title: Дело C-544/19: Решение на Съда (първи състав) от 6 октомври 2021 г. (преюдициално запитване от Административен съд — Благоевград — България) — „ЕКОТЕКС БЪЛГАРИЯ“ ЕООД/Териториална дирекция на Национална агенция за приходите — София (Преюдициално запитване — Член 63 ДФЕС — Свободно движение на капитали — Директива (ЕС) 2015/849 — Приложно поле — Национална правна уредба, която изисква плащанията над определена сума да се извършват само чрез превод или внасяне по платежна сметка — Член 65 ДФЕС — Обосноваване — Борба с данъчните измами и избягването на данъци — Пропорционалност — Административнонаказателни санкции — Член 49 от Хартата на основните права на Европейския съюз — Принципи на законност и пропорционалност на престъплението и наказанието)

text:
               29.11.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 481/10

      Решение на Съда (първи състав) от 6 октомври 2021 г. (преюдициално запитване от Административен съд — Благоевград — България) — „ЕКОТЕКС БЪЛГАРИЯ“ ЕООД/Териториална дирекция на Национална агенция за приходите — София
      (Дело C-544/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Член 63 ДФЕС - Свободно движение на капитали - Директива (ЕС) 2015/849 - Приложно поле - Национална правна уредба, която изисква плащанията над определена сума да се извършват само чрез превод или внасяне по платежна сметка - Член 65 ДФЕС - Обосноваване - Борба с данъчните измами и избягването на данъци - Пропорционалност - Административнонаказателни санкции - Член 49 от Хартата на основните права на Европейския съюз - Принципи на законност и пропорционалност на престъплението и наказанието)
      (2021/C 481/14)
      Език на производството: български

         Запитваща юрисдикция

      Административен съд — Благоевград

         Страни в главното производство

         Жалбоподател:„ЕКОТЕКС БЪЛГАРИЯ“ ЕООД

         Ответник: Териториална дирекция на Национална агенция за приходите — София

         в присъствието на: прокурор от Окръжна прокуратура — Благоевград

         Диспозитив

                  1)

                  Правна уредба на държава членка, която забранява на физическите и юридическите лица да извършват в брой плащания на територията на страната на стойност, равна на или надвишаваща определен праг, и изисква от тях да извършват такива плащания само чрез превод или внасяне по платежна сметка, не попада в приложното поле на Директива (ЕС) 2015/849 на Европейския парламент и на Съвета от 20 май 2015 година за предотвратяване използването на финансовата система за целите на изпирането на пари и финансирането на тероризма, за изменение на Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директива 2005/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и на Директива 2006/70/ЕО на Комисията.

                  2)

                  Член 63 ДФЕС във връзка с член 49, параграф 3 от Хартата на основните права на Европейския съюз трябва да се тълкува в смисъл, че допуска правна уредба на държава членка — която с цел борба с данъчните измами и избягването на данъци, от една страна, забранява на физическите и юридическите лица да извършват плащания в брой на територията на страната, когато са на стойност, равна на или надвишаваща определен праг, и изисква тези плащания да се извършват чрез превод или внасяне по платежна сметка, включително когато става въпрос за разпределяне на дивиденти от дружество, и от друга страна, за нарушение на тази забрана предвижда санкционен режим, при който размерът на налаганата глоба или имуществена санкция се изчислява като фиксиран процент от общия размер на плащането, направено в нарушение на посочената забрана, без тази глоба или имуществена санкция да може да бъде съобразена с конкретните обстоятелства по случая — при условие че посочената правна уредба е в състояние да гарантира осъществяването на посочените цели и не надхвърля необходимото за тяхното постигане.

         (1)  ОВ C 357, 21.10.2019 г.


title: Дело C-598/19: Решение на Съда (пети състав) от 6 октомври 2021 г. (преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia del País Vasco — Испания) — Confederación Nacional de Centros Especiales de Empleo (Conacee)/Diputación Foral de Guipúzcoa (Преюдициално запитване — Възлагане на обществени поръчки — Директива 2014/24/ЕС — Член 20 — Запазени поръчки — Национално законодателство, което запазва правото на участие в определени процедури за възлагане на обществени поръчки за специални центрове за заетост със социална цел — Допълнителни условия, които не са предвидени в Директивата — Принципи на равно третиране и на пропорционалност)

text:
               29.11.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 481/12

      Решение на Съда (пети състав) от 6 октомври 2021 г. (преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia del País Vasco — Испания) — Confederación Nacional de Centros Especiales de Empleo (Conacee)/Diputación Foral de Guipúzcoa
      (Дело C-598/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Възлагане на обществени поръчки - Директива 2014/24/ЕС - Член 20 - Запазени поръчки - Национално законодателство, което запазва правото на участие в определени процедури за възлагане на обществени поръчки за специални центрове за заетост със социална цел - Допълнителни условия, които не са предвидени в Директивата - Принципи на равно третиране и на пропорционалност)
      (2021/C 481/16)
      Език на производството: испански

         Запитваща юрисдикция

      Tribunal Superior de Justicia del País Vasco

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Confederación Nacional de Centros Especiales de Empleo (Conacee)

         Ответник: Diputación Foral de Guipúzcoa

         Диспозитив

      Член 20, параграф 1 от Директива 2014/24/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2014 година за обществените поръчки и за отмяна на Директива 2004/18/ЕО трябва да се тълкува в смисъл, че допуска държава членка да налага допълнителни условия освен посочените в тази разпоредба, като по този начин изключва от процедурите за възлагане на запазени обществени поръчки някои икономически оператори, които изпълняват предвидените в тази разпоредба условия, стига държавата членка да спазва принципите на равно третиране и на пропорционалност.

         (1)  ОВ C 363, 28.10.2019 г.


title: Дело C-561/19: Решение на Съда (голям състав) от 6 октомври 2021 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Stato — Италия) — Consorzio Italian Management, Catania Multiservizi SpA/Rete Ferroviaria Italiana SpA (Преюдициално запитване — Член 267 ДФЕС — Обхват на задължението на националните юрисдикции от последна инстанция за отправяне на преюдициално запитване — Изключения от това задължение — Критерии — Въпрос относно тълкуването на правото на Съюза, повдигнат от страните в националното производство, след като Съдът веднъж вече е постановил решение по преюдициално запитване в рамките на това производство — Липса на уточнения относно причините, обосноваващи необходимостта да се отговори на преюдициалните въпроси — Частична недопустимост на преюдициалното запитване)

text:
               29.11.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 481/11

      Решение на Съда (голям състав) от 6 октомври 2021 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Stato — Италия) — Consorzio Italian Management, Catania Multiservizi SpA/Rete Ferroviaria Italiana SpA
      (Дело C-561/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Член 267 ДФЕС - Обхват на задължението на националните юрисдикции от последна инстанция за отправяне на преюдициално запитване - Изключения от това задължение - Критерии - Въпрос относно тълкуването на правото на Съюза, повдигнат от страните в националното производство, след като Съдът веднъж вече е постановил решение по преюдициално запитване в рамките на това производство - Липса на уточнения относно причините, обосноваващи необходимостта да се отговори на преюдициалните въпроси - Частична недопустимост на преюдициалното запитване)
      (2021/C 481/15)
      Език на производството: италиански

         Запитваща юрисдикция

      Consiglio di Stato

         Страни в главното производство

         Жалбоподатели: Consorzio Italian Management, Catania Multiservizi SpA

         Ответник: Rete Ferroviaria Italiana SpA

         Диспозитив

      Член 267 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че национална юрисдикция, чиито решения не подлежат на обжалване съгласно националното право, трябва да изпълни задължението си да сезира Съда с повдигнат пред нея въпрос относно тълкуването на правото на Съюза, освен ако не установи, че този въпрос е ирелевантен, разглежданата разпоредба от правото на Съюза вече е била предмет на тълкуване от Съда или правилното тълкуване на правото на Съюза е толкова очевидно, че не оставя място за никакво основателно съмнение.
      Съществуването на такава възможност следва да бъде преценявано с оглед на специфичните характеристики на правото на Съюза, особените трудности при неговото тълкуване и риска от различия в съдебната практика в рамките на Съюза.
      Такава юрисдикция не може да бъде освободена от посоченото задължение само поради това че веднъж вече е сезирала Съда с преюдициално запитване в рамките на същото национално дело. Тя обаче може да не постави преюдициален въпрос на Съда поради основания за недопустимост, присъщи на производството пред тази юрисдикция, при условие че са спазени принципите на равностойност и на ефективност.

         (1)  ОВ C 357, 21.10.2019 г.


title: Дело C-285/20: Решение на Съда (осми състав) от 30 септември 2021 г. (преюдициално запитване от Centrale Raad van Beroep — Нидерландия) — K/Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Uwv) (Преюдициално запитване — Регламент (ЕО) № 883/2004 — Член 65, параграфи 2 и 5 — Приложно поле — Напълно безработен работник — Обезщетения за безработица — Работник, който пребивава и е нает на работа в компетентната държава членка — Преместване на пребиваването му в друга държава членка — Лице, което не е ефективно заето в компетентната държава членка, преди да бъде напълно безработно — Лице в отпуск поради болест и получаващо на това основание обезщетения за болест, изплащани от компетентната държава членка — Дейност като заето лице — Сходни правни положения)

text:
               29.11.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 481/13

      Решение на Съда (осми състав) от 30 септември 2021 г. (преюдициално запитване от Centrale Raad van Beroep — Нидерландия) — K/Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Uwv)
      (Дело C-285/20) (1)

      (Преюдициално запитване - Регламент (ЕО) № 883/2004 - Член 65, параграфи 2 и 5 - Приложно поле - Напълно безработен работник - Обезщетения за безработица - Работник, който пребивава и е нает на работа в компетентната държава членка - Преместване на пребиваването му в друга държава членка - Лице, което не е ефективно заето в компетентната държава членка, преди да бъде напълно безработно - Лице в отпуск поради болест и получаващо на това основание обезщетения за болест, изплащани от компетентната държава членка - Дейност като заето лице - Сходни правни положения)
      (2021/C 481/18)
      Език на производството: нидерландски

         Запитваща юрисдикция

      Centrale Raad van Beroep

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: K

         Ответник: Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Uwv)

         Диспозитив

                  1)

                  Член 65, параграфи 2 и 5 от Регламент (ЕО) № 883/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година за координация на системите за социална сигурност, изменен с Регламент (ЕС) № 465/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2012 г., трябва да се тълкува в смисъл, че се прилага към положение, при което съответното лице, преди да бъде напълно безработно, е пребивавало в държава членка, различна от компетентната държава членка, и не е упражнявало ефективно дейност като заето лице, а е било в отпуск по болест и на това основание е получавало обезщетения за болест, изплащани от компетентната държава членка, при условие обаче че съгласно националното право на компетентна държава членка предоставянето на такива обезщетения се приравнява на упражняване на дейност като заето лице.

                  2)

                  Член 65, параграфи 2 и 5 от Регламент № 883/2004, изменен с Регламент № 465/2012, трябва да се тълкува в смисъл, че причините, по-специално от семеен характер, поради които съответното лице е преместило пребиваването си в държава членка, различна от компетентната държава членка, не следва да се вземат предвид за целите на прилагането на тази разпоредба.

         (1)  ОВ C 313, 21.9.2020 г.


title: Дело C-296/20: Решение на Съда (шести състав) от 30 септември 2021 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof — Германия) — Commerzbank AG/E.O. (Преюдициално запитване — Съдебно сътрудничество по гражданскоправни въпроси — Компетентност, признаване и изпълнение на съдебни решения — Граждански и търговски дела — Конвенция от Лугано II — Член 15, параграф 1, буква в) — Компетентност при потребителски договори — Преместване на местоживеенето на потребителя в друга държава, обвързана с конвенцията)

text:
               29.11.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 481/14

      Решение на Съда (шести състав) от 30 септември 2021 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof — Германия) — Commerzbank AG/E.O.
      (Дело C-296/20) (1)

      (Преюдициално запитване - Съдебно сътрудничество по гражданскоправни въпроси - Компетентност, признаване и изпълнение на съдебни решения - Граждански и търговски дела - Конвенция от Лугано II - Член 15, параграф 1, буква в) - Компетентност при потребителски договори - Преместване на местоживеенето на потребителя в друга държава, обвързана с конвенцията)
      (2021/C 481/19)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Bundesgerichtshof

         Страни в главното производство

         Ищец: Commerzbank AG

         Ответник: E.O.

         Диспозитив

      Член 15, параграф 1, буква в) от Конвенцията относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела, подписана на 30 октомври 2007 г., чието сключване е одобрено от името на Европейската общност с Решение 2009/430/ЕО на Съвета от 27 ноември 2008 г., трябва да се тълкува в смисъл, че тази разпоредба определя компетентността, когато търговецът и потребителят, страни по потребителски договор, към датата на сключването му са имали местоживеене в една и съща държава, обвързана по тази конвенция, и едва след това сключване в правоотношението се появява чуждестранен елемент, поради това че впоследствие потребителят премества местоживеенето си в друга държава, обвързана по тази конвенция.

         (1)  ОВ C 348, 19.10.2020 г.


title: Дело C-299/20: Решение на Съда (първи състав) от 30 септември 2021 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État — Франция) — Icade Promotion SAS, наричано преди това Icade Promotion Logement SAS/Ministère de l'Action et des Comptes Publiques (Преюдициално запитване — Данъчни въпроси — Обща система на данъка върху добавената стойност (ДДС) — Директива 2006/112/ЕО — Член 392 — Режим на облагане на маржа — Приложно поле — Доставки на сгради и на земя за строеж, закупени с цел препродажба — Данъчнозадължено лице, за което ДДС върху покупката на недвижими имоти не подлежи на приспадане — Препродажба, подлежаща на облагане с ДДС — Понятие за „земя за строеж“)

text:
               29.11.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 481/15

      Решение на Съда (първи състав) от 30 септември 2021 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État — Франция) — Icade Promotion SAS, наричано преди това Icade Promotion Logement SAS/Ministère de l'Action et des Comptes Publiques
      (Дело C-299/20) (1)

      (Преюдициално запитване - Данъчни въпроси - Обща система на данъка върху добавената стойност (ДДС) - Директива 2006/112/ЕО - Член 392 - Режим на облагане на маржа - Приложно поле - Доставки на сгради и на земя за строеж, закупени с цел препродажба - Данъчнозадължено лице, за което ДДС върху покупката на недвижими имоти не подлежи на приспадане - Препродажба, подлежаща на облагане с ДДС - Понятие за „земя за строеж“)
      (2021/C 481/20)
      Език на производството: френски

         Запитваща юрисдикция

      Conseil d'État

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Icade Promotion SAS, наричано преди това Icade Promotion Logement SAS

         Ответник: Ministère de l'Action et des Comptes Publiques

         Диспозитив

                  1.

                  Член 392 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност трябва да се тълкува в смисъл, че допуска режимът на облагане на маржа да се прилага за сделки за доставка на земя за строеж както когато придобиването ѝ се облага с данък върху добавената стойност (ДДС), без данъчнозадълженото лице, което я препродава, да има право да извърши приспадане на този данък, така и когато придобиването ѝ не се облага с ДДС, а цената, на която данъчнозадълженият дилър е придобил земята, включва вече платен от първоначалния ѝ купувач ДДС. Извън тази хипотеза обаче посочената разпоредба не се прилага за сделки за доставка на земя за строеж, чието първоначално придобиване не е подлежало на облагане с ДДС, или защото доставката е извън нейното приложно поле, или защото тя е освободена от данъчно облагане.

                  2.

                  Член 392 от Директива 2006/112 трябва да се тълкува в смисъл, че изключва прилагането на режима на облагане на маржа за сделки за доставка на земя за строеж, когато между придобиването и препродажбата ѝ от данъчнозадълженото лице придобитата в незастроен вид земя е станала земя за строеж, но не изключва прилагането на този режим за сделки за доставка на земя за строеж, когато между придобиването и препродажбата ѝ от данъчнозадълженото лице характеристиките на тази земя са претърпели промени, като например парцелиране или извършване на работи по облагородяване, позволяващи свързването на посочената земя с различни мрежи на прилежащата ѝ техническа инфраструктура, по-конкретно като газоснабдителни или електроснабдителни мрежи.

         (1)  ОВ C 297, 7.9.2020 г.


title: Дело C-451/21 P: Жалба, подадена на 21 юли 2021 г. от Великото херцогство Люксембург срещу решението, постановено от Общия съд (втори разширен състав) на 12 май 2021 г. по съединени дела T-516/18 и Т-525/18, Велико херцогство Люксембург и Engie Global LNG Holding и др./Комисия

text:
               29.11.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 481/15

      Жалба, подадена на 21 юли 2021 г. от Великото херцогство Люксембург срещу решението, постановено от Общия съд (втори разширен състав) на 12 май 2021 г. по съединени дела T-516/18 и Т-525/18, Велико херцогство Люксембург и Engie Global LNG Holding и др./Комисия
      (Дело C-451/21 P)
      (2021/C 481/21)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Велико херцогство Люксембург (представители: A. Germeaux и T. Uri, подпомагани от D. Waelbroeck, J. Bracker, адвокати)

         Други страни в производството: Европейска комисия, Ирландия

         Искания на жалбоподателя

      Великото херцогство Люксембург моли Съда:

                  —

                  да отмени решение на Общия съд на Европейския съюз от 12 май 2021 г. по съединени дела T-516/18 и Т-525/18, Люксембург и Engie Global LNG Holding и др./Комисия,

                  —

                  да се произнесе окончателно по спора на основание член 61 от Статута на Съда и да уважи исканията, направени от Великото херцогство Люксембург в първоинстанционното производство, като отмени Решение (ЕС) 2019/421 на Комисията от 20 юни 2018 година относно държавна помощ SA.44888 (2016/C) (ex 2016/NN), приведена в действие от Люксембург в полза на Еngie (Анжи) (ОВ L 78, 2019 г., стр. 1),

                  —

                  при условията на евентуалност, да върне делото на Общия съд за ново разглеждане,

                  —

                  да осъди Комисията да заплати съдебните разноски, направени от Великото херцогство Люксембург.

         Основания и основни доводи

      Великото херцогство Люксембург изтъква четири основания за обжалване.
      Първо основание за обжалване — нарушение на член 107 ДФЕС, тъй като Общият съд потвърждава, че въпросните две серии предварителни данъчни становища дават „селективно“ предимство в светлината на възприетата от Комисията „тясна“ референтна рамка. (i) Като възприема наличието на „тясна“ референтна рамка (а именно правилата на люксембургската система за корпоративно данъчно облагане, отнасящи се до данъчното освобождаване на приходите от дялови участия и до данъчното облагане на разпределението на печалбата), Общият съд допуска редица грешки при прилагане на правото. Той утвърждава не само една непълна и изкуствено ограничена референтна рамка, но изопачава и люксембургското право, като потвърждава тълкуване contra legem на разглежданите разпоредби. Освен това с обжалваното съдебно решение се утвърждава дискриминацията между трансграничните и чисто националните сделки, тъй като от референтната рамка се изключват люксембургските дружества, притежаващи дялови участия в дружества от други държави членки. (ii) Изводът за наличието на дерогация от „тясната“ референтна рамка е неправилен. Той е резултат от пренаписването на националното право и е в разрез с практиката на Съда относно проверката за селективност, и по-точно с практиката, изискваща да се докаже дискриминация спрямо намиращи се в сходно положение предприятия.
      Второ основание за обжалване — нарушение на член 107 ДФЕС, тъй като Общият съд потвърждава наличието на „селективно“ предимство поради неприлагането на люксембургската разпоредба относно злоупотребата със закона, а субсидиарно — нарушение на Регламент (ЕС) 2015/1589 (1) и правото на защита. (i) Правната квалификация „селективност“, възприета от Общия съд поради неприлагането на люксембургската разпоредба относно злоупотребата със закона, е следствие от погрешна изходна постановка и изопачаване на националното право. Всъщност, противно на гледището на Общия съд, използването на „пряк“ ZORA е щяло да доведе до същия облагаем резултат. (ii) Съжденията на Общия съд във връзка с определянето на референтната рамка са опорочени от редица грешки при прилагане на правото и при мотивирането. (iii) Съжденията на Общия съд във връзка с наличието на дерогация са неправилни. Констатацията, че в случая критериите за прилагането на разпоредбата относно злоупотребата със закона са изпълнени, се основава на погрешната изходна постановка, че използването на „пряк“ ZORA е нямало да доведе до същия облагаем резултат. С обжалваното съдебно решение се нарушава и член 107 ДФЕС, тъй като се презумира наличието на злоупотребата със закона, и в частност липсата на извънданъчни аргументи. Освен това Общият съд не изпълнява задължението си за мотивиране и не извършва цялостна преценка на фактите, като пренебрегва някои факти, потвърждаващи, че не може да се установи злоупотреба със закона съгласно люксембургското право. Той нарушава и член 107 ДФЕС, тъй като не доказва наличието на каквато и да било дискриминация в полза на Engie и съответно в ущърб на предприятия в сходно фактическо и правно положение. (iv) Накрая и субсидиарно, с обжалваното съдебно решение се нарушава правото на защита на Великото херцогство Люксембург.
      Трето основание за обжалване — нарушение на членове 4 и 5 ДЕС. Великото херцогство Люксембург поддържа, че в разрез с членове 4 и 5 ДЕС и принципите, уреждащи разпределянето на правомощията между държавите членки и Европейския съюз, обжалваното съдебно решение ограничава самостоятелността на националните данъчни органи в област от компетентността на държавите членки.
      Четвърто основание за обжалване — нарушение на член 296 ДФЕС, тъй като Общият съд не изпълнява задължението си за мотивиране.

         (1)  Регламент (ЕС) 2015/1589 на Съвета от 13 юли 2015 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 108 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ОВ L 248, 2015 г., стр. 9).


title: Дело C-489/21: Преюдициално запитване, отправено от Софийски районен съд (България) на 6 август 2021 година — „Банка ДСК“ ЕАД / M. B.

text:
               29.11.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 481/17

      Преюдициално запитване, отправено от Софийски районен съд (България) на 6 август 2021 година — „Банка ДСК“ ЕАД / M. B.
      (Дело C-489/21)
      (2021/C 481/22)
      Език на производството: български

         Запитваща юрисдикция

      Софийски районен съд

         Страни в главното производство

         Ищец:„Банка ДСК“ ЕАД

         Ответник: M. B.

         Преюдициални въпроси

                  1.

                  Следва ли чл. 3, пap. 1 от Директива 93/13/ЕИО (1) във връзка с т. 1, буква „д“ и „е“ от приложението към същата Директива да се тълкуват в смисъл, че не отговарят на изискванията за добросъвестност и създават задължения в тежест на потребителя клаузи, които съществено увеличават разходите на потребителя по договора за кредит в случай, че потребителят не извършва ежемесечен превод на работната си заплатата на банката-кредитодател, като се вземе предвид, че при условията на договора той е длъжен да учреди залог върху вземането си за работна заплата?

                  2.

                  В случай, че отговорът на първия въпрос е отрицателен, следва ли чл. 3, пap. 1 от Директива 93/13/ЕИО във връзка с т. 1, буква „д“ и „е“ от приложението към същата Директива да се тълкуват в смисъл, че не отговарят на изискванията за добросъвестност и създават задължения в тежест на потребителя клаузи, които задължават потребителя да ползва ефективно и други услуги на предоставящия кредита търговец освен да извършва превод на заплатата си при него?

                  3.

                  В случай, че отговорът на втория въпрос е положителен по принцип, от какви критерии следва да се ръководи националният съд при преценката за неравноправност? По-специално следва ли да се вземат предвид степента на свързаност между предмета на договора за кредит и допълнителните услуги, които потребителят е задължен да ползва, броят на услугите, както и национални правила относно ограничаването на свързаните продажби?

                  4.

                  Следва ли принципът за съответно тълкуване на националния закон с актовете на правото на Европейския съюз, въведен в т. 26 от Решението по дело 14/83, Von Colson, да се прилага и при тълкуване на национални правни разпоредби, уреждащи различна от въведената в правото на Съюза, но свързана, правна материя (в случая — правила относно нелоялната конкуренция) спрямо тази на акта от правото на Европейския съюз, който националният съд прилага по делото пред него (в случая — Директива 93/13/ЕИО относно неравноправните клаузи в потребителски договори), и при това тълкуване на националния закон следва да се прилагат стандартите на Хартата на основните права на Европейския съюз?

                  5.

                  Следва ли чл. 7, пар. 2 от Директива 2005/29/ЕО (2) във връзка с чл. 6, пap. 1, буква „г“ от същата Директива и чл. 10, пар. 2, б. „е“ от Директива 2008/48/ЕО (3) да се тълкуват в смисъл, че забранява посочването на по-нисък лихвен процент в основния текст на договора за потребителски кредит, ако отпускането на кредита при този лихвен процент е поставено в зависимост от условия, които са описани в приложение към договора? Следва ли при тази преценка да се оценява начинът на формулиране на условията за намаляване на лихвения процент, отпадането на такова намаление и способите за възстановяването му?

                  6.

                  Следва ли чл. 5, пар. 2, буква „б“ от Директива 2005/29/ЕО да се тълкува в смисъл, че при преценка на възможността съществено да се измени икономическото поведение на потребителите следва да се вземе предвид пазарният дял на банка, която предоставя потребителски кредити с оглед нуждите на потребителите на такива продукти?

                  7.

                  Следва ли чл. 3, буква „ж“ от Директива 2008/48/ЕО да се тълкува в смисъл, че разходите по договори, свързани с договор за потребителски кредит, и при чието изпълнение се получава лихвена отстъпка по договора за потребителски кредит, представляват част от годишния процент на разходите по кредита и следва да се включат при изчисляването му?

                  8.

                  Следва ли чл. 3, буква „ж“ от Директива 2008/48/ЕО във връзка с чл. 5 от Директива 93/13/ЕИО да се тълкува в смисъл, че при неизпълнение на задължения по свързани с договора за кредит договори, което е обвързано с увеличаване на лихвения процент по кредита, годишният процент на разходите по кредита следва да се изчислява и съобразно увеличения годишен лихвен процент съобразно неизпълнението?

                  9.

                  Следва ли чл. 10, пар. 2, буква „ж“ от Директива 2008/48/ЕО да се тълкува в смисъл, че неправилното посочване на годишен процент на разходите в договор за кредит, сключен между търговец и потребител –кредитополучател, следва да се приеме за липса на посочване на годишен процент на разходите в договора за кредит и националният съд да приложи последиците на вътрешното си право, предвидени за непосочване на годишен процент на разходите в договор за потребителски кредит?

                  10.

                  Следва ли чл. 22, пар. 4 от Директива 2008/48/ЕО да се тълкува в смисъл, че предвидена от националния законодател санкция нищожност на договора за потребителски кредит, при която се връща само отпуснатата главница, е пропорционална за случаите, в които договор за потребителски кредит не съдържа точно посочване на годишния процент на разходите?

         (1)  Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори; OB 1993, L 95, стр. 29, специално българско издание: глава 15, том 2, стр. 273

         (2)  Директива 2005/29/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 11 май 2005 година относно нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители на вътрешния пазар и изменение на Директива 84/450/ЕИО на Съвета, Директиви 97/7/EО, 98/27/EО и 2002/65/EО на Европейския парламент и на Съвета, и Регламент (EО) № 2006/2004 на Европейския парламент и на Съвета („Директива за нелоялни търговски практики“); OB 2005, L 149, стр. 22, специално българско издание: глава 15, том 14, стр. 260

         (3)  Директива 2008/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2008 година относно договорите за потребителски кредити и за отмяна на Директива 87/102/ЕИО на Съвета; OB 2008, L 133, стр. 66


title: Дело C-491/21: Преюдициално запитване от Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (Румъния), постъпило на 10 август 2021 г. — WA/Direcţia pentru Evidenţa Persoanelor şi Administrarea Bazelor de Date din Ministerul Afacerilor Interne

text:
               29.11.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 481/18

      Преюдициално запитване от Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (Румъния), постъпило на 10 август 2021 г. — WA/Direcţia pentru Evidenţa Persoanelor şi Administrarea Bazelor de Date din Ministerul Afacerilor Interne
      (Дело C-491/21)
      (2021/C 481/23)
      Език на производството: румънски

         Запитваща юрисдикция

      Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: WA

         Ответник: Direcţia pentru Evidenţa Persoanelor şi Administrarea Bazelor de Date din Ministerul Afacerilor Interne

         Преюдициален въпрос

      Трябва ли член 26, параграф 2 ДФЕС, член 20, член 21, параграф 1 и член 45, параграф 1 от Хартата на основните права на Европейския съюз, както и членове 4, 5 и 6 от Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки, за изменение на Регламент (ЕИО) № 1612/68 и отменяща Директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО (1), да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба, която не позволява издаването на карта за самоличност — която може да служи като документ за пътуване в рамките на Европейския съюз — на гражданин на държава членка поради факта, че последният е установил своето местоживеене в друга държава членка?

         (1)  ОВ L 158, 2004 г., стр. 77; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 56.


title: Дело C-572/21: Преюдициално запитване от Högsta domstolen (Швеция), постъпило на 16 септември 2021 г. — CC/VO

text:
               29.11.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 481/18

      Преюдициално запитване от Högsta domstolen (Швеция), постъпило на 16 септември 2021 г. — CC/VO
      (Дело C-572/21)
      (2021/C 481/24)
      Език на производството: шведски

         Запитваща юрисдикция

      Högsta domstolen

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: CC

         Ответник: VO

         Преюдициален въпрос

      Запазва ли юрисдикция на държава членка компетентността си на основание член 8, параграф 1 от Регламент „Брюксел II“ (1), когато детето, за което се отнася производството, прехвърли в хода на същото обичайното си местопребиваване от държава членка в трета държава, която е страна по Хагската конвенция от 1996 г. (вж. член 61 от посочения регламент)?

         (1)  Регламент (ЕО) № 2201/2003 на Съвета от 27 ноември 2003 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по брачни дела и делата, свързани с родителската отговорност, с който се отменя Регламент (ЕО) № 1347/2000 (ОВ L 338, 2003 г., стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 183).


title: Дело C-574/21: Преюдициално запитване от Nejvyšší soud České republiky (Чехия), постъпило на 20 септември 2021 г. — QT/O2 Czech Republic a. s.

text:
               29.11.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 481/19

      Преюдициално запитване от Nejvyšší soud České republiky (Чехия), постъпило на 20 септември 2021 г. — QT/O2 Czech Republic a. s.
      (Дело C-574/21)
      (2021/C 481/25)
      Език на производството: чешки

         Запитваща юрисдикция

      Nejvyšší soud České republiky

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: QT

         Ответник: O2 Czech Republic a. s.

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Трябва ли изразът „изгубена комисиона“ по смисъла на член 17, параграф 2, буква а), второ тире от Директива 86/653/ЕИО (1) на Съвета от 18 декември 1986 година относно координирането на правото на държавите членки, свързано с дейността на самостоятелно заетите търговски представители, да се тълкува в смисъл, че такава е и комисионата за сключване на договори, които търговският представител би сключил, ако още действаше договорът му за търговско представителство, с клиентите, които е привлякъл за принципала или с които значително е увеличил обема на търговията?

                  2)

                  Ако е така, при какви условия този извод се отнася и до т.нар. еднократни комисиони за сключване на договор?

         (1)  ОВ L 382, 1986 г., стр. 17; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 176.


title: Дело C-579/21: Преюдициално запитване от Itä-Suomen hallinto-oikeus (Финландия), постъпило на 22 септември 2021 г. — J.M.

text:
               29.11.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 481/19

      Преюдициално запитване от Itä-Suomen hallinto-oikeus (Финландия), постъпило на 22 септември 2021 г. — J.M.
      (Дело C-579/21)
      (2021/C 481/26)
      Език на производството: фински

         Запитваща юрисдикция

      Itä-Suomen hallinto-oikeus

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: J.M.

         Други страни в производството: Заместник на длъжностното лице по защита на данните, Pankki S

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Трябва ли правото на достъп, което субектът на данни има на основание член 15, параграф 1 от Общия регламент относно защитата на данните (1), във връзка с [понятието] „лични данни“ по смисъла на член 4, точка 1 от Регламента, да се тълкува в смисъл, че събраната от администратора информация, която показва кой, кога и за каква цел е обработил личните данни на субекта на тези данни, не представлява информация, до която субектът на данните има право на достъп, тъй като по–специално става дума за данни, свързани с работници или служители на администратора?

                  2)

                  Трябва ли, при положителен отговор на първия въпрос и на основание член 15, параграф 1 от Общия регламент относно защитата на данните субектът на данните няма право на достъп до посочената в този въпрос информация, тъй като тя не представлява „лични данни“ на субекта на данните съгласно член 4, точка 1 от посочения регламент, в случая да бъде взета предвид все пак информацията, до която субектът има право на достъп съгласно член 15, параграф 1, букви [а)—з)] и:

                              a.

                              как трябва да се тълкува целта на обработването по смисъла на член 15, параграф 1, буква а) с оглед на обхвата на правото на достъп на субекта на данните, тоест може ли целта на обработването да обоснове право на достъп до събраните от администратора журнални данни на ползвател, като например информация за лични данни на обработващия, времето, както и целта на обработването на личните данни?

                              б.

                              В това отношение могат ли лицата, които са обработили клиентските данни на J. M., при определени критерии да се считат за получатели на личните данни съгласно член 15, параграф 1, буква в) от Общия регламент относно защитата на данните, до които субектът на данни би имал право да получи достъп?

                  3)

                  От значение ли е за производството обстоятелството, че става дума за банка, която упражнява регламентирана дейност, или че J. M. едновременно упражнява дейност за банката и е неин клиент?

                  4)

                  Релевантно ли е за преценката на посочените по-горе въпроси обстоятелството, че данните на J. M. са били обработени преди влизане в сила на Общия регламент относно защитата на данните?

         (1)  Регламент (ЕС) 2016/679 на Европейския парламент и на Съвета от 27 април 2016 година относно защитата на физическите лица във връзка с обработването на лични данни и относно свободното движение на такива данни и за отмяна на Директива 95/46/EО (Общ регламент относно защитата на данните) (ОВ L 119, 2016 г., стр. 1).


title: Дело C-419/19: Определение на председателя на Съда от 9 септември 2021 г. (преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio — Италия) — Irideos SpA/Poste Italiane SpA, при участието на: Fastweb SpA, Tim SpA

text:
               29.11.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 481/20

      Определение на председателя на Съда от 9 септември 2021 г. (преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio — Италия) — Irideos SpA/Poste Italiane SpA, при участието на: Fastweb SpA, Tim SpA
      (Дело C-419/19) (1)

      (2021/C 481/27)
      Език на производството: италиански
      Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 328, 30.9.2019 г.


title: Дело C-442/19: Определение на председателя на Съда от 15 септември 2021 г. (преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — Stichting Brein/News-Service Europe BV

text:
               29.11.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 481/20

      Определение на председателя на Съда от 15 септември 2021 г. (преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — Stichting Brein/News-Service Europe BV
      (Дело C-442/19) (1)

      (2021/C 481/28)
      Език на производството: нидерландски
      Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 357, 21.10.2019 г.


title: Дело C-705/19: Определение на председателя на трети състав на Съда от 9 септември 2021 г. (преюдициално запитване, отправено от Consiglio di Stato — Италия) — Axpo Trading Ag/Gestore dei Servizi Energetici SpA — GSE, при участието на: Fallimento Esperia SpA

text:
               29.11.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 481/21

      Определение на председателя на трети състав на Съда от 9 септември 2021 г. (преюдициално запитване, отправено от Consiglio di Stato — Италия) — Axpo Trading Ag/Gestore dei Servizi Energetici SpA — GSE, при участието на: Fallimento Esperia SpA
      (Дело C-705/19) (1)

      (2021/C 481/29)
      Език на производството: италиански
      Председателят на трети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 432, 23.12.2019 г.


title: Дело T-518/19: Решение на Общия съд от 6 октомври 2021 г. — Sipcam Oxon/Комисия (Продукти за растителна защита — Активно вещество хлороталонил — Неподновяване на вписването в приложението към Регламент за изпълнение (ЕС) № 540/2011 — Оценителна процедура — Право на защита — Предложение за класифициране на активно вещество — Правна сигурност — Пропорционалност — Принцип на предпазните мерки)

text:
               29.11.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 481/22

      Решение на Общия съд от 6 октомври 2021 г. — Sipcam Oxon/Комисия
      (Дело T-518/19) (1)

      (Продукти за растителна защита - Активно вещество хлороталонил - Неподновяване на вписването в приложението към Регламент за изпълнение (ЕС) № 540/2011 - Оценителна процедура - Право на защита - Предложение за класифициране на активно вещество - Правна сигурност - Пропорционалност - Принцип на предпазните мерки)
      (2021/C 481/30)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Sipcam Oxon SpA (Милано, Италия) (представители: C. Mereu и P. Sellar, адвокати)

         Ответник: Европейска комисия (представители: F. Castilla Contreras, A. Dawes и I. Naglis)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/677 на Комисията от 29 април 2019 година за неподновяване на одобрението на активното вещество хлороталонил в съответствие с Регламент (ЕО) № 1107/2009 на Европейския парламент и на Съвета относно пускането на пазара на продукти за растителна защита и за изменение на Регламент за изпълнение (ЕС) № 540/2011 на Комисията (ОВ L 114, 2019 г., стр. 15)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Sipcam Oxon SpA да заплати съдебните разноски, включително тези по обезпечителното производство.

         (1)  ОВ C 305, 9.9.2019 г.


title: Дело T-254/20: Решение на Общия съд от 6 октомври 2021 г. — Kondyterska korporatsiia „Roshen“/EUIPO — Krasnyj Octyabr (Изображение на омар) (Марка на Европейския съюз — Производство за обявяване на недействителност — Фигуративна марка на Европейския съюз, изобразяваща омар — Абсолютни основания за отказ — Отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001) — Липса на описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 207/2009 (понастоящем член 7, параграф 1, буква в) от Регламент 2017/1001) — Право на изслушване — Член 94 от Регламент 2017/1001)

text:
               29.11.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 481/22

      Решение на Общия съд от 6 октомври 2021 г. — Kondyterska korporatsiia „Roshen“/EUIPO — Krasnyj Octyabr (Изображение на омар)
      (Дело T-254/20) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство за обявяване на недействителност - Фигуративна марка на Европейския съюз, изобразяваща омар - Абсолютни основания за отказ - Отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001) - Липса на описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 207/2009 (понастоящем член 7, параграф 1, буква в) от Регламент 2017/1001) - Право на изслушване - Член 94 от Регламент 2017/1001)
      (2021/C 481/31)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Dochirnie pidpryiemstvo Kondyterska korporatsiia „Roshen“ (Киев, Украйна) (представител: I. Lukauskienė, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: A. Folliard-Monguiral и V. Ruzek)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: PAO Moscow Confectionery Factory „Krasnyj Octyabr“ (Москва, Русия) (представители: M. Geitz и J. Stock, адвокати)

         Предмет

      Жалба срещу решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 4 март 2020 г. (преписка R 1916/2019-4), постановено в производство за обявяване на недействителност със страни Dochirnie pidpryiemstvo Kondyterska korporatsiia „Roshen“ и PAO Moscow Confectionery Factory „Krasnyj Octyabr“

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Dochirnie pidpryiemstvo Kondyterska korporatsiia „Roshen“ да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 215, 29.6.2020 г.


title: Дело T-342/20: Решение на Общия съд от 6 октомври 2021 г. — Indo European Foods/EUIPO — Chakari (Abresham Super Basmati Selaa Grade One World’s Best Rice (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „Abresham Super Basmati Selaa Grade One World’s Best Rice“ — По-ранна нерегистрирана словна марка „BASMATI“ — Споразумение за оттегляне на Обединеното кралство от Съюза и от Евратом — Преходен период — Правен интерес — Относително основание за отказ — Член 8, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 4 от Регламент (ЕС) 2017/1001) — Режим на иска за злоупотреба с наименование (action for passing off) по common law — Вероятност от заблуждаващо представяне — Риск от размиване на по-ранната марка, ползваща се с добра репутация)

text:
               29.11.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 481/23

      Решение на Общия съд от 6 октомври 2021 г. — Indo European Foods/EUIPO — Chakari (Abresham Super Basmati Selaa Grade One World’s Best Rice
      (Дело T-342/20) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „Abresham Super Basmati Selaa Grade One World’s Best Rice“ - По-ранна нерегистрирана словна марка „BASMATI“ - Споразумение за оттегляне на Обединеното кралство от Съюза и от Евратом - Преходен период - Правен интерес - Относително основание за отказ - Член 8, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 4 от Регламент (ЕС) 2017/1001) - Режим на иска за злоупотреба с наименование (action for passing off) по common law - Вероятност от заблуждаващо представяне - Риск от размиване на по-ранната марка, ползваща се с добра репутация)
      (2021/C 481/32)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Indo European Foods Ltd (Хароу, Обединено кралство) (представители: A. Norris, barrister, и N. Welch, solicitor)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: H. O’Neill и V. Ruzek)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO: Hamid Ahmad Chakari (Виена, Австрия)

         Предмет

      Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 2 април 2020 г. (преписка R 1079/2019-4), постановено в производство по възражение със страни Indo European Foods и г-н Chakari

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя решението на четвърти апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 2 април 2020 г. (преписка R 1079/2019 4).

                  2)

                  Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

                  3)

                  Осъжда EUIPO да заплати съдебните разноски, включително необходимите разходи, направени от Indo European Foods Ltd във връзка с производството пред апелативния състав на EUIPO.

         (1)  ОВ C 262, 10.8.2020 г.


title: Дело T-372/20: Решение на Общия съд от 6 октомври 2021 г. — Dermavita Company/EUIPO — Allergan Holdings France (JUVEDERM) (Марка на Европейския съюз — Производство по отмяна — Словна марка на Европейския съюз „JUVEDERM“ — Реално използване на марката — Използване за стоките, за които е регистрирана марката — Използване със съгласието на притежателя — Член 51, параграф 1, буква a) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 58, параграф 1, буква a) от Регламент (ЕС) 2017/1001)

text:
               29.11.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 481/24

      Решение на Общия съд от 6 октомври 2021 г. — Dermavita Company/EUIPO — Allergan Holdings France (JUVEDERM)
      (Дело T-372/20) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по отмяна - Словна марка на Европейския съюз „JUVEDERM“ - Реално използване на марката - Използване за стоките, за които е регистрирана марката - Използване със съгласието на притежателя - Член 51, параграф 1, буква a) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 58, параграф 1, буква a) от Регламент (ЕС) 2017/1001)
      (2021/C 481/33)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Dermavita Company S.a.r.l. (Бейрут, Ливан) (представител: Д. Тодоров, avocat)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: K. Zajfert, J. Crespo Carrillo и V. J. Ruzek)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Allergan Holdings France SAS (Курбевуа, Франция) (представители: J. Day, solicitor, и T. de Haan, avocat)

         Предмет

      Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 14 април 2020 г. (преписка R 877/2019-4), постановено в производство по отмяна със страни Dermavita Company и Allergan Holdings France

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Dermavita Company S.a.r.l. да заплати съдебните разноски в настоящото производство.

         (1)  ОВ C 262, 10.8.2020 г.


title: Дело T-397/20: Решение на Общия съд от 6 октомври 2021 г. — Allergan Holdings France/EUIPO — Dermavita Company (JUVEDERM) (Марка на Европейския съюз — Производство по отмяна — Словна марка на Европейския съюз „JUVEDERM“ — Реално използване на марката — Използване за стоките, за които е регистрирана марката — Член 51, параграф 1, буква a) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 58, параграф 1, буква a) от Регламент (ЕС) 2017/1001)

text:
               29.11.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 481/24

      Решение на Общия съд от 6 октомври 2021 г. — Allergan Holdings France/EUIPO — Dermavita Company (JUVEDERM)
      (Дело T-397/20) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по отмяна - Словна марка на Европейския съюз „JUVEDERM“ - Реално използване на марката - Използване за стоките, за които е регистрирана марката - Член 51, параграф 1, буква a) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 58, параграф 1, буква a) от Регламент (ЕС) 2017/1001)
      (2021/C 481/34)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Allergan Holdings France SAS (Курбевуа, Франция) (представители: J. Day, solicitor, и T. de Haan, avocat)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: K. Zajfert и V. J. Ruzek)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Dermavita Company S.a.r.l. (Бейрут, Ливан) (представител: Д. Тодоров, адвокат)

         Предмет

      Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 14 април 2020 г. (преписка R 877/2019-4), постановено в производство по отмяна със страни Dermavita Company и Allergan Holdings France

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля възражението за недопустимост.

                  2)

                  Отхвърля жалбата.

                  3)

                  Осъжда Allergan Holdings France SAS да понесе, наред с направените от него съдебни разноски, и съдебните разноски на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO), както и две трети от съдебните разноски на Dermavita Company S.a.r.l., направени в настоящото производство.

                  4)

                  Dermavita Company S.a.r.l. понася една трета от направените от него съдебни разноски в настоящото производство.

         (1)  ОВ C 279, 24.8.2020 г.


title: Дело T-404/20: Решение на Общия съд от 6 октомври 2021 г. — Global Translation Solutions/Комисия (Обществени поръчки за услуги — Процедура за възлагане на обществени поръчки — Услуги за писмен превод — Отхвърляне на офертата на оферент — Възлагане на поръчката на друг оферент — Критерии за възлагане — Метод за оценяване — Явна грешка в преценката — Равно третиране — Прозрачност — Задължение за мотивиране — Задължение за полагане на грижа — Принцип на добра администрация)

text:
               29.11.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 481/25

      Решение на Общия съд от 6 октомври 2021 г. — Global Translation Solutions/Комисия
      (Дело T-404/20) (1)

      (Обществени поръчки за услуги - Процедура за възлагане на обществени поръчки - Услуги за писмен превод - Отхвърляне на офертата на оферент - Възлагане на поръчката на друг оферент - Критерии за възлагане - Метод за оценяване - Явна грешка в преценката - Равно третиране - Прозрачност - Задължение за мотивиране - Задължение за полагане на грижа - Принцип на добра администрация)
      (2021/C 481/35)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Global Translation Solutions (Валета, Малта) (представител: C. Mifsud Bonnici, avocat)

         Ответник: Европейска комисия (представители: A. Katsimerou, L. André и М. Илкова)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на съдържащото се в писмото от 17 април 2020 г. решение на Комисията за отхвърляне на офертата на жалбоподателя за обособена позиция № 22 (EN>MT) в процедурата за възлагане на обществена поръчка TRAD 19 и за възлагане на тази обособена позиция на друг участник, както и за отмяна на „всички свързани решения“.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Global Translation Solutions ltd. да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 297, 7.9.2020 г.


title: Дело T-417/20: Решение на Общия съд от 6 октомври 2021 г. — Esteves Lopes Granja/EUIPO — IVDP (PORTWO GIN) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Европейския съюз PORTWO GIN — По-ранно наименование за произход „Porto“ — Понятия за използване и експлоатиране на защитено наименование за произход — Член 103, параграф 2, буква a), подточка ii) от Регламент (ЕС) № 1308/2013)

text:
               29.11.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 481/26

      Решение на Общия съд от 6 октомври 2021 г. — Esteves Lopes Granja/EUIPO — IVDP (PORTWO GIN)
      (Дело T-417/20) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Европейския съюз PORTWO GIN - По-ранно наименование за произход „Porto“ - Понятия за използване и експлоатиране на защитено наименование за произход - Член 103, параграф 2, буква a), подточка ii) от Регламент (ЕС) № 1308/2013)
      (2021/C 481/36)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Joaquim José Esteves Lopes Granja (Вила Нова де Гайа, Португалия) (представител: O. Santos Costa, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: D. Gája)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Instituto dos Vinhos do Douro e do Porto, IP (IVDP) (Песу да Регуа, Португалия) (представител: P. Sousa e Silva, адвокат)

         Предмет

      Жалба срещу решение на втори апелативен състав на EUIPO от 21 април 2020 г. (преписка R 993/2019-2) относно производство по възражение между Instituto dos Vinhos do Douro e do Porto, IP и Joaquim Jósé Esteves Lopes Granja.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Joaquim José Esteves Lopes Granja да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 279, 24.8.2020 г.


title: Дело T-505/20: Решение на Общия съд от 6 октомври 2021 г. — Guo/EUIPO — Sand Cph (sandriver) (Марка на Европейския съюз — Производство за обявяване на недействителност — Фигуративна марка на Европейския съюз „sandriver“ — По-ранна словна марка на Европейския съюз „SAND“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)

text:
               29.11.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 481/26

      Решение на Общия съд от 6 октомври 2021 г. — Guo/EUIPO — Sand Cph (sandriver)
      (Дело T-505/20) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство за обявяване на недействителност - Фигуративна марка на Европейския съюз „sandriver“ - По-ранна словна марка на Европейския съюз „SAND“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)
      (2021/C 481/37)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Xiuling Guo (Шанхай, Китай) (представител: L. Le Stanc, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: J. Mrozowski, A. Folliard-Monguiral и V. Ruzek)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO: Sand Cph A/S (Копенхаген, Дания)

         Предмет

      Жалба срещу решение на втори апелативен състав на EUIPO от 2 юни 2020 г. (преписка R 2019/2019-2), постановено в производство за обявяване на недействителност със страни Sand Cph и г-жа Guo

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда г-жа Xiuling Guo да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 320, 28.9.2020 г.


title: Дело T-635/20: Решение на Общия съд от 6 октомври 2021 г. — Dermavita Company/EUIPO — Allergan Holdings France (JUVÉDERM VYBRANCE) (Марка на Европейския съюз — Производство за обявяване на недействителност — Словна марка на Европейския съюз „JUVÉDERM VYBRANCE“ — Закъсняло плащане на таксата за жалбата — Недопустимост на жалбата пред апелативния състав — Член 101, параграф 4 от Регламент (ЕС) 2017/1001 — Член 106, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 — Restitutio in integrum)

text:
               29.11.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 481/27

      Решение на Общия съд от 6 октомври 2021 г. — Dermavita Company/EUIPO — Allergan Holdings France (JUVÉDERM VYBRANCE)
      (Дело T-635/20) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство за обявяване на недействителност - Словна марка на Европейския съюз „JUVÉDERM VYBRANCE“ - Закъсняло плащане на таксата за жалбата - Недопустимост на жалбата пред апелативния състав - Член 101, параграф 4 от Регламент (ЕС) 2017/1001 - Член 106, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 - Restitutio in integrum)
      (2021/C 481/38)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Dermavita Company S.a.r.l. (Бейрут, Ливан) (представител: Д. Тодоров, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: E. Markakis и V. Ruzek)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO: Allergan Holdings France SAS (Курбьовоа, Франция)

         Предмет

      Жалба срещу решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 24 август 2020 г. (преписка R 1014/2020-4), постановено в производство за обявяване на недействителност със страни Dermavita Company и Allergan Holdings France

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Dermavita Company S.a.r.l. да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 443, 21.12.2020 г.


title: Дело T-636/20: Решение на Общия съд от 6 октомври 2021 г. — Dermavita Company/EUIPO — Allergan Holdings France (JUVÉDERM VOLUMA) (Марка на Европейския съюз — Производство за обявяване на недействителност — Словна марка на Европейския съюз „JUVÉDERM VOLUMA“ — Несвоевременно плащане на таксата за обжалване — Недопустимост на жалбата пред апелативния състав — Член 101, параграф 4 от Регламент (ЕС) 2017/1001 — Член 106, параграф 1, буква б) от Регламент 2017/1001 — Restitutio in integrum)

text:
               29.11.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 481/27

      Решение на Общия съд от 6 октомври 2021 г. — Dermavita Company/EUIPO — Allergan Holdings France (JUVÉDERM VOLUMA)
      (Дело T-636/20) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство за обявяване на недействителност - Словна марка на Европейския съюз „JUVÉDERM VOLUMA“ - Несвоевременно плащане на таксата за обжалване - Недопустимост на жалбата пред апелативния състав - Член 101, параграф 4 от Регламент (ЕС) 2017/1001 - Член 106, параграф 1, буква б) от Регламент 2017/1001 - Restitutio in integrum)
      (2021/C 481/39)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Dermavita Company S.a.r.l. (Бейрут, Ливан) (представител: Д. Тодоров, avocat)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: E. Markakis и V. Ruzek)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Allergan Holdings France SAS (Курбьовоа, Франция)

         Предмет

      Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 24 август 2020 г. (преписка R 1016/2020-4), постановено в производство за обявяване на недействителност със страни Dermavita Company и Allergan Holdings France

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Dermavita Company S.a.r.l. да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 443, 21.12.2020 г.


title: Дело T-637/20: Решение на Общия съд от 6 октомври 2021 г. — Dermavita Company/EUIPO — Allergan Holdings France (JUVÉDERM VOLITE) (Марка на Европейския съюз — Производство за обявяване на недействителност — Словна марка на Европейския съюз „JUVÉDERM VOLITE“ — Несвоевременно плащане на таксата за обжалване — Недопустимост на жалбата пред апелативния състав — Член 101, параграф 4 от Регламент (ЕС) 2017/1001 — Член 106, параграф 1, буква б) от Регламент 2017/1001 — Restitutio in integrum)

text:
               29.11.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 481/28

      Решение на Общия съд от 6 октомври 2021 г. — Dermavita Company/EUIPO — Allergan Holdings France (JUVÉDERM VOLITE)
      (Дело T-637/20) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство за обявяване на недействителност - Словна марка на Европейския съюз „JUVÉDERM VOLITE“ - Несвоевременно плащане на таксата за обжалване - Недопустимост на жалбата пред апелативния състав - Член 101, параграф 4 от Регламент (ЕС) 2017/1001 - Член 106, параграф 1, буква б) от Регламент 2017/1001 - Restitutio in integrum)
      (2021/C 481/40)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Dermavita Company S.a.r.l. (Бейрут, Ливан) (представител: Д. Тодоров, avocat)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: E. Markakis и V. Ruzek)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Allergan Holdings France SAS (Курбьовоа, Франция)

         Предмет

      Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 21 август 2020 г. (преписка R 1015/2020-4), постановено в производство за обявяване на недействителност със страни Dermavita Company иAllergan Holdings France

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Dermavita Company S.a.r.l. да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 443, 21.12.2020 г.


title: Дело T-3/21: Решение на Общия съд от 6 октомври 2021 г. — Power Horse Energy Drinks/EUIPO — Robot Energy Europe (UNSTOPPABLE) (Марка на Европейския съюз — Производство за обявяване на недействителност — Словна марка на Европейския съюз „UNSTOPPABLE“ — Абсолютни основания за отказ — Отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001) — Липса на описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 207/2009 (понастоящем член 7, параграф 1, буква в) от Регламент 2017/1001)

text:
               29.11.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 481/29

      Решение на Общия съд от 6 октомври 2021 г. — Power Horse Energy Drinks/EUIPO — Robot Energy Europe (UNSTOPPABLE)
      (Дело T-3/21) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство за обявяване на недействителност - Словна марка на Европейския съюз „UNSTOPPABLE“ - Абсолютни основания за отказ - Отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001) - Липса на описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 207/2009 (понастоящем член 7, параграф 1, буква в) от Регламент 2017/1001)
      (2021/C 481/41)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Power Horse Energy Drinks GmbH (Линц, Австрия) (представител: M. Woller, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: E. Markakis)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO: Robot Energy Europe (Михас, Испания)

         Предмет

      Жалба срещу решение на втори апелативен състав на EUIPO от 6 октомври 2020 г. (преписка R 232/2020-2), постановено в производство за обявяване на недействителност със страни Power Horse Energy Drinks и Robot Energy Europe

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Power Horse Energy Drinks GmbH да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 62, 22.2.2021 г.


title: Дело T-511/21: Жалба, подадена на 18 август 2021 г. — TB/ENISA

text:
               29.11.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 481/29

      Жалба, подадена на 18 август 2021 г. — TB/ENISA
      (Дело T-511/21)
      (2021/C 481/42)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: TB (представители: L. Levi и N. Flandin, адвокати)

         Ответник: Агенцията на Европейския съюз за киберсигурност (ENISA)

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решението на ENISA да поднови договора за наемане на жалбоподателя на работа, доколкото със същото той е преназначен на неръководна длъжност, като това решение се формализира с подписания вариант на документа, изпратен от ENISA на 13 октомври 2020 г. и представен като изменение на сключения договор, и с подписването на въпросния документ както от жалбоподателя, така и от ENISA на 26 октомври 2020 г.,

                  —

                  да отмени, ако е необходимо, решението на ответника от 12 май 2021 г., с което се отхвърля жалбата по член 90, параграф 2 от Правилника за длъжностните лица, подадена от жалбоподателя против решението за подновяване,

                  —

                  да присъди обезщетение за претърпените от жалбоподателя имуществени и неимуществени вреди,

                  —

                  да осъди ответника да заплати всички съдебни разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква две основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: решението за подновяване е незаконосъобразно, тъй като е резултат на предприето от ENISA преструктуриране, което не било извършено в интерес на службата — нарушение на член 7, параграф 1 от Правилника за длъжностните лица, нарушение на принципите на прозрачност и на недискриминация и нарушение на член 18, параграф 1 и член 20, параграф 2, буква a) от Решение MB/2018/14 на управителния съвет.

                              —

                              Процесът на преструктуриране е опорочен поради липсата на яснота и прозрачност, поради нарушение на принципа на правната сигурност, поради явна грешка в преценката и поради нарушение на принцип 6 от Решение MB/2020/5.

                              —

                              Процесът на преструктуриране е опорочен поради липсата на мотиви.

                              —

                              Процесът на преструктуриране е извършен в нарушение на приложение 1 към административното известие.

                              —

                              Процесът на преструктуриране е извършен в нарушение на принципи 7 и 8 от Решение MB/2020/5, на принципа на добра администрация и на член 41 от Хартата на основните права и в разрез със задължението за полагане на грижа.

                  2.

                  Второ основание: решението за подновяване е незаконосъобразно, тъй като договорът на жалбоподателя не е бил подновен чрез прилагането на прозрачна и честна процедура — нарушение на член 1 от Решение 38/2017 на изпълнителния директор, на точка 5.1 от Стандартната оперативна процедура и на принципа на добра администрация.


title: Дело T-560/21: Жалба, подадена на 2 септември 2021 г. — TB/ENISA

text:
               29.11.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 481/30

      Жалба, подадена на 2 септември 2021 г. — TB/ENISA
      (Дело T-560/21)
      (2021/C 481/43)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: TB (представители: L. Levi и N. Flandin, адвокати)

         Ответник: Агенция на Европейския съюз за киберсигурност

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решението, взето от подборната комисия на ENISA да не включи името на жалбоподателя в списъка на успешно издържалите конкурса кандидати за длъжността началник на отдел „Офис на изпълнителния директор“ (TA/AD 9) — реф. № ENISA-TA-70-AD- 2020-04,

                  —

                  да отмени решението, взето от подборната комисия на ENISA да не включи името на жалбоподателя в списъка на успешно издържалите конкурса кандидати за длъжността началник на отдел „Корпоративни услуги за подкрепа“ (TA/AD 9) — реф. № ENISATA71-AD-2020-05,

                  —

                  да отмени, ако е необходимо, решението на ответника от 8 юни 2021 г., с което се отхвърля жалбата по член 90, параграф 2 от Правилника за длъжностните лица, подадена от жалбоподателя против посочените по-горе решения,

                  —

                  да присъди обезщетение за претърпените от жалбоподателя неимуществени вреди,

                  —

                  да осъди ответника да заплати всички съдебни разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква три основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: решенията на отдел „Офис на изпълнителния директор“ (EDO) и на отдел „Корпоративни услуги за подкрепа“ (CSS) са незаконосъобразни, тъй като се основават на решение от 5 август 2020 г., с което са обявени две свободни места за длъжностите началник на отдел EDO и началник на отдел CSS и което също е незаконосъобразно.

                  2.

                  Второ основание: нарушение на принципа на добра администрация и недостатъчна мотивираност на решенията на отдел EDO и на отдел CSS.

                  3.

                  Трето основание: порочност на решението на отдел EDO поради липсата на безпристрастност на подборната комисия и поради незаконосъобразност — нарушение на член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз и нарушение на член 14 от Решение MB/2013/6 на Управителния съвет на ENISA.


title: Дело T-585/21: Жалба, подадена на 9 септември 2021 г. — Zásilkovna/Комисия

text:
               29.11.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 481/31

      Жалба, подадена на 9 септември 2021 г. — Zásilkovna/Комисия
      (Дело T-585/21)
      (2021/C 481/44)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Zásilkovna s. r. o (Прага, Чешка република) (представител: R. Kubáč, адвокат)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени Решение на Комисията по преписка SA.55208 (2020/C) — Компенсация за ЗПУУ за изпълняваното от Česká pošta (чешки пощи) за периода 2018—2022 г., във формата на писмо с дата (i) 9 юли 2021 г. и (ii) 31 август 2021 г., с което отчасти е отхвърлено оплакването на жалбоподателя от 8 ноември 2019 г. във връзка с кръстосаното субсидиране от страна на Česká pošta s.p. на неговите търговски дейности,

                  —

                  да осъди Комисията да понесе направените от нея съдебни разноски и да заплати разноските, направени от жалбоподателя.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква две основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: Комисията е допуснала явна грешка като е приела, че кръстосаното субсидиране на чешките пощи не представлявало държавна помощ съгласно член 107, параграф 1 ДФЕС.

                              —

                              По-специално се твърди, че кръстосаното субсидиране на чешки пощи представлявало самостоятелна държавна помощ, несъвместима с член 107, параграф 1 ДФЕС и предоставена най-малко още през периода 2013—2017 г. (но много вероятно дори преди това), която Комисията е трябвало да разгледа задълбочено в отделно административно производство, а не инцидентно в рамките на производството по преписка SA.55208 (2020/C), ограничено за периода 2018—2022 г. Предишната практика на Комисията е в подкрепа на този довод. Комисията обаче неправилно приела, че кръстосаното субсидиране изобщо не представлявало държавна помощ.

                  2.

                  Второ основание: Комисията нарушила съществено процесуално изискване, тъй като решението ѝ да не счита кръстосаното субсидиране на чешките пощи за самостоятелна държавна помощ не е надлежно мотивирано.

                              —

                              По-специално Комисията не е мотивирала в достатъчна степен обжалваното решение. Ето защо Комисията е нарушила основното процесуално право на жалбоподателя, тъй като всички институции на ЕС са длъжни да посочват мотиви за съответната мярка, за да се гарантира възможността тя да бъде подложена на съдебен контрол.


title: Дело T-589/21: Жалба, подадена на 16 септември 2021 г. — Serrano Velázquez/Парламент

text:
               29.11.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 481/32

      Жалба, подадена на 16 септември 2021 г. — Serrano Velázquez/Парламент
      (Дело T-589/21)
      (2021/C 481/45)
      Език на производството: испански

         Страни

         Жалбоподател: María Teresa Serrano Velázquez (Севиля, Испания) (представител: F. Vázquez Sánchez, abogado)

         Ответник: Европейски парламент

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени Решението на комисията по петициите на Европейския парламент, прието за Петиция 0242/21, подадена от María Teresa Serrano Velázquez и да извърши разследване на твърдените от нея факти.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква едно единствено основание в подкрепа на жалбата, основано на факта, че приетото решение е неправилно мотивирано съгласно предвиденото в член 296 ДФЕС.


title: Дело T-600/21: Жалба, подадена на 20 септември 2021 г. — WS и др./Frontex

text:
               29.11.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 481/32

      Жалба, подадена на 20 септември 2021 г. — WS и др./Frontex
      (Дело T-600/21)
      (2021/C 481/46)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподатели: WS и 5 други жалбоподатели (представители: A. van Eik и L.-M. Komp, адвокати)

         Ответник: Европейска агенция за гранична и брегова охрана

         Искания

      Жалбоподателите молят Общия съд:

                  —

                  да постанови, че Агенцията е отговорна на основание член 268 и член 340, параграф ДФЕС за причинените им от нея вреди,

                  —

                  да постанови, че е налице достатъчно сериозно нарушение на задълженията на Агенцията по членове 16, 22, 26, 28, 34 и 72 от Регламент 2016/1624, стъпки 1-5 от Стандартните оперативни процедури и член 4 от Кодекса за поведение, които предоставят права на жалбоподателите, както са предвидени в членове 1, 4, 18, 19, 24, 41 и 47 от Хартата на ЕС, както и достатъчно сериозно нарушение от страна на Агенцията на основните права на жалбоподателите по членове 1, 4, 18, 19, 24, 41 и 47 от Хартата на ЕС, причинявайки пряко по този начин претърпените от жалбоподателите вреди,

                  —

                  да задължи Агенцията да компенсира изцяло вредите, претърпени от жалбоподателите като пряка последица от незаконосъобразното поведение на Агенцията, а именно 96 212,55 EUR имуществени вреди през септември 2021 г., заедно с лихвите до плащането им, както и 40 000 EUR неимуществени вреди, заедно с лихвите до плащането им, както е изложено по-горе, или да задължи Агенцията да компенсира частично вредите според преценката на Съда,

                  —

                  да осъди Агенцията да плати съдебните разноски на жалбоподателите, направени в настоящото производство, заедно с лихвите,

                  —

                  да осъди Агенцията да плати тези суми в двуседмичен срок от постановяване на съдебното решение, заедно с лихви за забава за всеки просрочен ден.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателите изтъкват осем основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание, в което се посочва, че Агенцията не е направила оценка на риска, както се изисква по член 34 от Регламент 2016/1624 (1), членове 18 и 19 от Хартата на ЕС и стъпки 1 и 2 от Стандартните оперативни процедури (2).

                  2.

                  Второ основание, в което се посочва, че Агенцията не е взела мерките, за които разумно е можело да се очаква, че ще смекчат сериозните рискове за основните права, както се изисква по член 34 от Регламент 2016/1624, членове 18 и 19 от Хартата на основните права на ЕС и стъпка 1 (2) от Стандартните оперативни процедури.

                  3.

                  Трето основание, в което се посочва, че Агенцията не е направила (достатъчно подробен) оперативен план, както се изисква по членове 16 и 34 от Регламент 2016/1624, членове 18 и 19 от Хартата на основните права на ЕС и стъпка 2 от Стандартните оперативни процедури.

                  4.

                  Четвърто основание, в което се посочва, че Агенцията е провела операция по връщане така че нарушения на основните права не са могли нито да бъдат отбелязани, нито сигнализирани, в нарушение на членове 22, 25, 28 и 34 от Регламент 2016/1624, членове 18 и 19 от Хартата на основните права на ЕС, стъпка 3 от Стандартните оперативни процедури и член 4, параграф 3, буква а) от Кодекса за поведение (3).

                  5.

                  Пето основание, в което се твърди, че Агенцията не е взела никакви мерки в отговор на добре видимите нарушения на членове 1, 4 и 24 от Хартата на основните права на ЕС, в нарушение на членове 22 и 34 от Регламент 2016/1624 и член 4 от Кодекса за поведение.

                  6.

                  Шесто основание, в което се твърди, че Агенцията не е осигурила ефективен мониторинг на съвместната операция по връщане, както се изисква по членове 28 и 34 от Регламент 2016/1624.

                  7.

                  Седмо основание, в което се посочва, че Агенцията не е направила оценка на операцията по връщане, както се изисква по членове 26 и 28 от Регламент 2016/1624 и стъпки 4 и 5 от Стандартните оперативни процедури.

                  8.

                  Осмо основание, в което се твърди, че Агенцията не е взела надлежно предвид жалбата на жалбоподателите, подадена в съответствие с механизма за индивидуални жалби, както се изисква по членове 34 и 72 от Регламент 2016/1624, член 10 от Правилника за механизма за подаване на жалби (4), членове 41 и 47 от Хартата на основните права на ЕС.

         (1)  Регламент (ЕС) 2016/1624 на Европейския парламент и на Съвета от 14 септември 2016 година за европейската гранична и брегова охрана, за изменение на Регламент (ЕС) 2016/399 на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Регламент (ЕО) № 863/2007 на Европейския парламент и на Съвета, Регламент (ЕО) № 2007/2004 на Съвета и Решение 2005/267/ЕО на Съвета (ОВ L 251, 2016 г., стр. 1).

         (2)  Решение № 2012/87 от 19 юли 2012 г. на изпълнителния директор за приемане на стандартни оперативни процедури на Frontex с цел да се осигури спазването на основните права при съвместни операции и пилотни проекти на Frontex.

         (3)  Решение № 2013/67 от 7 октомври 2013 г. на изпълнителния директор относно Кодекс на поведение при координирани от Frontex съвместни операции по връщане.

         (4)  Решение № R-ED-2016-106 от 6 октомври 2016 г. на изпълнителния директор относно механизма за подаване на жалби.


title: Дело T-601/21: Жалба, подадена на 20 септември 2021 г. — Pharmadom/EUIPO — Wellstat Therapeutics (WELLMONDE)

text:
               29.11.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 481/33

      Жалба, подадена на 20 септември 2021 г. — Pharmadom/EUIPO — Wellstat Therapeutics (WELLMONDE)
      (Дело T-601/21)
      (2021/C 481/47)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Pharmadom (Булон Биянкур, Франция) (представител: M.-P. Dauquaire, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Wellstat Therapeutics Corp. (Роквил, Мериленд, Съединени щати)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

         Спорна марка: заявка за словна марка на Европейския съюз „WELLMONDE“ — заявка за регистрация № 16 152 803

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 23 юни 2021 г. по преписка R 1776/2020-5

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-610/21: Жалба, подадена на 22 септември 2021 г. — L’Oréal/EUIPO — Heinze (K K WATER)

text:
               29.11.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 481/34

      Жалба, подадена на 22 септември 2021 г. — L’Oréal/EUIPO — Heinze (K K WATER)
      (Дело T-610/21)
      (2021/C 481/48)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: L’Oréal (Париж, Франция) (представител: T. de Haan, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Arne-Patrik Heinze (Хамбург, Германия)

         Производство пред EUIPO

         Заявител на спорната марка: жалбоподателят в производството пред Общия съд

         Спорна марка: заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „K K WATER“ — заявка за регистрация № 18 092 777

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 21 юни 2021 г. по преписка R 2327/2020-2.

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди EUIPO и встъпилата страна да заплатят съдебните разноски, включително и тези, направени от жалбоподателя в производството пред втори апелативен състав на EUIPO.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-614/21: Жалба, подадена на 24 септември 2021 г. — KPMG Advisory/Комисия

text:
               29.11.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 481/35

      Жалба, подадена на 24 септември 2021 г. — KPMG Advisory/Комисия
      (Дело T-614/21)
      (2021/C 481/49)
      Език на производството: италиански

         Страни

         Жалбоподател: KPMG Advisory SpA (Милано, Италия) (представители: G. Roberti, I. Perego и R. Fragale, avvocati)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  –

                  (i) съгласно член 263, параграф 4, да отмени, изцяло или частично, Решение от 13 юли 2021 г. on the exclusion of KPMG Advisory S.p.A. from participating in award procedures governed by Regulation (EU, Euratom) 2018/1046 of the European Parliament and of the Council or from being selected for implementing Union funds [Ref. Ares(2021)4544873], нотифицирано на 14 юли 2021 г. (обжалваното решение);

                  –

                  (ii) при условията на евентуалност, съгласно член 261 ДФЕС и на член 143, параграф 9 от Финансовия регламент от 2018 г. — да отмени или намали санкцията отстраняване и/или да отмени санкцията публикуване, наложени с обжалваното решение;

                  –

                  (iii) при необходимост, да обяви съгласно член 277 ДФЕС незаконосъобразността на член 73, параграф 3 от Регламент 2018/1046 (1) и/или на член 146, параграф 6 от Регламент 2018/1046;

                  –

                  (iv) и при всички положения да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква пет основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: съществено процесуално нарушение и нарушение на принципа на колегиалност.

                              —

                              В това отношение се посочва, че решението е опорочено от съществено процесуално нарушение и нарушение на принципа на колегиалност, тъй като е прието не от Комисията, а от генералния директор в нарушение на разпоредбите в областта на делегирането, предвидено в членове 1 и 14 от Вътрешния правилник на Комисията.

                              —

                              Освен това се изтъква възражение за незаконосъобразност на член 73, параграф 3 от Регламент 2018/1046.

                  2.

                  Второ основание: нарушение на правото на защита и основното правно на добра администрация.

                              —

                              В това отношение се посочва, че решението е опорочено, тъй като жалбоподателят не е имал възможност да упражни напълно правото си на състезателно производство, по-специално пред разпоредителя с бюджетни кредити, отговорен за приемането на решението.

                              —

                              Освен това се изтъква нарушение на задължението за безпристрастно и справедливо разглеждане, закрепено в член 41 от Хартата.

                              —

                              Освен това се предявява и възражение а незаконосъобразност на член 136, параграф 6 от Регламент 2018/1046.

                  3.

                  Трето основание: нарушение на член 106, параграф 1 от Финансовия регламент от 2015 г. (2) и член 136, параграф 2 от Регламент 2018/1046 — грешки в преценката и необоснованост

                              —

                              В това отношение се изтъква, че решението е опорочено, тъй като разпоредителят с бюджетни кредити е трябвало да провери, прецени и мотивира в решението, с оглед на всички налични обстоятелства, наличието или липсата на сериозно професионално нарушение.

                  4.

                  Четвърто основание: нарушение на член 136, параграфи 6 и 7 от Регламент 2018/1046 — грешки в преценката и необоснованост

                              —

                              В това отношение се изтъква, че обжалваното решение е опорочено, тъй като разпоредителят с бюджетни кредити, вследствие липсващо разследване и грешки в преценката, е приел за подходящи корективните мерки, приети в от жалбоподателя съгласно член 136, параграфи 6 и 7 от Регламент 2018/1046.

                  5.

                  Пето основание: възражение за изтекла погасителна давност на правомощието за отстраняване на икономически оператор съгласно член 136 от Регламент 2018/1046 и нарушение на принципа на пропорционалност

                              —

                              В това отношение се изтъква, че е предявено възражение за изтекла погасителна давност на правомощието на разпоредителя с бюджетни кредити да отстрани жалбоподателя и да разпореди публикуване на отстраняването.

                              —

                              Налагането на отстраняване и неговото публикуване нарушават принципа на пропорционалност.

         (1)  Регламент (ЕС, Евратом) 2018/1046 на Европейския парламент и на Съвета от 18 юли 2018 година за финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза, за изменение на регламенти (ЕС) № 1296/2013, (ЕС) № 1301/2013, (ЕС) № 1303/2013, (ЕС) № 1304/2013, (ЕС) № 1309/2013, (ЕС) № 1316/2013, (ЕС) № 223/2014 и (ЕС) № 283/2014 и на Решение № 541/2014/ЕС и за отмяна на Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 (ОВ L 193, 2018 г., стр. 1).

         (2)  Регламент (ЕС, Евратом) 2015/1929 на Европейския парламент и на Съвета от 28 октомври 2015 година за изменение на Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 относно финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза (ОВ L 286, 2015 г., стр. 1).


title: Дело T-624/21: Жалба, подадена на 29 септември 2021 г. — Primagran/EUIPO — Primagaz (prımagran)

text:
               29.11.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 481/36

      Жалба, подадена на 29 септември 2021 г. — Primagran/EUIPO — Primagaz (prımagran)
      (Дело T-624/21)
      (2021/C 481/50)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Primagran sp. z o.o. (Стегна, Полша) (представител: E. Jaroszyńska-Kozłowska, lawyer)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Compagnie des gaz de pétrole Primagaz (Париж, Франция)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител на спорната марка: жалбоподателят в производството пред Общия съд

         Спорна марка: заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „prımagran“ — заявка за регистрация № 18 051 750

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 28 юли 2021 г. по преписка R 2486/2020-4

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение в частта, в която се отхвърля жалбата на жалбоподателя R 2486/2020-4 срещу решението на отдела по споровете на EUIPO от 30 октомври 2020 г. относно заявка за регистрация на марка на Европейския съюз № 18 051 750 и всяка от страните се осъжда да понесе направените от нея съдебни разноски в производството по възражение и в производството по обжалване,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски, а в случай че другата страна пред апелативния състав встъпи в производството, да осъди встъпилата страна.

         Изложени основания

                  —

                  нарушение на член 27, параграф 2 от Делегиран регламент (ЕС) 2018/625 на Комисията и на член 95, параграф 1 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета,

                  —

                  нарушение на принципа на забраната за reformatio in pejus,

                  —

                  нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-638/21: Жалба, подадена на 4 октомври 2021 г. — Apart/EUIPO — S. Tous (Изображение на контурите на мечка)

text:
               29.11.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 481/37

      Жалба, подадена на 4 октомври 2021 г. — Apart/EUIPO — S. Tous (Изображение на контурите на мечка)
      (Дело T-638/21)
      (2021/C 481/51)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Apart sp. z o.o. (Сухи Ляс, Полша) (представител: J. Gwiazdowska, lawyer)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: S. Tous, SL (Манреса, Испания)

         Данни за производството пред EUIPO

         Притежател на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

         Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз (Изображение на контурите на мечка) — марка на Европейския съюз № 8 127 144

         Производство пред EUIPO: производство по отмяна

         Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 30 юли 2021 г. по преписка R 1437/2020-5

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени изцяло обжалваното решение и да измени решението, като отмени спорната марка,

                  —

                  при условията на евентуалност, да отмени изцяло обжалваното решение и да върне преписката на апелативния състав,

                  —

                  да осъди EUIPO и S. TOUS, S.L. да заплатят разноските за производството по обжалване пред апелативния състав и за производството пред Общия съд.

         Изложени основания

                  —

                  Нарушение на член 51, параграф 1, буква а) във връзка с член 15, параграф 1 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета,

                  —

                  Нарушение на член 94, параграф 1 и на член 95, параграф 1 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета поради неизлагане на мотивите, на които почиват съображенията относно характера на спорната марка,

                  —

                  Нарушение на член 20 и на член 41, параграф 1 и параграф 2, букви а) и в) от Хартата на основните права на Европейския съюз, и по-специално на правото на изслушване, на задължението на администрацията да мотивира своите решения и на принципите на добра администрация, правна сигурност и равно третиране.


title: Дело T-639/21: Жалба, подадена на 4 октомври 2021 г. — CB/EUIPO — China Construction Bank (CCB)

text:
               29.11.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 481/38

      Жалба, подадена на 4 октомври 2021 г. — CB/EUIPO — China Construction Bank (CCB)
      (Дело T-639/21)
      (2021/C 481/52)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Groupement des cartes bancaires (CB) (Париж, Франция) (представител: C. Herissay-Ducamp, lawyer)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: China Construction Bank Corp. (Пекин, Китай)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

         Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словните елементи „CCB“ — заявка за регистрация № 13 359 609

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 30 юли 2021 г. по преписка R 1305/2020-2

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение, да уважи възражението и да отхвърли заявка за регистрация на марка № 13 359 609,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

         Изложени основания

                  —

                  Нарушение на член 94 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета;

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета;

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 5 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.