title: Дело T-627/11: Жалба, подадена на 2 декември 2011 г. — ATMvision/Комисия

text:
               18.2.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 49/26

         Жалба, подадена на 2 декември 2011 г. — ATMvision/Комисия
   (Дело T-627/11)
   2012/C 49/48
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: ATMvision AG (Салем, Германия) (представители: A. Cordewener, F. Kutt и C. Jehke)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания

   Жалбоподателят иска:

               —

               изцяло да се отмени решението на ответника от 26 януари 2011 г. относно държавна помощ C 7/10 (ex CP 250/09 и NN 5/10) — схема за пренасяне на данъчни загуби в случай на преструктуриране на предприятия в затруднение („Sanierungsklausel“),

               —

               при условията на евентуалност, да се отмени решението поне в частта, в която не се допуска изключение от задължението за връщане на помощта по съображения за защита на оправданите правни очаквания на предприятията в положението на жалбоподателя или най-малкото не се предвижда преходна уредба в полза на такива предприятия,

               —

               ответникът да бъде осъден да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят по същество твърди следното:

               —

               В обжалваното решение ответникът неправилно приема, че оздравителната клауза („Sanierungsklausel“) по член 8c, параграф 1a от германския закон за корпоративното подоходно облагане (Körperschaftsteuergesetz, наричан по-нататък „KStG“) представлява неправомерна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС. В това отношение жалбоподателят в частност твърди, че ответникът неправилно приема, че режимът по член 8c, параграф 1a KStG е селективен и съставлява необосновано изключение от закрепения в член 8c, параграф 1 KStG принцип, че при определени условия данъчните загуби на дружеството не се пренасят в случай на промяна в собствеността върху капитала. Според жалбоподателя ответникът неправилно разглежда режима по член 8c, параграф 1 KStG като националната референтна система, която е меродавна при проверката за наличието на помощи.

               —

               Меродавна референтна система всъщност се явявала принципно гарантираната в германското право възможност за приспадане на загубите от предходни данъчни периоди, която била следствие от така наречения принцип на облагане на обективните нетни доходи. Според жалбоподателя оздравителната клауза по член 8c, параграф 1a KStG само потвърждава референтната система. Освен това нормата на член 8c, параграф 1 KStG не можела да се разглежда като меродавната национална референтна система и защото била противоконституционна предвид изискванията на германския Основен закон.

               —

               Режимът по член 8c, параграф 1a KStG освен това съставлявал обща мярка, която можела да се приложи в полза на всеки приключил на загуба икономически оператор и не привилегировала някоя отделна група пазарни оператори. Затова според жалбоподателя оздравителната клауза не е селективна.

               —

               Оздравителната клауза по член 8c, параграф 1a KStG била обоснована и предвид естеството и цялостната структура на германската данъчна система, тъй като тази норма ограничавала действието на предвиденото в член 8c, параграф 1 KStG ограничение за приспадането на загубите. В това отношение жалбоподателят твърди, че първоначалната редакция на член 8c KStG била твърде широко формулирана разпоредба за предотвратяване на злоупотреби и че приетото впоследствие (и с обратна сила) изменение на тази разпоредба чрез добавянето на член 8c, параграф 1a KStG само намалило прекомерния нормативен обхват на член 8c, параграф 1 KStG и така възстановило действието на общото правило за приспадане на загубите от предходни данъчни периоди като приложима референтна система.

               —

               Накрая жалбоподателят твърди, че има оправдани правни очаквания, тъй като неблагоприятното решение на ответника не е можело да бъде предвидено и тъй като ответникът не е оспорвал структурно подобната по-ранна норма в старата редакция на член 8, параграф 4 KStG, нито пък сходните уредби в други държави членки.


title: Дело T-387/07 R: Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 14 декември 2007 г. — Португалия/Комисия на Европейските общности (Обезпечително производство — Намаляване на финансова помощ — Молба за спиране на изпълнение — Липса на неотложност)

text:
               23.2.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 51/44

         Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 14 декември 2007 г. — Португалия/Комисия на Европейските общности
   (Дело T-387/07 R)
   (Обезпечително производство - Намаляване на финансова помощ - Молба за спиране на изпълнение - Липса на неотложност)
   (2008/C 51/82)
   Език на производството: португалски
   Страни

      Жалбоподател: Португалска република (представители: L. Fernandes, S. Rodrigues и A. Gattini)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: P. Guerra e Andrade и L. Flynn)
   Предмет
   Молба за спиране на изпълнението, от една страна, на Решение C (2007) 3772 на Комисията от 31 юли 2007 година за намаляване на финансовата помощ, предоставена от Европейския фонд за регионално развитие в полза на общата субсидия „SGAIA“ по силата на Решение C (95) 1769 на Комисията от 28 юли 1995 година, и от друга страна, на претендирания ред за плащане, съдържащ се в дебитно известие от 17 септември 2007 г.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.

               2)

               Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело T-557/12: Определение на Общия съд от 2 октомври 2013 г. — RiskMetrics Solutions/СХВП (RISKMANAGER)

text:
               23.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 344/68

         Определение на Общия съд от 2 октомври 2013 г. — RiskMetrics Solutions/СХВП (RISKMANAGER)
   (Дело T-557/12) (1)

   2013/C 344/125
   Език на производството: английски
   Председателят на четвърти състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 370, 17.12.2011 г.


title: Дело C-16/09: Преюдициално запитване, отправено от Bundesfinanzhof (Германия) на 15 януари 2009 г. — Gudrun Schwemmer/Agentur für Arbeit Villingen-Schwenningen — Familienkasse

text:
               18.4.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 90/7

         Преюдициално запитване, отправено от Bundesfinanzhof (Германия) на 15 януари 2009 г. — Gudrun Schwemmer/Agentur für Arbeit Villingen-Schwenningen — Familienkasse
   (Дело C-16/09)
   2009/C 90/11
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesfinanzhof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Gudrun Schwemmer

      Ответник: Agentur für Arbeit Villingen-Schwenningen — Familienkasse

      Преюдициални въпроси

               1)

               Нормата на член 76, параграф 2 от Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социална сигурност на заети лица, самостоятелно заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността (1), следва ли да се прилага по аналогия с член 10, буква а) от Регламент (ЕИО) № 574/72 на Съвета от 21 март 1972 година за определяне на реда за прилагане на Регламент (ЕИО) № 1408/71 (2), към случаите, в които родителят с право на обезщетения не е поискал семейните обезщетения, на които има право в страната на заетост?

               2)

               В случай че член 76, параграф 2 от Регламент № 1408/71 следва да се прилага по аналогия: въз основа на какви съображения за преценка компетентната по отношение на семейните обезщетения институция на страната на пребиваване може да приложи член 10, буква а) от Регламент № 574/72, все едно че в страната на заетост са били отпуснати обезщетения? Може ли да се ограничи правото на преценка на институцията да приеме, че в страната на заетост са получени семейни обезщетения, когато лицето с право на обезщетения съзнателно не е поискало семейните обезщетения, на които има право в страната на заетост, за да навреди на лицето, което има право на обезщетения за деца в страната на пребиваване?

      (1)  ОВ L 149, стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 26.

      (2)  ОВ L 074, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 74.


title: Дело T-215/10: Решение на Общия съд от 4 октомври 2012 г. — Гърция/Комисия (ФЕОГА — Секция „Гарантиране“ — Разходи, изключени от общностно финансиране — Памук — Помощи за най-нуждаещите се лица — Развитие на селските региони — Ефективност на контрола — Пропорционалност)

text:
               17.11.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 355/24

         Решение на Общия съд от 4 октомври 2012 г. — Гърция/Комисия
   (Дело T-215/10) (1)

   (ФЕОГА - Секция „Гарантиране“ - Разходи, изключени от общностно финансиране - Памук - Помощи за най-нуждаещите се лица - Развитие на селските региони - Ефективност на контрола - Пропорционалност)
   2012/C 355/51
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Жалбоподател: Република Гърция (представители: първоначално I. Chalkias, G. Skiani и E. Leftheriotou, впоследствие I. Chalkias, E. Leftheriotou и X. Basakou)

      Ответник: Европейска комисия (представители: H. Tserepa-Lacombe и A. Markoulli, подпомагани от адв. N. Korogiannakis)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение 2010/152/ЕС на Комисията от 11 март 2010 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА), секция „Гарантиране“, на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските региони (ЕЗФРСР) (ОВ L 63, стр. 7), в частта, с която с него се изключват някои разходи, направени от Република Гърция

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Република Гърция да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 195, 17.7.2010 г.


title: Дело C-316/15: Преюдициално запитване от Supreme Court of the United Kingdom (Обединено кралство), постъпило на 26 юни 2015 г. — The Queen по искане на Hemming (извършващо дейност под търговското наименование „Simply Pleasure Ltd“) и др./Westminster City Council

text:
               21.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 311/22

         Преюдициално запитване от Supreme Court of the United Kingdom (Обединено кралство), постъпило на 26 юни 2015 г. — The Queen по искане на Hemming (извършващо дейност под търговското наименование „Simply Pleasure Ltd“) и др./Westminster City Council
   (Дело C-316/15)
   (2015/C 311/27)
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   Supreme Court of the United Kingdom

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Hemming, извършващо дейност под търговското наименование „Simply Pleasure Ltd“, James Alan Poulton, Harmony Ltd, Gatisle Ltd, извършващо дейност под търговското наименование „Janus“, Winart Publications Ltd, Darker Enterprises Ltd, Swish Publications Ltd.

      Ответник: Westminster City Council

      Преюдициални въпроси

   В случаите когато кандидат за предоставяне или подновяване на разрешение за секс кино или секс магазин трябва да заплати такса, съставена от две части: едната, свързана с администрирането на молбата и неподлежаща на възстановяване, а другата — за управление на разрешителния режим и подлежаща на възстановяване при отхвърляне на молбата:

               1)

               изискването за заплащане на такса, включваща втората, подлежаща на възстановяване част, достатъчно ли е с оглед на правото на Съюза да се приеме, че ответниците са заплатили разноски във връзка със своето участие, които противоречат на член 13, параграф 2 от Директива 2006/123/ЕО относно услугите на вътрешния пазар (1), тъй като размерът на тази такса надхвърля разходите на Westminster City Council за разглеждане на молбата?

               2)

               заключението, че изискването за плащане на такава такса би следвало да се разглежда като включващо разноски — или евентуално разноски, надхвърлящи разходите на Westminster City Council за разглеждане на молбата — зависи ли от други обстоятелства (и, ако да, от какви), като например:

                           а)

                           доказателства, че заплащането на втората, подлежаща на възстановяване част, води или има вероятност да доведе до разноски или загуби за кандидата,

                           б)

                           размерът на втората, подлежаща на възстановяване част, и периодът на задържането ѝ, преди да бъде възстановена, или

                           в)

                           всяко намаляване на разходите на Westminster City Council за разглеждане на молбите (и следователно на неподлежащата на възстановяване част) в резултат на изискване за предварително заплащане от всички кандидати на такса, съставена от двете части?

      (1)  ОВ L 376, стр. 36; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 58,стр. 50.


title: Дело C-116/06: Решение на Съда (четвърти състав) от 20 септември 2007 г. (преюдициално запитване от Tampereen käräjäoikeus — Финландия) — Sari Kiiski/Tampereen kaupunki (Равно третиране на мъжете и жените — Закрила на бременни работнички — Член 2 от Директива 76/207/ЕИО — Право на отпуск по майчинство — Член 8 и член 11 от Директива 92/85/ЕИО — Влияние върху правото да се промени продължителността на отпуск за отглеждане на дете )

text:
               10.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/12

         Решение на Съда (четвърти състав) от 20 септември 2007 г. (преюдициално запитване от Tampereen käräjäoikeus — Финландия) — Sari Kiiski/Tampereen kaupunki
   (Дело C-116/06) (1)

   (Равно третиране на мъжете и жените - Закрила на бременни работнички - Член 2 от Директива 76/207/ЕИО - Право на отпуск по майчинство - Член 8 и член 11 от Директива 92/85/ЕИО - Влияние върху правото да се промени продължителността на „отпуск за отглеждане на дете“)
   (2007/C 269/24)
   Език на производството: фински
   Препращаща юрисдикция
   Tampereen käräjäoikeus
   Страни в главното производство

      Ищец: Sari Kiiski

      Ответник: Tampereen kaupunki
   Предмет
   Преюдициално запитване — Tълкуване на член 2 от Директива 76/207/ЕИО на Съвета от 9 февруари 1976 година относно прилагането на принципа на равното третиране на мъжете и жените по отношение на достъпа до заетост, професионалната квалификация и развитие и на условията на труд (OВ L 39, стр. 40; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 164), изменена с Директива 2002/73/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 септември 2002 година (OВ L 269, стр. 15), и на член 8 и на член 11 от Директива 92/85/ЕИО на Съвета от 19 октомври 1992 година за въвеждане на мерки за насърчаване подобряването на безопасността и здравето по време на работа на бременни работнички и на работнички родилки или кърмачки (ОВ L 348, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 3, стр. 3) — Отказ на работодателя да намали продължителността на родителски отпуск за отглеждане на дете — Молба, подадена преди началото на отпуска на основание на нова бременност на заинтересованото лице — Национална правна уредба, която предвижда като условие за промяната на продължителността на отпуска, непредвидими и основателни причини, практика възприета на основание на колективен трудов договор, който изключва бременността от тези причини
   Диспозитив
   Член 2 от Директива 76/207/ЕИО на Съвета от 9 февруари 1976 година относно прилагането на принципа на равното третиране на мъжете и жените по отношение на достъпа до заетост, професионалната квалификация и развитие, и на условията на труд, изменена с Директива 2002/73/ЕО на Европейския парламент и Съвета от 23 септември 2002 година, който забранява всяка пряка или непряка дискриминация, основаваща се на пола, що се отнася до условията на труд, както и член 8 и член 11 от Директива 92/85/ЕИО на Съвета от 19 октомври 1992 година за въвеждане на мерки за насърчаване подобряването на безопасността и здравето по време на работа на бременни работнички и на работнички родилки или кърмачки (Десета специална директива по смисъла на член 16, параграф 1 от Директива 89/391/ЕИО), които уреждат отпуска по майчинство, не допускат национални разпоредби относно отпуска за отглеждане на дете, които, доколкото не вземат предвид промените, които предизвиква бременността за съответната работничка в периода от най-малко четиринадесет седмици, който предхожда и следва раждането, не позволяват на заинтересованото лице по негово искане да получи промяна на периода на отпуска за отглеждане на дете, в момента в който то предяви правото си на отпуск по майчинство, и по този начин го лишават от правата, присъщи на отпуска по майчинство.

      (1)  ОВ C 121, 20.5.2006 г.


title: Дело C-117/13: Решение на Съда (четвърти състав) от 11 септември 2014 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof — Германия) — Technische Universität Darmstadt/Eugen Ulmer KG (Преюдициално запитване — Директива 2001/29/ЕО — Авторско право и сродни права — Изключения и ограничения — Член 5, параграф 3, буква н) — Използване, за целите на частно изследване или проучване, на произведения или други закриляни обекти — Книга, предоставена на разположение на отделни лица от публиката чрез специализирани терминали в общодостъпна библиотека — Понятие за произведение, което не подлежи на „условия за покупка или лицензия“  — Право на библиотеката да цифровизира произведение, което е част от нейната колекция, за да го предостави на разположение на ползвателите чрез специализирани терминали — Предоставяне на разположение на произведението чрез специализирани терминали, които позволяват отпечатването му на хартия или съхраняването му на USB устройство)

text:
               17.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 409/11

         Решение на Съда (четвърти състав) от 11 септември 2014 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof — Германия) — Technische Universität Darmstadt/Eugen Ulmer KG
   (Дело C-117/13) (1)

   ((Преюдициално запитване - Директива 2001/29/ЕО - Авторско право и сродни права - Изключения и ограничения - Член 5, параграф 3, буква н) - Използване, за целите на частно изследване или проучване, на произведения или други закриляни обекти - Книга, предоставена на разположение на отделни лица от публиката чрез специализирани терминали в общодостъпна библиотека - Понятие за произведение, което не подлежи на „условия за покупка или лицензия“ - Право на библиотеката да цифровизира произведение, което е част от нейната колекция, за да го предостави на разположение на ползвателите чрез специализирани терминали - Предоставяне на разположение на произведението чрез специализирани терминали, които позволяват отпечатването му на хартия или съхраняването му на USB устройство))
   2014/C 409/15
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesgerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Technische Universität Darmstadt

      Ответник: Eugen Ulmer KG

      Диспозитив

               1)

               Понятието „условия за покупка или лицензия“, което се съдържа в член 5, параграф 3, буква н) от Директива 2001/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 година относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество, трябва да се разбира в смисъл, че притежателят на правата и посочено в тази разпоредба учреждение, като общодостъпна библиотека, трябва да са сключили лицензионен договор или договор за използване на съответното произведение, в който са конкретизирани условията, при които учреждението може да използва това произведение.

               2)

               Член 5, параграф 3, буква н) от Директива 2001/29 във връзка с член 5, параграф 2, буква в) от нея трябва да се тълкува в смисъл, че допуска държава членка да даде на посочените в тези разпоредби общодостъпни библиотеки правото да цифровизират произведенията, които са част от тяхната колекция, ако това действие по възпроизвеждане е необходимо за целите на предоставянето на тези произведения на разположение на техните ползватели чрез специализирани терминали в помещенията на тези учреждения.

               3)

               Член 5, параграф 3, буква н) от Директива 2001/29 трябва да се тълкува в смисъл, че не обхваща действия като отпечатването на произведения на хартия или съхраняването им на USB устройство, извършени от ползватели в специализирани терминали, създадени в посочените от тази разпоредба общодостъпни библиотеки. Такива действия обаче евентуално могат да бъдат разрешени съгласно националното законодателство, с което се транспонират изключенията и ограниченията по член 5, параграф 2, буква а) или б) от споменатата директива, стига във всеки отделен случай да са изпълнени условията, поставени от тези разпоредби.

      (1)  ОВ C 171, 15.6.2013 г.


title: Дело T-439/12: Жалба, подадена на 5 октомври 2012 г. — Trefilerías Quijano/Комисия

text:
               1.12.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 373/11

         Жалба, подадена на 5 октомври 2012 г. — Trefilerías Quijano/Комисия
   (Дело T-439/12)
   2012/C 373/18
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Trefilerías Quijano, SA (Los Corrales de Buelna, Испания) (представители: F. González Díaz, abogado, и P. Herrero Prieto, abogada)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени на основание член 264 ДФЕС Решението на Европейската комисия от 25 юли 2012 г. по дело COMP/38.344 — Стомана за предварително напрягане,

               —

               да изиска от Комисията, в съответствие с член 24 от Статута на Съда на Европейския съюз и член 64, параграф 3, буква г) от Процедурния правилник на Общия съд, да представи документите, сметките и останалите фактически и/или правни елементи, които са ѝ послужили като основание за приемането на заявленията за неплатежоспособност на Proderac, CB, ITAS, OriMartin, Siderúrgica Latina Martin и/или намаляване на размера на глобата на ArcelorMittal,

               —

               във всички случаи, да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Правните основание и основни доводи вече са изложени по делото Global Steel Wire/Комисия, T-438/12.


title: Дело T-51/15: Жалба, подадена на 3 февруари 2015 г.  — PAN Europe/Комисия

text:
               13.4.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 118/33

         Жалба, подадена на 3 февруари 2015 г. — PAN Europe/Комисия
   (Дело T-51/15)
   (2015/C 118/42)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) (Брюксел, Белгия) (представител: B. Kloostra, lawyer)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на Комисията от 24 ноември 2014 г. относно Ares(2014)3900631 (наричано по-нататък „обжалваното решение“), с което тя потвърждава до голяма част своето решение от 3 юни 2014 г. относно Ares (2014)2150615, в което последната се произнася по искането за информация на PAN Europe от 3 януари 2014 г. (регистрирано в Комисията на 6 януари 2014 г.);

               —

               да осъди Комисията да заплати разноските в производството.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага две основания.

               1.

               С първото основание той твърди, че с приемането на обжалваното решение Комисията не изпълнила Регламент (ЕО) № 1367/2006 и неправилно не го приложила — или го приложила само частично — тъй като:

                           —

                           нарушила член 2, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕО) № 1367/2006, като не взела предвид факта, че исканата информация представлява информация за околната среда;

                           —

                           нарушила член 6, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1367/2006 и член 4, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1049/2001, тъй като не е тълкувала основанието за отказ по член 4, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1049/2001 в съответствие с член 4, параграф 3, втора алинея на Орхуската конвенция и/или не го тълкувала достатъчно ограничително; не съпоставила, от една страна, конкретния интерес от защита на процеса на вземане на решения, на който Комисията се позовава, и от друга страна, общия интерес от оповестяване на информация за околната среда, и не мотивирала в достатъчна степен своя отказ да оповести информация;

                           —

                           нарушила член 6, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1367/2006 и член 4 от Регламент 1049/2001, тъй като не разгледала специално и конкретно документите, посочени в искането за достъп и не обосновала за всеки отделен документ причината, поради която не бива да бъде оповестявана информацията.

               2.

               С второто основание се твърди, че с приемането на обжалваното решение Комисията нарушила Регламент (ЕО) № 1049/2001, и по-специално член 4 от този регламент и/или по-конкретно член 4, параграф 3 от него, тъй като не доказала, че се прилага посоченото основание за отказ; неправилно не съпоставила интересите от оповестяването, както и неправилно и в нарушение на член 4 от Регламент (ЕО) № 1049/2001 не разгледала специално и конкретно документите, посочени в искането за достъп.


title: Дело F-98/07: Иск, предявен на 3 октомври 2007 г. — Petrilli/Комисия

text:
               8.12.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 297/48

         Иск, предявен на 3 октомври 2007 г. — Petrilli/Комисия
   (Дело F-98/07)
   (2007/C 297/96)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Nicole Petrilli (Sint Stevens Woluwe, Белгия) (представител: J. L. Lodomez, адвокат)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               да обяви настоящия иск за отмяна за допустим и основателен;

               —

               да отмени решението от 20 юли 2007 г., с което органът по назначаване отхвърля искането, подадено от ищеца на основание член 90, параграф 1 от Правилника за длъжностните лица на Европейските общности (Правилника) за подновяване на договора му в Генерална дирекция „Изследвания“ на Комисията;

               —

               да отмени всяко решение, което Комисията може да приеме въз основа на жалбата, която ищецът е подал паралелно с настоящия иск и с иска за спиране на решението на органа по назначаване от 20 юли 2007 г.;

               —

               да обяви иска за обезщетение за допустим и основателен;

               —

               да разпореди на Комисията да даде възможност на ищеца да включи отново длъжността си на договорно нает служител в отдел „Т2“ на Генерална дирекция „Изследвания“ за период от 18 месеца като обвърже неизпълнението на това разпореждане с периодична имуществена санкция от 1 000,00 евро за всеки ден забава;

               —

               да осъди Комисията да заплати на ищеца обезщетение за имуществени вреди, причинени от загуба на право на възнаграждение след отказа за подновяване на договора му, в размер на сума, съответстваща на възнаграждението, което той би получил ако договорът му за наемане като служител е бил продължен до изтичането на трите години;

               —

               да осъди Комисията да поправи другите вреди, които ищецът е понесъл в резултат на отпадналата възможност да получи безсрочен договор в бъдещата Изпълнителна агенция за изследвания (REA) вследствие на неподновяването на споменатия договор, както и в резултат на лишаването му от възможността да приключи задачите си в Комисията и така да придобие по-задълбочен опит в тяхното изпълнение;

               —

               да осъди Комисията да заплати на ищеца обезщетение за неимуществени вреди, причинени от решението за отказ за подновяване на договора му, сума, на която Първоинстанционният съд следва да реши какъв е размерът и която неокончателно се определя на 1 евро при изрично запазване на правото да бъде увеличена в хода на делото;

               —

               да осъди Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   В подкрепа на иска си ищецът се позовава на четири правни основания, първото от които е изведено от нарушение на принципа за законност и на член 88 от Условия за работа на другите служители (RAA). Ищецът поддържа, че решението за отказ за подновяване на договора му като договорно нает служител, прието на основание на Решението на Комисията от 28 април 2004 г. относно максималната продължителност на наемане на временен персонал в службите на Комисията, не допуска прилагането на член 88 от RAA, което прилагане би позволило подновяване на договора му за нов период от 18 месеца. Решението от 28 април 2004 г. било незаконно доколкото ограничавало правата, предвидени в разпоредбите на правилника.
   Второто правно основание е изведено от нарушение на принципа за добро управление, както и на задължението да се взимат предвид интересите на служителите и на службата. Ищецът изтъква, че оспорваното решение не отчита нито личното му положение, нито интересите на службата и на агенцията, която предстои да бъде създадена.
   Третото правно основание е изведено от липсата на достатъчно мотиви и от нарушение на член 3б от RAA. Ищецът се позовава по-специално на автоматичния отказ да му бъде подновен договорът поради изтичане на посочения в решението от 28 април 2004 г. максимален срок от шест години, който отказ противоречал на философията на член 3б от RAA, основаващ се върху намерението да се наемат лица със срочен договор за изпълнение на функции в специализирани области за времето, необходимо им за изпълнението на конкретна задача.
   Четвъртото правно основание е изведено от обстоятелството, че решението от 28 април 2004 г. нарушавало Директива 1999/70 ЕО на Съвета от 28 юни 1999 година (ОВ L 175, стр. 43), както и основните принципи на европейското трудово право, социалните права на служителите и в частност принципа за стабилна заетост и за забрана на дискриминация. По отношение на последния принцип ищецът подчертава, че максималната продължителност от шест години се прилагала само по отношение на служителите, които са договорно наети на основание член 3б от RAA, докато наетите на основание член 3а от RAA, разполагали с възможност да получат договор за неопределено време.


               10.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/3

         Полагане на клетва от новите членове на Първоинстанционния съд
   (2007/C 269/06)
   След като бяха назначени за съдии в Първоинстанционния съд на Европейските общности за периода от 1 септември 2007 г. до 31 август 2013 г. с решения на представителите на правителствата на държавите-членки на Европейските общности от 25 април 2007 г. (1) и от 23 май 2007 г. (2), г-н Dittrich, г-н Soldevila Fragoso и г-н Truchot положиха клетва пред Съда на Европейските общности на 17 септември 2007 г.
   След като бе назначен за съдия в Първоинстанционния съд на Европейските общности за периода от 17 септември 2007 г. до 31 август 2010 г. с решение на представителите на правителствата на държавите-членки на Европейските общности от 25 април 2007 г. (3), г-н Frimodt Nielsen положи клетва пред Съда на Европейските общности на 17 септември 2007 г.

      (1)  OВ L 114, 1.5.2007 г., стp. 27.

      (2)  OВ L 139, 31.5.2007 г., стp. 32.

      (3)  OВ L 114, 1.5.2007 г., стp. 26.


title: Дело C-419/14: Решение на Съда (трети състав) от 17 декември 2015 г. (преюдициално запитване от Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság — Унгария) — WebMindLicenses kft/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Adó- és Vám Főigazgatóság (Преюдициално запитване — Данък върху добавената стойност — Директива 2006/112/ЕО — Членове 2, 24, 43, 250 и 273 — Място на доставка на услуги, предоставяни по електронен път — Изкуствено установяване на това място чрез конструкция, която не отразява икономическата действителност — Злоупотреба с право — Регламент (ЕО) № 904/2010 — Харта на основните права на Европейския съюз — Членове 7, 8, 41, 47 и 48, член 51, параграф 1, и член 52, параграфи 1 и 3 — Право на защита — Право на изслушване — Използване от данъчната администрация на доказателства, получени без знанието на данъчнозадълженото лице в рамките на паралелно неприключило наказателно производство — Прихващане на далекосъобщения и изземване на електронни съобщения)

text:
               22.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 68/16

         Решение на Съда (трети състав) от 17 декември 2015 г. (преюдициално запитване от Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság — Унгария) — WebMindLicenses kft/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Adó- és Vám Főigazgatóság
   (Дело C-419/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Данък върху добавената стойност - Директива 2006/112/ЕО - Членове 2, 24, 43, 250 и 273 - Място на доставка на услуги, предоставяни по електронен път - Изкуствено установяване на това място чрез конструкция, която не отразява икономическата действителност - Злоупотреба с право - Регламент (ЕО) № 904/2010 - Харта на основните права на Европейския съюз - Членове 7, 8, 41, 47 и 48, член 51, параграф 1, и член 52, параграфи 1 и 3 - Право на защита - Право на изслушване - Използване от данъчната администрация на доказателства, получени без знанието на данъчнозадълженото лице в рамките на паралелно неприключило наказателно производство - Прихващане на далекосъобщения и изземване на електронни съобщения))
   (2016/C 068/20)
   Език на производството: унгарски

      Запитваща юрисдикция

   Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: WebMindLicenses kft

      Ответник: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Adó- és Vám Főigazgatóság

      Диспозитив

               1)

               Правото на Съюза трябва да се тълкува в смисъл, че при обстоятелства като разглежданите по делото в главното производство, за да се прецени дали лицензионен договор с предмет предоставянето на ноу-хау за поддържане на интернет сайт, чрез който са предоставяни интерактивни аудио-визуални услуги, сключен с дружество, установено в държава членка, различна от тази, на чиято територия е установено дружеството лицензодател, произтича от злоупотреба с право с цел възползване от по-ниската ставка на данъка върху добавената стойност, приложима към посочените услуги в тази друга държава членка, фактите, че управителят и едноличен собственик на дружеството лицензодател е създателят на разглежданото ноу-хау, че същото това лице е оказвало влияние или е извършвало контрол върху развитието и използването на посоченото ноу-хау и върху доставката на основаващите се на него услуги, че управлението на финансовите операции, на персонала и на техническите средства, необходими за предоставянето на посочените услуги, се е извършвало от подизпълнители, както и причините, които са могли да доведат дружеството лицензодател до това да предостави разглежданото ноу-хау на дружество, установено в тази друга държава членка, вместо да го използва самото то, сами по себе си не изглеждат решаващи.
               Запитващата юрисдикция следва да анализира всички изложени по делото в главното производство фактически обстоятелства, за да определи дали посоченият договор е представлявал чисто изкуствена конструкция, прикриваща обстоятелството, че разглежданата доставка на услуги не е била действително извършвана от дружеството лицензополучател, а на практика от дружеството лицензодател, като провери по-специално дали установяването на икономическата дейност или на постоянния обект на лицензополучателя не е било действително, дали за извършване на съответната икономическа дейност това дружество не е притежавало подходяща организационна структура в смисъл на помещения, персонал и технически средства или дали посоченото дружество не е извършвало тази икономическа дейност от свое име и за собствена сметка, на своя отговорност и на свой риск.

               2)

               Правото на Съюза трябва да се тълкува в смисъл, че при установяване на злоупотреба, довела до определяне на мястото на дадена доставка на услуги в държава членка, различна от тази, в която то би било, ако не беше налице тази злоупотреба, обстоятелството, че данъкът върху добавената стойност е бил платен в тази друга държава членка в съответствие с нейното законодателство, не е пречка да се определи допълнително задължение за плащане на този данък в държавата членка на мястото, в което тази доставка на услуги е била действително извършена.

               3)

               Регламент (ЕС) № 904/2010 на Съвета от 7 октомври 2010 година относно административното сътрудничество и борбата с измамите в областта на данъка върху добавената стойност трябва да се тълкува в смисъл, че данъчната администрация на държава членка, която разглежда изискуемостта на данъка върху добавената стойност за доставки, които вече са били обложени с този данък в други държави членки, е длъжна да отправи молба за предоставяне на информация до данъчните администрации на тези други държави членки, когато подобна молба е полезна, дори необходима, за да се определи, че данъкът върху добавената стойност е изискуем в първата държава членка.

               4)

               Правото на Съюза трябва да се тълкува в смисъл, че за целите на прилагането на член 4, параграф 3 ДЕС, член 325 ДФЕС, член 2, член 250, параграф 1 и член 273 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност, това право допуска данъчната администрация да използва доказателства, събрани в рамките на паралелно все още неприключило наказателно производство без знанието на данъчнозадълженото лице, например чрез прихващане на далекосъобщения и изземване на електронни съобщения, за да се установи наличието на злоупотреба в областта на данъка върху добавената стойност, при условие че събирането на тези доказателства в рамките на посоченото наказателно производство и тяхното използване в рамките на административното производство не нарушава правата, гарантирани от правото на Съюза.

               5)

               При условия като разглежданите в главното производство националната юрисдикция, която извършва контрол на законосъобразността на основано на подобни доказателства решение за определяне на допълнително задължение за плащане на данъка върху добавената стойност, следва по силата на членове 7 и 47 и член 52, параграф 1 от Хартата на основните права на Европейския съюз да провери, от една страна, дали прихващането на далекосъобщения и изземването на електронни съобщения са били способи за разследване, предвидени в закона и необходими в рамките на наказателното производство, и от друга страна, дали използването от посочената администрация на събраните по този начин доказателства е било също разрешено от закона и необходимо. Освен това запитващата юрисдикция следва да провери дали в съответствие с общия принцип на зачитане на правото на защита в рамките на административното производство данъчнозадълженото лице е имало възможност да получи достъп до тези доказателства и да бъде изслушано във връзка с тях. Ако националната юрисдикция установи, че данъчнозадълженото лице не е имало тази възможност или че посочените доказателства са били събрани в рамките на наказателното производство или използвани в административното производство в нарушение на член 7 от Хартата на основните права на Европейския съюз, тя трябва да изключи тези доказателства и да отмени споменатото решение, ако поради тази причина то се окаже неоснователно. Тези доказателства трябва също да се изключат, ако националната юрисдикция няма право да провери дали в рамките на наказателното производство те са били събрани в съответствие с правото на Съюза или най-малкото въз основа на вече извършена от наказателна юрисдикция в рамките на състезателно производство проверка да се увери, че тези доказателства са били събрани в съответствие с правото на Съюза.

      (1)  ОВ C 439, 8.12.2014 г.


title: Дело C-78/14 P: Жалба, подадена на 13 февруари 2014 г. от Европейската комисия срещу решението, постановено от Общия съд (пети състав) на 12 декември 2013 г. по дело T-117/12, ANKO/Комисия

text:
               7.4.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 102/26

         Жалба, подадена на 13 февруари 2014 г. от Европейската комисия срещу решението, постановено от Общия съд (пети състав) на 12 декември 2013 г. по дело T-117/12, ANKO/Комисия
   (Дело C-78/14 P)
   2014/C 102/36
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Жалбоподател: Европейска комисия (представители: D. Triantafyllou и B. Conte)

      Друга страна в производството: ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на Общия съд,

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Комисията е сключила с две отделни обединения, в които е участвал ответникът ANKO, споразумения за отпускане на безвъзмездни средства за финансиране на проектите Oasis и Perform в рамките на Седмата рамкова програма на Европейската общност за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности.
   В контекста на споменатия договор Комисията изтъква, че Общият съд неправилно е изтълкувал общите условия на договора и в частност член II.5, параграф 3, буква г) [и косвено, член ΙΙ.14, параграф 1, втора алинея)].
   Неправилното тълкуване на общите условия на договора е представено по-конкретно в следните основания за обжалване:

               1.

               Погрешна преценка на сериозния и системен характер на нередовностите като мотив за спиране.

               2.

               Погрешна преценка на вероятността/риска нередовностите да се повторят.

               3.

               Неправилен извод от ad hoc корекцията.

               4.

               Неправилно тълкуване на възможността да се използват средните разходи и погрешно прилагане на същата към фиктивните разходи — изопачаване на доказателствата.

               5.

               Смесване между условия за спиране (подозрение) и условия за допустимост (сигурност).


title: Дело C-596/13 P: Жалба, подадена на 21 ноември 2013 г. от Европейската комисия срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 6 септември 2013 г. по дело T-465/11, Globula/Европейска комисия

text:
               1.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 61/2

         Жалба, подадена на 21 ноември 2013 г. от Европейската комисия срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 6 септември 2013 г. по дело T-465/11, Globula/Европейска комисия
   (Дело C-596/13 P)
   2014/C 61/03
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Европейска комисия (представители: K. Herrmann, L. Armati)

      Други страни в производството: Globula a.s., Чешка република

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Съда:

               —

               да отмени Решение на Общия съд (четвърти състав) от 6 септември 2013 г., съобщено на Комисията на 11 септември 2013 г., по дело T-465/11, Globula/Европейска комисия,

               —

               да приеме, че първото изложено пред първата инстанция основание не е обосновано и да върне делото за ново разглеждане на Общия съд, който да се произнесе по второто и третото основание, изложени пред първата инстанция, и

               —

               да не се произнася по въпроса за разноските пред двете инстанции.

      Правни основания и основни доводи

   Според Комисията обжалваното решение трябва да се отмени по следните причини:

               Първо, Общият съд нарушил член 288 ДФЕС и член 297, параграф 1 ДФЕС, като приел, че в настоящия спор се прилагат нормите на Втора газова директива (1): тази първа група изложени от Комисията доводи се отнася до въпроса дали Общият съд правилно (мълчаливо) приема, че Комисията приложила Трета газова директива (2) с обратна сила.

               Второ, Общият съд дал неправилна правна квалификация на фактите и не приложил правилно посочения от самия него правен критерий. Ако се предположи, че Общият съд правилно приема, че материалноправните норми на Трета газова директива се прилагат с обратна сила (quod non), трябва да се разгледа въпросът дали съдържащите се в член 36 от Трета газова директива норми представляват неразделно цяло от гледна точка на момента, в който те произвеждат ефект, за да се прецени дали Общият съд също правилно приема, че по същия начин е било забранено прилагането с обратна сила на съдържащите се в тази директива процесуални норми.

               Според Комисията преценката въз основа на съдържащите се в Трета газова директива процесуални и материалноправни норми на въпросното решение за освобождаване, за което е уведомена, не предполага прилагане с обратна сила на този акт, а е съобразено с принципа за незабавно прилагане, според който норма от правото на Съюза се прилага от момента, в който влезе в сила, по отношение на бъдещи последици от положение, възникнало при действието на старата норма.

      (1)  Директива 2003/55/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2003 година относно общите правила за вътрешния пазар на природен газ и отменяне на Директива 98/30/ЕО (ОВ L 176, стр. 57; Специално издание на български език, 2007 г., глава 12, том 2, стр. 80).

      (2)  Директива 2009/73/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 година относно общите правила за вътрешния пазар на природен газ и за отмяна на Директива 2003/55/ЕО (ОВ L 211, стр. 94).


title: Дело C-503/14: Решение на Съда (четвърти състав) от 21 декември 2016 г. — Европейска комисия/Португалска република (Неизпълнение на задължения от държава членка — Членове 21 ДФЕС, 45 ДФЕС и 49 ДФЕС — Членове 28 и 31 от Споразумението за Европейското икономическо пространство — Свободно движение на хора — Свободно движение на работници — Свобода на установяване — Данъчно облагане на физически лица за увеличения на стойността вследствие на замяна на дялове или акции — Данъчно облагане на физически лица за увеличения на стойността вследствие на прехвърляне на цялото имущество, свързано с упражняване на стопанска и професионална дейност — Данъчно облагане на частноправни субекти на изхода — Незабавно събиране на данъка — Разлика в третирането на физическите лица, които прехвърлят дружествени дялове или акции и запазват местоживеенето си на националната територия, и на онези физически лица, които извършват такава замяна и преместват местоживеенето си в друга държава членка на Европейския съюз или на Европейското икономическо пространство — Разлика в третирането на физическите лица, които извършват прехвърляне на цялото имущество, свързано с упражнявана от тях дейност в лично качество, на дружество със седалище или с действително управление на територията на Португалия и на онези физически лица, които извършват такова прехвърляне на дружество със седалище или с действително управление на територията на друга държава членка — Пропорционалност)

text:
               20.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/2

         Решение на Съда (четвърти състав) от 21 декември 2016 г. — Европейска комисия/Португалска република
   (Дело C-503/14) (1)

   ((Неизпълнение на задължения от държава членка - Членове 21 ДФЕС, 45 ДФЕС и 49 ДФЕС - Членове 28 и 31 от Споразумението за Европейското икономическо пространство - Свободно движение на хора - Свободно движение на работници - Свобода на установяване - Данъчно облагане на физически лица за увеличения на стойността вследствие на замяна на дялове или акции - Данъчно облагане на физически лица за увеличения на стойността вследствие на прехвърляне на цялото имущество, свързано с упражняване на стопанска и професионална дейност - Данъчно облагане на частноправни субекти на изхода - Незабавно събиране на данъка - Разлика в третирането на физическите лица, които прехвърлят дружествени дялове или акции и запазват местоживеенето си на националната територия, и на онези физически лица, които извършват такава замяна и преместват местоживеенето си в друга държава членка на Европейския съюз или на Европейското икономическо пространство - Разлика в третирането на физическите лица, които извършват прехвърляне на цялото имущество, свързано с упражнявана от тях дейност в лично качество, на дружество със седалище или с действително управление на територията на Португалия и на онези физически лица, които извършват такова прехвърляне на дружество със седалище или с действително управление на територията на друга държава членка - Пропорционалност))
   (2017/C 053/02)
   Език на производството: португалски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: G. Braga da Cruz и W. Roels)

      Ответник: Португалска република (представители: L. Inez Fernandes, M. Rebelo и J. Martins da Silva)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Федерална република Германия (представители: T. Henze и K. Petersen)

      Диспозитив

               1)

               Като е приела и е запазила в сила член 10, параграф 9, буква а) от Código do Imposto sobre o Rendimento das Pessoas Singulares (Кодекс за подоходното облагане на физическите лица), съгласно който, когато данъчнозадължено лице е изгубило качеството си на живеещ на португалска територия, с оглед на данъчното облагане за годината, през която е настъпило това обстоятелство, данъчнозадълженото лице трябва да включи в категорията на увеличенията на стойността и сумата, която по силата на член 10, параграф 8 от посочения кодекс не е била обложена при замяната на дружествените дялове или акции, Португалската република не е изпълнила задълженията си по членове 21 ДФЕС, 45 ДФЕС и 49 ДФЕС, както и по членове 28 и 31 от Споразумението за ЕИП от 2 май 1992 г.

               2)

               Като е приела и е оставила в сила член 38, параграф 1, буква а) от същия кодекс, който запазва възможността предвиденото с тази разпоредба отлагане на данъчното облагане да се ползва от физическите лица, прехвърлили цялото имущество, с което те упражняват стопанска или професионална дейност в лично качество, на дружество с уставно седалище и с място на действително управление на португалската територия, Португалската република не е изпълнила задълженията си по член 49 ДФЕС и по член 31 от Споразумението за ЕИП.

               3)

               Осъжда Португалската комисия да понесе, наред с направените от нея съдебни разноски, и тези, направени от Европейската комисия.

               4)

               Федерална република Германия понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 16, 19.1.2015 г.


title: Дело T-316/11: Решение на Общия съд от 16 септември 2011 г. — Kadio Morokro/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки, взети с оглед ситуацията в Кот д'Ивоар — Замразяване на средства — Задължение за мотивиране)

text:
               29.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 319/19

         Решение на Общия съд от 16 септември 2011 г. — Kadio Morokro/Съвет
   (Дело T-316/11) (1)

   (Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки, взети с оглед ситуацията в Кот д'Ивоар - Замразяване на средства - Задължение за мотивиране)
   2011/C 319/39
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Mathieu Kadio Morokro (Cocody, Кот д'Ивоар) (представител: S. Le Damany, avocat)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: B. Driessen и G. Étienne)

      Предмет

   Искане за отмяна — както на Решение 2011/221/ОВППС на Съвета от 6 април 2011 година за изменение на Решение 2010/656/ОВППС за подновяване на ограничителните мерки срещу Кот д’Ивоар (ОВ L 93, стp. 20), така и на Регламент (ЕС) № 330/2011 на Съвета от 6 април 2011 година за изменение на Регламент (ЕО) № 560/2005 за налагане на някои специфични ограничителни мерки, насочени към определени лица и стопански субекти, с оглед ситуацията в Кот д’Ивоар (ОВ L 93, стp. 10) — в частта, в която тези актове се отнасят до жалбоподателя.

      Диспозитив

               1.

               Отменя Решение 2011/221/ОВППС на Съвета от 6 април 2011 година за изменение на Решение 2010/656/ОВППС за подновяване на ограничителните мерки срещу Кот д’Ивоар и Регламент (ЕС) № 330/2011 на Съвета от 6 април 2011 година за изменение на Регламент (ЕО) № 560/2005 за налагане на някои специфични ограничителни мерки, насочени към определени лица и стопански субекти, с оглед ситуацията в Кот д’Ивоар в частта, в която тези актове се отнасят до г-н Mathieu Kadio Morokro.

               2.

               Последиците от Решение 2011/221 за г-н Kadio Morokro се запазват до момента, в който отмяната на Регламент № 330/2011 породи действие.

               3.

               Осъжда Съвета на Европейския съюз да понесе, наред с направените от него съдебни разноски, и съдебните разноски на г-н Kadio Morokro.

      (1)  ОВ C 226, 30.7.2011 г.


title: Дело C-259/13: Определение на председателя на Съда от 6 февруари 2014 г. (преюдициално запитване, отправено от Bundesgerichtshof — Германия) — Elena Recinto-Pfingsten/Swiss International Air Lines AG

text:
               14.4.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 112/26

         Определение на председателя на Съда от 6 февруари 2014 г. (преюдициално запитване, отправено от Bundesgerichtshof — Германия) — Elena Recinto-Pfingsten/Swiss International Air Lines AG
   (Дело C-259/13) (1)

   2014/C 112/33
   Език на производството: немски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 260, 7.9.2013 г.


title: Дело C-558/07: Преюдициално запитване, отправено от High Court of Justice (Queen's Bench Division) Administrative Court (Обединеното Кралство) на 17 декември 2007 г. — The Queen on the application of S.P.C.M. SA, C.H. Erbslöh KG, Lake Chemicals and Minerals Limited, Hercules Incorporated/Secretary of State for Environment, Food and Rural Affairs

text:
               23.2.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 51/36

         Преюдициално запитване, отправено от High Court of Justice (Queen's Bench Division) Administrative Court (Обединеното Кралство) на 17 декември 2007 г. — The Queen on the application of S.P.C.M. SA, C.H. Erbslöh KG, Lake Chemicals and Minerals Limited, Hercules Incorporated/Secretary of State for Environment, Food and Rural Affairs
   (Дело C-558/07)
   (2008/C 51/60)
   Език на производството: английски
   Препращаща юрисдикция
   High Court of Justice (Queen's Bench Division) Administrative Court
   Страни в главното производство

      Ищец: S.P.C.M. SA, C.H. Erbslöh KG, Lake Chemicals and Minerals Limited, Hercules Incorporated

      Ответник: Secretary of State for Environment, Food and Rural Affairs
   Преюдициални въпроси

               1.

               С оглед на обстоятелството, че по силата на член 2, параграф 9 от Регламент REACH (EО) № 1907/2006 (1) изискванията за регистрация по дял II от него не се прилагат за полимери, има ли се предвид с посочването на „мономерни вещества“ в член 6, параграф 3:

                           a)

                           реагирали мономери, т.е. мономери, които са реагирали помежду си така, че са станали неделими от полимера, от който са част,

                           б)

                           нереагирали мономери, т.е. мономери, които са резултат от процеса на полимеризация и които запазват собствените си химически отлики и свойства, различаващи се от полимера след края на процеса, или

                           в)

                           едновременно реагирали и нереагирали мономери?

               2.

               Ако отговорът на първия въпрос е a) или в), незаконосъобразно ли прилагането на член 6, параграф 3 от регламента за производители и вносители на полимери на основание, че условията са неразумни, дискриминационни или непропорционални?

      (1)  Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 година относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH), за създаване на Европейска агенция по химикали, за изменение на Директива 1999/45/ЕО и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 793/93 на Съвета и Регламент (ЕО) № 1488/94 на Комисията, както и на Директива 76/769/ЕИО на Съвета и директиви 91/155/ЕИО, 93/67/ЕИО, 93/105/ЕО и 2000/21/ЕО на Комисията (OВ L 396, стp. 1).


title: Решение на Съда от 24 септември 2014 година по дело E-7/14 — Надзорен орган на ЕАСТ срещу Кралство Норвегия (Неизпълнение от страна на държава от ЕИП на нейните задължения — Свобода на предоставяне на услуги — Член 36 от Споразумението за ЕИП — Данък в пълен размер при регистрация на отдадени на лизинг моторни превозни средства, временно внесени в Норвегия от лица с местоживеене в Норвегия)

text:
               16.4.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 122/5

         РЕШЕНИЕ НА СЪДА
   от 24 септември 2014 година
   по дело E-7/14
   Надзорен орган на ЕАСТ срещу Кралство Норвегия
   (Неизпълнение от страна на държава от ЕИП на нейните задължения — Свобода на предоставяне на услуги — Член 36 от Споразумението за ЕИП — Данък в пълен размер при регистрация на отдадени на лизинг моторни превозни средства, временно внесени в Норвегия от лица с местоживеене в Норвегия)
   (2015/C 122/06)
   По дело E-7/14, Надзорен орган на ЕАСТ срещу Кралство Норвегия — ИСК за постановяване, че като е оставило в сила националните разпоредби, съгласно които се дължи данък в пълен размер при регистрация на регистрирани в чужбина моторни превозни средства, отдадени на лизинг, които са внесени временно в Норвегия от лица с местоживеене в Норвегия, без лицата да имат право на освобождаване от или възстановяване на данък в случаите, когато превозното средство нито е предназначено основно за трайно използване в Норвегия, нито действително е използвано по такъв начин, Кралство Норвегия не е изпълнило задълженията си, произтичащи от член 36 от Споразумението за ЕИП — Съдът в състав Carl Baudenbacher, председател, Per Christiansen и Páll Hreinsson (съдия докладчик), съдии, постанови на 24 септември 2014 г. решение, чийто диспозитив гласи:
   С настоящото Съдът:

               1.

               Постановява, че като е оставило в сила националните разпоредби, съгласно които се дължи данък в пълен размер при регистрация на регистрирани в чужбина моторни превозни средства, отдадени на лизинг, които са внесени временно в Норвегия от лица с местоживеене в Норвегия, без лицата да имат право на освобождаване от или възстановяване на данък в случаите, когато превозното средство нито е предназначено основно за трайно използване в Норвегия, нито действително е използвано по такъв начин, Кралство Норвегия не е изпълнило задълженията си, произтичащи от член 36 от Споразумението за ЕИП.

               2.

               Осъжда Кралство Норвегия да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-71/13: Жалба, подадена на 7 февруари 2013 г. — Anapurna/СХВП — Annapurna (ANNAPURNA)

text:
               6.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 101/25

         Жалба, подадена на 7 февруари 2013 г. — Anapurna/СХВП — Annapurna (ANNAPURNA)
   (Дело T-71/13)
   2013/C 101/54
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Anapurna GmbH (Берлин, Германия) (представители: адв. P. Ehrlinger и адв. T. Hagen)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Annapurna SpA (Прато, Италия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение на пети апелативен състав на СХВП от 3 декември 2012 г., доколкото с него се потвърждава регистрацията на марка на Общността № 001368166 „ANNAPURNA“ и тя не се обявява за недействителна за стоките „чанти“ (клас 18), „покривки за легло и спално бельо“ (клас 24) и „дрехи, шапки, пантофи“ (клас 25);

               —

               да осъди встъпилата страна да заплати разноските за производството, включително и направените в хода на производството пред апелативния състав;

               —

               да изиска от ответника да представи доказателствата за използване („доказателства“), подадени от встъпилата страна във връзка с искането за обявяване на недействителност.

      Правни основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, във връзка с която е подадено искане за отмяна: словна марка „ANNAPURNA“ за стоки от класове 3, 18, 24 и 25 — заявка за марка на Общността № 1 368 166.

      Притежател на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав.

      Страна, която иска отмяна на марката на Общността: жалбоподателят.

      Решение на отдела по отмяна: отменя частично марката на Общността.

      Решение на апелативния състав: отменя частично обжалваното решение и отменя марката на Общността за другите стоки.

      Изложени правни основания: нарушение на член 51, параграф 1, буква а) от Регламент на Съвета № 207/2009.


title: Дело C-60/17: Преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Испания), постъпило на 6 февруари 2017 г. — Ángel Somoza Hermo и Ilunión Seguridad S.A./Esabe Vigilancia S.A. и Fondo de Garantía Salarial (FOGASA)

text:
               18.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 121/16

         Преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Испания), постъпило на 6 февруари 2017 г. — Ángel Somoza Hermo и Ilunión Seguridad S.A./Esabe Vigilancia S.A. и Fondo de Garantía Salarial (FOGASA)
   (Дело C-60/17)
   (2017/C 121/23)
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Superior de Justicia de Galicia

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Ángel Somoza Hermo и Ilunión Seguridad S.A.

      Ответник: Esabe Vigilancia S.A. и Fondo de Garantía Salarial (FOGASA)

      Преюдициални въпроси

               1)

               Дали разпоредбата на член 1, параграф 1 от Директива 2001/23/ЕО на Съвета от 12 март 2001 година относно сближаването на законодателствата на държавите членки във връзка с гарантирането на правата на работниците и служителите при прехвърляне на предприятия, стопански дейности или части от предприятия или стопански дейности (1) е приложима в случаите, когато предприятие преустанови предоставянето на услуги за възложител поради прекратяване на договора за поръчка, изпълнението на който зависи основно от работната сила (охрана на помещенията), а новият изпълнител на поръчката наема съществена част от назначения за изпълнението на този договор персонал, когато подобно встъпване в трудовите правоотношения е задължително по силата на колективния трудов договор в сектора на охранителната дейност?

               2)

               При утвърдителен отговор на първия въпрос, след като законодателството на държавата членка, с което се транспонира Директива 2001/23/ЕО, в приложение на член 3, параграф 1 от същата предвижда, че след датата на прехвърлянето прехвърлителят и приобретателят са солидарно отговорни за задълженията, включително за плащането на трудовите възнаграждения, които са възникнали преди датата на прехвърлянето по силата на съществуващи към същата дата трудови договори, съвместимо ли е с посочената разпоредба от директивата тълкуване, съгласно което солидарната отговорност за предходните задължения не се прилага в случаите, когато наемането на основната част от персонала е наложено на новия изпълнител на поръчката с разпоредбите на колективния трудов договор в съответния сектор и този колективен договор изключва такава солидарна отговорност за задълженията, възникнали преди прехвърлянето?

      (1)  ОВ L 82, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 20.


title: Дело T-396/09: Жалба, подадена на 6 октомври 2009 г. — Vereniging Milieudefensie и Stichting Stop Luchtverontreiniging Utrecht/Комисия

text:
               5.12.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 297/28

         Жалба, подадена на 6 октомври 2009 г. — Vereniging Milieudefensie и Stichting Stop Luchtverontreiniging Utrecht/Комисия
   (Дело T-396/09)
   2009/C 297/41
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподател: Vereniging Mileudefensie (Амстердам, Нидерландия) и Stichting Stop Luchtverontreiniging Utrecht (Утрехт, Нидерландия) (представител: A.van den Biesen, advocaat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности

      Искания на жалбоподателите

               —

               да се обяви, че жалбата е основателна,

               —

               да се отмени обжалваното по настоящото дело Решение C (2009) 6121 на Комисията от 28 юли 2009 г.,

               —

               да се осъди Комисията да се произнесе по същество по искането за вътрешно преразглеждане в определен от Първоинстанционния съд срок,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателите са две нидерландски организации за защита на околната среда, които са поискали от ответника съгласно член 10, параграф 1 от Регламент № 1367/2006 (1) да преразгледа предишно решение C (2009) 6121 на Комисия от 7 април 2009 г., с което последната дава разрешение на Нидерландия да изпълни задълженията си във връзка с подобряване на качеството на атмосферния въздух в съответствие с Директива 2008/50/ЕО (2) в по-късен момент. Жалбоподателите оспорват решението на Комисията да обяви за недопустимо тяхното искане за преразглеждане на предишното решение, чийто адресат е Нидерландия.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите посочват на първо място, че в обжалваното решение Комисията не се е позовала на ограничението на обхвата на Регламент № 1367/2006 в член 2, параграф 1, буква в) и поради това решението от 7 април 2009 г. не било прието в рамките на упражняване на законодателни компетенции.
   Освен това жалбоподателите посочват, че решението от 7 април 2009 г. имало само индивидуално, а не общо значение.
   На последно място жалбоподателите посочват, че когато вторичното общностно право не било в съответствие с одобрената от Съвета Орхуска конвенция (3), съответната уредба трябвало да се тълкува съобразно тази конвенция, а когато това не било възможно, органите и институциите на Общността трябвало да приложат непосредствено конвенцията. Поради това член 2, параграф 1, буква ж) от Регламент № 1367/2006 не трябвало да се прилага.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1367/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 6 септември 2006 година относно прилагането на разпоредбите на Орхуската конвенция за достъп до информация, публично участие в процеса на вземане на решения и достъп до правосъдие по въпроси на околната среда към институциите и органите на Общността (ОВ L 264, стр. 13; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 17, стр. 126).

      (2)  Директива 2008/50/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 май 2008 година относно качеството на атмосферния въздух и за по-чист въздух за Европа (ОВ L 152, стр. 1).

      (3)  2005/370/ЕО: Решение на Съвета от 17 февруари 2005 г. за сключване от името на Общността на конвенцията за достъп до информация, публично участие в процеса на вземане на решения и достъп до правосъдие по въпроси на околната среда (ОВ L 124, стр. 1).


title: Дело C-471/10: Определение на председателя на Съда от 7 април 2011 г. (преюдициално запитване от Unabhängiger Verwaltungssenat Salzburg, Австрия) — Martin Wohl, Ildiko Veres/Magistrat der Stadt Salzburg, в присъствието на Finanzamt Salzburg-Stadt

text:
               16.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/21

         Определение на председателя на Съда от 7 април 2011 г. (преюдициално запитване от Unabhängiger Verwaltungssenat Salzburg, Австрия) — Martin Wohl, Ildiko Veres/Magistrat der Stadt Salzburg, в присъствието на Finanzamt Salzburg-Stadt
   (Дело C-471/10) (1)

   2011/C 211/46
   Език на производството: немски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 328, 4.12.2010 г.


title: Дело T-477/16: Иск, предявен на 26 август 2016 г. — Epsilon International/Комисия

text:
               31.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 402/49

         Иск, предявен на 26 август 2016 г. — Epsilon International/Комисия
   (Дело T-477/16)
   (2016/C 402/58)
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищец: Epsilon International SA (Маруси, Гърция) (представители: D. Bogaert и A. Guillerme, lawyers)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на ищеца

   Ищецът иска от Общия съд:

               1)

               На основание член 272 ДФЕС:

                           —

                           да приеме, че сумите, изплатени от Европейската комисия на Epsilon по силата на споразуменията за безвъзмездно предоставяне на средства BRISEIDE, i-SCOPE и SMART-ISLANDS, са допустими разходи и Epsilon не е допуснало системни пропуски при изпълнението на тези споразумения,

                           —

                           да приеме искането на Комисията за възстановяване на средствата, изплатени по споразумението BRISEIDE, за напълно неоснователно, а средствата — за неподлежащи на възстановяване на Комисията,

                           —

                           да приеме за неоснователни решенията Европейската комисия да спре плащанията по споразуменията за безвъзмездно отпускане на средства i-LOCATE, eENV-Plus, GeoSmartCity и c-SPACE,

                           —

                           да осъди Комисията да възстанови на Epsilon разноските за допълнителните финансови одити, които то е поръчало, за да обори неправилните изводи на определените от Комисията одитори, и да заплати обезщетение за претърпените от Epsilon неимуществени вреди, чиито размер то определя неокончателно и по справедливост на 10 000 EUR.

               2)

               На основание член 263 ДФЕС да отмени решението на Европейската комисия от 17 юни 2016 г. (ref. Ares (2016)2835215) да регистрира Epsilon в системата за ранно откриване и отстраняване (EDES).

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на иска си, предявен на основание член 272 ДФЕС, Epsilon излага, че изводите на одиторите, които Европейската комисия е подкрепила, относно декларираното на разходите за персонал за изпълнението на проектите BRISEIDE, SMART-ISLANDS и i-SCOPE са неправилни. По-специално твърди, че не е допусната каквато и да било нередност, що се отнася до системата за отчитане на времето, изчисляването на продуктивните часове, часовата ставка, нито поради липсата на фактури за извършената от собствениците работа и на регистрация в данъчната служба на договорите с вътрешните консултанти. При всяко положение не можело да се считат за системни незначителните пропуски при изпълнението на договорите.
   Освен това Epsilon оспорва решението на Комисията да спре плащанията за изпълнението на финансираните от Съюза проекти i-LOCATE, eENV-Plus, GeoSmartCity и c-SPACE и счита, че няма правно основание за приемането на тези решения.
   Накрая Epsilon претендира обезщетение за имуществените и неимуществените вреди, които било претърпяло вследствие на решенията на Комисията.
   В подкрепа на иска си, предявен на основание член 263 ДФЕС, Epsilon моли Общия съд да отмени решението на Комисията да го регистрира в системата за ранно откриване и отстраняване (EDES) поради предполагаемия системен характер на пропуските при изпълнението на посочените по-горе проекти. Жалбоподателят счита, че тези решения нарушават принципа на пропорционалност и правото на защита.


title: Дело C-152/16: Иск, предявен на 14 март 2016 г. — Европейска комисия/Велико херцогство Люксембург

text:
               30.5.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 191/13

         Иск, предявен на 14 март 2016 г. — Европейска комисия/Велико херцогство Люксембург
   (Дело C-152/16)
   (2016/C 191/17)
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представител: J. Hottiaux)

      Ответник: Велико херцогство Люксембург

      Искания

               —

               да се обяви, че като не е създало свой национален електронен регистър на предприятията за автомобилни превози и следователно не е установило връзка с националните регистри на другите държави членки Великото херцогство Люксембург не е изпълнило задълженията си по член 16, параграфи 1 и 5 от Регламент (ЕО) № 1071/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 21 октомври 2009 г. за установяване на общи правила относно условията, които трябва да бъдат спазени за упражняване на професията автомобилен превозвач и за отмяна на Директива 96/26/ЕО на Съвета (1).

               —

               да се осъди Великото херцогство Люксембург да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Съгласно член 16, параграф 1 от Регламент №o1071/2009 всяка държава членка поддържа национален електронен регистър на предприятията за автомобилни превози, които са получили разрешение от компетентния национален орган във връзка с упражняване на професията на автомобилен превозвач.
   От отговора на люксембургската държава на официалното уведомително писмо обаче е видно, че такъв национален регистър не е създаден.
   Следователно люксембургската държава не се е съобразила с член 16, параграф 1 от Регламент №o1071/2009.
   Съгласно член 16, параграф 5 от Регламент №o1071/2009 държавите членки вземат всички необходими мерки за осигуряване на взаимно свързване и достъп до националните електронни регистри в целия Съюз.
   При липсата на национален регистър няма никакво съмнение, че люксембургската администрация не е взела необходимите мерки за осигуряване на посоченото свързване на своя национален регистър, тъй като такъв не съществува, с другите национални регистри.
   Следователно люксембургската държава не се е съобразила с член 16, параграф 5 от Регламент №o1071/2009.

      (1)  ОВ L 300, стр. 51.


title: Дело F-14/12: Жалба, подадена на 4 февруари 2012 г. — ZZ/Сметна палата

text:
               12.5.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/33

         Жалба, подадена на 4 февруари 2012 г. — ZZ/Сметна палата
   (Дело F-14/12)
   2012/C 138/75
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: O. Mader, Rechtsanwalt)

      Ответник: Европейска сметна палата

      Предмет на производството

   Отмяна на решенията на ответника за отказ за повишаване на жалбоподателя в степен AD 13 в рамките на процедурата по повишаване за 2011 г.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на ответника от 26 май 2011 г. за отказ за повишаване на жалбоподателя в степен AD 13 в рамките на процедурата по повишаване за 2011 г.;

               —

               да се отмени решението на ответника от 18 ноември 2011 г. за утвърждаване на броя на наличните за 2011 г. места за повишаване в степен AD 13, в резултат на което е отхвърлена административната жалба на жалбоподателя срещу решението от 26 май 2011 г.;

               —

               да се осъди Европейската сметна палата да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-137/11: Преюдициално запитване, отправено от Cour du travail de Bruxelles (Белгия) на 21 март 2011 г. — Partena ASBL/Les Tartes de Chaumont-Gistoux SA

text:
               18.6.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 179/9

         Преюдициално запитване, отправено от Cour du travail de Bruxelles (Белгия) на 21 март 2011 г. — Partena ASBL/Les Tartes de Chaumont-Gistoux SA
   (Дело C-137/11)
   2011/C 179/15
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour du travail de Bruxelles

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Partena ASBL

      Ответник: Les Tartes de Chaumont-Gistoux SA

      Преюдициални въпроси

               1.

               Може ли държава членка, за да приложи член 13 и сл. от Регламент № 1408/71 (1) и в частност член 14в, в рамките на признатата ѝ компетентност за определяне на условията за приложимост на въведения от него режим на социално осигуряване на самонаетите лица, да приравни „управлението от чужбина на данъчнооблагаемо в тази държава дружество“ на упражняването на дейност на нейна територия?

               2.

               Член 3, параграф 1, четвърта алинея от Кралски указ № 38 от 27 юли 1967 г. за определяне на правната уредба за социално осигуряване на самонаети лица съвместим ли е с правото на Европейския съюз и по-специално със свободата на движение и на пребиваване, гарантирана от член 21 от Договора за функционирането на Европейския съюз, след като не допуска лице, пребиваващо в друга държава членка и управляващо от чужбина данъчнооблагаемо по белгийското законодателство дружество, да обърне презумпцията за приложимост на правната уредба за социално осигуряване на самонаети лица, докато пребиваващ в Белгия и не управляващ такова дружество от чужбина пълномощник може да обърне тази презумпция и може да представи доказателство, че не осъществява независима дейност по смисъла на член 3, параграф 1, първа алинея от Кралски указ № 38?

      (1)  Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социално осигуряване на заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността (ОВ L 149, стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 26).


title: Дело C-314/11 P: Решение на Съда (първи състав) от 19 декември 2012 г. — Европейска комисия/Planet AE (Обжалване — Защита на финансовите интереси на Европейския съюз — Установяване на степента на риска, свързан с дадено образувание — Система за ранно предупреждение — Разследване на OLAF — Решения — Искане за задействане на предупреждения W1a и W1b — Подлежащи на обжалване актове — Допустимост)

text:
               16.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/6

         Решение на Съда (първи състав) от 19 декември 2012 г. — Европейска комисия/Planet AE
   (Дело C-314/11 P) (1)

   (Обжалване - Защита на финансовите интереси на Европейския съюз - Установяване на степента на риска, свързан с дадено образувание - Система за ранно предупреждение - Разследване на OLAF - Решения - Искане за задействане на предупреждения W1a и W1b - Подлежащи на обжалване актове - Допустимост)
   2013/C 46/11
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Жалбоподател: Европейска комисия (представители: D. Triantafyllou и F. Dintilhac)

      Друга страна в производството: Planet AE (представител: V. Christianos, dikigoros)

      Предмет

   Жалба срещу Определение на Общия съд (шести състав) от 13 април 2011 г. по дело Planet/Комисия (T-320/09), в което Общият съд отхвърля направеното от Европейската комисия възражение за недопустимост в производството, образувано по жалба за отмяна на решенията на Комисията, взети в резултат на разследване от Службата за борба с измамите (OLAF), да активира в Системата за ранно предупреждение (СРП) предупреждение „W1a“, а впоследствие предупреждение „W1b“, с които се установява равнището на риск по отношение на жалбоподателя в качеството му на оферент, спечелил обществената поръчка за услуги във връзка с проект за институционална и секторна модернизация в Сирия, финансиран по програма MEDA (ОВ 2005 S 203-199730)

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 238, 13.8.2011 г.


title: Дело C-176/11: Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgerichtshof (Австрия) на 14 април 2011 г. — HIT hoteli, igralnice, turizem d.d. Nova Gorica и HIT LARIX, prirejanje posebnih iger na sreco in turizem d.d./Bundesminister für Finanzen

text:
               30.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 226/10

         Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgerichtshof (Австрия) на 14 април 2011 г. — HIT hoteli, igralnice, turizem d.d. Nova Gorica и HIT LARIX, prirejanje posebnih iger na sreco in turizem d.d./Bundesminister für Finanzen
   (Дело C-176/11)
   2011/C 226/18
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Verwaltungsgerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: HIT hoteli, igralnice, turizem d.d., Нова Горица, и HIT LARIX, prirejanje posebnih iger na sreco in turizem d.d.

      Ответник: Bundesminister für Finanzen

      Преюдициален въпрос

   Съвместима ли е със свободата на предоставяне на услуги правната уредба на държава членка, която разрешава на територията на тази държава членка да се рекламират разположени в чужбина казина само ако действащите там законови разпоредби за защита на участниците в игрите съответстват на националните разпоредби?


title: Дело T-543/15: Жалба, подадена на 18 септември 2015 г. — Lysoform Dr. Hans Rosemann и др./ECHA

text:
               7.12.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 406/36

         Жалба, подадена на 18 септември 2015 г. — Lysoform Dr. Hans Rosemann и др./ECHA
   (Дело T-543/15)
   (2015/C 406/36)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH (Берлин, Германия), Ecolab Deutschland GmbH (Монхайм), Schülke & Mayr GmbH (Нордерщед), Diversey Europe Operations BV (Амстердам, Нидерландия) (представители: K. van Maldegem и M. Grunchard, lawyers)

      Ответник: Европейска агенция по химикали (ECHA)

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да обяви жалбата им за допустима и основателна,

               —

               да отмени решението на Европейската агенция по химикали за включване на установеното в Германия дружество Oxea като доставчик на активни вещества в списъка по член 95, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 528/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2012 година относно предоставянето на пазара и употребата на биоциди,

               —

               да осъди ECHA да заплати съдебните разноски и

               —

               с оглед на висящото производство по обжалване пред апелативния съвет на ECHA да спре производството съгласно член 69, буква г) от Процедурния правилник на Съда до произнасянето на апелативния съвет на ECHA по допустимостта на подадената до него жалба.

      Основания и основни доводи

   Жалбоподателите поддържат, че ECHA неправилно е приложила материалния закон, като е допуснала включване на дадено дружество в списъка по член 95 от Регламент № 528/2012 по отношение на определено вещество. Във връзка с това те сочат следните основания за обжалване:

               1.

               Първо основание: ECHA неправилно е приложила разпоредбите във връзка с изискването дружеството да представи пълно досие съгласно член 95 от Регламент № 528/2012.

               2.

               Второ основание: нарушение на принципа за недопускане на дискриминация, доколкото ECHA демонстрирала различно отношение към дружества, които се намират в едно и също положение.

               3.

               Трето основание: нарушение на членове 62, 63 и 95 от Регламент № 528/2012, доколкото в противоречие с изискванията на този регламент ECHA не гарантирала равноправни условия на пазара за дружествата, участвали в програмата за преразглеждане на въпросното вещество, и дружествата, които не са допринесли за преразглеждането.


title: Дело T-643/15: Жалба, подадена на 13 ноември 2015 г. — Dahllof/Парламент

text:
               8.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 48/57

         Жалба, подадена на 13 ноември 2015 г. — Dahllof/Парламент
   (Дело T-643/15)
   (2016/C 048/65)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Staffan Dahllof (Каструп, Дания) (представител: N. Pirc Musar, lawyer)

      Ответник: Европейски парламент

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение A(2015)8678 C на Европейския парламент от 15 септември 2015 г., с което е отхвърлено потвърдителното заявление на жалбоподателя за достъп до някои документи, отнасящи се до информация за пътни разноски, дневни надбавки, надбавки за общи разходи, както и разноски за сътрудници на членове на Европейския парламент,

               —

               да разпореди Парламентът да заплати разноските на жалбоподателя съгласно членове 134 и 140 от Процедурния правилник на Общия съд, включително разноските на встъпилите страни, ако има такива страни.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания.

               1.

               Първо основание — нарушение на член 4, параграф 1, буква б) от Регламент № 1049/2001 (1) във връзка с член 8, буква б) от Регламент № 45/2001 (2), тъй като поисканите лични данни не са защитени от законодателството на Общността.

               2.

               Второ основание — нарушение на член 4, параграф 1, буква б) от Регламент № 1049/2001 във връзка с член 8, буква б) от Регламент № 45/2001, тъй като достъпът до поисканата информация е отказан, независимо че условията за оповестяване са били изпълнени.

               3.

               Трето основание — неизпълнение на общото задължение съгласно членове 2 и 4 от Регламент № 1049/2001 във връзка с член 6, параграф 3 от Регламент № 1049/2001 да се разгледа всеки отделен документ.

               4.

               Четвърто основание — нарушение на член 4, параграф 6 от Регламент № 1049/2001, тъй като отказът да се предостави частичен достъп до поисканите документи е необоснован.

               5.

               Пето основание — неизпълнение на задължението за мотивиране, както изискват член 7, параграф 1 и член 8, параграф 1 от Регламент № 1049/2001, тъй като Парламентът не е разгледал всички доводи на жалбоподателя.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, 2001 г., стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).

      (2)  Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 година относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (ОВ L 8, 2001 г, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 30, стр. 142).


title: Дело T-8/15: Решение на Общия съд от 12 април 2016 г. — Auyantepui Corp./EUIPO — Magda Rose (Mr Jones) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „Mr Jones — По-ранна международна фигуративна марка „Jones“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               30.5.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 191/26

         Решение на Общия съд от 12 април 2016 г. — Auyantepui Corp./EUIPO — Magda Rose (Mr Jones)
   (Дело T-8/15) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „Mr Jones - По-ранна международна фигуративна марка „Jones“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2016/C 191/33)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Auyantepui Corp., SA (Панама, Панама) (представител: E. Manresa Medina, адвокат)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: E. Zaera Cuadrado)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Magda Rose GmbH & Co. KG (Виена, Австрия) (представител: R. Kornfeld, адвокат)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 28 октомври 2014 г. (преписка R 49/2014-2), постановено в производство по възражение със страни Magda Rose GmbH & Co. KG и Auyantepui Corp., SA

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Auyantepui Corp., SA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 118, 13.4.2015 г.


title: Дело C-685/13: Преюдициално запитване, отправено от Тribunal de première instance de Liège (Белгия) на 27 декември 2013 г. — Belgacom SA/Commune de Fléron

text:
               1.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 61/6

         Преюдициално запитване, отправено от Тribunal de première instance de Liège (Белгия) на 27 декември 2013 г. — Belgacom SA/Commune de Fléron
   (Дело C-685/13)
   2014/C 61/09
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal de première instance de Liège

      Страни в главното производство

      Ищец: Belgacom SA

      Ответник: Commune de Fléron

      Преюдициален въпрос

   Допускат ли разпоредбите на Директивата „за разрешение“ (1), и в частност нейният член 13, който урежда условията за налагане на такси за правата за ползване на радиочестоти и правата за изграждане на инфраструктура в случаите на обществена или частна собственост, общинските административни органи на държава членка да налагат, посредством общински правилник, на операторите на мобилни далекосъобщителни услуги данъчна тежест, която съставлява единна и фиксирана такса в размер на 2 500 EUR, на стълб или кула, правопораждащият факт за която е наличието им на територията на общината, към 1 януари на данъчната година, без характер на възнаграждение и мотивирана от бюджети цели и такива, свързани с опазването на околната среда?

      (1)  Директива 2002/20/ЕO на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно разрешението на електронните съобщителни мрежи и услуги („Директива за разрешение“) (ОВ L 108, стр. 21; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 35, стр. 183).


title: Дело C-199/09: Преюдициално запитване, отправено от Augstākās tiesas Senāta (Република Латвия) на 4 юни 2009 г. — Schenker SIA/Valsts ieņēmumu dienests

text:
               15.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 193/10

         Преюдициално запитване, отправено от Augstākās tiesas Senāta (Република Латвия) на 4 юни 2009 г. — Schenker SIA/Valsts ieņēmumu dienests
   (Дело C-199/09)
   2009/C 193/12
   Език на производството: латвийски

      Запитваща юрисдикция

   Augstākās tiesas Senāts

      Страни в главното производство

      Ищец: Schenker SIA

      Ответник: Valsts ieņēmumu dienests

      Преюдициален въпрос

   Трябва ли член 6, параграф 2 от Регламент (ЕИО) № 2454/93 (1) на Комисията от 2 юли 1993 година за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността да се тълкува в смисъл, че във връзка с молба за получаване на обвързваща тарифна информация трябва да се издаде обвързваща информация за идентични стоки със същото търговско описание, номер на артикул или друг отличителен, т.е. идентифициращ съответната стока, белег?

      (1)  ОВ L 253, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 7, стр. 3.


title: Дело C-426/06: Определение на председателя на осми състав на Съда от 21 септември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция

text:
               22.12.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 315/31

         Определение на председателя на осми състав на Съда от 21 септември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция
   (Дело C-426/06) (1)

   (2007/C 315/53)

      Език на производството: гръцки

   Председателят на осми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 326, 30.12.2006 г.


title: Дело F-90/10: Жалба, подадена на 29 септември 2010 г. Florentiny/Парламент

text:
               19.2.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 55/36

         Жалба, подадена на 29 септември 2010 г. Florentiny/Парламент
   (Дело F-90/10)
   2011/C 55/67
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Jean-François Florentiny (Strassen, Люксембург) (представители: P. Nelissen Grade и G. Leblanc, avocats)

      Ответник: Европейски парламент

      Предмет и описание на спора

   Отмяна на решението жалбоподателят да не бъде включен в списъка на длъжностните лица, повишени в степен AST6 в процедурата за повишаване за 2009 година.

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението на органа по назначаването (ОН) от 29 юни 2010 г., с което е отхвърлена жалбата по административен ред на жалбоподателя,

               —

               да се отмени решението на ОН от 24 ноември 2009 г., публикувано на 2 декември 2009 г., жалбоподателят да не бъде включен в списъка на длъжностните лица повишени в степен AST6 в процедурата за повишаване за 2009 г.,

               —

               да се укаже на ОН какви са последиците от отмяната на обжалваните решения и по-конкретно класирането на жалбоподателя в степен AST6, както и обратното действие на повишаването в степен AST6 към датата на която същото е трябвало да произведе действие, а именно, към 1 януари 2009 г.

               —

               да се осъди Парламентът да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-264/13: Преюдициално запитване, отправено от Hof van beroep te Antwerpen (Белгия) на 15 май 2013 г. — Provincie Antwerpen/Mobistar NV

text:
               20.7.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 207/28

         Преюдициално запитване, отправено от Hof van beroep te Antwerpen (Белгия) на 15 май 2013 г. — Provincie Antwerpen/Mobistar NV
   (Дело C-264/13)
   2013/C 207/46
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hof van beroep te Antwerpen

      Страни в главното производство

      Въззивник: Provincie Antwerpen

      Въззиваем: Mobistar NV

      Преюдициален въпрос

   Следва ли член 6 и/или член 13 от Директива 2002/20/ЕO на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно разрешението на електронните съобщителни мрежи и услуги („Директива за разрешение“) да се тълкува(т) в смисъл, че забранява(т) на орган от дадена държава членка да бъде позволено да облага поради бюджетни или други съоръжения стопанската дейност на операторите на далекосъобщителни мрежи, които те осъществяват на територията или на част от територията на тази държава членка чрез наличните ѝ стълбове, стълбови конструкции и антени от GSM мрежата, които правят възможно упражняването на тази дейност?


title: Дело T-272/11: Решение на Общия съд от 1 февруари 2013 г. — Coin/СХВП — Dynamiki Zoi (Fitcoin) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „Fitcoin“ — По-ранни фигуративни национални марки, марки на Общността и международни марки „coin“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               16.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 79/15

         Решение на Общия съд от 1 февруари 2013 г. — Coin/СХВП — Dynamiki Zoi (Fitcoin)
   (Дело T-272/11) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „Fitcoin“ - По-ранни фигуративни национални марки, марки на Общността и международни марки „coin“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2013/C 79/27
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Coin SpA (Венеция, Италия) (представители: P. Perani и G. Ghisletti, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: O. Mondéjar Ortuño)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Dynamiki Zoi AE (Атина, Гърция)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на втори апелативен състав на СХВП от 21 февруари 2011 г. (преписка R 1836/2010-2) относно производство по възражение между Coin SpA и Dynamiki Zoi AE.

      Диспозитив

               1.

               Отменя Решение на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 21 февруари 2011 година (преписка R 1836/2010-2) в частта, в която отхвърля възражението относно „дрехи, включително обувки и пантофи“ от клас 25.

               2.

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3.

               Осъжда СХВП да заплати направените от нея съдебни разноски, както и една трета от разноските на Coin SpA.

               4.

               Coin понася две трети от собствените си съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 226, 30.7.2011 г.


title: Становище 1/12: Искане за становище, направено от Европейската комисия на основание член 218, параграф 11 ДФЕС

text:
               27.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 123/14

         Искане за становище, направено от Европейската комисия на основание член 218, параграф 11 ДФЕС
   (Становище 1/12)
   2013/C 123/23
   Език на производството: всички официални езици

      Страна, направила искането

   Европейска комисия (представители: C. Hermes и H. Krämer)
   Становище 1/12 е заличено от регистъра на Съда.