title: Дело C-657/21: Иск, предявен на 29 октомври 2021 г. — Европейски парламент/Европейска комисия

text:
               10.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 11/18

      Иск, предявен на 29 октомври 2021 г. — Европейски парламент/Европейска комисия
      (Дело C-657/21)
      (2022/C 11/25)
      Език на производството: английски

         Страни

         Ищец: Европейски парламент (представители: R. Crowe, U. Rösslein, C. Burgos)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания на ищеца

                  —

                  да установи, че като не осигурила пълното и незабавно прилагане на Регламент (ЕС, Евратом) 2020/2092 (1) на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2020 година относно общ режим на обвързаност с условия на защита на бюджета на Съюза от датата, на която започва да действа, 1 януари 2021 г., Европейската комисия нарушила Договорите;

                  —

                  при условията на евентуалност, да отмени неправомерния отказ на Комисията да осигури пълното и незабавно прилагане на Регламент 2020/2092 от датата, на която започва да действа;

                  —

                  да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Първо основание — Комисията не изпълнила задължението си по член 17, параграф 1, второ изречение от ДЕС да следи за прилагането на Договорите и на мерките, приети от институциите по силата на тези Договори.
      Комисията не приложила напълно Регламент 2020/2092, тъй като неправомерно не приложила към себе си основните разпоредби на член 6 от Регламента, докато не финализира насоки за прилагането му, което ще направи едва след като Съдът постанови решения по жалбите за отмяна на Регламента, подадени от две държави членки. Като не приложила напълно Регламента, докато Съдът не постанови решения по жалбите за отмяна, Комисията не изпълнила задълженията си по член 17, параграф 1 ДЕС, който я задължава да следи за прилагането на Договорите и на мерките, приети от институциите по силата на тези Договори.
      Второ основание — Комисията нарушила член 17, параграф 3, трета алинея ДЕС, съгласно който тя изпълнява своите задължения при пълна независимост.
      Фактът, че по указание на Европейския съвет Комисията не осигурила пълното и незабавно прилагане на Регламента от датата, на която той започва да действа, без да си самоналага ограничения, представлява неизпълнение на задължението ѝ за независимост, предвидено в член 17, параграф 3, трета алинея ДЕС.
      Трето основание — нарушение на член 13, параграф 2 ДЕС, както и на принципите на институционално равновесие и на лоялно сътрудничество.
      Фактът, че по указание на Европейския съвет Комисията не осигурила пълното и незабавно прилагане на Регламента от датата, на която той започва да действа, без да си самоналага ограничения, представлява нарушение на член 13, параграф 2 ДЕС, съгласно който всяка институция действа в кръга на правомощията, които са ѝ предоставени с Договорите, както и съгласно принципите на институционално равновесие и на лоялно сътрудничество.

         (1)  ОВ L 433 I, 2020 г., стр. 1.


title: Дело C-665/21 P: Жалба, подадена на 5 ноември 2021 г. от MKB Multifunds BV срещу определението, постановено от Общия съд (осми състав) на 6 септември 2021 г. по дело T-277/20, MKB Multifunds/Комисия

text:
               10.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 11/19

      Жалба, подадена на 5 ноември 2021 г. от MKB Multifunds BV срещу определението, постановено от Общия съд (осми състав) на 6 септември 2021 г. по дело T-277/20, MKB Multifunds/Комисия
      (Дело C-665/21 P)
      (2022/C 11/26)
      Език на производството: нидерландски

         Страни

         Жалбоподател: MKB Multifunds BV (представители: J.M.M. van de Hel и R. Rampersad, advocaten)

         Други страни в производството: Европейска комисия, Кралство Нидерландия

         Искания на жалбоподателя

      MKB Multifunds моли Съда:

                  —

                  да обяви жалбата на MKB Multifunds за основателна и допустима,

                  —

                  да отмени определението на Общия съд,

                  —

                  да постанови сам решение по делото, с което да отмени решението на Комисията,

                  —

                  да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски на MKB Multifunds.

         Основания и основни доводи

      Общият съд неправилно приел, че исканията на MKB Multifunds са недопустими. Изводите на Общия съд отразявали грешка при прилагането на правото. MKB Multifunds обжалва на следните основания:
      Първо основание: в точки 36—38 от определението си Общият съд допуснал грешка при прилагането на правото, тъй като не приложил член 36 от Протокол № 3 относно статута на Съда и член 51 ДЕС. Според Общия съд твърденията на самото MKB Multifunds нямали доказателствена сила, тъй като това „е само твърдение“. Общият съд не се мотивирал защо твърденията на MKB Multifunds да не са убедителни. В този смисъл определението не било мотивирано в достатъчна степен.
      Второ основание: в точка 30 от определението си Общият съд тълкувал неправилно понятието „заинтересована страна“ по смисъла на член 1, буква з) от Регламент 2015/1589 (1). Всъщност съгласно даденото от Общия съд тълкуване MKB Multifunds трябвало да докаже, че действително е имало дейност в сектора на фондовете на фондове, тоест е било в пряка конкуренция с DVI, и че е понесло конкретни последици. Това не съответствало на постоянната съдебна практика, от която следвало, че предприятието се явява заинтересована страна, доколкото i) е (потенциален) конкурент, който няма дейност на същия пазар, и ii) интересите му биха могли да бъдат засегнати от неправомерната помощ. Поради тази грешка Общият съд приложил твърде строг критерий и не взел предвид обстоятелството, че MKB Multifunds е най-малкото потенциален конкурент на DVI и че MKB Multifunds в достатъчна степен е установило, че интересите му са засегнати от неправомерната помощ.
      Трето основание: в точки 53—55 от определението си Общият съд тълкувал твърде стеснително понятието „пряко засягане“ по смисъла на член 263, четвърта алинея ДФЕС. Затова Общият съд не съобразил факта, че MKB Multifunds е изложило конкретни доводи за това, че решението на Комисията засяга MKB Multifunds поради някои присъщи негови качества или поради фактическо положение, което го разграничава от всички останали лица.

         (1)  Регламент (ЕС) 2015/1589 на Съвета от 13 юли 2015 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 108 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ОВ L 248, 2015 г., стр. 9).


title: Дело C-673/21 P: Жалба, подадена на 9 ноември 2021 г. от KN срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 1 септември 2021 г. по дело T-377/20, KN/ЕИСК

text:
               10.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 11/20

      Жалба, подадена на 9 ноември 2021 г. от KN срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 1 септември 2021 г. по дело T-377/20, KN/ЕИСК
      (Дело C-673/21 P)
      (2022/C 11/27)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: KN (представители: M. Casado García-Hirschfeld и M. Aboudi, avocats)

         Друга страна в производството: Европейски икономически и социален комитет

         Искания на жалбоподателя

                  —

                  да се отмени решението на Общи съд от 1 септември 2021 г., KN/ЕИСК (T-377/20),

                  —

                  да се уважат направените в първоинстанционното производство искания,

                  —

                  да се осъди ЕИСК да заплати всички съдебни разноски, включително съдебните разноски, направени пред Общия съд.

         Основания и основни доводи

      С жалбата жалбоподателят оспорва по-специално точки 102—106, 167—169, 171—177 и 197 от обжалваното съдебно решение.
      В подкрепа на жалбата жалбоподателят изтъква само едно основание, изведено от изопачаване на фактите в обжалваното съдебно решение и от явни грешки в преценката, довели до неточни в правно отношение мотиви.


title: Дело T-602/15 RENV: Решение на Общия съд от 10 ноември 2021 г. — Jenkinson/Съвет и др. (Арбитражна клауза — Международен граждански персонал на международните мисии на Европейския съюз — Наемане на работа въз основа на договор — Последователни срочни договори — Искане за преквалифициране на всички договорни правоотношения в договор за неопределено време — Иск на договорно основание — Иск за извъндоговорна отговорност)

text:
               10.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 11/22

      Решение на Общия съд от 10 ноември 2021 г. — Jenkinson/Съвет и др.
      (Дело T-602/15 RENV) (1)

      (Арбитражна клауза - Международен граждански персонал на международните мисии на Европейския съюз - Наемане на работа въз основа на договор - Последователни срочни договори - Искане за преквалифициране на всички договорни правоотношения в договор за неопределено време - Иск на договорно основание - Иск за извъндоговорна отговорност)
      (2022/C 11/28)
      Език на производството: френски

         Страни

         Ищец: Liam Jenkinson (Киларни, Ирландия) (представител: N. de Montigny, avocate)

         Ответници: Съвет на Европейския съюз (представители: A. Vitro и M. Bishop), Европейска комисия (представители: B. Mongin, D. Bianchi и G. Gattinara), Европейска служба за външна дейност (представители: S. Marquardt, R. Spáč и E. Orgován), Eulex Kosovo (Прищина, Косово) (представител: E. Raoult, avocate)

         Предмет

      Искане по член 272 ДФЕС, от една страна, за преквалифициране на всички договори, по които ищецът е бил нает на работа, в трудов договор за неопределено време, и от друга страна, за присъждане на обезщетение за договорните вреди, които той твърди, че е претърпял в това отношение, и второ, искания по членове 268 ДФЕС и 340 ДФЕС, чиято цел е Съветът, Комисията и ЕСВД, или мисията Eulex Kosovo, да понесат извъндоговорна отговорност

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля иска.

                  2)

                  Съветът на Европейския съюз, Европейската комисия, Европейската служба за външна дейност (ЕСВД), мисията Eulex Kosovo понасят направените от тях съдебни разноски и тези на ищеца в производството по обжалване пред Съда, дело C-43/17 P, както и в първоначалното производство пред Общия съд, дело T 602/15, от датата, на която с отделни молби са повдигнали съответно възраженията за недопустимост в последното производство.

                  3)

                  Осъжда г-н Liam Jenkinson да заплати съдебните разноски по производството след връщане на делото на Общия съд, дело T-602/15 RENV, включително тези по предявяването на исковата молба, както и разноските на ответниците по това производство.

         (1)  ОВ C 90, 7.3.2016 г.


title: Дело T-495/19: Решение на Общия съд от 10 ноември 2021 г. — Румъния/Комисия (Институционално право — Европейска гражданска инициатива — Политика на сближаване — Региони с национални малцинства — Решение за регистрация — Жалба за отмяна — Акт, подлежащ на обжалване — Допустимост — Член 4, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕС) № 211/2011 — Задължение за мотивиране)

text:
               10.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 11/22

      Решение на Общия съд от 10 ноември 2021 г. — Румъния/Комисия
      (Дело T-495/19) (1)

      (Институционално право - Европейска гражданска инициатива - Политика на сближаване - Региони с национални малцинства - Решение за регистрация - Жалба за отмяна - Акт, подлежащ на обжалване - Допустимост - Член 4, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕС) № 211/2011 - Задължение за мотивиране)
      (2022/C 11/29)
      Език на производството: румънски

         Страни

         Жалбоподател: Румъния (представители: E. Gane, R. Haţieganu, L. Liţu и L.-E. Baţagoi)

         Ответник: Европейска комисия (представители: H. Stancu, I. Martínez del Peral и H. Krämer)

         Встъпила страна в подкрепа на ответника: Унария (представители: M. Fehér, M. Tátrai и K. Szíjjártó)

         Предмет

      Жалба на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение (ЕС) 2019/721 на Комисията от 30 април 2019 година относно предложената гражданска инициатива, озаглавена „Политиката на сближаване в полза на равенството между регионите и на устойчивостта на регионалните култури“ (ОВ L 122, 2019 г., стр. 55)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Румъния понася направените от нея съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия.

                  3)

                  Унгария понася направените от нея съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 288, 26.8.2019 г.


title: Дело T-661/19: Решение на Общия съд от 10 ноември 2021 г. — Sasol Germany и др./Комисия (REACH — Вещества, пораждащи сериозно безпокойство — Изготвяне на списък с идентифицирани вещества за възможно включване в приложение XIV към Регламент (EО) № 1907/2006 — Решение, което идентифицира 4-трет-бутилфенола като вещество, което отговаря на предвидените за включване в списъка критерии — Член 57 от Регламент (EО) № 1907/2006 — Подход, основан на убедителността на доказателствата — Явна грешка в преценката — Пропорционалност)

text:
               10.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 11/23

      Решение на Общия съд от 10 ноември 2021 г. — Sasol Germany и др./Комисия
      (Дело T-661/19) (1)

      (REACH - Вещества, пораждащи сериозно безпокойство - Изготвяне на списък с идентифицирани вещества за възможно включване в приложение XIV към Регламент (EО) № 1907/2006 - Решение, което идентифицира 4-трет-бутилфенола като вещество, което отговаря на предвидените за включване в списъка критерии - Член 57 от Регламент (EО) № 1907/2006 - Подход, основан на убедителността на доказателствата - Явна грешка в преценката - Пропорционалност)
      (2022/C 11/30)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Sasol Germany GmbH (Хамбург, Германия), SI Group — Béthune (Бетюн, Франция), BASF SE (Лудвигсхафен на Рейн, Германия) (представители: C. Mereu и P. Sellar, адвокати)

         Ответник: Европейска комисия (представители: R. Lindenthal и K. Mifsud-Bonnici)

         Встъпили страни в подкрепа на ответника: Федерална република Германия (представители: D. Klebs, J. Möller, S. Heimerl и S. Costanzo), Европейска агенция по химикали (представители: M. Heikkilä, W. Broere, S. Mahoney и A. Hautamäki)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение за изпълнение (ЕС) 2019/1194 на Комисията от 5 юли 2019 година за идентифициране на 4-трет-бутилфенол (PTBP) като вещество, пораждащо сериозно безпокойство, съгласно член 57, буква е) от Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета (OВ L 187, 2019 г, стp. 41)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Sasol Germany GmbH, SI Group — Béthune и BASF SE понасят наред с направените от тях съдебни разноски и тези на Европейската комисия.

                  3)

                  Федерална република Германия и Европейската агенция по химикали (ECHA) понасят направените от тях съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 406, 2.12.2019 г.


title: Дело C-819/19: Решение на Съда (втори състав) от 11 ноември 2021 г. (преюдициално запитване от Rechtbank Amsterdam — Нидерландия) — Stichting Cartel Compensation, Equilib Netherlands BV/Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV и др. (Преюдициално запитване — Членове 81 ЕО, 84 ЕО и 85 ЕО — Член 53 от Споразумението за ЕИП — Картели — Поведение на предприятия в сектора на въздушния транспорт между Европейското икономическо пространство (ЕИП) и трети държави при действието на членове 84 ЕО и 85 ЕО — Иск за обезщетение за вреди — Компетентност на националните съдилища да прилагат член 81 ЕО и член 53 от Споразумението за ЕИП)

text:
               10.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 11/2

      Решение на Съда (втори състав) от 11 ноември 2021 г. (преюдициално запитване от Rechtbank Amsterdam — Нидерландия) — Stichting Cartel Compensation, Equilib Netherlands BV/Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV и др.
      (Дело C-819/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Членове 81 ЕО, 84 ЕО и 85 ЕО - Член 53 от Споразумението за ЕИП - Картели - Поведение на предприятия в сектора на въздушния транспорт между Европейското икономическо пространство (ЕИП) и трети държави при действието на членове 84 ЕО и 85 ЕО - Иск за обезщетение за вреди - Компетентност на националните съдилища да прилагат член 81 ЕО и член 53 от Споразумението за ЕИП)
      (2022/C 11/02)
      Език на производството: нидерландски

         Запитваща юрисдикция

      Rechtbank Amsterdam

         Страни в главното производство

         Ищци: Stichting Cartel Compensation, Equilib Netherlands BV

         Ответници: Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV, Martinair Holland NV, Deutsche Lufthansa AG, Lufthansa Cargo AG, British Airways plc, Air France SA, Singapore Airlines Ltd, Singapore Airlines Cargo Pte Ltd, Swiss International Air Lines AG, Air Canada, Cathay Pacific Airways Ltd, Scandinavian Airlines System Denmark-Norway-Sweden, SAS AB, SAS Cargo Group A/S

         Диспозитив

      Членове 81 ЕО, 84 ЕО и 85 ЕО, както и член 53 от Споразумението за Европейското икономическо пространство от 2 май 1992 г., трябва да се тълкуват в смисъл, че национален съд е компетентен да приложи член 81 ЕО и член 53 от Споразумението за Европейското икономическо пространство в частноправен спор, свързан с иск за обезщетение за вреди, с който е сезиран след влизането в сила на Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 [ЕО], по отношение на поведение на предприятия в сектора на въздушния транспорт между държава членка и трета държава, различна от Швейцария, преди 1 май 2004 г., по отношение на поведение на предприятия в сектора на въздушния транспорт между държава членка и Швейцария преди 1 юни 2002 г. и по отношение на поведение на предприятия в сектора на въздушния транспорт между държава от Европейското икономическо пространство, която не е държава членка, и трета държава преди 19 май 2005 г., макар да не е постановено решение по член 84 ЕО или по член 85 ЕО по отношение на това поведение, при условие че посоченото поведение може да засегне съответно търговията между държавите членки и търговията между договарящите се страни по Споразумението за Европейското икономическо пространство.

         (1)  ОВ C 95, 23.3.2020 г.


title: Дело C-852/19: Решение на Съда (първи състав) от 11 ноември 2021 г. (преюдициално запитване от Специализирания наказателен съд — България) — Наказателно производство срещу Иван Гаванозов (Преюдициално запитване — Съдебно сътрудничество по наказателноправни въпроси — Директива 2014/41/ЕС — Европейска заповед за разследване по наказателноправни въпроси — Член 14 — Правни средства за защита — Харта на основните права на Европейския съюз — Член 47 — Липса на правни средства за защита в издаващата държава членка — Заповед за претърсване и изземване и за разпит на свидетел чрез видеоконферентна връзка)

text:
               10.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 11/3

      Решение на Съда (първи състав) от 11 ноември 2021 г. (преюдициално запитване от Специализирания наказателен съд — България) — Наказателно производство срещу Иван Гаванозов
      (Дело C-852/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Съдебно сътрудничество по наказателноправни въпроси - Директива 2014/41/ЕС - Европейска заповед за разследване по наказателноправни въпроси - Член 14 - Правни средства за защита - Харта на основните права на Европейския съюз - Член 47 - Липса на правни средства за защита в издаващата държава членка - Заповед за претърсване и изземване и за разпит на свидетел чрез видеоконферентна връзка)
      (2022/C 11/03)
      Език на производството: български

         Запитваща юрисдикция

      Специализиран наказателен съд

         Страна в главното производство

      Иван Гаванозов

         Диспозитив

                  1)

                  Член 14 от Директива 2014/41/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 3 април 2014 година относно Европейска заповед за разследване по наказателноправни въпроси във връзка с член 24, параграф 7 от Директивата и член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска правна уредба на издаваща европейска заповед за разследване държава членка, която не предвижда никакви правни средства за защита срещу издаването на европейска заповед за разследване за претърсване и изземване и за разпит на свидетел чрез видеоконферентна връзка.

                  2)

                  Член 6 от Директива 2014/41 във връзка с член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз и член 4, параграф 3 ДЕС трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска компетентният орган на държава членка да издаде европейска заповед за разследване за претърсване и изземване и за разпит на свидетел чрез видеоконферентна връзка, ако правната уредба на тази държава членка не предвижда никакви правни средства за защита срещу издаването на такава европейска заповед за разследване.

         (1)  ОВ C 68, 2.3.2020 г.


title: Дело C-933/19 P: Решение на Съда (втори състав) от 11 ноември 2021 г. — Autostrada Wielkopolska S.A./Европейска комисия, Република Полша (Обжалване — Държавни помощи — Концесия на магистрала с такса за изминато разстояние — Закон, предвиждащ освобождаване от такси за изминато разстояние на някои превозни средства — Компенсация за пропуснати приходи, предоставена от държавата членка на концесионера — Виртуална такса за изминато разстояние — Компенсация, считана от Европейската комисия за прекомерна и съдържаща помощ — Решение на Комисията, с което помощта се обявява за несъвместима с вътрешния пазар и се разпорежда нейното възстановяване — Процесуални права на получателя на помощта — Задължение на Комисията да проявява особена бдителност — Понятие „държавна помощ“ — Предимство — Подобряване на очакваното финансово положение на концесионера — Критерий за частния оператор в условията на пазарна икономика — Изопачаване на доказателства — Липса на мотиви — Изопачаване на спорното решение — Замяна на мотиви — Обръщане на доказателствената тежест — Нарушение на принципа на предимство на правото на Съюза — Съдебен контрол, който Общият съд трябва да упражни — Задължения и предели)

text:
               10.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 11/3

      Решение на Съда (втори състав) от 11 ноември 2021 г. — Autostrada Wielkopolska S.A./Европейска комисия, Република Полша
      (Дело C-933/19 P) (1)

      (Обжалване - Държавни помощи - Концесия на магистрала с такса за изминато разстояние - Закон, предвиждащ освобождаване от такси за изминато разстояние на някои превозни средства - Компенсация за пропуснати приходи, предоставена от държавата членка на концесионера - Виртуална такса за изминато разстояние - Компенсация, считана от Европейската комисия за прекомерна и съдържаща помощ - Решение на Комисията, с което помощта се обявява за несъвместима с вътрешния пазар и се разпорежда нейното възстановяване - Процесуални права на получателя на помощта - Задължение на Комисията да проявява особена бдителност - Понятие „държавна помощ“ - Предимство - Подобряване на очакваното финансово положение на концесионера - Критерий за частния оператор в условията на пазарна икономика - Изопачаване на доказателства - Липса на мотиви - Изопачаване на спорното решение - Замяна на мотиви - Обръщане на доказателствената тежест - Нарушение на принципа на предимство на правото на Съюза - Съдебен контрол, който Общият съд трябва да упражни - Задължения и предели)
      (2022/C 11/04)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Autostrada Wielkopolska S.A. (представители: O. Geiss, Rechtsanwalt, и T. Siakka, dikigoros)

         Други страни в производството: Европейска комисия (представители: L. Armati, K. Herrmann и S. Noë), Република Полша (представители: B. Majczyna и M. Rzotkiewicz)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Autostrada Wielkopolska S.A. да понесе направените свои съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия.

                  3)

                  Република Полша понася направените от нея съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 87, 16.3.2020 г.


title: Дело C-938/19: Решение на Съда (пети състав) от 11 ноември 2021 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Berlin — Германия) — Energieversorgungscenter Dresden-Wilschdorf GmbH & Co. KG/Bundesrepublik Deutschland (Преюдициално запитване — Околна среда — Директива 2003/87/ЕО — Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове — Член 2, параграф 1 — Приложно поле — Член 3, буква д) — Понятие „инсталация“ — Въздействие върху емисиите и замърсяването — Спомагателни съоръжения, които като такива не отделят емисии на парникови газове — Член 10а — Преходни правила за безплатното разпределяне на квоти — Образец за събиране на данни — Коригирана квота за допустимост — Метод за изчисление — Решение 2011/278/ЕС — Член 6, параграф 1, трета алинея — Подаване на охладителна енергия към обект в отрасъл, изложен на значителен риск от изместване на въглеродни емисии)

text:
               10.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 11/4

      Решение на Съда (пети състав) от 11 ноември 2021 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Berlin — Германия) — Energieversorgungscenter Dresden-Wilschdorf GmbH & Co. KG/Bundesrepublik Deutschland
      (Дело C-938/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Околна среда - Директива 2003/87/ЕО - Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове - Член 2, параграф 1 - Приложно поле - Член 3, буква д) - Понятие „инсталация“ - Въздействие върху емисиите и замърсяването - Спомагателни съоръжения, които като такива не отделят емисии на парникови газове - Член 10а - Преходни правила за безплатното разпределяне на квоти - Образец за събиране на данни - Коригирана квота за допустимост - Метод за изчисление - Решение 2011/278/ЕС - Член 6, параграф 1, трета алинея - Подаване на охладителна енергия към обект в отрасъл, изложен на значителен риск от изместване на въглеродни емисии)
      (2022/C 11/05)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Verwaltungsgericht Berlin

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Energieversorgungscenter Dresden-Wilschdorf GmbH & Co. KG

         Ответник: Bundesrepublik Deutschland

         Диспозитив

                  1)

                  Член 2, параграф 1 и член 3, буква д) от Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета, изменена с Директива 2009/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г., трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат национална правна уредба, която разрешава да бъдат включени в границите на инсталация, за която се прилага схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове на равнището на Европейския съюз, спомагателни съоръжения, които не отделят парникови газове, при положение че те отговарят на критериите, предвидени в член 3, буква д) от посочената директива, така както е изменена, и по-специално че могат да повлияят върху емисиите и замърсяването с парникови газове, изброени в приложение II към същата директива, така както е изменена.

                  2)

                  Коригираната квота за допустимост, посочена в образеца за събиране на данни, изготвен от Комисията по силата на член 7, параграф 5 от Решение 2011/278/ЕС на Комисията от 27 април 2011 година за определяне на валидни за целия Европейски съюз преходни правила за хармонизираното безплатно разпределяне на квоти за емисии съгласно член 10а от Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, представлява единна квота дори когато измеримата топлинна енергия, получена от инсталация, за която не се прилага схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове на равнището на Европейския съюз, може да се отнесе към конкретен поток на топлинна енергия, която единна квота за целите по-специално на изчисляването на броя на квотите за емисии, безплатно разпределени на подинсталация с топлинен показател, трябва да бъде изчислена и приложена в зависимост от общ подход към топлинните потоци на тази подинсталация.

                  3)

                  Член 6, параграф 1, трета алинея от Решение 2011/278 трябва да се тълкува в смисъл, че даден процес в подинсталация с топлинен показател не обслужва отрасъл или подотрасъл, за който се счита, че е изложен на значителен риск от изместване на въглеродни емисии, когато този процес се отнася до потреблението на топлинна енергия за производство на охладителна енергия, подадена и потребена в рамките на инсталация, за която не се прилага схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове на равнището на Европейския съюз, като тази инсталация принадлежи към отрасъл или подотрасъл, за който се счита, че е изложен на значителен риск от изместване на въглеродни емисии, при положение че посоченият обект не е потребителят на топлинната енергия.

         (1)  ОВ C 103, 30.3.2020 г.


title: Дело C-948/19: Решение на Съда (втори състав) от 11 ноември 2021 г. (преюдициално запитване от Lietuvos Aukščiausiasis Teismas — Литва) — UAB „Manpower Lit“/E.S., M.L., M.P., V.V., R.V. (Преюдициално запитване — Социална политика — Временна заетост — Директива 2008/104/EО — Член 1 — Приложно поле — Понятията „държавно предприятие“ и „упражняване на стопанска дейност“ — Агенции на Европейския съюз — Европейски институт за равенство между половете (EIGE) като „предприятие ползвател“ по смисъла на член 1, параграф 2 от тази директива — Член 5, параграф 1 — Принцип на равно третиране — Основни условия на труд и заетост — Понятието „едно и също работно място“ — Регламент (ЕО) № 1922/2006 — Член 335 ДФЕС — Принцип на административната самостоятелност на институциите на Съюза — Член 336 ДФЕС — Правилник за длъжностните лица на Европейския съюз и Условия за работа на другите служители на Съюза)

text:
               10.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 11/5

      Решение на Съда (втори състав) от 11 ноември 2021 г. (преюдициално запитване от Lietuvos Aukščiausiasis Teismas — Литва) — UAB „Manpower Lit“/E.S., M.L., M.P., V.V., R.V.
      (Дело C-948/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Социална политика - Временна заетост - Директива 2008/104/EО - Член 1 - Приложно поле - Понятията „държавно предприятие“ и „упражняване на стопанска дейност“ - Агенции на Европейския съюз - Европейски институт за равенство между половете (EIGE) като „предприятие ползвател“ по смисъла на член 1, параграф 2 от тази директива - Член 5, параграф 1 - Принцип на равно третиране - Основни условия на труд и заетост - Понятието „едно и също работно място“ - Регламент (ЕО) № 1922/2006 - Член 335 ДФЕС - Принцип на административната самостоятелност на институциите на Съюза - Член 336 ДФЕС - Правилник за длъжностните лица на Европейския съюз и Условия за работа на другите служители на Съюза)
      (2022/C 11/06)
      Език на производството: литовски

         Запитваща юрисдикция

      Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: UAB „Manpower Lit“

         Ответници: E.S., M.L., M.P., V.V., R.V.

         Диспозитив

                  1)

                  Член 1 от Директива 2008/104/EО на Европейския парламент и на Съвета от 19 ноември 2008 година относно работа чрез агенции за временна заетост трябва да се тълкува в смисъл, че предоставянето от агенция за временна заетост на лица, сключили трудов договор с нея, на EIGE, за да полагат труд в този институт, попада в приложното поле на тази директива.

                  2)

                  Член 5, параграф 1 от Директива 2008/104 трябва да се тълкува в смисъл, че длъжността, заета от нает чрез агенция за временна заетост работник, който е назначен в EIGE, може да се счита за „същото работно място“ по смисъла на тази разпоредба, дори и ако се предположи, че всички длъжности, за които EIGE е наело пряко работници, включват изпълнението на задачи, които могат да бъдат изпълнявани единствено от лица, към които се прилага Правилникът за длъжностните лица на Европейския съюз.

         (1)  ОВ C 77, 9.3.2020 г.


title: Дело C-91/20: Решение на Съда (голям състав) от 9 ноември 2021 г. (преюдициално запитване от Bundesverwaltungsgericht — Германия) — LW/Bundesrepublik Deutschland (Преюдициално запитване — Обща политика в областта на убежището и субсидиарната закрила — Стандарти за определянето на граждани на трети държави или лица без гражданство като лица, на които е предоставена международна закрила — Директива 2011/95/EC — Членове 3 и 23 — По-благоприятни стандарти, които държавите членки могат да запазват или да въвеждат, за да разпрострат убежището или субсидиарната закрила по отношение на членовете на семейството на лицето, на което е предоставена международна закрила — Предоставяне на статута на бежанец на родител на непълнолетното му дете като производно право — Запазване на целостта на семейството — Висш интерес на детето)

text:
               10.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 11/6

      Решение на Съда (голям състав) от 9 ноември 2021 г. (преюдициално запитване от Bundesverwaltungsgericht — Германия) — LW/Bundesrepublik Deutschland
      (Дело C-91/20) (1)

      (Преюдициално запитване - Обща политика в областта на убежището и субсидиарната закрила - Стандарти за определянето на граждани на трети държави или лица без гражданство като лица, на които е предоставена международна закрила - Директива 2011/95/EC - Членове 3 и 23 - По-благоприятни стандарти, които държавите членки могат да запазват или да въвеждат, за да разпрострат убежището или субсидиарната закрила по отношение на членовете на семейството на лицето, на което е предоставена международна закрила - Предоставяне на статута на бежанец на родител на непълнолетното му дете като производно право - Запазване на целостта на семейството - Висш интерес на детето)
      (2022/C 11/07)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Bundesverwaltungsgericht

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: LW

         Ответник: Bundesrepublik Deutschland

         Диспозитив

      Член 3 и член 23, параграф 2 от Директива 2011/95/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 13 декември 2011 година относно стандарти за определянето на граждани на трети държави или лица без гражданство като лица, на които е предоставена международна закрила, за единния статут на бежанците или на лицата, които отговарят на условията за субсидиарна закрила, както и за съдържанието на предоставената закрила трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат по силата на по-благоприятни национални разпоредби държава членка да предостави — като производно право и с цел запазването на целостта на семейството — статут на бежанец на непълнолетното дете на гражданин на трета държава, на когото този статут е признат съгласно въведения с тази директива режим, и в случая, когато това дете е родено на територията на посочената държава членка и чрез другия си родител притежава гражданството на друга трета държава, в която не би било изложено на опасност от преследване, при условие че за това дете не е налице някое от основанията за изключване по член 12, параграф 2 от посочената директива и че поради гражданството си или друг характерен белег на личния си правен статут то няма право на по-благоприятно третиране във въпросната държава членка, отколкото произтичащото от предоставянето на статут на бежанец. В това отношение е без значение обстоятелството дали за посоченото дете и неговите родители е възможно и разумно приемливо да се установят в другата трета държава.

         (1)  ОВ C 209, 22.6.2020 г.


title: Дело C-106/20 P: Решение на Съда (девети състав) от 11 ноември 2021 г. — Република Гърция/Европейска комисия (Обжалване — Обща селскостопанска политика — ЕФГЗ и ЕЗФРСР — Разходи, изключени от финансиране от Европейския съюз — Разходи, направени от Република Гърция — Процедура на уравняване по съответствие — Основание, изложено за първи път в устната фаза на първоинстанционното производство — Регламент (ЕО) № 796/2004 — Член 2, точка 2 — Регламент (ЕС) № 1307/2013 — Член 4, параграф 1, буква з) — Понятие за „постоянни пасища“ — Изопачаване на доказателства — Делегиран регламент (ЕС) № 907/2014 — Член 12, параграф 4 — Еднократна корекция — Условия — Тежест на доказване)

text:
               10.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 11/7

      Решение на Съда (девети състав) от 11 ноември 2021 г. — Република Гърция/Европейска комисия
      (Дело C-106/20 P) (1)

      (Обжалване - Обща селскостопанска политика - ЕФГЗ и ЕЗФРСР - Разходи, изключени от финансиране от Европейския съюз - Разходи, направени от Република Гърция - Процедура на уравняване по съответствие - Основание, изложено за първи път в устната фаза на първоинстанционното производство - Регламент (ЕО) № 796/2004 - Член 2, точка 2 - Регламент (ЕС) № 1307/2013 - Член 4, параграф 1, буква з) - Понятие за „постоянни пасища“ - Изопачаване на доказателства - Делегиран регламент (ЕС) № 907/2014 - Член 12, параграф 4 - Еднократна корекция - Условия - Тежест на доказване)
      (2022/C 11/08)
      Език на производството: гръцки

         Страни

         Жалбоподател: Република Гърция (представители: E. Tsaousi, E. Leftheriotou и A. Vasilopoulou)

         Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: M. Konstantinidis и A. Sauka)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Република Гърция да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 161, 11.5.2020 г.


title: Дело C-214/20: Решение на Съда (пети състав) от 11 ноември 2021 г. (преюдициално запитване от The Labour Court, Ireland — Ирландия) — MG/Dublin City Council (Преюдициално запитване — Защита на безопасността и здравето на работниците — Организация на работното време — Директива 2003/88/ЕО — Член 2 — Понятие за работно време — Нещатен пожарникар — Дежурство в условията на постоянно разположение на повикване — Упражняване по време на дежурството на професионална дейност като самостоятелно заето лице — Ограничения, произтичащи от условията на постоянно разположение на повикване)

text:
               10.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 11/8

      Решение на Съда (пети състав) от 11 ноември 2021 г. (преюдициално запитване от The Labour Court, Ireland — Ирландия) — MG/Dublin City Council
      (Дело C-214/20) (1)

      (Преюдициално запитване - Защита на безопасността и здравето на работниците - Организация на работното време - Директива 2003/88/ЕО - Член 2 - Понятие за работно време - Нещатен пожарникар - Дежурство в условията на постоянно разположение на повикване - Упражняване по време на дежурството на професионална дейност като самостоятелно заето лице - Ограничения, произтичащи от условията на постоянно разположение на повикване)
      (2022/C 11/10)
      Език на производството: английски

         Запитваща юрисдикция

      The Labour Court, Ireland

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: MG

         Ответник: Dublin City Council

         Диспозитив

      Член 2, точка 1 от Директива 2003/88/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време трябва да се тълкува в смисъл, че период на дежурство в условията на постоянно разположение на повикване на нещатен пожарникар — през който този работник упражнява със съгласието на работодателя си професионална дейност за собствена сметка, но при спешно повикване трябва да се яви в противопожарната служба, където работи, в рамките на максимум до десет минути — не представлява „работно време“ по смисъла на тази разпоредба, ако от цялостната преценка на всички обстоятелства по случая, и по-специално от обхвата и условията на тази възможност за упражняване на друга професионална дейност и от липсата на задължение за участие във всички извършвани от тази противопожарна служба дейности следва, че наложените на работника ограничения през този период не са от естество да засегнат обективно и чувствително неговата възможност свободно да организира през същия този период времето, през което неговите професионални услуги като пожарникар не се изискват.

         (1)  ОВ C 262, 10.8.2020 г.


title: Дело C-281/20: Решение на Съда (пети състав) от 11 ноември 2021 г. (преюдициално запитване от Tribunal Supremo — Испания) — Ferimet SL/Administración General del Estado (Преюдициално запитване — Данъчни въпроси — Данък върху добавената стойност (ДДС) — Директива 2006/112/ЕО — Член 168 — Право на приспадане — Член 199 — Механизъм за обратно начисляване — Принцип на данъчна неутралност — Материалноправни условия за правото на приспадане — Качество на данъчнозадължено лице на доставчика — Тежест на доказване — Измама — Злоупотреба — Фактура, в която е посочен фиктивен доставчик)

text:
               10.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 11/9

      Решение на Съда (пети състав) от 11 ноември 2021 г. (преюдициално запитване от Tribunal Supremo — Испания) — Ferimet SL/Administración General del Estado
      (Дело C-281/20) (1)

      (Преюдициално запитване - Данъчни въпроси - Данък върху добавената стойност (ДДС) - Директива 2006/112/ЕО - Член 168 - Право на приспадане - Член 199 - Механизъм за обратно начисляване - Принцип на данъчна неутралност - Материалноправни условия за правото на приспадане - Качество на данъчнозадължено лице на доставчика - Тежест на доказване - Измама - Злоупотреба - Фактура, в която е посочен фиктивен доставчик)
      (2022/C 11/11)
      Език на производството: испански

         Запитваща юрисдикция

      Tribunal Supremo

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Ferimet SL

         Ответник: Administración General del Estado

         Диспозитив

      Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност, разглеждана във връзка с принципа на данъчна неутралност, трябва да се тълкува в смисъл, че на данъчнозадължено лице следва да бъде отказано правото на приспадане на данъка върху добавената стойност (ДДС) за получена доставка на стоки, когато това данъчнозадължено лице съзнателно е посочило фиктивен доставчик във фактурата, която е издало за тази сделка при прилагане на механизма за обратно начисляване, ако предвид изложените от това данъчнозадължено лице фактически обстоятелства и доказателства липсват необходимите данни, за да се провери дали действителният доставчик е имал качеството на данъчнозадължено лице, или ако е надлежно установено, че това данъчнозадължено лице е извършило измама с ДДС или е знаело, или е трябвало да знае, че сделката, която използва като основание за правото на приспадане, е част от такава измама.

         (1)  ОВ C 320, 28.9.2020 г.


title: Дело C-315/20: Решение на Съда (осми състав) от 11 ноември 2021 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Stato — Италия) — Regione Veneto/Plan Eco Srl (Преюдициално запитване — Околна среда — Регламент (ЕО) № 1013/2006 — Превози на отпадъци — Член 3, параграф 5 и член 11, параграф 1, буква и) — Директива 2008/98/ЕО — Управление на отпадъците — Член 16 — Принципи на самодостатъчност и на близост — Решение 2000/532/ЕО — Европейски каталог на отпадъците (ЕКО) — Смесени битови отпадъци, преминали механично третиране, което не променя естеството им)

text:
               10.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 11/9

      Решение на Съда (осми състав) от 11 ноември 2021 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Stato — Италия) — Regione Veneto/Plan Eco Srl
      (Дело C-315/20) (1)

      (Преюдициално запитване - Околна среда - Регламент (ЕО) № 1013/2006 - Превози на отпадъци - Член 3, параграф 5 и член 11, параграф 1, буква и) - Директива 2008/98/ЕО - Управление на отпадъците - Член 16 - Принципи на самодостатъчност и на близост - Решение 2000/532/ЕО - Европейски каталог на отпадъците (ЕКО) - Смесени битови отпадъци, преминали механично третиране, което не променя естеството им)
      (2022/C 11/12)
      Език на производството: италиански

         Запитваща юрисдикция

      Consiglio di Stato

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Regione Veneto

         Ответник: Plan Eco Srl

         при участието на: Futura Srl

         Диспозитив

      Член 3, параграф 5 и член 11 от Регламент (EО) № 1013/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2006 година относно превози на отпадъци трябва да се тълкуват в смисъл, че предвид принципите на самодостатъчност и близост компетентният орган по изпращането може, като се позове по-специално на основанието, залегнало в член 11, параграф 1, буква и) от този регламент, да се противопостави на превоза на смесени битови отпадъци, които след механично третиране с оглед на енергийното им оползотворяване — без обаче това третиране да е променило съществено първоначалните им свойства — са били класирани в позиция 19 12 12 от списъка на отпадъците, предвиден в приложението към Решение 2000/532/ЕО на Комисията от 3 май 2000 година за замяна на Решение 94/3/ЕО за установяване на списък на отпадъците в съответствие с член 1, буква а) от Директива 75/442/ЕИО на Съвета относно отпадъците и Решение 94/904/ЕО на Съвета за установяване на списък на опасните отпадъци в съответствие с член 1, параграф 4 от Директива 91/689/ЕИО на Съвета относно опасните отпадъци, изменено с Решение 2014/955/ЕС на Комисията от 18 декември 2014 г.

         (1)  ОВ C 304, 14.9.2020 г.


title: Дело C-340/20: Решение на Съда (първи състав) от 11 ноември 2021 г. (преюдициално запитване от Cour de cassation — Франция) — Bank Sepah/Overseas Financial Limited, Oaktree Finance Limited (Преюдициално запитване — Обща външна политика и политика на сигурност (ОВППС) — Ограничителни мерки срещу Ислямска република Иран — Регламент (ЕО) № 423/2007 — Замразяване на финансовите средства на лица, образувания или структури, определени от Съвета на Европейския съюз като участващи в ядреното разпространение — Понятия „замразяване на финансови средства“ и „замразяване на икономически ресурси“ — Възможност за налагане на обезпечителна мярка върху замразени финансови средства и икономически ресурси — Вземане, което предхожда замразяването на активите и няма нищо общо с иранската ядрена и балистична програма)

text:
               10.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 11/10

      Решение на Съда (първи състав) от 11 ноември 2021 г. (преюдициално запитване от Cour de cassation — Франция) — Bank Sepah/Overseas Financial Limited, Oaktree Finance Limited
      (Дело C-340/20) (1)

      (Преюдициално запитване - Обща външна политика и политика на сигурност (ОВППС) - Ограничителни мерки срещу Ислямска република Иран - Регламент (ЕО) № 423/2007 - Замразяване на финансовите средства на лица, образувания или структури, определени от Съвета на Европейския съюз като участващи в ядреното разпространение - Понятия „замразяване на финансови средства“ и „замразяване на икономически ресурси“ - Възможност за налагане на обезпечителна мярка върху замразени финансови средства и икономически ресурси - Вземане, което предхожда замразяването на активите и няма нищо общо с иранската ядрена и балистична програма)
      (2022/C 11/13)
      Език на производството: френски

         Запитваща юрисдикция

      Cour de cassation

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Bank Sepah

         Ответници: Overseas Financial Limited, Oaktree Finance Limited

         Диспозитив

                  1)

                  Член 7, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 423/2007 на Съвета от 19 април 2007 година относно ограничителни мерки срещу Иран, във връзка с член 1, букви з) и й) от Регламент № 423/2007, член 16, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 961/2010 на Съвета от 25 октомври 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент № 423/2007, във връзка с член 1, букви з) и и) от Регламент № 961/2010, и член 23, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 267/2012 на Съвета от 23 март 2012 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент № 961/2010, във връзка с член 1, букви й) и к) от Регламент № 267/2012, трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат налагането върху замразени в рамките на общата външна политика и политика на сигурност финансови средства или икономически ресурси, без предварително разрешение от компетентния национален орган, на обезпечителни мерки, които учредяват в полза на съответния кредитор право да му бъде платено преди останалите кредитори, дори ако вследствие на такива мерки имуществото не излиза извън патримониума на длъжника.

                  2)

                  Обстоятелството, че основанието за възникване на подлежащото на събиране вземане към лицето или образуванието, чиито финансови средства или икономически ресурси са замразени, няма нищо общо с иранската ядрена и балистична програма и предхожда Резолюция 1737 (2006) от 23 декември 2006 г. на Съвета за сигурност на Организацията на обединените нации, не е от значение за отговора на първия преюдициален въпрос.

         (1)  ОВ C 339, 12.10.2020 г.


title: Дело C-388/20: Решение на Съда (осми състав) от 11 ноември 2021 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof — Германия) — Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband eV/Dr. August Oetker Nahrungsmittel KG (Преюдициално запитване — Регламент (ЕС) № 1169/2011 — Предоставяне на информация за храните на потребителите — Член 9, параграф 1, точка l — Обявяване на хранителната стойност — Член 31, параграф 3, втора алинея — Изчисляване на енергийната стойност и на количествата хранителни вещества — Възможност тази информация да се предостави за храната след приготвянето ѝ — Условия — Член 33, параграф 2, втора алинея — Изразяване за порция или за единица за консумация)

text:
               10.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 11/11

      Решение на Съда (осми състав) от 11 ноември 2021 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof — Германия) — Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband eV/Dr. August Oetker Nahrungsmittel KG
      (Дело C-388/20) (1)

      (Преюдициално запитване - Регламент (ЕС) № 1169/2011 - Предоставяне на информация за храните на потребителите - Член 9, параграф 1, точка l - Обявяване на хранителната стойност - Член 31, параграф 3, втора алинея - Изчисляване на енергийната стойност и на количествата хранителни вещества - Възможност тази информация да се предостави за храната след приготвянето ѝ - Условия - Член 33, параграф 2, втора алинея - Изразяване за порция или за единица за консумация)
      (2022/C 11/14)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Bundesgerichtshof

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband eV

         Ответник: Dr. August Oetker Nahrungsmittel KG

         Диспозитив

      Член 31, параграф 3, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1169/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2011 година за предоставянето на информация за храните на потребителите, за изменение на регламенти (ЕО) № 1924/2006 и (ЕО) № 1925/2006 на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директива 87/250/ЕИО на Комисията, Директива 90/496/ЕИО на Съвета, Директива 1999/10/ЕО на Комисията, Директива 2000/13/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, директиви 2002/67/ЕО и 2008/5/ЕО на Комисията и на Регламент (ЕО) № 608/2004 на Комисията трябва да се тълкува в смисъл, че тази разпоредба се прилага само към храните, за които е необходимо приготвяне и начинът на приготвяне е предварително зададен.

         (1)  ОВ C 433, 14.12.2020 г.


title: Дело C-398/20: Решение на Съда (шести състав) от 11 ноември 2021 г. (преюдициално запитване от Krajský soud v Brně — Чешка република) — ELVOSPOL/Odvolací finanční ředitelství (Преюдициално запитване — Данък върху добавената стойност (ДДС) — Директива 2006/112/ЕО — Член 90 — Намаляване на данъчната основа по ДДС — Пълно или частично неплащане на цената поради несъстоятелност на длъжника — Условия, предвидени в национална правна уредба, за коригиране на ДДС по извършена доставка — Условие частично или изцяло неплатеното вземане да не е възникнало в шестмесечния период, предхождащ обявяването на дружеството длъжник в несъстоятелност — Несъответствие)

text:
               10.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 11/12

      Решение на Съда (шести състав) от 11 ноември 2021 г. (преюдициално запитване от Krajský soud v Brně — Чешка република) — ELVOSPOL/Odvolací finanční ředitelství
      (Дело C-398/20) (1)

      (Преюдициално запитване - Данък върху добавената стойност (ДДС) - Директива 2006/112/ЕО - Член 90 - Намаляване на данъчната основа по ДДС - Пълно или частично неплащане на цената поради несъстоятелност на длъжника - Условия, предвидени в национална правна уредба, за коригиране на ДДС по извършена доставка - Условие частично или изцяло неплатеното вземане да не е възникнало в шестмесечния период, предхождащ обявяването на дружеството длъжник в несъстоятелност - Несъответствие)
      (2022/C 11/15)
      Език на производството: чешки

         Запитваща юрисдикция

      Krajský soud v Brně

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: ELVOSPOL

         Ответник: Odvolací finanční ředitelství

         Диспозитив

      Член 90 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална разпоредба, която поставя коригирането на размера на данъка върху добавената стойност в зависимост от условието частично или изцяло неплатеното вземане да не е възникнало в шестмесечния период, предхождащ обявяването на дружеството длъжник в несъстоятелност, при положение че това условие не позволява да се изключи възможността посоченото вземане да стане в крайна сметка окончателно несъбираемо.

         (1)  ОВ C 359, 26.10.2020 г.


title: Дело C-424/21 P: Жалба, подадена на 12 юли 2021 г. от Sun Stars & Sons Pte Ltd срещу решението, постановено от Общия съд (пети състав) на 12 май 2021 г. по дело T-638/19, Sun Stars & Sons/EUIPO — Valvis Holding (AC AQUA AC)

text:
               10.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 11/12

      Жалба, подадена на 12 юли 2021 г. от Sun Stars & Sons Pte Ltd срещу решението, постановено от Общия съд (пети състав) на 12 май 2021 г. по дело T-638/19, Sun Stars & Sons/EUIPO — Valvis Holding (AC AQUA AC)
      (Дело C-424/21 P)
      (2022/C 11/16)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Sun Stars & Sons Pte Ltd (представител: M. Maček, odvetnica)

         Други страни в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO), Valvis Holding SA
      С определение от 11 ноември 2021 г. Съдът (състав по допускането на обжалване) приема, че не следва да се допуска обжалване и че Sun Stars & Sons Pte Ltd следва да понесе направените от него съдебни разноски.


title: Дело C-425/21 P: Жалба, подадена на 12 юли 2021 г. от Sun Stars & Sons Pte Ltd срещу решението, постановено от Общия съд (пети състав) на 12 май 2021 г. по дело T-637/19, Sun Stars & Sons/EUIPO — Carpathian Springs (AQUA CARPATICA)

text:
               10.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 11/13

      Жалба, подадена на 12 юли 2021 г. от Sun Stars & Sons Pte Ltd срещу решението, постановено от Общия съд (пети състав) на 12 май 2021 г. по дело T-637/19, Sun Stars & Sons/EUIPO — Carpathian Springs (AQUA CARPATICA)
      (Дело C-425/21 P)
      (2022/C 11/17)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Sun Stars & Sons Pte Ltd (представител: M. Maček, odvetnica)

         Други страни в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO), Carpathian Springs SA
      С определение от 11 ноември 2021 г. Съдът (състав по допускането на обжалване) приема, че не следва да се допуска обжалване и че Sun Stars & Sons Pte Ltd следва да понесе направените от него съдебни разноски.


title: Дело C-459/21: Преюдициално запитване от Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD) (Португалия), постъпило на 26 юли 2021 г. — The Navigator Company S.A., Navigator Pulp Figueira S.A./Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               10.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 11/13

      Преюдициално запитване от Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD) (Португалия), постъпило на 26 юли 2021 г. — The Navigator Company S.A., Navigator Pulp Figueira S.A./Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Дело C-459/21)
      (2022/C 11/18)
      Език на производството: португалски

         Запитваща юрисдикция

      Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD)

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: The Navigator Company S.A., Navigator Pulp Figueira S.A.

         Ответник: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Преюдициален въпрос

      Допуска ли принципът на равностойност национална правна уредба в областта на ДДС като предвидената в член 21, параграф 1 от CIVA, чието действие се запазва по силата на клаузата stand still, която предвижда пълно изключване или на 50 % от правото на приспадане на ДДС, платен във връзка с разходи за пътни превозни средства, пътни и дневни разходи и представителни разходи, за които в рамките на корпоративния данък е прието, че подлежат на пълно приспадане (без да се засяга последващата проверка и при определени условия), или чрез самостоятелно облагане се допуска реално право на приспадане като разходи в размер, надвишаващ 50 %?


title: Дело C-465/21 P: Жалба, подадена на 29 юли 2021 г. от König Ludwig International GmbH & Co. KG срещу определението на Общия съд (шести състав), постановено на 31 май 2021 г. по дело T-332/20 — König Ludwig International/EUIPO

text:
               10.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 11/13

      Жалба, подадена на 29 юли 2021 г. от König Ludwig International GmbH & Co. KG срещу определението на Общия съд (шести състав), постановено на 31 май 2021 г. по дело T-332/20 — König Ludwig International/EUIPO
      (Дело C-465/21 P)
      (2022/C 11/19)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: König Ludwig International GmbH & Co. KG (представители: O. Spuhler и J. Stock, адвокати)

         Друга страна в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост
      С определение от 12 ноември 2021 г. Съдът (състав по допускането на обжалване) постановява, че не допуска обжалване по делото и че König Ludwig International GmbH & Co. KG понася направените от него съдебни разноски.


title: Дело C-564/21: Преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Wiesbaden (Германия), постъпило на 14 септември 2021 г. — BU/Bundesrepublik Deutschland

text:
               10.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 11/14

      Преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Wiesbaden (Германия), постъпило на 14 септември 2021 г. — BU/Bundesrepublik Deutschland
      (Дело C-564/21)
      (2022/C 11/20)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Verwaltungsgericht Wiesbaden

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: BU

         Ответник: Bundesrepublik Deutschland, представлявана от Bundesamt für Migration und Flüchtlinge

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Следва ли от правото на справедлив съдебен процес по член 47 от Хартата, че представянето на досието дори когато то е в електронна форма, което административният орган трябва да направи при справка или съдебен контрол, трябва да стане в пълен обем и с номерирани страници, така че да е възможно проследяване на направените промени?

                  2)

                  Допускат ли член 23, параграф 1 и член 46, параграфи 1—3 от Директива 2013/32/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година относно общите процедури за предоставяне и отнемане на международна закрила (1) национална административна практика, която предвижда административният орган да представя редовно на процесуалния представител на търсещо убежище лице и на съда само извлечение от електронна система за управление на документи, което съдържа набор от непълни, неструктурирани и хронологично неподредени PDF файлове, които не само нямат структура и хронологична последователност, но дори и не възпроизвеждат пълното съдържание на електронното досие?

                  3)

                  Следва ли от член 11, параграф 1 и член 45, параграф 1, буква a) от Директива 2013/32, че решението на решаващия орган трябва да е саморъчно подписано от вземащото го лице, да се приложи към досието и да се връчи на кандидата като снабден със саморъчен подпис документ?

                  4)

                  Спазено ли е изискването за писмена форма по смисъла на член 11, параграф 1 и член 45, параграф 1, буква a) от Директива 2013/32, ако решението е подписано от вземащото го лице, след което обаче е сканирано, а оригиналът му е унищожен, и следователно писмената форма на решението е налице само отчасти?

         (1)  ОВ L 180, 2013 г., стр. 60


title: Дело T-581/21: Жалба, подадена на 5 ноември 2021 г. — Skryba/Съвет

text:
               10.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 11/30

      Жалба, подадена на 5 ноември 2021 г. — Skryba/Съвет
      (Дело T-581/21)
      (2022/C 11/41)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Siarheï Skryba (Мариаливо, Беларус) (представител: D. Litvinski, avocat)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2021/997 на Съвета от 21 юни 2021 година за прилагане на член 8а, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 765/2006 относно ограничителни мерки по отношение на Беларус (1), в частта му, която се отнася до жалбоподателя,

                  —

                  да отмени Решение за изпълнение (ОВППС) 2021/1002 на Съвета от 21 юни 2021 година за прилагане на Решение 2012/642/ОВППС относно ограничителните мерки с оглед на положението в Беларус (2), в частта му, която се отнася до жалбоподателя,

                  —

                  да осъди Съвета да плати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква три основания в подкрепа на жалбата, които в основната си част са идентични или сходни с тези, изтъкнати в рамките на дело T-556/21, Lyubetskaya/Съвет.

         (1)  ОВ L 219I, 2021 г., стр. 3.

         (2)  ОВ L 219I, 2021 г., стр. 70


title: Дело T-582/21: Жалба, подадена на 5 ноември 2021 г. — Rubnikovich/Съвет

text:
               10.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 11/30

      Жалба, подадена на 5 ноември 2021 г. — Rubnikovich/Съвет
      (Дело T-582/21)
      (2022/C 11/42)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Siarhei Rubnikovich (Тарасово, Беларус) (представител: D. Litvinski, avocat)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2021/997 на Съвета от 21 юни 2021 година за прилагане на член 8а, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 765/2006 относно ограничителни мерки по отношение на Беларус (1), доколкото се отнася до жалбоподателя,

                  —

                  да отмени Решение за изпълнение (ОВППС) 2021/1002 на Съвета от 21 юни 2021 година за прилагане на Решение 2012/642/ОВППС относно ограничителните мерки с оглед на положението в Беларус (2), доколкото се отнася до жалбоподателя,

                  —

                  да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква три основания, които по същество са идентични или подобни на изтъкнатите по дело T-556/21, Lyubetskaya/Съвет.

         (1)  ОВ L 219I, 2021 г., стр. 3.

         (2)  ОВ L 219I, 2021 г., стр. 70.


title: Дело T-583/21: Жалба, подадена на 5 ноември 2021 г. — Bakhanovich/Съвет

text:
               10.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 11/31

      Жалба, подадена на 5 ноември 2021 г. — Bakhanovich/Съвет
      (Дело T-583/21)
      (2022/C 11/43)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Aliaksandr Bakhanovich (Брест, Беларус) (представител: D. Litvinski, avocat)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2021/997 на Съвета от 21 юни 2021 година за прилагане на член 8а, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 765/2006 относно ограничителни мерки по отношение на Беларус (1), доколкото се отнася до жалбоподателя,

                  —

                  да отмени Решение за изпълнение (ОВППС) 2021/1002 на Съвета от 21 юни 2021 година за прилагане на Решение 2012/642/ОВППС относно ограничителните мерки с оглед на положението в Беларус (2), доколкото се отнася до жалбоподателя,

                  —

                  да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква три основания, които по същество са идентични или подобни на изтъкнатите по дело T-556/21, Lyubetskaya/Съвет.

         (1)  ОВ L 219I, 2021 г., стр. 3.

         (2)  ОВ L 219I, 2021 г., стр. 70.


title: Дело T-671/21: Жалба, подадена на 18 октомври 2021 г. — NFL Properties Europe/EUIPO — Groupe Duval (DUUUVAL)

text:
               10.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 11/31

      Жалба, подадена на 18 октомври 2021 г. — NFL Properties Europe/EUIPO — Groupe Duval (DUUUVAL)
      (Дело T-671/21)
      (2022/C 11/44)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: NFL Properties Europe GmbH (Ешборн, Германия) (представители: M. Kloth, R. Briske, D. Habel и M. Tillwich, адвокати)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Groupe Duval (Булон-Биянкур, Франция)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител на спорната марка: жалбоподателят

         Спорна марка: заявка за регистрация на словна марка на Европейския съюз „DUUUVAL“ № 18 066 416

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 4 август 2021 г. по преписка R 243/2021-5

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение на пети апелативен състав от 4 август 2021 г.,

                  —

                  да осъди възразяващия да заплати съдебните разноски, включително разноските в производството по обжалване пред апелативния състав.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета


title: Дело T-685/21: Жалба, подадена на 18 октомври 2021 г. — IR/Комисия

text:
               10.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 11/32

      Жалба, подадена на 18 октомври 2021 г. — IR/Комисия
      (Дело T-685/21)
      (2022/C 11/45)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: IR (представители: S. Pappas и A. Pappas, avocats)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решението от 11 декември 2020 г., с което Бюрото за разплащания в Брюксел отказва да поднови приложимия към сина на жалбоподателя режим „тежко заболяване“,

                  —

                  да отмени решението от 8 юли 2021 г., с което Органът по назначаването отхвърля административната жалба, подадена от жалбоподателя по член 90, параграф 2 от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз,

                  —

                  да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква шест основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: спорните решения неправомерно се основават на второто становище на медицинското лице.

                  2.

                  Второ основание: липса на мотиви на спорните решения.

                  3.

                  Трето основание: спорните решения са опорочени от явни грешки в преценката и от изопачаване на фактите.

                  4.

                  Четвърто основание: нарушение на правото на добра администрация и на правото на изслушване.

                  5.

                  Пето основание: спорните решения неправомерно се основават на становище на медицинското лице.

                  6.

                  Шестото основание: нарушение на досъдебното производство.


title: Дело T-703/21: Жалба, подадена на 2 ноември 2021 г. — Zielonogórski Klub Żużlowy Sportowa/EUIPO — Falubaz Polska (FALUBAZ)

text:
               10.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 11/33

      Жалба, подадена на 2 ноември 2021 г. — Zielonogórski Klub Żużlowy Sportowa/EUIPO — Falubaz Polska (FALUBAZ)
      (Дело T-703/21)
      (2022/C 11/46)
      Език на жалбата: полски

         Страни

         Жалбоподател: Zielonogórski Klub Żużlowy Sportowa S.A. (Жельона гура, Полша) (представител: T. Grucelski, adwokat)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Falubaz Polska S.A. spółka komandytowo-akcyjna (Жельона гура)

         Данни за производството пред EUIPO

         Притежател на спорната марка: жалбоподателят

         Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „FALUBAZ“ — марка на Европейския съюз № 14 535 835

         Производство пред EUIPO: производство по обявяване на недействителност

         Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 24 август 2021 г. по преписка R 1681/2020-1

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  изцяло да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди загубилата делото страна да заплати съдебните разноски на жалбоподателя в производството пред Общия съд и необходимите разходи на жалбоподателя в производството пред апелативния състав на EUIPO,

                  —

                  в случай на встъпване на други страни да разпореди те да понесат направените от тях съдебни разноски.

         Изложени основания

                  —

                  Нарушение на принципа на свободна преценка на доказателствата вследствие на произволна преценка на събрания доказателствен материал,

                  —

                  нарушение на член 52, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (1) (понастоящем член 59, параграф 1, буква б) от Регламента).

         (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, 2009 г., стр. 1).


title: Дело T-710/21: Жалба, подадена на 4 ноември 2021 г. — Roos и др./Парламент

text:
               10.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 11/34

      Жалба, подадена на 4 ноември 2021 г. — Roos и др./Парламент
      (Дело T-710/21)
      (2022/C 11/47)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподатели: Robert Roos (Портюгал, Нидерландия), Anne-Sophie Pelletier (Иксел, Белгия), Francesca Donato (Палермо, Италия), Virginie Joron (Дюрнинген, Франция) и IC (представители: P. de Bandt, M. Gherghinaru, и L. Panepinto, avocats)

         Ответник: Европейски парламент

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да разпореди отмяната на решението на Бюрото на Европейския парламент от 27 октомври 2021 г. относно извънредните правила в областта на здравето и сигурността, които уреждат достъпа до сградите на Европейския парламент на неговите три места на работа;

                  —

                  да осъди ответника да плати всички съдебни разноски, включително тези, свързани с молбата за спиране на изпълнението на обжалваното решение.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква четири основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първото основание е, че обжалваното решение не е прието въз основа на валидно правно основание, което може да породи правни последици по отношение на членовете на Европейския парламент. Жалбоподателите оспорват, че член 25 от Правилника за дейността на Парламента е валидно правно основание за приемането на спорното решение и следователно за налагане на спорната мярка по отношение на тях. Свен това те изтъкват, че решение на Бюрото, каквото е обжалваното решение, не може да обоснове мерки, които включват обработване на особено чувствителни данни, доколкото съгласно член 8 от Хартата на основните права на Европейския съюз основните елементи на подобно обработване на данни трябва да бъдат предвидени от „закона“, а решението на Бюрото на Парламента не представлява закон.

                  2.

                  Второто основание е нарушение на принципа на свобода и на независимост на членовете на Парламента и на имунитета, който им е предоставен с договорите. Жалбоподателите считат, че обжалваното решение противоречи на член 2 от Устава на членовете на Европейския парламент (в който е предвиден принципа, че членовете на Парламента са свободни и независими) и в член 7 от Протокол № 7 за привилегиите и имунитетите на Европейския съюз (който предвижда по-специално, че никакво административно или друго ограничение не може да бъде налагано върху свободното движение на членовете на Европейския парламент, които пътуват до или от мястото на заседанията на Европейския парламент). Всъщност обжалваното решение има за последица, че жалбоподателите трябва да представят валиден цифров COVID сертификат на ЕС всеки път, когато искат да отидат в Парламента. Ако те не са в състояние или не желаят да представят такъв сертификат, им се отказва достъп до сградите на Парламента.

                  3.

                  Третото основание е нарушение на общите принципи относно обработването на лични данни. Това основание се разделя на две части.

                              —

                              Първата част е нарушение на принципа на ограничаване на целите на обработването на данни и на принципа на законосъобразност. Всъщност за да може личните данни, които фигурират в притежаваните от жалбоподателите цифрови COVID сертификати на ЕС, да могат да бъдат използвани за предоставяне на достъп до сградите на Парламента съществува законово изискване те да са събрани за тази цел. При липса на правно основание, разрешаващо изрично обработването на медицински данни относно ваксинацията, тестовете или преболедуването за целите на достъпа до местоработата или до пленарните заседания, Бюрото на Европейския парламент в никакъв случай не може да разреши подобно обработване на данни, a fortiori посредством разпоредба, която не представлява закон във формалния смисъл на думата.

                              —

                              Втората част е нарушение на принципите на лоялност, прозрачност и на свеждане на данните до минимум, тъй като в момента на събирането на личните данни на жалбоподателите последните не са били уведомени, че тези данни ще бъдат използвани, за да им бъде предоставен или отказан достъп до работното място, където упражняват своя мандат като членове на Парламента.

                  4.

                  Четвъртото основание е, че обжалваното решение необосновано нарушава правото на частен живот и личните данни, правото на лична неприкосновеност, правото на свобода и сигурност, както и правото на равнопоставеност и на недопускане на дискриминация. Това основание се подразделя на две части.

                              —

                              В рамките на първата част се изтъква нарушение на правото на лична неприкосновеност на жалбоподателите, на правото им на свобода и сигурност, на правото им на равнопоставеност и на недопускане на дискриминация, както и на правото им на зачитане на личния живот и на личните им данни.

                              —

                              В рамките на втората част се посочва, че допуснатото в резултат от обжалваното решение нарушение на правата и принципите, посочени в първата част, не съответства на принципа на пропорционалност, предвиден в член 52, параграф 1 от Хартата на основните права на Европейския съюз, доколкото оспорваната мярка не е необходима, адекватна и пропорционална за постигане на преследваните цели.


title: Дело T-720/21: Жалба, подадена на 10 ноември 2021 г. — G.J. Riedel/EUIPO — Brew Dog (Punk)

text:
               10.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 11/35

      Жалба, подадена на 10 ноември 2021 г. — G.J. Riedel/EUIPO — Brew Dog (Punk)
      (Дело T-720/21)
      (2022/C 11/48)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: G.J. Riedel GmbH (Куфщайн, Германия) (представител: D. Terheggen, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Brew Dog plc (Елън, Обединено кралство)

         Данни за производството пред EUIPO

         Притежател на спорната марка: жалбоподателят пред Общия съд

         Спорна марка: посочваща Европейския съюз международна регистрация на словна марка „Punk“ — посочваща Европейския съюз международна регистрация № 1 365 577

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 12 юли 2021 г. по преписка R 291/2020-1

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета


title: Дело T-722/21: Жалба, подадена на 11 ноември 2021 г. — D’Amato и др./Парламент

text:
               10.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 11/36

      Жалба, подадена на 11 ноември 2021 г. — D’Amato и др./Парламент
      (Дело T-722/21)
      (2022/C 11/49)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподатели: Rosa D’Amato (Таранто, Италия), Claude Gruffat (Мюлзан, Франция), Damien Carême (Аржантей, Франция) и Benoît Biteau (Саблонсо, Франция) (представители: P. de Bandt, M. Gherghinaru, и L. Panepinto, avocats)

         Ответник: Европейски парламент

         Искания

      Жалбоподателите молят Общия съд:

                  —

                  да разпореди отмяната на решението на Бюрото на Европейския парламент от 27 октомври 2021 година относно извънредните правила в областта на здравето и сигурността, които уреждат достъпа до сградите на Европейския парламент на трите му места на работа,

                  —

                  да осъди ответника да заплати всички съдебни разноски, включително тези, които се отнасят до молбата за спиране на изпълнението на обжалваното решение.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателите изтъкват четири основания в подкрепа на жалбата, които са идентични или сходни с посочените в рамките на дело T-710/21, Roos и др./Парламент.


title: Дело T-723/21: Жалба, подадена на 11 ноември 2021 г. — Rooken и др./Парламент

text:
               10.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 11/36

      Жалба, подадена на 11 ноември 2021 г. — Rooken и др./Парламент
      (Дело T-723/21)
      (2022/C 11/50)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподатели: Robert Jan Rooken (Милдерберг, Нидерландия) и осем други жалбоподатели (представители: P. de Bandt, M. Gherghinaru и L. Panepinto, avocats)

         Ответник: Европейски парламент

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да разпореди отмяната на решението на Бюрото на Европейския парламент от 27 октомври 2021 година относно извънредните правила в областта на здравето и сигурността, които уреждат достъпа до сградите на Европейския парламент на трите му места на работа,

                  —

                  да осъди ответника да заплати всички съдебни разноски, включително тези, които се отнасят до молбата за спиране на изпълнението на обжалваното решение.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателите изтъкват четири основания в подкрепа на жалбата, които са идентични или сходни с посочените в рамките на дело T-710/21, Roos и др./Парламент.


title: Дело T-726/21: Жалба, подадена на 10 ноември 2021 г. — Rolex/EUIPO — PWT (изображение на корона)

text:
               10.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 11/37

      Жалба, подадена на 10 ноември 2021 г. — Rolex/EUIPO — PWT (изображение на корона)
      (Дело T-726/21)
      (2022/C 11/51)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Rolex SA (Женева, Швейцария) (представител: C. Sueiras Villalobos, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: PWT A/S (Алборг, Дания)

         Данни за производството пред EUIPO

         Притежател на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

         Спорна марка: посочваща Европейския съюз международна регистрация на фигуративна марка (изображение на корона) — посочваща Европейския съюз международна регистрация № 1 263 679

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 25 август 2021 г. по преписка R 2389/2020-4

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски на жалбоподателя или, при условията на евентуалност (ако другата страна в производството пред апелативния състав на EUIPO встъпи по делото), да осъди EUIPO и другата страна да издължат солидарно съдебните разноски на жалбоподателя.

         Изложени основания

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета,

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 5 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-727/21: Жалба, подадена на 9 ноември 2021 г. — TO/EASO

text:
               10.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 11/37

      Жалба, подадена на 9 ноември 2021 г. — TO/EASO
      (Дело T-727/21)
      (2022/C 11/52)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: TO (представител: É. Boigelot, avocat)

         Ответник: Европейската служба за подкрепа в областта на убежището (EASO)

         Искания

      Жалбоподателката моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решението, влязло в сила на 1 януари 20[21] г., прието на 18 декември 202[0] г., с което жалбоподателката се запознава на 4 януари 2021 г. чрез линка [поверително] (1), взето от [поверително], в частта, в която не удължава с още една година, тоест до 31 декември 2021 г., списъка с одобрени кандидати с референтен номер [поверително], който е бил валиден до 31 декември 2020 г.,

                  —

                  вследствие на това да възобнови и да удължи списъка с одобрените кандидати, както останалите 44 удължени списъци, посочени в обжалваното решение, за срок от една година от датата на възобновяването му и следователно да назначи жалбоподателката като AST 3,

                  —

                  да осъди ответника да заплати на жалбоподателката обезщетение за вреди, което да покрие както имуществените, така и неимуществените вреди, съответстващи на:

                              —

                              разликата във възнаграждението, получавано понастоящем от AST 1, стъпка 3, и възнаграждението, получавано от AST 3, стъпка 1, изчислена за период от пет години, считано от увеждащата дата, тоест 1 януари 2021 г., като се отчете загубата на възможност, оценена на 75 %,

                              —

                              разликата в пенсията, получавана понастоящем от AST 1, стъпка 3, и пенсията, получавана от AST 3, стъпка 1, изчислена за същия период от пет години, считано от увеждащата дата, тоест 1 януари 2021 г., като се отчете загубата на възможност, оценена на 75 %,

                              —

                              сумата от 7 500 EUR за причинените морални вреди,

                              —

                              неокончателната сума от 1,00 EUR за загубата на покритие от здравната каса.

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателката изтъква четири основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: неоправдаване на доверието и на легитимните правни очаквания на жалбоподателя и липса на мотиви на обжалваното решение.

                  2.

                  Второ основание: нарушение на принципа на недопускане на дискриминация, на член 1г, параграф 1 от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз (наричан по-нататък „Правилникът“), на член 27 и член 29, параграф 1, трета и четвърта алинея от Правилника.

                  3.

                  Трето основание: нарушение на член 12а от Правилника, на принципа на добра администрация, на задължението за полагана не грижа, както и превишаване и злоупотреба с власт.

                  4.

                  Четвърто основание: нарушение на принципа на пропорционалност.

         (1)  Заличени поверителни данни.


title: Дело T-728/21: Жалба, подадена на 5 ноември 2021 г. — LW/Комисия

text:
               10.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 11/38

      Жалба, подадена на 5 ноември 2021 г. — LW/Комисия
      (Дело T-728/21)
      (2022/C 11/53)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: LW (представители: L. Levi и N. Flandin, lawyers)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решението на ответника да премести жалбоподателя на друга длъжност в рамките на същия отдел;

                  —

                  заедно с това и доколкото е необходимо, да отмени обжалваното решение на ответника, с което е отхвърлена жалбата, подадена от жалбоподателя по административен ред, срещу решението за преместване;

                  —

                  да му присъди обезщетение за неимуществени вреди и

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква шест основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: решението за преместване засяга правните интереси на жалбоподателя.

                  2.

                  Второ основание: решението за преместване не е взето от компетентния орган по назначаване.

                  3.

                  Трето основание: решението за преместване и обжалваното решение са били приети в нарушение на член 7, параграф 1 от Правилника за длъжностните лица.

                  4.

                  Четвърто основание: решението за преместване и обжалваното решение нарушават принципа на задължението за полагане на грижа.

                  5.

                  Пето основание: решението за преместване и обжалваното решение нарушават задължението за излагане на мотиви.

                  6.

                  Шесто основание: решението за преместване и обжалваното решение са опорочени от конфликт на интереси.


title: Дело C-233/20: Решение на Съда (седми състав) от 25 ноември 2021 г. (преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof — Австрия) — WD/job-medium GmbH, в ликвидация (Преюдициално запитване — Социална политика — Директива 2003/88/EО — Защита на безопасността и здравето на работниците — Член 7, параграф 1 — Право на финансово обезщетение, заместващо платен годишен отпуск, неизползван преди прекратяването на трудовото правоотношение — Предсрочно прекратяване на трудовото правоотношение от служителя)

text:
               31.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 51/8

      Решение на Съда (седми състав) от 25 ноември 2021 г. (преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof — Австрия) — WD/job-medium GmbH, в ликвидация
      (Дело C-233/20) (1)

      (Преюдициално запитване - Социална политика - Директива 2003/88/EО - Защита на безопасността и здравето на работниците - Член 7, параграф 1 - Право на финансово обезщетение, заместващо платен годишен отпуск, неизползван преди прекратяването на трудовото правоотношение - Предсрочно прекратяване на трудовото правоотношение от служителя)
      (2022/C 51/09)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Oberster Gerichtshof

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: WD

         Ответник: job-medium GmbH, в ликвидация

         Диспозитив

                  1)

                  Член 7 от Директива 2003/88/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време и член 31, параграф 2 от Хартата на основните права на Европейския съюз трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална разпоредба, съгласно която, ако работникът или работничката предсрочно прекрати едностранно трудовото правоотношение без основателна причина, не се дължи финансово обезщетение за неизползван платен годишен отпуск за текущата последна работна година.

                  2)

                  Не е необходимо националният съд да проверява дали за работника е било невъзможно да използва дните платен отпуск, на които е имал право.

         (1)  ОВ C 297, 7.9.2020 г.


title: Дело C-274/20: Решение на Съда (шести състав) от 16 декември 2021 г. (преюдициално запитване от Giudice di pace di Massa — Италия) — GN, WX/Prefettura di Massa Carrara — Ufficio Territoriale del Governo di Massa Carrara (Преюдициално запитване — Член 63 ДФЕС — Свободно движение на капитали — Движение по пътищата — Регистрация и данъчно облагане на моторни превозни средства — Водач, пребиваващ в държава членка — Превозно средство, регистрирано в друга държава членка — Превозно средство, предоставено безвъзмездно за краткосрочно ползване — Национална правна уредба, която забранява на лицата, пребиваващи в Италия повече от 60 дни, да се движат в тази държава членка с превозно средство, регистрирано в чужбина)

text:
               21.2.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 84/15

      Решение на Съда (шести състав) от 16 декември 2021 г. (преюдициално запитване от Giudice di pace di Massa — Италия) — GN, WX/Prefettura di Massa Carrara — Ufficio Territoriale del Governo di Massa Carrara
      (Дело C-274/20) (1)

      (Преюдициално запитване - Член 63 ДФЕС - Свободно движение на капитали - Движение по пътищата - Регистрация и данъчно облагане на моторни превозни средства - Водач, пребиваващ в държава членка - Превозно средство, регистрирано в друга държава членка - Превозно средство, предоставено безвъзмездно за краткосрочно ползване - Национална правна уредба, която забранява на лицата, пребиваващи в Италия повече от 60 дни, да се движат в тази държава членка с превозно средство, регистрирано в чужбина)
      (2022/C 84/16)
      Език на производството: италиански

         Запитваща юрисдикция

      Giudice di pace di Massa

         Страни в главното производство

         Жалбоподатели: GN, WX

         Ответник: Prefettura di Massa Carrara — Ufficio Territoriale del Governo di Massa Carrara

         Диспозитив

      Член 63, параграф 1 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска правна уредба на държава членка, която забранява на лице, което е установило своето местопребиваване в тази държава членка преди повече от 60 дни, да се движи в нея с моторно превозно средство, регистрирано в друга държава членка, независимо кое е лицето, на чието име е регистрирано превозното средство, без да се взема предвид продължителността на използване на посоченото превозно средство в първата държава членка и без засегнатото лице да може да се позовава на право на освобождаване, когато същото превозно средство нито е предназначено за трайно използване основно в първата държава членка, нито е било действително използвано по такъв начин.

         (1)  ОВ C 297, 7.9.2020 г.


title: Дело C-395/20: Решение на Съда (първи състав) от 21 декември 2021 г. (преюдициално запитване от Landgericht Düsseldorf — Германия) — EP, GM/Corendon Airlines Turistik Hava Tasimacilik A.Ş. (Преюдициално запитване — Въздушен транспорт — Регламент (ЕО) № 261/2004 — Общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отмяна или голямо закъснение на полети — Член 2, буква л) — Член 5, параграф 1 — Промяна на часа на излитане на полет — Отложено с около три часа излитане — Информиране на пътниците девет дни преди излитането — Понятия за отмяна и за закъснение)

text:
               21.2.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 84/16

      Решение на Съда (първи състав) от 21 декември 2021 г. (преюдициално запитване от Landgericht Düsseldorf — Германия) — EP, GM/Corendon Airlines Turistik Hava Tasimacilik A.Ş.
      (Дело C-395/20) (1)

      (Преюдициално запитване - Въздушен транспорт - Регламент (ЕО) № 261/2004 - Общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отмяна или голямо закъснение на полети - Член 2, буква л) - Член 5, параграф 1 - Промяна на часа на излитане на полет - Отложено с около три часа излитане - Информиране на пътниците девет дни преди излитането - Понятия за отмяна и за закъснение)
      (2022/C 84/18)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Landgericht Düsseldorf

         Страни в главното производство

         Жалбоподатели: EP, GM

         Ответник: Corendon Airlines Turistik Hava Tasimacilik A.Ş.

         Диспозитив

      Член 2, буква л) и член 5, параграф 1 от Регламент (EО) № 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91 трябва да се тълкуват в смисъл, че даден полет не може да се счита за „отменен“ по смисъла на тези разпоредби, когато опериращият въздушен превозвач е отложил часа на излитане на този полет с по-малко от три часа, без по друг начин да е променял този полет.

         (1)  ОВ C 399, 23.11.2020 г.