title: Съединени дела T-50/06 RENV II и T-69/06 RENV II: Решение на Общия съд от 22 април 2016 г. — Ирландия и Aughinish Alumina/Комисия (Държавни помощи — Директива 92/81/ЕИО — Акцизи върху минералните масла — Минерални масла, използвани като гориво за производството на двуалуминиев триоксид — Освобождаване от акциз — Съществуващи или нови помощи — Член 1, буква б), подточки i), iii) и iv) от Регламент (ЕО) № 659/1999 — Правна сигурност — Оправдани правни очаквания — Разумен срок — Принцип на добра администрация — Злоупотреба с власт — Задължение за мотивиране — Понятие за държавна помощ — Предимство — Засягане на търговията между държави членки — Нарушаване на конкуренцията)

text:
               6.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 200/17

         Решение на Общия съд от 22 април 2016 г. — Ирландия и Aughinish Alumina/Комисия
   (Съединени дела T-50/06 RENV II и T-69/06 RENV II) (1)

   ((Държавни помощи - Директива 92/81/ЕИО - Акцизи върху минералните масла - Минерални масла, използвани като гориво за производството на двуалуминиев триоксид - Освобождаване от акциз - Съществуващи или нови помощи - Член 1, буква б), подточки i), iii) и iv) от Регламент (ЕО) № 659/1999 - Правна сигурност - Оправдани правни очаквания - Разумен срок - Принцип на добра администрация - Злоупотреба с власт - Задължение за мотивиране - Понятие за държавна помощ - Предимство - Засягане на търговията между държави членки - Нарушаване на конкуренцията))
   (2016/C 200/24)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Ирландия (представители: E. Creedon, A. Joyce и E. McPhillips, подпомагани от P. McGarry, SC) и Aughinish Alumina Ltd (Аскийтън, Ирландия) (представители: C. Waterson, C. Little и J. Handoll, solicitors)

      Ответник: Европейска комисия (представители: V. Di Bucci, N. Khan, G. Conte, D. Grespan и K. Walkerová)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение 2006/323/ЕО на Комисията от 7 декември 2005 година относно освобождаването от акциз на минералните масла, използвани като гориво за производството на двуалуминиев триоксид в района на Гардан, в района на Шанън и в Сардиния, прилагано съответно от Франция, Ирландия и Италия (ОВ L 119, 2006 г., стр. 12) в частта относно освобождаването от акциз върху минералните масла, използвани като гориво за производството на двуалуминиев триоксид в района на Шанън (Ирландия)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбите.

               2)

               Ирландия понася направените от нея съдебни разноски и три четвърти от съдебните разноски на Европейската комисия по дела T-50/06, T-50/06 RENV I и T-50/06 RENV II, както и три двадесети от съдебните разноски на Комисията по дела C-89/08 P и C-272/12 P.

               3)

               Aughinish Alumina Ltd понася направените от него съдебни разноски и три четвърти от съдебните разноски на Комисията по дела T-69/06, T-69/06 RENV I и T-69/06 RENV II, три двадесети от съдебните разноски на Комисията по дела C-89/08 P и C-272/12 P, както и всички съдебни разноски по дело T-69/06 R.

               4)

               Комисията понася една четвърт от направените от нея съдебни разноски по съединени дела T-50/06 и T-69/06, съединени дела T-50/06 RENV I и T-69/06 RENV I, и съединени дела T-50/06 RENV II и T-69/06 RENV II, както и една пета от направените от нея съдебни разноски по дела C-89/08 P и C-72/12 P.

      (1)  ОВ C 86, 8.4.2006 г.


title: Дело C-62/13: Преюдициално запитване, отправено от Tribunale di Napoli (Италия) на 7 февруари 2013 г. — Immacolata Racca/Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca

text:
               18.5.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 141/12

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunale di Napoli (Италия) на 7 февруари 2013 г. — Immacolata Racca/Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca
   (Дело C-62/13)
   2013/C 141/21
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale di Napoli

      Страни в главното производство

      Ищец: Immacolata Racca

      Ответник: Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca

      Преюдициални въпроси

               1.

               Представлява ли правната уредба в училищния сектор, [която позволява сключването на последователни срочни трудови договори със същия преподавател, без каквото и да било прекъсване, неограничен брой пъти, включително за задоволяване на нуждите от постоянен персонал], еквивалентна мярка по смисъла на клауза 5 от Директива 1999/70/ЕО (1)?

               2.

               Кога трябва да се приеме, че едно трудово правоотношение е правоотношение в „държавния“ сектор по смисъла на клауза 5 от Директива 1999/70/ЕО, и по-специално че става дума за „специфични сектори и/или категории работници“, което следователно може да обоснове последици, които са различни от тези при трудовите правоотношения в частния сектор?

               3.

               Като се имат предвид обясненията, изложени в член 3, параграф 1, буква в) от Директива 2000/78/ЕО (2) и в член 14, параграф 1, буква в) от Директива 2006/54/ЕО (3), включват ли се последиците от незаконосъобразното прекратяване на трудовото правоотношение в понятието условия за наемане на работа по клауза 4 от Директива 1999/70/ЕО? При утвърдителен отговор на предходния въпрос, оправдана ли е по смисъла на клауза 4 разликата между обичайно предвидените от националното право последици от незаконосъобразното прекратяване на срочно трудово правоотношение и на трудово правоотношение за неопределено време?

               4.

               По силата на принципа за лоялно сътрудничество, забранено ли е държава членка умишлено да опише пред Съда на Европейския съюз в рамките на производство по преюдициално запитване национална правна уредба, която не съответства на действителността, и задължен ли е националният съд, в отсъствието на алтернативно тълкуване на националното право, което да отговаря на произтичащите от принадлежността към Европейския съюз задължения, да тълкува, ако е възможно, националното право в съответствие с предложеното от държавата тълкуване?

               5.

               Част ли е от условията на трудовия договор или на трудовото правоотношение по Директива 91/533/ЕИО (4) и по-специално по член 2, параграф1 и параграф 2, буква д) указването на случаите, при които срочният трудов договор може да се преобразува в трудов договор за неопределено време?

               6.

               При утвърдителен отговор на предходния въпрос, противоречи ли на член 8, параграф 1 от Директива 91/533/ЕИО, както и на целите на тази директива, и по-специално на целите, посочени в съображение 2 от нея, изменение с обратно действие на правната уредба, което не гарантира на работниците или служителите възможността да се ползват от правата си по директивата, тоест не гарантира спазването на посочените в документа за назначаване условия на труд?

               7.

               Трябва ли действащите общи принципи на общностното право, а именно принципът на правна сигурност, на защита на легитимните правни очаквания, на равни процесуални възможности, на ефективна съдебна защита, на независим съд, и по-общо на справедлив процес — гарантирани от член 6, параграф 2 от Договора за създаване на Европейския съюз (изменен с член 1.8 от Договора от Лисабон и към който препраща член 46 от Договора за създаване на Европейския съюз) във връзка с член 6 от Европейската конвенция за защита правата на човека и основните свободи, подписана в Рим на 4 ноември 1950 г., и с член 46, член 47 и член 52, параграф 3 от Хартата на основните права на Европейския съюз, прогласена в Ница на 7 декември 2000 г., така както са възприети в Договора от Лисабон — да се тълкуват в смисъл, че не допускат, в рамките на обхвата на Директива 1999/70/ЕО, италианската държава да приеме, след значителен период от време (3 години и шест месеца), разпоредба, добавена от член 9 от Законодателен декрет № 70 от 13 май 2011 г., консолидиран със Закон № 106 от 12 юли 2011 г., към член 10, параграф 4-bis от Законодателен декрет № 368/01, която може да промени последиците от текущите процеси, увреждайки пряко работника или служителя в полза на работодателя (държавата), и премахвайки предвидената в националната правна уредба възможност за санкциониране на представляващото злоупотреба използване на срочни трудови договори.

      (1)  Директива 1999/70/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 година относно Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) (ОВ L 175, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 129).

      (2)  Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (ОВ L 303, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 7).

      (3)  Директива 2006/54/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 юли 2006 година за прилагането на принципа на равните възможности и равното третиране на мъжете и жените в областта на заетостта и професиите (преработена) (ОВ L 204, стр. 23; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 8, стр. 262).

      (4)  Директива 91/533/ЕИО на Съвета от 14 октомври 1991 година относно задължението на работодателя да информира работниците или служителите за условията на трудовия договор или на трудовото правоотношение (ОВ L 288, стр. 32; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 2, стр. 174).


title: Дело T-132/07: Иск, предявен на 19 април 2007 г. — Fuji Electric Holdings и Fuji Electric Systems/Комисия

text:
               23.6.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 140/36

         Иск, предявен на 19 април 2007 г. — Fuji Electric Holdings и Fuji Electric Systems/Комисия
   (Дело T-132/07)
   (2007/C 140/61)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищци: Fuji Electric Holdings Co., Ltd (Kawasaki, Япония) и Fuji Electric Systems Co., Ltd. (Токио, Япония) (представители: P. Chapatte, P. Walter, Solicitors)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищците
   Ищците искат от Съда:

               —

               да се отмени член 1, буква з) от решението, доколкото с него се приема, че вмененото на FEH нарушение на тази разпоредба е съществувало след септември 2000 г.;

               —

               да се отмени изцяло член 1, буква и) от решението;

               —

               да се отмени член 2, буква г) от решението, доколкото с него се налага солидарна отговорност на FES за плащане на наложената въз основа на тази разпоредба глоба;

               —

               да се отмени член 2, буква ж) от решението, доколкото с него се налага солидарна отговорност на Fuji за наложената въз основа на тази разпоредба глоба;

               —

               да се намали наложената на Fuji глоба; и

               —

               да се нареди Комисията да заплати своите разноски и направените такива от Fuji.

         Правни основания и основни доводи
   Ищците подават иск по член 230 ЕО за отмяна на Решение на Комисията от 24 януари 2007 г. (Дело COMP/F/38.899 — Комутационна апаратура с газова изолация — C(2006) 6762 окончателен), с което Комисията констатира, че ищците, наред с други предприятия, са отговорни за нарушение на член 81, параграф 1 ЕО и също така, от 1 януари 1994 г., на член 53 от Споразумението за ЕИП в сектора на комутационната апаратура с газова изолация (наричан по-нататък„КАГИ“), чрез поредица споразумения и съгласувани практики, състоящи се в: а) разпределяне на пазара, б) разпределяне на квоти и поддържане на съответни пазарни дялове, в) възлагане на отделни КАГИ проекти (тръжна манипулация) на определени производители и манипулиране на търговете по тези проекти, г) определяне на цени, д) съглашения за прекратяване на лицензионни споразумения с лица, които не са членове на картела, е) обмяна на поверителна информация за пазара. Алтернативно, ищците искат съществено намаляване на наложените глоби.
   Според решението Fuji Electric Systems (наричано по-нататък „FES“) е отговорно за участието си в нарушението от 15 април 1988 г. до 30 септември 2002 г.
   FES обаче оспорва да е участвало в споразумението GQ и твърди, че не е участвало в продажбите на GIS до 1 юли 2001 г., около девет месеца след като Fuji Electric Holdings („FEH“) е прекъснало участието си в картела. Като приема, че FEH продължава да участва в споразумението GQ след срещата на японските членове, която се е състояла около септември 2000 г., Комисията допуска явна грешка в преценката, грешка в правото що се отнася до тежестта на доказване, както и грешка в правото във връзка с равното третиране.
   Освен това, Fuji поддържа, че не би трябвало да му се търси солидарна отговорност за участието на Japan AE Power Systems Corporation (наричано по-нататък „JAEPS“) в картела, тъй като то нито е имало възможност да упражнява решаващо влияние върху JAEPS, нито е знаело за неговото вероятно участие в картела. Следователно, ищецът поддържа, че Комисията е допуснала явна грешка в оценката относно нарушението на FES.
   Накрая, Fuji поддържа, че решението е опорочено от явна грешка в оценката що се отнася до продължителността на нарушението, както и до отговорността за твърдяното нарушение на JAEPS. В допълнение, Комисията неправилно е определила стойността на предоставената от ищците информация, като поддържа, че тя не гарантирала намаление на наложената на ищците глоба по силата на Известието за намаляване или освобождаване от отговорност. В това отношение, Fuji иска наложената глоба да бъде съществено намалена.


title: Дело C-430/14: Решение на Съда (пети състав) от 21 януари 2016 г. (преюдициално запитване от Augstākā tiesa — Латвия) — Valsts ieņēmumu dienests/Artūrs Stretinskis (Преюдициално запитване — Митнически съюз — Митнически кодекс на Общността — Член 29, параграф 1, буква г) — Определяне на митническата стойност — Регламент (ЕИО) № 2454/93 — Член 143, параграф 1, буква з) — Понятие за свързани лица за целите на определянето на митническата стойност — Родствена връзка между купувача — физическо лице, и управителя на дружеството продавач)

text:
               14.3.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 98/12

         Решение на Съда (пети състав) от 21 януари 2016 г. (преюдициално запитване от Augstākā tiesa — Латвия) — Valsts ieņēmumu dienests/Artūrs Stretinskis
   (Дело C-430/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Митнически съюз - Митнически кодекс на Общността - Член 29, параграф 1, буква г) - Определяне на митническата стойност - Регламент (ЕИО) № 2454/93 - Член 143, параграф 1, буква з) - Понятие за свързани лица за целите на определянето на митническата стойност - Родствена връзка между купувача - физическо лице, и управителя на дружеството продавач))
   (2016/C 098/14)
   Език на производството: латвийски

      Запитваща юрисдикция

   Augstākā tiesa

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Valsts ieņēmumu dienests

      Ответник: Artūrs Stretinskis

      Диспозитив

   Член 143, параграф 1, буква з) от Регламент № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 година за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността, изменен с Регламент (ЕО) № 46/1999 на Комисията от 8 януари 1999 г. трябва да се тълкува в смисъл, че купувач — физическо лице, и продавач — юридическо лице, в което родственик на купувача разполага действително с власт да повлияе на продажната цена на тези стоки в полза на посочения купувач, трябва да се считат за свързани лица по смисъла на член 29, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността, изменен с Регламент (ЕО) № 82/97 на Европейския парламент и на Съвета от 19 декември 1996 г.

      (1)  ОВ C 421, 24.11.2014 г.


title: Дело T-586/14: Жалба, подадена на 7 август 2014 г.  — Xinyi PV Products (Anhui) Holdings/Комисия

text:
               20.10.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 372/20

         Жалба, подадена на 7 август 2014 г. — Xinyi PV Products (Anhui) Holdings/Комисия
   (Дело T-586/14)
   2014/C 372/25
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd (Anhui, Китайска народна република) (представители: Y. Melin и V. Akritidis, lawyers)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) № 470/2014 на Комисията от 13 май 2014 година (1) за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на слънцезащитно стъкло с произход от Китайската народна република, доколкото е приложим спрямо Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd; и

               —

               да осъди Комисията и страната, на която евентуално бъде разрешено да встъпи в подкрепа на Комисията в хода на производството, да понесат разноските в настоящото производство.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага четири правни основания.

               1.

               Първото правно основание е твърдението, че Комисията е допуснала явна грешка в преценката на фактите и правото, като е счела, че производствените разходи и финансовото положение на жалбоподателя са предмет на значително изкривяване, приложено от предишната непазарна икономическа система, в нарушение на член 2, параграф 7, буква в) от основния регламент, трето тире.

               2.

               Второто правно основание е твърдението, че Комисията е допуснала явна грешка в преценката и не е изложила последователни доказателства, когато е приспаднала от износната цена на жалбоподателя комисиона за търговския посредник, равна на надбавката, начислена на жалбоподателя от свързана компания в Хонг Конг, без да е привела надлежно доказателство, че тази свързана компания наистина е действала като посредник срещу комисиона, в нарушение на член 2, параграф 10, (i) oт основния регламент.

               3.

               Третото правно основание е твърдението, че Комисията не е изчислила износната цена на жалбоподателя въз основа на действително платената или платима цена за продукта, когато се продава на ЕС, нито тя се основава на цената, на която износният продукт е препродаден за първи път на независим купувач в ЕС, в нарушение на член 2, параграфи 8 и 9 от основния регламент.

               4.

               Четвърто правно основание е твърдението, че Комисията не е оповестила съществени факти и доказателства, което да даде възможност да се разбере как е изчислила дъмпинговия марж и маржа на вредата, в нарушение на член 20 от основния регламент и на член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз.

      (1)  • Регламент за изпълнение (ЕС) № 470/2014 на Комисията от 13 май 2014 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на слънцезащитно стъкло с произход от Китайската народна република (OВ L 142, стp.1)


title: Дело T-624/13: Жалба, подадена на 25 ноември 2013 г. — The Tea Board/СХВП — Delta Lingerie ( „Darjeeling“ )

text:
               15.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 45/37

         Жалба, подадена на 25 ноември 2013 г. — The Tea Board/СХВП — Delta Lingerie („Darjeeling“)
   (Дело T-624/13)
   2014/C 45/64
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: The Tea Board (Калкута, Индия) (представител: A. Nordemann, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Delta Lingerie (Cachan, Франция)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 17 септември 2013 г., постановено по преписка R 1504/2012-2;

               —

               да осъди ответника да заплати разноските в производството.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав.

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративната марка с претенция за зелен цвят, съдържаща словния елемент „Darjeeling“ за класове 25, 35 и 38 — заявка за регистрация на марка на Общността № 9 466 269.

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: регистрация на колективна марка на Общността № 4 325 718 за словната марка „DARJEELING“ за стоки от клас 30; регистрация на колективна марка на Общността № 8 674 327 за фигуративната марка, съдържаща словния елемент „DARJEELING“ за стоки от клас 30.

      Решение на отдела по споровете:отхвърля възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) и член 8, параграф 5 от Регламента относно марката на Общността.


title: Дело T-236/05: Решение на Първоинстанционния съд от 31 януари 2007 г. — Aldershoff/Комисия ( Оценка [Оценка да се чете доклад за оценяване] относно развитието на кариерата — Оценка за финансовата година 2003 — Явна грешка в оценката — Липса на мотиви — Право на изслушване )

text:
               24.3.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 69/18

         Решение на Първоинстанционния съд от 31 януари 2007 г. — Aldershoff/Комисия
   (Дело T-236/05) (1)

   („Оценка [Оценка да се чете доклад за оценяване] относно развитието на кариерата - Оценка за финансовата година 2003 - Явна грешка в оценката - Липса на мотиви - Право на изслушване“)
   (2007/C 69/43)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Willem Aldershoff (Брюксел, Белгия) (представители: S. Orlandi, X. Martin, A. Coolen, J-N. Louis и E. Marchal, адвокати)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: C. Berardis-Kayser и M. Velardo)
   Предмет
   Отмяна на оценката относно развитието на кариерата на ищеца за финасовата година 2003.
   Диспозитив

               1)

               Оценката относно развитието на кариерата на ищеца г-н Willem Aldershoff за финансовата година 2003 се отменя.

               2)

               Комисията се осъжда да понесе своите съдебни разноски, както и тези на ищеца.

      (1)  ОВ C 205, 20.8.2005 г.


title: Дело T-420/14: Решение на Общия съд от 21 май 2015 г. — Wine in Black/СХВП — Quinta do Noval-Vinhos (Wine in Black) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „Wine in Black“ — По-ранна словна марка на Общността „NOVAL BLACK“ — Относително основание за отказ — Липса на вероятност от объркване — Сходство между знаците — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               6.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 221/14

         Решение на Общия съд от 21 май 2015 г. — Wine in Black/СХВП — Quinta do Noval-Vinhos (Wine in Black)
   (Дело T-420/14) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „Wine in Black“ - По-ранна словна марка на Общността „NOVAL BLACK“ - Относително основание за отказ - Липса на вероятност от объркване - Сходство между знаците - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2015/C 221/19)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Wine in Black GmbH (Берлин, Германия) (представители: A. Bauer и V. Ahmann, адвокати)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: M. Vuijst и A. Folliard-Monguiral)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Quinta do Noval-Vinhos, SA (Pinhão, Португалия)

      Предмет

   Жалба против решение на първи апелативен състав на СХВП от 6 март 2014 г. (дело R 1601/2013-1) във връзка с производство по възражение между Quinta do Noval-Vinhos, SA и Wine in Black GmbH.

      Диспозитив

               1)

               Отменя решение на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 6 март 2014 г. (дело R 1601/2013-1).

               2)

               Осъжда СХВП да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 303, 8.9.2014 г.


title: Дело C-71/06: Определение на председателя на Съда от 1 февруари 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република

text:
               28.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 95/35

         Определение на председателя на Съда от 1 февруари 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република
   (Дело C-71/06) (1)

   (2007/C 95/68)

      Език на производството: италиански

   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 74, 25.3.2006 г.


title: Дело T-316/13: Решение на Общия съд от 27 април 2016 г. — Pappalardo и др./Комисия (Извъндоговорна отговорност — Риболов — Опазване на рибните ресурси — Възстановяване на запасите от червен тон — Извънредни мерки, забраняващи риболова с кораби с мрежи гъргър — Достатъчно съществено нарушение на правна норма, с която се предоставят права на частноправните субекти)

text:
               13.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/43

      Решение на Общия съд от 27 април 2016 г. — Pappalardo и др./Комисия
      (Дело T-316/13) (1)

      ((Извъндоговорна отговорност - Риболов - Опазване на рибните ресурси - Възстановяване на запасите от червен тон - Извънредни мерки, забраняващи риболова с кораби с мрежи гъргър - Достатъчно съществено нарушение на правна норма, с която се предоставят права на частноправните субекти))
      (2016/C 211/53)
      Език на производството: италиански

         Страни

         Ищци: Salvatore Aniello Pappalardo (Cetara, Италия), Pescatori La Tonnara Soc. coop. (Cetara), Fedemar Srl (Cetara), Testa Giuseppe E C. Snc (Catane, Италия), Pescatori San Pietro Apostolo Srl (Cetara), Camplone Arnaldo & C. Snc di Camplone Arnaldo EC (Pescara, Италия), и Valentino Pesca Sas di Camplone Arnaldo & C. (Pescara) (представители: V. Cannizzaro и L. Caroli, адвокати)

         Ответник: Европейска комисия (представители: A. Bouquet и D. Nardi)

         Предмет

      Иск за обезщетение, целящ поправянето на вредите, за които се твърди, че са претърпени от жалбоподателите в резултат от приемането на Регламент (ЕО) № 530/2008 на Комисията от 12 юни 2008 година за установяване на извънредни мерки по отношение на риболова на червен тон с кораби с мрежи гъргър в Атлантическия океан, на изток от 45o западна дължина, и в Средиземно море (OВ L 155, стр. 9).

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля иска.

                  2)

                  Осъжда Salvatore Aniello Pappalardo, Pescatori La Tonnara Soc. coop., Fedemar Srl, Testa Giuseppe E C. Snc, Pescatori San Pietro Apostolo Srl, Camplone Arnaldo & C. Snc di Camplone Arnaldo EC и Valentino Pesca Sas di Camplone Arnaldo & C. да заплатят съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 226, 3.8.2013 г.


title: Дело C-86/17 P: Жалба, подадена на 16 февруари 2017 г. от Redpur GmbH срещу решението на Общия съд (седми състав), постановено на 15 декември 2016 г. по дело T-227/15 — Redpur GmbH/EUIPO

text:
               3.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/16

         Жалба, подадена на 16 февруари 2017 г. от Redpur GmbH срещу решението на Общия съд (седми състав), постановено на 15 декември 2016 г. по дело T-227/15 — Redpur GmbH/EUIPO
   (Дело C-86/17 P)
   (2017/C 213/19)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Redpur GmbH (представител: S. Schiller, Rechtsanwalt)

      Друга страна в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да бъде отменено решението на Общия съд по дело T-227/15 от 15 декември 2016 г. и да отхвърли възражението;

               —

               да бъде осъдена EUIPO да заплати съдебните разноски, направени от жалбоподателя в настоящото производство;

               —

               да бъде осъдено Redwell Manufaktur GmbH да заплати съдебните разноски, направени от жалбоподателя в производството пред отдела по спорове и пред апелативния състав на EUIPO.

      Основания и основни доводи

   Заявител на марката на Общността: жалбоподателя

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „Redpur“ за стоки от клас 11 — заявка за регистрация на марка на Общността № 10 934 305

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: словна марка на Общността № 004769717 „redwell INFRAROT HEIZUNGEN“ за стоки от клас 11; австрийска словна марка, № 232549 „Redwell“ за стоки от клас 11; международна словна марка (СОИС), регистрирана с № 914971, „Redwell“ за стоки от клас 11 и фирмено наименование в Австрия „REDWELL Manufaktur GmbH“ за отоплителни системи и отоплителни уреди, и по-специално отоплителни уреди и отоплителни инсталации с инфрачервени лъчи

      Решение на отдела по спорове: уважава възражението

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата

      Основание: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 (1).

      (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1).


title: Дело C-375/14: Преюдициално запитване от Tribunale di Frosinone (Италия), постъпило на 6 август 2014 г.  — наказателно производство срещу Laezza Rosaria

text:
               20.10.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 372/4

         Преюдициално запитване от Tribunale di Frosinone (Италия), постъпило на 6 август 2014 г. — наказателно производство срещу Laezza Rosaria
   (Дело C-375/14)
   2014/C 372/06
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale di Frosinone

      Страни в главното производство

   Laezza Rosaria

      Преюдициални въпроси

   Членове 49 и сл. и членове 56 и сл. от Договора за функционирането на Европейския съюз, допълнени в светлината на принципите, съдържащи се в Решение на Съда по дело C-72/10 от 16.02.12 г., трябва ли да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална разпоредба, предвиждаща задължително безвъзмездно предоставяне на ползването на собствени имуществени и неимуществени права, които са част от мрежата на управление и събиране на приходи от хазартни игри, към акта за прекратяване на дейността поради изтичане на крайния срок на концесията или по силата на мерки за лишаване или отнемане?


title: Дело C-294/10: Решение на Съда (трети състав) от 12 май 2011 г. (преюдициално запитване от Augstākās tiesas Senāts, Република Латвия) — Andrejs Eglītis, Edvards Ratnieks/Latvijas Republikas Ekonomikas ministrija (Въздушен транспорт — Регламент (ЕО) № 261/2004 — Член 5, параграф 3 — Обезщетяване на пътниците при отмяна на полет — Освобождаване от задължението за обезщетяване, в случай на извънредни обстоятелства — Вземане на всички необходими мерки от въздушния превозвач за предотвратяване на последиците от извънредни обстоятелства — Своевременно планиране на ресурсите, за да може полетът да се извърши след отпадането на тези обстоятелства)

text:
               2.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 194/7

         Решение на Съда (трети състав) от 12 май 2011 г. (преюдициално запитване от Augstākās tiesas Senāts, Република Латвия) — Andrejs Eglītis, Edvards Ratnieks/Latvijas Republikas Ekonomikas ministrija
   (Дело C-294/10) (1)

   (Въздушен транспорт - Регламент (ЕО) № 261/2004 - Член 5, параграф 3 - Обезщетяване на пътниците при отмяна на полет - Освобождаване от задължението за обезщетяване, в случай на извънредни обстоятелства - Вземане на всички необходими мерки от въздушния превозвач за предотвратяване на последиците от извънредни обстоятелства - Своевременно планиране на ресурсите, за да може полетът да се извърши след отпадането на тези обстоятелства)
   2011/C 194/09
   Език на производството: латвийски

      Запитваща юрисдикция

   Augstākās tiesas Senāts

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Andrejs Eglītis, Edvards Ratnieks

      Ответник: Latvijas Republikas Ekonomikas ministrija

      Предмет

   Преюдициално запитване — Augstākās tiesas Senāts — Тълкуване на член 5, параграф 3 и член 6, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския Парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91 (ОВ L 46, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218) — Отмяна на полет първоначално поради затварянето на въздушното пространство вследствие на проблеми с радарните и авиационните системи, а впоследствие поради изтичането на разрешената максимална продължителност на работното време на летателния екипаж — Вземане от въздушния превозвач на всички необходими мерки, за да се избегнат извънредните обстоятелства

      Диспозитив

   Член 5, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91 трябва да се тълкува в смисъл, че след като е длъжен да вземе всички необходими мерки за предотвратяване на последиците от извънредни обстоятелства, при планирането на полета въздушният превозвач трябва в разумна степен да съобрази риска от закъснение поради евентуалното настъпване на такива обстоятелства. Следователно той трябва да предвиди известен запас от време, който да му позволи при възможност да осъществи целия полет след отпадането на извънредните обстоятелства. За сметка на това посочената разпоредба не следва да се тълкува като предвиждаща изискване, приложимо без разлика за всички въздушни превозвачи, като част от необходимите мерки да планират общо и без оглед на ситуацията определен минимален запас от време за всички случаи на настъпили извънредни обстоятелства. Когато се преценява дали въздушният превозвач има капацитет да осъществи целия планиран полет при новите условия, произтичащи от настъпването на тези обстоятелства, трябва да се следи да не се изисква запас от време с такава продължителност, че въздушният превозвач да е принуден да направи непоносими жертви с оглед на капацитета на предприятието му към дадения момент. Член 6, параграф 1 от посочения Регламент не се прилага за целите на тази преценка.

      (1)  ОВ C 221, 14.8.2010 г.


title: Дело T-546/11: Определение на Общия съд от 14 юни 2012 г. — Technion и Technion Research & Development Foundation/Комисия (Жалба за отмяна — Шеста рамкова програма за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности — Писмо, потвърждаващо изводите от финансов одит и уведомяващо за хода на производството — Актове, които не могат да се разглеждат отделно от договор — Недопустимост)

text:
               18.8.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 250/15

         Определение на Общия съд от 14 юни 2012 г. — Technion и Technion Research & Development Foundation/Комисия
   (Дело T-546/11) (1)

   (Жалба за отмяна - Шеста рамкова програма за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности - Писмо, потвърждаващо изводите от финансов одит и уведомяващо за хода на производството - Актове, които не могат да се разглеждат отделно от договор - Недопустимост)
   2012/C 250/28
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: Technion — Israel Institute of Technology (Хайфа, Израел) и Technion Research & Development Foundation Ltd (Хайфа) (представители: адв. D. Grisay и адв. D. Piccininno)

      Ответник: Европейска комисия (представители: F. Dintilhac и B. Conte)

      Предмет

   Жалба за отмяна на решение, за което се твърди, че се съдържа в писмо на Комисията от 2 август 2011 г., потвърждаващо изводите от финансовия одит относно данните за заявените разходи на Technion — Israel Institute of Technology във връзка с четири договора, сключени по Шестата рамкова програма на Европейската общност за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности, допринасящи за създаването на европейско пространство за научни изследвания и иновации (2002—2006 г.), и с което Technion е уведомено за хода на производството.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2.

               Осъжда Technion — Israel Institute of Technology и Technion Research & Development Foundation Ltd да заплатят съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 355, 3.12.2011 г.


title: Дело F-60/08: Жалба, подадена на 25 юни 2008 г. — Z/Комисия

text:
               30.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 223/63

         Жалба, подадена на 25 юни 2008 г. — Z/Комисия
   (Дело F-60/08)
   (2008/C 223/120)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Z (Брюксел, Белгия) (представители: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Предмет и описание на производството
   Отмяна на решението на Комисията да приложи към жалбоподателката, след становище на Комитета по инвалидност, предвидената в член 100 от УРДС условна клауза.
   Искания на жалбоподателя

               —

               да отмени решението на Комисията от 7 септември 2007 г. за определяне на условията за работа на жалбоподателката в качеството и на договорно нает служител със спомагателни функции, доколкото в него се предвижда прилагане на условната клауза, предвидена в член 100 от УРДС;

               —

               да осъди Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-459/15 P: Жалба, подадена на 28 август 2015 г. от Iranian Offshore Engineering & Construction Company (IOEC) срещу решението, постановено от Общия съд (седми състав) на 25 юни 2015 г. по дело T-95/14, Iranian Offshore Engineering & Construction Company (IOEC)/Съвет

text:
               19.10.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 346/11

         Жалба, подадена на 28 август 2015 г. от Iranian Offshore Engineering & Construction Company (IOEC) срещу решението, постановено от Общия съд (седми състав) на 25 юни 2015 г. по дело T-95/14, Iranian Offshore Engineering & Construction Company (IOEC)/Съвет
   (Дело C-459/15 P)
   (2015/C 346/13)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Iranian Offshore Engineering & Construction Company (IOEC) (представители: J. Viñals Camallonga, L. Barriola Urruticoechea и J. Iriarte Ángel, адвокати)

      Друга страна в производството: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на Общия съд (седми състав) от 25 юни 2015 г. по дело T-95/14.

               —

               да се реши окончателно спорът, като се уважат исканията на жалбоподателя, направени пред първата инстанция, а именно да се отменят член 1 от Решение 2013/661/ОВППС (1) на Съвета от 15 ноември 2013 г. и член 1 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 1154/2013 (2) от 15 ноември 2013 г., доколкото същите касаят или могат да засегнат IOEC, и да се разпореди заличаването на името му от съответните приложения към цитираните разпоредби.

               —

               да се осъди Съветът да заплати направените съдебни разноски за двете инстанции.

      Основания и основни доводи

   Жалбоподателят излага три основания в подкрепа на жалбата си:

      Грешка при прилагане на правото, доколкото в решението неправилно се приема, че Съветът е изпълнил задължението си за мотивиране и не е нарушил правото на ефективна съдебна защита.

      Грешка при прилагане на правото, доколкото в решението се приема, че мерките срещу жалбоподателя почиват на доказателства, когато в действителност те са лишени от каквито и да било фактически основания и решението се основава на презумпции. В резултат на това е налице злоупотреба с власт и нарушение на приложимите правни норми и на принципа на равно третиране.

      Грешка при прилагане на правото, доколкото в решението неправилно се приема, че правото на собственост на IOEC и принципът на пропорционалност не са нарушени.

      (1)  Решение 2013/661/ОВППС на Съвета от 15 ноември 2013 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 306, стр. 18).

      (2)  Регламент за изпълнение (ЕС) № 1154/2013 на Съвета от 15 ноември 2013 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 306, стр. 3).


title: Дело T-222/07 P: Жалба, подадена на 25 юни 2007 г. от Petrus Kerstens срещу Определение, постановено на 25 април 2007 г. от Съда на публичната служба по дело F-59/06, Kerstens/Комисия

text:
               25.8.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 199/41

         Жалба, подадена на 25 юни 2007 г. от Petrus Kerstens срещу Определение, постановено на 25 април 2007 г. от Съда на публичната служба по дело F-59/06, Kerstens/Комисия
   (Дело T-222/07 P)
   (2007/C 199/78)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Petrus J. F. Kerstens (Overijse, Белгия) (представител: C. Mourato, avocat)

      Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени обжалваното определение;

               —

               да върне делото на Съда на публичната служба за разглеждане от друг състав;

               —

               да се произнесе по съдебните разноски в съответствие с правната уредба.

         Правни основания и основни доводи
   В своята жалба жалбоподателят иска отмяната на Определение на Съда на публичната служба, с което се отхвърля като явно недопустим иска, с който се претендира отмяната, от една страна, на доклада за развитие на кариерата му за 2004 г. и, от друга страна, на решението на ОН за отхвърляне на неговата жалба срещу този доклад за развитие на кариерата.
   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят изтъква три правни основания.
   Първото се основава на нарушение на член 7, параграфи 1 и 3 от Приложение I към Статута на Съда и на нарушение на член 20 от този статут, както и на нередовност на производството, която накърнява интересите на ищеца. Той посочва, че член 111 от Процедурния правилник на Първоинстанционния съд, който се прилага mutatis mutandis към производството пред Съда на публичната служба и въз основа на който е постановено атакуваното определение, не може да бъде приложен след две размени на писмени становища и една размяна на писмени бележки, тоест след като е било приложено обикновеното производство. Според жалбоподателя, при тези обстоятелства, Съдът на публичната служба не е имал право да се произнася относно недопустимостта преди устното производство.
   Второто правно основание, приведено при условията на евентуалност, е относно нарушение на член 111 от Процедурния правилник на Първоинстанционния съд и произтичащата от това нередовност на производството. Според жалбоподателя оспорваното определение не е можело да бъде постановено въз основа на тази разпоредба, без да бъде проведена останалата част от производството и по-конкретно без да се проведе устната фаза, доколкото генералният адвокат при всички случаи не е бил изслушан и тъй като твърдяната недопустимост не е явна.
   Третото основание, което се изтъква при условията на евентуалност спрямо предходните основания, се базира на нарушение на принципа на състезателното начало доколкото Съдът на публичната служба имплицитно се е произнесъл, че едно от приложенията към писмената дуплика представлява доказателство за недопустимостта на въпросното производство, преди дори жалбоподателят да е могъл да даде становище по отношение на това доказателство.


title: Дело T-461/13: Решение на Общия съд от 26 ноември 2015 г. — Испания/Комисия (Държавни помощи — Цифрова телевизия — Помощ за въвеждане на цифрова наземна телевизия в отдалечени и слабо урбанизирани райони в Испания — Решение, с което помощите се обявяват отчасти за съвместими и отчасти за несъвместими с вътрешния пазар — Понятие за предприятие — Икономическа дейност — Предимство — Услуга от общ икономически интерес — Нарушение на конкуренцията — Член 107, параграф 3, буква в) ДФЕС — Задължение за полагане на грижа — Разумен срок — Правна сигурност — Равно третиране — Пропорционалност — Субсидиарност — Право на информация)

text:
               25.1.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 27/35

         Решение на Общия съд от 26 ноември 2015 г. — Испания/Комисия
   (Дело T-461/13) (1)

   ((Държавни помощи - Цифрова телевизия - Помощ за въвеждане на цифрова наземна телевизия в отдалечени и слабо урбанизирани райони в Испания - Решение, с което помощите се обявяват отчасти за съвместими и отчасти за несъвместими с вътрешния пазар - Понятие за предприятие - Икономическа дейност - Предимство - Услуга от общ икономически интерес - Нарушение на конкуренцията - Член 107, параграф 3, буква в) ДФЕС - Задължение за полагане на грижа - Разумен срок - Правна сигурност - Равно третиране - Пропорционалност - Субсидиарност - Право на информация))
   (2016/C 027/41)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Кралство Испания (представител: A. Rubio González, abogado del Estado)

      Ответник: Европейска комисия (представители: É. Gippini Fournier, B. Stromsky и P. Němečková)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение 2014/489/ЕС на Комисията от 19 юни 2013 г. относно държавна помощ SA.28599 (C 23/10) (ex NN 36/10, ex CP 163/09), приведена в действие от Кралство Испания за въвеждане на цифрова наземна телевизия в отдалечени и слабо урбанизирани райони (извън Кастилия Ла Манча) (ОВ L 217, стр. 52)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Кралство Испания понася съдебните разноски по главното и по обезпечителното производство.

      (1)  ОВ C 304, 19.10.2013 г.


title: Дело F-105/12: Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 5 ноември 2013 г. — Knöll/Европол (Публична служба — Персонал на Европол — Неподновяване на договор — Отказ за предоставяне на договор за неопределено време — Отмяна от Съда на публичната служба — Изпълнение на решението на Съда на публичната служба)

text:
               21.12.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 377/22

         Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 5 ноември 2013 г. — Knöll/Европол
   (Дело F-105/12) (1)

   (Публична служба - Персонал на Европол - Неподновяване на договор - Отказ за предоставяне на договор за неопределено време - Отмяна от Съда на публичната служба - Изпълнение на решението на Съда на публичната служба)
   2013/C 377/50
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподател: Brigitte Knöll (Hochheim am Main, Германия) (представители: W. J. Dammingh и N. D. Dane, avocats)

      Ответник: Европол (представители: D. Neumann и D. El Khoury, B. Wägenbaur, avocat)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението на Европол, прието в изпълнение на решението на Съда на публичната служба от 29 юни 2010 г. по дело Knöll/Европол, F-44/09, с което Европол предоставя на жалбоподателя еднократна сума с цел да обезщети вредите, причинени с решението, отменено с посоченото съдебно решение.

      Диспозитив

               1.

               Отменя решението от 28 ноември 2011 г., с което Европейската полицейска служба отпуска на г-жа Knöll сумата от 20 000 евро за да изпълни Решение на Съда на публичната служба от 29 юни 2010 г. по дело Knöll/Европол (F-44/09).

               2.

               Европейската полицейска служба понася направените от нея съдебни разноски, както и разноските на г-жа Knöll.

      (1)  ОВ C 26, 26.1.2013 г., стр. 70


title: Съединени дела C-468/06 — C-478/06: Решение на Съда (голям състав) от 16 септември 2008 г. (преюдициално запитване от Efeteio Athinon — Гърция) — Sot. Lélos kai Sia EE (C-468/06), Farmakemporiki AE Emporias kai Dianomis Farmakeftikon Proïonton (C-469/06), Konstantinos Xydias kai Sia OE (C-470/06), Farmakemporiki AE Emporias kai Dianomis Farmakeftikon Proïonton (C-471/06), Ionas Stroumsas EPE (C-472/06), Ionas Stroumsas EPE (C-473/06), Pharmakapothiki Pharma-Group Messinias AE (C-474/06), K. P. Marinopoulos AE Emporias kai Dianomis Pharmakeftikon Proïonton (C-475/06), K. P. Marinopoulos AE Emporias kai Dianomis Pharmakeftikon Proïonton (C-476/06), Kokkoris D. Tsánas K. EPE и др. (C-477/06), Kokkoris D. Tsánas K. EPE и др. (C-478/06)/GlaxoSmithKline AEVE Farmakeftikon Proïonton, по-рано Glaxowellcome AEVE (Член 82 ЕО — Злоупотреба с господстващо положение — Фармацевтични продукти — Отказ от снабдяване на търговците на едро, които извършват паралелен износ — Обичаен характер на заявките)

text:
               22.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/6

         Решение на Съда (голям състав) от 16 септември 2008 г. (преюдициално запитване от Efeteio Athinon — Гърция) — Sot. Lélos kai Sia EE (C-468/06), Farmakemporiki AE Emporias kai Dianomis Farmakeftikon Proïonton (C-469/06), Konstantinos Xydias kai Sia OE (C-470/06), Farmakemporiki AE Emporias kai Dianomis Farmakeftikon Proïonton (C-471/06), Ionas Stroumsas EPE (C-472/06), Ionas Stroumsas EPE (C-473/06), Pharmakapothiki Pharma-Group Messinias AE (C-474/06), K. P. Marinopoulos AE Emporias kai Dianomis Pharmakeftikon Proïonton (C-475/06), K. P. Marinopoulos AE Emporias kai Dianomis Pharmakeftikon Proïonton (C-476/06), Kokkoris D. Tsánas K. EPE и др. (C-477/06), Kokkoris D. Tsánas K. EPE и др. (C-478/06)/GlaxoSmithKline AEVE Farmakeftikon Proïonton, по-рано Glaxowellcome AEVE
   (Съединени дела C-468/06 — C-478/06) (1)

   (Член 82 ЕО - Злоупотреба с господстващо положение - Фармацевтични продукти - Отказ от снабдяване на търговците на едро, които извършват паралелен износ - Обичаен характер на заявките)
   (2008/C 301/11)
   Език на производството: гръцки
   Препращаща юрисдикция
   Efeteio Athinon
   Страни в главното производство

      Ищци: Sot. Lélos kai Sia EE (C-468/06), Farmakemporiki AE Emporias kai Dianomis Farmakeftikon Proïonton (C-469/06), Konstantinos Xydias kai Sia OE (C-470/06), Farmakemporiki AE Emporias kai Dianomis Farmakeftikon Proïonton (C-471/06), Ionas Stroumsas EPE (C-472/06), Ionas Stroumsas EPE (C-473/06), Pharmakapothiki Pharma-Group Messinias AE (C-474/06), K. P. Marinopoulos AE Emporias kai Dianomis Pharmakeftikon Proïonton (C-475/06), K. P. Marinopoulos AE Emporias kai Dianomis Pharmakeftikon Proïonton (C-476/06), Kokkoris D. Tsánas K. EPE и др. (C-477/06), Kokkoris D. Tsánas K. EPE и др. (C-478/06)

      Ответник: Glaxosmithkline AEVE Farmakeftikon Proїonton
   Предмет
   Преюдициално запитване — Efeteio Athinon — Тълкуване на член 82 ЕО — Злоупотреба с господстващо положение — Отказ на предприятие с господстващо положение да изпълни изцяло заявки, направени от търговци на лекарствени продукти на едро, с намерението да ограничи дейността по износа на последните, и по този начин да намали вредите, причинени от паралелната търговия
   Диспозитив
   Член 82 ЕО трябва да се тълкува в смисъл, че предприятие с господстващо положение на съответния пазар на лекарствени продукти, което, за да попречи на паралелния износ, извършван от определени търговци на едро от една държава-членка към други държави-членки, откаже да изпълни обичайните поръчки, направени от тези търговци на едро, злоупотребява със своето господстващо положение. Препращащата юрисдикция е длъжна да определи дали посочените поръчки са обичайни от гледна точка на размера на тези поръчки спрямо потребностите на пазара на посочената държава-членка, както и от гледна точка на предишните търговски отношения, поддържани от посоченото предприятие със съответните търговци на едро.

      (1)  ОВ C 20, 27.1.2007 г.


title: Дело C-326/14: Решение на Съда (четвърти състав) от 26 ноември 2015 г. (преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof — Австрия) — Verein für Konsumenteninformation/A1 Telekom Austria AG (Преюдициално запитване — Директива 2002/22/EО — Eлектронни съобщителни мрежи и услуги — Права на потребителите — Право на абонатите да прекратят договора си, без да дължат неустойки — Изменение на тарифите, произтичащо от условията на договора — Увеличение на тарифите при увеличение на потребителските цени)

text:
               1.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/6

         Решение на Съда (четвърти състав) от 26 ноември 2015 г. (преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof — Австрия) — Verein für Konsumenteninformation/A1 Telekom Austria AG
   (Дело C-326/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Директива 2002/22/EО - Eлектронни съобщителни мрежи и услуги - Права на потребителите - Право на абонатите да прекратят договора си, без да дължат неустойки - Изменение на тарифите, произтичащо от условията на договора - Увеличение на тарифите при увеличение на потребителските цени))
   (2016/C 038/08)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberster Gerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Verein für Konsumenteninformation

      Ответник: A1 Telekom Austria AG

      Диспозитив

   Член 20, параграф 2 от Директива 2002/22ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно универсалната услуга и правата на потребителите във връзка с електронните съобщителни мрежи и услуги (Директива за универсалната услуга), изменена с Директива 2009/136/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 25 ноември 2009 г., следва да се тълкува в смисъл, че изменения в тарифите за предоставянето на услуги, свързани с електронните съобщителни мрежи и услуги — когато тези изменения са въведени в изпълнение на клауза за актуализация на тарифите, съдържащи се в общите договорни условия, прилагани от предприятие, предоставящо тези услуги, при положение че посочената клауза предвижда, че тази актуализация е функция на обективен индекс на потребителските цени, определян от публична институция — не съставляват „изменения в договорните условия“ по смисъла на тази разпоредба, която предоставя на абоната правото да прекрати едностранно договора си без заплащането на неустойки.

      (1)  ОВ C 339, 29.9.2014 г.


title: Дело F-52/10: Определение на Съда на публичната служба от 16 декември 2010 г. — Merhzaoui/Съвет на Европейския съюз

text:
               12.2.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/16

         Определение на Съда на публичната служба от 16 декември 2010 г. — Merhzaoui/Съвет на Европейския съюз
   (Дело F-52/10) (1)

   2011/C 46/32
   Език на производството: френски
   Председателят на втори състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 221, 14.8.2010 г., стр. 61.


title: Дело C-297/17: Преюдициално запитване от Bundesverwaltungsgericht (Германия), постъпило на 23 май 2017 г. — Bashar Ibrahim/Федерална република Германия

text:
               18.9.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 309/20

         Преюдициално запитване от Bundesverwaltungsgericht (Германия), постъпило на 23 май 2017 г. — Bashar Ibrahim/Федерална република Германия
   (Дело C-297/17)
   (2017/C 309/26)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesverwaltungsgericht

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Bashar Ibrahim

      Ответник: Федерална република Германия

      Преюдициални въпроси

               1)

               Допуска ли преходната разпоредба на член 52, първа алинея от Директива 2013/32/ЕС (1) прилагането на национална разпоредба, съгласно която в изпълнение на разширеното в сравнение с предходната разпоредба правомощие по член 33, параграф 2, буква а) от Директива 2013/32/ЕС молба за международна закрила е недопустима, ако на кандидата е предоставена субсидиарна закрила в друга държава членка, доколкото при липса на национални преходни разпоредби националната разпоредба следва да се прилага и за молби, подадени преди 20 юли 2015 г.?
               По-специално позволява ли преходната разпоредба на член 52, първа алинея от Директива 2013/32/ЕС държавите членки да прилагат с обратна сила разширеното правомощие по член 33, параграф 2, буква а) от Директива 2013/32/ЕС, в резултат на което са недопустими и молби за убежище, подадени преди транспонирането на национално равнище на това разширено правомощие, по които обаче не е взето окончателно решение към момента на транспонирането?

               2)

               Предоставя ли член 33 от Директива 2013/32/ЕС право на държавите членки да избират дали да отхвърлят като недопустима молба за убежище поради друга международна компетентност (Регламент „Дъблин“) или съгласно член 33, параграф 2, буква а) от Директива 2013/32/ЕС?

               3)

               При утвърдителен отговор на втория въпрос: съдържа ли правото на Съюза пречка при изпълнение на правомощието по член 33, параграф 2 буква а) от Директива 2013/32/ЕС дадена държава членка да отхвърли молба за международна закрила като недопустима поради предоставянето на субсидиарна закрила в друга държава членка, ако:

                           а)

                           кандидатът се стреми към разширяване на предоставената му в друга държава членка субсидиарна закрила (признаване на статут на бежанец) и процедурата за предоставяне на убежище в другата държава членка е страдала и продължава да страда от системни недостатъци, или

                           б)

                           формите на международната закрила, по-конкретно условията на живот за лица, ползващи се от субсидиарна закрила, в другата държава членка, която вече е предоставила на кандидата субсидиарна закрила,

                                       —

                                       противоречат на член 4 от Хартата на основните права на Европейския съюз, респективно на член 3 от Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи, или

                                       —

                                       не изпълняват изискванията на член 20 и сл. от Директива 2011/95/ЕС, без в същото време да нарушават член 4 от Хартата на основните права на Европейския съюз, респективно член 3 от Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи?

               4)

               При утвърдителен отговор на третия въпрос, буква б): това важи ли и в случаите, когато на лицата, ползващи се от субсидиарна закрила, се предоставя социална закрила, която не гарантира или в сравнение с други държави членки гарантира жизнения минимум в ограничена степен, без обаче те да са третирани по различен начин от гражданите на тази държава членка?

               5)

               При отрицателен отговор на втория въпрос:

                           а)

                           Прилага ли се Регламент „Дъблин III“ към процедурата за предоставяне на международна закрила, ако молбата за убежище е подадена преди 1 януари 2014 г., но искането за обратно приемане e подадено след 1 януари 2014 г. и кандидатът преди това (през февруари 2013 г.) вече е получил субсидиарна закрила в замолената държава членка?

                           б)

                           Може ли да се изведе от разпоредбите на Регламентите „Дъблин“, неписано, преминаване на компетентността към държавата членка, която е подала искането за обратно приемане на кандидата, ако замолената компетентна държава членка е отхвърлила подаденото в срок искане за обратно приемане съгласно разпоредбите на „Дъблин“ и вместо това се е позовала на междудържавно споразумение за обратно приемане?

      (1)  Директива 2013/32/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година относно общите процедури за предоставяне и отнемане на международна закрила (ОВ L 180, стр. 60).


title: Дело C-414/11: Преюдициално запитване, отправено от Polimeles Protodikeio Athinon (Гърция) на 8 август 2011 г. — Daiichi Sankyo Co. Ltd, Sanofi-Aventis Deutschland GmbH/DEMO, Anonimos Biomixaniki kai Emporiki Etairia Farmakon

text:
               8.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 298/17

         Преюдициално запитване, отправено от Polimeles Protodikeio Athinon (Гърция) на 8 август 2011 г. — Daiichi Sankyo Co. Ltd, Sanofi-Aventis Deutschland GmbH/DEMO, Anonimos Biomixaniki kai Emporiki Etairia Farmakon
   (Дело C-414/11)
   2011/C 298/30
   Език на производството: гръцки

      Запитваща юрисдикция

   Polimeles Protodikeio Athinon

      Страни в главното производство

      Ищци: Daiichi Sankyo Co. Ltd, Sanofi-Aventis Deutschland GmbH

      Ответник: DEMO, Anonimos Biomixaniki kai Emporiki Etairia Farmakon

      Преюдициални въпроси

               1.

               Част ли е член 27 от Споразумението ТРИПС, определящ рамките на закрила на патентите, от материя, относно която компетентност преди всичко имат държавите членки, и при утвърдителен отговор, могат ли самите държави членки да признаят непосредственото действие на цитираната разпоредба и възможно ли е националният съд да я приложи пряко, при спазване на предвидените от националното право изисквания?

               2.

               Могат ли да бъдат предмет на патентоване по смисъла на член 27 от Споразумението ТРИПС химическите и фармацевтичните продукти, които отговарят на изискванията за издаване на патент, и при утвърдителен отговор, какъв е обхватът на тяхната закрила?

               3.

               По смисъла на членове 27 и 70 от Споразумението ТРИПС, ползват ли се патентите — за които се прилага резервата по член 167, алинея втора от Мюнхенската конвенция от 1973 г., издадени са преди 7 февруари 1992 г., т.е. преди Споразумението да влезе в сила, във връзка с откриването на фармацевтични продукти, но поради въпросната резерва са предоставяли закрила само за метода, по който са произведени споменатите продукти — от предвидената закрила за всички патенти съгласно Споразумението ТРИПС, и при утвърдителен отговор, какви са обхватът и съдържанието на закрилата; т.е. след влизането в сила на Споразумението защитени ли са и самите фармацевтични продукти или защитен продължава да бъде единствено методът за тяхното производство, или пък трябва да се прави разграничение в зависимост от съдържанието на патентната заявка, а именно — в зависимост от това дали от описанието на изобретението и свързаните с него претенции е видно, че целта на заявката е от самото начало да бъде защитен продукт или метод за производство, или и двете?


title: Дело T-552/12 R: Определение на председателя на Общия съд от 11 март 2013 г. — North Drilling/Съвет (Обезпечително производство — Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки срещу Иран — Замразяване на средства и икономически ресурси — Молба за постановяване на временни мерки — Липса на неотложност — Претегляне на интереси)

text:
               18.5.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 141/19

         Определение на председателя на Общия съд от 11 март 2013 г. — North Drilling/Съвет
   (Дело T-552/12 R)
   (Обезпечително производство - Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Иран - Замразяване на средства и икономически ресурси - Молба за постановяване на временни мерки - Липса на неотложност - Претегляне на интереси)
   2013/C 141/33
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: North Drilling Co. (Техеран, Иран) (представители: J. Viñals Camallonga, L. Barriola Urruticoechea и J. Iriarte Ángel, avocats)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bishop и A. De Elera)

      Предмет

   Искане за спиране на изпълнението, от една страна, на Решение 2012/635/ОВППС на Съвета от 15 октомври 2012 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 282, стр. 58), доколкото наименованието на жалбоподателя е включено в приложение II към Решение 2010/413/ОВППС на Съвета от 26 юли 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС (ОВ L 195, стр. 39) и, от друга страна, на Регламент за изпълнение (ЕС) № 945/2012 на Съвета от 15 октомври 2012 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран (JO L 282, стр. 16), доколкото този регламент се отнася до жалбоподателя.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля искането за допускане на обезпечение.

               2.

               Общият съд не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело T-92/11 RENV: Решение на Общия съд от 18 януари 2017 г. — Andersen/Комисия (Държавни помощи — Железопътен транспорт — Помощи, отпуснати от датските власти в полза на публичното предприятие Danske Statsbaner — Договори за обществена услуга, изразяваща се в железопътен превоз на пътници между Копенхаген и Истад — Решение, с което помощта се обявява за съвместима с вътрешния пазар при определени условия — Действие на материалноправните норми по време — Услуга от общ икономически интерес — Явна грешка в преценката)

text:
               20.3.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 86/23

         Решение на Общия съд от 18 януари 2017 г. — Andersen/Комисия
   (Дело T-92/11 RENV) (1)

   ((Държавни помощи - Железопътен транспорт - Помощи, отпуснати от датските власти в полза на публичното предприятие Danske Statsbaner - Договори за обществена услуга, изразяваща се в железопътен превоз на пътници между Копенхаген и Истад - Решение, с което помощта се обявява за съвместима с вътрешния пазар при определени условия - Действие на материалноправните норми по време - Услуга от общ икономически интерес - Явна грешка в преценката))
   (2017/C 086/30)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Jørgen Andersen (Балеруп, Дания) (представители: J. Rivas Andrés и M.-I. Rantou, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: L. Armati и T. Maxian Rusche)

      Встъпили страни в подкрепа на ответника: Кралство Дания (представители: C. Thorning, подпомаган от R. Holdgaard); и Danske Statsbaner (DSB) (Копенхаген, Дания) (представител: M. Honoré)

      Встъпили страни в подкрепа на жалбоподателя в производството по обжалване: Dansk Tog (Копенхаген, Дания) (представители: G. van de Walle de Ghelcke, J. Rivas Andrés и F. Nissen Morten, адвокати)

      Предмет

   Искане на основание член 263 ДФЕС за частична отмяна на Решение 2011/3/ЕС на Комисията от 24 февруари 2010 година относно договорите за обществена услуга за транспорт между датското Министерство на транспорта и Danske statsbaner (държавна помощ C 41/08 (ex NN 35/08) (ОВ L 7, 2011 г., стр. 1)

      Диспозитив

               1)

               Отменя член 1, втора алинея от Решение 2011/3/ЕС на Комисията от 24 февруари 2010 година относно договорите за обществена услуга за транспорт между датското Министерство на транспорта и „Danske statsbaner“ (държавна помощ C 41/08 (ex NN 35/08) в частта, която се отнася до плащането от 21 декември 2009 г.

               2)

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3)

               Jørgen Andersen, Европейската комисия, Dansk Tog, Кралство Дания и Danske Statsbaner (DSB) понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 103, 2.4.2011 г.


title: Дело T-623/14: Жалба, подадена на 14 август 2014 г.  — Loewe Technologies/СХВП — DNS International (SoundVision)

text:
               6.10.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 351/27

         Жалба, подадена на 14 август 2014 г. — Loewe Technologies/СХВП — DNS International (SoundVision)
   (Дело T-623/14)
   2014/C 351/35
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Loewe Technologies GmbH (Кронах, Германия) (представител: J. Pröll, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: DNS International Ltd (Тортола, Британски Вирджински острови)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 12 юни 2014 г. по преписка R 1625/2013-2.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративната черно-бяла марка, съдържаща словния елемент „SoundVision“, за стоки от класове 9, 15 и 20 — Заявка за марка на Общността № 1 0 5 05  519

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: словната марка „LOEWE SOUNDVISION“ — Марка на Общността № 5 7 98  228

      Решение на отдела по споровете: частично уважава възражението.

      Решение на апелативния състав: уважава жалбата и допуска регистрация на оспорената марка на Общността.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламента относно марката на Общността.


title: Дело C-275/07: Решение на Съда (първи състав) от 19 март 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Външен общностен транзит — Карнети ТИР — Мита — Собствени ресурси на Общностите — Предоставяне — Срок — Лихви за забава — Правила за осчетоводяване)

text:
               16.5.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/6

         Решение на Съда (първи състав) от 19 март 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република
   (Дело C-275/07) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Външен общностен транзит - Карнети ТИР - Мита - Собствени ресурси на Общностите - Предоставяне - Срок - Лихви за забава - Правила за осчетоводяване)
   2009/C 113/10
   Език на производството: италиански

      Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: G. Wilms, M. Velardo и D. Recchia)

      Ответник: Италианска република (представители: I. Braguglia и G. Albenzio)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Нарушение на членове 8 и 11 от Регламент (ЕИО, Евратом) № 1552/89 на Съвета от 29 май 1989 година за прилагане на Решение 88/376/ЕИО, Евратом относно системата на собствените ресурси на Общностите (ОВ L 155, стр. 1) и на член 6, параграф 2, буква а) от същия регламент, заменен от 30 май 2000 г. с Регламент (ЕО, Евратом) № 1150/2000 на Съвета от 22 май 2000 година за прилагане на Решение 94/728/ЕО, Евратом относно системата за собствени ресурси на Общностите (ОВ L 130, стр. 1) — Правила за осчетоводяване — Лихви за забава в случай на закъсняло плащане на собствените ресурси

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля иска.

               2)

               Осъжда Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 199, 25.8.2007 г.


title: Дело T-432/12: Жалба, подадена на 26 септември 2012 г. — VTZ и др./Съвет

text:
               24.11.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 366/38

         Жалба, подадена на 26 септември 2012 г. — VTZ и др./Съвет
   (Дело T-432/12)
   2012/C 366/77
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Volžskij trubnyi zavod OAO (VTZ OAO) (Волжски, Русия), Taganrogskij metallurgičeskij zavod OAO (Tagmet OAO) (Таганрог, Русия), Sinarskij trubnyj zavod OAO (SinTZ OAO) (Каменск-Уралски, Русия) и Severskij trubnyj zavod OAO (STZ OAO) (Полевской, Русия) (представители: J.-F. Bellis, F. Di Gianni, G. Coppo и C. Van Hemelrijck, lawyers)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателите

               —

               да се отмени в частта относно жалбоподателите Регламент за изпълнение (ЕС) № 585/2012 от 26 юни 2012 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на някои видове безшевни тръби от желязо или стомана с произход от Русия и Украйна, след преразглеждане с оглед изтичане на срока на действие на мерките съгласно член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1225/2009, и за прекратяване на процедурата по преразглеждане с оглед изтичане срока на действие на мерките по отношение на вноса на някои видове безшевни тръби от желязо или стомана с произход от Хърватия (ОВ L 174, 2012 г., стр. 5), и

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноските.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат четири правни основания.

               1.

               С първото правно основание жалбоподателите твърдят, че като обединява вноса от Русия с вноса от Украйна, Съветът допуска явна грешка в преценката на фактите, нарушава член 3, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета (1) (наричан по-нататък „основният регламент“) и принципа на равно третиране.

               2.

               С второто правно основание жалбоподателите изтъкват, че като стига до извода, че отмяната на мерките може да доведе до повторение на вредата, Съветът нарушава принципа на равно третиране и допуска явна грешка в преценката на фактите, поради което нарушава член 11, параграф 2 от основния регламент.

               3.

               С третото правно основание жалбоподателите изтъкват, че Съветът нарушава член 9, параграф 4 и член 21 от основния регламент, и принципа на равно третиране като допуска явна грешка в преценката по отношение на анализа на интереса на Съюза.

               4.

               С четвъртото правно основание те поддържат, че Съветът нарушава принципа на добра администрация и правото на защита на жалбоподателите като не разглежда изтъкнатите от тях доводи по време на разследването и като не им разкрива съществени факти и съображения относно настоящото дело; Съветът нарушава задължението за мотивиране, принципа на добра администрация и правото на защита на жалбоподателите като предоставя на държавите членки информация относно настоящото дело преди получаването на някакво становище от жалбоподателите и като се консултира с антидъмпинговия консултативен комитет преди изслушването на жалбоподателите.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (ОВ L 343, 2009 г., стр. 51) с измененията.


title: Дело T-584/08: Жалба, подадена на 30 декември 2008 г.  — Cantiere Navale De Poli/Комисия

text:
               7.3.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 55/44

         Жалба, подадена на 30 декември 2008 г. — Cantiere Navale De Poli/Комисия
   (Дело T-584/08)
   (2009/C 55/79)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Жалбоподател: Cantiere Navale De Poli SpA (представители: A. Abate, адвокат, R. Longanesi Cattani, адвокат)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението, прието от Европейската комисия на 21 октомври 2008 г. във връзка с италианска държавна помощ C 20/2008 (ex N 62/2008).

               —

               Да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Регламент (ЕО) № 1177/2002 на Съвета от 27 юни 2002 година (ОВ L 172, стр. 1) се основава на член 87, параграф 3, буква д) ЕО и въвежда временен защитен механизъм за корабостроенето с цел да се възстановят пазарните условия, изменени от антиконкурентните практики на корейските корабостроителници. Изтичането на срока на действие на регламента,първоначално определено за 31 март 2004 г., впоследствие е отложено с една година, като по този начин се позволява на общностните корабостроителници до 31 март 2005 г. (новата дата на изтичане действието на регламента) да сключват други договори за изграждането на определени видове кораби за превоз на товари. В подкрепа на тези договори регламентът предвижда помощ в размер на до 6 % от договорната стойност. Жалбоподателят е страна по пет договора за изграждане на химикаловози.
   С цел да финансира всички договори през периода 2002-2005 г., Италия уведомява за два финансови пакета, всеки от по 10 милиона евро. Комисията разрешава първия с решение от 19 май 2004 г., но отказва да разреши втория финансов пакет с оспорваното решение. Комисията възприема гледището, че допълнителното финансиране представлява „нова помощ“ по смисъла на член 4 от Регламент (ЕО) № 794/2004 на Комисията от 21 април 2004 година (ОВ L 140, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 2, стр. 42), доколкото е повече от 20 % от оригиналния бюджет на схемата. Освен това Комисията заявява, че допълнителното финансиране е несъвместимо с общия пазар, доколкото уведомлението е извършено след 31 март 2005 г., когато изтича действието на Регламент № 1177/2002.
   Жалбоподателят посочва, че за италианското правителство е било невъзможно да подготви до 31 март 2005 г. финансирането на договори, за които не е можело да знае, тъй като предприятието е имало право да сключва такива договори до последния ден от прилагането на регламента (31 март 2005 г.).
   Жалбоподателят по-специално изтъква следните правни основания, за да оспори решението:

               —

               нарушение на Регламент № 1177/2002 в светлината на специфичната цел, преследвана от законодателя в областта на член 87, параграф 3, буква д) ЕО;

               —

               нарушение на член 4, параграф 2, буква а) от Регламент № 794/2004 на Комисията във връзка с квалифицирането на допълнителното финансиране от 10 милиона евро като „нова помощ“;

               —

               ирелевантност на препоръката на от 20 юни 2005 г. на Органа за уреждане на спорове на СТО относно корабостроителните договори, законно сключени съгласно Регламент № 1177/2002;

               —

               непредставяне на мотиви относно твърдяната липса на правно основание да се разреши допълнителното финансиране;

               —

               нарушение на принципа на добрата администрация, правото на изслушване, правото на защита и принципите на равно третиране, субсидиарност и пропорционалност.


title: Дело C-450/09: Решение на Съда (втори състав) от 31 март 2011 г. (преюдициално запитване от Niedersächsisches Finanzgericht, Германия) — Ulrich Schröder/Finanzamt Hameln (Свободно движение на капитали — Пряко данъчно облагане — Данъчно облагане на доходите от отдаване под наем на недвижими имоти — Приспадане на изплащаната на родител рента в случай на делба-дарение — Условие за неограничено облагане в съответната държава членка)

text:
               21.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 152/7

         Решение на Съда (втори състав) от 31 март 2011 г. (преюдициално запитване от Niedersächsisches Finanzgericht, Германия) — Ulrich Schröder/Finanzamt Hameln
   (Дело C-450/09) (1)

   (Свободно движение на капитали - Пряко данъчно облагане - Данъчно облагане на доходите от отдаване под наем на недвижими имоти - Приспадане на изплащаната на родител рента в случай на делба-дарение - Условие за неограничено облагане в съответната държава членка)
   2011/C 152/11
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Niedersächsisches Finanzgericht

      Страни в главното производство

      Ищец: Ulrich Schröder

      Ответник: Finanzamt Hameln

      Предмет

   Преюдициално запитване — Niedersächsisches Finanzgericht — Тълкуване на членове 12 и 56 ЕО — Данъчно облагане на доходите от отдаване под наем и аренда на недвижими имоти — Правна уредба на държава членка, която поставя възможността за приспадане на рентата, изплатена на предишния собственик на тези имоти при делба-дарение, в зависимост от условието данъчно задълженото лице да е неограничено данъчно задължено в тази държава

      Диспозитив

   Член 63 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че той не допуска правна уредба на държава членка, която разрешава на местно данъчнозадължено лице да приспадне рентите, изплатени на родител, който му е прехвърлил намиращи се на територията на тази държава членка недвижими имоти, от доходите от отдаване под наем на тези имоти, но в същото време не разрешава такова приспадане на чуждестранно данъчнозадължено лице, ако задължението за изплащане на тези ренти произтича от прехвърлянето на тези недвижими имоти.

      (1)  ОВ C 37, 13.2.2010 г.


title: Дело C-129/16: Преюдициално запитване от Szolnoki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Унгария), постъпило на 1 март 2016 г. — Túrkevei Tejtermelő Kft./Országos Környezetvédelmi és Természetvédelmi Főfelügyelőség

text:
               13.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/25

      Преюдициално запитване от Szolnoki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Унгария), постъпило на 1 март 2016 г. — Túrkevei Tejtermelő Kft./Országos Környezetvédelmi és Természetvédelmi Főfelügyelőség
      (Дело C-129/16)
      (2016/C 211/32)
      Език на производството: унгарски

         Запитваща юрисдикция

      Szolnoki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Túrkevei Tejtermelő Kft.

         Ответник: Országos Környezetvédelmi és Természetvédelmi Főfelügyelőség

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Противоречи ли на член 191 от Договора за функционирането на Европейския съюз и на разпоредбите на Директива 2004/35/ЕО (1) относно екологичната отговорност по отношение на предотвратяването и отстраняването на екологичните щети национална уредба, която съгласно принципа „замърсителят плаща“ позволява на административния орган за защита на околната среда да държи по особен начин отговорен за обезщетяването на екологичните щети собственика, без да трябва преди това да разгледа по същество дали има причинно-следствена връзка между поведението на това лице (търговско дружество) и замърсяването?

                  2)

                  При отрицателен отговор на първия въпрос и ако предвид замърсяването на въздуха не е необходимо да се отстранят екологичните щети, може ли да се обоснове налагането на глоба в областта на защитата на качеството на въздуха, въз основа на правна уредба на държава членка, която е по-строга от предвидената в член 16 от Директива 2004/35/ЕО и в член 193 ДФЕС, или тази по-строга уредба не може до доведе до налагане на глоба с чисто санкционен характер на собственика, който не носи отговорност за замърсяването?

         (1)  Директива 2004/35/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 21 април 2004 година относно екологичната отговорност по отношение на предотвратяването и отстраняването на екологичните щети (ОВ L 143, 2004 г., стр. 56; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 11, стр. 168).


title: Дело C-268/16 P: Жалба, подадена на 13 май 2016 г. от Binca Seafoods GmbH срещу определението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 11 март 2016 г. по дело T-94/15, Binca Seafoods GmbH/Европейска комисия

text:
               1.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 279/16

         Жалба, подадена на 13 май 2016 г. от Binca Seafoods GmbH срещу определението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 11 март 2016 г. по дело T-94/15, Binca Seafoods GmbH/Европейска комисия
   (Дело C-268/16 P)
   (2016/C 279/22)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Binca Seafoods GmbH (представител: H. Schmidt, Rechtsanwalt)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени определението на Общия съд от 11 март 2016 г. по дело T-94/15 и

               —

               да се отмени Регламент за изпълнение (ЕС) № 1358/2014 на Комисията от 18 декември 2014 година за изменение на Регламент (ЕО) № 889/2008 за определяне на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 834/2007 на Съвета по отношение на произхода на отглежданите по биологичен начин аквакултури, животновъдните практики за аквакултури, фуража за отглежданите по биологичен начин аквакултури, както и продуктите и веществата, които могат да бъдат използвани в биологичното производство на аквакултури (1).

      Основания и основни доводи

   Предмет на жалбата е отмяната на определението на Общия съд от 11 март 2016 г. по дело T-94/15, с което жалбата за отмяна на Регламент за изпълнение (ЕС) № 1358/2014 на Комисията от 18 декември 2014 година за изменение на Регламент (ЕО) № 889/2008 за определяне на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 834/2007 на Съвета по отношение на произхода на отглежданите по биологичен начин аквакултури, животновъдните практики за аквакултури, фуража за отглежданите по биологичен начин аквакултури, както и продуктите и веществата, които могат да бъдат използвани в биологичното производство на аквакултури е отхвърлена като недопустима, и съответно отмяната на този регламент.
   Жалбоподателят изтъква нарушение на основните му права по дял VI, член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз. По принцип според първичното право на Европейския съюз жалбата за отмяна била допустима. Основното право съгласно член 47, първо изречение имало за цел допустимите ефективни правни средства за защита да могат да бъдат ефективно използвани. Определението на Общия съд нарушавало правото на жалбоподателя на ефективни правни средства за защита в смисъл на гарантиране на ефективна правна защита съгласно член 47, първо изречение от Хартата.
   Жалбоподателят изтъква нарушение на основното му право съгласно член 47, второ изречение, тъй като се накърнявали основното му право за недискриминация съгласно член 21 и основното му право за свобода на стопанската инициатива съгласно член 16, без жалбата му да бъде разгледана като ефективно правно средство за защита. Общият съд преформулирал неуместно целта на неговата жалба, която цели получаването на защита срещу конкуренцията, в друга цел, а именно да се постигне единствено ползването на удълженото преходно правило, което не било целта на жалбата му за отмяна.
   Жалбоподателят твърди, че е дискриминиран като доставчик на стоки от аквакултурата на пангасиуса във Виетнам спрямо доставчиците на стоки от животинската аквакултура, по-специално тези в Европейския съюз, за които с обжалвания регламент преходното правило е продължено и след 2015 г., докато това не е предвидено за тези относно пангасиуса.
   Жалбоподателят изтъква, че в резултат на произволно облагодетелстване конкурентите му можели да предлагат техните продукти с надписа „био“, докато на него това му било отказано. Той твърди, че е налице несправедливо, необосновано с нищо предимство в полза на конкурентите му, които въпреки че подобно на него не са изпълнили напълно изискванията на правото на ЕС в тази област, можели да използват надписа „био“. Жалбоподателят настоява да бъде съответно равно третиран от законодателя на Съюза.
   Жалбоподателят изтъква нарушение на общия принцип на равенството съгласно член 20 от Хартата на основните права и дискриминация съгласно член 21. Освен това изтъква нарушение на основното му право на свобода на стопанската инициатива съгласно член 16 от Хартата на основните права.

      (1)  ОВ L 365, стр. 97.


title: Дело C-576/11: Иск, предявен на 18 ноември 2011 г. — Европейска комисия/Велико херцогство Люксембург

text:
               11.2.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 39/9

         Иск, предявен на 18 ноември 2011 г. — Европейска комисия/Велико херцогство Люксембург
   (Дело C-576/11)
   2012/C 39/16
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: O. Beynet и B. Simon)

      Ответник: Велико херцогство Люксембург

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е предприело всички необходими мерки, за да изпълни Решение на Съда от 23 ноември 2006 г. по дело C-452/05, Великото херцогство Люксембург не е изпълнило задълженията си по член 260, първи параграф от Договора за функционирането на Европейския съюз,

               —

               да се осъди Великото херцогство Люксембург да заплати на Комисията предложената периодична имуществена санкция в размер на 11 340 EUR за всеки ден, през който е забавено изпълнението на Решение от 23 ноември 2006 г. по дело C-452/05, считано от деня на постановяване на решението по настоящото дело до деня на изпълнение на Решение по дело C-452/05,

               —

               да се осъди Великото херцогство Люксембург да заплати на Комисията еднократно платима сума в размер на 1 248 EUR на ден, считано от деня на обявяване на Решение от 23 ноември 2006 г. по дело C-452/05 до деня на обявяване на решението по настоящото дело или до деня на изпълнение на Решение по дело C-452/05, ако то бъде изпълнено по-рано,

               —

               да се осъди Великото херцогство Люксембург да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на иска си Комисията твърди, че видно от анализа на представените от люксембургските власти сведения, до този момент Великото херцогство Люксембург не е изпълнило напълно решението на Съда, при това пет години след обявяването му. Всъщност то не се е съобразило нито с разпоредбите на член 5, параграф 4, нито с тези на член 5, параграф 2. Шест пречиствателни станции, обслужващи агломерации в Люксембург с еквивалент жители над 10 000, все още не са приведени в съответствие с предвидените в Директива 91/271/ЕИО (1) изисквания.

      (1)  Директива на Съвета от 21 май 1991 година за пречистването на градските отпадъчни води (ОВ L 135, стр. 40; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 43).


title: Дело C-296/09: Преюдициално запитване, отправено от Hof van Cassatie van België на 29 юли 2009 г. — Vlaamse Gemeenschap/M. Baesen

text:
               7.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 267/31

         Преюдициално запитване, отправено от Hof van Cassatie van België на 29 юли 2009 г. — Vlaamse Gemeenschap/M. Baesen
   (Дело C-296/09)
   2009/C 267/57
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hof van Cassatie van België

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Vlaamse Gewest

      Ответник: M. Baesen

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли с оглед прилагането на член 13, параграф 2, буква г) от Регламент № 1408/71 (1) понятието „държавни служители и приравнените на тях лица“ да се тълкува въз основа на националната схема за социално осигуряване, в която участва заинтересованото лице?

               2)

               При положителен отговор на първия въпрос, трябва ли да се счита за лице, приравнено на държавен служител по смисъла на член 13, параграф 2, буква г) от Регламент № 1408/71, заинтересовано лице, което е наето на работа от работодател от публичния сектор по силата на трудов договор и е включено в схемата за социално осигуряване на работници съгласно националната схема, приложима за определени клонове на социално осигуряване по смисъла на член 4, параграф 1 от Регламента, при положение че съгласно клоновете на социално осигуряване, посочени в член 4, параграф 1, буква д) от Регламента, спрямо него се прилага специална схема за държавни служители?

      (1)  Регламент на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схемите за социално осигуряване на заети лица, самостоятелно заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността (ОВ L 149, 1971 г., стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 26).


title: Дело T-487/11: Решение на Общия съд от 12 декември 2014 г.  — Banco Privado Português и Massa Insolvente do Banco Privado Português/Комисия (Държавни помощи — Финансов сектор — Държавна гаранция, свързана с банков заем — Помощ, насочена към преодоляването на сериозни затруднения в икономиката на държава членка — Член 107, параграф 3, буква б) ДФЕС — Решение, с което помощта се обявява за несъвместима с вътрешния пазар — Насоки за държавните помощи за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение — Съответствие със съобщенията на Комисията относно помощите във финансовия сектор в контекста на финансовата криза — Оправдани правни очаквания — Задължение за мотивиране)

text:
               9.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/43

         Решение на Общия съд от 12 декември 2014 г. — Banco Privado Português и Massa Insolvente do Banco Privado Português/Комисия
   (Дело T-487/11) (1)

   ((Държавни помощи - Финансов сектор - Държавна гаранция, свързана с банков заем - Помощ, насочена към преодоляването на сериозни затруднения в икономиката на държава членка - Член 107, параграф 3, буква б) ДФЕС - Решение, с което помощта се обявява за несъвместима с вътрешния пазар - Насоки за държавните помощи за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение - Съответствие със съобщенията на Комисията относно помощите във финансовия сектор в контекста на финансовата криза - Оправдани правни очаквания - Задължение за мотивиране))
   (2015/C 046/52)
   Език на производството: португалски

      Страни

      Жалбоподатели: Banco Privado Português, SA (Лисабон, Португалия) и Massa Insolvente do Banco Privado Português, SA (Лисабон) (представители: C. Fernández Vicién, F. Pereira Coutinho, M. Esperança Pina, T. Mafalda Santos, R. Leandro Vasconcelos и A. Kéri, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: L. Flynn и M. Afonso)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение 2011/346/ЕС на Комисията от 20 юли 2010 година относно държавна помощ C 33/09 (ex NN 57/09, CP 191/09), приведена в действие от Португалия под формата на държавна гаранция за ВРР (ОВ L 159, 2011 г., стр. 95)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Banco Privado Português, SA и Massa Insolvente do Banco Privado Português, SA да понесат направените от тях съдебни разноски и да заплатят тези на Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 340, 19.11.2011 г.


title: Дело F-54/13: Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 18 септември 2014 г.  — CV/ЕИСК (Публична служба — Иск за обезщетение — Административни разследвания — Дисциплинарно производство — Психически тормоз)

text:
               24.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 421/52

         Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 18 септември 2014 г. — CV/ЕИСК
   (Дело F-54/13) (1)

   ((Публична служба - Иск за обезщетение - Административни разследвания - Дисциплинарно производство - Психически тормоз))
   2014/C 421/72
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: CV (представители: T. Bontinck и A. Guillerme, avocats)

      Ответник: Европейски икономически и социален комитет (представители: първоначално M. Arsène и L. Camarena Januzec, както и F.-M. Hislaire и M. Troncoso Ferrer, avocats, впоследствие M. Pascua Mateo и L. Camarena Januzec, както и F.-M. Hislaire и M. Troncoso Ferrer, avocats)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението на ЕИСК, с което се отхвърля искане, подадено от жалбоподателя на основание член 90, параграф 1 от Правилника, за получаване на обезщетение за вредите, които претърпял поради твърдяната упоритост, а дори и тормоз от страна на администрацията

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Всяка от страните понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 207, 20.7.2013 г., стр. 64.