title: Дело T-504/18 R: Определение на председателя на Общия съд от 11 септември 2018 г. — XG/Комисия (Обезпечително производство — Отказване на достъп до помещения на Комисията — Молба за постановяване на временни мерки — Липса на интерес от постановяване на исканите временни мерки)

text:
               5.11.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/37

      Определение на председателя на Общия съд от 11 септември 2018 г. — XG/Комисия
      (Дело T-504/18 R)
      ((Обезпечително производство - Отказване на достъп до помещения на Комисията - Молба за постановяване на временни мерки - Липса на интерес от постановяване на исканите временни мерки))
      (2018/C 399/51)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: XG (представители: S. Kaisergruber и A. Burghelle-Vernet, avocats)

         Ответник: Европейска комисия (представители: P. Van Nuffel и T. Bohr)

         Предмет

      Молба на основание членове 278 ДФЕС и 279 ДФЕС, от една страна, да бъде спряно изпълнението на решение на Комисията от 2 юли 2018 г., с което се забранява достъп до помещенията ѝ, и от друга страна, да бъде разпоредено на Комисията временно да предостави достъп до помещенията си

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.

                  2)

                  Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело C-591/18 P: Жалба, подадена на 21 септември 2018 г. от Brugg Kabel AG и Kabelwerke Brugg AG Holding срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 12 юли 2018 г. по дело T-441/14, Brugg Kabel AG и Kabelwerke Brugg AG Holding/Европейска комисия

text:
               5.11.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/28

      Жалба, подадена на 21 септември 2018 г. от Brugg Kabel AG и Kabelwerke Brugg AG Holding срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 12 юли 2018 г. по дело T-441/14, Brugg Kabel AG и Kabelwerke Brugg AG Holding/Европейска комисия
      (Дело C-591/18 P)
      (2018/C 399/36)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподатели: Brugg Kabel AG, Kabelwerke Brugg AG Holding (представители: A. Rinne и M. Lichtenegger, адвокати)

         Друга страна в производството: Европейска комисия

         Искания на жалбоподателите

      Жалбоподателите искат от Съда:

                  1.

                  да отмени решението на Общия съд от 12 юли 2018 г. по дело T-441/14, както и решението на Комисията от 2 април 2014 г. (дело AT.39610 — Електрически кабели) в частта, в която се отнася до жалбоподателите,

                  2.

                  при условията на евентуалност, да отмени посоченото в точка 1 решение на Общия съд и посоченото в точка 1 решение на Комисията, доколкото

                              а)

                              размерът на наложената на жалбоподателите глоба е определен на 8 490 000 EUR и

                              б)

                              жалбоподателите са осъдени да понесат съдебните разноски,

                        и да намали по своя преценка размера на глобата в съответствие с исканията на жалбоподателите на първа инстанция,

                  3.

                  при условията на евентуалност спрямо горното, да отмени посоченото в точка 1 решение на Общия съд и да върне делото на последния,

                  4.

                  да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателите изтъкват шест основания.
      Първо основание: накърняване на правото на защита, тъй като исканията за предоставяне на информация и изложението на възраженията са изпратени на английски език
      Що се отнася до предоставянето на разположение на жалбоподателите на текстове на различни езици на исканията за предоставяне на информация и на изложението на възраженията, Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е приел за достатъчна твърде ниска степен на разбираемост. Правилно би било за целите на ефективната защита на адресата на същия да се позволи да разбере отправеното обвинение в неговата цялост, като му се предостави възможност да избере текст на разбираем за него език. Не следва обвинението да може да бъде разбрано само „достатъчно“, що се отнася до характера и обхвата му, за да може да се „изложи надлежно становище в това отношение“.
      Освен това Общият съд не е взел предвид, че в това отношение от значение е не ползата от отговорите за Комисията, а само дали въпреки отказа на Комисията да му предостави текста на друг език съответното предприятие е било в състояние да се защити в пълна степен срещу обвинението.
      Второ основание: накърняване на правото на защита посредством отказа да се предостави достъп до отговорите на изложението на възраженията на други предприятия
      Общият съд е определил прекалено високи изисквания, що се отнася до условията, при които съответното предприятие би трябвало да има достъп до неповерителните версии на отговорите на другите адресати на изложението на възраженията. Правилно би било адресат на изложението на възраженията да получи достъп, ако с оглед на формулираните обвинения съответното предприятие наведе разумни доводи въз основа на цялостното производство, които показват, че е напълно възможно в неповерителната версия на отговорите на друг адресат на изложението на възраженията да има оневиняващи пасажи или приложения.
      Общият съд не е взел предвид, че противоречи на принципите на правовата държава само Комисията да има възможност за преценка относно наличието на (вероятно) оневиняващи пасажи и приложения в отговорите на другите адресати на изложението на възраженията. Така по едно и също дело Комисията действа едновременно като орган с функции по разследване/обвинение и по решаване, но също и по защита, без обаче да има необходимите познания за контекста.
      Трето основание: нарушение на принципа на презумпцията за невиновност, тъй като е определено, че участието в нарушението е започнало на 14 декември 2001 г.
      Общият съд е възприел твърде ниски изисквания, що се отнася до доказването на началото на участието в единно продължено нарушение. За да действа правилно, Комисията би трябвало да представи точни, убедителни и непротиворечиви доказателства, обосноваващи твърдото ѝ убеждение, че избраната дата като начало на нарушението е свързана с ограничаване на конкуренцията. Евентуални съмнения е трябвало да бъдат в полза на съответните предприятия в съответствие с принципа in dubio pro reo.
      Общият съд не е взел предвид, че за да се оборят косвени доказателства, е достатъчно да им се противопоставят доказателства в противния смисъл, които също са косвени. В интерес на равните процесуални възможности от съответното предприятие не може да се очаква да представи окончателно оневиняващо доказателство в рамките на административно производство, целящо налагането на санкции.
      Четвърто основание: изопачаване на доказателствата и нарушение на принципа на презумпцията за невиновност, тъй като се приема, че е налице непрекъснато участие в нарушението между 12 май 2005 г. и 8 декември 2005 г.
      Общият съд е изопачил доказателствата, що се отнася до доказването на непрекъснатото участие на жалбоподателите в нарушението, тъй като въпреки наличието на множество противоречиви косвени доказателства той е достигнал до твърдото и сигурно убеждение за непрекъснатия характер на нарушението.
      В това отношение също Общият съд не е използвал правилния критерий за опровергаване на косвени доказателства.
      Пето основание: изопачаване на доказателствата и нарушение на принципите на презумпцията за невиновност и на пропорционалност поради установяване на отговорност за споразумения за подводни електрически кабели, за национални пазари и за мащабни проекти
      Общият съд е възприел твърде ниски изисквания за доказване и е изопачил доказателствата, що се отнася до отговорността на жалбоподателите за самостоятелни и отделни части от нарушението — като например подводните кабели, националните пазари и мащабните проекти — в които жалбоподателите не са участвали и от които не са се интересували.
      Общият съд е пренебрегнал неоправданите и непропорционални рискове от толкова широко тълкуване на правното понятие за единно продължено нарушение по отношение на предприятия, които не са участвали във всички части от нарушението, но които съгласно националното право може да носят солидарна отговорност за причинените с това нарушение вреди.
      С оглед на сегашното състояние на европейската хармонизация на разпоредбите относно обезщетяването за причинени вреди, искът на солидарен длъжник срещу останалите съдлъжници на национално равнище не представлява подходящо средство за компенсиране на значителната отговорност във външните отношения.
      Шесто основание: нарушение на член 23, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (1), както и на принципите на законност, на пропорционалност и ne bis in idem при изчисляването на размера на глобата
      Общият съд неправилно е приел 2004 г. за референтна за определянето на стойността на продажбите, тъй като тази година не е представителна и не отразява нито действителния размер, нито икономическата мощ на жалбоподателите.
      Освен това Общият съд не е взел предвид, че Комисията не може, от една страна, да се позове на единно продължено нарушение, тоест на един единствен картел, включващ както конфигурацията A/R, така и конфигурацията R, за да обоснове отговорността, а от друга страна, по изкуствен начин отново да раздели уж неотделимите части на нарушението за целите на изчисляването на размера на глобата.

         (1)  ОВ L 1, 2003 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167.


title: Дело T-490/18: Жалба, подадена на 16 август 2018 г. — Neda Industrial Group/Съвет

text:
               5.11.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/38

      Жалба, подадена на 16 август 2018 г. — Neda Industrial Group/Съвет
      (Дело T-490/18)
      (2018/C 399/52)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Neda Industrial Group (Техеран, Иран) (представител: L. Vidal, адвокат)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз

         Искания на жалбоподателя

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да отмени решението на Съвета на Европейския съюз от 6 юни 2018 г. за запазване на санкциите срещу жалбоподателя и

                  —

                  да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      С настоящата жалба се цели отмяната на решението на Съвета от 6 юни 2018 г. за запазване на жалбоподателя в списъка на лицата и образуванията, съдържащ се в приложение II към Решение 2010/413/ОВППС (1) и в приложение IX към Регламент № 267/2012 (2).
      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три основания.

                  1.

                  Първо основание: незаконосъобразност на обжалваното решение поради грешка при прилагане на правото.

                              —

                              В това отношение жалбоподателят твърди, че Съветът не е доказал, че жалбоподателят доброволно предоставя подкрепа за създаващи опасност от разпространение ядрени дейности на Иран, което било правното основание за включването му в списъка, съдържащ се в приложение IX към Регламент № 267/2012.

                              —

                              Освен това според жалбоподателя обстоятелството, че Съветът не му е предоставил никакви доказателства в подкрепа на твърденията си, представлява нарушение на принципа на ефективна съдебна защита.

                  2.

                  Второ основание: незаконосъобразност на обжалваното решение поради фактическа грешка.

                              —

                              В това отношение жалбоподателят посочва, че предвид дейностите му и предоставяните от него услуги той не е свързан със санкционираните образувания, нито с каквито и да било ядрени дейности.

                  3.

                  Трето основание: незаконосъобразност на обжалваното решение, тъй като нарушава общия принцип на пропорционалност.

                              —

                              В това отношение жалбоподателят твърди, че включването му в списъка на образуванията, подлежащи на ограничителни мерки, и отказът той да бъде премахнат от този списък не са нито подходящи, нито необходими за постигането на целите, преследвани с Регламент № 267/2012, и са причинили несъразмерни вреди на жалбоподателя.

         (1)  Решение 2010/413/ОВППС на Съвета от 26 юли 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС (ОВ L 195, 2010 г., стр. 39).

         (2)  Регламент (ЕС) № 267/2012 на Съвета от 23 март 2012 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕС) № 961/2010 (ОВ L 88, 2012 г., стр. 1).


title: Дело T-556/18: Жалба, подадена на 19 септември 2018 г. — Sensient Colors Europe/Комисия

text:
               5.11.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/54

      Жалба, подадена на 19 септември 2018 г. — Sensient Colors Europe/Комисия
      (Дело T-556/18)
      (2018/C 399/69)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Sensient Colors Europe GmbH (Гестахт, Германия) (представители: M. Hagenmeyer, D. Zechmeister и W. Berlit, Rechtsanwälte)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания на жалбоподателя

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да отмени решението на ответника от 31 юли 2018 г. (DG Sante/E2/RP/amf(2018)4523972) да приеме за невалидно заявлението за разрешаване на пускането на пазара на Съюза на нова храна и актуализиране на списъка на Съюза по член 9 от Регламент (ЕС) 2015/2283 на Европейския парламент и на Съвета (1) с референтен номер 2018/0355, и да приключи процедурата по подаване на заявлението, и

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата жалбоподателят изтъква едно единствено основание, че ответникът е нарушил член 6, параграфи 1 и 5 от Регламент за изпълнение (ЕС) 2017/2469 на Комисията (2) и член 10, параграф 1 във връзка с параграф 3 и член 11, параграф 1 или във връзка с член 12, параграф 2 от Регламент 2015/2283.
      Във връзка с това посочва по-специално, че ответникът погрешно е приел, че предметът на заявлението, а именно оцветяваща субстанция на основата на сушени цветове на клитория тернатея (clitoria ternatea), не попада в приложното поле на Регламент 2015/2283 и представлява добавка в храната по смисъла на член 3, параграф 2, буква а) от Регламент № 1333/2008.

         (1)  Регламент (ЕС) 2015/2283 на Европейския парламент и на Съвета от 25 ноември 2015 година относно новите храни, за изменение на Регламент (ЕС) № 1169/2011 на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Регламент (ЕО) № 258/97 на Европейския парламент и на Съвета и на Регламент (ЕО) № 1852/2001 на Комисията (ОВ L 327, 2015 г., стр. 1).

         (2)  Регламент за изпълнение (ЕС) 2017/2469 на Комисията от 20 декември 2017 година за определяне на административните и научните изисквания по отношение на заявленията, посочени в член 10 от Регламент (ЕС) 2015/2283 на Европейския парламент и на Съвета относно новите храни (ОВ L 351, 2017 г., стр. 64).


title: Дело T-505/18: Жалба, подадена на 24 август 2018 г. — Унгария/Комисия

text:
               5.11.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/39

      Жалба, подадена на 24 август 2018 г. — Унгария/Комисия
      (Дело T-505/18)
      (2018/C 399/53)
      Език на производството: унгарски

         Страни

         Жалбоподател: Унгария (представители: M.Z. Fehér, M.M. Tátrai и A. Pokoraczki)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания на жалбоподателя

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да отмени Решение за изпълнение (ЕС) 2018/873 на Комисията от 13 юни 2018 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки по линия на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР), в частта отнасяща се до Унгария, в която от финансиране от страна на Съюза се изключват помощите, отпуснати на групи производители, които имат квалифицирано признаване.

                  —

                  да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания.

                  1.

                  Първо основание: спорното изключване, предвидено в обжалваното решение е незаконосъобразно, тъй като помощта на засегнатите групи производители е отпусната в съответствие с правото на Съюза.

                              —

                              жалбоподателят се позовава на характера на признаването на групите производители. Според него при решаването относно възстановяването на националната финансова помощ, отпусната на групи производители, Комисията не е взела предвид, че групите производители, които са получили квалифицирано признаване, отговарят на изискванията на Регламент (ЕО) № 1698/2005.

                  2.

                  Второ основание: спорното изключване, предвидено в обжалваното решение е незаконосъобразно, тъй като с оглед на принципите на лоялно сътрудничество, на пропорционалност, на правна сигурност и за защита на оправданите правни очаквания, изключването би трябвало да се смекчи или да се направи отказ от него.

                              —

                              според жалбоподателя спорното изключване е незаконосъобразно, тъй като с оглед на принципите на лоялно сътрудничество, на пропорционалност, на правна сигурност и за защита на оправданите правни очаквания, изключването би трябвало да се смекчи или да се направи отказ от него, като се има предвид че приложимите норми на правото на Съюза във връзка с преценката на спорните национална правна уредба и национална практика не са напълно ясни и позволяват застъпеното от Унгария тълкуване, и че Комисията предварително вече е била запозната с тях и не е повдигнала възражение срещу тях.


title: Дело T-557/18: Жалба, подадена на 20 септември 2018 г. — LG Electronics/EUIPO — Beko (BECON)

text:
               5.11.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/55

      Жалба, подадена на 20 септември 2018 г. — LG Electronics/EUIPO — Beko (BECON)
      (Дело T-557/18)
      (2018/C 399/70)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: LG Electronics, Inc. (Сеул, Южна Корея) (представител: M. Graf, lawyer)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Beko plc (Watford, Обединено кралство)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител на спорната марка: жалбоподателят пред Общият съд

         Спорна марка: Заявка за регистрация на словна марка на Европейския съюз „BECON“ — заявка за регистрация № 13 142 336

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 11 юли 2018 г. по преписка R 41/2018-5

         Искания

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение в частта, в която се отхвърля жалбата срещу решението на отдела по споровете,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело C-527/16: Решение на Съда (първи състав) от 6 септември 2018 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof — Австрия) — Salzburger Gebietskrankenkasse, Bundesminister für Arbeit, Soziales und Konsumentenschutz (Преюдициално запитване — Социална сигурност — Регламент (ЕО) № 987/2009 — Член 5 и член 19, параграф 2 — Работници, командировани в държава членка, различна от тази, в която работодателят обичайно осъществява дейността си — Издаване на удостоверения A1 от държавата членка на произход след признаването от приемащата държава членка на подчиняването на работниците на нейната социалноосигурителна схема — Становище на административната комисия — Неправилно издаване на удостоверения A1 — Установяване — Обвързващ характер и обратно действие на тези удостоверения — Регламент (ЕО) № 883/2004 — Приложимо законодателство — Член 12, параграф 1 — Понятие за лице, „изпратено да замества друго лице“)

text:
               5.11.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/4

      Решение на Съда (първи състав) от 6 септември 2018 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof — Австрия) — Salzburger Gebietskrankenkasse, Bundesminister für Arbeit, Soziales und Konsumentenschutz
      (Дело C-527/16) (1)

      ((Преюдициално запитване - Социална сигурност - Регламент (ЕО) № 987/2009 - Член 5 и член 19, параграф 2 - Работници, командировани в държава членка, различна от тази, в която работодателят обичайно осъществява дейността си - Издаване на удостоверения A1 от държавата членка на произход след признаването от приемащата държава членка на подчиняването на работниците на нейната социалноосигурителна схема - Становище на административната комисия - Неправилно издаване на удостоверения A1 - Установяване - Обвързващ характер и обратно действие на тези удостоверения - Регламент (ЕО) № 883/2004 - Приложимо законодателство - Член 12, параграф 1 - Понятие за лице, „изпратено да замества друго лице“))
      (2018/C 399/05)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Verwaltungsgerichtshof

         Страни в главното производство

         Жалбоподатели: Salzburger Gebietskrankenkasse, Bundesminister für Arbeit, Soziales und Konsumentenschutz

         в присъствието на: Alpenrind GmbH Martin-Meat Szolgáltató és Kereskedelmi Kft, Martimpex-Meat Kft, Pensionsversicherungsanstalt, Allgemeine Unfallversicherungsanstalt

         Диспозитив

                  1)

                  Член 5, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 987/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 година за установяване процедурата за прилагане на Регламент (ЕО) № 883/2004, изменен с Регламент (ЕС) № 1244/2010 на Комисията от 9 декември 2010 г., във връзка с член 19, параграф 2 от Регламент № 987/2009, изменен с Регламент № 1244/2010, трябва да се тълкува в смисъл, че удостоверение А1, издадено от компетентната институция на държава членка съгласно член 12, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 883/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година за координация на системите за социална сигурност, изменен с Регламент № 1244/2010, има обвързващо действие не само за институциите на държавата членка, в която се упражнява дейността, но и за юрисдикциите на тази държава членка.

                  2)

                  Член 5, параграф 1 от Регламент № 987/2009, изменен с Регламент № 1244/2010, във връзка с член 19, параграф 2 от Регламент № 987/2009, изменен с Регламент № 1244/2010, трябва да се тълкува в смисъл, че удостоверение А1, издадено от компетентната институция на държава членка съгласно член 12, параграф 1 от Регламент № 883/2004, изменен с Регламент № 1244/2010, има обвързващо действие както за социалноосигурителните институции на държавата членка, в която се упражнява дейността, така и за юрисдикциите на тази държава членка, докато това удостоверение не бъде оттеглено или обявено за невалидно от държавата членка, в която е издадено, макар че компетентните органи на последната държава членка и на държавата членка, в която се упражнява дейността, са сезирали административната комисия за координация на системите за социална сигурност, и тя е приела, че това удостоверение е неправилно издадено и че то трябва да бъде оттеглено.
                  Член 5, параграф 1 от Регламент № 987/2009, изменен с Регламент № 1244/2010, във връзка с член 19, параграф 2 от Регламент № 987/2009, изменен с Регламент № 1244/2010, трябва да се тълкува в смисъл, че удостоверение А1, издадено от компетентната институция на държава членка съгласно член 12, параграф 1 от Регламент № 883/2004, изменен с Регламент № 1244/2010, има обвързващо действие както за социалноосигурителните институции на държавата членка, в която се упражнява дейността, така и за юрисдикциите на тази държава членка, при необходимост с обратно действие, макар че това удостоверение е издадено едва след като посочената държава членка е установила подчиняването на съответния работник на задължителното осигуряване съгласно своето законодателство.

                  3)

                  Член 12, параграф 1 от Регламент № 883/2004, изменен с Регламент № 1244/2010, трябва да се тълкува в смисъл, че когато работник, който е командирован от своя работодател, за да полага труд в друга държава членка, бива заместен от друг работник, командирован от друг работодател, последният работник трябва да се счита за „изпратен да замества друго лице“ по смисъла на тази разпоредба, така че той не може да се ползва от специалното правило, предвидено в посочената разпоредба, за да остане подчинен на законодателството на държавата членка, в която неговият работодател обичайно осъществява дейността си.
                  Фактът, че работодателите на двамата засегнати работници са със седалище в една и съща държава членка или фактът, че те поддържат евентуални лични или организационни връзки, са ирелевантни в това отношение.

         (1)  ОВ C 14, 16.1.2017 г.


title: Дело C-186/17: Определение на председателя на трети състав на Съда от 2 август 2018 г. (преюдициално запитване, отправено от Landgericht Berlin — Германия) — flightright GmbH/Iberia Express SA

text:
               5.11.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/30

      Определение на председателя на трети състав на Съда от 2 август 2018 г. (преюдициално запитване, отправено от Landgericht Berlin — Германия) — flightright GmbH/Iberia Express SA
      (Дело C-186/17) (1)

      (2018/C 399/37)
      Език на производството: немски
      Председателят на трети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 221, 10.7.2017 г.


title: Дело C-4/17 P: Решение на Съда (трети състав) от 6 септември 2018 г. — Чешка република/Европейска комисия (Обжалване — Европейски фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) — Допустими разходи, които подлежат на финансиране от Европейския съюз — Разходи, направени от Чешката република — Регламент (ЕО) № 479/2008 — Член 11, параграф 3 — Понятие „преструктуриране на лозята)

text:
               5.11.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/6

      Решение на Съда (трети състав) от 6 септември 2018 г. — Чешка република/Европейска комисия
      (Дело C-4/17 P) (1)

      ((Обжалване - Европейски фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) - Допустими разходи, които подлежат на финансиране от Европейския съюз - Разходи, направени от Чешката република - Регламент (ЕО) № 479/2008 - Член 11, параграф 3 - Понятие „преструктуриране на лозята))
      (2018/C 399/06)
      Език на производството: чешки

         Страни

         Жалбоподател: Чешка република (представители: M. Smolek, J. Pavliš и J. Vláčil)

         Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: P. Ondrůšek и B. Eggers)

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя решение на Общия съд на Европейския съюз от 20 октомври 2016 г., Чешка република/Комисия (T-141/15, непубликувано, EU:T:2016:621).

                  2)

                  Отменя Решение за изпълнение (ЕС) 2015/103 на Комисията от 16 януари 2015 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР), в частта, в която се отхвърлят извършените от Чешката република разходи в рамките на ЕФГЗ относно мярка за защита на лозята срещу вредите, причинени от животни и птици за периода 2010—2012 г. в общ размер 2 123 199,04 EUR.

                  3)

                  Осъжда Европейската комисия да понесе, наред с направените от нея съдебни разноски, и направените от Чешката република както в първоинстанционното производство, така и в производството по обжалване.

         (1)  ОВ C 63, 27.2.2017 г.


title: Дело C-212/17: Определение на председателя на Съда от 21 август 2018 г. (преюдициално запитване, отправено от Tribunal Superior de Justicia de Galicia — Испания) — Simón Rodríguez Otero/Televisión de Galicia SA, Ministerio Fiscal

text:
               5.11.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/30

      Определение на председателя на Съда от 21 август 2018 г. (преюдициално запитване, отправено от Tribunal Superior de Justicia de Galicia — Испания) — Simón Rodríguez Otero/Televisión de Galicia SA, Ministerio Fiscal
      (Дело C-212/17) (1)

      (2018/C 399/38)
      Език на производството: испански
      Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 231, 17.7.2017 г.


title: Дело T-559/18: Жалба, подадена на 13 септември 2018 г. — Atos Medical/EUIPO — Andreas Fahl Medizintechnik- Vertrieb (Medizinische Pflaster)

text:
               5.11.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/55

      Жалба, подадена на 13 септември 2018 г. — Atos Medical/EUIPO — Andreas Fahl Medizintechnik- Vertrieb (Medizinische Pflaster)
      (Дело T-559/18)
      (2018/C 399/71)
      Език на жалбата: немски

         Страни

         Жалбоподател: Atos Medical GmbH (Тройсдорф, Германия) (представител: K. Middelhoff, Rechtsanwältin)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Andreas Fahl Medizintechnik- Vertrieb GmbH (Кьолн, Германия)

         Данни за производството пред EUIPO

         Притежател на спорния промишлен дизайн: другата страна в производството пред апелативния състав

         Спорен промишлен дизайн: промишлен дизайн на Общността № 1339246-0009

         Обжалвано решение: решение на трети апелативен състав на EUIPO от 29 юни 2018 г. по преписка R 2215/2016-3

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

            в случай че встъпилата страна участва в производството, жалбоподателят освен това иска:

                  —

                  да се осъди встъпилата страна да заплати направените от нея съдебни разноски.

         Изложени основания

                  —

                  Нарушение на член 4, параграф 1 от Регламент № 6/2002 на Съвета;

                  —

                  Нарушение на членове 5 и 6 от Регламент № 6/2002 на Съвета;

                  —

                  Нарушение на член 25, параграф 1 от Регламент № 6/2002 на Съвета.


title: Дело C-84/18 P: Определение на Съда (осми състав) от 6 септември 2018 г. — Sophie Montel/Европейски парламент, Съвет на Европейския съюз (Жалба — Допустимост — Европейски парламент — Правна уредба относно разноските и надбавките на членовете на Европейския Парламент — Надбавка за парламентарни сътрудници — Възстановяване на недължимо платените суми)

text:
               5.11.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/15

      Определение на Съда (осми състав) от 6 септември 2018 г. — Sophie Montel/Европейски парламент, Съвет на Европейския съюз
      (Дело C-84/18 P) (1)

      ((Жалба - Допустимост - Европейски парламент - Правна уредба относно разноските и надбавките на членовете на Европейския Парламент - Надбавка за парламентарни сътрудници - Възстановяване на недължимо платените суми))
      (2018/C 399/20)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Sophie Montel (представител: G. Sauveur, avocat)

         Други страни в производството: Европейски парламент (представители: S. Seyr и G. Corstens), Съвет на Европейския съюз (представители: A. F. Jensen, M. Bauer и R. Meyer)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата като отчасти явно недопустима и отчасти явно неоснователна.

                  2)

                  Осъжда г-жа Sophie Montel да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 161, 7.5.2018 г.


title: Дело C-594/17: Определение на председателя на Съда от 2 август 2018 г. — Европейска комисия/Република Словения, подкрепяна от Кралство Белгия, Федерална република Германия, Република Естония, Кралство Испания, Френската република, Италианската република

text:
               5.11.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/30

      Определение на председателя на Съда от 2 август 2018 г. — Европейска комисия/Република Словения, подкрепяна от Кралство Белгия, Федерална република Германия, Република Естония, Кралство Испания, Френската република, Италианската република
      (Дело C-594/17) (1)

      (2018/C 399/39)
      Език на производството: словенски
      Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 412, 4.12.2017 г.


title: Дело C-90/18: Определение на Съда (девети състав) от 6 септември 2018 г. (преюдициално запитване от Visoki upravni sud — Хърватия) — Hrvatska banka za obnovu i razvitak (HBOR)/Povjerenik za informiranje Republike Hrvatske (Преюдициално запитване — Член 53, параграф 2 и член 94 от Процедурния правилник на Съда — Липса на достатъчно уточнения относно фактическия и правен контекст на спора в главното производство, както и относно причините, поради които е необходим отговор на преюдициалните въпроси — Явна недопустимост)

text:
               5.11.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/15

      Определение на Съда (девети състав) от 6 септември 2018 г. (преюдициално запитване от Visoki upravni sud — Хърватия) — Hrvatska banka za obnovu i razvitak (HBOR)/Povjerenik za informiranje Republike Hrvatske
      (Дело C-90/18) (1)

      ((Преюдициално запитване - Член 53, параграф 2 и член 94 от Процедурния правилник на Съда - Липса на достатъчно уточнения относно фактическия и правен контекст на спора в главното производство, както и относно причините, поради които е необходим отговор на преюдициалните въпроси - Явна недопустимост))
      (2018/C 399/21)
      Език на производството: хърватски

         Запитваща юрисдикция

      Visoki upravni sud

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Hrvatska banka za obnovu i razvitak (HBOR)

         Ответник: Povjerenik za informiranje Republike Hrvatske

         в присъствието на: Hrvoje Šimić

         Диспозитив

      Преюдициалното запитване, отправено от Visoki upravni sud (Административен апелативен съд, Хърватия) с акт от 1 февруари 2018 г., е явно недопустимо.

         (1)  ОВ C 134, 16.4.2018г.


title: Дело T-560/18: Жалба, подадена на 13 септември 2018 г. — Atos Medical/EUIPO — Andreas Fahl Medizintechnik- Vertrieb (Medizinische Pflaster)

text:
               5.11.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/56

      Жалба, подадена на 13 септември 2018 г. — Atos Medical/EUIPO — Andreas Fahl Medizintechnik- Vertrieb (Medizinische Pflaster)
      (Дело T-560/18)
      (2018/C 399/72)
      Език на жалбата: немски

         Страни

         Жалбоподател: Atos Medical GmbH (Тройсдорф, Германия) (представител: K. Middelhoff, Rechtsanwältin)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Andreas Fahl Medizintechnik- Vertrieb GmbH (Кьолн, Германия)

         Данни за производството пред EUIPO

         Притежател на спорния промишлен дизайн: другата страна в производството пред апелативния състав

         Спорен промишлен дизайн: промишлен дизайн на Общността № 1339246-0004

         Обжалвано решение: решение на трети апелативен състав на EUIPO от 29 юни 2018 г. по преписка R 2216/2016-3

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

            в случай че встъпилата страна участва в производството, жалбоподателят освен това иска:

                  —

                  да се осъди встъпилата страна да заплати направените от нея съдебни разноски.

         Изложени основания

                  —

                  Нарушение на член 4, параграф 1 от Регламент № 6/2002 на Съвета,

                  —

                  Нарушение на членове 5 и 6 от Регламент № 6/2002 на Съвета;

                  —

                  Нарушение на член 25, параграф 1 от Регламент № 6/2002 на Съвета.


title: Дело C-17/17: Решение на Съда (четвърти състав) от 6 септември 2018 г. (преюдициално запитване от Court of Appeal — Обединеното кралство) — Grenville Hampshire/The Board of the Pension Protection Fund (Преюдициално запитване — Закрила на работниците и служителите в случай на неплатежоспособност на работодателя — Директива 2008/94/EО — Член 8 — Допълнителни пенсионни схеми — Закрила на правата във връзка с пенсии — Гарантирано равнище на минимална закрила)

text:
               5.11.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/6

      Решение на Съда (четвърти състав) от 6 септември 2018 г. (преюдициално запитване от Court of Appeal — Обединеното кралство) — Grenville Hampshire/The Board of the Pension Protection Fund
      (Дело C-17/17) (1)

      ((Преюдициално запитване - Закрила на работниците и служителите в случай на неплатежоспособност на работодателя - Директива 2008/94/EО - Член 8 - Допълнителни пенсионни схеми - Закрила на правата във връзка с пенсии - Гарантирано равнище на минимална закрила))
      (2018/C 399/07)
      Език на производството: английски

         Запитваща юрисдикция

      Court of Appeal

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Grenville Hampshire

         Ответник: The Board of the Pension Protection Fund

         в присъствието на: Secretary of State for Work and Pensions

         Диспозитив

                  1)

                  Член 8 от Директива 2008/94/EО на Европейския парламент и на Съвета от 22 октомври 2008 година относно закрилата на работниците и служителите в случай на неплатежоспособност на техния работодател, трябва да се тълкува в смисъл, че всеки отделен работник или служител в случай на неплатежоспособност на неговия работодател трябва да се ползва от обезщетения за възраст, отговарящи поне на 50 % от стойността на правата му, придобити по допълнителна професионална осигурителна схема.

                  2)

                  При обстоятелства като разглежданите в главното производство член 8 от Директива 2008/94 има директен ефект, така че отделен работник или служител по трудов договор може да се позове на него пред национална юрисдикция, за да оспори решение на организация като Board of the Pension Protection Fund (Съвет на фонда за пенсионна закрила, Обединеното кралство).

         (1)  ОВ C 78, 13.3.2017 г.


title: Дело T-509/18: Жалба, подадена на 24 август 2018 г. — Чешка република/Комисия

text:
               5.11.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/39

      Жалба, подадена на 24 август 2018 г. — Чешка република/Комисия
      (Дело T-509/18)
      (2018/C 399/54)
      Език на производството: чешки

         Страни

         Жалбоподател: Чешка република (представители: M. Smolek, J. Pavliš, O. Serdula и J. Vláčil)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания на жалбоподателя

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да отмени Решение за изпълнение (ЕС) 2018/873 на Комисията от 13 юни 2018 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки по линия на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР), в частта му, в която с него се изключват от финансиране разходи в общ размер от 151 116,65 EUR, направени от Чешката република,

                  —

                  да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три основания.

                  1.

                  Първо основание: нарушение на член 52, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 година относно финансирането, управлението и мониторинга на общата селскостопанска политика (наричан по-нататък „Регламент № 1306/2013“). Комисията неправилно смята, че периодът между посещенията на контролните органи в определено селскостопанско предприятие не може да надвишава периода, предвиден в член 25 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 809/2014 на Комисията от 17 юли 2014 година за определяне на правила за прилагането на Регламент № 1306/2013 по отношение на интегрираната система за администриране и контрол, мерките за развитие на селските райони и кръстосаното съответствие (наричан по-нататък „Регламент № 809/2014“).

                  2.

                  Второ основание: нарушение на принципа за защита на оправданите правни очаквания. Дори в разглеждания случай да имаше нарушение на Регламент № 809/2014 (quod non), Чешката република е имала оправдани правни очаквания, че системата ѝ от проверки съответства на правото на Съюза въз основа на заключението на Комисията от предходен одит, съгласно което проверките на място в Чешката република са извършени в съответствие с правото на Съюза.

                  3.

                  Трето основание: нарушение на член 52, параграфи 1 и 2 от Регламент № 1306/2013. Дори в разглеждания случай Чешката република да беше нарушила Регламент № 809/2014 (quod non), при изчисляването на финансовата корекция Комисията е взела предвид и изплатените на селскостопански предприятия средства, за които не е установено нарушение на Регламент № 809/2014 при проверките на място. Следователно Комисията е наложила финансова корекция и по отношение на разходи, които не могат да се разглеждат като необосновани и не създават опасност за фондовете на Съюза.


title: Дело C-184/18: Определение на Съда (седми състав) от 6 септември 2018 г. (преюдициално запитване от Tribunal Central Administrativo Sul — Португалия) — Fazenda Pública/Carlos Manuel Patrício Teixeira, Maria Madalena da Silva Moreira Patrício Teixeira (Преюдициално запитване — Член 99 от Процедурния правилник на Съда — Пряко данъчно облагане — Член 18 ДФЕС — Принцип на недискриминация — Членове 63, 64 и 65 ДФЕС — Свободно движение на капитали — По-високо данъчно облагане на печалби от недвижими имоти, реализирани от неустановени лица — Ограничения за движението на капитали с местоназначение или произход от трети страни)

text:
               5.11.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/16

      Определение на Съда (седми състав) от 6 септември 2018 г. (преюдициално запитване от Tribunal Central Administrativo Sul — Португалия) — Fazenda Pública/Carlos Manuel Patrício Teixeira, Maria Madalena da Silva Moreira Patrício Teixeira
      (Дело C-184/18) (1)

      ((Преюдициално запитване - Член 99 от Процедурния правилник на Съда - Пряко данъчно облагане - Член 18 ДФЕС - Принцип на недискриминация - Членове 63, 64 и 65 ДФЕС - Свободно движение на капитали - По-високо данъчно облагане на печалби от недвижими имоти, реализирани от неустановени лица - Ограничения за движението на капитали с местоназначение или произход от трети страни))
      (2018/C 399/22)
      Език на производството: португалски

         Запитваща юрисдикция

      Tribunal Central Administrativo Sul

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Fazenda Pública

         Ответници: Carlos Manuel Patrício Teixeira, Maria Madalena da Silva Moreira Patrício Teixeira

         Диспозитив

      Правна уредба на държава членка като разглежданата в главното производство, която облага печалбите от прехвърляне от установено в трета страна лице на недвижим имот с местонахождение държава членка с по-висок данък от прилагания за същия вид транзакции по отношение на печалбите, реализирани от установено в съответната държава членка лице, представлява ограничение на свободното движение на капитали, което при условие за проверка от запитващата юрисдикция, не попада в обхвата на изключението, предвидено в член 64, параграф 1 ДФЕС и не може да бъде обоснована със съображенията, предвидени в член 65, параграф 1 ДФЕС.

         (1)  ОВ C 182, 28.5.2018г.


title: Дело C-21/17: Решение на Съда (пети състав) от 6 септември 2018 г. (преюдициално запитване от Nejvyšší soud České republiky — Чешка република) — Catlin Europe SE/O.K. Trans Praha spol. s r. o. (Преюдициално запитване — Съдебно сътрудничество по граждански и търговски дела — Процедура за европейска заповед за плащане — Регламент (ЕО) № 1896/2006 — Издаване на европейска заповед за плащане заедно с молбата за издаването ѝ — Липса на превод на молбата за издаването на заповедта — Европейска заповед за плащане, обявена за подлежаща на изпълнение — Искане за преглед, направено след изтичането на срока за възражение — Връчване на съдебни и извънсъдебни документи — Регламент (ЕО) № 1393/2007 — Приложимост — Член 8 и приложение II — Уведомяване на адресата за правото му да откаже да приеме непреведения документ за образуване на процедурата — Липса на формуляр-образеца — Последици)

text:
               5.11.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/7

      Решение на Съда (пети състав) от 6 септември 2018 г. (преюдициално запитване от Nejvyšší soud České republiky — Чешка република) — Catlin Europe SE/O.K. Trans Praha spol. s r. o.
      (Дело C-21/17) (1)

      ((Преюдициално запитване - Съдебно сътрудничество по граждански и търговски дела - Процедура за европейска заповед за плащане - Регламент (ЕО) № 1896/2006 - Издаване на европейска заповед за плащане заедно с молбата за издаването ѝ - Липса на превод на молбата за издаването на заповедта - Европейска заповед за плащане, обявена за подлежаща на изпълнение - Искане за преглед, направено след изтичането на срока за възражение - Връчване на съдебни и извънсъдебни документи - Регламент (ЕО) № 1393/2007 - Приложимост - Член 8 и приложение II - Уведомяване на адресата за правото му да откаже да приеме непреведения документ за образуване на процедурата - Липса на формуляр-образеца - Последици))
      (2018/C 399/08)
      Език на производството: чешки

         Запитваща юрисдикция

      Nejvyšší soud České republiky

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Catlin Europe SE

         Ответник: O.K. Trans Praha spol. s r. o.

         Диспозитив

      Регламент (ЕО) № 1896/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 година за създаване на процедура за европейска заповед за плащане и Регламент (ЕО) № 1393/2007 на Европейския парламент и на Съвета от 13 ноември 2007 година относно връчване в държавите членки на съдебни и извънсъдебни документи по граждански или търговски дела („връчване на документи“) и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1348/2000 на Съвета трябва да се тълкуват в смисъл, че когато европейска заповед за плащане се връчва на длъжника, без приложената към нея молба за издаването ѝ да е написана или преведена на език, който се предполага, че той разбира, както изисква член 8, параграф 1 от Регламент № 1393/2007, длъжникът трябва да бъде надлежно уведомен чрез съдържащия се в приложение II към последния регламент формуляр-образец, че има право да откаже да приеме въпросния документ.
      В случай на неизпълнение на това процесуално изискване нередовността на процедурата се отстранява в съответствие с разпоредбите на последния регламент чрез връчване на заинтересованото лице на съдържащия се в приложение II към същия регламент формуляр-образец.
      В този случай поради нередовното връчване на европейската заповед за плащане, заедно с молбата за издаването ѝ, заповедта не подлежи на изпълнение, а даденият на длъжника срок за подаване на възражение не може да започне да тече, поради което член 20 от Регламент № 1896/2006 е неприложим.

         (1)  ОВ C 112, 10.4.2017 г.


title: Дело C-237/18: Определение на Съда (трети състав) от 18 юли 2018 г. (преюдициално запитване от Tribunal de première instance de Liège — Белгия) — Pauline Stiernon и др./Etat belge, SPF Santé publique, Communauté française de Belgique (Преюдициално запитване — Член 99 от Процедурния правилник на Съда — Свободно движение на работници — Свобода при избор на професия — Членове 20, 21 и 45 ДФЕС — Харта на основните права на Европейския съюз — Член 15 — Професия психомоторен терапевт, която не е включена в националния списък на парамедицинските професии)

text:
               5.11.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/17

      Определение на Съда (трети състав) от 18 юли 2018 г. (преюдициално запитване от Tribunal de première instance de Liège — Белгия) — Pauline Stiernon и др./Etat belge, SPF Santé publique, Communauté française de Belgique
      (Дело C-237/18) (1)

      ((Преюдициално запитване - Член 99 от Процедурния правилник на Съда - Свободно движение на работници - Свобода при избор на професия - Членове 20, 21 и 45 ДФЕС - Харта на основните права на Европейския съюз - Член 15 - Професия психомоторен терапевт, която не е включена в националния списък на парамедицинските професии))
      (2018/C 399/23)
      Език на производството: френски

         Запитваща юрисдикция

      Tribunal de première instance de Liège

         Страни в главното производство

         Ищци: Pauline Stiernon, Marion Goraguer, Muriel Buccarello, Clémentine Vasseur, Manon Pirotton, Anissa Quotb

         Ответници: Etat belge, SPF Santé publique, Communauté française de Belgique

         Диспозитив

      Член 45 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че допуска в случай като разглеждания в главното производство правна уредба на държава членка за приемане на списък на парамедицинските професии, която не включва в този списък професията психомоторен терапевт, въпреки че същата държава членка е създала възможност за придобиване на диплома за образователно-квалификационна степен „бакалавър“ по специалността „Психомоторна терапия“.

         (1)  ОВ C 190, 4.6.2018 г.


title: Дело C-598/18 P: Жалба, подадена на 21 септември 2018 г. от Съвет на Европейския съюз срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти разширен състав) на 13 юли 2018 г. по дело T-786/14, Eleni Pavlikka Bourdouvali и др./Съвет на Европейския съюз и др.

text:
               26.11.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 427/25

      Жалба, подадена на 21 септември 2018 г. от Съвет на Европейския съюз срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти разширен състав) на 13 юли 2018 г. по дело T-786/14, Eleni Pavlikka Bourdouvali и др./Съвет на Европейския съюз и др.
      (Дело C-598/18 P)
      (2018/C 427/33)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподатели: Съвет на Европейския съюз (представители: A. de Gregorio Merino, E. Chatziioakeimidou, И. Гюров)

         Други страни в производството: Eleni Pavlikka Bourdouvali и други, Европейска комисия, Европейска централна банка, Еврогрупа, представлявана от Съвета на Европейския съюз, Европейски съюз, представляван от Европейската комисия

         Искания на жалбоподателя

      Жалбоподателят иска от Съда:

                  —

                  да отмени обжалваното съдебно решение в частта, в която Общият съд отхвърля възражението за недопустимост на Съвета, повдигнато по отношение на Еврогрупата,

                  —

                  да осъди ответниците да заплатят съдебните разноски в производството по обжалване.

         Основания и основни доводи

      В жалбата си Съветът иска отмяна на частта от обжалваното съдебно решение, в която Общият съд отхвърля възражението му за недопустимост, повдигнато по отношение на Еврогрупата, и изтъква следните основания:

                  —

                  Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото като е решил, че Еврогрупата е „образувание на Съюза, формално създадено с Договорите“,

                  —

                  Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото като е отхвърлил възражението за недопустимост на Съвета, без обаче да е посочил нито едно „правомощие“, предоставено на Еврогрупата с Договорите,

                  —

                  Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото като е приел, че уважаването на възражението за недопустимост на Съвета би довело до „установяване в правния ред на самия Европейски съюз на образувания, чиито актове и действия не могат да породят отговорност за Европейския съюз“.


title: Дело T-312/17: Решение на Общия съд от 5 декември 2018 г. — Campbell/Комисия (Достъп до документи — Регламент (ЕО) № 1049/2001 — Документи, отнасящи се до производство за установяване на неизпълнение на задължения, образувано от Комисията срещу Република Литва — Отказ да се предостави достъп — Изключение, свързано със защитата на дейностите по инспектиране, разследване и одит — Обща презумпция — По-висш обществен интерес)

text:
               4.2.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/31

      Решение на Общия съд от 5 декември 2018 г. — Campbell/Комисия
      (Дело T-312/17) (1)

      ((Достъп до документи - Регламент (ЕО) № 1049/2001 - Документи, отнасящи се до производство за установяване на неизпълнение на задължения, образувано от Комисията срещу Република Литва - Отказ да се предостави достъп - Изключение, свързано със защитата на дейностите по инспектиране, разследване и одит - Обща презумпция - По-висш обществен интерес))
      (2019/C 44/39)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Liam Campbell (Дъндолк, Ирландия) (представители: J. MacGuill и E. Martin-Vignerte, solicitors)

         Ответник: Европейска комисия (представители: C. Ehrbar и M. Konstantinidis)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение C(2017) 2448 окончателен на Комисията от 7 април 2017 г., с което се отказва достъп но документите, свързани с производство за нарушение 2013/0406, образувано срещу Република Литва относно прилагането на Директива 2010/64/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 20 октомври 2010 година относно правото на устен и писмен превод в наказателното производство (OВ, L 280, 2010 г., стp. 1).

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Г-н Liam Campbell и Европейската комисия понасят направените от тях съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 249, 31.7.2017 г.


title: Дело C-759/18: Преюдициално запитване от Judecătoria Rădăuţi (Румъния), постъпило на 3 декември 2018 г. — OF/PG

text:
               18.2.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 65/26

      Преюдициално запитване от Judecătoria Rădăuţi (Румъния), постъпило на 3 декември 2018 г. — OF/PG
      (Дело C-759/18)
      (2019/C 65/35)
      Език на производството: румънски

         Запитваща юрисдикция

      Judecătoria Rădăuţi

         Страни в главното производство

         Ищец: OF

         Ответник: PG

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Следва ли член 3, параграф l от Регламент (ЕО) № 2201/2003 (1) да се тълкува в смисъл, че ако ответникът не повдигне възражение за липса на международна компетентност на румънските съдилища за разглеждането на дело с предмет „развод при ненавършило пълнолетие дете“, това е равностойно на мълчаливо съгласие от негова страна за решаване на делото от сезираната от ищеца юрисдикция, когато страните са с обичайно местопребиваване в друга държава членка [на Европейския съюз] (в случая Италия), а исковата молба за развода е подадена пред юрисдикцията в държавата, на която са граждани страните по делото?

                  2)

                  Следва ли член 3, параграф 1 и [член] 17 от Регламент (ЕО) № 2201/2003 да се тълкуват в смисъл, че юрисдикцията по-скоро трябва/може служебно да повдигне възражение за липса на международна компетентност по дело с предмет „развод при ненавършило пълнолетие дете“, когато няма съгласие между пребиваващите в друга държава членка [на Европейския съюз] (в случая Италия) страни относно избора на компетентен съд (вследствие на което искът се отхвърля с мотива, че румънските съдилища не са компетентни), отколкото да приложи разпоредбите на член 915, алинея 2 от Гражданския процесуален кодекс, въз основа на които може да се повдигне възражение за липса на изключителна териториална компетентност на Judecătoria Rădăuţi (вследствие на което компетентността за разглеждане и решаване на делото по същество се отклонява в полза на Judecătoria Sectorului 5 București), като се има пред вид, че разпоредбата от националното законодателство [член 915, алинея 2 от Гражданския процесуален кодекс] е по-благоприятна от разпоредбите на тези членове?

                  3)

                  Следва ли съдържащият се в член 12, първа алинея, буква б) от Регламент (ЕО) № 2201/2003 израз, а именно „компетентността на съдилищата е била […] по друг недвусмислен начин приета от съпрузите или от носителите на родителска отговорност, към момента на сезирането на съд[а]“, да се тълкува в смисъл, че когато страни с обичайно местопребиваване в друга държава членка [на Европейския съюз] (в случая Италия) изберат съд, компетентен да разгледа исковата молба за развод, на държавата, на която те са граждани (Judecătoria Rădăuţi от Румъния), този съд автоматично става компетентен да реши и исканията от молбата относно „правото на упражняване на родителските права, определянето на местоживеенето на ненавършилото пълнолетие дете и определянето на участието на страните в покриване на разходите по отглеждането и възпитанието на детето“?

                  4)

                  Следва ли понятието „родителска отговорност“ от текста на член 2, точка 7 и на член 12 от Регламент (ЕО) № 2201/2003 да се тълкува в смисъл, че то включва и понятията „родителски права“, предвидено в член 483 от Гражданския кодекс, „местоживеене на детето“, уредено в член 400 от Гражданския кодекс, и „участие на страните в покриване на разходите по отглеждането и възпитанието на детето“, уредено в разпоредбите на член 402 от Гражданския кодекс?

         (1)  Регламент (ЕО) № 2201/2003 на Съвета от 27 ноември 2003 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по брачни дела и делата, свързани с родителската отговорност, с който се отменя Регламент (ЕО) № 1347/2000 (ОВ L 338, 2003 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 183).)


title: Дело C-463/18 P: Жалба, подадена на 13 юли 2018 г. от CeramTec GmbH срещу решението на Общия съд (осми състав), постановено на 3 май 2018 г. по дело T-193/17 — CeramTec GmbH/EUIPO

text:
               11.3.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 93/20

      Жалба, подадена на 13 юли 2018 г. от CeramTec GmbH срещу решението на Общия съд (осми състав), постановено на 3 май 2018 г. по дело T-193/17 — CeramTec GmbH/EUIPO
      (Дело C-463/18 P)
      (2019/C 93/28)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: CeramTec GmbH (представител: A. Renck, Rechtsanwalt)

         Друга страна в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
      С определение от 15 януари 2019 г. Съдът (седми състав) приема, че жалбата е недопустима.


title: Дело T-412/16: Решение на Общия съд от 16 януари 2019 г. — Bena Properties/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки срещу Сирия — Замразяване на средства — Право на защита — Право на ефективна съдебна защита — Задължение за мотивиране — Явна грешка в преценката — Право на чест и на добро име — Право на собственост — Презумпция за невиновност — Пропорционалност)

text:
               11.3.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 93/41

      Решение на Общия съд от 16 януари 2019 г. — Bena Properties/Съвет
      (Дело T-412/16) (1)

      ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Сирия - Замразяване на средства - Право на защита - Право на ефективна съдебна защита - Задължение за мотивиране - Явна грешка в преценката - Право на чест и на добро име - Право на собственост - Презумпция за невиновност - Пропорционалност))
      (2019/C 93/51)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Bena Properties Co. SA (Дамаск, Сирия) (представител: E. Ruchat, avocat)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: първоначално S. Kyriakopoulou, G. Étienne и A. Vitro, впоследствие S. Kyriakopoulou и A. Vitro и накрая S. Kyriakopoulou, A. Vitro и V. Piessevaux)

         Предмет

      Жалба на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение (ОВППС) 2016/850 на Съвета от 27 май 2016 година за изменение на Решение 2013/255/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия (ОВ L 141, 2016 г., стр. 125), както и последващите актове за изпълнението му, на Решение (ОВППС) 2017/917 на Съвета от 29 май 2017 г. за изменение на Решение 2013/255/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия (ОВ L 139, 2017 г., стр. 62) и на Решение (ОВППС) 2018/778 на Съвета от 28 май 2018 г. за изменение на Решение 2013/255/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия (ОВ L 131, 2018 г., стр. 16) в частта, в която тези актове се отнасят до жалбоподателя.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Bena Properties Co. SA да поеме направените от него съдебни разноски, както и да заплати съдебните разноски на Съвета на Европейския съюз.

         (1)  ОВ C 364, 3.10.2016 г.


title: Дело T-526/16: Решение на Общия съд от 14 декември 2018 г. — FZ и др./Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Реформа на Правилника — Регламент (ЕС, Евратом) № 1023/2013 — Видове длъжности — Преходни мерки, приложими по отношение на класирането във видовете длъжности — Член 30 от приложение XIII към Правилника — Администратори в преход (AD 13) — Администратори (AD 12) — Повишаване на основание член 45 от Правилника, разрешено само в кариерния поток, съответстващ на заемания вид длъжност — Достъп до вид длъжност „началник на отдел“ или равностойна длъжност или „съветник или равностойна длъжност“ само по реда на процедурата по член 4 и член 29, параграф 1 от Правилника — Равно третиране — Загуба на възможност за повишаване в по-горна степен — Оправдани правни очаквания)

text:
               11.3.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 93/44

      Решение на Общия съд от 14 декември 2018 г. — FZ и др./Комисия
      (Дело T-526/16) (1)

      ((Публична служба - Длъжностни лица - Реформа на Правилника - Регламент (ЕС, Евратом) № 1023/2013 - Видове длъжности - Преходни мерки, приложими по отношение на класирането във видовете длъжности - Член 30 от приложение XIII към Правилника - Администратори в преход (AD 13) - Администратори (AD 12) - Повишаване на основание член 45 от Правилника, разрешено само в кариерния поток, съответстващ на заемания вид длъжност - Достъп до вид длъжност „началник на отдел“ или равностойна длъжност или „съветник или равностойна длъжност“ само по реда на процедурата по член 4 и член 29, параграф 1 от Правилника - Равно третиране - Загуба на възможност за повишаване в по-горна степен - Оправдани правни очаквания))
      (2019/C 93/54)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподатели: FZ, и други 9 жалбоподатели, чиито имена фигурират в приложение към решението (представители: T. Bontinck и A. Guillerme, адвокати)

         Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално J. Currall и G. Gattinara, впоследствие G. Gattinara и C. Berardis-Kayser и накрая G. Berscheid, G. Gattinara и L. Radu Bouyon)

         Встъпили страни в подкрепа на ответника: Европейски парламент (представители: първоначално N. Chemaï и M. Dean, впоследствие L. Deneys, J. Steele и J. Van Pottelberge); и Съвет на Европейския съюз (представители: първоначално M. Bauer и E. Rebasti, впоследствие M. Bauer и R. Meyer)

         Предмет

      Искане на основание член 270 ДФЕС за отмяна на решенията на Комисията, с които органът по назначаването на тази институция класира жалбоподателите във видове длъжности „администратор в преход“ или „администратор“, вследствие на което те губят възможността си за повишаване в по-горна степен, считано от 1 януари 2014 г. потвърдени с решения на посочената институция от 3 юли, 17 юли и 6 август 2014 г.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда FZ и останалите длъжностни лица на Европейската комисия, чиито имена са изброени в приложението, да заплатят съдебните разноски.

                  3)

                  Европейският парламент и Съветът на Европейския съюз понасят направените от тях съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 7, 12.1.2015 г. (делото е образувано първоначално пред Съда на публичната служба на Европейския съюз под номер F-113/14 и е прехвърлено на Общия съд на Европейския съюз на 1.9.2016 г.).


title: Дело T-111/17: Решение на Общия съд от 15 януари 2019 г. — Computer Market/EUIPO (COMPUTER MARKET) (Марка на Европейския съюз — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „COMPUTER MARKET“ — Абсолютно основание за отказ — Несвоевременно подаване на жалбата — Недопустимост на жалбата пред апелативния състав — Член 60 от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 68 от Регламент (ЕС) 2017/1001) — Правило 49, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 2868/95 (понастоящем член 23, параграф 1, буква б) от Делегиран регламент (ЕС) 2018/625)

text:
               11.3.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 93/49

      Решение на Общия съд от 15 януари 2019 г. — Computer Market/EUIPO (COMPUTER MARKET)
      (Дело T-111/17) (1)

      ((Марка на Европейския съюз - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „COMPUTER MARKET“ - Абсолютно основание за отказ - Несвоевременно подаване на жалбата - Недопустимост на жалбата пред апелативния състав - Член 60 от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 68 от Регламент (ЕС) 2017/1001) - Правило 49, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 2868/95 (понастоящем член 23, параграф 1, буква б) от Делегиран регламент (ЕС) 2018/625))
      (2019/C 93/60)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Computer Market (София, България) (представител: Б. Димитрова, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: J. Ivanauskas)

         Предмет

      Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 13 декември 2016 г. (преписка R 1778/2016-2) относно заявка за регистрация на фигуративния знак „COMPUTER MARKET“ като марка на Европейския съюз

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Computer Market да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 213, 3.7.2017 г.


title: Дело C-322/17: Решение на Съда (трети състав) от 7 февруари 2019 г. (преюдициално запитване от High Court (Irlande) — Ирландия) — Eugen Bogatu/Minister for Social Protection (Преюдициално запитване — Социална сигурност — Регламент (ЕО) № 883/2004 — Член 67 — Молба за семейни обезщетения, подадена от лице, което е престанало да извършва дейност като заето лице в компетентната държава членка, но продължава да пребивава в нея — Право на семейни обезщетения за членовете на семейство, които пребивават в друга държава членка — Условия за допустимост)

text:
               8.4.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 131/5

      Решение на Съда (трети състав) от 7 февруари 2019 г. (преюдициално запитване от High Court (Irlande) — Ирландия) — Eugen Bogatu/Minister for Social Protection
      (Дело C-322/17) (1)

      (Преюдициално запитване - Социална сигурност - Регламент (ЕО) № 883/2004 - Член 67 - Молба за семейни обезщетения, подадена от лице, което е престанало да извършва дейност като заето лице в компетентната държава членка, но продължава да пребивава в нея - Право на семейни обезщетения за членовете на семейство, които пребивават в друга държава членка - Условия за допустимост)
      (2019/C 131/05)
      Език на производството: английски

         Запитваща юрисдикция

      High Court (Ирландия)

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Eugen Bogatu

         Ответник: Minister for Social Protection

         Диспозитив

      Регламент (ЕО) № 883/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година за координация на системите за социална сигурност, и по-специално член 67 във връзка с член 11, параграф 2, трябва да се тълкува в смисъл, че в положение като разглежданото в главното производство, за да има дадено лице право на семейни обезщетения в компетентната държава членка, не е необходимо нито това лице да извършва дейност като заето лице в посочената държава членка, нито да получава от нея парично обезщетение поради или вследствие на такава дейност.

         (1)  ОВ C 277, 21.8.2017 г.


title: Дело C-345/17: Решение на Съда (втори състав) от 14 февруари 2019 г. (преюдициално запитване от Augstākā tiesa — Латвия) — Производство по жалба на Sergejs Buivids (Преюдициално запитване — Обработване на лични данни — Директива 95/46/ЕО — Член 3 — Приложно поле — Видеозапис на полицейски служители в полицейско управление при осъществяване на процесуални действия — Публикуване в интернет сайтове за видеоматериали — Член 9 — Обработване на лични данни единствено за целите на журналистическа дейност — Понятие — Свобода на словото — Защита на личния живот)

text:
               8.4.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 131/6

      Решение на Съда (втори състав) от 14 февруари 2019 г. (преюдициално запитване от Augstākā tiesa — Латвия) — Производство по жалба на Sergejs Buivids
      (Дело C-345/17) (1)

      (Преюдициално запитване - Обработване на лични данни - Директива 95/46/ЕО - Член 3 - Приложно поле - Видеозапис на полицейски служители в полицейско управление при осъществяване на процесуални действия - Публикуване в интернет сайтове за видеоматериали - Член 9 - Обработване на лични данни единствено за целите на журналистическа дейност - Понятие - Свобода на словото - Защита на личния живот)
      (2019/C 131/06)
      Език на производството: латвийски

         Запитваща юрисдикция

      Augstākā tiesa

         Страни в главното производство

      Sergejs Buivids

         в присъствието на: Datu valsts inspekcija

         Диспозитив

                  1)

                  Член 3 от Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 година за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни трябва да се тълкува в смисъл, че попада в приложното поле на тази директива заснемането на полицейски служители в полицейски участък при снемане на показания и публикуването на заснетия видеозапис в интернет сайт за видеоматериали, към който потребителите могат да изпращат, гледат и споделят такива материали.

                  2)

                  Член 9 от Директива 95/46 трябва да се тълкува в смисъл, че обстоятелства като разглежданите в главното производство, а именно заснемане на полицейски служители в полицейско управление при снемане на показания и публикуване на видеозаписа в интернет сайт за видеоматериали, към който потребителите могат да изпращат, гледат и споделят такива материали, могат да представляват обработване на лични данни единствено за целите на журналистическа дейност по смисъла на тази разпоредба, при условие че от посочения запис е видно, че заснемането и публикуването имат за цел единствено публичното разгласяване на информация, мнения или идеи, което следва да се провери от запитващата юрисдикция.

         (1)  ОВ C 277, 21.8.2017 г.


title: Дело C-423/17: Решение на Съда (шести състав) от 14 февруари 2019 г. (преюдициално запитване от Gerechtshof Den Haag — Нидерландия) — Staat der Nederlanden/Warner-Lambert Company LLC (Преюдициално запитване — Лекарствени продукти за хуманна употреба — Директива 2001/83/ЕО — Член 11 — Генерични лекарствени продукти — Обобщение на характеристиките на продукта — Изключване на позовавания, отнасящи се до показания или форми на дозировка, които все още са били защитени от патентното право към момента, в който генеричният лекарствен продукт е бил пуснат на пазара)

text:
               8.4.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 131/6

      Решение на Съда (шести състав) от 14 февруари 2019 г. (преюдициално запитване от Gerechtshof Den Haag — Нидерландия) — Staat der Nederlanden/Warner-Lambert Company LLC
      (Дело C-423/17) (1)

      (Преюдициално запитване - Лекарствени продукти за хуманна употреба - Директива 2001/83/ЕО - Член 11 - Генерични лекарствени продукти - Обобщение на характеристиките на продукта - Изключване на позовавания, отнасящи се до показания или форми на дозировка, които все още са били защитени от патентното право към момента, в който генеричният лекарствен продукт е бил пуснат на пазара)
      (2019/C 131/07)
      Език на производството: нидерландски

         Запитваща юрисдикция

      Gerechtshof Den Haag

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Staat der Nederlanden

         Ответник: Warner-Lambert Company LLC

         Диспозитив

      Член 11, втора алинея от Директива 2001/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 година за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба, изменена с Директива 2012/26/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 г., трябва да се тълкува в смисъл, че в процедура по издаване на разрешение за търговия като разглежданата в главното производство изпращането от заявителя или титуляря на разрешение за търговия с генеричен лекарствен продукт до компетентният национален орган на листовката с упътвания или на обобщение на характеристиките на този лекарствен продукт, в които няма позоваване, отнасящо се до показания или форми на дозировка, които все още са били защитени от патентното право към момента, в който този лекарствен продукт е бил пуснат на пазара, представлява искане за ограничаване на приложното поле на разрешението за търговия с разглеждания генеричен лекарствен продукт.

         (1)  ОВ C 318, 25.9.2017 г.


title: Дело C-531/17: Решение на Съда (девети състав) от 14 февруари 2019 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof — Австрия) — Vetsch Int. Transporte GmbH (Преюдициално запитване — Данъчни въпроси — Данък върху добавената стойност (ДДС) — Директива 2006/112/ЕО — Член143, параграф 1, буква г) — Освобождаване от ДДС при внос — Внос, последван от вътреобщностно прехвърляне — Последваща вътреобщностна доставка — Данъчна измама — Отказ от освобождаване — Условия)

text:
               8.4.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 131/8

      Решение на Съда (девети състав) от 14 февруари 2019 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof — Австрия) — Vetsch Int. Transporte GmbH
      (Дело C-531/17) (1)

      (Преюдициално запитване - Данъчни въпроси - Данък върху добавената стойност (ДДС) - Директива 2006/112/ЕО - Член143, параграф 1, буква г) - Освобождаване от ДДС при внос - Внос, последван от вътреобщностно прехвърляне - Последваща вътреобщностна доставка - Данъчна измама - Отказ от освобождаване - Условия)
      (2019/C 131/09)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Verwaltungsgerichtshof

         Страни в главното производство

      Vetsch Int. Transporte GmbH

         в присъствието на: Zollamt Feldkirch Wolfurt

         Диспозитив

      Член 143, буква г) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност и член 143, параграф 1, буква г) от тази директива, изменена с Директива 2009/69/ЕО на Съвета от 25 юни 2009 г., трябва да се тълкуват в смисъл, че предвиденото в тези разпоредби освобождаване от данък върху добавената стойност при внос не трябва да бъде отказвано на вносителя, определен или признат като платец на данъка по смисъла на член 201 от Директива 2006/112, в случай като разглеждания в главното производство, при който, от една страна, получателят на последвалото вноса вътреобщностно прехвърляне извършва измама във връзка със сделка, която следва прехвърлянето и не е свързана с него, а от друга страна, няма никакви данни, че вносителят е знаел или е трябвало да знае, че тази последваща сделка е включена в извършена от получателя измама.

         (1)  ОВ C 412, 4.12.2017 г.


title: Дело C-554/17: Решение на Съда (трети състав) от 14 февруари 2019 г. (преюдициално запитване от Svea hovrätt — Швеция) — Rebecka Jonsson/Société du Journal L’Est Républicain (Преюдициално запитване — Съдебно сътрудничество по гражданскоправни въпроси — Европейска процедура за искове с малък материален интерес — Регламент (ЕО) № 861/2007 — Член 16 — „Страна, загубила делото“ — Разходи във връзка с производството — Разпределение — Член 19 — Процесуално право на държавите членки)

text:
               8.4.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 131/9

      Решение на Съда (трети състав) от 14 февруари 2019 г. (преюдициално запитване от Svea hovrätt — Швеция) — Rebecka Jonsson/Société du Journal L’Est Républicain
      (Дело C-554/17) (1)

      (Преюдициално запитване - Съдебно сътрудничество по гражданскоправни въпроси - Европейска процедура за искове с малък материален интерес - Регламент (ЕО) № 861/2007 - Член 16 - „Страна, загубила делото“ - Разходи във връзка с производството - Разпределение - Член 19 - Процесуално право на държавите членки)
      (2019/C 131/11)
      Език на производството: шведски

         Запитваща юрисдикция

      Svea hovrätt

         Страни в главното производство

         Ищец: Rebecka Jonsson

         Ответник: Société du Journal L’Est Républicain

         Диспозитив

      Член 16 от Регламент (ЕО) № 861/2007 на Европейския парламент и на Съвета от 11 юли 2007 година за създаване на европейска процедура за искове с малък материален интерес трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална правна уредба, според която, когато една страна спечели делото само частично, националната юрисдикция може да разпореди всяка от страните в производството да понесе направените от нея разходи в това производство или да разпредели тези разходи между тях. В такъв случай националната юрисдикция по принцип остава свободна да разпредели стойността на разходите по производството, при условие че националните процесуални норми за разпределение на тези разходи при исковете с малък материален интерес по презгранични дела не са по-неблагоприятни от процесуалните норми, които уреждат подобни вътрешноправни положения, и процесуалните изисквания, свързани с разпределението на разходите по производството, не водят до отказ от заинтересованите лица да използват посочената европейска процедура за искове с малък материален интерес, тъй като налагат на ищеца, чиито искания са уважени в по-голямата им част или който е спечелил делото по повечето искания, все пак да понесе направените от него разходи по производството или значителна част от тях.

         (1)  ОВ C 402, 27.11.2017 г.


title: Дело C-535/17: Решение на Съда (първи състав) от 6 февруари 2019 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — NK, в качеството му на синдик на PI Gerechtsdeurwaarderskantoor BV и PI/BNP Paribas Fortis NV (Преюдициално запитване — Съдебно сътрудничество по граждански дела — Съдебна компетентност и изпълнение на съдебни решения по граждански и търговски дела — Регламенти (EО) № 44/2001 и (EО) № 1346/2000 — Съответни приложни полета — Несъстоятелност на частен съдебен изпълнител — Иск, предявен от синдика, натоварен с извършване на действията по управлението и ликвидирането на масата на несъстоятелността)

text:
               8.4.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 131/9

      Решение на Съда (първи състав) от 6 февруари 2019 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — NK, в качеството му на синдик на PI Gerechtsdeurwaarderskantoor BV и PI/BNP Paribas Fortis NV
      (Дело C-535/17) (1)

      (Преюдициално запитване - Съдебно сътрудничество по граждански дела - Съдебна компетентност и изпълнение на съдебни решения по граждански и търговски дела - Регламенти (ЕО) № 44/2001 и (ЕО) № 1346/2000 - Съответни приложни полета - Несъстоятелност на частен съдебен изпълнител - Иск, предявен от синдика, натоварен с извършване на действията по управлението и ликвидирането на масата на несъстоятелността)
      (2019/C 131/10)
      Език на производството: нидерландски

         Запитваща юрисдикция

      Hoge Raad der Nederlanden

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: NK, в качеството му на синдик на PI Gerechtsdeurwaarderskantoor BV и на PI

         Ответник: BNP Paribas Fortis NV

         Диспозитив

      Член 1, параграф 1 и параграф 2, буква б) от Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела трябва да се тълкува в смисъл, че иск като разглеждания в главното производство, чийто предмет е искане за обезщетение на основание деликтна или квазиделиктна отговорност и който е предявен от синдика в рамките на производство по несъстоятелност, а постъпленията от него, ако той бъде уважен, се включват в масата на несъстоятелността, попада в обхвата на понятието „граждански и търговски дела“ по смисъла на параграф 1 от тази разпоредба и следователно в материалното приложно поле на посочения регламент.

         (1)  ОВ C 412, 4.12.2017 г.


title: Дело C-562/17: Решение на Съда (девети състав) от 14 февруари 2019 г. (преюдициално запитване от Audiencia Nacional — Испания) — Nestrade SA/Agencia Estatal de la Administración Tributaria (AEAT), Tribunal Económico-Administrativo Central (TEAC) (Преюдициално запитване — Тринадесета директива 86/560/ЕИО — Правила за възстановяване на данъка върху добавената стойност (ДДС) — Принципи на равностойност и ефективност — Предприятие, което не е установено в Европейския съюз — Постановен по-рано и влязъл в сила отказ за възстановяване на ДДС — Грешен идентификационен номер по ДДС)

text:
               8.4.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 131/10

      Решение на Съда (девети състав) от 14 февруари 2019 г. (преюдициално запитване от Audiencia Nacional — Испания) — Nestrade SA/Agencia Estatal de la Administración Tributaria (AEAT), Tribunal Económico-Administrativo Central (TEAC)
      (Дело C-562/17) (1)

      (Преюдициално запитване - Тринадесета директива 86/560/ЕИО - Правила за възстановяване на данъка върху добавената стойност (ДДС) - Принципи на равностойност и ефективност - Предприятие, което не е установено в Европейския съюз - Постановен по-рано и влязъл в сила отказ за възстановяване на ДДС - Грешен идентификационен номер по ДДС)
      (2019/C 131/12)
      Език на производството: испански

         Запитваща юрисдикция

      Audiencia Nacional

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Nestrade SA

         Ответници: Agencia Estatal de la Administración Tributaria (AEAT), Tribunal Económico-Administrativo Central (TEAC)

         Диспозитив

      Разпоредбите на Тринадесета директива 86/560/ЕИО на Съвета от 17 ноември 1986 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки в областта на данъка върху оборота — правила за възстановяване на данъка върху добавената стойност на данъчнозадължени лица, които не са установени на територията на Общността, трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат държава членка да ограничава във времето възможността за коригиране на погрешно съставени фактури, например чрез корекция на първоначално вписания във фактурата идентификационен номер по данък върху добавената стойност (ДДС), за целите на упражняването на правото на възстановяване на ДДС, стига да са спазени принципите на равностойност и ефективност, което следва да се провери от запитващата юрисдикция.

         (1)  ОВ C 437, 18.12.2017 г.


title: Дело C-630/17: Решение на Съда (втори състав) от 14 февруари 2019 г. (преюдициално запитване от Općinski Sud u Rijeci — Хърватия) — Anica Milivojević/Raiffeisenbank St. Stefan-Jagerberg-Wolfsberg eGen (Преюдициално запитване — Членове 56 и 63 ДФЕС — Свободно предоставяне на услуги — Свободно движение на капитали — Национална правна уредба, която обявява за нищожни договорите за кредит с международен елемент, сключени с неоправомощен кредитор — Регламент (ЕС) № 1215/2012 — Член 17, параграф 1 — Договор за кредит, сключен от физическо лице с оглед на предоставянето на услуги по туристическо настаняване — Понятие „потребител“ — Член 24, точка 1 — Изключителна компетентност по дела, които имат за предмет вещни права върху недвижим имот — Иск за обявяване на нищожността на договор за кредит и за заличаване от имотния регистър на вписано вещно обезпечение)

text:
               8.4.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 131/11

      Решение на Съда (втори състав) от 14 февруари 2019 г. (преюдициално запитване от Općinski Sud u Rijeci — Хърватия) — Anica Milivojević/Raiffeisenbank St. Stefan-Jagerberg-Wolfsberg eGen
      (Дело C-630/17) (1)

      (Преюдициално запитване - Членове 56 и 63 ДФЕС - Свободно предоставяне на услуги - Свободно движение на капитали - Национална правна уредба, която обявява за нищожни договорите за кредит с международен елемент, сключени с неоправомощен кредитор - Регламент (ЕС) № 1215/2012 - Член 17, параграф 1 - Договор за кредит, сключен от физическо лице с оглед на предоставянето на услуги по туристическо настаняване - Понятие „потребител“ - Член 24, точка 1 - Изключителна компетентност по дела, които имат за предмет вещни права върху недвижим имот - Иск за обявяване на нищожността на договор за кредит и за заличаване от имотния регистър на вписано вещно обезпечение)
      (2019/C 131/13)
      Език на производството: хърватски

         Запитваща юрисдикция

      Općinski Sud u Rijeci

         Страни в главното производство

         Ищец: Anica Milivojević

         Ответник: Raiffeisenbank St. Stefan-Jagerberg-Wolfsberg eGen

         Диспозитив

                  1)

                  Член 56 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска правна уредба на държава членка като разглежданата по главното производство, вследствие от която по-специално договорите за кредит и основаните на такива договори правни актове, сключени на територията на тази държава членка между длъжници и установени в друга държава членка кредитори, които нямат издадено от компетентните власти на първата държава членка разрешение да упражняват дейността си на нейната територия, са нищожни, считано от деня на тяхното сключване, дори да са били сключени, преди посочената правна уредба да влезе в сила.

                  2)

                  Член 4, параграф 1 и член 25 от Регламент (ЕС) № 1215/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2012 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела не допускат правна уредба на държава членка като разглежданата по главното производство, която по споровете относно договори за кредит с международен елемент, попадащи в приложното поле на този регламент, позволява на длъжниците да предявят иск срещу кредиторите, които нямат издадено от компетентните власти на тази държава членка разрешение да упражняват дейността си на нейната територия, или пред съдилищата на държавата, в която е седалището на тези кредитори, или пред съдилищата по местоживеенето или седалището на длъжниците, и запазва компетентността за разглеждане на иска на посочените кредитори срещу техните длъжници само за съдилищата на държавата, в която е местоживеенето на тези длъжници, независимо дали последните са потребители или търговци.

                  3)

                  Член 17, параграф 1 от Регламент № 1215/2012 трябва да се тълкува в смисъл, че длъжникът, сключил договор за кредит за да извърши дейности по обновяване в недвижим имот, който е неговото местоживеене, с цел по-специално да предоставя там услуги по туристическо настаняване, не може да бъде квалифициран като „потребител“ по смисъла на тази разпоредба, освен ако предвид на контекста на сделката, с оглед на която е бил сключен договорът, разглеждана като цяло, този договор има толкова слаба връзка с посочената търговска или професионална дейност, че е очевидно, че преследва основно лични цели — нещо, което трябва да бъде проверено от запитващата юрисдикция.

                  4)

                  Член 24, точка 1, първа алинея от Регламент № 1215/2012 трябва да се тълкува в смисъл, че искът за заличаване от имотния регистър на ипотеката върху недвижим имот представлява иск, който „има за предмет вещни права върху недвижим имот“, по смисъла на тази разпоредба, но в обхвата на това понятие не попада искът за обявяване на нищожността на договор за кредит и на нотариален акт за учредяване на ипотека, която гарантира възникналото с този договор вземане.

         (1)  ОВ C 22, 22.1.2018 г.


title: Дело C-710/17: Решение на Съда (девети състав) от 14 февруари 2019 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Stato — Италия) — CCC — Consorzio Cooperative Costruzioni Soc. Cooperativa/Comune di Tarvisio (Преюдициално запитване — Обществени поръчки за строителство — Директива 2004/18/ЕО — Член 48, параграф 3 — Оценка и проверка на техническите възможности на икономическите оператори — Национална разпоредба, която не може да бъде приета за транспониране на Директива 2004/18 — Липса на пряко и безусловно препращане към правото на Съюза — Липса на запитване, основано на съществуването на сигурен трансграничен интерес — Недопустимост на преюдициалното запитване)

text:
               8.4.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 131/12

      Решение на Съда (девети състав) от 14 февруари 2019 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Stato — Италия) — CCC — Consorzio Cooperative Costruzioni Soc. Cooperativa/Comune di Tarvisio
      (Дело C-710/17) (1)

      (Преюдициално запитване - Обществени поръчки за строителство - Директива 2004/18/ЕО - Член 48, параграф 3 - Оценка и проверка на техническите възможности на икономическите оператори - Национална разпоредба, която не може да бъде приета за транспониране на Директива 2004/18 - Липса на пряко и безусловно препращане към правото на Съюза - Липса на запитване, основано на съществуването на сигурен трансграничен интерес - Недопустимост на преюдициалното запитване)
      (2019/C 131/14)
      Език на производството: италиански

         Запитваща юрисдикция

      Consiglio di Stato

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: CCC — Consorzio Cooperative Costruzioni Soc. Cooperativa

         Ответник: Comune di Tarvisio

         в присъствието на: Incos Srl, RTI — Idrotermica F.lli Soldera, Gabriele Indovina

         Диспозитив

      Преюдициалното запитване, отправено от Consiglio di Stato (Държавен съвет, Италия) с решение от 28 септември 2017 г., е недопустимо.

         (1)  ОВ C 112, 26.3.2018 г.


title: Дело C-49/18: Решение на Съда (втори състав) от 7 февруари 2019 г. (преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia de Catalunya — Испания) — Carlos Escribano Vindel/Ministerio de Justicia (Преюдициално запитване — Мерки за бюджетни ограничения — Намаляване на възнагражденията на лицата на национална публична длъжност — Правила — Диференцирано въздействие — Социална политика — Равно третиране в областта на заетостта и професиите — Директива 2000/78/EО — Член 2, параграф 1 и параграф 2, буква б) — Харта на основните права на Европейския съюз — Член 21 — Независимост на съдебната власт — Член 19, параграф 1, втора алинея ДЕС)

text:
               8.4.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 131/13

      Решение на Съда (втори състав) от 7 февруари 2019 г. (преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia de Catalunya — Испания) — Carlos Escribano Vindel/Ministerio de Justicia
      (Дело C-49/18) (1)

      (Преюдициално запитване - Мерки за бюджетни ограничения - Намаляване на възнагражденията на лицата на национална публична длъжност - Правила - Диференцирано въздействие - Социална политика - Равно третиране в областта на заетостта и професиите - Директива 2000/78/ЕО - Член 2, параграф 1 и параграф 2, буква б) - Харта на основните права на Европейския съюз - Член 21 - Независимост на съдебната власт - Член 19, параграф 1, втора алинея ДЕС)
      (2019/C 131/15)
      Език на производството: испански

         Запитваща юрисдикция

      Tribunal Superior de Justicia de Catalunya

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Carlos Escribano Vindel

         Ответник: Ministerio de Justicia

         Диспозитив

                  1)

                  Член 21 от Хартата на основните права на Европейския съюз и член 2, параграф 1 и параграф 2, буква б) от Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите трябва да се тълкуват в смисъл, че освен ако не следва друго от проверките, които запитващата юрисдикция трябва да извърши, те допускат национална правна уредба като спорната в главното производство, която в рамките на общите мерки за намаляване на заплащането, свързани с коригиращи прекомерния бюджетен дефицит ограничения, определя различни проценти за намаляване на основните и на допълнителните възнаграждения на съдиите, което според запитващата юрисдикция е свързано с процентно по-големи намаления на заплатите за съдиите, принадлежащи към две от групите на заплащане при по-ниските съдийски категории, отколкото за съдиите, принадлежащи към група на заплащане при по-висока съдийска категория, въпреки че първите получават по-ниско възнаграждение, обикновено са по-млади и поначало имат по-малко прослужено време от вторите.

                  2)

                  Член 19, параграф 1, втора алинея ДЕС трябва да се тълкува в смисъл, че принципът за независимост на съдебната власт допуска спрямо жалбоподателя в главното производство да се приложи национална правна уредба като спорната в главното производство, която без оглед на естеството на изпълняваните функции, прослуженото време или значимостта на извършваните задачи определя — в рамките на общите мерки за намаляване на заплащането, свързани с коригиращи прекомерния бюджетен дефицит ограничения — различни проценти за намаляване на основните и на допълнителните възнаграждения на съдиите, което според запитващата юрисдикция е свързано с процентно по-големи намаления на заплатите за съдиите, принадлежащи към две от групите на заплащане при по-ниските съдийски категории, отколкото за съдиите, принадлежащи към група на заплащане при по-висока съдийска категория, въпреки че първите получават по-ниско възнаграждение от вторите, стига възнаграждението, което жалбоподателят в главното производство получава след спорното в главното производство намаление на заплащането, да е съответстващо на значимостта на изпълняваните от него функции и съответно да гарантира независимостта на решенията му, което запитващата юрисдикция следва да провери.

         (1)  ОВ C 152, 30.4.2018 г.


title: Дело C-577/18 P: Жалба, подадена на 11 септември 2018 г. от Petrus Kerstens срещу определението, постановено от Общия съд (първи състав) на 26 юни 2018 г. по дело T-757/17, Kerstens/Комисия

text:
               8.4.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 131/17

      Жалба, подадена на 11 септември 2018 г. от Petrus Kerstens срещу определението, постановено от Общия съд (първи състав) на 26 юни 2018 г. по дело T-757/17, Kerstens/Комисия
      (Дело C-577/18 P)
      (2019/C 131/21)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Petrus Kerstens (представител: C. Mourato, адвокат)

         Друга страна в производството: Европейска комисия
      С определение от 22 януари 2019 г. Съдът (шести състав) отхвърли жалбата.