title: Съединени дела T-156/13 и T-373/14: Решение на Общия съд от 18 септември 2015 г. — Petro Suisse Intertrade/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки срещу Иран с цел предотвратяване на разпространението на ядрено оръжие — Замразяване на средства — Жалба за отмяна — Субдържавно образувание — Процесуална легитимация и правен интерес — Допустимост — Право на изслушване — Задължение за уведомяване — Задължение за мотивиране — Право на защита — Явна грешка в преценката — Право на собственост)

text:
               23.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 389/30

         Решение на Общия съд от 18 септември 2015 г. — Petro Suisse Intertrade/Съвет
   (Съединени дела T-156/13 и T-373/14) (1)

   ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Иран с цел предотвратяване на разпространението на ядрено оръжие - Замразяване на средства - Жалба за отмяна - Субдържавно образувание - Процесуална легитимация и правен интерес - Допустимост - Право на изслушване - Задължение за уведомяване - Задължение за мотивиране - Право на защита - Явна грешка в преценката - Право на собственост))
   (2015/C 389/31)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Petro Suisse Intertrade Co. SA (Пулѝ, Швейцария) (представители: J. Grayston, solicitor, P. Gjørtler, G. Pandey, D. Rovetta, N. Pilkington и D. Sellers, адвокати)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bishop и I. Rodios)

      Предмет

   Жалба за отмяна, от една страна, на Решение 2012/829/ОВППС на Съвета от 21 декември 2012 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 356, стр. 71 и поправка в ОВ L 268, 2013 г., стр. 19) и на Регламент за изпълнение (ЕС) № 1264/2012 на Съвета от 21 декември 2012 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 356, стр. 55 и поправка в ОВ L 268, 2013 г., стр. 18), и от друга страна, на решението на Съвета, съдържащо се в писмото от 14 март 2014 г., за запазване на ограничителните мерки срещу жалбоподателя

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Petro Suisse Intertrade Co. SA понася, наред с направените от него съдебни разноски, и тези на Съвета на Европейския съюз.

      (1)  ОВ C 147, 25.5.2013 г.


title: Дело T-263/14: Жалба, подадена на 28 април 2014 г.  — Hydro Aluminium Rolled Products и др./Комисия

text:
               14.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 223/22

         Жалба, подадена на 28 април 2014 г. — Hydro Aluminium Rolled Products и др./Комисия
   (Дело T-263/14)
   2014/C 223/27
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподатели: Hydro Aluminium Rolled Products GmbH (Гревенбройх, Германия), Aluminium Norf GmbH (Нойс, Германия) и Trimet Aluminium SE (Есен, Германия) (представители: U. Karpenstein и C. Johann, Rechtsanwälte)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               на основание на член 264 ДФЕС да отмени решението на Европейската комисия от 18 декември 2013 г. в процедурата относно държавна помощ SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) — Германия, подкрепа за електроенергия от възобновяеми източници и намалена допълнителна такса по EEG за енергоемките потребители, C (2013) 4424 окончателен,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат две правни основания.

               1.

               Първо правно основание: не са използвани ресурси на държава членка по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС.
               По първото правно основание жалбоподателите твърдят, че Комисията неправилно е приела, че в рамките на финансовите потоци, предвидени с Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien (Закон за приоритета на възобновяемите енергийни източници, наричан по-нататък „EEG“), са използвани „ресурси на държава членка“ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС.

                           —

                           Комисията неправилно приела, че в рамките на финансовите потоци, предвидени с EEG, са използвани ресурси на държава членка по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС.

                           —

                           Допълнителната такса по EEG се заплащала само от частни лица. Освен това събраните ресурси не можели да бъдат считани за държавни. По отношение както на допълнителната такса по EEG, така и на намалението ѝ в полза на енергоемките потребители липсвал изискваният постоянен държавен контрол и свързаната с него възможност за действителен достъп от страна на органите.

                           —

                           Във всички случаи с намаляването на допълнителната такса за енергоемките потребители държавата не се отказвала от приходи, които иначе можела да събере. Средствата за намалението се осигурявали само от частни ресурси, и по-специално от по-високите допълнителни такси за всеки доставен киловатчас електроенергия за непривилегировани крайни потребители. Поради това т.нар. особен компенсационен режим по EEG не водел до спад на общите приходи от допълнителната такса по EEG, а само до вътрешното преразпределение на разходите.

               2.

               Второ правно основание: не е налице селективно поставяне в по-благоприятно положение по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС.
               По второто правно основание жалбоподателите твърдят, че противно на считаното от Комисията, т.нар. особен компенсационен режим по EEG не предвижда селективно поставяне в по-благоприятно положение по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС. Разграничението между енергоемки и неенергоемки потребители се дължало на логиката на режима на допълнителната такса по EEG и затова поначало не било селективно.


title: Дело T-279/17: Жалба, подадена на 11 май 2017 г. — Hermann Bock/EUIPO (Push and Ready)

text:
               3.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/37

         Жалба, подадена на 11 май 2017 г. — Hermann Bock/EUIPO (Push and Ready)
   (Дело T-279/17)
   (2017/C 213/50)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Hermann Bock GmbH (Ферл, Германия) (представители: S. Maaßen и V. Schoene, Rechtsanwälte)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Данни за производството пред EUIPO

      Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словния елемент „Push and Ready“ — заявка за регистрация № 14 758 205

      Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 23 януари 2017 г. по преписка R 1279/2016-5

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение, връчено на 1 март 2017 г., с което апелативният състав потвърждава, че фигуративна марка № 014758205 не може да бъде регистрирана и да върне делото на службата за ново произнасяне.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-398/14: Иск, предявен на 20 август 2014 г.  — Комисия/Португалия

text:
               27.10.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 380/3

         Иск, предявен на 20 август 2014 г. — Комисия/Португалия
   (Дело C-398/14)
   2014/C 380/03
   Език на производството: португалски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: P. Guerra e Andrade и E. Manhaeve)

      Ответник: Република Португалия

      Искания на ищеца

               —

               Да се обяви, че като не е осигурила подходяща степен на пречистване на градските отпадъчни води в 52 изброени агломерации, по отношение на които се установява нарушението, Португалската република не е изпълнила задълженията, произтичащи от член 4 от Директива 91/271/ЕИО (1) за пречистването на градските отпадъчни води.

               —

               да се осъди Република Португалия да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Член 4 от Директива 91/271/ЕИО предвижда по-специално, че най-късно до 31 декември 2005 г. заустванията на градски отпадъчни води в сладки води и устия, произлизащи от агломерации с еквивалент жители между 2  000 и 10  000, преди заустването им да бъдат подложени на вторично пречистване или на друга равностойна обработка.
   Комисията счита, че в Португалия съществува системен проблем, тъй като португалската държава не е приела мерки за планиране с оглед изпълнението на разпоредбите на Директива 91/271/ЕИО нито на национално, нито на регионално равнище.

      (1)  Директива 91/271/ЕИО на Съвета от 21 май 1991 година за пречистването на градските отпадъчни води ОВ L 135, стр. 40; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 43


title: Дело C-586/13: Преюдициално запитване, отправено от Pesti Központi Kerületi Bíróság (Унгария) на 20 ноември 2013 г. — Martin Meat Kft./Simonfay Géza и Ulrich Salburg

text:
               8.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 71/3

      Преюдициално запитване, отправено от Pesti Központi Kerületi Bíróság (Унгария) на 20 ноември 2013 г. — Martin Meat Kft./Simonfay Géza и Ulrich Salburg
      (Дело C-586/13)
      (2014/C 71/04)
      Език на производството: унгарски

         Запитваща юрисдикция

      Pesti Központi Kerületi Bíróság

         Страни в главното производство

         Ищец: Martin Meat Kft.

         Ответник: Simonfay Géza, Ulrich Salburg

         Преюдициални въпроси

                  1.

                  Може ли да се говори за „предлагане на работници за наемане на работа“ по смисъла на правото на Съюза, и в частност на дефиницията, съдържаща се в Решение на Съда на Европейския съюз по съединени дела C-307/09—C-309/09 (1), когато изпълнителят се задължава да обработва, със свои работници, половин трупове от говеда в кланицата на възложителя, в предоставените му от същия под наем помещения, и да ги разфасова в готови за продажба опаковки месо, като се има предвид, че уговореното в полза на изпълнителя възнаграждение зависи от обработените килограми месо и подлежи на намаление, ако същото е некачествено, както и че в приемащата държава членка изпълнителят предоставя услуги само на въпросния възложител и последният проверява качеството на работата по месообработка?

                  2.

                  Посоченият в Решение на Съда на Европейския съюз по съединени дела C-307/09—C-309/09 основен принцип, че в периода на прилагане на преходните разпоредби относно свободното движение на работници, съдържащи се в присъединителните договори на държавите членки, присъединили се към Европейския съюз на 1 май 2004 г., са възможни ограничения във връзка с предлагането на работници за наемане на работа, приложим ли е и по отношение на командироването на работници — в рамките на предлагането на работници за наемане на работа — които са изпратени в Австрия от дружество със седалище в държава членка, присъединила се към Европейския съюз на 1 май 2004 г., при положение че командироването не се извършва в защитен съгласно присъединителните договори сектор?

         (1)  Решение на Съда (втори състав) от 10 февруари 2011 г.


title: Дело C-524/08: Определение на председателя на Съда от 26 март 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Португалска република

text:
               1.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 180/36

         Определение на председателя на Съда от 26 март 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Португалска република
   (Дело C-524/08) (1)

   2009/C 180/65

      Език на производството: португалски

   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 19, 24.1.2009 г.


title: Дело T-237/15: Решение на Общия съд от 22 септември 2016 г. — Łabowicz/EUIPO — Pure Fishing (NANO) (Марка на Европейския съюз — Производство за обявяване на недействителност — Фигуративна марка на Европейския съюз „NANO“ — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Член 52, параграфи 1 и 2 от Регламент № 207/2009)

text:
               7.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 410/14

         Решение на Общия съд от 22 септември 2016 г. — Łabowicz/EUIPO — Pure Fishing (NANO)
   (Дело T-237/15) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство за обявяване на недействителност - Фигуративна марка на Европейския съюз „NANO“ - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Член 52, параграфи 1 и 2 от Регламент № 207/2009))
   (2016/C 410/18)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Edward Łabowicz (Клодзко, Полша) (представител: M. Żygadło, адвокат)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: L. Rampini)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Pure Fishing, Inc. (Спирит Лейк, Айова, Съединени американски щати) (представител: J. Dickerson, solicitor)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 5 март 2015 г. (преписка R 2426/2013-1), постановено в производство за обявяване на недействителност между Pure Fishing и г-н Łabowicz

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда г-н Edward Łabowicz да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 228, 13.7.2015 г.


title: Дело T-203/09: Жалба, подадена на 25 май 2009 г. — Olymp Bezner/СХВП — Bellido (Olymp)

text:
               18.7.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 167/20

         Жалба, подадена на 25 май 2009 г. — Olymp Bezner/СХВП — Bellido (Olymp)
   (Дело T-203/09)
   2009/C 167/40
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Olymp Bezner GmbH & Co. KG (Bietigheim-Bissingen, Германия) (представители: J. Dönch и M. Eck, lawyers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Miguel Bellido, S.A. (Manzanares, Ciudad Real, Испания)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 11 март 2009 година по преписка R 531/2008-2, и

               —

               да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: словната марка „Olymp“ за стоки от клас 25

      Притежател на марката на Общността: жалбоподателят

      Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав

      Право върху марката на страната, която иска обявяване на недействителността: испанска регистрация на фигуративната марка „OLIMPO“ за стоки от клас 25

      Решение на отдела по заличаването: обявява разглежданата марка на Общността за недействителна

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета) и на член 52, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета (понастоящем член 53, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета), доколкото апелативният състав е допуснал грешка като е приел, че съществува вероятност от объркване поради факта, че разглежданите марки не са сходни във визуално, фонетично или концептуално отношение.


title: Дело F-81/11: Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 19 юни 2013 г. — BY/AESA (Персонал на ЕААБ — Срочно нает служител — Допустимост — Срокове за обжалване — Неблагоприятен доклад за оценка — Преназначаване — Психически тормоз — Злоупотреба с власт)

text:
               31.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/43

         Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 19 юни 2013 г. — BY/AESA
   (Дело F-81/11) (1)

   (Персонал на ЕААБ - Срочно нает служител - Допустимост - Срокове за обжалване - Неблагоприятен доклад за оценка - Преназначаване - Психически тормоз - Злоупотреба с власт)
   2013/C 252/72
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: BY (Lasne, Белгия) (представител: адв. B.-H. Vincent)

      Ответник: Европейска агенция за авиационна безопасност (ЕААБ) (представители: M. F. Manuhutu, подпомаган от адв. D. Waelbroeck и адв. A. Duron)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението за преназначаване на жалбоподателя на неуправленска длъжност в интерес на службата вследствие на неблагоприятен доклад за оценка, както и искане за заплащане на жалбоподателя на обезщетение за вредите, които твърди, че е претърпял.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               BY понася направените от него съдебни разноски и се осъжда да понесе разноските, направени от Европейската агенция за авиационна безопасност.

      (1)  ОВ C 340, 19.11.2011 г., стр. 41


title: Дело T-25/06: Решение на Общия съд от 9 септември 2011 г. — Alliance One International/Комисия (Конкуренция — Картели — Италиански пазар на изкупуване и първична преработка на суров тютюн — Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО — Определяне на цените и разпределяне на пазара — Отговорност за неправомерното поведение — Глоби)

text:
               22.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 311/32

         Решение на Общия съд от 9 септември 2011 г. — Alliance One International/Комисия
   (Дело T-25/06) (1)

   (Конкуренция - Картели - Италиански пазар на изкупуване и първична преработка на суров тютюн - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Определяне на цените и разпределяне на пазара - Отговорност за неправомерното поведение - Глоби)
   2011/C 311/54
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Alliance One International, Inc. (Danville, Вирджиния, Съединени щати) (представители: C. Osti и A. Prastaro, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално É. Gippini Fournier и F. Amato, впоследствие É. Gippini Fournier и N. Khan)

      Предмет

   Искане за частична отмяна на Решение C(2005) 4012 окончателен на Комисията от 20 октомври 2005 година относно производство по прилагане на член 81, параграф 1 [ЕО] (дело COMP/C.38.281/B.2 — Суров тютюн — Италия) и при условията на евентуалност искане за намаляване на размера на глобата, наложена на Alliance One International

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Alliance One International, Inc. да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 60, 11.3.2006 г.


title: Дело C-161/08: Решение на Съда (трети състав) от 14 май 2009 г. (преюдициално запитване от Hof van beroep te Antwerpen, Белгия) — Internationaal Verhuis- en Transportsbedrijf Jan de Lely BV/Belgische Staat ( Свободно движение на стоки — Общностен транзит — Международни превози, извършвани под покритието на карнет ТИР — Нарушения или нередности — Срок за уведомяване — Срок за представянето на доказателството за мястото, където е извършено нарушението или нередовността )

text:
               4.7.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 153/13

         Решение на Съда (трети състав) от 14 май 2009 г. (преюдициално запитване от Hof van beroep te Antwerpen, Белгия) — Internationaal Verhuis- en Transportsbedrijf Jan de Lely BV/Belgische Staat
   (Дело C-161/08) (1)

   („Свободно движение на стоки - Общностен транзит - Международни превози, извършвани под покритието на карнет ТИР - Нарушения или нередности - Срок за уведомяване - Срок за представянето на доказателството за мястото, където е извършено нарушението или нередовността“)
   2009/C 153/25
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hof van beroep te Antwerpen

      Страни в главното производство

      Ищец: Internationaal Verhuis- en Transportsbedrijf Jan de Lely BV

      Ответник: Belgische Staat

      Предмет

   Преюдициално запитване — Hof van beroep te Antwerpen — Тълкуване на член 2 от Регламент (ЕИО) № 1593/91 на Комисията от 12 юни 1991 година относно условия за прилагане на Регламент (ЕИО) № 719/91 на Съвета относно използването в Общността на карнети ТИР и карнети ATA в качеството им на документи за транзитен превоз (ОВ L 148, стp. 11) във връзка с член 11 от Конвенцията ТИР — Нарушения или нередовности — Срок за нотифициране

      Диспозитив

               1)

               Член 2, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 1593/91 на Комисията от 12 юни 1991 година за прилагане на Регламент (ЕИО) № 719/91 на Съвета относно използването в Общността на карнети ТИР и на карнети ATA като транзитни документи, разглеждан във връзка с член 11, параграф 1 от Митническата конвенция относно международния превоз на стоки под покритието на карнети ТИР, подписана в Женева (Швейцария) на 14 ноември 1975 година, трябва да се тълкува в смисъл, че неспазването на срока за уведомяване за неприключването на карнета ТИР спрямо титуляра на този карнет не води до изгубване от страна на компетентните митнически органи на правото да пристъпят към събиране на митата и таксите, дължими във връзка с международен превоз на стоки под покритието на споменатия карнет.

               2)

               Член 2, параграфи 2 и 3 от Регламент № 1593/91, разглеждан във връзка с член 11, параграфи 1 и 2 от Митническата конвенция относно международния превоз на стоки под покритието на карнети ТИР, подписана в Женева на 14 ноември 1975 година, трябва да се тълкува в смисъл, че той определя единствено срока за представянето на доказателството за редовността на транспортната операция, а не и срока, в който трябва да бъдат представени доказателствата за мястото, където е извършено нарушението или нередовността. Задача на националния съд е да определи според принципите на своето национално право, приложими в областта на доказването, дали в конкретния случай, с който е сезиран, и предвид всички обстоятелства доказателствата са били представени в срок. Националният съд обаче трябва да преценява този срок при спазване на общностното право, и по-специално като отчита факта, че от една страна, срокът не трябва да е прекомерно дълъг с оглед на това събирането на дължимите в друга държава-членка суми да е юридически и материално възможно, а от друга — че срокът не трябва да поставя титуляра на карнет ТИР в материална невъзможност да представи гореспоменатите доказателства.

      (1)  ОВ C 183, 19.7.2008 г.


title: Дело C-502/08: Решение на Съда (седми състав) от 1 октомври 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания (Неизпълнение на задължения от държава членка — Директива 2005/60/ЕО — Предотвратяване използването на финансовата система за целите на изпирането на пари и финансирането на тероризъм — Липса на пълно транспониране — Липса на съобщение за мерките за транспониране)

text:
               21.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/13

         Решение на Съда (седми състав) от 1 октомври 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания
   (Дело C-502/08) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 2005/60/ЕО - Предотвратяване използването на финансовата система за целите на изпирането на пари и финансирането на тероризъм - Липса на пълно транспониране - Липса на съобщение за мерките за транспониране)
   2009/C 282/24
   Език на производството: испански

      Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: P. Dejmek и E. Adsera Ribera)

      Ответник: Кралство Испания (представител: J. López-Medel Bascones)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Неприемане в предвидения срок на необходимите разпоредби за съобразяване с Директива 2005/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 октомври 2005 година за предотвратяване използването на финансовата система за целите на изпирането на пари и финансирането на тероризъм (ОВ L 309, стр. 15; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 2, стр. 214)

      Диспозитив

               1.

               Като не е приело всички законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2005/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 октомври 2005 година за предотвратяване използването на финансовата система за целите на изпирането на пари и финансирането на тероризъм, и като не е съобщило на Комисията на Европейските общности разпоредбите на вътрешното право, за които се предполага, че осигуряват това съобразяване, Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по член 45 от тази директива.

               2.

               Осъжда Кралство Испания да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 6, 10.1.2009 г.


title: Дело C-341/08: Решение на Съда (голям състав) от 12 януари 2010 г. (преюдициално запитване от Sozialgericht Dortmund, Германия) — Domnica Petersen/Berufungsausschuss für Zahnärzte für den Bezirk Westfalen-Lippe (Директива 2000/78/ЕО — Член 2, параграф 5 и член 6, параграф 1 — Забрана на дискриминация, основана на възраст — Национална разпоредба, която определя на 68 години максималната възраст за упражняване на професията зъболекар, който работи по договор със здравната каса — Преследвана цел — Понятие за мярка, необходима за защита на общественото здраве — Съгласуваност — Съответен и подходящ характер на мярката)

text:
               3.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 179/4

         Решение на Съда (голям състав) от 12 януари 2010 г. (преюдициално запитване от Sozialgericht Dortmund, Германия) — Domnica Petersen/Berufungsausschuss für Zahnärzte für den Bezirk Westfalen-Lippe
   (Дело C-341/08) (1)

   (Директива 2000/78/ЕО - Член 2, параграф 5 и член 6, параграф 1 - Забрана на дискриминация, основана на възраст - Национална разпоредба, която определя на 68 години максималната възраст за упражняване на професията зъболекар, който работи по договор със здравната каса - Преследвана цел - Понятие за мярка, необходима за защита на общественото здраве - Съгласуваност - Съответен и подходящ характер на мярката)
   2010/C 179/05
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Sozialgericht Dortmund

      Страни в главното производство

      Ищец: Domnica Petersen

      Ответник: Berufungsausschuss für Zahnärzte für den Bezirk Westfalen-Lippe

      В присъствието на: AOK Westfalen-Lippe, BKK-Landesverband Nordrhein-Westfalen, Vereinigte IKK, Deutsche Rentenversicherung Knappschaft-Bahn-See — Dezernat 0.63, Landwirtschaftliche Krankenkasse NRW, Verband der Angestellten-Krankenkassen eV, AEV — Arbeiter-Ersatzkassen-Verband eV, Kassenzahnärztliche Vereinigung Westfalen-Lippe

      Предмет

   Преюдициално запитване — Sozialgericht Dortmund — Тълкуване на член 6 от Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (ОВ L 303, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 7) — Забрана за дискриминация, основана на възраст — Понятие за законосъобразна цел, която може да обоснове разлика в третирането, основана на възраст, както и за подходящи и необходими средства, позволяващи да се осъществи тази цел — Национална разпоредба, която с оглед на защитата на здравето на пациентите определя максималната възраст за упражняване на професията на зъболекар по договор със здравна каса

      Диспозитив

               1.

               Член 2, параграф 5 от Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална мярка като разглежданата в главното производство, определяща максимална възрастова граница за упражняване на професията на зъболекар, който работи по договор със здравната каса, в случая 68 години, когато единствената цел на тази разпоредба е да защити здравето на пациентите срещу понижаването на професионалните умения на тези зъболекари след посочената възраст, доколкото същата възрастова граница не се прилага за зъболекарите, които не работят по договор със здравната каса.
               Член 6, параграф 1 от Директива 2000/78 трябва да се тълкува в смисъл, че допуска подобна мярка, когато тя има за цел да разпредели възможностите за заетост между поколенията в рамките на професията зъболекар, който работи по договор със здравната каса, ако с оглед на положението на съответния трудов пазар тази мярка е подходяща и необходима за постигането на посочената цел.
               Националният съд трябва да определи каква цел преследва мярката, установяваща посочената възрастова граница, като провери причините за оставянето в сила на тази мярка.

               2.

               Когато с оглед на преследваната от нея цел правна уредба като разглежданата в главното производство противоречи на Директива 2000/78, националният съд, който е сезиран със спор между частноправен субект и административен орган, какъвто е Berufungsausschuss für Zahnärzte für den Bezirk Westfalen-Lippe, трябва да остави без приложение тази правна уредба, дори когато тя предхожда директивата и националното право не предвижда възможност това правило да не се приложи.

      (1)  ОВ C 260, 11.10.2008 г.


title: Дело C-205/11 P: Жалба, подадена на 27 април 2011 г. от Fédération Internationale de Football Association (FIFA) срещу решение на Общия съд (седми състав) от 17 февруари 2011 г. по дело T-68/08, Fédération Internationale de Football Association (FIFA)/Европейска комисия

text:
               6.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 232/13

         Жалба, подадена на 27 април 2011 г. от Fédération Internationale de Football Association (FIFA) срещу решение на Общия съд (седми състав) от 17 февруари 2011 г. по дело T-68/08, Fédération Internationale de Football Association (FIFA)/Европейска комисия
   (Дело C-205/11 P)
   2011/C 232/22
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Fédération internationale de football association (FIFA) (представители: A. Barav и D. Reymond, avocats)

      Други страни в производството: Европейска комисия, Кралство Белгия, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска Съдът:

               —

               да потвърди Решението на Общия съд, постановено на 17 февруари 2011 г. по дело T-68/08 що се отнася до допустимостта;

               —

               да отмени Решението на Общия съд от 17 февруари 2011 г. по дело T-68/08 по същество доколкото с него се одобрява включването на срещите от световното първенство на FIFA, които „не са от първостепенно значение“ в съставения от Обединеното кралство списък на събития от голямо значение за обществото“ по смисъла на Директивата;

               —

               да постанови окончателно решение по делото в съответствие с член 61 от Статута на Съда;

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски, направени от FIFA в производството пред първата инстанция и в производството по обжалване.

      Правни основания и основни доводи

   1.   Грешка при прилагане на правото, нарушаване на член 36 от Статута на Съда, нарушаване на член 3a, параграф 2 от Директива 89/552/ЕИО
       (1), изменена с Директива 97/36/ЕО
       (2)
      и на правото на ЕС, неправилно прилагане на член 296 ДФЕС (излизане извън границите на съдебния контрол, противоречие в мотивите, въвеждане на мотиви, които не се съдържат в обжалваното решение относно квалифицирането на световното първенство на FIFA и в резултат от това извеждане на погрешни правни изводи, обръщане на тежестта на доказване)
   Жалбоподателят твърди, че Общият съд е нарушил правото на ЕС като е изложил мотиви, които не се съдържат в решението на Комисията (3), за да приеме, че Комисията правилно квалифицирала световното първенство на FIFA като имащо „единен характер“ за целите на Директива 89/552/ЕИО, изменена с Директива 97/36/ЕО, като посочил противоречиви и несъстоятелни мотиви, като приел, че не е необходимо държавите членки да посочват специални основания, за да включат цялото световно първенство на FIFA в техните списъци със събития от голямо значение и като разместил тежестта на доказване.
   2.   Грешка при прилагане на правото, нарушаване на член 3a, параграф 1 от Директива 89/552/ЕИО, изменена с Директива 97/36/ЕО, нарушаване на член 36 от Статута на Съда, неправилно прилагане на член 296 ДФЕС (изводът, че Комисията правилно приела, че списъкът с мерки на Обединеното кралство бил съставен „по ясен и прозрачен начин“)
   Жалбоподателят посочва, че Общият съд е нарушил правото на ЕС като е приел за законосъобразен извода на Комисията, че списъкът на Обединеното кралство бил съставен „по ясен и прозрачен начин“, в съответствие с изискванията на Директива 89/552/ЕИО, изменена с Директива 97/36/ЕО, независимо от обстоятелството, че включването на цялото световно първенство на FIFA в този списък било решено въпреки единодушното противно становище на компетентните национални служби, което освен това е представено на Комисията с мотива, че то не е съществувало към датата, на която е бил съставен посоченият списък.
   3.   Грешка при прилагане на правото, нарушаване на член 3a, параграф 1 от Директива 89/552/ЕИО, изменена с Директива 97/36/ЕО, неправилно прилагане на член 296 ДФЕС, нарушаване на член 36 от Статута на Съда (неправилна квалификация на световното първенство на FIFA, излизане извън границите на съдебния контрол, съдебно решение, основано на съображения, които не се съдържат в обжалваното решение, погрешна преценка на фактите, свързани със срещите, които „не са от първостепенно значение“ и в резултат от това стигане до погрешни правни изводи, приемане, че посочените в обжалваното решение мотиви са достатъчни, липса на произнасяне по изложените доводи)
   Жалбоподателят твърди, че Общият съд е нарушил правото на ЕС като е приел извода на Комисията за законосъобразен, както и че тя е представила достатъчно мотиви за това, че цялото световно първенство на FIFA е събитие от голямо значение за обществото на Обединеното кралство по смисъла на Директива 89/552/ЕИО, изменена с Директива 97/36/ЕО. По-специално Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото и направил погрешни правни изводи въз основа на фактите като възприел необоснованите изводи на Комисията, че световно първенство на FIFA в неговата цялост има „особен отзвук в Обединеното кралство“, традиционно се излъчва на живо по безплатните телевизионни канали, както и че привлича множество телевизионни зрители.
   4.   Грешка при прилагане на правото, нарушаване на член 3a, параграфи 1 и 2 от Директива 89/552/ЕИО, изменена с Директива 97/36/ЕО, неправилно прилагане на член 296 ДФЕС, нарушаване на член 36 от Статута на Съда (неспазване на обхвата на съдебния контрол, постановяване, че Комисията законосъобразно е приела и е представила достатъчно мотиви за извода си, че оповестените от Обединеното кралство мерки са съвместими с правото на ЕС, както и че ограниченията, до които те са довели, са пропорционални, неправилно тълкуване на обхвата на правото на информация и на обществения интерес за широк достъп до излъчваните по телевизията събития от голямо значение за обществото)

      Това правно основание е разделено на три части:

   Първа част: Жалбоподателят твърди, че Общият съд нарушил правото на ЕС като е приел за законосъобразен изводът на Комисията, че оповестените от Обединеното кралство мерки били съвместими с правото на ЕС, въпреки че ограниченията на правото на установяване не са разгледани в обжалваното решение. Освен това Общият съд нарушил правото на ЕС като приел, че ограниченията на правото на установяване били пропорционални, както и че изводът на Комисията, че ограниченията на свободата на предоставяне на услуги били пропорционални бил законосъобразен и тя представила достатъчно мотиви за това.
   Втора част: Жалбоподателят твърди, че Общият съд нарушил правото на ЕС като приел за законосъобразен изводът на Комисията, че оповестените от Обединеното кралство мерки са съвместими с правото на ЕС, въпреки че ограниченията на правото на собственост на FIFA не са били разгледани в обжалваното решение. Общият съд нарушил правото на ЕС и като приел, че ограниченията на правото на собственост на FIFA били пропорционални.
   Трета част: Жалбоподателят твърди, че Общият съд нарушил правото на ЕС като приел за законосъобразен извода на Комисията, както и че тя е представила достатъчно мотиви в подкрепа на своя извод, че оповестените мерки на Обединеното кралство са съвместими с правилата на ЕС за конкуренцията, тъй като ограниченията на свободата за предоставяне на услуги били обосновани. По-нататък Общият съд нарушил правото на ЕС като приел, че Комисията не е трябвало да определя съответния пазар, за да прецени ограниченията на конкуренцията, както и че посочените мерки не се състояли в предоставяне на специални права по смисъла на член 106, параграф l ДФЕС.

      (1)  Директива 89/552/ЕИО на Съвета от 3 октомври 1989 година относно координирането на някои разпоредби, формулирани в действащи закони, подзаконови и административни актове на държавите членки, отнасящи се до упражняване на телевизионна дейност (ОВ L 298, стр. 23; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 215).

      (2)  Директива 97/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 30 юни 1997 година за изменение на Директива 89/552/ЕИО на Съвета относно координирането на някои разпоредби от законовите, подзаконовите и административните актове на държавите членки, отнасящи се до упражняването на дейности по телевизионно разпространение (ОВ L 202, стр. 60; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 2, стр. 232).

      (3)  Решение на Комисията 2007/730/ЕО от 16 октомври 2007 година относно съответствието с [правото] на Общността на мерки, предприети от Обединеното кралство, съгласно член 3а, параграф 1 от Директива 89/552/ЕИО на Съвета, относно координирането на някои разпоредби, формулирани в действащи закони, подзаконови и административни актове на държавите членки, отнасящи се до упражняване на телевизионна дейност (ОВ L 295, стр. 12).


title: Дело T-241/15 R: Определение на председателя на Общия съд от 2 юни 2015 г. — Buga/Парламент и др. (Обезпечително производство — Директива относно предотвратяване използването на финансовата система за целите на изпирането на пари и финансирането на тероризма — Молба за постановяване на временни мерки — Явна недопустимост на главния иск — Недопустимост)

text:
               27.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 245/28

         Определение на председателя на Общия съд от 2 юни 2015 г. — Buga/Парламент и др.
   (Дело T-241/15 R)
   ((Обезпечително производство - Директива относно предотвратяване използването на финансовата система за целите на изпирането на пари и финансирането на тероризма - Молба за постановяване на временни мерки - Явна недопустимост на главния иск - Недопустимост))
   (2015/C 245/34)
   Език на производството: румънски

      Страни

      Жалбоподател: Aurel Buga (Bacău, Румъния) (представител: M. Vasii, адвокат)

      Ответници: Европейски парламент, Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия

      Предмет

   Молба за постановяване на временни мерки, имаща за цел да се разпореди прекратяване от страна на румънските власти на наказателното производство, започнало срещу жалбоподателя пред национална юрисдикция.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля молбата за допускане на обезпечителни мерки.

               2)

               Общият съд не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело C-63/07: Иск, предявен на 8 февруари 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Австрия

text:
               24.3.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 69/13

         Иск, предявен на 8 февруари 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Австрия
   (Дело C-63/07)
   (2007/C 69/30)
   Език на производството: немски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: V. Kreuschitz и I. Kaufmann-Bühler)

      Ответник: Република Австрия
   Искания на ищеца

               —

               да се установи, че Република Австрия е нарушила задълженията си по член 14, параграф 1 от Директива № 2002/44/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 25 юни 2002 година относно минималните изисквания за здраве и безопасност, свързани с експозицията на работниците на рисковете от физически агенти (вибрации) (шестнадесета специална директива по смисъла на член 16, параграф 1 от Директива 89/391/ЕИО) (1), като не е приела необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби за транспониране на тази директива, съответно не е уведомила Комисията за подобни разпоредби,

               —

               да се осъди Република Австрия да заплати разноските.

         Правни основания и главни доводи
   Срокът за транспониране на директивата е изтекъл на 6 юли 2005 г.

      (1)  ОВ L 177, стр. 13.


title: Дело F-156/12: Решение на Съда на публичната служба (1-ви състав) от 18 ноември 2014 г. — McCoy/Комитет на регионите (Публична служба — Длъжностни лица — Иск за обезщетение — Неправомерни действия — Тормоз от страна на висшестоящи в йерархията — Професионално заболяване — Обезщетение на основание член 73 от Правилника, което не поправя изцяло претърпяната вреда — Искане за допълнително обезщетение)

text:
               19.1.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 16/48

      Решение на Съда на публичната служба (1-ви състав) от 18 ноември 2014 г. — McCoy/Комитет на регионите
      (Дело F-156/12) (1)

      (Публична служба - Длъжностни лица - Иск за обезщетение - Неправомерни действия - Тормоз от страна на висшестоящи в йерархията - Професионално заболяване - Обезщетение на основание член 73 от Правилника, което не поправя изцяло претърпяната вреда - Искане за допълнително обезщетение)
      (2015/C 016/72)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: McCoy (Брюксел, Белгия) (представител: L. Levi, avocat)

         Ответник: Комитет на регионите (представители: S. Bachotet и J.C Cañoto Argüelles, подпомагани от B. Wägenbaur, avocat)

         Предмет

      Искане за отмяна на решението, с което е отказано обезщетение за неправомерните действия на Комитета на регионите, и искане за поправяне на имуществените и неимуществените вреди.

         Диспозитив

                  1)

                  Осъжда Комитета на регионите на Европейския съюз да изплати на г-н McCoy сумата от 20 000 EUR.

                  2)

                  Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

                  3)

                  Комитетът на регионите на Европейския съюз понася направените от него съдебни разноски и покрива съдебните разноски, направени от г-н McCoy.

         (1)  ОВ C 71, 9.3.2013 г., стр. 31.


title: Дело C-115/13: Иск, предявен на 11 март 2013 г. — Европейска комисия/Унгария

text:
               4.5.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/11

         Иск, предявен на 11 март 2013 г. — Европейска комисия/Унгария
   (Дело C-115/13)
   2013/C 129/20
   Език на производството: унгарски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: C. Barslev и A. Sipos)

      Ответник: Унгария

      Искания на ищеца

               —

               да се приеме за установено, че Унгария не е изпълнила задълженията си по силата на членове 19—21 от Директива 92/83/ЕИО (1) във връзка с член 22, параграф 7 от същата директива и с член 3, параграф 1 от Директива 92/84/ЕИО (2), като е приела и е запазила в сила разпоредби, съгласно които при определени от националната правна уредба обстоятелства

                           —

                           се определя HUF 0 ставка на акциза при производството на етилов алкохол в дестилерии за конкретен клиент („bérfőzető“),

                           —

                           се освобождава от акциз производството на етилов алкохол от физически лица,

               —

               да се осъди Унгария да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Съгласно член 19 от Директива 92/83/ЕИО на Съвета от 19 октомври 1992 година за хармонизиране на структурата на акцизите върху алкохола и алкохолните напитки Унгария е длъжна да наложи върху дестилатите акциз със ставка, определена съгласно директивата, по-специално съгласно член 21 от нея, и да запази в сила национална уредба, която да е в съответствие с тези изисквания. От своя страна в член 22 от директивата са уредени случаите, в които държавите членки могат да налагат намалени акцизни ставки в сравнение със стандартната национална ставка на акциза.
   Съгласно член 64, параграф 3 от унгарския Закон CXXVII от 2003 г. за акцизите и специалните правила в областта на продажбата на акцизни стоки (a jövedéki adóról és a jövedéki termékek forgalmazásának különös szabályairól szóló 2003. évi CXXVII. törvény) при дестилация за конкретни клиенти акцизът върху дестилата, произведен със суровини на конкретния клиент, по чиято поръчка се извършва дестилацията, е 0 HUF за количество до 50 литра годишно за конкретен клиент. Директивата обаче не допуска прилагането на намалена ставка, която е по-малко от 50 % от стандартната национална ставка на акциза.
   Освен това, съгласно същия национален закон домашното производство на етилов алкохол е освободено от акциз за количество до 50 литра годишно. Директива 92/83/ЕИО не съдържа разпоредби относно освобождаването от акциз на домашното производство на етилов алкохол и затова Комисията счита, че не е възможно въвеждането на освобождаване от акциз на национално равнище да не наруши директивата. Ако волята на законодателя на Съюза беше да предвиди подобна възможност, съответната разпоредба в тази насока щеше да бъде включена изрично в директивата. При спазване на необходимите изисквания директивата позволява единствено освобождаване от акциз на домашното производство на бира, вино и други напитки, получени от ферментация.

      (1)  Директива 92/83/ЕИО на Съвета от 19 октомври 1992 година за хармонизиране на структурата на акцизите върху алкохола и алкохолните напитки (ОВ L 316, стр. 21; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 152).

      (2)  Директива 92/84/ЕИО на Съвета от 19 октомври 1992 година относно сближаването на акцизните ставки на алкохола и алкохолните напитки (ОВ L 316, стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 159).


title: Дело C-156/07: Искане за преюдициално заключение, направено от Consiglio di Stato (Италия) на 21 март 2007 г. — Salvatore Aiello и др./Comune di Milano, Sindaco di Milano, Comitato tecnico — scientifico per l'emergenza del traffico e della mobilità nella città di Milano, Provincia di Milano, Regione Lombardia, Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dell'Interno, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Euromilano SpA, Metropolitana milanese SpA

text:
               23.6.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 140/9

         Искане за преюдициално заключение, направено от Consiglio di Stato (Италия) на 21 март 2007 г. — Salvatore Aiello и др./Comune di Milano, Sindaco di Milano, Comitato tecnico — scientifico per l'emergenza del traffico e della mobilità nella città di Milano, Provincia di Milano, Regione Lombardia, Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dell'Interno, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Euromilano SpA, Metropolitana milanese SpA
   (Дело C-156/07)
   (2007/C 140/15)
   Език на производството: италиански
   Препращаща юрисдикция
   Consiglio di Stato
   Страни в главното производство

      Ищец: Salvatore Aiello и др.

      Ответник: Comune di Milano, Sindaco di Milano, Comitato tecnico — scientifico per l'emergenza del traffico e della mobilità nella città di Milano, Provincia di Milano, Regione Lombardia, Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dell'Interno, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Euromilano SpA, Metropolitana milanese SpA
   Преюдициални въпроси

               1)

               Дали член 2 от Директива 85/337/ЕИО (1), в частта, в която той предвижда, че проектите, за които е възможно да окажат значително въздействие върху околната среда, подлежат на оценка на въздействието върху околната среда, както и че тези проекти са определени в член 4, може да се тълкува в смисъл, че всеки проект със значително въздействие върху околната среда, дори той да не е включен в Приложение I или II на директивата, подлежи на оценка на въздействието върху околната среда; или пък, напротив, че само изброените в Приложение I или II на директивата проекти подлежат на оценка на въздействието върху околната среда?

               2)

               Дали член 4 от Директива на Съвета 85/337/ЕИО, в частта, в която той предоставя на държавите-членки възможността да предвидят извършване на оценка на въздействието върху околната среда за проекти, изброени в Приложение II, въз основа на индивидуални преценки или на предварително определени критерии — като се отчитат и критериите, съдържащи се в Приложение III — създава стриктно задължение или само възможност за държавите-членки да вземат предвид всички критерии, изброени в Приложение III?

               3)

               Дали член 1 от указа на Президента на Републиката от 12 април 1996 г. представлява точно транспониране във вътрешното право от страна на италианския законодател на член 4 от Директива 85/337ЕИО и на нейното Приложение III, след като не предвижда критерият за кумулиране на проекта с други проекти по Приложение III на директивата като критерий за подлагане на проектите, изброени в Приложение II на директивата, на оценка на въздействието върху околната среда?

      (1)  ОВ L 175, стр. 40.


title: Дело C-508/11 P: Решение на Съда (първи състав) от 8 май 2013 г. — ENI SpA/Европейска комисия (Обжалване — Конкуренция — Картели — Пазар на бутадиенов каучук и на стирен-бутадиенов каучук, получен чрез емулсионна полимеризация — Отговорност на дружествата майки за неправомерното поведение на техните дъщерни дружества — Презумпция за действително упражняване на решаващо влияние — Задължение за мотивиране — Тежест на нарушението — Мултипликационен коефициент с оглед на възпиращия ефект — Действително отражение върху пазара — Отегчаващи обстоятелства — Повторност на нарушението)

text:
               3.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 225/11

         Решение на Съда (първи състав) от 8 май 2013 г. — ENI SpA/Европейска комисия
   (Дело C-508/11 P) (1)

   (Обжалване - Конкуренция - Картели - Пазар на бутадиенов каучук и на стирен-бутадиенов каучук, получен чрез емулсионна полимеризация - Отговорност на дружествата майки за неправомерното поведение на техните дъщерни дружества - Презумпция за действително упражняване на решаващо влияние - Задължение за мотивиране - Тежест на нарушението - Мултипликационен коефициент с оглед на възпиращия ефект - Действително отражение върху пазара - Отегчаващи обстоятелства - Повторност на нарушението)
   2013/C 225/17
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: ENI SpA (представители: G. M. Roberti и I. Perego, avvocati)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: V. Di Bucci, G. Conte и L Malferrari)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Общия съд (първи състав) от 13 юли 2011 г. по дело ENI/Комисия (Т-39/07), с което Общият съд частично отхвърля искането за отмяна на Решение C(2006) 5700 окончателен на Комисията от 29 ноември 2006 година относно производство по прилагане на член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/F/38.638 — Бутадиенов каучук и стирен-бутадиенов каучук, получен чрез емулсионна полимеризация) по отношение на Eni SpA или, при условията на евентуалност, за отмяна или намаляване на наложената на Eni глоба — Доказване на нарушението — Отговорност за неправомерното поведение — Липса на мотиви

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля главната и насрещната жалба.

               2.

               Осъжда Eni SpA да заплати съдебните разноски, свързани с главната жалба.

               3.

               Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски, свързани с насрещната жалба.

      (1)  ОВ C 340, 19.11.2011 г.


title: Дело C-90/17: Преюдициално запитване от Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD) (Португалия), постъпило на 21 февруари 2017 г. — Turbogás Produtora Energética SA/Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               8.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 144/31

         Преюдициално запитване от Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD) (Португалия), постъпило на 21 февруари 2017 г. — Turbogás Produtora Energética SA/Autoridade Tributária e Aduaneira
   (Дело C-90/17)
   (2017/C 144/40)
   Език на производството: португалски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD)

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Turbogás Produtora Energética SA

      Ответник: Autoridade Tributária e Aduaneira

      Преюдициални въпроси

               1)

               Необходимо ли е по смисъла на член 21, параграф 5, трета алинея от Директива 2003/96/ЕО (1) предприятията, които произвеждат електроенергия за собствено потребление, да бъдат дребни производители, за да се […] квалифицират като дистрибутори и да подлежат на облагане с акциз съгласно член 21, параграф 5, първа алинея от Директивата, като останалите предприятия (които не са дребни производители), произвеждащи електроенергия за собствено потребление, са изключени от обхвата на понятието дистрибутор, или трябва да се квалифицират като дистрибутори и подлежащи на облагане с акциз съгласно член 21, параграф 5, първа алинея от Директивата всички предприятия, които произвеждат електроенергия за собствено потребление (независимо от размера им и от това дали производството се явява основна или допълнителна икономическа дейност) и не са освободени от облагане като дребни производители съгласно втората част на трета алинея от член 21, параграф 5 от Директивата?

               2)

               В конкретно изражение, може ли предприятие като разглежданото в главното производство, което е голям производител на електроенергия и произвежда около 9 % от националната електроенергия за продажбата ѝ на националната мрежа, да се квалифицира като „предприятие, което произвежда електроенергия за собствено потребление“ съгласно член 21, параграф 5 от Директива 2003/96/ЕО, когато само малка част от произвежданата от него електроенергия се използва в собственото му производство на нова електроенергия като неразделна част от производствения му процес?

      (1)  Директива 2003/96/EО на Съвета от 27 октомври 2003 година относно преструктурирането на правната рамката на Общността за данъчно облагане на енергийните продукти и електроенергията (ОВ L 283, 2003 г., стр. 51; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 2, стр. 98).


title: Дело C-397/13 P: Жалба, подадена на 15 юли 2013 г. от Simone Gbagbo срещу решението, постановено от Общия съд (пети състав) на 25 април 2013 г. по дело T-119/11, Gbagbo/Съвет

text:
               21.9.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 274/11

         Жалба, подадена на 15 юли 2013 г. от Simone Gbagbo срещу решението, постановено от Общия съд (пети състав) на 25 април 2013 г. по дело T-119/11, Gbagbo/Съвет
   (Дело C-397/13 P)
   2013/C 274/19
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Simone Gbagbo (представител: J.-C. Tchikaya, avocat)

      Други страни в производството: Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия, Република Кот д’Ивоар

      Искания

               —

               Жалбата на г-жа Simone Gbagbo да бъде обявена за допустима и основателна,

               —

               да се отмени обжалваното съдебно решение,

               —

               да се отменят Решение 2011/18/ОВППС на Съвета от 14 януари 2011 година за изменение на Решение 2010/656/ОВППС на Съвета (1), Регламент (ЕC) № 25/2011 на Съвета от 14 януари 2011 година за изменение на Регламент (ЕО) № 560/2005 (2), Решение 2011/221/ОВППС на Съвета от 6 април 2011 година за изменение на Решение 2010/656/ОВППС за подновяване на ограничителните мерки срещу Кот д’Ивоар (3) и Регламент (ЕС) № 330/2011 на Съвета от 6 април 2011 година за налагане на някои специфични ограничителни мерки, насочени към определени лица и стопански субекти, с оглед ситуацията в Кот д’Ивоар (4), доколкото тези актове се отнасят до жалбоподателката,

               —

               Съветът да бъде осъден да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Жалбоподателката посочва две основания за обжалване.
   На първо място, жалбоподателката възразява срещу решението на Общия съд да отхвърли твърдението ѝ за неизпълнение на задължението за мотивиране. Всъщност тя се оплаква, че Общият съд е постановил, че Съветът е дал достатъчно информация, въпреки че спорното решение било мотивирано единствено с оглед на качеството на г-жа Gbagbo, а именно „председател на групата на Народния фронт на Кот д’Ивоар (FPI) в Народното събрание“.
   На второ място, жалбоподателката смята, че Общият съд е допуснал явна грешка в преценката на фактите. Тя счита, че фактическите констатации за възпрепятстване на мирния процес и процеса на помирение и за открито подбуждане към омраза и насилие са неточни и не са подкрепени с доказателства.

      (1)  ОВ L 11, стр. 36.

      (2)  ОВ L 11, стр. 1.

      (3)  ОВ L 93, стр. 20.

      (4)  ОВ L 93, стр. 10.


title: Дело C-223/13: Определение на Съда (седми състав) от 6 февруари 2014 г.  — Кралство Нидерландия/Европейска комисия (Жалба за отмяна — Регламент (ЕС) № 93/2013 — Изпращане на Общия съд на Европейския съюз)

text:
               10.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 175/17

         Определение на Съда (седми състав) от 6 февруари 2014 г. — Кралство Нидерландия/Европейска комисия
   (Дело C-223/13) (1)

   ((Жалба за отмяна - Регламент (ЕС) № 93/2013 - Изпращане на Общия съд на Европейския съюз))
   2014/C 175/20
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподател: Кралство Нидерландия (представители: M. Bulterman и J. Langer)

      Ответник: Европейска комисия (представители: M. Clausen и P. Van Nuffel)

      Предмет

   Отмяна на Регламент (ЕС) № 93/2013 на Комисията от 1 февруари 2013 година за определяне на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 2494/95 на Съвета относно хармонизираните индекси на потребителските цени по отношение на определянето на индекси на цените на жилищата, обитавани от техните собственици (ОВ L 33, стр. 14)

      Диспозитив

               1)

               Изпраща дело C-223/13 на Общия съд на Европейския съюз.

               2)

               Не се произнася по съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 189, 29.6.2013 г.


title: Дело T-417/10: Решение на Общия съд от 9 март 2012 г. — Cortés del Valle López/СХВП — (¡Que buenu ye! HIJOPUTA) (Марка на Общността — Заявка за фигуративна марка на Общността „¡Que buenu ye! HIJOPUTA“ — Абсолютно основание за отказ — Марка, която противоречи на обществения ред и на добрите нрави — Член 7, параграф 1, буква е) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               28.4.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 126/15

         Решение на Общия съд от 9 март 2012 г. — Cortés del Valle López/СХВП — (¡Que buenu ye! HIJOPUTA)
   (Дело T-417/10) (1)

   (Марка на Общността - Заявка за фигуративна марка на Общността „¡Que buenu ye! HIJOPUTA“ - Абсолютно основание за отказ - Марка, която противоречи на обществения ред и на добрите нрави - Член 7, параграф 1, буква е) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2012/C 126/29
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Federico Cortés del Valle López (Maliaño, Испания) (представители: адв. J. Calderón Chavero и адв. T. Villate Consonni)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: J. Crespo Carrillo)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 18 юни 2010 г. (преписка R 175/2010-2) във връзка със заявка за регистрация на фигуративния знак „¡Que buenu ye! HIJOPUTA“ като марка на Общността

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда г-н Federico Cortés del Valle López да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 301, 6.11.2010 г.


title: Дело T-392/07: Решение на Общия съд от 15 януари 2013 г. — Strack/Комисия (Достъп до документи — Регламент (ЕО) № 1049/2001 — Документи относно потвърждения на заявления за достъп до документи и до дело, отнесено до Общия съд — Регистър на документи — Жалба за отмяна — Мълчалив отказ на достъп — Правен интерес — Допустимост — Частичен отказ за предоставяне на достъп — Изключение във връзка със защитата на частния живот и личната неприкосновеност — Изключение във връзка със защитата на търговските интереси на трето лице — Изключение във връзка със защитата на процеса на вземане на решения — Задължение за мотивиране — Извъндоговорна отговорност)

text:
               23.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 55/9

         Решение на Общия съд от 15 януари 2013 г. — Strack/Комисия
   (Дело T-392/07) (1)

   (Достъп до документи - Регламент (ЕО) № 1049/2001 - Документи относно потвърждения на заявления за достъп до документи и до дело, отнесено до Общия съд - Регистър на документи - Жалба за отмяна - Мълчалив отказ на достъп - Правен интерес - Допустимост - Частичен отказ за предоставяне на достъп - Изключение във връзка със защитата на частния живот и личната неприкосновеност - Изключение във връзка със защитата на търговските интереси на трето лице - Изключение във връзка със защитата на процеса на вземане на решения - Задължение за мотивиране - Извъндоговорна отговорност)
   2013/C 55/13
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Guido Strack (Кьолн, Германия) (представител: H. Tettenborn, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално C. Ladenburger и P. Costa de Oliveira, впоследствие P. Costa de Oliveira и B. Conte)

      Предмет

   От една страна, искане за отмяна на всички решения за мълчалив отказ и на всички нарочни решения на Комисията, приети в резултат на първоначалното заявление за достъп до документи, подадено от г-н Strack на 20 юни 2007 г., и от друга страна, искане за обезщетение.

      Диспозитив

               1.

               Липсва основание за постановяване на съдебно решение по законосъобразността на решенията за мълчалив отказ на достъп.

               2.

               Отменя Решение на Комисията от 25 юли 2007 г., с което тя отказва да предостави достъп до извадка от регистъра.

               3.

               Отменя Решение от 23 октомври 2007 г. относно документите на ОЛАФ, доколкото се отнася до данни, засягащи юридически лица.

               4.

               Отменя Решение на Комисията от 28 ноември 2007 г. и Решение на Комисията от 15 февруари 2008 г. относно документите на Комисията (с изключение на документите на ОЛАФ).

               5.

               Отменя Решение на Комисията от 28 ноември 2007 г. и Решение на Комисията от 9 април 2008 г. относно документите, свързани с дело T-110/04, доколкото се отнасят до, на първо място, заличаването на данни, засягащи юридически лица, когато заличаването не е обосновано с член 4, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията, на второ място, до заличаването на документи и данни, обосновано с член 4, параграф 1, буква б) от Регламент № 1049/2001, с изключение, от една страна, на заличаването на имената и адресите на длъжностните лица от Генерална дирекция (ГД) „Търговия“ на Европейската комисия, и от друга страна, на обвиненията на жалбоподателя по дело T-110/04 в това отношение и, на трето място, до заличаването на документи и данни, обосновано с член 4, параграф 3, втора алинея от Регламент № 1049/2001.

               6.

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               7.

               Осъжда Комисията да заплати направените от нея съдебни разноски, както и две трети от разноските на г-н Guido Strack.

      (1)  ОВ C 297, 8.12.2007 г.


title: Дело C-407/08 P: Жалба, подадена на 19 септември 2008 г. от Knauf Gips KG срещу Решение на Първоинстанционния съд (трети състав) от 8 юли 2008 г. по дело T-52/03 Knauf Gips KG/Комисия на Европейските общности

text:
               6.12.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/13

         Жалба, подадена на 19 септември 2008 г. от Knauf Gips KG срещу Решение на Първоинстанционния съд (трети състав) от 8 юли 2008 г. по дело T-52/03 Knauf Gips KG/Комисия на Европейските общности
   (Дело C-407/08 P)
   (2008/C 313/19)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: Knauf Gips KG (представители: M. Klusmann и S. Thomas, Rechtsanwälte)

      Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени в неговата цялост Решение на Първоинстанционния съд (трети състав) от 8 юли 2008 г. по дело T-52/03 Knauf Gips/Комисия;

               —

               при условията на евентуалност, делото да се върне на Първоинстанционния съд за ново разглеждане;

               —

               по-нататък при условията на евентуалност, да се намали по подходящ начин глобата, наложена на жалбоподателя в член 3 от обжалваното решение на Комисията от 27 ноември 2002 г., при всички положения поне с 54,51 милиона евро;

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Жалбата срещу решението, с което Първоинстанционният съд отхвърля жалбата на жалбоподателя срещу Решение 2005/471/EО на Комисията от 27 ноември 2002 г., почива на следните три правни основания:

               1.

               С първото си правно основание жалбоподателят посочва, че е налице нарушение на правото на защита, включително нарушение на принципа, свързан с правото на участие на страната в производството. Жалбоподателят изтъква, че Първоинстанционният съд не е спазил принципите, които важат по отношение правните последици на отказа за предоставяне на достъп до уличаващи документи и на неправомерното непредоставяне на оневиняващи доказателства. С първата част от това правно основание жалбоподателят твръди, че решението на Комисията трябва да бъде отменено, тъй като Комисията му е отказала предоставянето на достъп до отегчаващи доказателства, на които впоследствие съответно се основавало решението. С втората част от първото правно основание жалбоподателят посочва, че обжалваното решение е довело до самостоятелно нарушение на правото му на защита, тъй като Комисията неправомерно не е предоставила достъп и до смекчаващи доказателства, което вероятно щяло да доведе до отмяната на решението.

               2.

               С второто си правно основание жалбоподателят изтъква наличието на нарушение на член 81, параграф 1 EО поради основни нарушения на правилата за доказване, по-конкретно на принципа in dubio pro reo, както и на материално правни нарушения, по-специално по отношение съществуването на съгласувана практика, която довела до погрешното от правна гледна точка допускане в обжалваното решение, че налице е нарушение на член 81, параграф 1 EО.

               3.

               С третото си правно основание жалбоподателят посочва, че е налице нарушение на горната граница от 10 % по член 15, параграф 2 от Регламент № 17/62. Жалбоподателят твърди, че Първоинстанционният съд погрешно му е приписал оборота на други предприятия, които не се контролират от него и които не упражняват контрол върху него. Жалбоподателят изтъква, че той не образува една икономическа единица с другите предприятия.


title: Дело T-346/09: Решение на Общия съд от 12 юли 2012 г. — Winzer Pharma/СХВП — Alcon (BAÑOFTAL) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „BAÑOFTAL“ — По-ранни национални словни марки „KAN-OPHTAL“ и „PAN-OPHTAL“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               25.8.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 258/16

         Решение на Общия съд от 12 юли 2012 г. — Winzer Pharma/СХВП — Alcon (BAÑOFTAL)
   (Дело T-346/09) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „BAÑOFTAL“ - По-ранни национални словни марки „KAN-OPHTAL“ и „PAN-OPHTAL“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2012/C 258/27
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Dr. Robert Winzer Pharma GmbH (Берлин, Германия) (представител: адв. S. Schneller)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: J. Crespo Carrillo)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Alcon Inc. (Hünenberg, Швейцария) (представител: адв. M. Vidal-Quadras Trias de Bes)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 28 май 2009 г. (преписка R 795/2008-1) относно производство по възражение между Dr. Robert Winzer Pharma GmbH и Alcon Inc.

      Диспозитив

               1.

               Отменя решението на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 28 май 2009 г. по преписка R 795/2008-1.

               2.

               Осъжда СХВП да понесе направените от нея съдебни разноски, както и тези на Dr. Robert Winzer Pharma GmbH.

               3.

               Alcon Inc. понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 256, 24.10.2009 г.


title: Дело C-207/15 P: Решение на Съда (пети състав) от 22 юни 2016 г. — Nissan Jidosha KK/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (Обжалване — Марка на Европейския съюз — Фигуративна марка, съдържаща елемента „CVTC“ — Искания за подновяване, подадени за част от стоките или услугите, за които е регистрирана марката — Допълнителен срок — Регламент (ЕО) № 207/2009 — Член 47 — Принцип на правната сигурност)

text:
               29.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 314/4

         Решение на Съда (пети състав) от 22 юни 2016 г. — Nissan Jidosha KK/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост
   (Дело C-207/15 P) (1)

   ((Обжалване - Марка на Европейския съюз - Фигуративна марка, съдържаща елемента „CVTC“ - Искания за подновяване, подадени за част от стоките или услугите, за които е регистрирана марката - Допълнителен срок - Регламент (ЕО) № 207/2009 - Член 47 - Принцип на правната сигурност))
   (2016/C 314/06)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Nissan Jidosha KK (представители: B. Brandreth, Barrister и D. Cañadas Arcas, abogada)

      Друга страна в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: D. Hanf и A. Folliard-Monguiral)

      Диспозитив

               1)

               Отменя решение на Общия съд на Европейския съюз от 4 март 2015 г., Nissan Jidosha/СХВП (CVTC) (T-572/12, непубликувано, EU:T:2015:136).

               2)

               Отменя решението на първи апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 6 септември 2012 г. (преписка R 2469/2011-1) относно искане за подновяване на регистрацията на фигуративната марка на Европейския съюз „CVTC“.

               3)

               Осъжда Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост да понесе, наред с направените от нея съдебни разноски, и тези на Nissan Jidosha KK, свързани както с първоинстанционното производство по дело T-572/12, така и с производството по обжалване.

      (1)  ОВ C 262, 10.8.2015 г.


title: Дело T-244/14: Решение на Общия съд от 7 октомври 2015 г. — The Smiley Company/СХВП (Форма на лице, изобразено като звезда) (Марка на Общността — Заявка за триизмерна марка на Общността — Форма на лице, изобразено като звезда — Абсолютно основание за отказ — Отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               30.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 398/50

         Решение на Общия съд от 7 октомври 2015 г. — The Smiley Company/СХВП (Форма на лице, изобразено като звезда)
   (Дело T-244/14) (1)

   ((Марка на Общността - Заявка за триизмерна марка на Общността - Форма на лице, изобразено като звезда - Абсолютно основание за отказ - Отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2015/C 398/63)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: The Smiley Company SPRL (Брюксел, Белгия) (представители: A. Freitag и C. Albrecht, адвокати)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: P. Geroulakos и A. Folliard-Monguiral)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 16 януари 2014 г. (преписка R 838/2013-1) относно заявка за регистрация като марка на Общността на триизмерен знак, представляващ формата на лице, изобразено като звезда

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 16 януари 2014 г. (преписка R 838/2013-1) в частта относно отказа за регистрация на заявената марка за „консервирани, замразени, сушени, варени и печени плодове и зеленчуци; млечни продукти“.

               2)

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3)

               Страните понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 282, 25.8.2014 г.


title: Дело C-160/14: Решение на Съда (втори състав) от 9 септември 2015 г. (преюдициално запитване от Varas Cíveis de Lisboa — Португалия) — João Filipe Ferreira da Silva e Brito и др./Португалска държава (Преюдициално запитване — Сближаване на законодателствата — Гарантиране на правата на работниците и служителите при прехвърляне на предприятия, стопански дейности или части от предприятия или стопански дейности — Понятие за прехвърляне на стопанска дейност — Задължение за отправяне на преюдициално запитване на основание член 267, трета алинея ДФЕС — Твърдяно нарушение на правото на Европейския съюз, извършено от национална юрисдикция, чиито решения не подлежат на обжалване съгласно националното право — Национална правна уредба, която поставя правото на обезщетение за вредите, претърпени в резултат от такова нарушение, в зависимост от условието за предварителна отмяна на решението, причинило тази вреда)

text:
               3.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 363/14

         Решение на Съда (втори състав) от 9 септември 2015 г. (преюдициално запитване от Varas Cíveis de Lisboa — Португалия) — João Filipe Ferreira da Silva e Brito и др./Португалска държава
   (Дело C-160/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Сближаване на законодателствата - Гарантиране на правата на работниците и служителите при прехвърляне на предприятия, стопански дейности или части от предприятия или стопански дейности - Понятие за прехвърляне на стопанска дейност - Задължение за отправяне на преюдициално запитване на основание член 267, трета алинея ДФЕС - Твърдяно нарушение на правото на Европейския съюз, извършено от национална юрисдикция, чиито решения не подлежат на обжалване съгласно националното право - Национална правна уредба, която поставя правото на обезщетение за вредите, претърпени в резултат от такова нарушение, в зависимост от условието за предварителна отмяна на решението, причинило тази вреда))
   (2015/C 363/16)
   Език на производството: португалски

      Запитваща юрисдикция

   Varas Cíveis de Lisboa

      Страни в главното производство

      Ищци: João Filipe Ferreira da Silva e Brito и др.

      Ответник: Португалска държава

      Диспозитив

               1)

               Член 1, параграф 1 от Директива 2001/23/ЕО на Съвета от 12 март 2001 година относно сближаването на законодателствата на държавите членки във връзка с гарантирането на правата на работниците и служителите при прехвърляне на предприятия, стопански дейности или части от предприятия или стопански дейности трябва да се тълкува в смисъл, че понятието „прехвърляне на стопанска дейност“ обхваща положение, при което предприятие, осъществяващо дейност на пазара на чартърните полети, се прекратява с решение на мажоритарен акционер, който на свой ред осъществява дейност в сектора на въздухоплаването, и при което впоследствие последното предприятие встъпва в положението на прекратеното дружество в договори за лизинг на самолети и в подлежащи на изпълнение договори за чартърни полети, развива изпълняваната преди това дейност от прекратеното дружество, възстановява на работа някои от служителите, които дотогава са работили за това дружество, и им възлага идентични функции на изпълняваните преди това и получава дребно оборудване от посоченото дружество.

               2)

               Член 267, трета алинея ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че юрисдикция, чиито актове съгласно вътрешното право не подлежат на обжалване по съдебен ред, е длъжна да сезира Съда на Европейския съюз с преюдициално запитване за тълкуването на понятието „прехвърляне на стопанска дейност“ по смисъла на член 1, параграф 1 от Директива 2001/23 при обстоятелства като разглежданите в главното производство, отличаващи се както с разминаващи се съдебни решения на по-долните съдебни инстанции по отношение на тълкуването на това понятие, така и с чести затруднения в тълкуването на това понятие в различните държави членки.

               3)

               Правото на Съюза, и по-специално обявените от Съда принципи относно отговорността на държавата за вредите, причинени на частноправни субекти поради нарушение на правото на Съюза, извършено от юрисдикция, чиито решения не подлежат на обжалване по съдебен ред съгласно вътрешното право, трябва да се тълкува в смисъл, че те не допускат национална правна уредба, която налага като предварително условие отмяната на вредоносното решение, постановено от тази юрисдикция, когато тази отмяна на практика е изключена.

      (1)  ОВ C 175, 10.6.2014 г.


title: Дело T-307/14: Определение на Общия съд от 16 март 2015 г. — TechnoCompound/Комисия

text:
               11.5.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 155/40

         Определение на Общия съд от 16 март 2015 г. — TechnoCompound/Комисия
   (Дело T-307/14) (1)

   (2015/C 155/55)
   Език на производството: немски
   Председателят на трети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 223, 14.7.2014 г.


title: Дело T-399/09: Жалба, подадена на 6 октомври 2009 г. — HSE/Комисия

text:
               19.12.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 312/31

         Жалба, подадена на 6 октомври 2009 г. — HSE/Комисия
   (Дело T-399/09)
   2009/C 312/52
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Holding Slovenske elektrarne d.o.o. (HSE) (Любляна, Словения) (представител: F. Urlesberger, lawyer)

      Ответник: Комисия на Европейските общности

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени член 1, буква ж) от обжалваното решение, в частта, в която се установява отговорността на жалбоподателя за нарушение на член 81 ЕО и член 53 от Споразумението за ЕИП;

               —

               да се отмени член 2, буква i) от обжалваното решение;

               —

               при условията на евентуалност, да се намали наложената на жалбоподателя глоба по член 2, буква i) от обжалваното решение;

               —

               да се осъди Комисия да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят иска да се отмени Решение на Комисията от 22 юли 2009 година (дело № COMP/39.396 — реактиви на основата на калций и магнезий за стоманодобивната и газовата промишленост) в частта, в която Комисията приема за установено, че жалбоподателят отговаря за едно-единствено и непрекъснато нарушение на член 81 ЕО и на член 53 ЕИП чрез подялба на пазари, квоти, разпределяне на клиенти, фиксиране на цени и обмен на чувствителна търговска информация между доставчици на калциев карбид и магнезий на гранули. При условията на евентуалност жалбоподателят иска да се намали наложената му глоба.
   В подкрепа на исканията си жалбоподателят твърди, че Комисията е нарушила член 81 ЕО и Регламент № 1/2003 като е допуснала следните грешки при прилагане на правото:

               Първо, жалбоподателят твърди, че Комисията не може да вмени поведението на TDR Metalurgija d.d. („TDR“) на жалбоподателя, тъй като HSE и TDR никога не са образували един-единствен стопански субект. При липсата на оборима презумпция за отговорността на жалбоподателя (такава презумпция би се приложила само ако HSE беше държал 100 % от TDR), Комисията не е доказала, че в действителност HSE е упражнявал решаващ контрол върху TDR.

               Второ, жалбоподателят твърди, че Комисията неправилно е приложила за всички страни увеличение от 17 % на основния размер на глобата с възпиращ ефект. В становището на жалбоподателя Комисията би трябвало да вземе предвид, че възпиращият фактор не е оправдан по отношение на HSE, тъй като Комисията е решила да не налага глоба на прекия извършител на нарушението TDR (за който възпиращ размер би могъл да бъде подходящ) и жалбоподателят не е бил включен пряко в антиконкурентното поведение.

               Трето, жалбоподателят счита, че Комисията е пренебрегнала смекчаващите обстоятелства при изчисляването на глобата, тъй като не е взела предвид, че жалбоподателят е действал, ако изобщо е действал, единствено небрежно, като не е упражнил достатъчно контрол върху търговското поведение на TDR, за да предотврати неизпълнение на задължение по правото на конкуренцията. Освен това жалбоподателят твърди, че Комисията не е взела предвид като смекчаващо обстоятелство факта, че TDR — като дружество, както и неговите тайни търговски практики — са били „наложени“ на жалбоподателя с политическо решение от страна на словенското правителство и че жалбоподателят не е избрал нито да придобие TDR, нито е избрал да се намеси в неговото търговско поведение, свързано с участието в картел.


title: Дело T-370/13: Жалба, подадена на 17 юли 2013 г. — Gemeente Eindhoven/Комисия

text:
               21.9.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 274/18

         Жалба, подадена на 17 юли 2013 г. — Gemeente Eindhoven/Комисия
   (Дело T-370/13)
   2013/C 274/31
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподател: Gemeente Eindhoven (Айндховен, Нидерландия) (представители: G. van der Wal, M. van Heezik и L. Parret, advocaten)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени оспорваното решение в частта му, която се отнася до сключената между жалбоподателя и PSV сделка;

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   С подадената жалба жалбоподателят оспорва на основание член 263, параграф 4 ДФЕС решение на Комисията от 6 март 2013 г. (преписка SA.33584 [2013/C] [ex 2011/NN] — Помощ за някои професионални нидерландски футболни клубове в периода 2008—2011 г.) (ОВ C 116, стр. 19)
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири основания.

               1.

               Първо основание: нарушение на принципа на добро управление, включително на принципа на дължимата грижа.

                           —

                           На 26 и 28 юли 2011 г. на Комисията е представена информация в уверение на обстоятелството, че на нидерландските органи не са поставени допълнителни въпроси. На 6 март 2013 г. Комисията решава да образува официална процедура по разследване. Тъй като е изминал голям период от време (19 месеца) и предвид отсъствието на какъвто и да е диалог (по същество), поради собствените ѝ действия и бездействия, към момента на образуването на официалната процедура Комисията не е разполагала с цялостна картина на релевантните факти.

               2.

               Второ основание: нарушение на принципа на закрила на обоснованите правни очаквания и на принципа на правна сигурност

                           —

                           С това основание жалбоподателя изтъква, че смята, че сключената сделка следва да бъде преценена въз основата на Съобщението относно елементите на държавна помощ при продажба на земя и сгради от публични органи (1), както Комисията е постъпвала при преценката на предходни сделки в сходни случаи.

               3.

               Трето основание: очевидна грешка при преценката

                           —

                           Тъй като е образувала официална процедура по разследване, без да е налице обосновано съмнение по смисъла на член 4, параграф 4 от Регламент № 659/1999 (2) и релевантната съдебна практика, Комисията е допуснала очевидна грешка при преценката. Дотолкова, доколкото въпреки поставените допълнителни въпроси е приела, че в конкретния случай е налице държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС, Комисията не се е съобразила с временния характер на решенето по член 6 от Регламент № 659/1999.

               4.

               Четвърто основание: недостатъчни и/или погрешни мотиви

                           —

                           В допълнение към предходното основание — че е налице очевидна грешка в преценката — жалбоподателят изтъква в заключение, че с оспорваното решение Комисията нарушава задължението си за мотивиране съгласно член 296 ДФЕС.

      (1)  Съобщение на Комисията относно елементите на държавна помощ при продажба на земя и сгради от публични органи (ОВ C 209, стр. 3; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 3, стр. 56).

      (2)  Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (ОВ L 83, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41).


title: Дело C-167/15: Преюдициално запитване от Tribunale civile di Roma (Италия), постъпило на 13 април 2015 г. — X/Presidenza del Consiglio dei Ministri

text:
               27.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 245/3

         Преюдициално запитване от Tribunale civile di Roma (Италия), постъпило на 13 април 2015 г. — X/Presidenza del Consiglio dei Ministri
   (Дело C-167/15)
   (2015/C 245/03)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale civile di Roma

      Страни в главното производство

      Ищец: X

      Ответник: Presidenza del Consiglio dei Ministri

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли Директива 2004/80/ЕО (1) (член 12, параграф 2) да се тълкува в смисъл, че не допуска национален закон за транспониране, който, препращайки във връзка с получаването на обезщетения от държавата, към разпоредбите на специални закони в полза на жертвата на престъпление, не дава възможност на жертвата на тежко престъпление от общ характер да се ползва от достъп до принципно общ материалноправен режим за обезщетение и урежда при презграничните случаи само процедурните аспекти на достъп до самия режим?

               2)

               Трябва ли Директива 2004/80/ЕО (член 12, параграф 2) да се тълкува в смисъл, че изисква принципно общ материалноправен режим за защита от страна на държавата или такъв с минимално съдържание и в този случай какви са критериите за определяне на последното?

      (1)  Директива 2004/80/ЕО на Съвета от 29 април 2004 година относно обезщетението на жертвите на престъпления (ОВ L 261, стр. 15; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 7, стр. 31).


title: Дело T-542/12: Жалба, подадена на 18 декември 2012 г. — Mikhalchanka/Съвет

text:
               23.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 55/17

         Жалба, подадена на 18 декември 2012 г. — Mikhalchanka/Съвет
   (Дело T-542/12)
   2013/C 55/30
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Aliaksei Mikhalchanka (Минск, Беларус) (представител: адв. M. Michalauskas)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени Решение 2012/642/ОВППС на Съвета от 15 октомври 2012 година относно ограничителните мерки срещу Беларус, доколкото то се отнася до жалбоподателя,

               —

               да отмени Регламент (ЕС) № 1014/2012 на Съвета от 6 ноември 2012 година за изменение на Регламент (ЕО) № 765/2006 относно ограничителни мерки спрямо Беларус, доколкото той се отнася до жалбоподателя,

               —

               да отмени Регламент за изпълнение № 1017/2012 на Съвета от 6 ноември 2012 година за прилагане на член 8а, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 765/2006 относно ограничителни мерки по отношение на Беларус, доколкото той се отнася до жалбоподателя,

               —

               да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три правни основания, които до голяма степен са идентични или сходни с тези, изтъкнати в рамките на дело T-196/11, AX/Съвет (1).

      (1)  ОВ C 165, 2012 г., стр. 19.


title: Дело T-421/11 R: Определение на съдията по обезпечителните производства пред Общия съд от 3 октомври 2011 г. — Qualitest FZE/Съвет (Обезпечително производство — Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки срещу Иран, взети с цел да се предотврати разпространението на ядрено оръжие — Замразяване на финансови средства и икономически ресурси — Молба за спиране на изпълнението — Липса на неотложност)

text:
               26.11.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 347/35

         Определение на съдията по обезпечителните производства пред Общия съд от 3 октомври 2011 г. — Qualitest FZE/Съвет
   (Дело T-421/11 R)
   (Обезпечително производство - Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Иран, взети с цел да се предотврати разпространението на ядрено оръжие - Замразяване на финансови средства и икономически ресурси - Молба за спиране на изпълнението - Липса на неотложност)
   2011/C 347/63
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Qualitest FZE (Дубай, Обединени арабски емирства) (представители: M. Catrain González, avocat, E. Wright и H. Zhu, barristers)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: G. Marhic и R. Liudvinaviciute-Cordeiro)

      Предмет

   Молба за спиране на изпълнението спрямо жалбоподателя, от една страна, на Регламент за изпълнение (ЕС) № 503/2011 на Съвета от 23 май 2011 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 961/2010 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 136, стр. 26), и от друга, на Решение 2011/299/ОВППС на Съвета от 23 май 2011 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 136, стр. 65)

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.

               2.

               Общият съд не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело T-268/06: Решение на Първоинстанционния съд от 25 юни 2008 г. — Olympiaki Aeroporia Ypiresies/Комисия (Държавни помощи — Помощи в полза на авиокомпаниите за вредите, причинени от атентатите от 11 септември 2001 г. — Решение, с което схемата за помощи се обявява за частично несъвместима с общия пазар и се разпорежда възстановяване на отпуснатите помощи — Член 87, параграф 2, буква б) ЕО — Известие на Комисията от 10 октомври 2001 г. относно последиците от атентатите от 11 септември — Причинно-следствена връзка между извънредното събитие и вредата — Задължение за мотивиране)

text:
               2.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 197/22

         Решение на Първоинстанционния съд от 25 юни 2008 г. — Olympiaki Aeroporia Ypiresies/Комисия
   (Дело T-268/06) (1)

   (Държавни помощи - Помощи в полза на авиокомпаниите за вредите, причинени от атентатите от 11 септември 2001 г. - Решение, с което схемата за помощи се обявява за частично несъвместима с общия пазар и се разпорежда възстановяване на отпуснатите помощи - Член 87, параграф 2, буква б) ЕО - Известие на Комисията от 10 октомври 2001 г. относно последиците от атентатите от 11 септември - Причинно-следствена връзка между извънредното събитие и вредата - Задължение за мотивиране)
   (2008/C 197/37)
   Език на производството: гръцки
   Страни

      Жалбоподател: Olympiaki Aeroporia Ypiresies AE (Атина, Гърция) (представители: P. Anestis, avocat, T. Soames и G. Goeteyn, solicitors, S. Mavrogenis и M. Pinto de Lemos Fermiano Rato, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: E. Righini и I. Chatzigiannis)
   Предмет
   Жалба за отмяна на Решение C (2006) 1580 окончателен на Комисията от 26 април 2006 година относно схемата за държавни помощи C 39/2003 (ex NN 119/2002), приведена в действие от Република Гърция в полза на въздушните превозвачи вследствие на вредите, претърпени от 11 до 14 септември 2001 г.
   Диспозитив

               1)

               Отменя членове 1 и 2 от Решение C (2006) 1580 окончателен на Комисията от 26 април 2006 година относно схемата за държавни помощи C 39/2003 (ex NN 119/2002), приведена в действие от Република Гърция в полза на въздушните превозвачи вследствие на вредите, претърпени от 11 до 14 септември 2001 г., в частта, с която обявяват за несъвместими с общия пазар помощите, предоставени на Olympiaki Aeroporia Ypiresies AE, на първо място, за вредите, причинени от отмяната на полета за Канада на 15 септември 2001 г., на второ място, за вредите, свързани с неговата мрежа извън Северноатлантическия океан и Израел, и на трето място, за пропуснатите доходи от превоз на стоки, за разходите за унищожаване на нетрайни стоки, за допълнителните разходи за контрол на сигурността за стоките, за разходите, свързани с извънредния труд на персонала и за разходите, свързани с допълнителните спешни мерки за сигурност.

               2)

               Отменя член 4 от Решение C (2006) 1580 окончателен, доколкото с него се нарежда възстановяване на посочените в предходната точка помощи.

               3)

               Отхвърля жалбата в останалата част.

               4)

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 294, 2.12.2006 г.


title: Дело T-378/12: Жалба, подадена на 14 август 2012 г. — Capitalizaciones Mercantiles/СХВП — Leineweber (X)

text:
               24.11.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 366/35

         Жалба, подадена на 14 август 2012 г. — Capitalizaciones Mercantiles/СХВП — Leineweber (X)
   (Дело T-378/12)
   2012/C 366/72
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Capitalizaciones Mercantiles Ltda (Богота, Колумбия) (представители: J. Devaureix и L. Montoya Terán, адвокати)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Leineweber GmbH & Co. KG (Herford, Германия)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да допусне за разглеждане настоящата жалба за отмяна с приложенията към нея и съответните преписи от тях;

               —

               да приобщи към делото всички приложени към призовката доказателства;

               —

               да уважи искането на жалбоподателя за отхвърляне на решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 15 май 2012 г. по преписка R 1524/2011-1 по отношение на заявка за регистрация на марка на Общността № 7045818 и съобразно това да потвърди решението на отдела по споровете от 25 май 2011 г. за регистриране на марка на Общността № 7045818 „X“ (фигуративна) за стоки от клас 25; и

               —

               да осъди ответника да заплати разноските за настоящото производство.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка „X“ за стоки от клас 25 — заявка за регистрация като марка на Общността № 7045818

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: регистрация като марка на Общността № 4736609 за фигуративната марка „X“, между другото за стоки от клас 25

      Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението за всички оспорени стоки.

      Решение на апелативния състав: отменя оспореното решение и отхвърля оспорената заявка за стоки от клас 25.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 на Съвета.