title: Дело C-471/09 P: Жалба, подадена на 26 ноември 2009 г. от Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya срещу решението, постановено от Първоинстанционния съд (пети разширен състав) на 9 септември 2009 г. по съединени дела T-227/01 — T-229/01 и T-265/01, T-266/01 и T-270/01, Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava и Comunidad Autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco и други/Комисия на Европейските общности

text:
               13.2.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 37/11

         Жалба, подадена на 26 ноември 2009 г. от Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya срещу решението, постановено от Първоинстанционния съд (пети разширен състав) на 9 септември 2009 г. по съединени дела T-227/01 — T-229/01 и T-265/01, T-266/01 и T-270/01, Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava и Comunidad Autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco и други/Комисия на Европейските общности
   (Дело C-471/09 P)
   2010/C 37/13
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya (представители: I. Sáenz-Cortabarría Fernández и M. Morales Isasi, abogados)

      Други страни в производството: Comunidad Autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco, Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava, Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa, Confederación Empresarial Vasca (Confebask), Cámara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de Vizcaya, Cámara Oficial de Comercio e Industria de Álava, Cámara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de Guipúzcoa, Комисия на Европейските общности и Comunidad Autónoma de la Rioja

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се обяви за допустима и основателна настоящата жалба;

               —

               да се отмени обжалваното съдебно решение;

               —

               да се уважи искането, направено пред първата инстанция, в частност, евентуалното искане за отмяна на член 3 от обжалваното решение;

               —

               при условията на евентуалност, делото да се върне на Първоинстанционния съд, като му бъде разпоредено да допусне доказателството, чието събиране е било отказано;

               —

               да се осъди Комисията да заплати разноските по първоинстанционното производство и по производството за обжалване, а встъпилата страна, Comunidad Autónoma de la Rioja — да заплати разноските по първоинстанционното производство.

      Правни основания и основни доводи

               1.

               Грешка при прилагане на правото, тъй като ПС е приел, че в конкретния случай не са налице изключителни обстоятелства, които да пораждат оправдани правни очаквания за редовността на обжалваната данъчна мярка, които възпрепятстват да се разпореди възстановяването на помощите в съответствие с член 14, параграф 1 от Регламент № 659/1999 (1) във връзка с принципа за защита на оправданите правни очаквания. Изопачаване на границите на правния спор и нарушение на принципа на състезателност. Нарушение на съдебната практика относно мотивирането. Грешка при прилагане на правото поради това, че ПС не е спазил процесуалните норми в областта на преценката на доказателствата, независимо от материалното съдържание на въпросните доказателствени материали.
               Нито формалната разлика между обжалваната данъчна мярка и мярката предмет на Решение 93/337 (2), нито фактът, че Комисията е могла да мотивира критерия селективност с елемент, различен от този, който фигурира изрично в Решение 93/337, нито декларацията за несъвместимост, която се съдържа в Решение 93/337, съставляват достатъчни правни основания, за да не приеме ПС съществуването на изключително обстоятелство, което, само по себе си или във връзка с други обстоятелства, които са налице в дадения случай, възпрепятства Комисията да разпореди възстановяването на помощите, споменати в обжалваното решение.
               Приемайки, че обжалваните мерки по съединени дела T-30/01 — T-32/01 и T-86/02 — T-88/02 не са аналогични на обжалваната данъчна мярка по причини на данъчна техника и на обхват на облекчението, ПС е изопачил границите на правния спор между страните, не е спазил принципа на състезателност и освен това е допуснал явно нарушение на определена съдебна практика относно мотивирането.
               ПС е допуснал грешка при прилагане на правото, като е приел, че поведението на Комисията към данъчното освобождаване и/или към данъчния кредит от 1993 г. — видно от документите по делото, които не са били преценени от ПС в нарушение на процесуалните норми — не съставлява изключително обстоятелство, което е могло да обоснове какъвто и да е вид оправдано правно очакване за редовността на обжалваната данъчна мярка, което би възпрепятствало възстановяването на помощите по силата на член 14, параграф 1 от Регламент 659/1999 поради това, че противоречи на принципа на защита на оправданите правни очаквания.

               2.

               Грешка при прилагане на правото поради това, че ПС не е спазил параграф 1 на член 14 от Регламент 659/1999 във връзка с принципа на пропорционалност, който пречи да бъде разпоредено възстановяване на помощите за инвестиции, които помощи не надвишават максималните предели на регионална помощ.
               ПС е нарушил общия принцип на пропорционалност, като не е приел, че Комисията е нарушила посочения принцип, изисквайки възстановяването на всички суми, предоставени съгласно данъчния кредит от 45 % от инвестициите вместо само на тези, които надвишават максималния предел на регионална помощ в страната на баските.

               3.

               Грешка при прилагане на правото поради това, че ПС не е спазил процесуалните норми в областта на събирането на доказателствата и е решил да не допусне поисканото от жалбоподателя доказателство за представяне на определени документи на Комисията, което в светлината на използваните от ПС за отхвърляне на претенцията на жалбоподателя аргументи се явява съществено за защитата на неговите интереси. Нарушение на правото на справедлив процес, на принципа на равните процесуални възможности и на правото на защита.
               Като не е събрал поисканото доказателство, ПС е нарушил основното право на справедлив процес, което служи на жалбоподателя, тъй като е отказал събирането на доказателство, което се явява съществено за него, нарушавайки по този начин неговото право на защита, като се има предвид, че неговата претенция е отхвърлена с аргумента, че не е доказал именно това, което е искал да докаже с несъбраното доказателство: ако не изричното окончателно становище на Комисията за отхвърляне на оплакването от 1994 г. срещу данъчни мерки от 1993 г. (включително данъчен кредит), които са мерки, по същество идентични на обжалваната, поне поведението на Комисията би съставлявало изключително обстоятелство, доколкото подобно поведение би породило оправданото правно очакване за редовността на данъчните мерки от 1993 г., което е довело до приемането на обжалваната данъчна мярка.

      (1)  На Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (ОВ L 83, стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41).

      (2)  На Комисията от 10 май 1993 година относно система за данъчни помощи за инвестиции в страната на баските (ОВ L 134, стp. 25).


title: Дело C-206/08: Решение на Съда (трети състав) от 10 септември 2009 г. (преюдициално запитване от Thüringer Oberlandesgericht — Германия) — Wasser- und Abwasserzweckverband Gotha und Landkreisgemeinden (WAZV Gotha)/Eurawasser Aufbereitungs- und Entsorgungsgesellschaft mbH (Процедури за възлагане на обществени поръчки от възложители, извършващи дейност във водоснабдяването, енергетиката, транспорта и пощенските услуги — Обществена услуга за разпределяне на питейна вода и за пречистване на канални води — Концесия за услуги — Понятие — Прехвърляне на съдоговорителя на риска, свързан с експлоатацията на съответната услуга)

text:
               7.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 267/20

         Решение на Съда (трети състав) от 10 септември 2009 г. (преюдициално запитване от Thüringer Oberlandesgericht — Германия) — Wasser- und Abwasserzweckverband Gotha und Landkreisgemeinden (WAZV Gotha)/Eurawasser Aufbereitungs- und Entsorgungsgesellschaft mbH
   (Дело C-206/08) (1)

   (Процедури за възлагане на обществени поръчки от възложители, извършващи дейност във водоснабдяването, енергетиката, транспорта и пощенските услуги - Обществена услуга за разпределяне на питейна вода и за пречистване на канални води - Концесия за услуги - Понятие - Прехвърляне на съдоговорителя на риска, свързан с експлоатацията на съответната услуга)
   2009/C 267/34
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Thüringer Oberlandesgericht

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Wasser- und Abwasserzweckverband Gotha und Landkreisgemeinden (WAZV Gotha)

      Ответник: Eurawasser Aufbereitungs- und Entsorgungsgesellschaft mbH

      В присъствието на: Stadtwirtschaft Gotha GmbH, Wasserverband Lausitz Betriebsführungs GmbH (WAL)

      Предмет

   Преюдициално запитване — Thüringer Oberlandesgericht — Тълкуване на член 1, параграф 2, букви а) и г) и параграф 3, буква б) от Директива 2004/17/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координиране на процедурите за възлагане на обществени поръчки от възложители, извършващи дейност във водоснабдяването, енергетиката, транспорта и пощенските услуги (ОВ L 134, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 3, [поправка OB L 182, 2008 г., стр. 169]) — Обществена поръчка за предоставяне, под формата на концесия за обществени услуги, на обществена услуга във връзка с производството, преноса или разпределянето на питейна вода и във връзка с отвеждането и пречистването на канални води — Критерии за разграничаване между обществена поръчка за услуги и концесия за обществени услуги

      Диспозитив

   Обстоятелството, че в рамките на договор относно услуги съдоговорителят не получава възнаграждение пряко от възлагащия орган, а има право да получава възнаграждение от трети лица, е достатъчно, за да се квалифицира този договор като „концесия за услуги“ по смисъла на член 1, параграф 3, буква б) от Директива 2004/17/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координиране на процедурите за възлагане на обществени поръчки от възложители, извършващи дейност във водоснабдяването, енергетиката, транспорта и пощенските услуги, при положение че съдоговорителят поема изцяло или поне значителна част от стопанския риск, който понася възлагащият орган, макар този риск от самото начало да е съществено ограничен поради публичноправните правила за организацията на услугата.

      (1)  ОВ C 247, 27.9.2008 г.


title: Дело T-113/12: Решение на Общия съд от 21 януари 2014 г. — Bial-Portela/СХВП — Probiotical (PROBIAL) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността „PROBIAL“ — По-ранни словни и фигуративни национални марки, международна и марка на Общността, наименование на търговски обект, търговско наименование и лого „Bial“ — Относителни основания за отказ — Член 8, параграф 1, буква б) и параграфи 4 и 5 от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               1.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 61/8

         Решение на Общия съд от 21 януари 2014 г. — Bial-Portela/СХВП — Probiotical (PROBIAL)
   (Дело T-113/12) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „PROBIAL“ - По-ранни словни и фигуративни национални марки, международна и марка на Общността, наименование на търговски обект, търговско наименование и лого „Bial“ - Относителни основания за отказ - Член 8, параграф 1, буква б) и параграфи 4 и 5 от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2014/C 61/13
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Bial-Portela & Ca, SA (São Mamede do Coronado, Португалия) (представители: B. Braga da Cruz и J. Pimenta, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: P. Geroulakos)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Probiotical SpA (Novara, Италия) (представител: I. Kuschel, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 20 декември 2011 г. (преписка R 1925/2010-4) относно производство по възражение между Portela & Ca, SA и Probiotical SpA.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Bial-Portela & Ca, SA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 165, 9.6.2012 г.


title: Дело C-502/10: Решение на Съда (трети състав) от 18 октомври 2012 г. (преюдициално запитване от Raad van State — Нидерландия) — Staatssecretaris van Justitie/Mangat Singh (Директива 2003/109/ЕО — Статут на дългосрочно пребиваващи граждани от трети страни — Приложно поле — Член 3, параграф 2, буква д) — Пребиваване, основано на формално ограничено разрешение)

text:
               8.12.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 379/4

         Решение на Съда (трети състав) от 18 октомври 2012 г. (преюдициално запитване от Raad van State — Нидерландия) — Staatssecretaris van Justitie/Mangat Singh
   (Дело C-502/10) (1)

   (Директива 2003/109/ЕО - Статут на дългосрочно пребиваващи граждани от трети страни - Приложно поле - Член 3, параграф 2, буква д) - Пребиваване, основано на формално ограничено разрешение)
   2012/C 379/06
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Raad van State

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Staatssecretaris van Justitie

      Ответник: Mangat Singh

      Предмет

   Преюдициално запитване — Raad van State — Тълкуване на член 3, параграф 2, буква д) от Директива 2003/109/ЕО на Съвета от 25 ноември 2003 г. относно статута на дългосрочно пребиваващи граждани от трети страни (ОВ L 16, 2004 г., стр. 44; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 225) — Понятие „формално ограничено разрешение за пребиваване“ — Разрешение за пребиваване, което не дава никаква възможност за получаване на разрешение за постоянно пребиваване, но което може да се продължава неограничен брой пъти

      Диспозитив

   Член 3, параграф 2, буква д) от Директива 2003/109/ЕО на Съвета от 25 ноември 2003 година относно статута на дългосрочно пребиваващи граждани от трети страни трябва да се тълкува в смисъл, че понятието „разрешение[…] за пребиваване[, което] е формално ограничено“ не включва разрешение за срочно пребиваване, предоставено на определена група лица, чиято валидност може да се продължава неограничено, без обаче да дава никаква възможност за бъдещо получаване на разрешение за постоянно пребиваване, доколкото такова формално ограничение не препятства трайното установяване на гражданина на трета страна в съответната държава членка, което следва да се провери от запитващата юрисдикция.

      (1)  ОВ C 346, 18.12.2010 г.


title: Дело C-479/09 P: Жалба, подадена на 26 ноември 2009 г. от Evets Corp. срещу решението на Първоинстанционния съд (първи състав), постановено на 23 септември 2009 г. по съединени дела T-20/08 и T-21/08, Evets Corp./Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

text:
               30.1.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/39

         Жалба, подадена на 26 ноември 2009 г. от Evets Corp. срещу решението на Първоинстанционния съд (първи състав), постановено на 23 септември 2009 г. по съединени дела T-20/08 и T-21/08, Evets Corp./Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
   (Дело C-479/09 P)
   2010/C 24/69
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Evets Corp. (представител: S. Ryan, solicitor)

      Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Съда:

               —

               да отмени решението на Първоинстанционния съд,

               —

               да приеме, че искането за restitutio in integrum е било подадено в срока, посочен в член 78, параграф 2 от Регламент № 40/94 (1),

               —

               да върне делата на Първоинстанционния съд, така че той да може от своя страна да върне делото на апелативния състав, който да се произнесе по същество по въпроса дали е било положено цялото необходимо старание, за да се подновят разглежданите марки,

               —

               да осъди СХВП да заплати направените пред Съда на Европейските общности и пред Първоинстанционния съд съдебни разноски.

      Правни основания и основни доводи

               1.

               Жалбата се отнася до искане заrestitutio in integrum по член 78, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета (Регламента за марката на Общността). Регистрацията на разглежданата марка е изтекла поради неплащането на таксите за подновяване.

               2.

               Притежателят на марката е възложил отговорността за заплащането на таксите за подновяване на трето лице. Въпреки това поради неволна грешка плащането за подновяване на регистрацията не е било направено на падежа.

               3.

               СХВП изпраща нотификации за заличаването на правно овластен представител на притежателя на марката, който не е третото лице, отговарящо за плащането на таксите за подновяване. Представителят ги препраща на притежателя на марката, който ги получава няколко дни по-късно.

               4.

               Впоследствие притежателят на марката подава искане заrestitutio in integrum съгласно член 78, параграф 2. Искането е подадено в рамките на по-малко от два месеца след получаването на нотификациите за заличаване от самия притежател, но повече от два месеца от получаването им от правно квалифицирания представител.

               5.

               Член 78, параграф 2 изисква искането да бъде направено писмено в срок от два месеца, считано от отстраняването на причината за неспазване на срока. Въпросът, който възниква по отношение на това искане се отнася до това как следва да се определи датата, от която започва да тече срокът.

               6.

               Притежателят твърди, че датата, която следва да се вземе предвид, е датата, на която той е получил нотификацията. Самият той отговаря чрез трето лице за заплащането на таксите за подновяване. Той е открил грешката и е имал възможността да премахне причината за неизпълнението едва когато в действителност е получил нотификацията.

               7.

               Първоинстанционният съд обаче възприема становището на СХВП, че датата, която следва да се вземе предвид, е датата на получаване на нотификацията от правно овластен представител на притежателя, до който СХВП я изпраща. СХВП се позовава на разпоредбите на правило 77 от Регламент № 2868/95 (2) което предвижда, че „[в]сяка [нотификация] или друго съобщение, изпратено от Службата до надлежно упълномощен представител, има същия ефект, какъвто би имало, ако е било изпратено до представляваното лице.“

               8.

               Притежателят твърди в рамките на настоящата жалба, че:

                           i)

                           Целта на фикцията, установена в правило 77 от Регламент № 2868/95 е да може да се счита, че СХВП е изпълнила задълженията си за нотифициране, когато е изпратила нотификация на представителя на страна във връзка с въпросите, за които този представител е упълномощен да действа. При това положение СХВП не е задължена да извърши нещо повече. Но това не е релевантен довод по настоящото дело.

                           ii)

                           Що се отнася до сроковете за плащане на такси за подновяване „причината за неспазване“ на срока се отстранява, когато самият притежател на марката и/или специално упълномощеното от него лице, което отговаря за плащането, в действителност узнаят за неволния пропуск да платят. Всякакъв друг извод би лишил тази разпоредба от смисъл: по-специално професионален представител винаги ще знае и се очаква да бъде запознат със съответните срокове, така че изпращането на нотификациите от СХВП до него/нея би било по принцип във всеки случай ирелевантно.

                           iii)

                           Плащането на таксата за подновяване е обикновена финансова операция, която не изисква юридическо представителство. Така че страна може да плати таксите лично или като упълномощи всяко друго лице да го направи. Когато „представител“ на страна — който представлява страната в производството пред Службата — не отговаря отделно и за плащането на таксите за подновяване, тогава нотификацията за неплащане до този представител е без значение; това не е нотификация до страната и не може да се счита за такава. Този представител не отговаря юридически за извършване на действията по такава нотификация (въпреки че може да я препрати на клиента си като израз на професионална учтивост).

                           iv)

                           При факти като настоящите фактически обстоятелства, представител за други цели не е „надлежно упълномощен представител“ за целта на плащането на такси за подновяване. Ето защо нотификация до него/нея не отговаря на изискванията на правило 77 и не води до прилагането на фикцията, която то установява.

                           v)

                           Накратко, лицето, което следва да се вземе предвид е лицето, което е упълномощено да изпълни съответното действие. Едва когато това лице узнае за неспазването на срока, може да започне да тече съответния срок за подаване на искането.

                           vi)

                           Въпреки че разпоредбите на Европейската патентна конвенция не са стриктно задължителни в общностното право, те със сигурност следва да бъдат взети предвид в най-голяма степен. Когато е налице практика на Европейското патентно ведомство (ЕПВ), свързана с разпоредба, формулирана с едни и същи термини, твърде желателно е същата формулировка да бъде тълкувана по същия начин. Ако тълкуванията се различават, тогава едното или другото тълкуване трябва да бъде погрешно. Жалбоподателят твърди, че съответните решения на ЕПВ са правилни, както и техните мотиви.

      (1)  Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ L 11, стр. 1; Специално издание на български език 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).

      (2)  Регламент (ЕО) № 2868/95 на Комисията от 13 декември 1995 година за прилагане на Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета относно марката на Общността (ОВ L 303, стр. 1; Специално издание на български език 2007 г., глава 17, том 1, стр. 189).


title: Дело C-70/14: Преюдициално запитване от Tribunal Administrativo e Fiscal de Viseu (Португалия), постъпило на 10 февруари 2014 г.  — Agrocaramulo — Empreendimentos Agropecuários do Caramulo, S.A./Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP (IFAP)

text:
               5.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 135/23

         Преюдициално запитване от Tribunal Administrativo e Fiscal de Viseu (Португалия), постъпило на 10 февруари 2014 г. — Agrocaramulo — Empreendimentos Agropecuários do Caramulo, S.A./Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP (IFAP)
   (Дело C-70/14)
   2014/C 135/27
   Език на производството: португалски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Administrativo e Fiscal de Viseu

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Agrocaramulo — Empreendimentos Agropecuários do Caramulo, S.A.

      Ответник: Instituto de Financiamento da Agricultura e Pesca, IP (IFAP)

      Преюдициални въпроси

   „Като се има предвид, че Ministério da Agricultura, do Desenvolvimento Rural e das Pescas (Министерството на земеделието, развитието на селските райони и рибарството), IFAP IP, е приел, че „могат да се ползват от възстановявания при износ само стоки, включени:

               —

               в позиция 0207 12 10 9900 от Номенклатурата за възстановяванията при износ, съответстваща на така наречените „пилета 70 %“, които нямат напълно вкостенени връхчета на гръдната кост, бедрени кости и тибия, или

               —

               в позиция 0207 12 10 9190 от Номенклатурата за възстановяванията при износ, съответстваща на така наречените „пилета 65 %“, които нямат напълно вкостенени връхчета на гръдната кост, бедрени кости и тибия“, и че предприятието действително е изнесло по-възрастни кокошки (кокошки носачки, които се умъртвяват в края на периода им на носене, към който момент техният скелет е напълно вкостенен), включва ли се продуктът „по-възрастни кокошки“ в отбелязването на стоки „Други“ с кодове на продукта 0207 12 10 9900 и 0207 12 90 9190, посочени в приложение I към Регламент (ЕИО) № 3846/87 (1), изменен с Регламент (ЕО) № 2319/2002 (2) на Комисията от 13 декември 2002 г., с Регламент (ЕО) № 2180/2003 (3) на Комисията от 5 декември 2003 г., с Регламент (ЕО) № 2199/2004 (4) на Комисията от 10 декември 2004 г. и с Регламент (ЕО) № 2091/2005 (5) на Комисията от 15 декември 2005 г., с които се публикуват версиите на Номенклатурата за възстановяванията при износ на земеделски продукти съответно за 2003, 2004, 2005 и 2006 година?“

      (1)  Регламент (ЕИО) № 3846/87 на Комисията от 17 декември 1987 година за въвеждане на номенклатура на селскостопанските продукти, подлежащи на възстановявания при износ (OВ L 366, стp. 1; Специално издание на български език, глава 3, том 6, стр. 123).

      (2)  OВ L 325, стp. 35.

      (3)  OВ L 335, стp. 1.

      (4)  OВ L 380, стp. 1.

      (5)  OВ L 343, стp. 1.


title: Дело T-733/14: Определение на Общия съд от 17 юли 2015 г. — European Dynamics Luxembourg и Evropaïki Dynamiki/Парламент

text:
               28.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 320/51

         Определение на Общия съд от 17 юли 2015 г. — European Dynamics Luxembourg и Evropaïki Dynamiki/Парламент
   (Дело T-733/14) (1)

   (2015/C 320/70)
   Език на производството: гръцки
   Председателят на втори състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 16, 19.1.2015 г.


title: Дело C-171/09: Иск, предявен на 13 май 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Френска република

text:
               4.7.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 153/30

         Иск, предявен на 13 май 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Френска република
   (Дело C-171/09)
   2009/C 153/58
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: V. Peere и P. Dejmek)

      Ответник: Френска република

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е приела всички необходими законови, подзаконови и административни разпоредби за съобразяване с Директива 2006/70/ЕО на Комисията от 1 август 2006 година относно установяването на мерки за прилагане на Директива 2005/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на определението „видни политически личности“ и техническите критерии за процедурите по опростена проверка на клиентите и за изключения поради финансова дейност на случайна или много ограничена база (1), и при всички случаи, като не ги е съобщила на Комисията, Френската република не е изпълнила задълженията си по тази директива,

               —

               да се осъди Френската република да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Срокът за транспониране на Директива 2006/70/ЕО е изтекъл на 15 декември 2007 г. Към деня на предявяване на настоящия иск обаче ответникът все още не е приел всички необходими мерки за транспониране, или във всички случаи, не ги е съобщил на Комисията.

      (1)  ОВ L 214, стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 2, стр. 241.


title: Дело T-523/08: Жалба, подадена на 1 декември 2008 г.  — Agatha Ruiz de la Prada de Sentmenat/СХВП — Mary Quant Cosmetics Japan (AGATHA RUIZ DE LA PRADA)

text:
               7.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 32/46

         Жалба, подадена на 1 декември 2008 г. — Agatha Ruiz de la Prada de Sentmenat/СХВП — Mary Quant Cosmetics Japan (AGATHA RUIZ DE LA PRADA)
   (Дело T-523/08)
   (2009/C 32/88)
   Език на жалбата: испански
   Страни

      Жалбоподател: Agatha Ruiz de la Prada de Sentmenat (Мадрид, Испания) (представител: R. Bercovitz Álvarez, abogado)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Mary Quant Cosmetics Japan Ltd (Токио, Япония)
   Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отменят точки 1 и 3 от обжалваното решение и да се заместят с друго решение, в което се допуска регистрацията на марка на Общността № 3.291.234 за всички заявени стоки от клас 3 от номенклатурата (включително „сапуни, парфюмерия, етерични масла, козметични продукти, лосиони за коса“), да се осъди MARY QUANT Cosmectics Japan Ltd да заплати разноските в производството по възражение, и

               —

               да се осъди ответникът и всички встъпили страни да заплатят разноските по настоящото производство.

         Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка, представляваща розово цвете с жълто в центъра на светлозелен фон и надпис AGATHA RUIZ DE LA PRADA (заявка № 3.291.234) за стоки по-специално от класове 3, 5, 14 и 21.

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в процедурата по възражението: MARY QUANT Cosmectics Japan Ltd

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Фигуративна марка, представляваща черно цвете с център в същия цвят, очертан с бяла окръжност: британски марки за стоки от класове 3 и 5 и марка на Общността за стоки от класове 3 и 21.

      Решение на отдела по споровете: Отхвърля възражението.

      Решение на апелативния състав: Уважава отчасти жалбата.

      Изложени правни основания: Незаконосъобразно приложение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 относно марката на Общността.


title: Дело T-321/09: Жалба, подадена на 14 август 2009 г. — skytron energy/СХВП (arraybox)

text:
               7.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 267/68

         Жалба, подадена на 14 август 2009 г. — skytron energy/СХВП (arraybox)
   (Дело T-321/09)
   2009/C 267/123
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: skytron energy GmbH & Co. KG (Берлин, Германия) (представител: H.-J. Omsels, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар от 4 юни 2009 г. по преписка R 1680/2008-1,

               —

               При условията на евентуалност, случаят да се върне на Службата за хармонизация във вътрешния пазар,

               —

               Да се осъди Службата за хармонизация във вътрешния пазар да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: Словна марка „arraybox“ за стоки и услуги от класове 9, 37, 38 и 42 (заявка № 6 710 479).

      Решение на проверителя: Отказва регистрацията.

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: Нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент № 207/2009 (1), тъй като заявеният знак не бил описателен и разполагал с необходимия отличителен характер.

      (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 г. относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1).


title: Дело T-395/11 R: Определение на председателя на Общия съд от 30 септември 2011 г. — Elti/Делегация на Европейския съюз в Черна гора (Обезпечително производство — Обществени поръчки — Процедура за възлагане на обществена поръчка — Отхвърляне на оферта — Молба за спиране на изпълнение — Неспазване на изискванията за форма — Недопустимост)

text:
               26.11.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 347/34

         Определение на председателя на Общия съд от 30 септември 2011 г. — Elti/Делегация на Европейския съюз в Черна гора
   (Дело T-395/11 R)
   (Обезпечително производство - Обществени поръчки - Процедура за възлагане на обществена поръчка - Отхвърляне на оферта - Молба за спиране на изпълнение - Неспазване на изискванията за форма - Недопустимост)
   2011/C 347/62
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Elti d.o.o. (Gornja Radgona, Словения) (представител: N. Zidar Klemenčič, lawyer)

      Ответник: Делегация на Европейския съюз в Черна гора (представители: първоначално N. Bertolini, впоследствие J. Stuyck и A.-M. Vandromme, avocats)

      Предмет

   Молба за спиране на изпълнението на решението на Делегацията на Европейския съюз в Черна гора от 21 март 2011 г. за отхвърляне на офертата, представена от жалбоподателя в процедурата за възлагане на обществена поръчка EuropeAid/129435/C/SUP/ME-NP, и в което се посочва, че поръчката е била възложена на друг оферент

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля молбата за допускане на обезпечителни мерки.

               2.

               Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело F-92/06: Определение на Съда на публичната служба от 25 май 2007 г. — Antas/Съвет

text:
               7.7.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 155/45

         Определение на Съда на публичната служба от 25 май 2007 г. — Antas/Съвет
   (Дело F-92/06) (1)

   (2007/C 155/84)

      Език на производството: френски

   Председателят на първи състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра вследствие на споразумение по уреждане на спора.

      (1)  ОВ C 237, 30.9.2006 г., стр. 21.


title: Дело C-158/15: Решение на Съда (шести състав) от 9 юни 2016 г. (преюдициално запитване от Raad van State — Нидерландия) — Elektriciteits Produktiemaatschappij Zuid-Nederland EPZ NV/Bestuur van de Nederlandse Emissieautoriteit (Преюдициално запитване — Атмосферно замърсяване — Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове — Директива 2003/87/EО — Понятие за инсталация — Включване на складова площадка за гориво — Регламент (ЕС) № 601/2012 — Понятие за гориво, изнесено от инсталацията)

text:
               16.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 296/14

         Решение на Съда (шести състав) от 9 юни 2016 г. (преюдициално запитване от Raad van State — Нидерландия) — Elektriciteits Produktiemaatschappij Zuid-Nederland EPZ NV/Bestuur van de Nederlandse Emissieautoriteit
   (Дело C-158/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Атмосферно замърсяване - Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове - Директива 2003/87/EО - Понятие за инсталация - Включване на складова площадка за гориво - Регламент (ЕС) № 601/2012 - Понятие за гориво, изнесено от инсталацията))
   (2016/C 296/19)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Raad van State

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Elektriciteits Produktiemaatschappij Zuid-Nederland EPZ NV

      Ответник: Bestuur van de Nederlandse Emissieautoriteit

      Диспозитив

               1)

               Складова площадка на въглищна електрическа централа като разглежданата в главното производство и описана от запитващата юрисдикция, съставлява част от „инсталация“ по смисъла на член 3, буква д) от Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета, изменена с Решение № 1359/2013/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г.

               2)

               Член 27, параграф 2, първа алинея от Регламент (ЕС) № 601/2012 на Комисията от 21 юни 2012 година относно мониторинга и докладването на емисиите на парникови газове съгласно Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, изменен с Регламент (ЕС) № 206/2014 на Комисията от 4 март 2014 г., следва да се тълкува в смисъл, че загубите на въглища вследствие на процеса по тяхното самозагряване при складирането им на площадка, която е част от инсталация по смисъла на член 3, буква д) от Директива 2003/87, трябва да се считат за въглища, изнесени от тази инсталация.

      (1)  ОВ C 205, 22.6.2015 г.


title: Дело T-39/11: Жалба, подадена на 24 януари 2011 г. — Cargolux Airlines/Комисия

text:
               12.3.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 80/26

         Жалба, подадена на 24 януари 2011 г. — Cargolux Airlines/Комисия
   (Дело T-39/11)
   2011/C 80/51
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Cargolux Airlines International SA (Sandweiler, Люксембург) (представители: J. Joshua, Barrister и G. Goeteyn, Solicitor)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отменят членове 1—4 изцяло или отчасти, доколкото те се отнасят до жалбоподателя;

               —

               да се отмени наложената в член 5 глоба на жалбоподателя;

               —

               при условията на евентуалност, да се намали значително размерът на глобата съгласно пълната юрисдикция на Общия съд;

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалба за отмяна на Решение C(2010) 7694 окончателен на Комисията от 9 ноември 2010 година по преписка COMP/39.258 — Въздушен транспорт, доколкото с него се установява, че жалбоподателят е нарушил член 101 ДФЕС и член 53 ЕИП, тъй като е съгласувал ценовото си поведение с други превозвачи при услугите по въздушен транспорт във връзка с (i) допълнителните такси за гориво, (ii) допълнителните такси за сигурност, и (iii) неплащането на комисионни за допълнителните такси.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква пет правни основания:

               1.

               В рамките на първото правно основание жалбоподателят изтъква явна грешка в преценката, тъй като Комисията неправилно е квалифицирала поведението му като ограничаване с оглед на целта и не е доказала наличието на анти-конкурентен ефект. В това отношение жалбоподателят твърди, че:

                           —

                           съществуването на концепцията за ограничаване с оглед на целта не освобождава Комисията от задължението ѝ все пак да извърши преценка, каквато тя не е направила;

                           —

                           в решението Комисията изобщо не се позовава на теорията на вредата, като се има предвид по-специално, че са отпаднали всички твърдения за нарушения при определянето на съответните цени.

               2.

               В рамките на второто правно основание жалбоподателят изтъква съществено процесуално нарушение, неизпълнение на задължението за мотивиране, нарушение на правото му на защита и явна грешка в преценката, тъй като Комисията не е идентифицирала с необходимата точност обхвата и параметрите на поведението, за което твърди, че съставлявало едно-единствено продължено общо нарушение.

               3.

               В рамките на третото правно основание жалбоподателят изтъква явна грешка в преценката, тъй като Комисията не е основала заключенията си на достоверна доказателствена база или не е доказала надлежно фактите, на които основава заключенията си. В това отношение жалбоподателят твърди, че:

                           —

                           нито една от посочените на вниманието на Комисията грешки, съдържащи се в изложението на възраженията, не са били впоследствие отстранени в решението;

                           —

                           Комисията е злоупотребила с концепцията за едно-единствено продължено общо нарушение, тъй като е поддържала, че напълно невиновно поведение може да съставлява част от противозаконна практика и е използвала термина „общ картел“ като извинение, за да представи напълно необективни и неотносими доказателства.

               4.

               В рамките на четвъртото правно основание жалбоподателят твърди, че Комисията е допуснала грешка при прилагането на правото, тъй като неправилно е приела, че е компетентна да разгледа твърдяното анти-конкурентно съгласуване на цените във връзка с полети от летища в трети страни към летища в рамките на ЕИП („полети на връщане“). Според жалбоподателя тези дейности са извън териториалния обхват на член 101 ДФЕС и член 53 от Споразумението за ЕИП.

               5.

               В рамките на петото правно основание, изтъкнато в подкрепа на искането за преразглеждане на размера на глобата съгласно пълната юрисдикция на Общия съд, жалбоподателят твърди, че са допуснати явна грешка в преценката и нарушение на принципа на пропорционалност. В това отношение жалбоподателят изтъква, че:

                           —

                           Насоките от 2006 г. относно метода за определяне на размера на глобите са несъвместими с изискването на член 23, параграф 2 от Регламент 1/2003 (1) размерът на глобата да бъде определен с оглед на тежестта и продължителността на нарушението;

                           —

                           Комисията силно е преувеличила общата тежест на твърдяното нарушение. Както процентното равнище (16 % от стойността на продажбите), така и допълнителният размер, са необосновани в конкретния случай;

                           —

                           по отношение на жалбоподателя Комисията е допуснала грешка при преценката на продължителността на нарушението, неправилно е отхвърлила смекчаващите вината обстоятелства и не е взела предвид всички релевантни обстоятелства, включително цялостната справедливост на санкциите и икономическата ситуация на жалбоподателя.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, 2003 г., стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).


title: Дело T-462/12: Жалба, подадена на 19 октомври 2012 г. — Pilkington Group/Комисия

text:
               8.12.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 379/30

         Жалба, подадена на 19 октомври 2012 г. — Pilkington Group/Комисия
   (Дело T-462/12)
   2012/C 379/51
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Pilkington Group Ltd (St Helens, Обединено кралство) (представители: J. Scott, S. Wisking и K. Fountoukakos-Kyriakakos, Solicitors)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени на основание член 263 ДФЕС Решението на Европейската комисия от 6 август 2012 г., с което се отхвърля искането за поверително третиране (Решение C(2012) 5718 окончателен) (преписка COMP/39.125 — Автомобилно стъкло) (и по-специално член 4 от него); и

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага шест правни основания.

               1.

               С първото си правно основание жалбоподателят твърди, че ответникът е нарушил член 296 ДФЕС, член 8 от Мандата на служителя по изслушването (1) и член 41 от Хартата на основните права и принципа на добра администрация, доколкото не е разгледал надлежно подробните доводи на жалбоподателя и не е мотивирал достатъчно своя подход.

               2.

               С второто си правно основание жалбоподателят твърди, че ответникът е нарушил правото на ЕС (в частност член 339 ДФЕС, член 28 от Регламент (ЕО) № 1/2003 (2) на Съвета, член 8 от Мандата на служителя по изслушването) като е решил да публикува информация, която съгласно релевантния правен критерий и при правилна оценка е трябвало да бъде считана за търговска тайна, доколкото Комисията:

                           —

                           не е приложила релевантния правен критерий,

                           —

                           е дала погрешна оценка на въпроса дали разглежданата информация представлява търговска тайна или друга поверителна информация;

                           —

                           е приложила неотносими критерии, като този, според който данните представляват факти по съществото на твърдяното нарушение; и

                           —

                           е направила погрешна оценка на въпроса дали съществуват императивни съображения за оповестяването, с оглед по-специално на подхода на Комисията, изразяващ се в отказ на достъпа до документи, които съдържат сходна информация и с оглед на съдебната практика на юрисдикциите на Съюза, създала обща презумпция, според която подобна информация е поверителна и не може да бъде публично оповестена.

               3.

               С третото си правно основание жалбоподателят твърди, че ответникът е действал в разрез с правото на ЕС и е нарушил принципа на равно третиране, като в конкретния случай е възприел неблагоприятен за жалбоподателя подход, в сравнение с предприятия в сходно положение по други приключили наскоро или висящи производства.

               4.

               С четвъртото си правно основание жалбоподателят твърди, че ответникът е действал в разрез с правото на ЕС, като е нарушил принципа на оправдани правни очаквания, доколкото не е отговорил на оправданото правно очакване на жалбоподателя, че поверителната информация, получена от или предоставена на Комисията в рамките на производство в областта на конкуренцията, няма да бъде оповестена.

               5.

               С петото си правно основание жалбоподателят твърди, че ответникът е нарушил правото на Съюза (в частност член 339 ДФЕС, член 28 от Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета и член 8 от Мандата на служителя по изслушването) като е решил да публикува информация, позволяваща идентифицирането на конкретни лица.

               6.

               С шестото си правно основание жалбоподателят твърди, че ответникът е нарушил принципа на пропорционалност и Регламент (ЕО) № 1049/2001 (3) (в частност член 4, параграф 2 от него) като е възприел несъразмерен начин на оповестяване на въпросната информация и е заобиколил предвидените в този регламент принципи и производства.

      (1)  Решение 2011/695/ЕС на Председателя на Европейската комисия от 13 октомври 2011 година относно функцията и мандата на служителя по изслушването в някои производства по конкуренция (ОВ L 275, стр. 29).

      (2)  Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).

      (3)  Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, стр.43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).


title: Дело C-524/15: Преюдициално запитване от Tribunale di Bergamo (Италия), постъпило на 1 октомври 2015 г. — Наказателно производство срещу Menci Luca

text:
               14.12.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 414/22

         Преюдициално запитване от Tribunale di Bergamo (Италия), постъпило на 1 октомври 2015 г. — Наказателно производство срещу Menci Luca
   (Дело C-524/15)
   (2015/C 414/27)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale di Bergamo

      Страна в главното производство

   Menci Luca

      Преюдициален въпрос

   Допуска ли разпоредбата на член 50 от Хартата на основните права на Европейския съюз, тълкувана в светлината на член 4 от Протокол № 7 от Европейската конвенция за защита правата на човека и на релевантната практика на Европейския съд по правата на човека, възможността да се проведе наказателно производство, което има за предмет деяние (неплащане на ДДС), за което на подсъдимия е наложено административно наказание, което е влязло в сила?


title: Дело T-74/07: Решение на Първоинстанционния съд от 28 януари 2009 г.  — Германия/Комисия (ЕФРР — Намаляване на финансовата помощ — Изменение на финансовия план без съгласието на Комисията — Максимални размери на финансиране, предвидени за специфичните мерки — Понятие за значително изменение — Член 24 от Регламент (ЕИО) № 4253/88 — Задължение за мотивиране — Жалба за отмяна)

text:
               21.3.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 69/36

         Решение на Първоинстанционния съд от 28 януари 2009 г. — Германия/Комисия
   (Дело T-74/07) (1)

   (ЕФРР - Намаляване на финансовата помощ - Изменение на финансовия план без съгласието на Комисията - Максимални размери на финансиране, предвидени за специфичните мерки - Понятие за значително изменение - Член 24 от Регламент (ЕИО) № 4253/88 - Задължение за мотивиране - Жалба за отмяна)
   (2009/C 69/83)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: Федерална република Германия (представители: M. Lumma и C. Blaschke, подпомагани от C. von Donat, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: G. Wilms и L. Flynn)
   Предмет
   Искане за отмяна на Решение C (2006) 7271 на Комисията от 27 декември 2006 година за намаляване на помощта от Европейския фонд за регионално развитие (ЕФРР), отпусната в полза на оперативната програма за инициатива на Общността Interreg II в районите на Saarland, Lothringen и Westpfalz.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Федерална република Германия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 95, 28.4.2007 г.


title: Дело F-7/12 R: Определение на председателя на Съда на публичната служба (първи състав) от 23 октомври 2013 г. — Aristidis Psarras/ENISA (Публична служба — Срочно нает служител — Атестиране — Процедура за атестиране за 2009 г. — Доклад за кариерно развитие — Искане за отмяна на доклада за кариерното развитие — Увреждащ акт — Явно недопустима жалба)

text:
               11.1.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 9/29

         Определение на председателя на Съда на публичната служба (първи състав) от 23 октомври 2013 г. — Aristidis Psarras/ENISA
   (Дело F-7/12 R) (1)

   (Публична служба - Срочно нает служител - Атестиране - Процедура за атестиране за 2009 г. - Доклад за кариерно развитие - Искане за отмяна на доклада за кариерното развитие - Увреждащ акт - Явно недопустима жалба)
   2014/C 9/47
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Aristidis Psarras (Хераклион, Гърция) (представители: L. Levi и A. Tymen, avocats)

      Ответник: Европейска агенция за мрежова и информационна сигурност (ENISA) (представители: E. Maurage, подпомаган от D. Waelbroeck и A. Duron, avocats)

      Предмет

   Искане за отмяна на атестационния доклад на жалбоподателя за 2009 година, както и на решението, с което е утвърден списъкът на повишените през 2010 година длъжностни лица и, ако е необходимо, на решението от 17 октомври 2011 г, с което е отхвърлена жалбата му по административен ред.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата като явно недопустим.

               2.

               Европейска агенция за мрежова и информационна сигурност понася собствените си разноски и е осъдена да заплати направените от г-н Psarras разноски.

      (1)  ОВ C 133, 5.5.2012 г., стр. 20.


title: Дело T-263/13: Жалба, подадена на 8 май 2013 г. — Lausitzer Früchteverarbeitung/СХВП — Rivella International (holzmichel)

text:
               20.7.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 207/43

         Жалба, подадена на 8 май 2013 г. — Lausitzer Früchteverarbeitung/СХВП — Rivella International (holzmichel)
   (Дело T-263/13)
   2013/C 207/73
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Lausitzer Früchteverarbeitung GmbH (Sohland, Германия) (представител: A. Weiß, Rechtsanwältin)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Rivella International AG (Rothrist, Швейцария)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 21 февруари 2013 г. по преписка R 1968/2011-1;

               —

               да измени оспорваното решение, като отхвърли възражението на насрещната страна;

               —

               да осъди Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) да заплати съдебните разноски, както и разноските по производството пред апелативния състав или да осъди встъпилата страна да заплати съдебните разноски, както и разноските по производството пред апелативния състав.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка със словен елемент „holzmichel“ за стоки и услуги от класове 21, 24, 32, 33 и 38 — заявка за марка на Общността № 8 904 278

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Rivella International AG

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: международна регистрация на фигуративни марки със словните елементи „Michel“ и „Michel POWER“ за стоки от класове 29, 30, 32 и 33

      Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението.

      Решение на апелативния състав: уважава жалбата и отказва регистрацията.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Решение на Съда от 24 септември 2014 година по дело E-1/14 — Надзорен орган на ЕАСТ/Исландия (Неизпълнение от страна на договаряща страна на нейните задължения — Нетранспониране — Директива 2006/38/EО относно заплащането на такси от тежкотоварни автомобили за използване на определени инфраструктури)

text:
               16.4.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 122/4

         РЕШЕНИЕ НА СЪДА
   от 24 септември 2014 година
   по дело E-1/14
   Надзорен орган на ЕАСТ/Исландия
   (Неизпълнение от страна на договаряща страна на нейните задължения — Нетранспониране — Директива 2006/38/EО относно заплащането на такси от тежкотоварни автомобили за използване на определени инфраструктури)
   (2015/C 122/05)
   По дело Е-1/14, Надзорен орган на ЕАСТ/Исландия — ИСК за постановяване, че като не е приела и/или не е уведомила незабавно в предвидения срок Надзорния орган на ЕАСТ относно всички мерки, необходими за транспонирането на акта, посочен в точка 18а от приложение XIII към Споразумението за Европейското икономическо пространство, а именно Директива 2006/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 май 2006 г. за изменение на Директива 1999/62/ЕО относно заплащането на такси от тежкотоварни автомобили за използване на определени инфраструктури, адаптиран към Споразумението с Протокол 1 към него, Исландия не е изпълнила задълженията си съгласно акта и по член 7 от Споразумението за ЕИП — Съдът в състав Carl Baudenbacher, председател, Per Christiansen (съдия докладчик) и Páll Hreinsson, съдии, постанови на 24 септември 2014 г. решение, чийто диспозитив гласи:
   С настоящото Съдът:

               1.

               Постановява, че Исландия не е изпълнила задълженията си съгласно акта, посочен в точка 18а от приложение XIII към Споразумението за Европейското икономическо пространство (Директива 2006/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 май 2006 г. за изменение на Директива 1999/62/ЕО относно заплащането на такси от тежкотоварни автомобили за използване на определени инфраструктури), адаптиран към Споразумението с Протокол 1 към него, и съгласно член 7 от Споразумението, като не е приела в предвидения срок всички мерки, необходими за транспонирането на акта.

               2.

               Осъжда Исландия да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-218/12: Преюдициално запитване, отправено от Landgericht Saarbrücken (Германия) на 10 май 2012 г. — Lokman Emrek/Vlado Sabranovic

text:
               11.8.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 243/3

         Преюдициално запитване, отправено от Landgericht Saarbrücken (Германия) на 10 май 2012 г. — Lokman Emrek/Vlado Sabranovic
   (Дело C-218/12)
   2012/C 243/04
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Landgericht Saarbrücken

      Страни в главното производство

      Ищец: Lokman Emrek

      Ответник: Vlado Sabranovic

      Преюдициални въпроси

               1.

               В случай че уебсайтът на даден търговец изпълнява изискването за насочване [на дейността към държавата членка по местоживеенето на потребителя], член 15, параграф 1, буква в) от Регламент Брюксел I (1) поставя ли като допълнително и неписано условие изискването съдържанието на уебсайта, с който оперира търговецът, да мотивира потребителя да сключи съответния договор, като в резултат на това информацията от уебсайта да е в причинно-следствена връзка със сключването на договора?

               2.

               В случай че е необходимо да е налице причинно-следствена връзка между изискването за насочване [на дейността към държавата членка по местоживеенето на потребителя] и сключването на съответния договор, член 15, параграф 1, буква в) Регламент Брюксел I изисква ли в допълнение договорът да е сключен от разстояние?

      (1)  Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (ОВ L 12, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74).


title: Дело T-454/11: Жалба, подадена на 11 август 2011 г. — Luna International/СХВП — Asteris (Al bustan)

text:
               29.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 319/22

         Жалба, подадена на 11 август 2011 г. — Luna International/СХВП — Asteris (Al bustan)
   (Дело T-454/11)
   2011/C 319/48
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Luna International Ltd (Лондон, Обединено кралство) (представител: S. Malynicz, Barrister)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Asteris Industrial and Commercial Company SA (Атина, Гърция)

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 20 май 2011 г. (преписка R 1358/2008-2),

               —

               да се отсъдят ответника и другата страна в производството да понесат направените от тях съдебни разноски и да заплатят съдебните разноски на жалбоподателя.

      Правни основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: Фигуративна марка „Al bustan“, за стоки от класове 29, 30, 31 и 32 — Регистрация на марка на Общността № 3540846

      Притежател на марката на Общността: Жалбоподателя

      Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: Другата страна в производството пред апелативния състав

      Основание на искането за обявяване на недействителност: Страната, която иска обявяването на недействителността, основава искането си на член 51, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № No 207/2009 на Съвета, като се позовава на по-ранна регистрация като гръцка на марка № 137497 на фигуративната марка „AL BUSTAN“, за стоки от клас 29

      Решение на отдела по отмяна: Обявява марката на Общността за недействителна за част от спорните стоки

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: Нарушение на член 53, параграф 1, на член 57, параграф 2 и на член 57, параграф 3 от Регламент № 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав е достигнал до извода, че притежателят на по-ранната национална марка е представя доказателства, че през петгодишния период, който предхожда датата на искането за обявяване на недействителността, по-ранната марка е била реално използвана в държавата членка за стоките, за които е регистрирана, или че съществуват основателни причини за неизползването. Освен това апелативният състав е направил недопустими изводи от документ с ниска (или без) доказателствена стойност.


title: Дело C-448/06: Решение на Съда (първи състав) от 17 юли 2008 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Köln — Германия) — cp-Pharma Handels GmbH/Федерална република Германия (Преюдициално запитване — Действителност на Регламент (ЕО) № 1873/2003 — Ветеринарномедицински продукти — Регламент (ЕИО) № 2377/90 — Максимално допустими граници на остатъчни вещества от ветеринарномедицински продукти в храните от животински произход — Прогестерон — Ограничение на употребата — Директива 96/22/ЕО)

text:
               30.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 223/8

         Решение на Съда (първи състав) от 17 юли 2008 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Köln — Германия) — cp-Pharma Handels GmbH/Федерална република Германия
   (Дело C-448/06) (1)

   (Преюдициално запитване - Действителност на Регламент (ЕО) № 1873/2003 - Ветеринарномедицински продукти - Регламент (ЕИО) № 2377/90 - Максимално допустими граници на остатъчни вещества от ветеринарномедицински продукти в храните от животински произход - Прогестерон - Ограничение на употребата - Директива 96/22/ЕО)
   (2008/C 223/11)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Verwaltungsgericht Köln
   Страни в главното производство

      Жалбоподател: cp-Pharma Handels GmbH

      Ответник: Федерална република Германия
   Предмет
   Преюдициално запитване — Verwaltungsgericht Köln — Действителност на Регламент (ЕО) № 1873/2003 на Комисията от 24 октомври 2003 г. за изменение на приложение II към Регламент (ЕИО) № 2377/90 на Съвета относно установяване на процедура на Общността за определяне на максимално допустимите граници на остатъчни вещества от ветеринарномедицински продукти в храните от животински произход (ОВ L 275, стр. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 50, стр. 63), доколкото като ограничава условията за употребата на прогестерона като активна съставка на ветеринарномедицинските продукти до предписване само по вътрешновагинален път, той изключва възможността за предписване на тази субстанция чрез интрамускулно инжектиране — Наличие или не на компетентност на Комисията за това ограничаване, предвид член 1 буква а) и член 3 от Регламент (ЕИО) № 2377/90 на Съвета от 26 юни 1990 г. относно установяване на процедура на Общността за определяне на максимално допустимите граници на остатъчни вещества от ветеринарномедицински продукти в храните от животински произход (ОВ L 224, стр. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 8, стр. 26), във връзка с член 4, точка 1 от Директива 96/22/ЕО на Съвета от 29 април 1996 г. относно забрана на употребата на определени субстанции с хормонално или тиреостатично действие и на бета-агонисти в животновъдството и за отмяна на Директиви 81/602/ЕИО, 88/146/ЕИО и 88/299/ЕИО (ОВ L 125, стр. 3, Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 18, стр. 242)
   Диспозитив
   При разглеждането на поставения въпрос не е установен нито един факт, който е от естество да засегне действителността на Регламент (ЕО) № 1873/2003 на Комисията от 24 октомври 2003 г. за изменение на приложение II към Регламент (ЕИО) № 2377/90 на Съвета относно установяване на процедура на Общността за определяне на максимално допустимите граници на остатъчни вещества от ветеринарномедицински продукти в храните от животински произход.

      (1)  ОВ C 326, 30.12.2006 г.


title: Дело T-13/14: Жалба, подадена на 7 януари 2014 г. — Унгария/Комисия

text:
               8.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 71/25

      Жалба, подадена на 7 януари 2014 г. — Унгария/Комисия
      (Дело T-13/14)
      (2014/C 71/48)
      Език на производството: унгарски

         Страни

         Жалбоподател: Унгария (представители: M. Z. Fehér и K. Szíjjártó)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания на жалбоподателя

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да отмени Решение за изпълнение C(2013) 7136 окончателен на Комисията от 31 октомври 2013 година относно частичното възстановяване на национална финансова помощ, предоставена на организации на производители за изпълнените през 2011 г. в Унгария оперативни програми.

                  —

                  да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква обстоятелството, че Комисията е превишила правомощията си и е нарушила приложимите разпоредби от правото на Съюза, като е определила сумата, дължима на Унгария за частично възстановяване на националната финансова помощ, предоставена през 2011 г. на организациите на производителите на плодове и зеленчуци.
      Според жалбоподателя правото на Съюза не дава възможност на Комисията в рамките на решението относно частично възстановяване от Общността на предоставената национална финансова помощ в съответствие с член 103д от Регламент (ЕО) № 1234/2007, (1) на организациите на производители на плодове и зеленчуци, да разреши възстановяването само до размера на сумите, които към момента на подаване на заявлението за разрешаване на национална помощ унгарското правителство е посочило като „оценъчни“ или „прогнозни“.
      Жалбоподателят счита, че в съответствие с член 103д от Регламент № 1234/2007 разрешението, предоставено от Комисията във връзка с националната помощ, се отнася до предоставянето на тази помощ, а не до определянето на максимален размер от страна на Комисията на помощта, която може да бъде отпусната. Според жалбоподателя този максимален размер се определя по недвусмислен начин в Регламент № 1234/2007, съгласно който националната помощ не може да надхвърля 80 % от финансовите вноски в оперативния фонд на членовете или на организациите на производители.
      Правилата относно частичното възстановяване на националната помощ от Общността не дават възможност на Комисията в рамките на разрешаване на частично възстановяване да определи като максимален размер на възстановяването сумата, която държавата членка е посочила в своето заявление за разрешаване, било то като общ размер на помощта или като размер на помощта, отпусната за всяка една организация на производители. Това е така, още повече че унгарското правителство е посочило, че ставало въпрос за предварителни или прогнозни суми.
      Също така жалбоподателят твърди, че Комисията е оправомощена да провери дали действително предоставената помощ не е надхвърлила посочения по-горе максимален размер от 80 %, и дали исканото възстановяване не надхвърля 60 % от предоставената помощ, но не и да налага като максимален размер на възстановяването сумите, посочени в заявлението за разрешение, особено когато в заявлението е бил подчертан предварителният или оценъчен характер на сумите. В случай че по определени причини през годината бъде изменен размерът на отпуснатата на организация на производители национална помощ, частичното възстановяване от Общността трябва да съответства на действително предоставената помощ, при условие че са изпълнени съответните изисквания на правото на Съюза.

         (1)  Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета от 22 октомври 2007 година за установяване на обща организация на селскостопанските пазари и относно специфични разпоредби за някои земеделски продукти (ОВ L 299, стр. 1).


title: Дело T-43/13: Решение на Общия съд от 13 ноември 2014 г.  — Hamcho и Hamcho International/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки срещу Сирия — Замразяване на средства — Жалба за отмяна — Срок за обжалване — Частична недопустимост — Правен интерес — Тежест на доказване — Изменение във времето на действието на отмяна)

text:
               12.1.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 7/28

         Решение на Общия съд от 13 ноември 2014 г. — Hamcho и Hamcho International/Съвет
   (Дело T-43/13) (1)

   ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Сирия - Замразяване на средства - Жалба за отмяна - Срок за обжалване - Частична недопустимост - Правен интерес - Тежест на доказване - Изменение във времето на действието на отмяна))
   (2015/C 007/31)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Mohamad Hamcho (Дамаск, Сирия) и Hamcho International (Дамаск) (представители: M. Ponsard, D. Amaudruz и A. Boesch, адвокати)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: първоначално G. Étienne и S. Kyriakopoulou, впоследствие G. Étienne, S. Kyriakopoulou и B. Driessen, и накрая G. Étienne и S. Kyriakopoulou)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение 2011/273/ОВППС на Съвета от 9 май 2011 година относно ограничителни мерки срещу Сирия (ОВ L 121, стр. 11), Регламент (ЕС) № 442/2011 на Съвета от 9 май 2011 година относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия (ОВ L 121, стр. 1), Решение за изпълнение 2011/302/ОВППС на Съвета от 23 май 2011 година за изпълнение на Решение 2011/273 (ОВ L 136, стр. 91), Регламент за изпълнение (ЕС) № 504/2011 на Съвета от 23 май 2011 година за изпълнение на Регламент № 442/2011 (ОВ L 136, стр. 45), Решение за изпълнение 2011/367/ОВППС на Съвета от 23 юни 2011 година за изпълнение на Решение 2011/273 (ОВ L 164, стр. 14), Регламент за изпълнение (ЕС) № 611/2011 на Съвета от 23 юни 2011 година за изпълнение на Регламент № 442/2011 (ОВ L 164, стр. 1), Решение за изпълнение 2011/488/ОВППС на Съвета от 1 август 2011 за изпълнение на Решение 2011/273 (ОВ L 199, стр. 74), Регламент за изпълнение (ЕС) № 755/2011 на Съвета от 1 август 2011 година за изпълнение на Регламент № 442/2011 (ОВ L 199, стр. 33), Решение за изпълнение 2011/515/ОВППС на Съвета от 23 август 2011 година за изпълнение на Решение 2011/273 (ОВ L 218, стр. 20), Регламент за изпълнение (ЕС) № 843/2011 на Съвета от 23 август 2011 година за изпълнение на Регламент № 442/2011 (ОВ L 218, стр. 1), Решение 2011/522/ОВППС на Съвета от 2 септември 2011 година за изменение на Решение 2011/273 (ОВ L 228, стр. 16), Регламент (ЕС) № 878/2011 на Съвета от 2 септември 2011 година за изменение на Регламент № 442/2011 (ОВ L 228, стр. 1), Решение 2011/628/ОВППС на Съвета от 23 септември 2011 година за изменение на Решение 2011/273 (ОВ L 247, стр. 17), Регламент (ЕС) № 950/2011 на Съвета от 23 септември 2011 година за изменение на Регламент № 442/2011 (ОВ L 247, стр. 3), Решение 2011/684/ОВППС на Съвета от 13 октомври 2011 година за изменение на Решение 2011/273 (ОВ L 269, стр. 33), Регламент (ЕС) № 1011/2011 на Съвета от 13 октомври 2011 година за изменение на Регламент № 442/2011 (ОВ L 269, стр. 18), Решение 2011/735/ОВППС на Съвета от 14 ноември 2011 година за изменение на Решение 2011/273 (ОВ L 296, стр. 53), Решение за изпълнение 2011/736/ОВППС на Съвета от 14 ноември 2011 година за изпълнение на Решение 2011/273 (ОВ L 296, стр. 55), Регламент (ЕС) № 1150/2011 на Съвета от 14 ноември 2011 година за изменение на Регламент № 442/2011 (ОВ L 296, стр. 1), Регламент за изпълнение (ЕС) № 1151/2011 на Съвета от 14 ноември 2011 година за изменение на Регламент № 442/2011 (ОВ L 296, стр. 3), Решение 2011/782/ОВППС на Съвета от 1 декември 2011 година относно ограничителни мерки срещу Сирия и за отмяна на Решение 2011/273 (ОВ L 319, стр. 56), Регламент за изпълнение (ЕС) № 1244/2011 на Съвета от 1 декември 2011 година за изпълнение на Регламент № 442/2011 (ОВ L 319, стр. 8), Регламент (ЕС) № 36/2012 на Съвета от 18 януари 2012 година относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия и за отмяна на Регламент № 442/2011 (ОВ L 16, стр. 1), Решение за изпълнение 2012/37/ОВППС на Съвета от 23 януари 2012 година за изпълнение на Решение 2011/782 (ОВ L 19, стр. 33), Регламент за изпълнение (ЕС) № 55/2012 на Съвета от 23 януари 2012 година за прилагане на член 33, параграф 1 от Регламент № 36/2012 (ОВ L 19, стр. 6), Решение за изпълнение 2012/172/ОВППС на Съвета от 23 март 2012 година за изпълнение на Решение 2011/782 (ОВ L 87, стр. 103), Регламент за изпълнение (ЕС) № 266/2012 на Съвета от 23 март 2012 година за прилагане на член 32, параграф 1 от Регламент № 36/2012 (ОВ L 87, стр. 45), Решение 2012/206/ОВППС на Съвета от 23 април 2012 година за изменение на Решение 2011/782 (ОВ L 110, стр. 36), Решение за изпълнение 2012/256/ОВППС на Съвета от 14 май 2012 година за изпълнение на Решение 2011/782 (ОВ L 126, стр. 9), Регламент за изпълнение (ЕС) № 410/2012 на Съвета от 14 май 2012 година за прилагане на член 32, параграф 1 от Регламент № 36/2012 (ОВ L 126, стр. 3), Регламент (ЕС) № 509/2012 на Съвета от 15 юни 2012 година за изменение на Регламент № 36/2012 (ОВ L 156, стр. 10), Решение 2012/322/ОВППС на Съвета от 20 юни 2012 година за изменение на Решение 2011/782 (ОВ L 165, стр. 45), Решение за изпълнение 2012/335/ОВППС на Съвета от 25 юни 2012 година за изпълнение на Решение 2011/782 (ОВ L 165, стр. 80), Регламент за изпълнение (ЕС) № 544/2012 на Съвета от 25 юни 2012 година за прилагане на член 32, параграф 1 от Регламент № 36/2012 (ОВ L 165, стр. 20), Регламент (ЕС) № 545/2012 на Съвета от 25 юни 2012 година за изменение на Регламент № 36/2012 (ОВ L 165, стр. 23), Решение 2012/420/ОВППС на Съвета от 23 юли 2012 г. за изменение на Решение 2011/782 (ОВ L 196, стр. 59), Решение за изпълнение 2012/424/ОВППС на Съвета от 23 юли 2012 година за изпълнение на Решение 2011/782 (ОВ L 196, стр. 81), Регламент за изпълнение (ЕС) № 673/2012 на Съвета от 23 юли 2012 година за прилагане на член 32, параграф 1 от Регламент № 36/2012 (ОВ L 196, стр. 8), Решение 2012/739/ОВППС на Съвета от 29 ноември 2012 година относно ограничителни мерки срещу Сирия и за отмяна на Решение 2011/782 (ОВ L 330, стр. 21), Решение за изпълнение 2013/185/ОВППС на Съвета от 22 април 2013 година за изпълнение на Решение 2012/739 (ОВ L 111, стр. 77), Регламент за изпълнение (ЕС) № 363/2013 на Съвета от 22 април 2013 година за изпълнение на Регламент № 36/2012 (ОВ L 111, стр. 1) и Решение 2013/255/ОВППС на Съвета от 31 май 2013 година относно ограничителни мерки срещу Сирия (ОВ L 147, стр. 14), доколкото тези актове се отнасят до жалбоподателите.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата, която е просрочена, като недопустима в частта, в която се иска отмяна на Решение за изпълнение 2011/302/ОВППС на Съвета от 23 май 2011 година за изпълнение на Решение 2011/273/ОВППС година относно ограничителни мерки срещу Сирия, на Решение за изпълнение 2011/367/ОВППС на Съвета от 23 юни 2011 година за изпълнение на Решение 2011/273/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия, на Регламент за изпълнение (ЕС) № 504/2011 на Съвета от 23 май 2011 година за изпълнение на Регламент (ЕС) № 442/2011 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия, и на Регламент за изпълнение (ЕС) № 611/2011 на Съвета от 23 юни 2011 година за изпълнение на Регламент (ЕС) № 442/2011 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия.

               2)

               Отхвърля жалбата като недопустима в частта, в която се иска отмяна на Решение 2011/273/ОВППС на Съвета от 9 май 2011 година относно ограничителни мерки срещу Сирия, на Регламент (ЕС) № 442/2011 на Съвета от 9 май 2011 година относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия, на Решение за изпълнение 2011/488/ОВППС на Съвета от 1 август 2011 година за изпълнение на Решение 2011/273, на Регламент за изпълнение (ЕС) № 755/2011 на Съвета от 1 август 2011 година за изпълнение на Регламент № 442/2011, на Решение за изпълнение 2011/515/ОВППС на Съвета от 23 август 2011 година за изпълнение на Решение 2011/273, на Регламент за изпълнение (ЕС) № 843/2011 на Съвета от 23 август 2011 година за изпълнение на Регламент № 442/2011, на Решение 2011/522/ОВППС на Съвета от 2 септември 2011 година за изменение на Решение 2011/273, на Регламент (ЕС) № 878/2011 на Съвета от 2 септември 2011 година за изменение на Регламент № 442/2011, на Решение 2011/628/ОВППС на Съвета от 23 септември 2011 година за изменение на Решение 2011/273, на Регламент (ЕС) № 950/2011 на Съвета от 23 септември 2011 година за изменение на Регламент № 442/2011, на Решение 2011/684/ОВППС на Съвета от 13 октомври 2011 година за изменение на Решение 2011/273, на Регламент (ЕС) № 1011/2011 на Съвета от 13 октомври 2011 година за изменение на Регламент № 442/2011, на Решение 2011/735/ОВППС на Съвета от 14 ноември 2011 година за изменение на Решение 2011/273, на Решение за изпълнение 2011/736/ОВППС на Съвета от 14 ноември 2011 година за изпълнение на Решение 2011/273, на Регламент (ЕС) № 1150/2011 на Съвета от 14 ноември 2011 година за изменение на Регламент № 442/2011, на Регламент за изпълнение (ЕС) № 1151/2011 на Съвета от 14 ноември 2011 година за изпълнение на Регламент № 442/2011, на Регламент за изпълнение (ЕС) № 1244/2011 на Съвета от 1 декември 2011 година за изпълнение на Регламент № 442/2011, на Решение за изпълнение 2012/37/ОВППС на Съвета от 23 януари 2012 година за изпълнение на Решение 2011/782/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия, на Регламент за изпълнение (ЕС) № 55/2012 на Съвета от 23 януари 2012 година за прилагане на член 33, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия, на Решение 2012/206/ОВППС на Съвета от 23 април 2012 година за изменение на Решение 2011/782/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия, на Решение за изпълнение 2012/256/ОВППС на Съвета от 14 май 2012 година за изпълнение на Решение 2011/782/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия, на Регламент за изпълнение (ЕС) № 410/2012 на Съвета от 14 май 2012 година за прилагане на член 32, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия, на Регламент (ЕС) № 509/2012 на Съвета от 15 юни 2012 година за изменение на Регламент (ЕС) № 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия, на Решение 2012/322/ОВППС на Съвета от 20 юни 2012 година за изменение на Решение 2011/782/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия, на Решение за изпълнение 2012/335/ОВППС на Съвета от 25 юни 2012 година за изпълнение на Решение 2011/782/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия, на Регламент за изпълнение (ЕС) № 544/2012 на Съвета от 25 юни 2012 година за прилагане на член 32, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия, на Регламент (ЕС) № 545/2012 на Съвета от 25 юни 2012 година за изменение на Регламент (ЕС) № 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия, на Решение 2012/420/ОВППС на Съвета от 23 юли 2012 година за изменение на Решение 2011/782/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия, на Решение за изпълнение 2012/424/ОВППС на Съвета от 23 юли 2012 година за изпълнение на Решение 2011/782/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия, и на Регламент за изпълнение (ЕС) № 673/2012 на Съвета от 23 юли 2012 година за прилагане на член 32, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия, тъй като тези актове не се отнасят до г-н Mohamad Hamcho и Hamcho International.

               3)

               Отхвърля жалбата като недопустима в частта, в която е насочена срещу отправеното до M. Hamcho и до Hamcho International писмо на Съвета на Европейския съюз от 21 декември 2011 година.

               4)

               Липсва основание за произнасяне по жалбата, в частта, в която се иска отмяна на Решение 2011/782/ОВППС на Съвета от 1 декември 2011 година относно ограничителни мерки срещу Сирия и за отмяна на Решение 2011/273, на Решение за изпълнение 2012/172/ОВППС на Съвета от 23 март 2012 година за изпълнение на Решение 2011/782, на Решение 2012/739/ОВППС на Съвета от 29 ноември 2012 година относно ограничителни мерки срещу Сирия и за отмяна на Решение 2011/782, и на Решение за изпълнение 2013/185/ОВППС на Съвета от 22 април 2013 година за изпълнение на Решение 2012/739, тъй като тези актове са отменени и заменени с други.

               5)

               Отменя, доколкото се отнасят до M. Hamcho и Hamcho International, следните актове:

                           —

                           Регламент (ЕС) № 36/2012 на Съвета от 18 януари 2012 година относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия и за отмяна на Регламент № 442/2011;

                           —

                           Регламент за изпълнение (ЕС) № 266/2012 на Съвета от 23 март 2012 година за прилагане на член 32, параграф 1 от Регламент № 36/2012;

                           —

                           Регламент за изпълнение (ЕС) № 363/2013 на Съвета от 22 април 2013 година за изпълнение на Регламент № 36/2012;

                           —

                           Решение 2013/255/ОВППС на Съвета от 31 май 2013 година относно ограничителни мерки срещу Сирия.

               6)

               Запазва по отношение на M. Hamcho и Hamcho International правните последици от отменените решения и регламенти до крайната дата за тяхното обжалване или, при обжалването им в този срок — до евентуалното отхвърляне на жалбата.

               7)

               Съветът понася направените от него, както и една трета от направените от M. Hamcho и от Hamcho International съдебни разноски.

               8)

               M. Hamcho и Hamcho International понасят две трети от направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 80, 17.3.2012 г.


title: Дело C-513/08 P: Определение на Съда от 9 декември 2009 г. — Luigi Marcuccio/Европейска комисия (Обжалване — Длъжностни лица — Социална сигурност — Изричен отказ на искането за възстановяване в размер на 100 % на определени медицински разходи, направени от длъжностното лице — Жалба отчасти явно недопустима и отчасти явно неоснователна)

text:
               17.4.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 100/11

         Определение на Съда от 9 декември 2009 г. — Luigi Marcuccio/Европейска комисия
   (Дело C-513/08 P) (1)

   (Обжалване - Длъжностни лица - Социална сигурност - Изричен отказ на искането за възстановяване в размер на 100 % на определени медицински разходи, направени от длъжностното лице - Жалба отчасти явно недопустима и отчасти явно неоснователна)
   2010/C 100/16
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Luigi Marcuccio (представител: G. Cipressa)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: J. Currall, C. Berardis-Kayser, A. dal Ferro, avvocato)

      Предмет

   Жалба срещу Определение на Общия съд (четвърти състав) от 9 септември 2008 г. по дело Marcuccio/Комисия (T-143/08), с което Общият съд отхвърля като недопустимо искането за отмяна на решения на Бюрото за разплащания по общата здравноосигурителна схема на Европейските общности, с които се отказва, от една страна, да се поемат в размер на 100 % определени медицински разходи на жалбоподателя, и от друга страна, да се възстановят разходите за медицински преглед съгласно приложимите правила относно консултациите при изтъкнати лекари, както и искане да се осъди Комисията да заплати определен размер от медицинските разходи

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда г-н Marcuccio да заплати съдебните разноски в производството по обжалване.

      (1)  ОВ C 32, 7.2.2009 г.


title: Дело T-44/11: Решение на Общия съд от 6 юли 2015 г. — Италия/Комисия (ФЕОГА — Секция „Гарантиране“ — ЕФГЗ и ЕЗФРСР — Разходи, изключени от финансиране — Помощи за производството на обезмаслено мляко на прах — Нередности или небрежност от страна на административни или други органи на държавите членки — Пропорционалност — Задължение за мотивиране — Принцип ne bis in idem — Разумен срок)

text:
               24.8.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 279/28

         Решение на Общия съд от 6 юли 2015 г. — Италия/Комисия
   (Дело T-44/11) (1)

   ((ФЕОГА - Секция „Гарантиране“ - ЕФГЗ и ЕЗФРСР - Разходи, изключени от финансиране - Помощи за производството на обезмаслено мляко на прах - Нередности или небрежност от страна на административни или други органи на държавите членки - Пропорционалност - Задължение за мотивиране - Принцип ne bis in idem - Разумен срок))
   (2015/C 279/34)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Италианска република (представители: G. Palmieri, подпомаган от L. Ventrella и G. Fiengo, avvocati dello Stato)

      Ответник: Европейска комисия (представители: P. Rossi и D. Nardi)

      Предмет

   Искане за частична отмяна на Решение 2010/668/ЕС на Комисията от 4 ноември 2010 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на селското стопанство (ФЕОГА), секция „Гарантиране“, на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (OВ L 288, стр. 24), доколкото с него се изключват някои направени от Италианската република разходи.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Италианската република понася направените от нея съдебни разноски, както и тези, които са направени от Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 80 от 12.3.2011 г.


title: Дело T-18/10: Определение на Общия съд от 6 септември 2011 г. — Inuit Tapiriit Kanatami и др./Парламент и Съвет (Жалба за отмяна — Регламент (ЕО) № 1007/2009 — Търговия с тюленови продукти — Забрана за внос и продажба — Изключение в полза на инуитските общности — Прилагане на член 263, четвърта алинея, ДФЕС — Понятие за подзаконов акт — Липса на пряко или лично засягане — Недопустимост)

text:
               29.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 319/20

         Определение на Общия съд от 6 септември 2011 г. — Inuit Tapiriit Kanatami и др./Парламент и Съвет
   (Дело T-18/10) (1)

   (Жалба за отмяна - Регламент (ЕО) № 1007/2009 - Търговия с тюленови продукти - Забрана за внос и продажба - Изключение в полза на инуитските общности - Прилагане на член 263, четвърта алинея, ДФЕС - Понятие за подзаконов акт - Липса на пряко или лично засягане - Недопустимост)
   2011/C 319/43
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Inuit Tapiriit Kanatami (Отава, Канада), Nattivak Hunters and Trappers Association (Qikiqtarjuaq, Канада), Pangnirtung Hunters’ and Trappers’ Association (Pangnirtung, Канада), Jaypootie Moesesie (Qikiqtarjuaq), Allen Kooneeliusie (Qikiqtarjuaq), Toomasie Newkingnak (Qikiqtarjuaq), David Kuptana (Ulukhaktok, Канада), Karliin Aariak (Iqaluit, Канада), Efstathios Andreas Agathos (Атина, Гърция), Canadian Seal Marketing Group (Квебек, Канада), Ta Ma Su Seal Products, Inc. (Cap-aux-Meules, Канада), Fur Institute of Canada (Отава), NuTan Furs, Inc. (Catalina, Канада), GC Rieber Skinn AS (Bergen, Норвегия), Inuit Circumpolar Conference Greenland (ICC) (Nuuk, Гренландия, Дания), Johannes Egede (Nuuk), Kalaallit Nunaanni Aalisartut Piniartullu Kattuffiat (KNAPK) (Nuuk) (представители: първоначално J. Bouckaert, M. van der Woude и H. Viaene, впоследствие J. Bouckaert и H. Viaene, avocats)

      Ответници: Европейски парламент (представители: I. Anagnostopoulou и L. Visaggio) и Съвет на Европейския съюз (представители: M. Moore и K. Michoel)

      Встъпили страни в подкрепа на ответниците: Кралство Нидерландия (представители: C. Wissels, Y. de Vries, J. Langer и M. Noort) и Европейска комисия (представители: първоначално É. White, P. Oliver и J. B. Laignelot, впоследствие É. White, P. Oliver и K. Mifsud-Bonnici)

      Предмет

   Искане за отмяна на Регламент (ЕО) № 1007/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 година относно търговията с тюленови продукти (ОВ L 286, стр. 36).

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2.

               Осъжда Inuit Tapiriit Kanatami, Nattivak Hunters and Trappers Association, Pangnirtung Hunters’ and Trappers’ Association, г-н Jaypootie Moesesie, г-н Allen Kooneeliusie, г-н Toomasie Newkingnak, г-н David Kuptana, г-жа Karliin Aariak, г-н Efstathios Andreas Agathos, Canadian Seal Marketing Group, Ta Ma Su Seal Products, Fur Institute of Canada, NuTan Furs, Inc., GC Rieber Skinn AS, Inuit Circumpolar Conference Greenland (ICC), г-н Johannes Egede и Kalaallit Nunaanni Aalisartut Piniartullu Kattuffiat (KNAPK) да понесат направените от тях съдебни разноски, както и тези, направени от Европейския парламент и Съвета на Европейския съюз.

               3.

               Кралство Нидерландия и Европейската комисия понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 100, 17.4.2010 г.


title: Дело T-5/14: Жалба, подадена на 2 януари 2014 г. — Anudal/Комисия

text:
               22.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/50

         Жалба, подадена на 2 януари 2014 г. — Anudal/Комисия
   (Дело T-5/14)
   2014/C 52/98
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Anudal, SL (Badalona, Испания) (представители: J. García Muñoz, J. Jiménez-Blanco и J. Corral García, abogados)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени членове 1 и 6 от Решението,

               —

               при условията на субсидиарност, да отмени член 4 от Решението, доколкото с него се разпорежда възстановяването на помощите, и

               —

               да осъди Комисията да заплати всички разноски, свързани с производството.

      Правни основания и основни доводи

   Правните основания и основните доводи са същите като вече изложените по дело T-3/14, Anudal Industrial/Комисия.


title: Дело T-329/15: Жалба, подадена на 24 юни 2015 г. — Certuss Dampfautomaten/СХВП — Universal for Engineering Industries (Universal 1800 TC)

text:
               24.8.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 279/44

         Жалба, подадена на 24 юни 2015 г. — Certuss Dampfautomaten/СХВП — Universal for Engineering Industries (Universal 1800 TC)
   (Дело T-329/15)
   (2015/C 279/54)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Certuss Dampfautomaten GmbH & Co. KG (Крефелд, Германия) (представител: J. Sroka, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Universal for Engineering Industries SAE (Гиза, Египет)

      Данни за производството пред СХВП

      Заявител: жалбоподателят

      Спорна марка: словна марка на Общността „Universal 1800 TC“— заявка за регистрация № 10 632 503

      Производство пред СХВП: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на СХВП от 9 април 2015 г. по преписка R 1303/2014-2

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело F-41/14: Жалба, подадена на 6 май 2014 г.  — ZZ/Парламент

text:
               21.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 235/34

         Жалба, подадена на 6 май 2014 г. — ZZ/Парламент
   (Дело F-41/14)
   2014/C 235/46
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: Christophe Bernard-Glanz, lawyer)

      Ответник: Европейски парламент

      Предмет на производството

   Отмяна на атестационния доклад на жалбоподателката за 2012 г. и на решението да ѝ се предостави една точка за заслуги за 2012 г.

      Искания на жалбоподателката

               —

               да се отмени спорният атестационен доклад, решението относно точките за заслуги и ако е необходимо, решението по административната жалба;

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.


title: Съединени дела C-606/12 и C-607/12: Решение на Съда (седми състав) от 6 март 2014 г. (преюдициално запитване от Commissione tributaria provinciale Genova — Италия) — Dresser Rand SA/Agenzia delle Entrate Direzione Provinciale Ufficio Controlli (Преюдициално запитване — Данъчни въпроси — ДДС — Директива 2006/112/ЕО — Член 17, параграф 2, буква е) — Условие за връщане на стоката в държавата членка, от която първоначално е изпратена или превозена)

text:
               28.4.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/5

         Решение на Съда (седми състав) от 6 март 2014 г. (преюдициално запитване от Commissione tributaria provinciale Genova — Италия) — Dresser Rand SA/Agenzia delle Entrate Direzione Provinciale Ufficio Controlli
   (Съединени дела C-606/12 и C-607/12) (1)

   ((Преюдициално запитване - Данъчни въпроси - ДДС - Директива 2006/112/ЕО - Член 17, параграф 2, буква е) - Условие за връщане на стоката в държавата членка, от която първоначално е изпратена или превозена))
   2014/C 129/06
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Commissione tributaria provinciale Genova

      Страни в главното производство

      Ищец/Жалбоподател: Dresser Rand SA

      Ответник: Agenzia delle Entrate Direzione Provinciale Ufficio Controlli

      Предмет

   Преюдициално запитване — Commissione tributaria provinciale di Genova — Тълкуване на член 17, параграф 2, буква е) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7.) — Прехвърляне в друга държава членка — Понятие „обработка на стоката“ — Дейност по проверка на адаптивността към други стоки — Условие за връщане на стоката в държавата членка, от която първоначално е изпратена или превозена — Възможност изпращането да се третира като прехвърляне в друга държава членка в случай на изпращане към държава членка, различна от държавата, от която е тръгнала стоката.

      Диспозитив

   Член 17, параграф 2, буква е) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност трябва да се тълкува в смисъл, че за да не бъде квалифицирано изпращането или превозването на стока като прехвърляне в друга държава членка, след извършването на обработка в държавата членка, в която завършва изпращането или превозването, тази стока трябва задължително да бъде върната на данъчнозадълженото лице в държавата членка, от която първоначално е изпратена или превозена.

      (1)  ОВ C 101, 06.04.2013 г.


title: Дело T-126/16: Жалба, подадена на 22 март 2016 г. — 1. FC Köln/EUIPO (SPÜRBAR ANDERS)

text:
               10.5.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 165/19

         Жалба, подадена на 22 март 2016 г. — 1. FC Köln/EUIPO (SPÜRBAR ANDERS)
   (Дело T-126/16)
   (2016/C 165/21)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: 1. FC Köln GmbH & Co. KGaA (Кьолн, Германия) (представители: G. Hasselblatt, V. Töbelmann, S. Stier, Rechtsanwälte)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Данни за производството пред EUIPO

      Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „SPÜRBAR ANDERS“ — заявка за регистрация № 13 468 103

      Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 7 януари 2016 г. по преписка R 718/2015-1

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) и член 7, параграф 2 от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-118/16: Жалба, подадена на 23 март 2016 г. — Deutsche Post/EUIPO — bpost (BEPOST)

text:
               10.5.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 165/18

         Жалба, подадена на 23 март 2016 г. — Deutsche Post/EUIPO — bpost (BEPOST)
   (Дело T-118/16)
   (2016/C 165/20)
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Deutsche Post AG (Бон, Германия) (представители: K. Hamacher, Rechtsanwalt, G. Müllejans, Rechtsanwältin)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: bpost NV (Брюксел, Белгия)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорна марка: марка на Европейския съюз „BEPOST“ — заявка за регистрация № 8 897 829

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 18 януари 2016 г. по преписка R 3107/2014-1.

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложени основания

               —

               нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009,

               —

               нарушение на член 8, параграфи 4 und 5 от Регламент № 207/2009.