постановено по преписка R 1501/2012-2;

               —

               да осъди ответника да заплати разноските в производството.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав.

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративната марка, съдържаща словните елементи „Darjeeling collection de lingerie“ за класове 25, 35 и 38 — заявка за регистрация на марка на Общността № 9 468 463.

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: регистрация на колективна марка на Общността № 4 325 718 за словната марка „DARJEELING“ за стоки от клас 30; регистрация на колективна марка на Общността № 8 674 327 за фигуративната марка, съдържаща словния елемент „DARJEELING“.

      Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) и член 8, параграф 5 от Регламента относно марката на Общността.


title: Дело C-364/08: Определение на Съда (осми състав) от 24 октомври 2008 г. (преюдициално запитване от Tribunal de première instance d'Arlon — Белгия) — Marc Vandermeir/Etat belge — SPF Finances (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник — Свобода на установяване — Член 43 ЕО — Свободно предоставяне на услуги — Член 49 ЕО — Автомобили — Използване от лице, пребиваващо в една държава-членка, на превозно средство, регистрирано в друга държава-членка — Данъчно облагане на това превозно средство в първата държава-членка)

text:
               24.1.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/10

         Определение на Съда (осми състав) от 24 октомври 2008 г. (преюдициално запитване от Tribunal de première instance d'Arlon — Белгия) — Marc Vandermeir/Etat belge — SPF Finances
   (Дело C-364/08) (1)

   (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник - Свобода на установяване - Член 43 ЕО - Свободно предоставяне на услуги - Член 49 ЕО - Автомобили - Използване от лице, пребиваващо в една държава-членка, на превозно средство, регистрирано в друга държава-членка - Данъчно облагане на това превозно средство в първата държава-членка)
   (2009/C 19/17)
   Език на производството: френски
   Препращаща юрисдикция
   Tribunal de première instance d'Arlon
   Страни в главното производство

      Жалбоподател: Marc Vandermeir

      Ответник: Etat belge — SPF Finances
   Предмет
   Преюдициално запитване — Tribunal de première instance d'Arlon — Тълкуване на членове 43 и/или 49 ЕО — Национална разпоредба на държава-членка, задължаваща самостоятелно заето лице, пребиваващо в тази държава-членка, да регистрира в нея своя автомобил, който вече е регистриран в друга държава-членка, в която лицето упражнява самостоятелната си професионална дейност — Пречка за свободата на установяване и/или за предоставянето на услуги
   Диспозитив
   Членове 43 ЕО и 49 ЕО трябва да бъдат тълкувани в смисъл, че не допускат национална правна уредба на държава-членка, като разглежданата в спора по главното производство, по силата на която самостоятелно заето лице, пребиваващо в тази държава-членка, е длъжно да регистрира в нея превозно средство, взето на лизинг от дружество, установено в друга държава-членка, при положение че това превозно средство нито е предназначено за трайно използване основно на територията на първата държава-членка, нито действително е използвано по такъв начин.

      (1)  ОВ C 260, 11.10.2008 г.


title: Дело T-603/15: Жалба, подадена на 23 октомври 2015 г. — Frank/Комисия

text:
               8.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 48/52

         Жалба, подадена на 23 октомври 2015 г. — Frank/Комисия
   (Дело T-603/15)
   (2016/C 048/60)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Regine Frank (Бон, Германия) (представител: W. Trautner, адвокат)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени съобщеното с писмо от 5 юни 2015 г. решение предложението на жалбоподателя № 680151 — „QUASIMODO“ да не бъде оценено положително в етап 1 и да не бъде допуснато за разглеждане в етап 2,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   С настоящата жалба жалбоподателят оспорва, че Комисията мълчаливо е отхвърлила административната жалба срещу решението на Изпълнителната агенция на Европейския научноизследователски съвет (ERCEA) от 5 юни 2015 г. предложението на жалбоподателя № 680151 — „QUASIMODO“ да не бъде оценено положително в етап 1 и да не бъде допуснато за разглеждане в етап 2, отправено във връзка с покани за представяне на предложения и свързани с тях дейности по работната програма на ЕНС за 2015 г. в обхвата на рамковата програма за научни изследвания и иновации „Хоризонт 2020“ (2014 — 2020 г.).
   В подкрепа на жалбата жалбоподателят изтъква две основания.

               1.

               Първо основание: нарушение на принципа на прозрачност
               Жалбоподателят посочва, че поведението на ERCEA в много отношения нарушава принципа на прозрачност. Основата за оценка не е обявена нито в „Guidelines for Applicants“, нито е изяснена подходящо в решение от 5 юни 2015 г.

               2.

               Второ основание: нарушение на принципа на равенство
               Освен това се твърди, че Комисията нарушава и принципа на равенство с недиференцирани оценки и посегателство върху научната репутация на жалбоподателя.


title: Дело T-370/08: Жалба, подадена на 5 септември 2008 г. — Csepeli Áramtermelő/Комисия

text:
               22.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/45

         Жалба, подадена на 5 септември 2008 г. — Csepeli Áramtermelő/Комисия
   (Дело T-370/08)
   (2008/C 301/76)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Csepeli Áramtermelő kft (Будапеща, Унгария) (представител: Á. Máttyus, K. Ferenczi, B. van de Walle de Ghelcke, T. Franchoo, и D. Fessenko, lawyers)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението в частта, с която идентифицира Csepel като бенефициер на държавна помощ, която е приета за несъвместима с общия пазар, и в частта, с която решението постановява Унгария да възстанови твърдяната държавна помощ, заедно с лихва, от Csepel; и

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Жалбоподателят иска отмяна на Решение C(2008) 2223 окончателен на Комисията от 4 юни 2008 г. (Преписка C 41/2005 — Невъзвръщаеми разходи в Унгария), в частта, с която идентифицира жалбоподателя като бенефициер на държавна помощ, която е приета за несъвместима с общия пазар, и в частта, с която решението постановява Унгария да възстанови твърдяната държавна помощ, заедно с лихва, от жалбоподателя.
   Жалбоподателят твърди, че Комисията не е доказала и не е мотивирала надлежно извода си, че споразумението за закупуване на електрическа енергия („СЗЕЕ“), сключено между жалбоподателя — собственик на електрическа централа в Унгария, придобита наскоро от Atel AG — и унгарския държавен оператор на електрическа мрежа, Magyar Villamos Muvek Rt. („MVM“), съставлява несъвместима държавна помощ. В подкрепа на твърденията си жалбоподателят изтъква следните правни доводи:
   С първия си довод жалбоподателят заявява, че Комисията е нарушила член 253 ЕО и член 87, параграф 1 ЕО, като не е посочила мотиви и като е допуснала явна грешка в преценката, приемайки, че СЗЕЕ на жалбоподателя е предоставило на същия икономическо предимство.
   С втория си довод жалбоподателят посочва, че Комисията е допуснала явна грешка в преценката, като е приела, че СЗЕЕ на жалбоподателя нарушава конкуренцията.
   С третия си довод жалбоподателят твърди, че Комисията е нарушила принципите на пропорционалност и равно третиране, тъй като задължението за възстановяване е неоправдано при конкретните обстоятелства по делото, въз основа на общите принципи на общностното право. В допълнение, жалбоподателят изтъква, че Комисията е допуснала явна грешка в преценката във връзка с методологията, която е приложила при изчисляването на подлежащите на възстановяване суми.


title: Дело C-571/08: Иск, предявен на 22 декември 2009 г.  — Комисия на Европейските общности/Италианска република

text:
               7.3.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 55/13

         Иск, предявен на 22 декември 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република
   (Дело C-571/08)
   (2009/C 55/21)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: W. Mölls и L. Pignataro)

      Ответник: Италианска република
   Искания на ищеца

               —

               Да установи, че като е предвидила минимална цена за цигарите, както и 120-дневен срок за одобряване на промени в цените на тютюневите изделия, Италианската република не е изпълнила задълженията по член 9, параграф 1 от Директива 95/59/ЕО (1)

               —

               да осъди Италианската република да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Относно минималната цена
   Комисията поддържа, че с определянето на минимална цена за цигарите Италианската република е нарушила член 9, параграф 1 от Директива 95/59/ЕО (както и член 5 от Директива 72/464/ЕИО (2), която тя заменя и с която по същество е идентична). В посочената разпоредба е записан принципът, съгласно който производителите имат правото свободно да определят максималната цена на дребно на тютюневите изделия. По силата на този принцип държавите-членки не могат да упражняват дискреционна власт при определяне на максималните цени на дребно, позовавайки се на„контрол върху нивата на цените“, на „наблюдение на задължителните цени“ или на определяне на скала на цените съгласно член 9, параграф 2 от Директива 95/59/ЕО.
   Минималната цена не може да бъде оправдана със съображения за опазване на общественото здраве. В действителност тази цел, взета пред вид от общностния законодател, може да бъде постигната чрез по-високо данъчно облагане на цигарите, като се използват данъчни параметри, адаптирани към ситуацията във всяка държава-членка.
   Доводът на италианското правителство, основан на предполагаема опасност от повишаване, с прекалено високи или неадекватни на пазара цени, на незаконен трафик с контрабандни стоки или с подправени изделия също така е лишен от основание. Той се основава на обикновени изявления на италианското правителство, неподкрепени с доказателства, като това правителство не е обяснило начина, по който разликата в цената, получена от повишаването на облагането с данък би трябвало да увеличи измамите в много по-голяма степен, отколкото би се случило в ситуацията на прилагане на политика на минимални цени. Комисията твърди, че е от компетентност на всяка държава-членка да извършва, при спазване на общностното право, на необходимите проверки, за да осигури събирането на дължимите й данъци. Тази необходимост не може по никакъв начин да засегне задължението на държавите-членки да спазват разпоредбите на Директива 95/59/ЕО, включително на член 9 от нея.
   Относно 120-дневния срок за одобряване на цените на тютюневите изделия
   За да бъдат пуснати на пазара в Италия, цените на тютюневите изделия трябва да бъдат регистрирани в официалната скала на цените. Молбата за регистрация се изпраща в Ministero dell'Economia e delle Finanze — Amministrazione Autonoma dei Monopoli di Stato (AAMS) (Министерство на икономиката и финансите — Автономна администрация на държавния монопол). AAMS не разполага с дискреционни правомощия за одобряване на регистрацията. Според Комисията прекалено дългият срок от 120 дни, определен от италианските власти задаване на ход на молба за промяна в цените, е в състояние на практика да лиши принципа на свободното определяне на цените от производителите, записан в член 9, параграф 1 от Директива 95/59/ЕО от част от неговите последици.

      (1)  Директива 95/59/EО на Съвета от 27 ноември 1995 година относно данъците, различни от данъка върху оборота, които оказват влияние върху потреблението на тютюневи изделия (ОВ L 291, стр. 40; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 2, стр. 5.

      (2)  Директива 72/464/ЕИО на Съвета от 19 декември 1972 година относно данъците, различни от данъка върху оборота, които оказват влияние върху потреблението на тютюневи изделия (ОВ L 303, стр. 1).


title: Дело T-166/13: Жалба, подадена на 20 март 2013 г. — Ben Ali/Съвет

text:
               1.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 156/45

         Жалба, подадена на 20 март 2013 г. — Ben Ali/Съвет
   (Дело T-166/13)
   2013/C 156/84
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Mehdi Ben Tijani Ben Haj Hamda Ben Haj Hassen Ben Ali (Saint-Étienne-du-Rouvray, Франция) (представител: A. de Saint Remy, avocat)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска Общият съд:

               —

               да приеме процесуално-организационна мярка на основание член 64 от своя процедурен правилник, с която да накара Комисията да оповести „всички документи, свързани с приемането“ на обжалвания регламент;

               —

               да отмени Решение № 2012/50/ОВППС от 27 януари 2012 година, продължаващо действието на Решение 2011/72/ОВППС от 31 януари 2011 година и на Решение за изпълнение № 2011/79/ОВППС от 4 февруари 2011 година, съгласно които във вреда на г-н Mehdi Ben Tijani Ben Haj Hamda Ben Haj Hassen BEN ALI са въведени редица ограничителни мерки, състоящи се в замразяване на всичките му средства, активи и други икономически ресурси;

               —

               да осъди Съвета на Европейския съюз да изплати на жалбоподателя общата сума от 50 000 EUR за поправяне на всички претърпени от него вреди;

               —

               да осъди Съвета на Европейския съюз да изплати на жалбоподателя сумата от 10 500 EUR за разходи за защита и изготвяне на настоящата жалба в съответствие с член 91 от Процедурния правилник като разходи за защита в рамките на подлежащите на възстановяване съдебни разноски;

               —

               да осъди Съвета на Европейския съюз да заплати всички съдебни разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят изтъква в подкрепа на своята жалба седем правни основания, които по същество са идентични или сходни с изтъкнатите по дело T-301/11, Ben Ali/Съвет (1).

      (1)  ОВ C 226, 2011 г., стр. 29.


title: Дело C-153/15 P: Жалба, подадена на 30 март 2015 г. от Naftiran Intertrade Co. (NICO) Sàrl срещу определението, постановено от Общия съд (седми състав) на 20 януари 2015 г. по дело T-6/13, Naftiran Intertrade Co. (NICO) Sàrl/Съвет на Европейския съюз

text:
               8.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 190/6

         Жалба, подадена на 30 март 2015 г. от Naftiran Intertrade Co. (NICO) Sàrl срещу определението, постановено от Общия съд (седми състав) на 20 януари 2015 г. по дело T-6/13, Naftiran Intertrade Co. (NICO) Sàrl/Съвет на Европейския съюз
   (Дело C-153/15 P)
   (2015/C 190/06)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Naftiran Intertrade Co. (NICO) Sàrl (представители: J. Grayston, Solicitor, P. Gjørtler, advokat, G. Pandey, Advocaat, D. Rovetta, avocat, M. Gambardella, avvocato)

      Друга страна в производството: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска:

               —

               да се отмени определението на Общия съд от 20 януари 2015 г. по дело T-6/13, Naftiran Intertrade Co. (NICO) Sàrl/Съвет на Европейския съюз, и подадената в първоинстанционното производство жалба за отмяна да бъде обявена за допустима,

               —

               делото да бъде върнато на Общия съд за ново разглеждане,

               —

               Съветът да бъде осъден да заплати разноските по настоящото производство по обжалване.

      Основания и основни доводи

   Жалбоподателят изтъква две основания за обжалване, а именно че обжалваното решение на Общия съд е постановено при явна грешка в преценката и явна грешка при прилагането на правото.
   Жалбоподателят твърди, че Общият съд е допуснал явна грешка в преценката, като е приел, първо, че на 19 октомври 2012 г. е връчено надлежно индивидуално уведомление, и второ, че това уведомление е връчено преди публикуването на общо известие в серия C на Официален вестник на Европейския съюз на 16 октомври 2012 г.
   Освен това според жалбоподателя Общият съд е допуснал грешки при прилагането на правото, първо, като не е взел предвид изискването уведомлението да съдържа изложение на мотивите, второ, като е приел, че индивидуалното уведомление би могло да води до съкращаване на срока за обжалване по съдебен ред на нормативен акт на Европейския съюз, трето, като не е съобразил правните последици от взетите от Съвета решения във връзка с процедурата по уведомяване, и четвърто, като не е взел предвид оправданите разбирания за съдържанието на закона към момента на подаването на жалбата.


title: Дело C-44/16 P: Решение на Съда (девети състав) от 11 май 2017 г. — Dyson Ltd/Европейска комисия (Жалба — Директива 2010/30/ЕС — Посочване на консумацията на енергия върху етикети и в стандартна информация за продуктите — Делегиран регламент (ЕС) № 665/2013 — Енергийно етикетиране на прахосмукачки — Енергийна ефективност — Методи за измерване — Граници на делегираните правомощия — Изопачаване на доказателства — Задължение за мотивиране на Общия съд)

text:
               24.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 239/10

         Решение на Съда (девети състав) от 11 май 2017 г. — Dyson Ltd/Европейска комисия
   (Дело C-44/16 P) (1)

   ((Жалба - Директива 2010/30/ЕС - Посочване на консумацията на енергия върху етикети и в стандартна информация за продуктите - Делегиран регламент (ЕС) № 665/2013 - Енергийно етикетиране на прахосмукачки - Енергийна ефективност - Методи за измерване - Граници на делегираните правомощия - Изопачаване на доказателства - Задължение за мотивиране на Общия съд))
   (2017/C 239/13)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Dyson Ltd (представители: E. Batchelor и M. Healy, solicitors, F. Carlin, barrister, A. Patsa, advocate)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: K. Herrmann и E. White)

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на Общия съд на Европейския съюз от 11 ноември 2015 г., Dyson/Комисия (T-544/13, EU:T:2015:836), в частта, с която се отхвърлят първата част на първото основание и третото основание, изтъкнати в първоинстанционното производство.

               2)

               Връща делото на Общия съд на Европейския съюз за произнасяне по първата част на първото основание и по третото основание, изтъкнати в първоинстанционното производство.

               3)

               Не се произнася по съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 145, 25.4.2016 г.


title: Дело C-248/05: Решение на Съда (втори състав) от 25 октомври 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Ирландия (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Опазване на подземните води от замърсяване, причинено от опасни вещества — Директива 80/68/ЕИО)

text:
               22.12.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 315/6

         Решение на Съда (втори състав) от 25 октомври 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Ирландия
   (Дело C-248/05) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Опазване на подземните води от замърсяване, причинено от опасни вещества - Директива 80/68/ЕИО)
   (2007/C 315/10)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: S. Pardo Quintillán и D. Recchia)

      Ответник: Ирландия (представител: D. O'Hagan)
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Нарушение на членове 4, 5, 7, 8, 9, 10, 12 и 13 от Директива 80/68/ЕИО на Съвета от 17 декември 1979 година относно опазването на подземните води от замърсяване, причинено от определени опасни вещества (ОВ L 20, стр. 43) — Функциониране на депо без официално разрешение в Ballymurtagh, County Wicklow — Замърсяване на подземните води в County Wexford и в Killarney, County Kerry от непреки зауствания на фосфор от септични ями
   Диспозитив

               1)

               Като не взела всички необходими мерки за съобразяване с членове 4, 5, 7 и 10 от Директива 80/68/ЕИО на Съвета от 17 декември 1979 г. относно опазването на подземните води от замърсяване, причинено от определени опасни вещества, що се отнася до площадката на общинското депо в Ballymurtagh (графство Wicklow), Ирландия не е изпълнила задълженията, които произтичат за нея по силата на посочената директива.

               2)

               Отхвърля иска в останалата му част.

               3)

               Осъжда Ирландия да заплати две трети от всички съдебни разноски. Осъжда Комисията на Европейските общности да заплати останалата една трета от съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 205 от 20.8.2005 г.


title: Дело T-449/08: Решение на Общия съд от 18 октомври 2011 г. — SLV Elektronik/СХВП — Jiménez Muñoz (LINE) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността „LINE“ — По-ранна национална словна и фигуративна марка „Line“ — Частичен отказ за регистрация — Относителни основания за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               26.11.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 347/27

         Решение на Общия съд от 18 октомври 2011 г. — SLV Elektronik/СХВП — Jiménez Muñoz (LINE)
   (Дело T-449/08) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „LINE“ - По-ранна национална словна и фигуративна марка „Line“ - Частичен отказ за регистрация - Относителни основания за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2011/C 347/41
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: SLV Elektronik GmbH (Юбах-Паленберг, Германия) (представител: C. König)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: R. Manea)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Angel Jiménez Muñoz (Хелида, Испания)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 18 юли 2008 г. (преписка R 759/2007-4) в производство по възражение със страни Angel Jiménez Muñoz и SLV Elektronik GmbH

      Диспозитив

               1.

               Отменя решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 18 юли 2008 г. (преписка R 759/2007-4) в частта, в която се отнася до следните продукти от клас 11: „лампи със стандартно захранващо напрежение, осветителни уреди и инсталации, уреди за сценично осветление; електрически лампи; резервни части за посочените стоки“.

               2.

               Осъжда СХВП да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 327, 20.12.2008 г.


title: Дело C-96/13: Определение на председателя на десети състав на Съда от 10 февруари 2014 г.  — Европейска комисия/Република Гърция

text:
               16.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 184/23

         Определение на председателя на десети състав на Съда от 10 февруари 2014 г. — Европейска комисия/Република Гърция
   (Дело C-96/13) (1)

   2014/C 184/36
   Език на производството: гръцки
   Председателят на десети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 129, 4.5.2013 г.