title: Дело T-262/07: Иск, предявен на 13 юли 2007 г. — Република Литва с/у Комисия на Европейските общности

text:
               8.9.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/53

         Иск, предявен на 13 юли 2007 г. — Република Литва с/у Комисия на Европейските общности
   (Дело T-262/07)
   (2007/C 211/100)
   Език на производството: литовски
   Страни

      Ищец: Република Литва (представители: D. Kriaučiūnas и E. Matulionytė )

      Ответник: Комисията на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени Решение на Комисията С (2007) 1979 окончателен (1) от 4 май 2007 г. или, при условията на евентуалност, Решението да се отмени в частта, отнасяща се до Република Литва;

               —

               да се осъди Комисията на Европейските общности да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи
   Оспорваното Решение установява количествата селскостопански продукти в свободно обращение в новите държави-членки към датата на присъединяването им, които надхвърлят количеството, за което може да се счита, че представлява нормален резерв за прехвърляне към 1 май 2004 г., както и сумите, които дължат новите държави–членки за разходите за изтеглянето от пазара на тези количества.
   Ищецът счита, че оспорваното Решение е незаконосъобразно. В подкрепа на иска си той се позовава на четири правни основания:
   1.   Липса на компетентност
   Ищецът изтъква, че параграф IV от глава 4 на приложението към Акта за присъединяване не предоставя на Комисията компетентност да налага на държавите-членки задължения за плащания в бюджета на Общността, които имат наказателен характер, особено когато тя не е доказала понесените от Общността разходи за изтеглянето на излишъците от запаси; както и че Комисията е просрочила предвидения тригодишен срок за приемане на решение, съгласно член 41 от Акта за присъединяване, който единствен може да представлява годно правно основание за решението.
   2.   Нарушение на общностното право

      Нарушение на принципа за правна сигурност: оспорваното Решение нарушава принципа за правна сигурност, тъй като при определянето на съществуващите запаси по време на присъединяването не са били известни методологията и критериите за изчисляване на излишъците от запаси, което би позволило на държавите–членки да предотвратят появата на излишъци от запаси или да ги изтеглят за сметка на икономическия оператор, създал запасите. Освен това оспорваното Решение установява различни критерии и разширява списъка на оценяваните продукти в сравнение с член 4 от Регламент №1972/2003, по силата на който държавите осъществяват контрол върху натрупването на излишъци от запаси.

      Нарушение на принципа за недискриминация: за разлика от Регламент на Комисията (ЕО)№144/97 относно излишъците от запаси от селскостопански продукти в Австрия, Швеция и Финландия, оспорваното Решение оценява не само продуктите, за които е предоставено право на възстановяване при износ или за които се прилагат интервенционни мерки, но също и запасите от други продукти. Нарушението на този принцип е свързано с това, че различното положение на новите държави-членки се разглежда по един и същ начин без да се отчитат, при липса на обосновка за това, специфичните обстоятелства, при които са се натрупали тези запаси.

      Нарушение на принципа за добро управление и на принципа за прозрачност: Оспорваното Решение не излага изчерпателно критериите за изчисляване на плащанията и освен това критериите непрекъснато се променят. Също така, въпреки, че самите държави-членки оценяват запасите в съответствие с мерките в общностното законодателство Комисията, без да посочва причините, поради които тази оценка е неточна и без да я оспорва, извършва друга оценка на същите запаси въз основа на свои критерии.

      Нарушение на разпоредбите на Акта за присъединяване: на първо място, Решението не е подходяща мярка за постигне на целите за изтегляне на излишъците от запаси, каквото е изискването на параграф 2 от глава IV на приложение IV към Акта за присъединяване, по–специално защото в Решението дори не се прави опит да се свържат наложените наказателни плащания с действително понесените от Комисията разходи за изтегляне на запасите. На второ място Решението е прието след изтичане на предвидения в член 41 от Акта за присъединяване срок от три години, считано от датата на присъединяването, през който Комисията е могла да наложи преходни мерки.
   3.   Липса на мотиви
   Според ищеца оспорваното Решение е недостатъчно мотивирано или напълно липсват мотиви, и по-специално в Решението не е доказано, че Европейската Комисия действително е понесла разходи във връзка с изтеглянето на твърдените количества излишни запаси (и на каква стойност възлизат тези разходи), които държавите-членки трябва да покрият.
   4.   Явна грешка в преценката
   Ищецът твърди, че Комисията е допуснала явна грешка в преценката, на първо място като е избрала метод на макроикономическо ниво и не е оценила действително създадените в държавите-членки запаси, както и че, на второ място, при преценката на специфичните доводи, изтъквани от страните, тя не е взела предвид конкретните обстоятелства и цели, съществуващи в Република Литва, при които са създадени националните запаси в млечния сектор.

      (1)  Решение на Комисията от 4 май 2007 година за определяне на излишъците от запаси на селскостопанските продукти, различни от захар и финансовите последствия от изтеглянето им от пазара във връзка с присъединяването на Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Полша, Словения и Словакия (OВ L 138, стр. 14).


title: Дело T-432/04: Решение на Първоинстанционния съд от 6 юни 2007 г. — Parlante/Комисия ( Публична служба — Длъжностни лица — Повишаване в длъжност — Процедура по повишаване за 2003 г. — Отказ за повишаване в длъжност — Предоставяне на точки за повишаване — Сравнително съпоставяне на заслугите — Равно третиране — Общи разпоредби по изпълнение на член 45 от Правилника за длъжностните лица — Възражение за незаконосъобразност — Оправдани правни очаквания )

text:
               21.7.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 170/21

         Решение на Първоинстанционния съд от 6 юни 2007 г. — Parlante/Комисия
   (Дело T-432/04) (1)

   („Публична служба - Длъжностни лица - Повишаване в длъжност - Процедура по повишаване за 2003 г. - Отказ за повишаване в длъжност - Предоставяне на точки за повишаване - Сравнително съпоставяне на заслугите - Равно третиране - Общи разпоредби по изпълнение на член 45 от Правилника за длъжностните лица - Възражение за незаконосъобразност - Оправдани правни очаквания“)
   (2007/C 170/38)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Walter Parlante (Enghien, Белгия) (представител: L. Vogel, адвокат)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: C. Berardis-Kayser и M. Velardo)
   Предмет
   Иск за отмяна, от една страна, на решението на органа по назначаването от 5 юли 2004 г., с което се отхвърля жалбата на ищеца срещу решението на същия орган за отказ на повишаване в степен C1 по процедурата за повишаване за 2003 г. и, от друга страна, доколкото това е необходимо, на решението, предмет на това обжалване.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля иска.

               2)

               Всяка от страните понася своите собствени съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 6, 8.1.2005 г.


title: Дело T-522/13: Решение на Общия съд от 2 декември 2015 г. — Tsujimoto/СХВП — Kenzo (KENZO ESTATE) (Марка на Общността — Производство по възражение — Международна регистрация, посочваща Европейската общност — Словна марка „KENZO ESTATE“ — По-ранна словна марка на Общността „KENZO“ — Относително основание за отказ — Репутация — Член 8, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Несвоевременно представяне на документи — Правомощие за преценка на апелативния състав — Член 76, параграф 2 от Регламент № 207/2009 — Частичен отказ да се регистрира марката)

text:
               25.1.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 27/39

         Решение на Общия съд от 2 декември 2015 г. — Tsujimoto/СХВП — Kenzo (KENZO ESTATE)
   (Дело T-522/13) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Международна регистрация, посочваща Европейската общност - Словна марка „KENZO ESTATE“ - По-ранна словна марка на Общността „KENZO“ - Относително основание за отказ - Репутация - Член 8, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Несвоевременно представяне на документи - Правомощие за преценка на апелативния състав - Член 76, параграф 2 от Регламент № 207/2009 - Частичен отказ да се регистрира марката))
   (2016/C 027/46)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Kenzo Tsujimoto (Осака, Япония) (представители: A. Wenninger-Lenz, W. von der Osten-Sacken и M. Ring, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: P. Bullock)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Kenzo (Париж, Франция) (представители: P. Roncaglia, G. Lazzeretti, F. Rossi и N. Parrotta, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 3 юли 2013 г. (преписка R 1363/2012-2), постановено в производство по възражение със страни Kenzo и г-н K. Tsujimoto

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда г-н Kenzo Tsujimoto да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 352, 30.11.2013 г.


title: Дело C-357/10: Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Италия) на 19 юли 2010 г. — Duomo Gpa Srl/Comune di Baranzate

text:
               25.9.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 260/6

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Италия) на 19 юли 2010 г. — Duomo Gpa Srl/Comune di Baranzate
   (Дело C-357/10)
   ()
   2010/C 260/09
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

      Страни в главното производство

      Ищец: Duomo Gpa Srl

      Ответник: Comune di Baranzate

      Преюдициални въпроси

               1.

               Възпрепятстват ли правилното прилагане на членове 15 и 16 от Директива 2006/123/CE (1) националните разпоредби на член 32, параграф 7 bis от Законодателен декрет № 185 от 29 ноември 2008 г., добавен със Закон за преобразуване № 2 от 28 януари 2009 г., впоследствие изменен със Закон № 14 от 27 февруари 2009 г., които предвиждат, с изключение за дружествата с мажоритарно публично участие: нищожност на възлагането на обществена поръчка за услуги за определяне и събиране на такси и други приходи на местните власти на лица, които не отговарят на финансовото условие за минимален изцяло внесен дружествен капитал от 10 милиона евро; задължение за лицата, вписани в регистъра на частноправните субекти, оправомощени да упражняват дейност по определяне и събиране на такси и други приходи на провинциите и общините, да изменят дружествения си капитал в съответствие с горепосочения минимален размер, съгласно член 53, параграф 3 от Законодателен декрет № 446 от 15 декември 1997 г., съответно изменен; забрана за възлагане на нови обществени поръчки и за участие в процедури по възлагане на обществени поръчки за услуги за определяне и събиране на такси и други приходи на местните власти до изпълнение на горепосоченото задължение за изменение на дружествения капитал;

               2.

               възпрепятстват ли правилното прилагане на членове 3, 10, 43, 49, и 81 ЕО националните разпоредби на член 32, параграф 7 bis от Законодателен декрет № 185 от 29 ноември 2008 г., добавен със Закон за преобразуване № 2 от 28 януари 2009 г., впоследствие изменен със Закон № 14 от 27 февруари 2009 г., които предвиждат, с изключение за дружествата с мажоритарно публично участие: нищожност на възлагането на обществена поръчка за услуги за определяне и събиране на такси и други приходи на местните власти на лица, които не отговарят на финансовото условие за минимален изцяло внесен дружествен капитал от 10 милиона евро; задължение за лицата, вписани в регистъра на частноправните субекти, оправомощени да упражняват дейност по определяне и събиране на такси и други приходи на провинциите и общините, да изменят дружествения си капитал в съответствие с горепосочения минимален размер, съгласно член 53, параграф 3 от Законодателен декрет № 446 от 15 декември 1997 г., съответно изменен; забрана за възлагане на нови обществени поръчки и за участие в процедури по възлагане на обществени поръчки за услуги за определяне и събиране на такси и други приходи на местните власти до изпълнение на горепосоченото задължение за изменение на дружествения капитал.

      (1)  ОВ L 376, стр. 36; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 58, стр. 50.


title: Дело C-273/10: Определение на Съда (шести състав) от 18 март 2011 г. (преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana, Испания) — David Montoya Medina/Fondo de Garantia Salarial, Universidad de Alicante (Член 104, параграф 3 от Процедурния правилник — Социална политика — Директива 1999/70/ЕО — Клауза 4 от Рамковото споразумение за срочната работа — Срочни договори в публичния сектор — Право на тригодишни допълнителни възнаграждения за прослужено време — Принцип на недопускане на дискриминация)

text:
               25.6.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 186/10

         Определение на Съда (шести състав) от 18 март 2011 г. (преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana, Испания) — David Montoya Medina/Fondo de Garantia Salarial, Universidad de Alicante
   (Дело C-273/10) (1)

   (Член 104, параграф 3 от Процедурния правилник - Социална политика - Директива 1999/70/ЕО - Клауза 4 от Рамковото споразумение за срочната работа - Срочни договори в публичния сектор - Право на тригодишни допълнителни възнаграждения за прослужено време - Принцип на недопускане на дискриминация)
   2011/C 186/16
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana

      Страни в главното производство

      Ищец: David Montoya Medina

      Ответници: Fondo de Garantia Salarial, Universidad de Alicante

      Предмет

   Преюдициално запитване — Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana — Тълкуване на клауза 4, точка 4 от приложението към Директива 99/70/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 година относно Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) (ОВ L 175, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 129) — Трудови договори на преподавателския и научно-изследователския персонал, сключени с публичните университети — Липса при срочните договори на някои допълнителни възнаграждения

      Диспозитив

   Клауза 4, точка 1 от Рамковото споразумение за срочната работа, което е сключено на 18 март 1999 г. и се съдържа в приложението към Директива 99/70/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 година относно Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP), трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба, съгласно която без никакво обективно оправдание право на допълнително възнаграждение за прослужено време имат преподавателите доценти, но не и преподавателите асистенти, когато за целите на тези допълнителни възнаграждения посочените две категории служители се намират в сходно положение.

      (1)  ОВ C 221, 14.8.2010 г.


title: Дело T-243/08: Жалба, подадена на 23 юни 2008 г. — Ravensburger/СХВП — Educa Borras (EDUCA Memory game)

text:
               15.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/61

         Жалба, подадена на 23 юни 2008 г. — Ravensburger/СХВП — Educa Borras (EDUCA Memory game)
   (Дело T-243/08)
   (2008/C 209/110)
   Език, на който е подадена жалбата: английски
   Страни

      Жалбоподател: Ravensburger AG (Ravensburg, Германия) (представители: G. Würtenberger, lawyer, и R. Kunze, lawyer и Solicitor)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Educa Borras SA (Sant Quirze del Valles, Барселона, Испания)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 8 април 2008 г. по преписка № R 597/2007 2 и

               —

               да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет на искането за обявяване на недействителност: Фигуративна марка „EDUCA Memory game“ за стоки в клас 28 — Марка на Общността, регистрирана под № 495 036

      Притежател на марката на Общността: Другата страна в процедурата пред апелативния състав

      Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: Жалбоподателят

      Право върху марката на страната, която иска обявяване на недействителността: Международната словна марка „MEMORY“, регистрирана под № R 393 512; словната марка за Бенелюкс „MEMORY“, регистрирана под № 38 328; германската словна марка „MEMORY“, регистрирана под № 964 625

      Решение на отдела по заличаването: Недействителност на разглежданата марка на Общността

      Решение на апелативния състав: Отмяна на решението на отдела по заличаването

      Изложени правни основания: i) нарушение на член 8, параграф 1 от Регламент № 40/94 на Съвета, тъй като апелативният състав е допуснал грешка, като е направил извода, че потенциално конфликтният елемент в разглежданата марка на Общността е от чисто описателно естество и следователно не може да причини вероятност от объркване с по-ранните марки на жалбоподателя; ii) нарушение на член 8, параграф 5 от Регламент № 40/94 на Съвета, тъй като апелативният състав е допуснал грешка, като е изискал от жалбоподателя да докаже вероятност от объркване; iii) нарушение на член 74 от Регламент № 40/94 на Съвета, тъй като апелативният състав не е взел надлежно предвид практиката по етикетирането на съответния пазар; (iv) нарушение на член 75 от Регламент № 40/94 на Съвета, тъй като апелативният състав не е насрочил заседание, както е било поискано от жалбоподателя.


title: Дело C-282/06: Определение на председателя на Съда от 26 февруари 2007 г. (искане за преюдициално заключение от Krajský soud v Praze — Чешка република) — Ochranný svaz autorský pro práva k dílům hudebním (OSA)/Mioslav Lev

text:
               28.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 95/35

         Определение на председателя на Съда от 26 февруари 2007 г. (искане за преюдициално заключение от Krajský soud v Praze — Чешка република) — Ochranný svaz autorský pro práva k dílům hudebním (OSA)/Mioslav Lev
   (Дело C-282/06) (1)

   (2007/C 95/70)

      Език на производството: чешки

   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  OВ C 212, 2.9.2006 г.


title: Дело T-552/12: Решение на Общия съд от 12 ноември 2013 г. — North Drilling/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки срещу Иран с цел предотвратяване на разпространението на ядрено оръжие — Замразяване на средства — Фактическа грешка — Ограничаване във времето на действието на отмяна)

text:
               21.12.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 377/14

         Решение на Общия съд от 12 ноември 2013 г. — North Drilling/Съвет
   (Дело T-552/12) (1)

   (Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Иран с цел предотвратяване на разпространението на ядрено оръжие - Замразяване на средства - Фактическа грешка - Ограничаване във времето на действието на отмяна)
   2013/C 377/33
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: North Drilling Co. (Техеран, Иран) (представители: J. Viñals Camallonga, L. Barriola Urruticoechea и J. Iriarte Ángel, avocats)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bishop и A. De Elera)

      Предмет

   Искане за отмяна, от една страна, на Решение 2012/635/ОВППС на Съвета от 15 октомври 2012 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 292, стр. 58) и, от друга, на Регламент за изпълнение (ЕС) № 945/2012 на Съвета от 15 октомври 2012 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран (JO L 282, стр. 16), доколкото тези актове се отнасят до жалбоподателя.

      Диспозитив

               1.

               Отменя Решение 2012/635/ОВППС на Съвета от 15 октомври 2012 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран, доколкото наименованието на North Drilling Co. е включено в приложение II към Решение 2010/413/ОВППС на Съвета от 26 юли 2010 г. относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС.

               2.

               Отменя Регламент за изпълнение (ЕС) № 945/2012 на Съвета от 15 октомври 2012 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран, доколкото наименованието на North Drilling е включено в приложение IX към Регламент (ЕС) № 267/2012 на Съвета от 23 март 2012 г. относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕС) № 961/2010.

               3.

               Отменя приложение IX към Регламент № 267/2012, доколкото се отнася до North Drilling.

               4.

               Действието на Решение 2010/413, изменено с Решение 2012/635, се запазва по отношение на North Drilling, от влизането му в сила на двадесетия ден от публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз, до влизането в сила на частичната отмяна на Регламент № 267/2012.

               5.

               Съветът на Европейския съюз понася, наред с направените от него съдебни разноски и тези, направени от North Drilling в рамките на настоящото производство и на обезпечителното производство.

      (1)  ОВ C 46, 16.2.2013 г.


title: Дело C-156/09: Решение на Съда (първи състав) от 18 ноември 2010 г. (преюдициално запитване от Bundesfinanzhof, Германия) — Finanzamt Leverkusen/Verigen Transplantation Service International AG (Шеста директива ДДС — Член 13, A, параграф 1, буква в) — Случаи на освобождаване при дейности от общ интерес — Предоставяне на медицинска помощ — Извличане и култивиране на хрущялни клетки с оглед на реимплантацията им на пациента)

text:
               15.1.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 13/8

         Решение на Съда (първи състав) от 18 ноември 2010 г. (преюдициално запитване от Bundesfinanzhof, Германия) — Finanzamt Leverkusen/Verigen Transplantation Service International AG
   (Дело C-156/09) (1)

   (Шеста директива ДДС - Член 13, A, параграф 1, буква в) - Случаи на освобождаване при дейности от общ интерес - Предоставяне на медицинска помощ - Извличане и култивиране на хрущялни клетки с оглед на реимплантацията им на пациента)
   2011/C 13/12
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesfinanzhof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Finanzamt Leverkusen

      Ответник: Verigen Transplantation Service International AG

      Предмет

   Преюдициално запитване — Bundesfinanzhof — Тълкуване на член 13, А, параграф 1, буква в) и член 28б, Е, параграф 1 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1) — Извличане на ставни хрущялни клетки от взет от човек хрущялен материал, извършено от получатели, установени в други държави членки и последващо култивиране на посочените клетки с оглед на имплантирането им на пациент от същите получатели — Определяне на мястото на предоставяне на услуги — Освобождаване на тези услуги от ДДС като „предоставяне на медицинска помощ при упражняване на медицински и парамедицински професии“

      Диспозитив

   Член 13, A, параграф 1, буква в) от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, изменена с Директива 95/7/ЕО на Съвета от 10 април 1995 година, трябва да се тълкува в смисъл, че извличането на ставни хрущялни клетки от взет от човек хрущялен материал и последващото им култивиране с оглед на реимплантацията им с терапевтични цели представляват „предоставяне на медицинска помощ“ по смисъла на тази разпоредба.

      (1)  ОВ C 180, 1.8.2009 г.


title: Дело T-242/06: Решение на Първоинстанционния съд от 13 декември 2007 г. — Cabrera Sánchez/СХВП — Industrias Cárnicas Valle (el charcutero artesano) (Марка на Общността — Процедура по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността el charcutero artesano — По-ранна национална фигуративна марка El Charcutero — Относително основание за отказ — Липса на вероятност от объркване — Липса на прилика на знаците — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94)

text:
               26.1.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/45

         Решение на Първоинстанционния съд от 13 декември 2007 г. — Cabrera Sánchez/СХВП — Industrias Cárnicas Valle (el charcutero artesano)
   (Дело T-242/06) (1)

   (Марка на Общността - Процедура по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността el charcutero artesano - По-ранна национална фигуративна марка El Charcutero - Относително основание за отказ - Липса на вероятност от объркване - Липса на прилика на знаците - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94)
   (2008/C 22/83)
   Език на производството: испански
   Страни

      Жалбоподател: Miguel Cabrera Sánchez (Móstoles, Испания) (представител: J. Calderón Chavero и T. Villate Consonni, abogados)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайн) (представител: J. García Murillo)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Industrias Cárnicas Valle SA (Мадрид, Испания)
   Предмет
   Жалба срещу решение № R 790/2005-1 от 15 юни 2006 г. на Първи апелативен състав на СХВП относно процедура по възражение между Miguel Cabrera Sánchez и Industrias Cárnicas Valle, SA.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Miguel Cabrera Sánchez да заплати направените от него съдебни разноски, както и тези на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП).

      (1)  ОВ C 261, 28.10.2006 г.


title: Дело T-628/14: Решение на Общия съд от 3 декември 2015 г. — Hewlett Packard Development Company/СХВП (FORTIFY) (Марка на Общността — Заявка за словна марка на Общността „FORTIFY“ — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               25.1.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 27/50

         Решение на Общия съд от 3 декември 2015 г. — Hewlett Packard Development Company/СХВП (FORTIFY)
   (Дело T-628/14) (1)

   ((Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността „FORTIFY“ - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2016/C 027/63)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Hewlett Packard Development Company LP (Далас, Тексас, САЩ) (представители: T. Raab и H. Lauf, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: L. Rampini)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 3 юни 2014 г. (преписка R 249/2014-2), постановено по заявка за регистрация на словния знак „FORTIFY“ като марка на Общността

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Hewlett Packard Development Company LP понася направените от него съдебни разноски, както и разноските на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП).

      (1)  ОВ C 361, 13.10.2014 г.


title: Дело T-83/17: Определение на Общия съд от 14 юни 2017 г. — Heineken Romania/EUIPO — Lénárd (Csíki Sör)

text:
               7.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 256/41

         Определение на Общия съд от 14 юни 2017 г. — Heineken Romania/EUIPO — Lénárd (Csíki Sör)
   (Дело T-83/17) (1)

   (2017/C 256/49)
   Език на производството: английски
   Председателят на шести състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 121, 18.4.2017 г.


title: Решение на Съда от 10 декември 2014 година по дело E-18/14 — Wow air ehf. срещу исландкия орган за защита на конкуренцията (Samkeppniseftirlitið), Isavia ohf. и Icelandair ehf. (Регламент (ЕИО) № 95/93 — Разпределяне на времеви слотове в летищата на ЕИО — Намеса от страна на органите за защита на конкуренцията — Ускорена процедура)

text:
               4.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 183/9

         РЕШЕНИЕ НА СЪДА
   от 10 декември 2014 година
   по дело E-18/14
   Wow air ehf. срещу исландкия орган за защита на конкуренцията (Samkeppniseftirlitið), Isavia ohf. и Icelandair ehf.
   (Регламент (ЕИО) № 95/93 — Разпределяне на времеви слотове в летищата на ЕИО — Намеса от страна на органите за защита на конкуренцията — Ускорена процедура)
   (2015/C 183/10)
   По дело E-18/14, Wow air ehf. срещу исландския орган за защита на конкуренцията (Samkeppniseftirlitið), Isavia ohf. и Icelandair ehf. – ИСКАНЕ до Съда по силата на член 34 от Споразумението между държавите от ЕАСТ за създаване на надзорен орган и съд, отправено от Районния съд на Reykjavík (Héraðsdómur Reykjavíkur) във връзка с тълкуването на Регламент (ЕИО) № 95/93 на Съвета от 18 януари 1993 г. относно общите правила за разпределяне на слотовете на летищата в Общността, Съдът в състав Carl Baudenbacher, председател, Per Christiansen (съдия докладчик) и Páll Hreinsson, съдии, се произнесе на 10 декември 2014 г., като диспозитивната част на неговото решение е, както следва:

               1.

               С член 4, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 95/93 се изисква държавата от ЕАСТ да назначи квалифицирано физическо или юридическо лице за координатор на летището след консултация със страните, посочени в него. С член 4, параграф 2 от Регламент (ЕИО) № 95/93 се изисква координаторът да бъде независим, както от правна, така и от фактическа гледна точка, от всички заинтересовани страни, от които той трябва да бъде също така функционално отделен. Ако тези условия са изпълнени, държавите от ЕАСТ имат право да определят статуквото на координатора. Въз основа на тези констатации, националният съд трябва да извлече необходимите заключения, с цел да гарантира ефективността на Регламент (ЕИО) № 95/93.

               2.

               Процедурата по подаване на жалба, предвидена в член 11, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 95/93, не е задължителна. Следователно, тази процедура не изключва възможността жалбите, основани на съображенията на конкурентното право, да бъдат подадени директно до националните органи за защита на конкуренцията.

               3.

               Съгласно член 8б от Регламент (ЕИО) № 95/93 инструкциите на публичните органи относно разпределянето на времеви слотове с цел засилване на конкуренцията могат да бъдат адресирани до въздушните превозвачи, но не могат да бъдат отправени към координатор. Освен това би било безсмислено да се издават инструкции на управленския съвет на летището. За разлика от първоначалното разпределение на времевите слотове, което е единствената отговорност на координатора, чрез Регламент (ЕИО) № 95/93 не се забранява трансфера на времеви слотове след тяхното разпределение, ако това се изисква от националното право. Като следствие на това, органите за защита на конкуренцията на държава от ЕАСТ могат да инструктират засегнатите предприятия, ако такова решение бъде счетено за необходимо съгласно приложимото национално право в областта на конкуренцията или правото на ЕИП в областта на конкуренцията.


title: Дело T-48/05: Решение на Първоинстанционния съд от 8 юли 2008 г. — Franchet и Byk/Комисия (Извъндоговорна отговорност — Публична служба — Разследвания от ОЛАФ — Случай Евростат — Препращане на националните съдебни органи на информация относно деяния, даващи основание за образуване на наказателно производство — Липса на предварителна информация от съответните длъжностни лица и от надзорния съвет на ОЛАФ — Изтичане в печата — Оповестяване от ОЛАФ и от Комисията — Нарушение на принципа на презумпцията за невиновност — Неимуществена вреда — Причинно-следствена връзка)

text:
               15.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/44

         Решение на Първоинстанционния съд от 8 юли 2008 г. — Franchet и Byk/Комисия
   (Дело T-48/05) (1)

   (Извъндоговорна отговорност - Публична служба - Разследвания от ОЛАФ - Случай „Евростат“ - Препращане на националните съдебни органи на информация относно деяния, даващи основание за образуване на наказателно производство - Липса на предварителна информация от съответните длъжностни лица и от надзорния съвет на ОЛАФ - Изтичане в печата - Оповестяване от ОЛАФ и от Комисията - Нарушение на принципа на презумпцията за невиновност - Неимуществена вреда - Причинно-следствена връзка)
   (2008/C 209/75)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищци: Yves Franchet (Ница, Франция) и Daniel Byk (Люксембург, Люксембург) (представители: G. Vandersanden и L. Levi, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представител: J.-F. Pasquier)
   Предмет
   Искане за обезщетение за имуществените и неимуществените вреди, за които се твърди, че са настъпили в резултат на твърдените за извършени от Комисията и от ОЛАФ правонарушения в рамките на разследванията по случая „Евростат“.
   Диспозитив

               1)

               Осъжда Комисията да заплати на г-н Yves Franchet и на г-н Daniel Byk сума в размер на 56 000 EUR.

               2)

               Отхвърля иска в останалата му част.

               3)

               Осъжда Комисията да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 93, 16.4.2005 г.


title: Дело C-71/08: Иск, предявен на 20 февруари 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Чешка република

text:
               12.4.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 92/22

         Иск, предявен на 20 февруари 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Чешка република
   (Дело C-71/08)
   (2008/C 92/41)
   Език на производството: чешки
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представител: P. Dejmek)

      Ответник: Чешка република
   Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е приела всички законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2004/39/EО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 година относно пазарите на финансови инструменти, за изменение на Директиви 85/611/EИО и 93/6/EИО на Съвета и Директива 2000/12/EО на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директива 93/22/EИО на Съвета (1), последно изменена с Директива 2006/31/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 април 2006 година за изменение на Директива 2004/39/ЕО относно пазарите на финансовите инструменти по отношение на някои срокове (2) или, при всички положения, като не е информирала Комисията за тях, Чешката република не е изпълнила задълженията си по член 70 от тази директива.

               —

               Чешката република да се осъди да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Срокът, предвиден за транспониране на транспониране на директивата във вътрешния правен ред, е изтекъл на 31 януари 2007 г.

      (1)  OВ L 145, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 247.

      (2)  ОВ L 114, стр. 60; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 7, стр. 278.


title: Дело C-413/15: Преюдициално запитване от Supreme Court (Ирландия), постъпило на 27 юли 2015 г. — Elaine Farrell/Alan Whitty, Minister for the Environment, Ireland и Attorney General, Motor Insurers Bureau of Ireland (MIBI)

text:
               28.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 320/20

         Преюдициално запитване от Supreme Court (Ирландия), постъпило на 27 юли 2015 г. — Elaine Farrell/Alan Whitty, Minister for the Environment, Ireland и Attorney General, Motor Insurers Bureau of Ireland (MIBI)
   (Дело C-413/15)
   (2015/C 320/28)
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   Supreme Court

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Elaine Farrell

      Ответници: Alan Whitty, Minister for the Environment, Ireland и Attorney General, Motor Insurers Bureau of Ireland (MIBI)

      Преюдициални въпроси

               1.

               Следва ли установените в точка 20 от решение Foster и др. [...] (C-188/89) критерии за проверка дали е налице еманация на държавата да се тълкуват в смисъл, че тези критерии трябва да се прилагат

                           а)

                           кумулативно или

                           б)

                           поотделно?

               2.

               Доколкото посочените в решение Foster и др. [...] (C-188/89) аспекти могат евентуално да се считат за фактори, които следва надлежно да се вземат предвид при извършването на цялостна преценка, налице ли е основен принцип, присъщ на установените в това решение отделни фактори, който даден съд следва да приложи, когато обосновава преценката си дали конкретен орган представлява еманация на държавата?

               3.

               За да се счита, че даден орган е еманация на държава членка, достатъчно ли е тя да му е възложила широк набор от отговорности с явната цел да се изпълняват задължения съгласно правото на ЕС, или освен това е необходимо такъв орган да има и а) специални правомощия или б) да извършва дейност под прекия контрол или надзор на тази държава членка?


title: Дело C-416/10: Решение на Съда (голям състав) от 15 януари 2013 г. (преюдициално запитване от Najvyšší súd Slovenskej republiky — Словакия) — Jozef Križan и др./Slovenská inšpekcia životného prostredia (Член 267 ДФЕС — Отмяна на съдебен акт — Връщане за ново разглеждане от съответния съд — Задължение за съобразяване с отменителното решение — Преюдициално запитване — Възможност — Околна среда — Орхуска конвенция — Директива 85/337/ЕИО — Директива 96/61/ЕО — Участие на обществеността в процеса на вземането на решения — Изграждане на депо за отпадъци — Заявление за издаване на разрешително — Търговска тайна — Неоповестяване на документ пред обществеността — Последици за действителността на решението, с което се разрешава изграждането на депото — Отстраняване на нередовности — Оценка на въздействието на проекта върху околната среда — Окончателно становище, предхождащо присъединяването на държавата членка към Съюза — Действие на Директива 85/337 във времето — Съдебно обжалване — Временни мерки — Спиране на изпълнението — Отмяна на обжалваното решение — Право на собственост — Посегателство)

text:
               2.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/2

         Решение на Съда (голям състав) от 15 януари 2013 г. (преюдициално запитване от Najvyšší súd Slovenskej republiky — Словакия) — Jozef Križan и др./Slovenská inšpekcia životného prostredia
   (Дело C-416/10) (1)

   (Член 267 ДФЕС - Отмяна на съдебен акт - Връщане за ново разглеждане от съответния съд - Задължение за съобразяване с отменителното решение - Преюдициално запитване - Възможност - Околна среда - Орхуска конвенция - Директива 85/337/ЕИО - Директива 96/61/ЕО - Участие на обществеността в процеса на вземането на решения - Изграждане на депо за отпадъци - Заявление за издаване на разрешително - Търговска тайна - Неоповестяване на документ пред обществеността - Последици за действителността на решението, с което се разрешава изграждането на депото - Отстраняване на нередовности - Оценка на въздействието на проекта върху околната среда - Окончателно становище, предхождащо присъединяването на държавата членка към Съюза - Действие на Директива 85/337 във времето - Съдебно обжалване - Временни мерки - Спиране на изпълнението - Отмяна на обжалваното решение - Право на собственост - Посегателство)
   2013/C 63/02
   Език на производството: словашки

      Запитваща юрисдикция

   Najvyšší súd Slovenskej republiky

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Jozef Križan, Katarína Aksamitová, Gabriela Kokošková, Jozef Kokoška, Martina Strezenická, Jozef Strezenický, Peter Šidlo, Lenka Šidlová, Drahoslava Šidlová, Milan Šimovič, Elena Šimovičová, Stanislav Aksamit, Tomáš Pitoňák, Petra Pitoňáková, Mária Križanová, Vladimír Mizerák, Ĺubomír Pevný, Darina Brunovská, Mária Fišerová, Lenka Fišerová, Peter Zvolenský, Katarína Zvolenská, Kamila Mizeráková, Anna Konfráterová, Milan Konfráter, Michaela Konfráterová, Tomáš Pavlovič, Jozef Krivošík, Ema Krivošíková, Eva Pavlovičová, Jaroslav Pavlovič, Pavol Šipoš, Martina Šipošová, Jozefína Šipošová, Zuzana Šipošová, Ivan Čaputa, Zuzana Čaputová, Štefan Strapák, Katarína Strapáková, František Slezák, Agnesa Slezáková, Vincent Zimka, Elena Zimková, Marián Šipoš, Mesto Pezinok

      Ответник: Slovenská inšpekcia životného prostredia

      в присъствието на: Ekologická skládka as

      Предмет

   Преюдициално запитване — Najvyšší súd Slovenskej republiky — Тълкуване на член 191, параграфи 1 и 2 и член 267 ДФЕС, на Директива 96/61/ЕО на Съвета от 24 септември 1996 година за комплексно предотвратяване и контрол на замърсяването (ОВ L 257, стр. 26; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 3, стр. 183), и по-конкретно на членове 1, 6, 15 и 15а от нея, на Директива 85/337/ЕИО на Съвета от 27 юни 1985 година относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда (ОВ L 175, стр. 40; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 1, стр. 174.), и по-конкретно на членове 2 и 10а от нея, както и на членове 6 и 9 от Конвенцията от Орхус за достъп до информация, участие на обществеността в процеса на вземане на решения и достъп до правосъдие по екологични въпроси, сключена от името на Европейската общност с Решение на Съвета от 17 февруари 2005 г. (ОВ L 124, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 14, стр. 201) — Изграждане на депо — Оценка на въздействието на този проект върху околната средна — Участие на обществеността в процеса на вземане на решения — Възможност за юрисдикцията на държава членка да сезира Съда с преюдициално запитване относно служебното прилагане на правото на Съюза в областта на опазването на околната средна, дори когато с обвързващо запитващата юрисдикция решение Конституционният съд на тази държава е приел, че това право не се прилага

      Диспозитив

               1.

               Член 267 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че национална юрисдикция като запитващата юрисдикция е длъжна да сезира служебно Съда с преюдициално запитване дори когато делото ѝ е върнато за ново разглеждане след отмяна на първото ѝ решение от съответната конституционна юрисдикция и национална норма я задължава да реши спора, съобразявайки се с правните изводи на последната юрисдикция.

               2.

               Директива 96/61/ЕО на Съвета от 24 септември 1996 година за комплексно предотвратяване и контрол на замърсяването, изменена с Регламент (ЕО) № 166/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 януари 2006 година, трябва да се тълкува в смисъл, че:

                           —

                           изисква заинтересованата общественост да има достъп до градоустройствено решение като разглежданото в главното производство още в началото на процедурата за разрешаване на съответната инсталация,

                           —

                           не позволява на компетентните национални органи да отказват достъп на заинтересованата общественост до подобно решение, като се позовават на защитата на поверителността на търговска или индустриална информация, регламентирана от националното законодателство или от законодателството на Съюза с цел защита на легитимен икономически интерес, и

                           —

                           допуска нередовността, изразяваща се в необоснования отказ в първоначалното административно производство да се предостави на заинтересованата общественост градоустройствено решение като разглежданото в главното производство, да бъде отстранена в административното производство по обжалване, при условие че все още са открити всички възможности и отстраняването на въпросната нередовност на този етап от производството все още дава възможност за ефективно обществено обсъждане в рамките на процеса на вземане на решение — нещо, което националната юрисдикция следва да провери.

               3.

               Член 15а от Директива 96/61, изменена с Регламент № 166/2006, трябва да се тълкува в смисъл, че когато упражняват предвиденото в тази разпоредба право на обжалване, членовете на заинтересованата общественост следва да могат да поискат от съда или компетентния законоустановен независим и безпристрастен орган да наложи обезпечителни мерки, с които временно да се спре изпълнението на разрешително по смисъла на член 4 от посочената директива до постановяването на окончателното решение.

               4.

               Решение на националния съд, което е постановено по национално дело във връзка с изпълнението на задълженията по член 15а от Директива 96/61, изменена с Регламент № 166/2006, и по член 9, параграфи 2 и 4 от Конвенцията за достъпа до информация, участието на обществеността в процеса на вземането на решения и достъпа до правосъдие по въпроси на околната среда, подписана в Орхус на 25 юни 1998 г. и одобрена от името на Европейската общност с Решение 2005/370/ЕО на Съвета от 17 февруари 2005 година, и с което се отменя разрешително, издадено в нарушение на разпоредбите на посочената директива, само по себе си не може да представлява необосновано посегателство върху правото на собственост на оператора, признато с член 17 от Хартата на основните права на Европейския съюз.

      (1)  ОВ C 301, 6.11.2010 г.


title: Дело C-450/11: Иск, предявен на 1 септември 2011 г. — Европейска комисия/Португалска република

text:
               29.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 319/10

         Иск, предявен на 1 септември 2011 г. — Европейска комисия/Португалска република
   (Дело C-450/11)
   2011/C 319/18
   Език на производството: португалски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: M. Afonso и L. Lozano Palacios)

      Ответник: Португалска република

      Искания на ищеца

               —

               Да се установи, че като прилага специалния режим на ДДС за туристическите агенти към туристическите услуги, продавани на лица, които не са пътуващи лица, както предвижда Декрет-закон № 221/85 от 3 юли 1985 г., Португалската република не е изпълнила задълженията си по членове 306—310 от Директивата за ДДС (1).

               —

               Да се осъди Португалската република да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Комисията счита, че прилагането на специалния режим от Португалската република, която го разпростира по отношение на туристическите услуги, предоставяни от туристически агенти на други туристически агенти или на други подлежащи на облагане с ДДС лица, различни от пътуващи лица, не е в съответствие с правната уредба на Съюза в тази област, тъй като разпоредбите на Директивата за ДДС изискват прилагането на специалния режим да бъде ограничено до услугите, предоставяни на пътуващите лица.

      (1)  Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7).


title: Дело T-537/14: Определение на Общия съд от 1 юни 2014 г. — Laboratoire Nuxe/EUIPO — NYX, Los Angeles (NYX)

text:
               25.7.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 270/67

         Определение на Общия съд от 1 юни 2014 г. — Laboratoire Nuxe/EUIPO — NYX, Los Angeles (NYX)
   (Дело T-537/14) (1)

   (2016/C 270/73)
   Език на производството: английски
   Председателят на седми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 329, 22.9.2014 г.


title: Дело C-33/13: Преюдициално запитване, отправено от Wojewódzki Sąd Administracyjny w Łodzi (Полша) на 22 януари 2013 г. — Marcin Jagiełło/Dyrektor Izby Skarbowej w Łodzi

text:
               18.5.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 141/8

         Преюдициално запитване, отправено от Wojewódzki Sąd Administracyjny w Łodzi (Полша) на 22 януари 2013 г. — Marcin Jagiełło/Dyrektor Izby Skarbowej w Łodzi
   (Дело C-33/13)
   2013/C 141/13
   Език на производството: полски

      Запитваща юрисдикция

   Wojewódzki Sąd Administracyjny w Łodzi

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Marcin Jagiełło

      Ответник: Dyrektor Izby Skarbowej w Łodzi

      Преюдициални въпроси

               1.

               Следва ли член 4, параграфи 1 и 2 във връзка с член 5, параграф 1 от Шеста директива на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа да се тълкува в смисъл, че продажба, извършена от търговец, който със съгласието на друго лице е използвал дружественото име на това друго лице, за да прикрие собствената си търговска дейност, не може да се счита за доставка на стоки?

               2.

               Следва ли член 17 от Шеста директива на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа да се тълкува в смисъл, че не може да се прави приспадане от данъка по получени доставки въз основа на фактура, издадена от лице, което само е предоставило ползването на своето дружествено име с цел продажба на стоки, осъществявана от друг търговец, без да се докаже, че купувачът е знаел или въз основа на обективни обстоятелства е можел да предвиди, че сделката, в която е участвал е била свързана с измама или с други нередности, извършени от издалото фактурата лице или от работещ с него търговец?


title: Дело T-48/06: Решение на Първоинстанционния съд от 10 септември 2008 г. — Astex Therapeutics/СХВП — Protec Health International (astex TECHNOLOGY) (Марка на Общността — Процедура по възражение — Заявка за регистрация на фигуративна марка на Общността astex TECHNOLOGY — По-ранна словна марка на Общността ASTEX — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Ограничение на стоките, посочени в заявката за регистрация — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94)

text:
               25.10.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 272/19

         Решение на Първоинстанционния съд от 10 септември 2008 г. — Astex Therapeutics/СХВП — Protec Health International (astex TECHNOLOGY)
   (Дело T-48/06) (1)

   (Марка на Общността - Процедура по възражение - Заявка за регистрация на фигуративна марка на Общността astex TECHNOLOGY - По-ранна словна марка на Общността ASTEX - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Ограничение на стоките, посочени в заявката за регистрация - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94)
   (2008/C 272/34)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Astex Therapeutics Ltd (Кембридж, Обединено кралство) (представители: M. Edenborough, barrister, и R. Harrison, solicitor)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: A. Folliard-Monguiral)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Protec Health International Ltd (Cirencester, Обединено кралство)
   Предмет
   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 29 ноември 2005 г. (преписка R 651/2004-2) относно производство по възражение между Protec Health International Ltd и Astex Therapeutics Ltd.
   Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Astex Therapeutics Ltd да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 86, 8.4.2006 г.


title: Дело F-37/07: Иск, предявен на 23 април 2007 г. — Cros/Съд

text:
               9.6.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/28

         Иск, предявен на 23 април 2007 г. — Cros/Съд
   (Дело F-37/07)
   (2007/C 129/48)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Alexia Cros (Howald, Люксембург) (представител: E. Reveillaud, адвокат)

      Ответник: Съд на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени решението на органа по назначаването (ОН) от 19 юли 2006 г., с което ищцата е назначена за длъжностно лице в срок на изпитване в качеството на юрист-лингвист, считано от 1 септември 2006 г., в частта, с която й се предоставя степен AD 7;

               —

               да се постанови, че на ищцата ще се предостави с обратна сила спрямо датата на назначаване — 1 септември 2006 г., степен AD 10, която отговаря на степента LA 6 преди влизането в сила на Регламент (ЕО, Евратом) № 723/2004 на Съвета от 22 март 2004 година за изменение на Правилника за длъжностните лица на Европейските общности, както и на Условията за работа на другите служители (1);

               —

               да се разпореди признаването на пълния й трудов стаж с обратна сила спрямо 1 септември 2006 г.;

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Ищцата твърди, че оспорваното решение, прието на основание член 12 от приложение XIII от Правилника за длъжностните лица, нарушава:

               —

               обявлението за общия конкурс CJ/LA/24 (2), според което успешно положилите изпита лица се назначават на степен LA7/LA6;

               —

               принципа на равно третиране;

               —

               принципа на оправданите правни очаквания, както и принципа на добрата администрация, на прозрачността и на задължението за полагане на грижа.

      (1)  ОВ L 124, 27.4.2004 г., стр. 1.

      (2)  ОВ C 182 А, 31.7.2002 г., стр. 1.


title: Дело T-446/17: Жалба, подадена на 15 юли 2017 г. — TK/Парламент

text:
               23.10.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 357/15

         Жалба, подадена на 15 юли 2017 г. — TK/Парламент
   (Дело T-446/17)
   (2017/C 357/19)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: TK (представител: L. Levi, avocat)

      Ответник: Европейски парламент

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да обяви настоящата жалба за допустима и основателна;

         вследствие на това:

               —

               да отмени решението на председателя на Европейския парламент от 26 август 2016 г., с което се отхвърлят исканията на жалбоподателя от 28 април 2016 г.;

               —

               доколкото е необходимо, да отмени решението на председателя на Европейския парламент от 5 април 2017 г., с което се отхвърля подадената по административен ред жалба на жалбоподателя от 25 ноември 2016 г.;

               —

               да осъди ответника да заплати обезщетение за неимуществените вреди на жалбоподателя, оценени ex aequo et bono на 25 000 EUR;

               —

               да отмени решението на Генералния секретар на Европейския парламент от 26 април 2017 г., с което се отхвърля административната жалба от 16 януари 2017 г., доколкото с него не е обезщетена неимуществената вреда на жалбоподателя и да осъди ответника да заплати обезщетение за неимуществените вреди на жалбоподателя, оценени ex aequo et bono на 25 000 EUR;

               —

               да осъди ответника да заплати всички съдебни разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания.

               1.

               Първо основание, отнасящо се до решенията от 26 август 2016 г. и от 5 април 2017 г. и състоящо се от три части:

                           —

                           Що се отнася до искането за отмяна на решенията, с които се отхвърля първото искане от 28 април 2016 г., първото основание е изведено от нарушението на член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз (наричана по-нататък „Хартата“), нарушението на член 296 ДФЕС, нарушението на член 25, параграф 2 от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз (наричан по-нататък „Правилника“) и неизпълнението на задължението за полагане на грижа;

                           —

                           Що се отнася до искането за отмяна на решенията, с които се отхвърля второто искане от 28 април 2016 г., първото основание е изведено от нарушението на член 2, параграф 2 от Приложение IX към Правилника и нарушението на член 41 от Хартата;

                           —

                           Що се отнася до искането за обезщетение, жалбоподателят поддържа, че решенията са му причинили неимуществени вреди, които не могат да се поправят с отмяната на оспорваните решения.

               2.

               Второ основание, що се отнася до решението от 26 април 2017 г., изведено от нарушение на член 41 от Хартата, което е било извършено от ответника, както и от неизпълнение на неговите задължения за мотивиране и за полагане на грижа, доколкото последният поддържа, че решението, което жалбоподателят оспорвал по административен ред, е било отменено и е било взето решение за започването на разследване, и доколкото той е заключил, че не следва да се уважава искането на жалбоподателя за обезщетение. Жалбоподателят счита също, че е доказал, че е претърпял отделима вреда, която не може да се поправи с отмяната на оспорваното решение. Според него при това положение ответникът е длъжен не само да отмени решението, обжалвано по административен ред, но и да поправи тази вреда.


title: Дело C-428/15: Преюдициално запитване от Supreme Court (Ирландия), постъпило на 4 август 2015 г. — Child and Family Agency (CAFA)/J. D.

text:
               28.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 320/22

         Преюдициално запитване от Supreme Court (Ирландия), постъпило на 4 август 2015 г. — Child and Family Agency (CAFA)/J. D.
   (Дело C-428/15)
   (2015/C 320/30)
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   Supreme Court

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Child and Family Agency (CAFA)

      Ответник: J. D.

      Друга страна: R.P.D

      Преюдициални въпроси

               1)

               Приложим ли е член 15 от Регламент 2201/2003 (1) по отношение на исканията за поставяне под публична грижа, направени от местен орган в държава членка, в случаите, когато приемането на компетентността от съд на друга държава членка ще направи необходимо образуването на отделно производство от различен орган, в съответствие с различен правен ред и вероятно свързано с различна фактическа обстановка?

               2)

               Ако отговорът на първия въпрос е положителен, в каква степен и изобщо трябва ли съдът да вземе предвид възможните последици от уважаването на искането по член 15 по отношение на правото на свободно движение на засегнатите лица?

               3)

               Ако понятието „най-добър интерес за детето“ по смисъла на член 15, параграф 1 от Регламент 2201/2003 се отнася само до избора на съд, какви други фактори съдът може да вземе предвид в това отношение, които не са били вече взети предвид при преценката дали друг съд е „по-подходящ“?

               4)

               Може ли за целите на член 15 от Регламент 2201/2003 съдът да вземе предвид материалното право, процесуалните разпоредби или съдебната практика на съответната държава членка?

               5)

               В каква степен при разглеждането на член 15 от Регламент 2201/2003 националният съд следва да вземе предвид конкретните обстоятелства по делото, включително желанието на майката да се премести извън обсега на действие на социалните служби в нейната държава по произход, след което да роди детето си под юрисдикцията на друга държава, чиято социална система тя счита за по-благоприятна?

               6)

               Кои въпроси по-специално трябва да разгледа националният съд, когато определя кой съд е най-подходящ да разгледа делото?

      (1)  Регламент (ЕО) № 2201/2003 на Съвета от 27 ноември 2003 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по брачни дела и делата, свързани с родителската отговорност, с който се отменя Регламент (ЕО) № 1347/2000 (OВ L 338, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 183).


title: Дело C-307/10: Преюдициално запитване, отправено от The Appointed Person by the Lord Chancellor (Обединеното кралство) на 28 юни 2010 г. — The Chartered Institute of Patent Attorneys/Registrar of Trade Marks

text:
               11.9.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 246/23

         Преюдициално запитване, отправено от The Appointed Person by the Lord Chancellor (Обединеното кралство) на 28 юни 2010 г. — The Chartered Institute of Patent Attorneys/Registrar of Trade Marks
   (Дело C-307/10)
   ()
   2010/C 246/39
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   The Appointed Person by the Lord Chancellor

      Страни в главното производство

      Ищец: The Chartered Institute of Patent Attorneys

      Ответник: Registrar of Trade Marks

      Преюдициални въпроси

               1.

               Необходимо ли е различните стоки и услуги, обхванати от заявката за регистрация на марка, да са ясно и точно идентифицирани и при утвърдителен отговор — до каква степен?

               2.

               Допустимо ли е да се използват общите термини от заглавията на класовете от Международната класификация на стоките и услугите, установена с Ницската спогодба от 15 юни 1957 г. (съответно ревизирана и допълнена) за идентифициране на различните стоки и услуги, обхванати от заявката за регистрация на марка?

               3.

               Необходимо — или допустимо — ли е използването на общите термини от заглавията на класовете от посочената Международна класификация на стоките и услугите да се тълкува в съответствие с Известие № 4/03 на председателя на Службата за хармонизация във вътрешния пазар от 16 юни 2003 г. (ОВ СХВП, 2003 г., стр.1647)?


title: Дело T-83/12: Жалба, подадена на 20 февруари 2012 г. — Chico's Brands Investments/СХВП (CHICO'S)

text:
               21.4.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 118/30

         Жалба, подадена на 20 февруари 2012 г. — Chico's Brands Investments/СХВП (CHICO'S)
   (Дело T-83/12)
   2012/C 118/51
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Chico's Brands Investments, Inc. (Fort Myers, Съединени щати) (представител: T. Holman, Solicitor)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Artsana SpA (Grandate, Италия)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 27 октомври 2011 г. по преписка R 2084/2010-1,

               —

               да се осъди ответникът да заплати на жалбоподателя съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „CHICO’S“ за стоки и услуги от класове 25 и 35 — заявка за марка на Общността № 1585579

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: италианска фигуративна марка „chicco“, регистрирана под № 420865 по-специално за стоки от клас 25; италианска фигуративна марка „chicco“, регистрирана под № 846672/380042 по-специално за стоки от клас 25; международна фигуративна марка „chicco“, регистрирана под № 763084 по-специално за стоки от клас 25

      Решение на отдела по споровете: уважава възражението и отхвърля заявката за марка на Общността в нейната цялост.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 15, параграф 1, буква а) и член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент № 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав неправилно е заключил, че доказателствата на подалото възражение лице удостоверяват реалното използване на по-ранната марка в Италия. Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав неправилно е заключил, че има вероятност от объркване между заявената марка на Общността и по-ранната марка.


title: Дело C-279/07: Преюдициално запитване, направено от Bundesfinanzhofs (Германия) на 13 юни 2007 г. — Vion Trading GmbH/Hauptzollamt Hamburg-Jonas

text:
               8.9.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/15

         Преюдициално запитване, направено от Bundesfinanzhofs (Германия) на 13 юни 2007 г. — Vion Trading GmbH/Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Дело C-279/07)
   (2007/C 211/29)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Bundesfinanzhof
   Страни в главното производство

      Ищец: Vion Trading GmbH

      Ответник: Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли уреденият в член 3, параграф 1, алинея 1, изречение 1 от Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 на Съвета от 18 декември 1995 година относно защитата на финансовите интереси на Европейските общности (1) давностен срок да се прилага и когато нередност е извършена или прекратена преди влизането в сила на Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95?

               2)

               Прилага ли се давностният срок, определен в тази разпоредба, като цяло и за административни мерки като събирането на възстановявания при износ, предвидено в резултат на нередности?

         Ако отговорите на тези въпроси са положителни:

               3)

               Може ли по-дълъг срок съгласно член 3, параграф 3 от Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 да бъде приложен от държава-членка, дори ако такъв по-дълъг срок вече е бил предвиден в законодателството на държавата-членка преди приемането на посочения регламент? Може ли такъв по-дълъг срок да бъде приложен, ако той не е бил предвиден в специална разпоредба за събиране на възстановявания при износ или за административни мерки като цяло, но произтича от обща разпоредба в съответната държава-членка, която обхваща всички случаи на давност, които не предмет на специална уредба (субсидиарна разпоредба)?

      (1)  ОВ L 312, стр. 1.


title: Дело C-305/08: Преюдициално запитване, отправено от Consiglio di Stato (Италия) на 4 юли 2008 г. — CoNISMa (Consorzio Nazionale Interuniversitario per le Scienze del Mare)/Regione Marche

text:
               27.9.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 247/7

         Преюдициално запитване, отправено от Consiglio di Stato (Италия) на 4 юли 2008 г. — CoNISMa (Consorzio Nazionale Interuniversitario per le Scienze del Mare)/Regione Marche
   (Дело C-305/08)
   (2008/C 247/11)
   Език на производството: италиански
   Препращаща юрисдикция
   Consiglio di Stato
   Страни в главното производство

      Ищец: CoNISMa (Consorzio Nazionale Interuniversitario per le Scienze del Mare)

      Ответник: Regione Marche
   Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли разпоредбите на Директива 18/2004 (1) — относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки — както са посочени в параграф 1, да бъдат тълкувани в смисъл, че забраняват на консорциум, съставен изключително от италиански университети и държавни администрации, участието, в посочените в параграф 8 форми, в процедура за възлагане на обществени поръчки за услуги като тази за придобиване на геофизични данни и морски проби?

               2)

               Противоречат ли съдържащите се в член 3, алинеи 22 и 19, и в член 34 от Кодекса за публичните договори, въведен със законодателен декрет № 163/2006, италиански правни разпоредби — според които, съответно „терминът „икономически оператор“ обхваща понятията предприемач, снабдител и доставчик на услуги, или обединение, или консорциум на същите“ и термините „предприемач“, „снабдител“ и „доставчик на услуги“ означават всяко физическо или юридическо лице или неперсонифицирано образувание, включително европейското обединение по икономически интереси (ЕОИИ), създадено по силата на законодателен декрет № 240 от 23 юли 1991 г., което „предлага на пазара“, съответно, изпълнението на строителство и/или строеж, стоки или услуги — на Директива 18/2004, щом като се тълкуват в смисъл, че запазват участието в обществени поръчки за професионални доставчици на такива услуги, с изключение на образувания като тези, имащи за предмет научни изследвания, чиято основна цел е нестопанска?

      (1)  ОВ L 134, стр. 114, Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 116.


title: Дело T-13/08: Жалба, подадена на 4 януари 2008 г. — Koinotita Grammatikou/Комисия

text:
               29.3.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 79/29

         Жалба, подадена на 4 януари 2008 г. — Koinotita Grammatikou/Комисия
   (Дело T-13/08)
   (2008/C 79/57)
   Език на производството: гръцки
   Страни

      Жалбоподател: Kinotita Grammatikou (Атина, Гърция) (представител: A. Papakonstantinou и M. Khaïntarlis, dikigoroi)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение № C(2004) 5509 на Комисията от 21 декември 2004 г. относно предоставянето на помощ по Кохезионния фонд за проект „Изграждане на депо за отпадъци в инсталацията за обработка и управление на отпадъци в Североизточна Атика в местността Mavro Vouno Grammatikou в Република Гърция“,

               —

               в случай на съмнение, да се разпореди проверка на място, в представляващия предмет на спора район на проекта, и да се изискат независими технически експертизи с оглед потвърждаване на доводите на жалбоподателя,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   С оглед изискването за наличие на правен интерес от подаване на жалбата за отмяна на основание член 230 ЕО жалбоподателят счита че обжалваното решение, насочено към изграждане на депо за отпадъци върху територия, която се намира в границите на община Grammatiko, го засяга пряко и лично, доколкото жалбоподателят представлява публичноправен субект, отговарящ за защитата на общественото здраве и на околната среда в района на финансирания проект.
   Жалбоподателят изтъква, че обжалваното решение, чието съдържание твърди, че е узнал на 9 ноември 2007 г., нарушава редица разпоредби на първичното общностно право, свързани със защитата на здравето и околната среда, както и разпоредбите на вторичното общностно право, които ги поясняват.
   Жалбоподателят твърди по-конкретно, че финансирането на проекта противоречи на целите за опазване, защита и подобряване качеството на околната среда, за защита на общественото здраве, както и на внимателното и рационално използване на природните ресурси. Освен това според жалбоподателя обжалваното решение на Комисията нарушава преди всичко членове 3, 4 и 6 от Директива 75/442 (1) и членове 3 и 4 от Директива 91/156 (2), които налагат определени задължения в областите на предотвратяване и намаляване на производството на отпадъци и неговото вредно въздействие.
   На последно място, според жалбоподателя е явно, че изграждането на инсталация за управление и преработка на отпадъци в защитен район по никакъв начин не би могло да се счита за проект, за който е допустимо финансиране посредством финансов инструмент като Кохезионният фонд, който по дефиниция финансира само проекти, съобразени с изискванията за защита на околната среда.

      (1)  Директива 75/442/ЕИО на Съвета от 15 юли 1975 година относно отпадъците (ОВ 1975 L 194, стр. 39).

      (2)  Директива 91/156ЕИО на Съвета от 18 март 1991 година за изменение на Директива 75/442/ЕИО относно отпадъците (ОВ 1991 L 78, стр. 32).


               6.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 294/8

         Дело, заведено на 21 юли 2011 г. от Надзорния орган на ЕАСТ срещу Норвегия
   (Дело E-9/11)
   2011/C 294/08
   На 21 юли 2011 г. в Съда на ЕАСТ беше заведено дело срещу Норвегия от Надзорния орган на ЕАСТ, представляван от Xavier Lewis, Florence Simonetti и Gjermund Mathisen, в качеството им на агенти на Надзорния орган на ЕАСТ, с адрес: Rue Belliard 35, 1040 Brussels, Belgium.
   Надзорният орган на ЕАСТ иска от Съда на ЕАСТ да постанови, че:

               1.

               С прилагането на такива ограничения на правата на лица и предприятия, установени в държавите от ЕИП, да имат дялови участия и да упражняват право на глас в регулираните пазари в Норвегия, както е предвидено в раздели 35, точки 1, 2 и 3 и член 36 от Закон № 74 от 29 юни 2007 г. относно регулираните пазари (Законът за фондовата борса) и раздели 5—3, точки 1, 2 и 3, както и раздели 5—4 от Закона от 5 юли 2002 г. относно регистрацията на финансови инструменти (Законът за депозитари на ценни книжа), Кралство Норвегия не е изпълнило задълженията си, произтичащи от член 31 и член 40 от ЕИП.

               2.

               Кралство Норвегия поема разноските по съдебното производство.

      Правна и фактическа предистория и правни аргументи, приведени в подкрепа:

               —

               Норвежкото законодателство ограничава собствеността и правото на глас в институциите за финансови услуги. Като основно правило Законът за фондовата борса забранява притежаването на повече от 20 % от акциите на фондовите борси, както и упражняването на право на глас за повече от 20 % от дяловия капитал с право на глас или 30 % от гласовете, представени на общото събрание. Съответните правила по отношение на депозитарите на ценни книжа са определени в Закона за депозитари на ценни книжа.

               —

               Надзорният орган на ЕАСТ твърди, че оспорваното законодателство е несъвместимо както със свободата на установяване съгласно член 31 от ЕИП, така и със свободата на движение на капитал съгласно член 40 от ЕИП.

               —

               Надзорният орган на ЕАСТ твърди по-специално, че оспорваното законодателство не е необходимо за насърчаване на доброто функциониране и ефективността на финансовите пазари и за изграждане на доверие в независимостта и безпристрастността на институциите сред операторите на пазара. Той твърди, че съществуват алтернативни и по-малко ограничителни мерки, които биха били достатъчно ефективни.


title: Дело C-93/07: Решение на Съда (седми състав) от 27 септември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Белгия (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Директива 2003/35/ЕО — Околна среда — Участие на обществеността при изготвянето на определени планове и програми — Нетранспониране в предписания срок)

text:
               24.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 283/4

         Решение на Съда (седми състав) от 27 септември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Белгия
   (Дело C-93/07) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 2003/35/ЕО - Околна среда - Участие на обществеността при изготвянето на определени планове и програми - Нетранспониране в предписания срок)
   (2007/C 283/06)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности [представители: M. Konstantinidis и J.-B. Laignelot]

      Ответник: Кралство Белгия [представител : D. Haven]
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Неприемане в предвидения срок на разпоредбите, необходими за транспониране на Директива 2003/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 май 2003 година за осигуряване участието на обществеността при изготвянето на определени планове и програми, отнасящи се до околната среда и за изменение по отношение на участието на обществеността и достъпа до правосъдие на Директиви 85/337/ЕИО и 96/61/ЕО на Съвета (ОВ L 56, стр. 17)
   Диспозитив

               1)

               Като не е приело в предписания срок законовите, подзаконови и административни разпоредби, необходими за транспониране на Директива 2003/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 май 2003 година за осигуряване участието на обществеността при изготвянето на определени планове и програми, отнасящи се до околната среда и за изменение по отношение на участието на обществеността и достъпа до правосъдие на Директиви 85/337/ЕИО и 96/61/ЕО на Съвета, Кралство Белгия не е изпълнило задълженията си по тази директива.

               2)

               Осъжда Кралство Белгия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 95, 28.4.2007 г.


               10.11.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 325/6

         Дело, заведено на 29 август 2011 г. от Hurtigruten ASA срещу Надзорния орган на ЕАСТ
   (Дело E-10/11)
   2011/C 325/03
   На 29 август 2011 г. пред Съда на ЕАСТ бе заведено дело срещу Надзорния орган на ЕАСТ от предприятието Hurtigruten ASA, представлявано от адвокатите Siri Teigum и Odd Stemsrud от Advokatfirmaet Thommessen AS, Haakon VIIs gate 10, 0116 Осло, Норвегия.
   Ищецът изисква от Съда на ЕАСТ:

               1.

               да анулира Решение на Надзорния орган на ЕАСТ № 205/11/COL от 29 юни 2011 г. относно допълнителното споразумение за Hurtigruten Service;

               2.

               като алтернативна възможност да обяви за невалидни членове 3 и 4 от Решение на Надзорния орган на ЕАСТ № 205/11/COL от 29 юни 2011 г., доколкото с тях се нарежда възстановяването на помощта по член 1 от решението; както и

               3.

               да нареди на Надзорния орган на ЕАСТ да поеме своите разходи и да изплати разходите, понесени от Hurtigruten ASA.

      Правен и фактологичен контекст и правни аргументи, приведени в подкрепа:

               —

               Ищецът, Hurtigruten ASA, е публично дружество с ограничена отговорност, което извършва пътнически и транспортни услуги в Норвегия и в чужбина.

               —

               На 28 ноември 2008 г. норвежките органи информираха Надзорния орган на ЕАСТ за предоговарянето на споразумението между норвежките органи и Hurtigruten ASA за придобиване на транспортните услуги между Берген и Киркенес в Норвегия. На 14 юли 2010 г. Надзорният орган на ЕАСТ информира норвежките органи, че ще започне официалната процедура по разследване, предвидена в член 1, параграф 2 от част I на протокол 3 към Споразумението за надзор и съд във връзка с допълнителните плащания за Hurtigruten през 2008 г.

               —

               С Решение № 205/11/COL Надзорният орган на ЕАСТ реши, че допълнителното споразумение представлява държавна помощ, която е несъвместима с функционирането на Споразумението за ЕИП по смисъла на член 61, параграф 1 от Споразумението за ЕИП, доколкото то представлява форма на свръхкомпенсация за обществена услуга.

               —

               Между другото ищецът твърди, че Надзорният орган на ЕАСТ е обосновал оспорваното решение върху явни грешки при прилагане на правото и/или грешки в преценката:

                           —

                           съгласно член 59, параграф 2 от Споразумението за ЕИП, свързано с правото на норвежкото правителство да гарантира, че дейността на предприятие, на което е поверено предоставянето на услуги от общ икономически интерес, не е възпрепятствана, когато продължаването на неговите дейности е изложено на риск, и нивото на компенсация, която може да се предостави при тези обстоятелства,

                           —

                           съгласно член 61, параграф 1 от Споразумението за ЕИП и рамката Altmark и последващото прилагане на решението,

                           —

                           съгласно член 63, параграф 3 и приложимостта на Насоките за държавните помощи за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение, както и

                           —

                           че решението трябва да бъде анулирано въз основа на неспособността на Надзорния орган на ЕАСТ да обоснове причините за своето решение, както се изисква от член 16 на СНС, на нарушението на принципа за добрата администрация, на нарушението на задължението за полагане на дължимата грижа, на липсата на правно основание в протокол 3 към СНС и/или нарушението на принципа за правната сигурност.


title: Дело T-600/14: Определение на Общия съд от 15 септември 2015 г. — Syriatel Mobile Telecom/Съвет

text:
               16.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 381/60

         Определение на Общия съд от 15 септември 2015 г. — Syriatel Mobile Telecom/Съвет
   (Дело T-600/14) (1)

   (2015/C 381/81)
   Език на производството: френски
   Председателят на седми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 361, 13.10.2014 г.


title: Дело C-461/05: Решение на Съда (голям състав) от 15 декември 2009 г. — Европейска комисия/Кралство Дания (Неизпълнение на задължения от държава членка — Безмитен внос на военна екипировка)

text:
               27.2.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 51/5

         Решение на Съда (голям състав) от 15 декември 2009 г. — Европейска комисия/Кралство Дания
   (Дело C-461/05) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Безмитен внос на военна екипировка)
   2010/C 51/07
   Език на производството: датски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: C. Cattabriga, G. Wilms, D. Triantafyllou и H. Støvlbæk)

      Ответник: Кралство Дания (представители: J. Molde, J. Bering Liisberg и B. Weis Fogh)

      Страни, встъпили в подкрепа на ответника: Република Гърция (представители: E.-M. Mamouna, A. Samoni-Rantou и K. Boskovits), Португалска република (представители: C. Guerra Santos, L. Inez Fernandes и J. Gomes), Република Финландия (представители: E. Bygglin и A. Guimaraes-Purokoski)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на членове 2, 9, 10 и 11 от Регламент (ЕИО, Евратом) № 1552/89 на Съвета от 29 май 1989 година за прилагане на Решение 88/376/ЕИО, Евратом относно системата на собствените ресурси на Общностите (ОВ L 155, стр. 1) и, за периода след 31 май 2000 г., от Регламент (ЕО, Евратом) № 1150/2000 на Съвета от 22 май 2000 година за прилагане на Решение 94/728/ЕО, Евратом относно системата за собствени ресурси на Общностите (ОВ L 130, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 2, стр. 184) — Безмитен внос на военни материали

      Диспозитив

               1.

               Като отказва да изчисли и да плати на Комисията на Европейските общности собствените ресурси, които не е събрало през периода 1 януари 1998 г.—31 декември 2002 г. във връзка с освобождаването от мита на внос на военно оборудване, както и като отказва да заплати лихвите за забава, свързани с неплащането на Комисията на Европейските общности посочените собствени ресурси, Кралство Дания не е изпълнило задълженията си съответно по членове 2 и 9—11 от Регламент (ЕИО, Евратом) № 1552/89 на Съвета от 29 май 1989 година за прилагане на Решение 88/376/ЕИО, Евратом относно системата на собствените ресурси на Общностите, изменен с Регламент (Евратом, ЕО) № 1355/96 на Съвета от 8 юли 1996 година до 31 май 2000 г., както и, считано от тази дата, по същите членове от Регламент (ЕО, Евратом) № 1150/2000 на Съвета от 22 май 2000 година за прилагане на Решение 94/728/ЕО, Евратом относно системата за собствени ресурси на Общностите.

               2.

               Осъжда Кралство Дания да заплати съдебните разноски.

               3.

               Република Гърция, Португалската република и Република Финландия понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 48, 25.2.2006 г.


title: Дело T-202/12: Жалба, подадена на 16 май 2012 г. — Al Assad/Съвет

text:
               21.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 217/24

         Жалба, подадена на 16 май 2012 г. — Al Assad/Съвет
   (Дело T-202/12)
   2012/C 217/51
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец/Жалбоподател: Bouchra Al Assad (Дамаск, Сирия) (представител: адв. G. Karouni)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение за изпълнение 2012/172/ОВППС на Съвета от 23 март 2012 година за изпълнение на Решение 2011/782/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия, в частта, в която се отнася до госпожа Bouchra (наричана Bushra) Al Assad;

               —

               въз основа на членове 87 и 91 от Процедурния правилник на Общия съд да осъди Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят излага в подкрепа на жалбата си седем правни основания, които по същество са идентични или сходни на изложените по дело T-383/11, Makhlouf/Съвет (1).

      (1)  ОВ C 282, 2011 г., стр. 30.


title: Дело T-676/13: Жалба, подадена на 18 декември 2013 г. — Italian international film/EACEA

text:
               15.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 45/42

         Жалба, подадена на 18 декември 2013 г. — Italian international film/EACEA
   (Дело T-676/13)
   2014/C 45/73
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Italian international film Srl (Рим, Италия) (представители: A. Fratini и B. Bettelli, адвокати)

      Ответник: Изпълнителна агенция за образование, аудиовизия и култура (EACEA)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да уважи жалбата и да отмени решението на EACEA от 8 октомври 2013 г., с което се отхвърля проекта за филма „Only God Forgives“ в рамките на Поканата за представяне на предложения — EACEA/21/12,

               —

               да разпореди на EACEA да приеме всички следващи от това мерки,

               —

               да осъди EACEA да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Настоящата жалба е насочена срещу решението на Изпълнителната агенция за образование, аудиовизия и култура, с което се отхвърля проекта за филма „Only God Forgives“ в рамките на Поканата за представяне на предложения — EACEA/21/12 (МЕДИА 2007 — Подпомагане на транснационалното разпространение на европейски филми — „Избирателна система за подпомагане“ 2013 г.) (2012/C-300/07).
   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага две основания.

               1.

               Първото основание е изведено от нарушение на член 296 ДФЕС, член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз и член 133, параграф 3 от Финансовия регламент поради липса на мотиви.

                           —

                           По-конкретно жалбоподателят твърди в това отношение, че в конкретния случай не ставало ясно поради какви причини ответната страна е приела представения от него проект за недопустим. Изложените в обжалваното решение мотиви за отхвърляне били различни от изтъкнатите в предходното писмо от 7 август 2013 г. и сочели неизпълнение на един от изложените в указанията критерии за допустимост, различен от този в установения модел, който се съдържа в посоченото писмо (филмът не се разпространява от самия жалбоподател). Обжалваното решение обаче отхвърля проекта на основание член 5.1, пета алинея от указанията, който допуска, макар и в ограничена степен, използване на подизпълнители.

               2.

               Второто основание е изведено от нарушение на член 167 ДФЕС и на правната уредба за неговото прилагане, включително на Финансовия регламент, както и на точки 3 и 4 от Поканата за представяне на предложения EACEA/21/12.

                           —

                           В това отношение жалбоподателят изтъква явна грешка в доводите, изложени в обжалваното решение. Той уточнява във връзка с това, че от обжалваното решение личи погрешната и произволна квалификация от страна на EACEA на договорните му отношения с Rai Cinema като подизпълнение. Горепосоченото писмо показвало също така, че EACEA смесва подизпълнението с договора за делегиране на трето лице на дейността по „физическото разпространение“.


title: Дело T-211/05: Решение на Първоинстанционния съд от 4 септември 2009 г. — Италия/Комисия (Държавни помощи — Схема за помощи, приведена в изпълнение от италианските власти в полза на отскоро регистрирани за търговия на фондова борса предприятия — Решение за обявяване на помощта за несъвместима с общия пазар и за разпореждане на нейното възстановяване — Задължение за мотивиране — Селективен характер — Засягане на търговията между държавите членки — Нарушаване на конкуренцията)

text:
               24.10.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 256/21

         Решение на Първоинстанционния съд от 4 септември 2009 г. — Италия/Комисия
   (Дело T-211/05) (1)

   (Държавни помощи - Схема за помощи, приведена в изпълнение от италианските власти в полза на отскоро регистрирани за търговия на фондова борса предприятия - Решение за обявяване на помощта за несъвместима с общия пазар и за разпореждане на нейното възстановяване - Задължение за мотивиране - Селективен характер - Засягане на търговията между държавите членки - Нарушаване на конкуренцията)
   2009/C 256/36
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Италианска република (представители: първоначално I. Braguglia, впоследствие R. Adam и накрая I. Bruni, подпомагани от P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: V. Di Bucci и E. Righini)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение 2006/261/ЕО на Комисията от 16 март 2005 г. относно схема за помощи C 8/2004 (ex NN 164/2003), приведена в изпълнение от Италия в полза на наскоро регистрирани за търговия на борса дружества (ОВ L 94, 2006 г., стр. 42).

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Италианската република да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 182, 23.7.2005 г.


title: Дело T-264/09: Определение на Общия съд от 30 юни 2011 г. — Tecnoprocess/Комисия и Делегация на Европейския съюз в Мароко (Иск за установяване на неправомерно бездействие — Покана за предприемане на действия — Явна недопустимост — Иск за обезщетение — Причинно-следствена връзка — Жалба, явно лишена от всякакво правно основание)

text:
               24.9.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/17

         Определение на Общия съд от 30 юни 2011 г. — Tecnoprocess/Комисия и Делегация на Европейския съюз в Мароко
   (Дело T-264/09) (1)

   (Иск за установяване на неправомерно бездействие - Покана за предприемане на действия - Явна недопустимост - Иск за обезщетение - Причинно-следствена връзка - Жалба, явно лишена от всякакво правно основание)
   2011/C 282/30
   Език на производството: италиански

      Страни

      Ищец: Tecnoprocess Srl (Рим, Италия) (представител: A. Majoli, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: A. Bordes и L. Prete); и Делегация на Европейския съюз в Мароко

      Предмет

   Иск с предмет да се установи, от една страна, неправомерното бездействие на Европейската комисия и на Делегацията на Европейския съюз в Мароко, и от друга страна, поправяне на вредите, за които се твърди, че са претърпени от ищеца в резултат на претендираното неправомерно бездействие.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля иска като частично недопустим и частично явно лишен от всякакво правно основание.

               2.

               Осъжда Tecnoprocess Srl да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 220 от 12.9.2009 г.


title: Дело C-15/09: Иск, предявен на 12 януари 2009 г.  — Комисия на Европейските общности/Чешка република

text:
               21.3.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 69/25

         Иск, предявен на 12 януари 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Чешка република
   (Дело C-15/09)
   (2009/C 69/47)
   Език на производството: чешки
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: M. van Beek и L. Jelínek, zmocněnci)

      Ответник: Чешка република
   Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е приело всички законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2004/113/ЕО на Съвета от 13 декември 2004 година относно прилагане на принципа на равното третиране на мъжете и жените по отношение на достъпа до стоки и услуги и предоставянето на стоки и услуги (1), или във всеки случай, като не е информирало Комисията за тези разпоредби, Чешката република не е изпълнила задълженията си по член 17 от тази директива,

               —

               да се осъди Чешката република да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Срокът за транспониране на директивата във вътрешното право е изтекъл на 21 декември 2007 г.

      (1)  ОВ L 373, стр. 37; Специално издание на български език 2007 г., глава 5, том 7, стр. 135.


title: Дело T-368/08: Определение на Общия съд от 27 март 2012 г. — Atlantean/Комисия

text:
               26.5.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 151/33

         Определение на Общия съд от 27 март 2012 г. — Atlantean/Комисия
   (Дело T-368/08) (1)

   2012/C 151/57
   Език на производството: английски
   Председателят на пети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 301, 22.11.2008 г.