title: Дело C-279/15 P: Определение на Съда (седми състав) от 21 април 2016 г. — Alexandre Borde, Carbonium SAS/Европейска комисия (Обжалване — Член 181 от Процедурния правилник на Съда — Програма за държавите от АКТБ (Държавите от Африка, Карибския и Тихоокеанския басейн) на Световния алианс за борба с изменението на климата (GCCA) — Искане на Европейската комисия за прекратяване на участието на експерт, избран от нейния съконтрахент — Жалба за отмяна — Право на ефективна съдебна защита)

text:
               1.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 279/5

         Определение на Съда (седми състав) от 21 април 2016 г. — Alexandre Borde, Carbonium SAS/Европейска комисия
   (Дело C-279/15 P) (1)

   ((Обжалване - Член 181 от Процедурния правилник на Съда - Програма за държавите от АКТБ (Държавите от Африка, Карибския и Тихоокеанския басейн) на Световния алианс за борба с изменението на климата (GCCA) - Искане на Европейската комисия за прекратяване на участието на експерт, избран от нейния съконтрахент - Жалба за отмяна - Право на ефективна съдебна защита))
   (2016/C 279/07)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Alexandre Borde, Carbonium SAS (представител: A.B.H. Herzberg, Rechtsanwalt)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: S. Bartelt и F. Moro)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда г-н Alexandre Borde и Carbonium SAS да заплатят солидарно съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 294, 7.9.2015 г.


title: Дело C-361/05: Решение на Съда (седми състав) от 24 май 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания (Неизпълнение на задължения — Управление на отпадъците — Директиви 75/442/ЕИО и 1999/31/ЕО — Противозаконни и неконтролирани депа — Депа в Níjar, Hoyo de Miguel и Cueva del Mojón)

text:
               7.7.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 155/3

         Решение на Съда (седми състав) от 24 май 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания
   (Дело C-361/05) (1)

   (Неизпълнение на задължения - Управление на отпадъците - Директиви 75/442/ЕИО и 1999/31/ЕО - Противозаконни и неконтролирани депа - Депа в Níjar, Hoyo de Miguel и Cueva del Mojón)
   (2007/C 155/04)
   Език на производството: испански
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: I. Martínez del Peral и M. Konstantinidis, agents)

      Ответник: Кралство Испания (представители: I. del Cuvillo Contreras и M. Muñoz Pérez, agents)
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Нарушение на членове 4, 9 и 13 от Директива 75/442/ЕИО на Съвета от 15 юли 1975 година относно отпадъците (ОВ L 194, стр. 39), изменена с Директива 91/156/ЕИО на Съвета от 18 март 1991 година (ОВ L 78, стр. 32) и на член 14 от Директива 1999/31/ЕО на Съвета от 26 април 1999 година относно депонирането на отпадъци (ОВ L 182, стр. 1) — Депа в Níjar, Hoyo de Miguel и Cueva del Mojón, разположени в La Mojonera
   Диспозитив

               1)

               Като не е приело в предписания срок необходимите мерки, за да осигури прилагането на членове 4, 9 и 13 от Директива 75/442/ЕИО на Съвета от 15 юли 1975 година относно отпадъците, изменена с Директива 91/156/ЕИО на Съвета от 18 март 1991 година, както и на член 14 от Директива 1999/31/ЕО на Съвета от 26 април 1999 година относно депонирането на отпадъци, спрямо депата в Níjar, Hoyo de Miguel и Cueva del Mojón (провинция Almería), Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по тези разпоредби.

               2)

               Кралство Испания се осъжда да заплати разноските.

      (1)  ОВ C 296, 26.11.2005 г.


title: Дело C-361/10: Преюдициално запитване, отправено от Conseil d'État (Белгия) на 19 юли 2010 г. — Scrl Intercommunale Intermosane, ASBL Fédération de l'industrie et du gaz (Synergrid)/Белгийска държава

text:
               9.10.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 274/11

         Преюдициално запитване, отправено от Conseil d'État (Белгия) на 19 юли 2010 г. — Scrl Intercommunale Intermosane, ASBL Fédération de l'industrie et du gaz (Synergrid)/Белгийска държава
   (Дело C-361/10)
   ()
   2010/C 274/15
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Conseil d'État

      Страни в главното производство

      Ищец: Scrl Intercommunale Intermosane, ASBL Fédération de l'industrie et du gaz (Synergrid)

      Ответник: Белгийска държава

      Преюдициални въпроси

               1)

               Национални норми като членове 8—13 от обжалвания Кралски указ от 2 юни 2008 г. относно минималните изисквания за безопасност на някои стари електрически инсталации на работното място, които с цел защита на работниците съдържат изисквания във връзка с изграждането на електрически инсталации, във връзка с електрическото оборудване и във връзка със защитните устройства, прикрепени към това оборудване, представляват ли технически правила по смисъла на 1, точка 11 от Директива 98/34/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 юни 1998 година за определяне на процедура за предоставяне на информация в областта на техническите стандарти и регламенти (1) и правила относно услугите на информационното общество, проектите за които се предоставят по силата на член 8, параграф 1, първа алинея 1 от същата директива?

               2)

               Национални норми като членове 8—13 от посочения по-горе Кралски указ от 2 юни 2008 г. представляват ли мерки по смисъла на член 1, последна алинея от упоменатата по-горе Директива 98/34/ЕО, които държавите членки считат за необходими за защитата на лицата, и по-специално на работниците, при използването на продукти и които не оказват влияние върху продуктите?

      (1)  ОВ L 204, стр. 37; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 23, стр. 207.


title: Дело T-259/13: Жалба, подадена на 7 май 2013 г. — Франция/Комисия

text:
               20.7.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 207/42

         Жалба, подадена на 7 май 2013 г. — Франция/Комисия
   (Дело T-259/13)
   2013/C 207/71
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Френска република (представители: Belliard, D. Colas и C. Candat)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени частично Решение № 2013/123/ЕС на Комисията от 26 февруари 2013 г. за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР), в частта, в която се изключват разходите, направени от Френската република по помощ „Компенсаторни обезщетения за неблагоприятни природни условия“ (Indemnités compensatoires des handicaps naturels — ICHN) от Плана за развитие на селските райони в Шестоъгълника (Plan de développement rural hexagonal) 2007—2013 г. през финансовите 2008 и 2009 години;

               —

               при условията на евентуалност да отмени частично Решение 2013/123/ЕС, от една страна, в частта, в която изключва от финансиране от страна на Европейския съюз частта от разходите, направени от Френската република по помощ ICHN за овце, които не са декларирани в помощта за овце, и от друга страна, в частта, в която изключва от финансиране от страна на Европейския съюз частта от разходите, направени от Френската република по помощ ICHN за едър рогат добитък, за който са извършени проверки на място в рамките на проверките на идентификацията на животните или проверките на премиите за едър рогат добитък;

               —

               Комисията да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от нарушение на член 10, параграфи 2 и 4 и член 14, параграф 2 от Регламент № 1975/2006 (1), тъй като Комисията приела, че френското правителство не е изпълнило задълженията си, свързани с проверките, защото по отношение на едрия рогат добитък и овцете — за които е била поискана премия за овце — не е извършила преброяване на тези животни при проверките на място във връзка с Компенсаторните обезщетения за неблагоприятни природни условия (наричани по-нататък „помощта ICHN“). Това правно основание е разделено на две части, в които жалбоподателят твърди:

                           —

                           че задължението за преброяване на животните при проверките на място във връзка с помощта ICHN противоречи на непрекъснатия характер на критерия относно степента на натовареност и на принципа на равно третиране, и

                           —

                           че Комисията е тълкувала неправилно член 10, параграфи 2 и 4 и член 14, параграф 2 от Регламент № 1975/2006 приемайки, че френската система за контрол не е подходяща, за да се провери спазването на критерия относно натовареността.

               2.

               Второто правно основание е изведено от нарушение на член 2, параграф 2 от Регламент № 1082/2003 (2) и на член 26, параграф 2, буква б) от Регламент № 796/2004 (3), свързани с правилата за извършване на проверки във връзка с идентификацията на едрия рогат добитък или премиите за едър рогат добитък, тъй като Комисията приела, че член 10, параграфи 2 и 4 и член 14, параграф 2 от Регламент № 1975/2006 изискват да се извършва преброяване на животните при проверка на място за отчитане на критерия относно степента на натовареност.

               3.

               При условията на евентуалност третото правно основание е изведено от незаконосъобразно разширено прилагане от Комисията на фиксираната корекция по отношение на овцевъдните стопанства, които нямат право на премия за овце, и по отношение на стопанствата, отглеждащи едър рогат добитък, на които е извършена проверка във връзка с идентификацията на едрия рогат добитък или премиите за едър рогат добитък.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1975/2006 на Комисията от 7 декември 2006 година за определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 1698/2005 на Съвета по отношение на прилагането на процедури за контрол, както и кръстосано спазване по отношение на мерките за подпомагане на развитието на селските райони (ОВ L 368, стр. 74; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 80, стр. 192).

      (2)  Регламент (ЕО) № 1082/2003 на Комисията от 23 юни 2003 година за определяне на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 1760/2000 на Европейския парламент и на Съвета относно минималното ниво на контрол, който следва да се извършва в рамките на системата за идентификация и регистрация на едър рогат добитък (ОВ L 156, стр. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 47, стр. 242).

      (3)  Регламент (ЕО) № 796/2004 на Комисията от 21 април 2004 година за определяне на подробни правила за прилагане на интегрираната система за администриране и контрол, кръстосано спазване и модулация, предвидени в Регламент (ЕО) № 1782/2003 на Съвета относно установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски производители (ОВ L 141, стр. 18; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 56, стр. 210).


title: Дело T-227/16: Жалба, подадена на 10 май 2016 — Haverkamp/EUIPO - Sissel (Fußmatte)

text:
               4.7.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 243/43

         Жалба, подадена на 10 май 2016 — Haverkamp/EUIPO - Sissel (Fußmatte)
   (Дело T-227/16)
   (2016/C 243/47)
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Reinhard Haverkamp (Киндберг, Австрия) (представител: A. Waldenberger, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Sissel GmbH (Бад Дюркхайм, Германия)

      Данни за производството пред EUIPO

      Притежател на спорния промишлен дизайн: жалбоподателят.

      Спорен промишлен дизайн: международна регистрация на промишления дизайн „Fußmatte“ с посочване на Европейския съюз – международна регистрация № DM/072187-0001 с посочване на Европейския съюз.

      Обжалвано решение: решение на трети апелативен състав на EUIPO от 26 февруари 2016 г. по преписка R 2618/2014-3.

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение;

               —

               да осъди EUIPO да заплати разноските, направени в производството по обжалване по съдебен ред, в производството пред апелативния състав, както и в производството по обявяване на недействителност пред EUIPO.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 6, параграф 1, буква б) от Регламент № 6/2002.


title: Дело T-260/08: Решение на Общия съд от 24 януари 2012 г. — Indo Internacional/СХВП — Visual ( „VISUAL MAP“ ) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „VISUAL MAP“ — По-ранна национална словна марка „VISUAL“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               3.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 65/12

         Решение на Общия съд от 24 януари 2012 г. — Indo Internacional/СХВП — Visual („VISUAL MAP“)
   (Дело T-260/08) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „VISUAL MAP“ - По-ранна национална словна марка „VISUAL“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2012/C 65/21
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Indo Internacional, SA (Sant Cugat del Vallès, Испания) (представители: първоначално X. Fàbrega Sabaté и M. Curell Aguilà, впоследствие M. Curell Aguilà и J. Güell Serra, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: A. Pohlmann и R. Manea)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Visual SA (Saint Apollinaire, Франция)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 15 април 2008 г. (преписка R 700/2007-1), относно производство по възражение между Visual SA и Indo Internacional, SA.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Indo Internacional, SA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 223, 30.8.2008 г.


title: Дело F-103/15: Жалба, подадена на 16 юли 2015 г. — ZZ/Европейска комисия

text:
               26.10.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 354/55

         Жалба, подадена на 16 юли 2015 г. — ZZ/Европейска комисия
   (Дело F-103/15)
   (2015/C 354/65)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: C. Falagiani, avvocato)

      Ответник: Комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на решението на Комисията да удържи сумата от 14  207,60 EUR от пенсията на жалбоподателя за възстановяване на разходите, свързани с болничното лечение на съпругата му, вследствие на решението на Съда на публичната служба за отмяна на първоначалното решение на Комисията да остави в тежест на жалбоподателя всички болнични разходи, приети за прекомерни.

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се установи и да се обяви, че в нарушение на установеното в решението на Съда на публичната служба, постановено на 16 май 2013 г., и предвид съображенията, изложени в настоящата жалба, Европейската комисия е удържала незаконосъобразно сумата от 14  207,60 EUR от пенсията на жалбоподателя,

               —

               да се осъди Комисията да възстанови като недължимо удържана сумата от 12  407,60 EUR заедно с мораторни лихви,

               —

               да се осъди Европейската комисия да заплати всички съдебни разноски, свързани с настоящото производство.


title: Дело C-95/06 P: Определение на председателя на Съда от 8 ноември 2006 г. — Bausch & Lomb Inc./Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни), Biofarma SA

text:
               14.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 82/27

         Определение на председателя на Съда от 8 ноември 2006 г. — Bausch & Lomb Inc./Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни), Biofarma SA
   (Дело C-95/06 P) (1)

   (2007/C 82/55)

      Език на производството: английски

   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 108, 6.5.2006 г.


title: Дела T-30/01—T-32/01 и T-86/02—T-88/02: Решение на Първоинстанционния съд от 9 септември 2009 г. — Diputación Foral de Álava и др./Комисия (Държавни помощи — Данъчни предимства, предоставени от териториална единица на държава членка — Освобождаване от данъци — Решения за обявяване на схеми за помощ за несъвместими с общия пазар и с които се разпорежда възстановяването на предоставените помощи — Квалифициране като нови помощи или като съществуващи помощи — Оперативни помощи — Принцип на защита на оправданите правни очаквания — Принцип на правната сигурност — Решение за започване на официалната процедура по разследване, предвидена в член 88, параграф 2 ЕО — Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)

text:
               24.10.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 256/18

         Решение на Първоинстанционния съд от 9 септември 2009 г. — Diputación Foral de Álava и др./Комисия
   (Дела T-30/01—T-32/01 и T-86/02—T-88/02) (1)

   (Държавни помощи - Данъчни предимства, предоставени от териториална единица на държава членка - Освобождаване от данъци - Решения за обявяване на схеми за помощ за несъвместими с общия пазар и с които се разпорежда възстановяването на предоставените помощи - Квалифициране като нови помощи или като съществуващи помощи - Оперативни помощи - Принцип на защита на оправданите правни очаквания - Принцип на правната сигурност - Решение за започване на официалната процедура по разследване, предвидена в член 88, параграф 2 ЕО - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)
   2009/C 256/32
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател по дела T-30/01 и T-86/02: Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava (Испания) (представители: M. Morales Isasi и I. Sáenz-Cortabarría Fernández, avocats)

      Жалбоподател по дела T-31/01 и T-88/02: Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa (Испания) (представители: M. Morales Isasi и I. Sáenz-Cortabarría Fernández, avocats)

      Жалбоподател по дела T-32/01 и T-87/02: Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya (Испания) (представители: M. Morales Isasi и I. Sáenz-Cortabarría Fernández, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: първоначално по дела T-30/01—T-32/01, J. Flett, S. Pardo и J. L. Buendía Sierra и по дела T-86/02—T-88/02, J.L. Buendía Sierra и F. Castillo de la Torre, впоследствие F. Castillo de la Torre и C. Urraca Caviedes)

      Встъпили страни в подкрепа на жалбоподателите по дела T-86/02—T-88/02: Comunidad autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco (Испания), (представители: M. Morales Isasi и I. Sáenz-Cortabarría Fernández, avocats); и Confederación Empresarial Vasca (Confebask) (Билбао, Испания) (представители: M. Araujo Boyd, L. Ortiz Blanco и V. Sopeña Blanco, avocats)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Comunidad autónoma de La Rioja (Испания) (представители: по дела T-86/02 и T-87/02, J. M. Criado Gámez и по дело T-88/02, I. Serrano Blanco, avocats)

      Предмет

   По дела T-30/01—T-32/01, жалба за отмяна на Решение на Комисията от 28 ноември 2000 г. да се започне процедурата, предвидена в член 88, параграф 2 ЕО по отношение на данъчните предимства, предоставени с разпоредби, приети от Diputación Foral de Álava, Diputación Foral de Guipúzcoa и Diputación Foral de Vizcaya, под формата на освобождаване от корпоративен данък за някои новосъздадени предприятия, а по дела T-86/02—T-88/02, жалба за отмяна на Решения 2003/28/ЕО, 2003/86/ЕО и 2003/192/ЕО на Комисията от 20 декември 2001 година относно схема за държавни помощи, приведена в действие от Испания през 1993 г. в полза на някои новосъздадени предприятия в провинция Álava (T-86/02), провинция Vizcaya (T-87/02) и провинция Guipúzcoa (T-88/02) (съответно ОВ L 17, 2003 г., стр. 20, ОВ L 40, 2003 г., стр. 11 и ОВ L 77, 2003 г., стр. 1) под формата на освобождаване от корпоративен данък.

      Диспозитив

               1.

               Съединява дела T-30/01—T-32/01, T-86/02—T-88/02 за целите на съдебното решение.

               2.

               По дела T-30/01—T-32/01:

                           —

                           липсва основание за постановяване на съдебно решение по същество,

                           —

                           Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava, Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa и Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya понасят направените от тях съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от Комисията.

               3.

               По дела T-86/02—T-88/02:

                           —

                           отхвърля жалбите,

                           —

                           Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava, Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa и le Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya понасят направените от тях съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от Комисията и от Comunidad autónoma de La Rioja, и

                           —

                           Comunidad autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco и Confederación Empresarial Vasca (Confebask) понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 108, 7.4.2001 г.


               10.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/1

         (2007/C 269/01)
   Последна публикация на Съда в Официален вестник на Европейския съюз

         ОВ C 247, 20.10.2007 г.

   Предишни публикацииs

      ОВ C 235, 6.10.2007 г.

      ОВ C 223, 22.9.2007 г.

      ОВ C 211, 8.9.2007 г.

      ОВ C 183, 4.8.2007 г.

      ОВ C 170, 21.7.2007 г.

      ОВ C 155, 7.7.2007 г.

   Може да намерите тези текстове на:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Дело T-478/10: Определение на Общия съд от 11 април 2011 г. — Département du Gers/Комисия (Жалба за отмяна — Околна среда и опазване на здравето на човека — Генетично модифицирани храни и фуражи — Липса на лично засягане — Недопустимост)

text:
               11.6.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 173/10

         Определение на Общия съд от 11 април 2011 г. — Département du Gers/Комисия
   (Дело T-478/10) (1)

   (Жалба за отмяна - Околна среда и опазване на здравето на човека - Генетично модифицирани храни и фуражи - Липса на лично засягане - Недопустимост)
   2011/C 173/23
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Département du Gers (Франция) (представители: адв. S. Mabile и адв. J.-P. Mignard)

      Ответник: Европейска комисия (представители: D. Bianchi и L. Pignataro)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение на Комисията от 28 юли 2010 година за подновяване на разрешението за продължаване на търговията с продукти, съдържащи, състоящи се или произведени от генетично модифицирана царевица Bt11 (SYN-BTØ11-1), за разрешаване в съответствие с Регламент (ЕО) № 1829/2003 на Европейския парламент и на Съвета на храни и хранителни съставки, съдържащи или състоящи се от царевица Bt11 (SYN-BTØ11-1), и за отмяна на Решение 2004/657/ЕО (ОВ L 197, стр. 11).

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2.

               Département du Gers понася направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от Европейската комисия.

               3.

               Няма основание за произнасяне по молбите за встъпване на Европейския парламент, на Съвета на Европейския съюз, на Région Centre, на Région Picardie, на Département de la Haute-Garonne, на Région Bretagne, на Région Poitou-Charentes, на Région Provence-Alpes-Côte d’Azur, на Région Bourgogne, на Région Midi-Pyrénées, на Région Auvergne, на Région Pays de la Loire, на Région Rhône-Alpes, на Département des Côtes d’Armor, на Région Île de France и на Région Nord-Pas-de-Calais.

      (1)  ОВ C 346, 18.12.2010 г.


title: Дело C-426/12: Преюдициално запитване, отправено от Gerechtshof te ’s-Hertogenbosch (Нидерландия) на 18 септември 2012 г. — X, друга страна в производството: Voorzitter van het managementteam van het onderdeel Belastingdienst/Z van de rijksbelastingdienst

text:
               22.12.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/9

         Преюдициално запитване, отправено от Gerechtshof te ’s-Hertogenbosch (Нидерландия) на 18 септември 2012 г. — X, друга страна в производството: Voorzitter van het managementteam van het onderdeel Belastingdienst/Z van de rijksbelastingdienst
   (Дело C-426/12)
   2012/C 399/15
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Gerechtshof te ’s-Hertogenbosch

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: X

      Ответник: Voorzitter van het managementteam van het onderdeel Belastingdienst/Z van de rijksbelastingdienst

      Преюдициални въпроси

               1.

               Налице ли е двойно предназначение по смисъла на член 2, параграф 4, буква б) от Директивата (1) [2003/96] при използването на въглища (продукти с кодове по КН 2701, 2702 и 2704) като гориво за отопление във варна пещ, в случай че образуваният във варната пещ от въглищата (и варовик) въглероден двуокис служи за производството на сатуриращ газ, който впоследствие се използва и е необходим за пречистването на извлечения от захарно цвекло захарен сок?

               2.

               Налице ли е двойно предназначение по смисъла на член 2, параграф 4, буква б) от Директивата при използването на въглища (продукти с кодове по КН 2701, 2702 и 2704) като гориво за отопление, в случай че добитият при загряването и съдържащ се в сатуриращия газ въглероден двуокис се абсорбира при посоченото по-горе извършвано впоследствие пречистване до 66 % от утайката от карбонизирането, която се продава на земеделския сектор като калциеви торове?

               3.

               В случай че е налице двойно предназначение по смисъла на член 2, параграф 4, буква б) от Директивата: Не се ли прилага тази директива предвид съдържанието на встъпителното изречение на член 2, параграф 4 от нея, вследствие на което данъчнозадълженото лице (за целите на тълкуването на понятието „двойно предназначение“ в националното право по смисъла на член 20, буква е) от Wbm (2)) не би могло да се позовава на прякото действие на посочената директива?

               4.

               В случай че е налице двойно предназначение по смисъла на член 2, параграф 4, буква б) от Директивата и че (следователно) тази директива не се прилага: Допуска ли правото на Съюза тълкуване на понятието „двойно предназначение“ в националното право в по-тесен смисъл отколкото тълкуването на понятието съгласно посочената директива за целите на събирането на акциз какъвто е разглежданият акциз върху горивата?

      (1)  Директива 2003/96/ЕО на Съвета от 27 октомври 2003 година относно преструктурирането на правната рамка на Общността за данъчно облагане на енергийните продукти и електроенергията (ОВ L 283, стр. 51; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 2, стр. 98)

      (2)  Wet belastingen op milieugrondslag („Закон за екологичния данък“)


title: Дело F-46/10: Жалба, подадена на 16 юни 2010 г. — AD/Комисия

text:
               11.9.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 246/41

         Жалба, подадена на 16 юни 2010 г. — AD/Комисия
   (Дело F-46/10)
   ()
   2010/C 246/72
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: AD (Брюксел, Белгия) (представител: E. Boigelot, avocat)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Искане за отмяна на решението на жалбоподателя да не се предоставя надбавка за жилищни нужди

      Искания на жалбоподателя

               —

               отмяна на решението на Службата за управление и плащане по индивидуални права, прието на 13 ноември 2009 г., на жалбоподателя да не се предоставя надбавката за жилищни нужди, предвидена в член 1, параграф 2 от приложение VII към Правилника;

               —

               във всички случаи да отмени решението на Службата за управление и плащане по индивидуални права, прието на 9 септември 2009 г., съгласно което на жалбоподателя не се предоставя надбавката за жилищни нужди, предвидена в член 1, параграф 2 от приложение VII към Правилника, тъй като за посоченото „решение“ може да се приеме, че уврежда жалбоподателя;

               —

               при условията на евентуалност, в случай, че Съдът на публичната служба приеме, че член l, параграф 2 от приложение VII към Правилника разрешава на Органа, оправомощен да сключва договори да откаже на жалбоподателя надбавката за жилищни нужди, когато за двойката, част от която е жалбоподателят, е невъзможно да сключи брак поради сексуалната им ориентация, санкционирана от националния закон на неговия партньор, да се признае незаконосъобразността на член 1, параграф 2, в), iv от приложение VII към Правилника, тъй като, за да се прецени възможността за достъп до брак, този член препраща към закона на една от държавите членки, и в резултат на това в дадения случай да не се приложи посоченото условие;

               —

               да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-83/14: Преюдициално запитване, отправено от Административен съд София-град (България) на 17 февруари 2014 година — „ЧЕЗ Разпределение България“ АД/Комисия за защита от дискриминация

text:
               12.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 142/18

         Преюдициално запитване, отправено от Административен съд София-град (България) на 17 февруари 2014 година — „ЧЕЗ Разпределение България“ АД/Комисия за защита от дискриминация
   (Дело C-83/14)
   2014/C 142/26
   Език на производството: български

      Запитваща юрисдикция

   Административен съд София-град

      Страни в главното производство

      Жалбоподател:„ЧЕЗ Разпределение България“ АД

      Ответник: Комисия за защита от дискриминация

      Заинтересовани страни: Анелия Николова и Държавна комисия за енергийно и водно регулиране

      Преюдициални въпроси

               1.

               Понятието „етнически произход“, разгледано в Директива 2000/43/ЕО на Съвета от 29 юни 2000 година (1) относно прилагане на принципа на равно третиране на лица без разлика на расата или етническия произход и в Хартата на основните права в Европейския съюз следва ли да се тълкува в смисъл, че то се отнася до компактна група български граждани от ромски произход, като тези, живеещи в кв. „Гиздова махала“, гр. Дупница?

               2.

               Понятието „сравнима ситуация“ посочено в чл. 2, § 2, буква „а“ от Директивата приложимо ли е във връзка с изложената фактическа обстановка, при която средствата за търговско измерване в ромски квартали се поставят на височина 6-7 метра, за разлика от обичайното разположение под 2 метра в други квартали без компактно ромско население?

               3.

               Следва ли разпоредбата на чл. 2, § 2, буква „а“ от Директивата да се тълкува в смисъла, че поставянето на СТИ в ромски квартали на височина 6-7 метра представлява по-малко благоприятно третиране на населението от ромски произход в сравнение с това от друг етнически?

               4.

               Ако се касае за по-малко благоприятно третиране, следва ли посочената разпоредба да се тълкува в смисъл, че при фактическата обстановка по делото, това третиране се дължи изцяло или частично на обстоятелството, че засяга ромски етнически етнос?

               5.

               Допуска ли Директивата национална разпоредба като тази на § 1, т.7 от ДР на Закона за защита от дискриминация, която предвижда, че „неблагоприятно третиране“ е всеки акт, действие или бездействие, което пряко или непряко засяга права или законни интереси?

               6.

               Относимо ли е понятието „видимо неутрална практика“ по смисъла на чл.2, § 2, буква „б“ от Директивата към практиката на ЧЕЗ да поставя СТИ на височина от 6-7 метра? Как следва да се тълкува понятието „видимо“ — в смисъл, че практиката е очевидно неутрална или в смисъл, че практиката изглежда неутрална само на пръв поглед, т.е. е привидно неутрална?

               7.

               За да е налице непряка дискриминация по смисъла на чл.2, § 2, буква „б“ от Директивата, необходимо ли е неутралната практика да поставя лицата в особено по-неблагоприятно положение въз основа на расов признак или етнически произход или е достатъчно тази практика само да засяга лица от определен етнически произход? В този смисъл допуска ли чл.2, § 2, буква „б“ от Директивата национална разпоредба като тази на чл.4, ал.3 от Закона за защита от дискриминация, предвиждаща, че непряка дискриминация има, когато едно лице е поставено в по-неблагоприятно положение на основата на признаците по ал. 1/включително етническа принадлежност/?

               8.

               Как следва да се тълкува израза „особено неблагоприятно положение“ по смисъла на чл.2, § 2, буква „б“ от Директивата? То аналогично ли е на израза „по-малко благоприятно третиране“, използван в чл.2 § 2, буква „а“ от Директивата или касае само особено значими, очевидни и тежки случаи на неравенство? Описаната в настоящия случай практика представлява ли особено неблагоприятно положение? Ако не е налице особено значим, очевиден и тежък случай на поставяне в неблагоприятно положение, това достатъчно ли е, за да обоснове липсата на непряка дискриминация,/без да се изследва обстоятелството дали съответната практика е оправдана, подходяща и необходима с оглед постигане на законна цел/?

               9.

               Допускат ли чл.2, § 2 буква „а“ и буква „б“ национални разпоредби като тези на чл.4, ал.2 и ал. 3 от Закона за защита от дискриминация, които изискват „по-неблагоприятно третиране“ за наличие на пряка дискриминация и „поставяне в по-неблагоприятно положение“ за наличие на непряка дискриминация, без да разграничават тежестта на съответното неблагоприятно третиране, както това е направено в Директивата?

               10.

               Следва ли разпоредбата на чл.2, § 2, буква „б“ от Директивата да се тълкува в смисъл, че изследваната практика на ЧЕЗ е обективно оправдана с оглед осигуряване на сигурността на електропреносната мрежа и надлежно отчитане на потребената електрическа енергия? Подходяща ли е тази практика, като се има предвид и задължението на ответника да осигури свободен достъп на потребителите до показанията на електромерите? Необходима ли е тази практика, след като от публикации в медиите са известни други достъпни в техническо и финансово отношение средства за гарантиране сигурността на СТИ?

      (1)  OB L 180, стр. 22; Специално българско издание: глава 20, том 1, стр. 19


title: Съединени дела C-538/08 и C-33/09: Решение на Съда (трети състав) от 15 април 2010 г. (преюдициални запитвания от Hoge Raad der Nederlanden и Gerechtshof te Amsterdam, Нидерландия) — X Holding B.V./Staatssecretaris van Financiën (C-538/08), Oracle Nederland BV/Inspecteur van de Belastingdienst Utrecht-Gooi (C-33/09) (Шеста директива ДДС — Право на приспадане на заплатения по получени доставки данък — Национална правна уредба, с която се изключва правото на приспадане за някои категории стоки и услуги — Възможност за държавите членки да запазят в сила действащите към момента на влизане в сила на Шеста директива ДДС правила за изключване на правото на приспадане — Изменение след влизането в сила на тази директива)

text:
               5.6.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 148/7

         Решение на Съда (трети състав) от 15 април 2010 г. (преюдициални запитвания от Hoge Raad der Nederlanden и Gerechtshof te Amsterdam, Нидерландия) — X Holding B.V./Staatssecretaris van Financiën (C-538/08), Oracle Nederland BV/Inspecteur van de Belastingdienst Utrecht-Gooi (C-33/09)
   (Съединени дела C-538/08 и C-33/09) (1)

   (Шеста директива ДДС - Право на приспадане на заплатения по получени доставки данък - Национална правна уредба, с която се изключва правото на приспадане за някои категории стоки и услуги - Възможност за държавите членки да запазят в сила действащите към момента на влизане в сила на Шеста директива ДДС правила за изключване на правото на приспадане - Изменение след влизането в сила на тази директива)
   2010/C 148/11
   Език на производството: нидерландски

      Запитващи юрисдикции

   Hoge Raad der Nederlanden, Gerechtshof te Amsterdam

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: X Holding B.V. (C-538/08), Oracle Nederland BV (C-33/09)

      Ответници: Staatssecretaris van Financiën (C-538/08), Inspecteur van de Belastingdienst Utrecht-Gooi (C-33/09)

      Предмет

   Преюдициално запитване — Hoge Raad der Nederlanden Den Haag — Тълкуване на член 11, параграф 4 от Втора директива 67/228/ЕИО на Съвета от 11 април 1967 година относно хармонизацията на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — Структура и процедури за приложение на общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ 71, стp. 1303), на член 6, параграф 2 и на член 17, параграфи 2 и 6 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стp. 1) — Изключване на правото на приспадане — Възможност за държавите членки да запазят съществуващите изключения към момента на влизане в сила на Шеста директива — Правна уредба, предхождаща Шеста директива, която предвижда изключване на правото на приспадане за някои категории стоки и услуги, предназначени за личен транспорт — Определяне на посочените категории

      Диспозитив

               1.

               Член 11, параграф 4 от Втора директива 67/228/ЕИО на Съвета от 11 април 1967 година относно хармонизацията на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — Структура и процедури за приложение на общата система на данъка върху добавената стойност и член 17, параграф 6 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат данъчна правна уредба на държава членка, съгласно която правото на приспадане на данък върху добавената стойност е изключено по отношение на разходите, от една страна, за „превозни средства за лично ползване“, „храна“, „напитки“ и „жилища“, както и за „организиране на отдих“ за членовете на персонала на данъчнозадълженото лице, и от друга страна, за „рекламни или други подаръци“.

               2.

               Член 17, параграф 6 от Шеста директива 77/388 трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална правна уредба, която е приета преди влизането в сила на тази директива и предвижда, че данъчнозадълженото лице не може да приспадне изцяло заплатения ДДС при получаването на някои стоки и услуги, които са използвани отчасти за стопански, отчасти за лични цели, а може да го приспадне само съразмерно на използването за стопански цели.

               3.

               Член 17, параграф 6 от Шеста директива 77/388 трябва да се тълкува в смисъл, че позволява на държава членка след влизането в сила на посочената директива да измени съществуващо изключение от правото на приспадане, като изменението по принцип е предназначено да ограничи обхвата му, като обаче не би могла да се изключи, в отделни случаи и за конкретна данъчна година, възможността ѝ да разшири значението на това изключване поради общия характер на изменения режим.

      (1)  ОВ C 55, 7.3.2009 г.

      ОВ C 90, 18.4.2009 г.


title: Дело F-21/12: Жалба, подадена на 15 февруари 2012 г. — ZZ/Европейски икономически и социален комитет

text:
               5.5.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 133/30

         Жалба, подадена на 15 февруари 2012 г. — ZZ/Европейски икономически и социален комитет
   (Дело F-21/12)
   2012/C 133/61
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: N. Lhoëst, avocat)

      Ответник: Европейски икономически и социален комитет (ЕИСК)

      Предмет и описание на спора

   Отмяна на решението, с което е отнето правото на жалбоподателя да получава надбавката за експатриране и е разпоредено връщането с обратно действие на получените надбавки.

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението на органа по назначаването (наричан по-нататък ОН) на ЕИСК от 9 юни 2011 г., с което е отнето правото на жалбоподателя да получава надбавката за експатриране, считано от 1 юли 2010 г., и е разпоредено връщането на получената след тази дата надбавка за експатриране,

               —

               ако е необходимо, да се отмени решението на ОН на ЕИСК, с което е отхвърлена жалбата по административен ред на жалбоподателя, подадена на 9 септември 2011 г. на основание член 90, параграф 2 от Правилника,

               —

               да бъде осъден ЕИСК да върне на жалбоподателя надбавката за експатриране, възстановена считано от 1 юли 2010 г., както и да заплати надбавката за експатриране, която вече не е изплащана от 9 юни 2011 г., заедно с лихвата за забава в размера, прилаган от Европейската централна банка, увеличен с два пункта,

               —

               да се осъди ЕИСК да заплати съдебните разноски.


title: Дело F-93/11: Жалба, подадена на 23 септември 2011 г. — ZZ/Комисия

text:
               26.11.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 347/46

         Жалба, подадена на 23 септември 2011 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-93/11)
   2011/C 347/87
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представители: S. Rodrigues и A. Blot, avocats)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет и описание на спора

   Отмяна на решението на председателя на конкурсната комисия по конкурс EPSO/AST/112/10 — Секретари (AST 3) да не допусне жалбоподателя до изпитите

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени приетото на 15 юни 2011 г. решение, с което се отказва достъп на жалбоподателя до изпитите по конкурс EPSO/AST/ll1/10 — Секретари от степен AST1,

               —

               в резултат на това да се постанови, че жалбоподателят следва да бъде включен в процеса по наемане на работа, започнат с посочения конкурс, като при нужда се организират нови изпити,

               —

               при всички случаи да се поиска от EPSO да предостави данните, с които разполага относно резултатите на всички кандидати от тест г),

               —

               при условията на евентуалност, в случай, че не бъде уважено главното искане, да му се изплати обезщетение, определено предварително по справедливост на 50 000 EUR,

               —

               при всички случаи да му се изплати обезщетение за неимуществени вреди, определено предварително по справедливост на 50 000 EUR.


title: Дело T-230/17: Жалба, подадена на 18 април 2017 г. — Rstudio/EUIPO — Embarcadero Technologies (RSTUDIO)

text:
               6.6.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 178/32

         Жалба, подадена на 18 април 2017 г. — Rstudio/EUIPO — Embarcadero Technologies (RSTUDIO)
   (Дело T-230/17)
   (2017/C 178/47)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Rstudio, Inc. (Бостън, Масачузeц, Съединени американски щати) (представители: M. Edenborough, QC, и G. Smith, Solicitor)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Embarcadero Technologies, Inc. (Сан Франциско, Калифорния, Съединени щати)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: посочваща Европейския съюз международна регистрация на словната марка „RSTUDIO“ — посочваща Европейския съюз международна регистрация № 999 644

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 6 февруари 2017 г. по преписка R 493/2016-5

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени изцяло обжалваното решение;

               —

               да осъди EUIPO да заплати разноски, направени от жалбоподателя във връзка с производство по обжалване, включително съдебните разноски, направени в настоящото производство; при условията на евентуалност, ако страната, изразила намерение а встъпване, действително встъпи в делото, да осъди EUIPO и встъпилата страна да заплатят солидарно от жалбоподателя разноските във връзка с производство по обжалване, включително съдебните разноски, направени в настоящото производство.

      Изложени основания

               —

               Апелативният състав направил погрешна преценка относно стоките, за които било установено наличие на доказателство за ползване и поради това не извършил и правилна съпоставка на стоките;

               —

               Апелативният състав направил погрешна преценка на сходството на съответните стоки и на сходството на съответните марки, поради което погрешно преценил наличието на вероятност от объркване.


title: Дело C-124/12: Решение на Съда (шести състав) от 18 юли 2013 г. (преюдициално запитване от Административен съд Пловдив — България) — „ЕЙ И ЕС — 3С МАРИЦА ИЗТОК I“ ЕООД/Директор на Дирекция „Обжалване и управление на изпълнението“ при Централно управление на Националната агенция за приходите (Данък върху добавената стойност — Директива 2006/112/ЕО — Член 168, буква а) и член 176 — Право на приспадане — Разходи, свързани с покупки на стоки и услуги, предназначени за персонала — Персонал, предоставен на данъчнозадълженото лице, което иска да му бъде признато правото на приспадане, но нает от друго данъчнозадължено лице)

text:
               7.9.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 260/12

         Решение на Съда (шести състав) от 18 юли 2013 г. (преюдициално запитване от Административен съд Пловдив — България) — „ЕЙ И ЕС — 3С МАРИЦА ИЗТОК I“ ЕООД/Директор на Дирекция „Обжалване и управление на изпълнението“ при Централно управление на Националната агенция за приходите
   (Дело C-124/12) (1)

   (Данък върху добавената стойност - Директива 2006/112/ЕО - Член 168, буква а) и член 176 - Право на приспадане - Разходи, свързани с покупки на стоки и услуги, предназначени за персонала - Персонал, предоставен на данъчнозадълженото лице, което иска да му бъде признато правото на приспадане, но нает от друго данъчнозадължено лице)
   2013/C 260/21
   Език на производството: български

      Запитваща юрисдикция

   Административен съд Пловдив

      Страни в главното производство

      Жалбоподател:„ЕЙ И ЕС — 3С МАРИЦА ИЗТОК I“ ЕООД

      Ответник: Директор на Дирекция „Обжалване и управление на изпълнението“ при Централно управление на Националната агенция за приходите

      Предмет

   Преюдициално запитване — Административен съд Пловдив — Тълкуване на член 168, буква a) и на член 176 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (OB L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7 и поправка в ОВ L 74, 2011 г., стр. 3) — Приложно поле — Ограничение на правото на приспадане на заплатения по получени доставки данък — Дружество без собствен персонал, което взема под наем работници на пълно работно време по силата на договор за предоставяне на персонал, нает на работа от друго дружество— Отказ за признаване на правото на приспадане на ДДС за закупуването на транспортни услуги, работно облекло и лични предпазни средства за работниците, както и за направени от тях командировъчни разходи, с мотива че услугите представляват безвъзмездни доставки на физически лица, които работят за дружеството без то да е техен работодател

      Диспозитив

               1.

               Член 168, буква а) и член 176, втора алинея от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност трябва да се тълкуват в смисъл, че те не допускат национално законодателство, по силата на което данъчнозадължено лице, което прави разходи за транспортни услуги, работно облекло, предпазни средства и командировки на лица, полагащи труд за това данъчнозадължено лице, няма право на приспадане на данъка върху добавената стойност за тези разходи, с мотива че посочените лица са му предоставени от друго дружество и следователно те не могат да бъдат разглеждани по смисъла на това законодателство като членове на персонала на данъчнозадълженото лице, макар и посочените разходи да могат да се разглеждат като тясно и непосредствено свързани с общите разходи за цялостната икономическа дейност на посоченото данъчнозадължено лице.

               2.

               Член 176, втора алинея от Директива 2006/112 трябва да се тълкува в смисъл, че той не допуска в момента на присъединяването си към Европейския съюз държава членка да въведе ограничение на правото на приспадане по силата на национална законова разпоредба, която предвижда изключване на правото на приспадане по отношение на стоки и услуги, предназначени за безвъзмездни доставки или за дейности, различни от икономическата дейност на данъчнозадълженото лице, когато едно такова изключване не е било предвидено от националното законодателство, действащо до датата на присъединяването.
               Задача на националната юрисдикция е да тълкува обсъжданите в главното производство национални разпоредби във възможно най-голяма степен в съответствие с правото на Съюза. Ако евентуално едно такова тълкуване се окаже невъзможно, националната юрисдикция е длъжна да не прилага тези разпоредби поради несъвместимост с член 176, втора алинея от Директива 2006/112.

      (1)  ОВ C 151, 26.5.2012 г.


title: Дело T-595/10: Решение на Общия съд от 18 юни 2014 г.  — Cantina Broglie 1/СХВП — Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Verona (RIPASSA) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „RIPASSA“  — По-ранна национална словна марка „VINO DI RIPASSO“  — Относително основание за отказ — Член 75 от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Задължение за мотивиране)

text:
               4.8.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 253/24

         Решение на Общия съд от 18 юни 2014 г. — Cantina Broglie 1/СХВП — Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Verona (RIPASSA)
   (Дело T-595/10) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „RIPASSA“ - По-ранна национална словна марка „VINO DI RIPASSO“ - Относително основание за отказ - Член 75 от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Задължение за мотивиране))
   2014/C 253/33
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Cantina Broglie 1 Srl (Peschiera del Garda, Италия) (представители: A. Rizzoli, адвокат, допуснат да замести в производството A. Zenato)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: P. Bullock)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Verona (Верона, Италия)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 30 септември 2010 г. (преписка R 63/2010 1) относно производство по възражение между Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Verona и г-н Alberto Zenato

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на първи апелативен състав на Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 30 септември 2010 г. (преписка R 63/2010-1).

               2)

               Осъжда СХВП да заплати съдебните разноски, както и разноските, направени в рамките на производството пред апелативния състав.

      (1)  ОВ C 72, 5.3.2011 г.


title: Дело C-212/05: Решение на Съда (разширен състав) от 18 юли 2007 г. (искане за преюдициално заключение от Bundessozialgericht — Германия) — Gertraud Hartmann/Freistaat Bayern (Пограничен работник — Регламент (ЕИО) № 1612/68 — Прехвърляне на местожителство в друга държава-членка — Съпруг, който не упражнява трудова дейност — Парично обезщетение за отглеждане на малко дете — Отказ за отпускане на парично обезщетение на съпруг — Социално предимство — Условие за местопребиваване)

text:
               8.9.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/4

         Решение на Съда (разширен състав) от 18 юли 2007 г. (искане за преюдициално заключение от Bundessozialgericht — Германия) — Gertraud Hartmann/Freistaat Bayern
   (Дело C-212/05) (1)

   (Пограничен работник - Регламент (ЕИО) № 1612/68 - Прехвърляне на местожителство в друга държава-членка - Съпруг, който не упражнява трудова дейност - Парично обезщетение за отглеждане на малко дете - Отказ за отпускане на парично обезщетение на съпруг - Социално предимство - Условие за местопребиваване)
   (2007/C 211/05)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Bundessozialgericht
   Страни в главното производство

      Ищец: Gertraud Hartmann

      Ответник: Freistaat Bayern
   Предмет
   Преюдициално запитване — Bundessozialgericht — Тълкуване на Регламент (ЕИО) № 1612/68 на Съвета от 15 октомври 1968 г. относно свободното движение на работници в Общността (ОВ L 257, стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 11) — Понятие за работник — Германски държавен служител, прехвърлил местожителството си в Австрия, като продължил да работи в Германия — Отказ за отпускане на парично обезщетение за отглеждане на малки деца (Erziehungsgeld) на неговата съпруга с австрийско гражданство и местожителство в Австрия, която не упражнява трудова дейност в Германия — Социално предимство
   Диспозитив

               1.

               Гражданин на държава-членка, който, запазвайки работата си в тази държава-членка, е прехвърлил местожителството си в друга държава-членка и упражнява от този момент трудовата си дейност като пограничен работник, може да се ползва от статута на „работник мигрант“ по смисъла на Регламент (ЕИО) № 1612/68 на Съвета от 15 октомври 1968 година относно свободното движение на работниците в Общността.

               2.

               При обстоятелства като тези по спора в главното производство член 7, параграф 2 от Регламент № 1612/68 се противопоставя на това незаетият и пребиваващ в една държава-членка съпруг на работник мигрант, който упражнява трудова дейност в друга държава-членка, да бъде изключен от ползването на социално предимство с характеристиките на германското парично обезщетение за отглеждане на малко дете, с мотива, че той няма нито местожителство, нито обичайно местопребиваване във втората държава-членка.

      (1)  ОВ C 193, 6.8.2005 г.


title: Дело C-155/10: Преюдициално запитване, отправено от Supreme Court of the United Kingdom на 2 април 2010 г. — Williams и др./British Airways plc

text:
               19.6.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 161/23

      Преюдициално запитване, отправено от Supreme Court of the United Kingdom на 2 април 2010 г. — Williams и др./British Airways plc
      (Дело C-155/10)
      (2010/C 161/32)
      Език на производството: английски

         Запитваща юрисдикция

      Supreme Court of the United Kingdom

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Williams и др.

         Ответник: British Airways plc

         Преюдициални въпроси

                  i)

                  Съгласно а) член 7 от Директива 93/104/ЕО на Съвета (1) и член 7 от Директива 2003/88/ЕО на Съвета (2) и б) клауза 3 от Европейското споразумение, приложено към Директива 2000/79/ЕО на Съвета (3): (1) до каква степен европейското право определя или предвижда, ако случаят е такъв, изисквания относно естеството и/или равнището плащанията, които трябва да се извършват за периодите на платен годишен отпуск и (2) до каква степен държавите членки могат да определят, ако случаят е такъв, начина на изчисляване на тези плащания?

                  ii)

                  В частност достатъчно ли е съгласно националното право и/или практика и/или съгласно колективните договори и/или договорните споразумения, сключени между работодатели и работници на национално равнище, извършеното плащане да позволява на работника (или да го насърчава) да ползва годишния си отпуск и да извлича облагата от него в пълния смисъл на тези думи и да не предполага значителен риск, в случай че работникът не направи това?

                  iii)

                  Или се изисква плащането а) да съответства точно на „нормалното“ трудово възнаграждение на работника или б) да бъде най-общо сравнимо с това възнаграждение?

            По-нататък, при утвърдителен отговор на въпрос (iii), букви а) или б):

                  iv)

                  Представлява ли релевантното или сравнимо трудово възнаграждение а) възнаграждението, което работникът би получавал през този период на отпуск, ако бе работил вместо да ползва отпуск, или представлява б) възнаграждението, което би получавал през друг период, в който е работил и, ако това е така, през кой период?

                  v)

                  Как следва да се преценява „нормалното“ или „сравнимото“ трудово възнаграждение при обстоятелства, при които а) възнаграждението на работник, който полага труд, се допълва ако и доколкото той упражнява специфична дейност, б) съществува предел, годишен или друг, по отношение на обхвата или продължителността на упражняване на такава дейност от работника, и този предел е надвишен или почти надвишен към момента, в който работникът е започнал да ползва годишния си отпуск, така че всъщност не би могъл да упражнява тази дейност, ако бе работил вместо да ползва отпуск?

         (1)  Директива 93/104/ЕО на Съвета от 23 ноември 1993 година относно някои аспекти на организацията на работното време (ОВ L 307, стр. 18).

         (2)  Директива 2003/88/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време (ОВ L 299, стр. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 3).

         (3)  Директива 2000/79/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година относно Европейското споразумение за организация на работното време на мобилните работници в гражданската авиация, сключено от Асоциацията на европейските авиокомпании (АЕА), Европейската федерация на транспортните работници (ETF), Европейската асоциация на пилотите (ECA), Асоциацията на европейските регионални авиокомпании (ERA) и Международната асоциация на въздушните превозвачи (IACA) (текст от значение за ЕИП) (ОВ L 302, стр. 57; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 3).


title: Дело C-359/10: Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Италия) на 19 юли 2010 г. — Irtel Srl/Comune di Venegono Inferiore

text:
               25.9.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 260/8

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Италия) на 19 юли 2010 г. — Irtel Srl/Comune di Venegono Inferiore
   (Дело C-359/10)
   ()
   2010/C 260/11
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

      Страни в главното производство

      Ищец: Irtel Srl

      Ответник: Comune di Venegono Inferiore

      Преюдициални въпроси

               1.

               Възпрепятстват ли правилното прилагане на членове 15 и 16 от Директива 2006/123/CE (1) националните разпоредби на член 32, параграф 7 bis от Законодателен декрет № 185 от 29 ноември 2008 г., добавен със Закон за преобразуване № 2 от 28 януари 2009 г., впоследствие изменен със Закон № 14 от 27 февруари 2009 г., които предвиждат, с изключение за дружествата с мажоритарно публично участие: нищожност на възлагането на обществена поръчка за услуги за определяне и събиране на такси и други приходи на местните власти на лица, които не отговарят на финансовото условие за минимален изцяло внесен дружествен капитал от 10 милиона евро; задължение за лицата, вписани в регистъра на частноправните субекти, оправомощени да упражняват дейност по определяне и събиране на такси и други приходи на провинциите и общините, да изменят дружествения си капитал в съответствие с горепосочения минимален размер, съгласно член 53, параграф 3 от Законодателен декрет № 446 от 15 декември 1997 г., съответно изменен; забрана за възлагане на нови обществени поръчки и за участие в процедури по възлагане на обществени поръчки за услуги за определяне и събиране на такси и други приходи на местните власти до изпълнение на горепосоченото задължение за изменение на дружествения капитал;

               2.

               възпрепятстват ли правилното прилагане на членове 3, 10, 43, 49, и 81 ЕО националните разпоредби на член 32, параграф 7 bis от Законодателен декрет № 185 от 29 ноември 2008 г., добавен със Закон за преобразуване № 2 от 28 януари 2009 г., впоследствие изменен със Закон № 14 от 27 февруари 2009 г., които предвиждат, с изключение за дружествата с мажоритарно публично участие: нищожност на възлагането на обществена поръчка за услуги за определяне и събиране на такси и други приходи на местните власти на лица, които не отговарят на финансовото условие за минимален изцяло внесен дружествен капитал от 10 милиона евро; задължение за лицата, вписани в регистъра на частноправните субекти, оправомощени да упражняват дейност по определяне и събиране на такси и други приходи на провинциите и общините, да изменят дружествения си капитал в съответствие с горепосочения минимален размер, съгласно член 53, параграф 3 от Законодателен декрет № 446 от 15 декември 1997 г., съответно изменен; забрана за възлагане на нови обществени поръчки и за участие в процедури по възлагане на обществени поръчки за услуги за определяне и събиране на такси и други приходи на местните власти до изпълнение на горепосоченото задължение за изменение на дружествения капитал.

      (1)  ОВ L 376, стр. 36; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 58, стр. 50.


title: Дело T-286/09: Решение на Общия съд от 12 юни 2014 г.  — Intel/Комисия (Конкуренция — Злоупотреба с господстващо положение — Пазар на микропроцесори — Решение, с което се установява нарушение на член 82 ЕО и на член 54 от Споразумението за ЕИП — Отстъпки за лоялност — „Голи“ ограничения — Квалифициране на дадена практика като злоупотреба — Анализ на също толкова ефективния конкурент — Международна компетентност на Комисията — Задължение на Комисията за разследване — Граници — Право на защита — Принцип на добра администрация — Обща стратегия — Глоби — Едно и също продължавано нарушение — Насоки относно метода за определяне на размера на глобите от 2006 г)

text:
               28.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 245/8

         Решение на Общия съд от 12 юни 2014 г. — Intel/Комисия
   (Дело T-286/09) (1)

   ((Конкуренция - Злоупотреба с господстващо положение - Пазар на микропроцесори - Решение, с което се установява нарушение на член 82 ЕО и на член 54 от Споразумението за ЕИП - Отстъпки за лоялност - „Голи“ ограничения - Квалифициране на дадена практика като злоупотреба - Анализ на също толкова ефективния конкурент - Международна компетентност на Комисията - Задължение на Комисията за разследване - Граници - Право на защита - Принцип на добра администрация - Обща стратегия - Глоби - Едно и също продължавано нарушение - Насоки относно метода за определяне на размера на глобите от 2006 г))
   2014/C 245/10
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Intel Corp. (Wilmington, Delaware, Съединени щати) (представители: първоначално K. Bacon, barrister, M. Hoskins, N. Green, QC, S. Singla, barrister, I. Forrester, QC, A. Parr, R. Mackenzie, solicitors, и D. Piccinin, barrister, впоследствие I. Forrester, A. Parr, R. Mackenzie и D. Piccinin)

      Ответник: Европейска комисия (представители: T. Christoforou, N. Khan, V. Di Bucci и M. Kellerbauer)

      Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателя: Association for Competitive Technology, Inc. (Вашингтон, Федерален окръг Колумбия, Съединени щати) (представител: J.-F. Bellis, адвокат)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Union fédérale des consommateurs — Que choisir (UFC — Que choisir) (Париж, Франция) (представители: първоначално J. Franck, впоследствие E. Nasry, avocat)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение С (2009) 3726 окончателен на Комисията от 13 май 2009 година относно производство по член 82 [ЕО] и на член 54 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/C-3/37.990 — Intel) или — при условията на евентуалност — искане за отмяна или намаляване на наложената на жалбоподателя глоба

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Intel Corp. понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия, освен направените от последната разноски във връзка с встъпването на Association for Competitive Technology, Inc., а също така понася съдебните разноски на Union fédérale des consommateurs — Que choisir (UFC — Que choisir).

               3)

               Association for Competitive Technology понася направените от нея съдебни разноски, както и тези, които Комисията е направила във връзка с нейното встъпване.

      (1)  ОВ C 220, 12.9.2009 г.


title: Дело T-29/07: Иск, предявен на 9 февруари 2007 г. — Lactalis Gestion Lait и Lactalis Investissements/Съвет

text:
               24.3.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 69/27

         Иск, предявен на 9 февруари 2007 г. — Lactalis Gestion Lait и Lactalis Investissements/Съвет
   (Дело T-29/07)
   (2007/C 69/56)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищци: Lactalis Gestion Lait SNC и Lactalis Investissements SNC (Laval, Франция) (представител: A. Philippart, адвокат)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз
   Искания на ищците

               —

               да се установи, че член 1, първи параграф от Директива 67/227/ЕИО, така както е пояснен в четвъртото съображение, задължава държавите-членки да премахнат и заменят системите на кумулативни многостепенни данъци върху оборота, които нарушават конкуренцията и пречат на търговията между държавите-членки,

               —

               да се установи, че член 1, трети параграф от Директива 67/227/ЕИО, така както е пояснен в осмото съображение, забранява на държавите-членки (нови и стари) да запазват или да въвеждат мерки, предвиждащи плавно изравняване на данъка върху оборота върху вноса или износа при търговията между държавите-членки,

               —

               да се установи, че член 1 от Първа директива 67/227/ЕИО заменя системите на кумулативни многостепенни данъци с обща система на ДДС и че занапред е забранено запазването или въвеждането на кумулативни многостепенни данъци, които нарушават конкуренцията и пречат на търговията,

               —

               да се установи, че противно на целта, която си поставя, Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно обща система на ДДС, като отменя Първа директива 67/227/ЕИО, с изключение на член 2, който определя характеристиките на ДДС, дава непълна и погрешна картина на съществуващото законодателство в областта на ДДС и засяга хармонизацията на законодателството относно данъка върху оборота,

               —

               да се установи, че като премахва всяко позоваване на принципа за забрана на кумулативните многостепенни данъци и като позволява по този начин запазването и въвеждането отново на данък върху оборота, който може да наруши конкуренцията и да попречи на търговията между държавите-членки, Съветът нарушава целите, определени от член 3 и член 93 ЕО и засяга пряко и лично интересите на ищците,

               —

               да се отмени член 411-1 от Директива 2006/112/ЕО, доколкото последният отменя четвърто и осмо съображение и член 1, първи и трети параграф от Директива 67/227/ЕО на Съвета и явно нарушава член 3 и член 93 ЕО,

               —

               да се осъди Съветът да възстанови на ищците разноските, направени в рамките на производството пред настоящата инстанция.

         Правни основания и основни доводи
   С настоящия иск ищците претендират за отмяна на член 411-1 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно обща система на данъка върху добавената стойност (1) доколкото този член отменя член 1, първи и трети параграф от Първа директива 67/227/ЕИО на Съвета от 11 април 1967 година в областта на хармонизацията на законодателството на държавите-членки относно данъка върху оборота (2), които предвиждат премахването и забраняват запазването или въвеждането на кумулативни многостепенни данъци.
   Ищците твърдят, че като е приел тази директива, Съветът е нарушил целите на договора, формулирани в член 3 и член 93 ЕО, които предвиждат хармонизация на законодателството относно данъка върху оборота. Те изтъкват също така, че отмяната на Директива 67/227/ЕИО посредством Директива 2006/112/ЕО води до преразглеждане на принципа на забрана на кумулативните многостепенни данъци, които, според ищците, поради естеството си, могат да нарушат условията на конкуренция и да попречат на търговията между държавите-членки.

      (1)  ОВ L 347, стр. 1.

      (2)  ОВ L 71, стр. 1301.


title: Дело T-224/16: Жалба, подадена на 10 май 2016 г. — Messe Friedrichshafen/EUIPO — El Corte Inglés (Out Door)

text:
               27.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 232/34

         Жалба, подадена на 10 май 2016 г. — Messe Friedrichshafen/EUIPO — El Corte Inglés (Out Door)
   (Дело T-224/16)
   (2016/C 232/44)
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Messe Friedrichshafen GmbH (Фридрихсхафен, Германия) (представител: W. Schulte Hemming, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: El Corte Inglés, SA (Мадрид, Испания)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител: жалбоподателят

      Спорна марка: марка на Европейския съюз в цветовете черно, жълто и оранжево със словните елементи „Out Door“ — заявка за регистрация № 6 938 864.

      Производство пред EUIPO: производство по възражение.

      Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 8 февруари 2016 г. по преписка R 2302/2011-2.

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение, доколкото с него се отказва регистрацията на марката „Out Door“ за стоки и услуги (заявка за регистрация № 006938864) за стоки и услуги от класове 9, 16, 25, 28, 35, 37, 38, 41, 42, 43 и 45;

               —

               при условията на евентуалност да отмени обжалваното решение, доколкото с него се отказва регистрацията на марката„Out Door“ (заявка за регистрация № 006938864) за стоки и услуги за следните услуги от клас 35:

                  „Организиране и провеждане на конгреси, конференции, семинари и практически семинари, на търговски панаири и изложения с търговски и рекламни цели, включително в интернет и в други електронни медии; Организиране на участия в търговски панаири; Насърчаване на продажбите и посредничество при предоставяне на информация за търговци, предложения и бизнес контакти, както и търговски сделки в областта на потребителските и инвестиционните стоки в интернет и в други електронни медии посредством виртуален търговски панаир; Предоставяне и отдаване под наем на изложбени площи и на панаирни щандове, включително и принадлежащото им оборудване (доколкото попада в настоящия клас); Реклама на изложители и рекламни съобщения; Декорация на панаирни щандове и декори за сцени“;

               —

               да осъди EUIPO да заплати на жалбоподателя понесените от него вследствие на подадената жалба съдебни разноски.

      Изложени основания

               —

               Нарушение член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009,

               —

               Нарушение на член 76 от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-428/14: Преюдициално запитване от Consiglio di Stato (Италия), постъпило на 18 септември 2014 г.  — DHL Express (Italy) srl, DHL Global Forwarding (Italy) SpA/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

text:
               22.12.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 462/12

         Преюдициално запитване от Consiglio di Stato (Италия), постъпило на 18 септември 2014 г. — DHL Express (Italy) srl, DHL Global Forwarding (Italy) SpA/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato
   (Дело C-428/14)
   (2014/C 462/21)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Consiglio di Stato

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: DHL Express (Italy) srl, DHL Global Forwarding (Italy) SpA

      Ответник: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

      Други страни в производството

   Schenker Italiana SpA
   Agility Logistics srl

      Преюдициални въпроси

   Член 101 ДФЕС, член 4, параграф 3 ДЕС и член 11 от Регламент (ЕО) № 1/2003 (1) трябва ли да се тълкуват в смисъл че:

               1)

               НОК [национални органи по конкуренция] не могат да се отклоняват от практиката си за прилагане на инструментите, установени и приети от Европейската мрежа по конкуренция, и по-специално Програмата — модел програма за освобождаване от глоби или намаляване на техния размер в случай като разглеждания в главното производство, без това да противоречи на постановеното от Съда в точки 21 и 22 от решение от 14 юни 2011 г. по дело C 360/09;

               2)

               Между главното искане, което предприятие е подало или възнамерява да подаде до Комисията, и опростеното искане за освобождаване от глоба, представено до НОК за същия картел, съществува такава правна връзка, че НОК — независимо от разпоредбата на параграф 38 от Известие на Комисията относно сътрудничеството в рамките на мрежата от органите по конкуренция — е длъжна съгласно параграф 22 от Програмата — модел за мрежата от 2006 г. (впоследствие параграф 24 в номерацията на Програмата — модел за мрежата от 2012 г.) и съответната Обяснителна бележка 45 (впоследствие Обяснителна бележка параграф 49 в номерацията на Програмата — модел за мрежата от 2012 г.): а) да разгледа опростеното искане за освобождаване от глоба с оглед на главното искане, при условие че опростеното искане отразява точно съдържанието на главното искане; б) при условията на евентуалност — ако счита, че материалният обхват на полученото опростено искане е по-тесен в сравнение с представеното от същото предприятие главно искане, за което Комисията е предоставила условно освобождаване от глоба на посоченото предприятие — да се свърже с Комисията или със самото предприятие, за да провери дали след представянето на опростеното искане не са установени вследствие на вътрешни проверки конкретни и специфични примери за деяния, за които се твърди, че са включени в обхвата на главното, но не и на опростеното искане;

               3)

               Съгласно параграф 3 и параграфи 22 — 24 от Програмата — модел за мрежата от 2006 г. и съответните Обяснителни бележки 8, 41, 45 и 46 и предвид измененията, направени в параграфи 24 — 26 от Програмата — модел за мрежата от 2012 г., и съответните Обяснителни бележки 44 и 49, НОК, който към момента на настъпване на фактите в главното производство прилага програма за освобождаване от глоби или намаляване на техния размер като разглежданата в главното производство, може законосъобразно да приеме за даден таен картел, по отношение на който дадено първо предприятие е представило или възнамерява да представи до Комисията главно искане за освобождаване от глоба: a) само едно опростено искане от това предприятие, или б) и допълнителни опростени искания за освобождаване от глоба, представени от различни предприятия, които като главно искане са представили до Комисията „неприемливо искане за освобождаване от глоба“, т.е. искане за намаляване на размера на глобата, по-специално когато главните искания на последните предприятия са подадени след предоставянето на условно освобождаване от глоба на първото предприятие.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).


title: Дело C-276/07: Преюдициално запитване, отправено от Corte d'appello di Firenze (Италия) на 11 юни 2007 г. — Nancy Delay/Università degli studi di Firenze, Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS), Италианска република

text:
               8.9.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/15

         Преюдициално запитване, отправено от Corte d'appello di Firenze (Италия) на 11 юни 2007 г. — Nancy Delay/Università degli studi di Firenze, Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS), Италианска република
   (Дело C-276/07)
   (2007/C 211/27)
   Език на производството: италиански
   Препращаща юрисдикция
   Corte d'appello di Firenze
   Страни в главното производство

      Ищец: Nancy Delay

      Ответник: Università degli studi di Firenze, Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS), Италианска република
   Преюдициален въпрос
   Дали член 39 от Договора за създаване на Европейската общност и актовете на вторичното право (по-специално тълкуванията, произтичащи от решенията по дело С-212/99 от 21 юни 2001 г. и дело С-119/04 от 18 юли 2006 г.) могат да се тълкуват в смисъл, че е законосъобразна правната уредба, прилагана спрямо т. нар. „обменни лектори“, наети по-рано въз основа на срочен договор (съгласно Закон № 62/1967), на които при замяната на такъв договор с договор за неопределено време не се гарантира защита на всички техни права, придобити от момента на първоначалното им наемане, с последствия не само във връзка с увеличенията на техните възнаграждения, но и с трудовия стаж и с изплащането от работодателя на осигурителни вноски?


title: Дело T-375/03: Решение на Първоинстанционния съд от 20 септември 2007 г. — Fachvereinigung Mineralfaserindustrie/Комисия ( Държавна помощ — Мерки за стимулиране използването на изолационни материали, произведени от възстановяващи се суровини — Решение, с което помощта се обявява за съвместима с общия пазар — Процедура по предварително разглеждане — Иск за отмяна — Допустимост — Понятие за заинтересована страна по смисъла на член 88, параграф 2 ЕО — Задължение на Комисията да открие състезателно производство )

text:
               10.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/44

         Решение на Първоинстанционния съд от 20 септември 2007 г. — Fachvereinigung Mineralfaserindustrie/Комисия
   (Дело T-375/03) (1)

   („Държавна помощ - Мерки за стимулиране използването на изолационни материали, произведени от възстановяващи се суровини - Решение, с което помощта се обявява за съвместима с общия пазар - Процедура по предварително разглеждане - Иск за отмяна - Допустимост - Понятие за заинтересована страна по смисъла на член 88, параграф 2 ЕО - Задължение на Комисията да открие състезателно производство“)
   (2007/C 269/78)
   Език на производството: немски
   Страни

      Ищец: Fachvereinigung Mineralfaserindustrie eV Deutsche Gruppe der Eurima — European Insulation Manufacturers Association (Франкфурт на Майн, Германия) (представители: T. Schmidt-Kötters, D. Uwer и K. Najork, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: V. Kreuschitz и M. Niejahr)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Федерална република Германия (представители: първоначално W.-D. Plessing, M. Lumma и C. Schulze-Bahr, впоследствие W.-D. Plessing и C. Schulze-Bahr)
   Предмет
   Искане за отмяна на Решение C (2003) 1473 окончателен на Комисията от 9 юли 2003 г., с което се обявяват за съвместими с общия пазар мерките, които германските власти възнамеряват да приемат за стимулиране използването на изолационни материали, произведени от възстановяващи се суровини (помощ № 694/2002).
   Диспозитив

               1)

               Искът се отхвърля.

               2)

               Fachvereinigung Mineralfaserindustrie eV Deutsche Gruppe der Eurima — European Insulation Manufacturers Association се осъжда да понесе собствените си разноски, както и тези, направени от Комисията.

               3)

               Федерална република Германия ще понесе собствените си разноски.

      (1)  ОВ C 35, 7.2.2004 г.


title: Дело T-81/16: Решение на Общия съд от 4 юли 2017 г. — Pirelli Tyre/EUIPO (Изображение на две извити ивици на страничната част на гума) (Марка на Европейския съюз — Заявка за марка на Европейския съюз, изобразяваща две извити ивици на страничната част на гума — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Липса на отличителен характер, придобит чрез използване — Член 7, параграф 3 от Регламент № 207/2009 — Член 75 от Регламент № 207/2009 — Член 76 от Регламент № 207/2009)

text:
               21.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 277/39

         Решение на Общия съд от 4 юли 2017 г. — Pirelli Tyre/EUIPO (Изображение на две извити ивици на страничната част на гума)
   (Дело T-81/16) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Заявка за марка на Европейския съюз, изобразяваща две извити ивици на страничната част на гума - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Липса на отличителен характер, придобит чрез използване - Член 7, параграф 3 от Регламент № 207/2009 - Член 75 от Регламент № 207/2009 - Член 76 от Регламент № 207/2009))
   (2017/C 277/57)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Pirelli Tyre SpA (Милано, Италия) (представители: T.M. Müller и F. Togo, avocats)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: L. Rampini)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 9 декември 2015 г. (преписка R 1019/2015-1) относно заявка за регистрация на позиционна марка, състояща се от две кръгообразни ивици на страничните части на гума

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Pirelli Tyre SpA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 156, 2.5.2016 г.


title: Дело C-20/13: Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgericht Berlin (Германия) на 15 януари 2013 г. — Daniel Unland/Land Berlin

text:
               23.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 86/11

         Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgericht Berlin (Германия) на 15 януари 2013 г. — Daniel Unland/Land Berlin
   (Дело C-20/13)
   2013/C 86/19
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Verwaltungsgericht Berlin

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Daniel Unland

      Ответник: Land Berlin

      Преюдициални въпроси

               1.

               Следва ли първичното и/или вторичното право на Европейския съюз, а в конкретния случай по-специално Директива 2000/78/ЕО (1), да се тълкува в смисъл, че установява всеобхватна забрана за допускане на необоснована дискриминация, основана на възраст, която забрана се прилага и по отношение на нормите на националното право относно заплатите на магистратите във федералните провинции?

               2.

               При положителен отговор на първия въпрос, в резултат на тълкуването на това първично и/или вторично право на Европейския съюз стига ли се до извода, че е налице пряка или непряка дискриминация, основана на възраст, ако съгласно определена национална разпоредба размерът на основната заплата на съответния магистрат при назначаването му като такъв и последващото повишение на тази основна заплата зависят от възрастта на съответното лице?

               3.

               При положителен отговор и на втория въпрос, тълкуването на това първично и/или вторично право на Европейския съюз допуска ли подобна национална разпоредба да бъде оправдавана с преследваната от законодателя цел да възнаграждава придобития професионален опит и/или социални умения?

               4.

               При положителен отговор и на третия въпрос, ако националният законодател не е успял да въведе в националното право норми относно заплатите на магистратите, с които не се допуска дискриминация, тълкуването на първичното и/или вторично право на Европейския съюз позволява ли в полза на дискриминираното лице да възникне и друга правна последица, освен с обратна сила да му бъде изплатена възможно най-високата по степен заплата за съответната длъжностна категория?
               В това отношение единствено въз основата на първичното и/или вторичното право на Европейския съюз, а в конкретния случай по-специално Директива 2000/78/ЕО, ли възниква правната последица от забраната за допускане на дискриминация, или претенцията на заинтересуваното лице възниква единствено с оглед на неправилното транспониране на разпоредбите на правото на Европейския съюз в съответствие с установеното в правото на Съюза право на иск за отговорност на държавите членки?

               5.

               Тълкуването на това първично и/или вторично право на Европейския съюз допуска ли съществуването на национална мярка, която обвързва предявяването на претенциите на магистратите за (последващо) плащане на определена сума или за обезщетение от изискването магистратите да предявят тези претенции възможно най-скоро след възникването им?

               6.

               При положителен отговор на въпросите по точки 1—3, от тълкуването на първичното и/или вторичното право на Европейския съюз следва ли, че ако със закон, уреждащ прехода към нов режим за определяне на заплатите на магистратите, на заварените магистрати се определя степен на заплатата в съответствие с новия режим, като се взема единствено предвид размерът на основна заплата, която те са получавали съгласно старата (дискриминационна) уредба на конкретна, посочена в новия закон релевантна дата на прехода, като съгласно този закон релевантна за повишението на заплатите на тези магистрати в последващи степени е единствено продължителността на придобития след влизането в сила на новия закон опит, без да се отчита абсолютната продължителност на целия, придобит от тях опит, по този начин на практика се запазва в непроменен вид допусканата със старата уредба дискриминация, основана на възраст — и това състояние продължава до евентуалното достигане на възможно най-високата по степен заплата?

               7.

               При положителен отговор и на въпрос 6, тълкуването на първичното и/или вторичното право на Европейския съюз допуска ли това неограничено продължаващо неравно третиране да бъде обосновано с преследваната от законодателя цел, според която със закона, уреждащ прехода към новия режим не следва да се защитават (единствено) придобитите права към настъпването на посочената в закона релевантна за прехода дата, а (също) и възникналите въз основа на стария режим прогнозни очаквания за доходите, които завареният магистрат ще получи в рамките на цялата продължителност на неговия професионален живот, като му бъде изплащана заплатата за съответната длъжностна категория, при положение че новоназначените магистрати са по-добре платени?
               Допустимо ли е продължаващата дискриминация на заварените магистрати да бъде обоснована с аргумента, че алтернативните разрешения на установените с новия режим правила (индивидуално определяне на съответната степен на заплата в зависимост от продължителността на придобития опит също и за всеки от заварените магистрати) са свързани с по-голяма административна тежест?

               8.

               В случай че се отхвърли посочената във въпрос 7 възможност да се обоснове допускането на дискриминация, ако националният законодател не е успял да въведе в националното право норми, с които не се допуска дискриминация, също и относно заплатите на заварените магистрати, тълкуването на първичното и/или вторично право на Европейския съюз позволява ли в полза на заварените магистрати да възникне и друга правна последица, освен да им бъде изплатена с обратна сила, и да се продължи да им се изплаща за в бъдеще, възможно най-високата по степен заплата за съответната длъжностна категория?

               9.

               При положителен отговор на въпросите по точки 1—3 и при отрицателен отговор на въпрос 6, от тълкуването на първичното и/или вторичното право на Европейския съюз следва ли, че е налице пряка или непряка дискриминация, основана на възраст, ако съгласно разпоредбите от уреждащ прехода към новия режим закон заварените магистрати, навършили определена възраст към датата на прехода, могат, след като са достигнали определена степен на заплатата, да получат по-бързо повишение на последната, отколкото магистратите, които са по-младите от тях в деня на прехода към новия режим?

               10.

               При положителен отговор на въпрос 9, тълкуването на първичното и/или вторичното право на Европейския съюз допуска ли това неравно третиране да бъде обосновано с преследваната от законодателя цел, според която не следва да се защитават вече придобитите към датата на прехода права, а изключително възникналите въз основа на стария режим прогнозни очаквания за доходите, които магистратът ще получи в рамките на цялата продължителност на неговия професионален живот, като му бъде изплащана заплатата за съответната длъжностна категория?

               11.

               В случай че се отхвърли посочената във въпрос 10 възможност да се оправдае допускането на дискриминация, ако националният законодател не е успял да въведе в националното право норми, с които не се допуска дискриминация, също и относно заплатите на заварените магистрати, тълкуването на първичното и/или вторично право на Европейския съюз позволява ли в полза на заварените магистрати да възникне и друга правна последица, освен да им бъде гарантирана възможността с обратна сила и за в бъдеще да могат да получават същото повишение на заплатите, както и посочените във въпрос 9 привилегировани магистрати?

      (1)  Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (ОВ L 303, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 7).


title: Дело C-375/15: Решение на Съда (трети състав) от 25 януари 2017 г. (преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof — Австрия) — BAWAG PSK Bank für Arbeit und Wirtschaft und Österreichische Postsparkasse AG/Verein für Konsumenteninformation (Преюдициално запитване — Директива 2007/64/ЕО — Платежни услуги във вътрешния пазар — Рамкови договори — Предварителна обща информация — Задължение за предоставяне на тази информация на хартиен или на друг траен носител — Информация, предадена чрез електронна пощенска кутия, интегрирана в интернет страница за онлайн банкиране)

text:
               13.3.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 78/3

         Решение на Съда (трети състав) от 25 януари 2017 г. (преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof — Австрия) — BAWAG PSK Bank für Arbeit und Wirtschaft und Österreichische Postsparkasse AG/Verein für Konsumenteninformation
   (Дело C-375/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Директива 2007/64/ЕО - Платежни услуги във вътрешния пазар - Рамкови договори - Предварителна обща информация - Задължение за предоставяне на тази информация на хартиен или на друг траен носител - Информация, предадена чрез електронна пощенска кутия, интегрирана в интернет страница за онлайн банкиране))
   (2017/C 078/03)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberster Gerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: BAWAG PSK Bank für Arbeit und Wirtschaft und Österreichische Postsparkasse AG

      Ответник: Verein für Konsumenteninformation

      Диспозитив

   Член 41, параграф 1 и член 44, параграф 1 от Директива 2007/64/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 ноември 2007 година относно платежните услуги във вътрешния пазар, за изменение на директиви 97/7/ЕО, 2002/65/ЕО, 2005/60/ЕО и 2006/48/ЕО и за отмяна на Директива 97/5/ЕО, изменена с Директива 2009/111/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 г., във връзка с член 4, точка 25 от тази директива, трябва да се тълкуват в смисъл, че промените в информацията и условията, посочени в член 42 от тази директива, както и промените в рамковия договор, предадени от доставчика на платежни услуги на ползвателя на тези услуги посредством електронна пощенска кутия, интегрирана в интернет страница за онлайн банкиране, могат да се считат за предоставени на траен носител по смисъла на тези разпоредби само ако са изпълнени две условия:

               —

               тази интернет страница да позволява на посочения ползвател да съхранява информацията, адресирана лично до него, по начин, че да има достъп до нея и да я възпроизвежда в непроменен вид за подходящ период от време, без да е възможна никаква едностранна промяна на съдържанието ѝ от страна на този доставчик или на друг специалист, и

               —

               ако ползвателят на платежни услуги е длъжен да посещава посочената интернет страница, за да се запознае с тази информация, предаването на информацията да се съпътства от активно поведение на доставчика на платежни услуги за свеждане до знанието на този ползвател, че посочената информация съществува и е на разположение на споменатата интернет страница.

         В случай че ползвателят на платежни услуги е длъжен да посещава такава страница, за да се запознае със съответната информация, последната е само осигурена на разположение на този ползвател по смисъла на член 36, параграф 1, първо изречение от Директива 2007/64, изменена с Директива 2009/111, когато предаването на информацията не се съпътства от подобно активно поведение на доставчика на платежни услуги.

      (1)  ОВ C 354, 26.10.2015 г.


title: Дело C-222/11 P: Определение на Съда (шести състав) от 1 декември 2011 г. — Longevity Health Products, Inc./Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Performing Science LLC (Обжалване — Марка на Общността — Регламент (ЕО) № 40/94 — Член 7, параграф 1, буква г) — Словен знак „5 HTP“ — Искане за обявяване на недействителност — Явно недопустима жалба)

text:
               10.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 73/12

         Определение на Съда (шести състав) от 1 декември 2011 г. — Longevity Health Products, Inc./Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Performing Science LLC
   (Дело C-222/11 P) (1)

   (Обжалване - Марка на Общността - Регламент (ЕО) № 40/94 - Член 7, параграф 1, буква г) - Словен знак „5 HTP“ - Искане за обявяване на недействителност - Явно недопустима жалба)
   2012/C 73/21
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Longevity Health Products, Inc. (представител: J. Korab, Rechtsanwalt)

      Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: G. Schneider), Performing Science LLC

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Общия съд (шести състав) от 9 март 2011 г. по дело Longevity Health Products/СХВП — Performing Science (5 HTP) (T-190/09), постановено по жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 21 април 2009 г. (преписка R 595/2008-4) в производство за обявяване на недействителност със страни Performing Science LLC и Longevity Health Products, Inc. — Отличителен характер на словния знак „5 HTP“

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Longevity Health Products Inc. да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 252, 27.8.2011 г.