title: Дело C-621/18: Решение на Съда (пленум) от 10 декември 2018 г. (преюдициално запитване от Court of Session (Scotland) — Обединеното кралство) — Andy Wightman и др./Secretary of State for Exiting the European Union (Преюдициално запитване — Член 50 ДЕС — Нотификация от държава членка за намерението ѝ да се оттегли от Европейския съюз — Последици от нотификацията — Право на едностранно оттегляне на нотификацията — Условия)

text:
               18.2.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 65/19

      Решение на Съда (пленум) от 10 декември 2018 г. (преюдициално запитване от Court of Session (Scotland) — Обединеното кралство) — Andy Wightman и др./Secretary of State for Exiting the European Union
      (Дело C-621/18) (1)

      ((Преюдициално запитване - Член 50 ДЕС - Нотификация от държава членка за намерението ѝ да се оттегли от Европейския съюз - Последици от нотификацията - Право на едностранно оттегляне на нотификацията - Условия))
      (2019/C 65/24)
      Език на производството: английски

         Запитваща юрисдикция

      Court of Session (Scotland), Edinburgh

         Страни в главното производство

         Жалбоподатели: Andy Wightman, Ross Greer, Alyn Smith, David Martin, Catherine Stihler, Jolyon Maugham, Joanna Cherry

         Ответник: Secretary of State for Exiting the European Union

         Встъпили страни: Chris Leslie, Tom Brake

         Диспозитив

      Член 50 ДЕС трябва да се тълкува в смисъл, че когато държава членка е нотифицирала Европейския съвет по реда на този член за намерението си да се оттегли от Европейския съюз, посоченият член допуска, докато не влезе в сила споразумение за оттегляне между нея и Европейския съюз, а при липса на такова споразумение — докато не изтече двугодишният срок по член 50, параграф 3 ДЕС, както евентуално е продължен съгласно този параграф, посочената държава членка по еднозначен и безусловен начин да оттегли едностранно тази нотификация с писмено изявление до Европейския съвет, след като е взела решението за оттегляне на нотификацията в съответствие с конституционните си изисквания. С такова оттегляне на нотификацията се потвърждава принадлежността на тази държава членка към Европейския съюз при непроменени условия по отношение на статута ѝ на държава членка, като оттеглянето на нотификацията слага край на процедурата по оттегляне от Съюза.

         (1)  ОВ C 445, 10.12.2018 г.


title: Дело C-370/18: Преюдициално запитване от Tribunalul de Arbitraj Instituţionalizat Galaţi (Румъния), постъпило на 5 юни 2018 г. — Uniunea Naţională a Barourilor din România/Marcel — Vasile Holunga

text:
               18.2.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 65/20

      Преюдициално запитване от Tribunalul de Arbitraj Instituţionalizat Galaţi (Румъния), постъпило на 5 юни 2018 г. — Uniunea Naţională a Barourilor din România/Marcel — Vasile Holunga
      (Дело C-370/18)
      (2019/C 65/25)
      Език на производството: румънски

         Запитваща юрисдикция

      Tribunalul de Arbitraj Instituţionalizat Galaţi

         Страни в главното производство

         Ищец: Uniunea Naţională a Barourilor din România

         Ответник: Marcel — Vasile Holunga
      С определение от 13 декември 2018 г. Съдът (Осми състав) обяви преюдициалното запитване за явно недопустимо.


title: Дело C-408/18 P: Жалба, подадена на 21 юни 2018 г. от Senetic S.A. срещу решението на Общия съд (втори състав), постановено на 24 април 2018 г. по дело T-207/17, Senetic /EUIPO

text:
               18.2.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 65/20

      Жалба, подадена на 21 юни 2018 г. от Senetic S.A. срещу решението на Общия съд (втори състав), постановено на 24 април 2018 г. по дело T-207/17, Senetic /EUIPO
      (Дело C-408/18 P)
      (2019/C 65/26)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Senetic S.A. (представител: M. Krekora, adwokat)

         Други страни в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост, HP Hewlett Packard Group LLC
      С определение от 13 декември 2018 г. Съдът (десети състав) обяви жалбата за недопустима.


title: Дело C-409/18 P: Жалба, подадена на 21 юни 2018 г. от Senetic S.A. срещу решението на Общия съд (втори състав), постановено на 24 април 2018 г. по дело T-208/17, Senetic/EUIPO

text:
               18.2.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 65/20

      Жалба, подадена на 21 юни 2018 г. от Senetic S.A. срещу решението на Общия съд (втори състав), постановено на 24 април 2018 г. по дело T-208/17, Senetic/EUIPO
      (Дело C-409/18 P)
      (2019/C 65/27)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Senetic S.A. (представител: M. Krekora, adwokat)

         Други страни в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост, HP Hewlett Packard Group LLC
      С определение от 13 декември 2018 г. Съдът (десети състав) обяви жалбата за недопустима.


title: Дело C-533/18 P: Жалба, подадена на 14 август 2018 г. от Emcur Gesundheitsmittel aus Bad Ems GmbH срещу решението на Общия съд (девети състав), постановено на 14 юни 2018 г. по дело T-165/17 — Emcur/EUIPO

text:
               18.2.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 65/21

      Жалба, подадена на 14 август 2018 г. от Emcur Gesundheitsmittel aus Bad Ems GmbH срещу решението на Общия съд (девети състав), постановено на 14 юни 2018 г. по дело T-165/17 — Emcur/EUIPO
      (Дело C-533/18 P)
      (2019/C 65/28)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Emcur Gesundheitsmittel aus Bad Ems GmbH (представител: K. Bröcker, Rechtsanwalt)

         Друга страна в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
      С определение от 8 януари 2019 г. Съдът (десети състав) обяви жалбата за недопустима.


title: Дело C-634/18: Преюдициално запитване от Sąd Rejonowy w Słupsku (Полша), постъпило на 11 октомври 2018 г. — Наказателно производство срещу JI

text:
               18.2.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 65/21

      Преюдициално запитване от Sąd Rejonowy w Słupsku (Полша), постъпило на 11 октомври 2018 г. — Наказателно производство срещу JI
      (Дело C-634/18)
      (2019/C 65/29)
      Език на производството: полски

         Запитваща юрисдикция

      Sąd Rejonowy w Słupsku

         Страна в главното производство

      JI

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Трябва ли нормата на правото на Съюза в член 4, параграф 2, буква а) във връзка с член 2, параграф 1, буква в) от Рамково решение 2004/757/ПВР на Съвета от 25 октомври 2004 година за установяване на минималните разпоредби относно съставните елементи на наказуемите деяния и прилаганите наказания в областта на трафика на наркотици (1), да се тълкува в смисъл, че допуска да се дава във всеки отделен случай тълкуване на понятието „значително количество наркотици“ като част от извършваната от националния съд индивидуална преценка, при положение че тази преценка не предполага да се приложи някакъв обективизиран критерий, и в частност не предполага да се установи, че извършителят притежава наркотици с цел упражняване на дейностите, посочени в член 4, параграф 2, буква а) от Рамковото решение, тоест с цел производство, предлагане, пускане на пазара, разпространение, дилърство и доставяне, независимо при какви условия?

                  2)

                  Доколкото полският закон за противодействие на наркоманиите не съдържа точна формулировка какво е значително количество наркотици и позволява това да се тълкува от решаващите състави по конкретните дела в рамките на т.нар. преценка на съда, може ли да се приеме, че средствата за съдебна защита, необходими за осигуряването на полезното действие и ефективността на нормите на правото на Съюза, съдържащи се в Рамково решение 2004/757, и в частност в член 4, параграф 2, буква а) във връзка с член 2, параграф 1, буква в) от него, са достатъчни, за да осигурят на полските граждани ефективната защита, произтичаща от нормите на правото на Съюза, които установяват минималните разпоредби относно съставните елементи на наказуемите деяния и прилаганите наказания в областта на трафика на наркотици?

                  3)

                  Съвместима ли е националната правна норма, съдържаща се в член 62, параграф 2 от Закона за противодействие на наркоманиите, с правото на Съюза, и в частност с член 4, параграф 2, буква а) във връзка с член 2, параграф 1, буква в) от Рамково решение 2004/757, и ако е съвместима, възприетото от полските национални съдилища тълкуване на понятието за значително количество психотропни и упойващи вещества не е ли в противоречие с нормата на правото на Съюза, която предвижда да се носи по-тежка наказателната отговорност за престъплението, изразяващо се в притежаване на големи количества наркотици с цел упражняване на дейностите, посочени в член 2, параграф 1, буква в) от Рамково решение 2004/757?

                  4)

                  Член 62, параграф 2 от Закона за противодействие на наркоманиите, който предвижда по-тежка наказателна отговорност за деянието, съставляващо притежаване на психотропни и упойващи вещества в значително количество по смисъла на възприетото от полските национални съдилища тълкуване, не е ли в противоречие с принципа на равенство и недопускане на дискриминация (член 14 от Европейската конвенция за правата на човека, членове 20 и 21 от Хартата на основните права на Европейския съюз във връзка с член 6, параграф 1 ДЕС)?

         (1)  OB L 335, 2004 г., стр. 8; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 7, стр. 66.


title: Дело C-671/18: Преюдициално запитване от Sąd Rejonowy w Chełmnie (Полша), постъпило на 29 октомври 2018 г. — Centraal Justitieel Incassobureau, Ministerie van Veiligheid en Justitie (CJIB)/ZP

text:
               18.2.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 65/22

      Преюдициално запитване от Sąd Rejonowy w Chełmnie (Полша), постъпило на 29 октомври 2018 г. — Centraal Justitieel Incassobureau, Ministerie van Veiligheid en Justitie (CJIB)/ZP
      (Дело C-671/18)
      (2019/C 65/30)
      Език на производството: полски

         Запитваща юрисдикция

      Sąd Rejonowy w Chełmnie

         Страни в главното производство

         Подател на искането: Centraal Justitieel Incassobureau, Ministerie van Veiligheid en Justitie (Zentrales Justizinkassobüro des Ministeriums für Sicherheit und Justiz, CJIB)

         Ответник: ZP

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Трябва ли член 7, параграф 2, буква и), подточка iii) и член 20, параграф 3 от Рамково решение 2005/214/ПВР на Съвета от 24 февруари 2005 година относно прилагането на принципа за взаимно признаване на финансови санкции (1), изменено с Рамково решение 2009/299/ПВР на Съвета от 26 февруари 2009 г. (2), наричано по-нататък „Рамковото решение“, да се тълкуват в смисъл, че оправомощават съда да откаже да изпълни решение на несъдебен орган на решаващата държава, ако установи, че е връчено по такъв начин, че се нарушава правото на съответното лице да се защити ефективно пред съд?

                  2)

                  По-конкретно, може ли основание за отказа да е констатацията, че макар да са спазени действащите в решаващата държава процесуални правила за връчването и сроковете за обжалване на решението по смисъла на член 1, буква а), подточки ii) и iii) от Рамково решение 2005/214, на етапа на производството, което предхожда отнасянето на въпроса до съда, съответното лице, което е с местопребиваване в изпълняващата държава, не е имало реална и ефективна възможност да защити правата си, тъй като не е разполагало с достатъчен срок да реагира по подходящ начин на съобщението за налагането на санкцията?

                  3)

                  Съгласно член 3 от Рамково решение 2005/214 може ли обхватът на правната защита, предоставена на лицата, спрямо които се признава финансова санкция, да зависи от това дали производството по налагане на санкцията е административно, административнонаказателно или наказателно?

                  4)

                  С оглед на целите и принципите, установени в Рамково решение 2005/214, в това число в член 3 от него, подлежат ли на изпълнение решенията, издадени от несъдебни органи на основание на разпоредбите на правото на решаващата държава, съгласно които за нарушение на правилата за движение по пътищата отговорност носи лицето, на което е регистрирано превозното средство, тоест решения, които са издадени единствено въз основа на получената информация в рамките на трансграничния обмен на данни за регистрацията на превозните средства, без да се провежда каквото и да е производство за проверка, включително без да се установява кой е действителният извършител на нарушението?

         (1)  ОВ L 76, 2005 г., стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 7, стр. 150.

         (2)  Рамково решение 2009/299/ПВР на Съвета за изменение на рамкови решения 2002/584/ПВР, 2005/214/ПВР, 2006/783/ПВР, 2008/909/ПВР и 2008/947/ПВР, с което се укрепват процесуалните права на лицата и се насърчава прилагането на принципа за взаимно признаване на решения, постановени в отсъствието на заинтересованото лице по време на съдебния процес (ОВ L 81, 2009 г., стр. 24).


title: Дело C-708/18: Преюдициално запитване от Tribunalul Bucureşti (Румъния), постъпило на 6 ноември 2018 г. — TK/Asociaţia de Proprietari bloc M5A-ScaraA

text:
               18.2.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 65/23

      Преюдициално запитване от Tribunalul Bucureşti (Румъния), постъпило на 6 ноември 2018 г. — TK/Asociaţia de Proprietari bloc M5A-ScaraA
      (Дело C-708/18)
      (2019/C 65/31)
      Език на производството: румънски

         Запитваща юрисдикция

      Tribunalul Bucureşti

         Страни в главното производство

         Ищец: TK

         Ответник: Asociaţia de Proprietari bloc M5A-ScaraA

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Следва ли членове 8 и 52 от Хартата на основните права на Европейския съюз, както и член 7, буква е) от Директива 95/46/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 година за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни, да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба като разглежданата в главното производство, а именно член 5, алинея 2 от Legea № 677/2001 [Закон № 677/2001] и член 6 от Решение № 52/2012 на ANSPDCP (Autoritatea Națională de Supraveghere a Prelucrării Datelor cu Caracter Personal [Национален орган за наблюдение на обработването на личните данни]), която предвижда възможността да се извършва видеонаблюдение с цел да се осигури охраната и защитата на лица, вещи и ценности, както и с цел защитата на законни интереси, без съгласието на засегнатите лица?

                  2)

                  Следва ли членове 8 и 52 от Хартата на основните права на Европейския съюз да се тълкуват в смисъл, че ограниченията на правата и свободите в резултат на видеонаблюдението са в съответствие с принципа на пропорционалност, както и с изискването да са „необходими“ и да отговарят „действително […] на признати от Съюза цели от общ интерес или на необходимостта да се защитят правата и свободите на други хора“, когато администраторът има възможност да вземе други мерки за защита на съответния законен интерес?

                  3)

                  Следва ли член 7, буква е) от Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 година за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни да се тълкува в смисъл, че „законният интерес“ на администратора трябва да е доказан, както и да е възникнал и все още съществуващ към момента на обработването на данните?

                  4)

                  Следва ли член 6, параграф l, буква д) от Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 година за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни да се тълкува в смисъл, че обработването на данни (видеонаблюдение) е прекомерно и не е адекватно, когато администраторът има възможност да вземе други мерки за защита на съответния законен интерес?

         (1)  Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 година за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (ОВ L 281, 1995 г., стр. 31; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 17, стр. 10).


title: Дело C-731/18 P: Жалба, подадена на 23 ноември 2018 г. от Bank for Development and Foreign Economic Affairs (Vnesheconombank) срещу решението, постановено от Общия съд (шести състав) на 13 септември 2018 г. по дело T-737/14, Vnesheconombank (VEB)/Съвет

text:
               18.2.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 65/25

      Жалба, подадена на 23 ноември 2018 г. от Bank for Development and Foreign Economic Affairs (Vnesheconombank) срещу решението, постановено от Общия съд (шести състав) на 13 септември 2018 г. по дело T-737/14, Vnesheconombank (VEB)/Съвет
      (Дело C-731/18 P)
      (2019/C 65/33)
      Език на производството: испански

         Страни

         Жалбоподател: Bank for Development and Foreign Economic Affairs (Vnesheconombank) (представители: J. Viñals Camallonga и J. Iriarte Ángel, адвокати)

         Други страни в производството: Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия

         Искания

                  —

                  да се отмени решението на Общия съд (шести състав) от 13 септември 2018 г. по дело T-737/14,

                  —

                  да се реши окончателно спорът, като се уважат исканията на жалбоподателя, направени в първоинстанционното производство, а именно да се отменят член 1 от Решение 2014/512/ОВППС (1) от 31 юли 2014 г., член 5 от Регламент (ЕС) № 833/2014 (2) от 31 юли 2014 г., новият член 1 според Решение 2014/659/ОВППС (3) от 8 септември 2014 г. и новият член 5 според Регламент (ЕС) № 960/2014 (4) от 8 септември 2014 г., доколкото се отнасят до VEB, и да се заличи името му от съответните приложения към цитираните разпоредби, в които то е посочено.

                  —

                  да се осъди Съветът да заплати съдебните разноски по двете производства.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква четири основания за отмяна:

                  1.

                  Грешка при прилагане на правото, тъй като в обжалваното съдебно решение се посочва неправилно, че Съветът е изпълнил задължението си за мотивиране.

                  2.

                  Грешка при прилагане на правото, тъй като в обжалваното съдебно решение се посочва неправилно, че не е налице явна грешка в преценката на фактите, на които се основават релевантните разпоредби от спорните актове. Това представлява и злоупотреба с власт.

                  3.

                  Грешка при прилагане на правото, тъй като в обжалваното съдебно решение се посочва неправилно, че е зачетено правото на ефективна съдебна защита.

                  4.

                  Грешка при прилагане на правото, тъй като в обжалваното съдебно решение се посочва неправилно, че е зачетено правото на собственост на VEB. Това представлява и нарушение на принципа на равенство.

         (1)  Решение 2014/512/ОВППС на Съвета от 31 юли 2014 година относно ограничителни мерки с оглед на действията на Русия, дестабилизиращи положението в Украйна (ОВ L 229, 2014 г., стр. 13).

         (2)  Регламент (ЕС) № 833/2014 на Съвета от 31 юли 2014 година относно ограничителни мерки с оглед на действията на Русия, дестабилизиращи положението в Украйна (ОВ L 229, 2014 г., стр. 1).

         (3)  Решение 2014/659/ОВППС на Съвета от 8 септември 2014 година за изменение на Решение 2014/512/ОВППС относно ограничителни мерки с оглед на действията на Русия, дестабилизиращи положението в Украйна (ОВ L 271, 2014 г., стр. 54).

         (4)  Регламент (ЕС) № 960/2014 на Съвета от 8 септември 2014 година за изменение на Регламент (ЕС) № 833/2014 относно ограничителни мерки с оглед на действията на Русия, дестабилизиращи положението в Украйна (ОВ L 271, 2014 г., стр. 3).


title: Дело C-753/18: Преюдициално запитване от Högsta domstolen (Швеция), постъпило на 30 ноември 2018 г. — Föreningen Svenska Tonsättares Internationella Musikbyrå u.p.a. (Stim), Svenska artisters och musikers intresseorganisation ek. för. (SAMI)/Fleetmanager Sweden AB, Nordisk Biluthyrning AB

text:
               18.2.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 65/26

      Преюдициално запитване от Högsta domstolen (Швеция), постъпило на 30 ноември 2018 г. — Föreningen Svenska Tonsättares Internationella Musikbyrå u.p.a. (Stim), Svenska artisters och musikers intresseorganisation ek. för. (SAMI)/Fleetmanager Sweden AB, Nordisk Biluthyrning AB
      (Дело C-753/18)
      (2019/C 65/34)
      Език на производството: шведски

         Запитваща юрисдикция

      Högsta domstolen

         Страни в главното производство

         Жалбоподатели: Föreningen Svenska Tonsättares Internationella Musikbyrå u.p.a. (Stim), Svenska artisters och musikers intresseorganisation ek. för. (SAMI)

         Ответници: Fleetmanager Sweden AB, Nordisk Biluthyrning AB

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Отдаването под наем на автомобили, които са стандартно оборудвани с радиоприемник, означава ли, че лицето, което наема автомобилите, е ползвател, който извършва „публично разгласяване“ по смисъла на член 3, параграф 1 от Директива 2001/29 (1), съответно „публично съобщаване“ по смисъла на член 8, параграф 2 от Директива 2006/115 (2)?

                  2)

                  Какво е значението, ако има такова, на броя пъти и на периодите на отдаване под наем на автомобилите?

         (1)  Директива 2001/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 година относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество (ОВ L 167, 2001 г., стр. 10; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 230 и поправка в ОВ L 168, 2016 г., стр. 19).

         (2)  Директива 2006/115/EО на Европейския парламент и Съвета от 12 декември 2006 година за правото на отдаване под наем и в заем, както и за някои права, свързани с авторското право в областта на интелектуалната собственост (ОВ L 376, 2006 г., стр. 28; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 3, стр. 14).


title: Дело C-792/18 P: Жалба, подадена на 17 декември 2018 г. от Jean-François Jalkh срещу решението, постановено от Общия съд (седми състав) на 17 октомври 2018 г. по дело T-26/17, Jalkh/Парламент

text:
               18.2.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 65/27

      Жалба, подадена на 17 декември 2018 г. от Jean-François Jalkh срещу решението, постановено от Общия съд (седми състав) на 17 октомври 2018 г. по дело T-26/17, Jalkh/Парламент
      (Дело C-792/18 P)
      (2019/C 65/36)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Jean-François Jalkh (представител: F. Wagner, avocat)

         Друга страна в производството: Европейски парламент

         Искания на жалбоподателя

                  —

                  да се отмени решението от 17 октомври 2018 г. на седми състав на Общия съд на Европейския съюз (T-26/17)
                  и с оглед на това:

                  —

                  да се отмени решението на Европейския парламент от 22 ноември 2016 г.за приемане на доклад № A8-0319/2016 относно искането за отнемане на имунитета и привилегиите на Jean-François JALKH, член на ЕП,

                  —

                  да се определи по справедливост размерът на разноските, които жалбоподателят е направил в производството,

                  —

                  да се осъди Европейският парламент да заплати всички съдебни разноски.

         Основания и основни доводи

      Основания на жалбата: нарушение на правото на Съюза, грешка при прилагане на правото, грешка в правната квалификация на фактите и явна грешка в преценката.
      1.   По встъпителната част на решението
      Обратно на това, което Общият съд твърдял в точка 21 от обжалваното решение, фактът, че на член на ЕП не е отнет парламентарният имунитет, не представлявал пречка страна по спора да заведе гражданско дело във Франция за обезщетение за непозволено увреждане (член 1240 от Code civil [Граждански кодекс на Франция]).
      2.   По първото разгледано от Общия съд основание
      В анализа си Общият съд смесил две разпоредби. Точка З спадала към съображенията, свързани с отнасящия се до свободата на изразяване на мнение член 8 от Протокол № 7, а Общият съд изложил съображенията си по този въпрос в точки 44—46, позовавайки се на отнасящия се до имунитета и препращащ към релевантните национални разпоредби член 9 от Протокол № 7.
      3.   По второто и третото разгледано от Общия съд основание
      Общият съд допуснал явна грешка в преценката, като приел, че работният документ на генерална дирекция за изследвания на Европейския парламент „Парламентарен имунитет в държавите членки на Европейската общност и в Европейския парламент, поредица „Право“ не е нормативен акт, като не взел предвид припомнените в него принципи и поради това неправилно преценил фактите по случая с оглед на член 9 от Протокол № 7.
      4.   По четвъртото разгледано от Общия съд основание

                  —

                  По съществуващата практика
                  Противно на твърдяното от Общия съд, съществувала установена практика на Парламента „исканията за снемане на парламентарен имунитет въз основа на факти, свързани с политическата дейност на членовете на ЕП, да се отхвърлят“, с оглед на която практика трябвало да се стигне до различно заключение относно снемането на парламентарния имунитет.

                  —

                  По fumus persecutionis
                  Съдебните органи не упражнявали какъвто и да било контрол относно партийния характер на сдруженията и Общият съд трябвало да вземе предвид това обстоятелство, което можел да установи от самия текст на Закона от 29 юли 1881 г.
                  От съобщението на Bureau National de Vigilance contre l’Antisémitisme Общият съд можел да установи партийния характер на това сдружение, което искало Front National да се разпадне и следователно било политически противник на Jean-François Jalkh.
                  Безспорно ставало въпрос за fumus persecutionis.


title: Дело C-793/18 P: Жалба, подадена на 17 декември 2018 г. от Jean-François Jalkh срещу решението, постановено от Общия съд (седми състав) на 17 октомври 2018 г. по дело T-27/17, Jalkh/Парламент

text:
               18.2.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 65/29

      Жалба, подадена на 17 декември 2018 г. от Jean-François Jalkh срещу решението, постановено от Общия съд (седми състав) на 17 октомври 2018 г. по дело T-27/17, Jalkh/Парламент
      (Дело C-793/18 P)
      (2019/C 65/37)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Jean-François Jalkh (представител: F. Wagner, avocat)

         Друга страна в производството: Европейски парламент

         Искания на жалбоподателя

                  —

                  да се отмени решението от 17 октомври 2018 г. на седми състав на Общия съд на Европейския съюз (T-27/17),
                  и с оглед на това:

                  —

                  да се отмени решението на Европейския парламент от 22 ноември 2016 г.за приемане на доклад № A8-0319/2016 относно искането за отнемане на имунитета и привилегиите на Jean-François JALKH, член на ЕП,

                  —

                  да се определи по справедливост размерът на разноските, които жалбоподателят е направил в производството,

                  —

                  да се осъди Европейският парламент да заплати всички съдебни разноски.

         Основания и основни доводи

      Основания на жалбата: нарушение на правото на Съюза, грешка при прилагане на правото, грешка в правната квалификация на фактите и явна грешка в преценката.
      1.   По встъпителната част на решението
      Обратно на това, което Общият съд твърдял в точка 21 от обжалваното решение, фактът, че на член на ЕП не е отнет парламентарният имунитет, не лишавал страна по спора от възможността да заведе гражданско дело във Франция за обезщетение за непозволено увреждане (член 1240 от Code civil [Граждански кодекс на Франция]).
      2.   По първото разгледано от Общия съд основание
      В анализа си Общият съд смесил две разпоредби. Точка З спадала към съображенията, свързани с отнасящия се до свободата на изразяване на мнение член 8 от Протокол № 7, а Общият съд изложил съображенията си по този въпрос в точки 44—46, позовавайки се на отнасящия се до имунитета и препращащ към релевантните национални разпоредби член 9 от Протокол № 7.
      3.   По второто и третото разгледано от Общия съд основание
      Общият съд допуснал явна грешка в преценката, като приел, че работният документ на генерална дирекция за изследвания на Европейския парламент „Парламентарен имунитет в държавите членки на Европейската общност и в Европейския парламент, поредица „Право“ не е нормативен акт, като не взел предвид припомнените в него принципи и поради това неправилно преценил фактите по случая с оглед на член 9 от Протокол № 7.
      4.   По четвъртото разгледано от Общия съд основание

                  —

                  По съществуващата практика
                  Противно на твърдяното от Общия съд, съществувала установена практика на Парламента „исканията за снемане на парламентарен имунитет въз основа на факти, свързани с политическата дейност на членовете на ЕП, да се отхвърлят“, с оглед на която практика трябвало да се стигне до различно заключение относно снемането на парламентарния имунитет.

                  —

                  По fumus persecutionis
                  Съдебните органи не упражнявали какъвто и да било контрол относно партийния характер на сдруженията и Общият съд трябвало да вземе предвид това обстоятелство, което можел да установи от самия текст на Закона от 29 юли 1881 г.
                  От колоквиума на Fédération des Maisons des Potes Общият съд можел да установи партийния характер на това сдружение, което било политически противник на Front National и на Jean-François Jalkh.
                  Безспорно ставало въпрос за fumus persecutionis.


title: Дело T-834/16: Определение на Общия съд от 11 декември 2018 г. — QC/Европейски съвет (Жалба за отмяна — Изявление на ЕС и Турция от 18 март 2016 г. — Съобщение за печата — Понятие „международно споразумение“ — Определяне на автора на акта — Обхват на акта — Сесия на Европейския съвет — Среща на държавните или правителствените ръководители на държавите — членки на Европейския съюз, проведена в помещенията на Съвета на Европейския съюз — Качество на представителите на държавите — членки на Съюза, по време на среща с представителя на трета страна — Член 263, първа алинея ДФЕС — Липса на компетентност)

text:
               18.2.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 65/34

      Определение на Общия съд от 11 декември 2018 г. — QC/Европейски съвет
      (Дело T-834/16) (1)

      ((Жалба за отмяна - Изявление на ЕС и Турция от 18 март 2016 г. - Съобщение за печата - Понятие „международно споразумение“ - Определяне на автора на акта - Обхват на акта - Сесия на Европейския съвет - Среща на държавните или правителствените ръководители на държавите — членки на Европейския съюз, проведена в помещенията на Съвета на Европейския съюз - Качество на представителите на държавите — членки на Съюза, по време на среща с представителя на трета страна - Член 263, първа алинея ДФЕС - Липса на компетентност))
      (2019/C 65/42)
      Език на производството: гръцки

         Страни

         Жалбоподател: QC (представител: C. Ladis, avocat)

         Ответник: Европейски съвет (представители: S. Boelaert, M.-M. Joséphidès и J.-P. Hix)

         Предмет

      От една страна, искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на споразумение, за което се твърди, че е сключено между Европейския съвет и Република Турция на 18 март 2016 г., озаглавено „Изявление на ЕС и Турция от 18 март 2016 г.“, и от друга страна, искане на основание член 265 ДФЕС за установяване, че Европейският съвет неправомерно не е предприел мерки.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  QC и Европейския съвет понасят направените от тях съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 38, 6.2.2017 г.


title: Дело T-891/16: Определение на Общия съд от 13 декември 2018 г. — Scandlines Danmark и Scandlines Deutschland/Комисия (Иск за установяване на неправомерно бездействие — Държавни помощи — Публично финансиране на постоянната железопътно-автомобилна връзка в пролива Фемарн-Белт — Индивидуални помощи — Изразяване на становище от Комисията — Недопустимост)

text:
               18.2.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 65/35

      Определение на Общия съд от 13 декември 2018 г. — Scandlines Danmark и Scandlines Deutschland/Комисия
      (Дело T-891/16) (1)

      ((Иск за установяване на неправомерно бездействие - Държавни помощи - Публично финансиране на постоянната железопътно-автомобилна връзка в пролива Фемарн-Белт - Индивидуални помощи - Изразяване на становище от Комисията - Недопустимост))
      (2019/C 65/44)
      Език на производството: английски

         Страни

         Ищци: Scandlines Danmark ApS (Копенхаген, Дания) и Scandlines Deutschland GmbH (Хамбург, Германия) (представител: L. Sandberg-Mørch, avocat)

         Ответник: Европейска комисия (представители: L. Armati и S. Noë)

         Встъпила страна в подкрепа на ответника: Кралство Дания (представители: първоначално C. Thorning, впоследствие J. Nymann-Lindegren, подпомагани от R. Holdgaard, avocat)

         Предмет

      Искане на основание член 265 ДФЕС за установяване на неправомерно бездействие от страна на Комисията, тъй като не изразила становище по мерките за помощ за финансиране на планирането, изграждането и експлоатирането на постоянна железопътно-автомобилна връзка в пролива Фемарн-Белт.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля иска като недопустим.

                  2)

                  Scandlines Danmark ApS и Scandlines Deutschland GmbH понасят, наред с направените от тях съдебни разноски, и тези на Европейската комисия.

                  3)

                  Кралство Дания понася направените от него съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 63, 27.2.2017 г.


title: Дело T-447/17: Определение на Общия съд от 13 декември 2018 г. — Bowles/ЕЦБ (Публична служба — Персонал на ЕЦБ — Решение за назначаване на длъжността съветник на председателя и координатор на Съвета към Изпълнителния съвет — Липса на увреждащ акт — Липса на правен интерес — Жалба, която е отчасти явно недопустима и отчасти явно лишена от всякакво правно основание)

text:
               18.2.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 65/36

      Определение на Общия съд от 13 декември 2018 г. — Bowles/ЕЦБ
      (Дело T-447/17) (1)

      ((Публична служба - Персонал на ЕЦБ - Решение за назначаване на длъжността съветник на председателя и координатор на Съвета към Изпълнителния съвет - Липса на увреждащ акт - Липса на правен интерес - Жалба, която е отчасти явно недопустима и отчасти явно лишена от всякакво правно основание))
      (2019/C 65/45)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Carlos Bowles (Франкфурт на Майн, Германия) (представител: L. Levi, avocat)

         Ответник: Европейска централна банка (представители: B. Ehlers и F. Malfrère, подпомагани от B. Wägenbaur, avocat)

         Предмет

      Искане на основание член 270 ДФЕС и член 50 а от Статута на Съда на Европейския съюз от една страна, за отмяна, първо, на решението на Изпълнителния съвет на ЕЦБ от 31 януари 2017 г. да назначи г-н M. S. на длъжността съветник на председателя и координатор на Съвета към Изпълнителния съвет, второ, на решението да не назначи жалбоподателя на тази длъжност, и трето, на решението, с което на последния е отказана възможността да се кандидатира за длъжността, а от друга страна, обезщетение за вредите, които жалбоподателят твърди, че е претърпял.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата като отчасти явно недопустима и отчасти явно лишена от всякакво правно основание.

                  2)

                  Осъжда г-н Carlos Bowles да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 347, 16.10.2017 г.


title: Дело T-565/17: Определение на Общия съд от 11 декември 2018 г. — CheapFlights International/EUIPO — Momondo Group (Cheapflights) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „Cheapflights“ — Връщане на заявката за марка на проверителя за проверка на абсолютните основания за отказ — Оспорване от притежателя на по-ранната марка — Мотиви на обжалваното решение, съдържащи преценка относно валидността на по-ранната марка — Оспорване от притежателя на по-ранната марка — Частична недопустимост — Насрещни искания, предявени на основание член 8, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 216/96 — Оттегляне на жалбата, подадена пред апелативния състав — Частична липса на основание за произнасяне по същество)

text:
               18.2.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 65/36

      Определение на Общия съд от 11 декември 2018 г. — CheapFlights International/EUIPO — Momondo Group (Cheapflights)
      (Дело T-565/17) (1)

      ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „Cheapflights“ - Връщане на заявката за марка на проверителя за проверка на абсолютните основания за отказ - Оспорване от притежателя на по-ранната марка - Мотиви на обжалваното решение, съдържащи преценка относно валидността на по-ранната марка - Оспорване от притежателя на по-ранната марка - Частична недопустимост - Насрещни искания, предявени на основание член 8, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 216/96 - Оттегляне на жалбата, подадена пред апелативния състав - Частична липса на основание за произнасяне по същество))
      (2019/C 65/46)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: CheapFlights International Ltd (Спиног, Ирландия) (представители: A. von Mühlendahl и H. Hartwig, avocats)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: A. Folliard-Monguiral)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Momondo Group Ltd (Лондон, Обединено кралство)

         Предмет

      Жалба срещу решението на големия апелативен състав на EUIPO от 1 юни 2017 г. (R 1893/2011-G), постановено в производство по възражение със страни CheapFlights International и Momondo Group

         Диспозитив

                  1)

                  Липсва основание за произнасяне по същество по частта от жалбата, която е насочена срещу приключването на производството по обжалване с решението на големия апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 1 юни 2017 г. (преписка R 1893/2011-G) по отношение на стоките и услугите от класове 9, 16, 35 и 42, за които отделът по споровете е отхвърлил възражението на CheapFlights International Ltd.

                  2)

                  Отхвърля жалбата като недопустима в останалата ѝ част.

                  3)

                  CheapFlights International понася, освен направените от него съдебни разноски, и половината от разноските на EUIPO.

                  4)

                  EUIPO понася половината от съдебните си разноски.

         (1)  ОВ C 347, 16.10.2017 г.


title: Дело T-739/17: Определение на Общия съд от 13 декември 2018 г. — Euracoal и др./Комисия (Жалба за отмяна — Околна среда — Директива 2010/75/ЕС — Заключения за най-добри налични техники — Решение за изпълнение (ЕС) 2017/1442 — Липса на пряко засягане — Недопустимост)

text:
               18.2.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 65/37

      Определение на Общия съд от 13 декември 2018 г. — Euracoal и др./Комисия
      (Дело T-739/17) (1)

      ((Жалба за отмяна - Околна среда - Директива 2010/75/ЕС - Заключения за най-добри налични техники - Решение за изпълнение (ЕС) 2017/1442 - Липса на пряко засягане - Недопустимост))
      (2019/C 65/47)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподатели: Association européenne du charbon et du lignite (Euracoal) (Синт Питерс-Волюве, Белгия), Deutscher Braunkohlen-Industrie-Verein eV (Кьолн, Германия), Lausitz Energie Kraftwerke AG (Котбус, Германия), Mitteldeutsche Braunkohlengesellschaft mbH (Цайц, Германия), eins energie in sachsen GmbH & Co. KG (Кемниц, Германия) (представители: W. Spieth и N. Hellermann, адвокати)

         Ответник: Европейска комисия (представители: A. Becker и K. Petersen)

         Предмет

      Искане по член 263 ДФЕС за отмяна на Решение за изпълнение (ЕС) 2017/1442 на Комисията от 31 юли 2017 година за формулиране на заключения за най-добри налични техники (НДНТ) за големи горивни инсталации съгласно Директива 2010/75/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 212, 2017 г., стр. 1)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата като недопустима.

                  2)

                  Няма основание за произнасяне по молбите за встъпване, подадени от Polska Grupa Energetyczna S.A. (PGE), Френската република, Elektrárny Opatovice, a.s., Saale Energie GmbH, Sev.en EC, a.s., Freistaat Sachsen, Elektrárna Počerady, a.s., European Environmental Bureau (EEB) и Client Earth.

                  3)

                  Association européenne du charbon et du lignite (Euracoal), Deutscher Braunkohlen-Industrie — Verein eV, Lausitz Energie Kraftwerke AG, Mitteldeutsche Braunkohlengesellschaft mbH и eins energie in sachsen GmbH & Co. KG понасят направените от тях съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия, с изключение на съдебните разноски във връзка с молбите за встъпване.

                  4)

                  Euracoal, Deutscher Braunkohlen-Industrie — Verein, Lausitz Energie Kraftwerke, Mitteldeutsche Braunkohlengesellschaft, eins energie in sachsen, Комисията, PGE, Френската република, Elektrárny Opatovice, Saale Energie, Sev.en EC, Freistaat Sachsen, Elektrárna Počerady, EEB и Client Earth понасят собствените си съдебни разноски във връзка с молбите за встъпване.

         (1)  ОВ C 5, 8.1.2018 г.


title: Дело T-5/18: Определение на Общия съд от 11 декември 2018 г. — Hamburg Beer Company/EUIPO (Hamburg BEER COMPANY) (Марка на Европейския съюз — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „Hamburg Beer Company“ — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) и параграф 2 от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 7, параграф 1, буква б) и параграф 2 от Регламент (ЕС) 2017/1001) — Жалба, явно лишена от всякакво правно основание)

text:
               18.2.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 65/38

      Определение на Общия съд от 11 декември 2018 г. — Hamburg Beer Company/EUIPO (Hamburg BEER COMPANY)
      (Дело T-5/18) (1)

      ((Марка на Европейския съюз - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „Hamburg Beer Company“ - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) и параграф 2 от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 7, параграф 1, буква б) и параграф 2 от Регламент (ЕС) 2017/1001) - Жалба, явно лишена от всякакво правно основание))
      (2019/C 65/48)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Hamburg Beer Company GmbH (Хамбург, Германия) (представители: O. Spieker, A. Schönfleisch и M. Alber, адвокати)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: D. Walicka)

         Предмет

      Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 6 септември 2017 г. (преписка R 436/2017-5) относно заявка за регистрация на фигуративния знак „Hamburg Beer Company“ като марка на Европейския съюз

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата като явно лишена от всякакво правно основание.

                  2)

                  Осъжда Hamburg Beer Company GmbH да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 72, 26.2.2018 г.


title: Дело T-6/18: Определение на Общия съд от 11 декември 2018 г. — Hamburg Beer Company/EUIPO (Hamburg Beer Company) (Марка на Европейския съюз — Заявка за словна марка на Европейския съюз „Hamburg Beer Company“ — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) и параграф 2 от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 7, параграф 1, буква б) и параграф 2 от Регламент (ЕС) 2017/1001) — Жалба, явно лишена от всякакво правно основание)

text:
               18.2.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 65/39

      Определение на Общия съд от 11 декември 2018 г. — Hamburg Beer Company/EUIPO (Hamburg Beer Company)
      (Дело T-6/18) (1)

      ((Марка на Европейския съюз - Заявка за словна марка на Европейския съюз „Hamburg Beer Company“ - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) и параграф 2 от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 7, параграф 1, буква б) и параграф 2 от Регламент (ЕС) 2017/1001) - Жалба, явно лишена от всякакво правно основание))
      (2019/C 65/49)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Hamburg Beer Company GmbH (Хамбург, Германия) (представители: O. Spieker, A. Schönfleisch и M. Alber, адвокати)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: D. Walicka)

         Предмет

      Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 29 септември 2017 г. (преписка R 437/2017-5) относно заявка за регистрация на словния знак „Hamburg Beer Company“ като марка на Европейския съюз.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата като явно лишена от всякакво правно основание.

                  2)

                  Осъжда Hamburg Beer Company GmbH да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 72, 26.2.2018 г.


title: Дело T-70/18: Определение на Общия съд от 13 декември 2018 г. — Sonova Holding/EUIPO (HEAR THE WORLD) (Марка на Европейския съюз — Заявка за словна марка на Европейския съюз „HEAR THE WORLD“ — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) 2017/1001)

text:
               18.2.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 65/39

      Определение на Общия съд от 13 декември 2018 г. — Sonova Holding/EUIPO (HEAR THE WORLD)
      (Дело T-70/18) (1)

      ((Марка на Европейския съюз - Заявка за словна марка на Европейския съюз „HEAR THE WORLD“ - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) 2017/1001))
      (2019/C 65/50)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Sonova Holding AG (Щефа, Швейцария) (представители: R. Pansch и A. Sabellek, avocats)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: M. Eberl, D. Hanf и D. Walicka)

         Предмет

      Жалба срещу решение на пети апелативен състав на EUIPO от 21 ноември 2017 г. (преписка R 1645/2017-5) относно заявка за регистрация на словния знак „HEAR THE WORLD“ като марка на Европейския съюз

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Sonova Holding AG да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 112, 26.3.2018 г.


title: Дело T-720/18: Жалба, подадена на 10 декември 2018 г. — AMVAC Netherlands/ЕОБХ

text:
               18.2.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 65/40

      Жалба, подадена на 10 декември 2018 г. — AMVAC Netherlands/ЕОБХ
      (Дело T-720/18)
      (2019/C 65/52)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: AMVAC Netherlands BV (Амстердам, Нидерландия) (представители: C. Mereu, M. Grunchard и S. Englebert, lawyers)

         Ответник: Европейски орган за безопасност на храните (ЕОБХ)

         Искания на жалбоподателя

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да отмени решението на ЕОБХ от 1 октомври 2018 г., съобщено на жалбоподателя на 2 октомври 2018 г., относно преценката на исканията за поверителност, направени във връзка със заявлението за подновяване на процедурата за одобрение на етопрофос като активно вещество,

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три основания.

                  1.

                  Първо основание — превишаване на правомощия

                              —

                              Жалбоподателят изтъква, че документите, които ще бъдат публикувани вследствие на обжалваното решение, трябва да бъдат публикувани само със заличени части, защото ответникът е предприел действие (предложение за класифициране на вещество), което изрично попада извън обхвата на правомощията му.

                  2.

                  Второ основание — нарушение на основните принципи на правото на ЕС

                              —

                              Жалбоподателят поддържа, че обжалваното решение е резултат от процедура, в която не е било спазено правото на защита.

                  3.

                  Трето основание — нарушение на член 63 от Регламент 1107/2009 (1)

                              —

                              Жалбоподателят изтъква, че част от документите, които ще бъдат публикувани вследствие на обжалваното решение, съдържа информация, която произтича от неправилна и частична преценка, и тяхното публикуване ще засегне търговските интереси на жалбоподателя.

         (1)  Регламент (ЕО) № 1107/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 21 октомври 2009 година относно пускането на пазара на продукти за растителна защита и за отмяна на директиви 79/117/ЕИО и 91/414/ЕИО на Съвета (OB L 309, 2009 г., стр. 1).


title: Дело C-108/19: Преюдициално запитване от Curtea de Apel București (Румъния), постъпило на 11 февруари 2019 г. — Krakvet sp. z o.o. sp.k./Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București, Administrația Fiscală pentru Contribuabili Nerezidenți

text:
               20.5.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 172/10

      Преюдициално запитване от Curtea de Apel București (Румъния), постъпило на 11 февруари 2019 г. — Krakvet sp. z o.o. sp.k./Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București, Administrația Fiscală pentru Contribuabili Nerezidenți
      (Дело C-108/19)
      (2019/C 172/13)
      Език на производството: румънски

         Запитваща юрисдикция

      Curtea de Apel București

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Krakvet sp. z o.o. sp.k.

         Ответници: Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București, Administrația Fiscală pentru Contribuabili Nerezidenți

         Преюдициален въпрос

      Следва ли в рамките на продажба на стоки чрез онлайн магазин член 33 от Директива 2006/112 (1) да се тълкува в смисъл, че не се прилага в случаите, в които клиентът сключва пряко договор за превоз на стоките от държавата членка на доставчика до своята държава членка с оглед на предлаганите от доставчика възможности за спедиция, когато превозът не се извършва за сметка на доставчика?

         (1)  Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7).


title: Дело C-112/19: Преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Aachen (Германия), постъпило на 12 февруари 2019 г. — Marvin M./Kreis Heinsberg

text:
               20.5.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 172/11

      Преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Aachen (Германия), постъпило на 12 февруари 2019 г. — Marvin M./Kreis Heinsberg
      (Дело C-112/19)
      (2019/C 172/14)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Verwaltungsgericht Aachen

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Marvin M.

         Ответник: Kreis Heinsberg

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Трябва ли член 2, параграф 1 от Директива 2006/126/ЕО (1) да се тълкува в смисъл, че свидетелство за управление, включително документираните в него права за управление на моторни превозни средства, трябва задължително да бъде признато от другите държави членки, включително в случаите, когато този документ е издаден въз основа на замяна на свидетелство за управление по реда и при условията на член 11, параграф 1 от Директива 2006/126/ЕО?

                  2)

                  При утвърдителен отговор на първия въпрос, може ли държава членка да откаже признаването на свидетелство за управление на моторни превозни средства, издадено въз основа на замяна по реда и при условията на член 11, параграф 4, втора алинея от Директива 2006/126/ЕО, когато втората държава членка заменя документа, след като държавата членка, в която е придобито материалното право за управление, вече е отнела това право?

                  3)

                  При отрицателен отговор на втория въпрос и ако е налице задължение за признаване, може ли обаче държава членка да откаже признаването на заменящото свидетелство за управление на моторни превозни средства, когато държавата членка, на чиято територия се поставя въпросът за признаването на свидетелството, може да установи въз основа на „неоспорима информация“, че материалното право за управление е престанало да съществува към момента на замяната на свидетелството за управление?

         (1)  Директива на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 година относно свидетелства за управление на превозни средства (преработена) (ОВ L 403, 2006 г., стр. 18; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 17, стр. 216).


title: Дело T-285/19: Иск, подаден на 2 май 2019 г. — SGI Studio Galli Ingegneria/Комисия

text:
               24.6.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/76

      Иск, подаден на 2 май 2019 г. — SGI Studio Galli Ingegneria/Комисия
      (Дело T-285/19)
      (2019/C 213/73)
      Език на производството: италиански

         Страни

         Ищец: SGI Studio Galli Ingegneria Srl (Рим, Италия) (представители: F. Marini, V. Catenacci и R. Viglietta, avvocati)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Ищецът моли Общия съд:

                  —

                  да установи и обяви, че ищецът не дължи на Европейската комисия сумите, поискани от последната с дебитно известие № 3241902288, получено на 22 февруари 2019 г., и последно със записка, получена на 29 април 2019 г. — референтен номер Ares(2019)2858540, поискани на основание възстановяване на помощта и неустойка за твърдяно неизпълнение от Studio Galli Ingegneria на Споразумение за отпускане на безвъзмездни средства № 619120 във връзка с проекта, озаглавен „MARSOL“.

                  —

                  да установи и обяви липсата на твърдените от Комисията нарушения.

                  —

                  да установи и обяви незаконосъобразността, невалидността и при всички положения неоснователността на писмото за предварителна информация от 19 декември 2018 г., доклада от разследването на OLAF, дебитното известие от 22 февруари 2019 г., последващото напомняне от 2 април 2019 г. и окончателната записка — за определяне на нов размер на исканата сума и за отхвърляне на последващите искания на SGI — от април 2019 г. — референтен номер Ares(2019)2858540.

                  —

                  да установи и обяви липсата на твърдяното от Комисията вземане.

                  —

                  да установи и обяви правото на ищеца на действително отпуснатата помощ от Комисията по силата на Споразумението за отпускане на безвъзмездни средства № 619120 за проекта „MARSOL“.

                  —

                  При условията на евентуалност, да установи и обяви, че сумата, предмет на възстановяване от страна на Комисията, не може да надвишава 100 044,99 EUR.

                  —

                  При условията на евентуалност спрямо предходното искане, да осъди Комисията да изплати на SGI разходите за изпълнението на проекта „MARSOL“ поради неоснователно обогатяване.

         Основания и основни доводи

      Ищецът изтъква четири основания в подкрепа на иска.

                  1.

                  Първо основание: нарушение на принципите на добросъвестност при изпълнение на договорните задължения, нарушение на правото на защита във фазата след приключването на разследването, нарушение на правото на справедлив съдебен процес по смисъла на член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз (наричана по-нататък „Хартата“), нарушение на правото на добра администрация по смисъла на член 41 от Хартата, нарушение на правото на достъп до документи по смисъла на член 42 от Хартата и нарушение на член II.22 от Споразумението за отпускане на безвъзмездни средства и член от белгийския Граждански кодекс.

                              —

                              В това отношение се изтъква, че Комисията не е взела предвид направеното от ищеца искане за спиране на производството и за достъп до документите в преписката по разследването на OLAF, но все пак е издала дебитното известие и последващите напомняния, въпреки че дружеството не е имало фактическата възможност да отговори на окончателния доклад на OLAF поради вътрешни проблеми. Това е довело до нарушение на принципите на добросъвестност при изпълнение на договорните задължения и до нарушение на правото на ефективна защита, както в рамките на административното производство, така и пред Общия съд.

                  2.

                  Второ основание: липса на твърдяното нарушение, липса на твърдяното от Европейската комисия вземане, незаконосъобразност и неоснователност на доклада от разследването на OLAF и следователно на писмото за предварителна информация и на дебитните известия на Комисията, нарушение на принципите на презумпцията за невиновност, тежестта на доказване, безпристрастността, закрепени в Регламент (ЕС, Евратом) № 883/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 11 септември 2013 г., както и наличие на грешка в преценката на доказателствата и нарушение на член от белгийския Граждански кодекс.

                              —

                              В това отношение се изтъква, че никое от нарушенията, на които Комисията е основала искането за възстановяване, не е обосновано, както се установява от представената в производството документация. Работното време и разходите за персонал са отчетени правилно за всички включени в проекта ресурси и съответстват на поисканото от Комисията. Няма припокриване между ресурсите и други субсидирани проекти. Не съществува никое от другите твърдени нарушения. Всички твърденията за нарушения на OLAF, на които Комисията основава искането за възстановяване, се отнасят до други проекти. Тежестта на доказване не е разместена.

                  3.

                  Трето основание: нарушение на принципа на пропорционалност, безпристрастност и добросъвестност при изпълнение на договорните задължения и нарушение на член II.22 от Споразумението за отпускане на безвъзмездни средства.

                              —

                              В това отношение се изтъква, че Комисията е нарушила принципа на пропорционалност, като е поискала цялата отпусната на ищеца помощ, макар в процедурата по разследване да са били установени несъответствия само във връзка с двама заети по проекта специалисти. Поискани са и всички последващи преки разходи, различни от разходите за персонал, и всички непреки разходи.

                  4.

                  Четвърто основание, изтъкнато при условията на евентуалност: право на обезщетение поради неоснователно обогатяване на Европейската комисия.

                              —

                              Според ищеца условията за завеждането на делото всъщност са изпълнени, а именно обогатяване на едната страна по договора и обедняване на другата, както и причинно-следствена връзка между обогатяването и обедняването.


title: Дело T-287/19: Жалба, подадена на 3 май 2019 г. — BigBen Interactive/EUIPO — natcon7 (nacon)

text:
               1.7.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 220/43

      Жалба, подадена на 3 май 2019 г. — BigBen Interactive/EUIPO — natcon7 (nacon)
      (Дело T-287/19)
      (2019/C 220/53)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: BigBen Interactive (Фретен, Франция) (представител: M. Chaminade, lawyer)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: natcon7 GmbH (Хамбург, Германия)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител на спорната марка: жалбоподателят пред Общия съд

         Спорна марка: заявка за фигуративна марка на Европейския съюз nacon — Заявка за регистрация № 13 036 728

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 24 януари 2019 г. по преписка R 1745/2017-2

         Искания

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати разноски, включително и тези в производствата по възражението и по обжалването пред апелативния състав.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-300/19: Жалба, подадена на 13 май 2019 г. — Achema и Lifosa/Комисия

text:
               15.7.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 238/25

      Жалба, подадена на 13 май 2019 г. — Achema и Lifosa/Комисия
      (Дело T-300/19)
      (2019/C 238/29)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподатели: Achema AB (Jonava, Литва) и Lifosa AB (Kedainiai, Литва) (представители: E. Righini и N. Solárová, lawyers)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателите искат от Общия съд:

                  —

                  да отмени Решение C(2018) 9209 окончателен от 8 януари 2019 г. на Комисията по държавна помощ SA.45765 (2018/NN) — Литва — Подкрепа за електроцентрали, произвеждащи електричество от възобновяеми енергийни източници,

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателите изтъкват едно основание в подкрепа на жалбата, а именно липсата на започната от Комисията официална процедура по разследване, което е накърнило процесуалните права на жалбоподателите, предвидени в член 108, параграф 2 ДФЕС.

                  —

                  Жалбоподателите поддържат, че всички доказателства сочат, че Комисията е трябвало да има съмнения относно съвместимостта на държавната помощ и начина на финансиране по нея с вътрешния пазар и с правото на Европейския съюз. Поради това тя е трябвало да започне официална процедура по разследване.

                  —

                  Жалбоподателите се позовават на голяма съвкупност от доказателства, вариращи от продължителността на етапа преди официалното уведомяване и непропорционалното разпределение на времето между тази фаза и предварителната процедура по разследване, други обстоятелства, при които обжалваното решение е било прието и твърдените пропуски в съдържанието на това решение, което според жалбоподателите е недостатъчно мотивирано и опорочени от сериозни грешки в преценката или от липса на преценка. Тези фактори според тях показват, че Комисията не е анализирала в достатъчна степен релевантните аспекти и не е разполагала с цялата необходима информация преди да обяви държавната помощ и начинът на финансиране по нея за съвместими с вътрешния пазар и с правото на Съюза.

                  —

                  По-конкретно жалбоподателите твърдят, че: (i) Комисията е допуснала грешка в преценката си относно твърдяната схема на самостоятелна система от възобновяеми енергийни източници (ВЕИ) и налог за ВЕИ, като е тълкувала неправилно литовското законодателство и оплакванията на жалбоподателите; (ii) Комисията не е извършила преценка на инвестиционната помощ, предоставена на генераторите на ВЕИ и следователно анализът ѝ по същество е непълен и недостатъчен; (iii) Комисията е допуснала грешка в преценката си относно освобождаванията от налога по член 107, параграф 1 ДФЕС; (iv) преценката на Комисията относно съвместимостта на схемата за ВЕИ с вътрешния пазар е неадекватна и погрешна, и (v) преценката относно съответствието на метода на финансиране с правото на Съюза е опорочена и недостатъчна.


title: Дело C-321/18: Решение на Съда (първи състав) от 12 юни 2019 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État — Белгия) — Terre wallonne ASBL/Валонски регион (Преюдициално запитване — Околна среда — Директива 2001/42/ЕО — Оценка на последиците на някои планове и програми върху околната среда — Наредба — Установяване на цели за опазване за мрежата „Натура 2000“ в съответствие с Директива 92/43/ЕИО — Понятие „планове и програми“ — Задължение за извършване на екологична оценка)

text:
               5.8.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 263/17

      Решение на Съда (първи състав) от 12 юни 2019 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État — Белгия) — Terre wallonne ASBL/Валонски регион
      (Дело C-321/18) (1)

      (Преюдициално запитване - Околна среда - Директива 2001/42/ЕО - Оценка на последиците на някои планове и програми върху околната среда - Наредба - Установяване на цели за опазване за мрежата „Натура 2000“ в съответствие с Директива 92/43/ЕИО - Понятие „планове и програми“ - Задължение за извършване на екологична оценка)
      (2019/C 263/21)
      Език на производството: френски

         Запитваща юрисдикция

      Conseil d'État

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Terre wallonne ASBL

         Ответник: Валонски регион

         Диспозитив

      Член 3, параграфи 2 и 4 от Директива 2001/42/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 юни 2001 година относно оценката на последиците на някои планове и програми върху околната среда трябва да се тълкува в смисъл, че наредба като разглежданата в главното производство, с която орган на държава членка установява на регионално равнище цели за опазване с указателен характер за своята мрежа „Натура 2000“, докато целите за опазване за териториите имат нормативен характер, не се намира сред „плановете и програмите“ по смисъла на тази директива, за които оценка на последиците върху околната среда е задължителна.

         (1)  ОВ C 259, 23.7.2018 г.


title: Дело C-361/18: Решение на Съда (шести състав) от 6 юни 2019 г. (преюдициално запитване от Szekszárdi Járásbíróság — Унгария) — Ágnes Weil/Géza Gulácsi (Преюдициално запитване — Съдебно сътрудничество по гражданскоправни въпроси — Регламент (ЕС) № 1215/2012 — Член 66 — Приложно поле ratione temporis — Регламент (ЕО) № 44/2001 — Приложно поле ratione materiae — Граждански и търговски дела — Член 1, параграф 1 и параграф 2, буква a) — Изключени области — Имуществени права, произтичащи от брачни правоотношения — Член 54 — Искане за издаване на удостоверението, удостоверяващо, че решението, постановено от съда по произход, е изпълняемо — Съдебно решение относно вземане, произтичащо от прекратяването на режим на имуществени отношения от връзка на фактическо съжителство)

text:
               5.8.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 263/18

      Решение на Съда (шести състав) от 6 юни 2019 г. (преюдициално запитване от Szekszárdi Járásbíróság — Унгария) — Ágnes Weil/Géza Gulácsi
      (Дело C-361/18) (1)

      (Преюдициално запитване - Съдебно сътрудничество по гражданскоправни въпроси - Регламент (ЕС) № 1215/2012 - Член 66 - Приложно поле ratione temporis - Регламент (ЕО) № 44/2001 - Приложно поле ratione materiae - Граждански и търговски дела - Член 1, параграф 1 и параграф 2, буква a) - Изключени области - Имуществени права, произтичащи от брачни правоотношения - Член 54 - Искане за издаване на удостоверението, удостоверяващо, че решението, постановено от съда по произход, е изпълняемо - Съдебно решение относно вземане, произтичащо от прекратяването на режим на имуществени отношения от връзка на фактическо съжителство)
      (2019/C 263/22)
      Език на производството: унгарски

         Запитваща юрисдикция

      Szekszárdi Járásbíróság

         Страни в главното производство

         Ищец: Ágnes Weil

         Ответник: Géza Gulácsi

         Диспозитив

                  1)

                  Член 54 от Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела трябва да се тълкува в смисъл, че съд на държава членка, сезиран с искане за издаване на удостоверение, удостоверяващо, че решение, постановено от съда по произход, е изпълняемо, трябва — в положение като разглежданото по главното производство, в което съдът, постановил подлежащото на изпълнение решение, при приемането на същото не се е произнесъл по приложимостта на този регламент — да провери дали спорът попада в приложното поле на посочения регламент.

                  2)

                  Член 1, параграф 1 и параграф 2, буква а) от Регламент № 44/2001 трябва да се тълкува в смисъл, че иск като разглеждания по главното производство, който има за предмет искане за прекратяване на имуществените отношения, произтичащи от нерегистрирано фактическо съжителство, попада в обхвата на понятието „граждански и търговски дела“ по смисъла на този параграф 1 и при това положение попада в материалното приложно поле на този регламент.

         (1)  ОВ C 311, 3.9.2018 г.


title: Дело T-167/17: Решение на Общия съд от 12 юни 2019 г. — RV/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Член 42в от Правилника — Отпуск в интерес на службата — Автоматично пенсиониране — Неподлежащ на обжалване акт — Частична недопустимост — Приложно поле на закона — Служебна проверка — Граматическо, систематично и телеологическо тълкуване)

text:
               5.8.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 263/39

      Решение на Общия съд от 12 юни 2019 г. — RV/Комисия
      (Дело T-167/17) (1)

      (Публична служба - Длъжностни лица - Член 42в от Правилника - Отпуск в интерес на службата - Автоматично пенсиониране - Неподлежащ на обжалване акт - Частична недопустимост - Приложно поле на закона - Служебна проверка - Граматическо, систематично и телеологическо тълкуване)
      (2019/C 263/43)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: RV (представители: първоначално J.-N. Louis и N. de Montigny, впоследствие J.-N. Louis, адвокати)

         Ответник: Европейска комисия (представители: G. Berscheid и D. Martin)

         Встъпили страни в подкрепа на ответника: Европейски парламент (представители: първоначално J. Steele и D. Nessaf, впоследствие J. Steele и M. Rantala, и накрая J. Steele и C. González Argüelles) и Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bauer и R. Meyer)

         Предмет

      Искане на основание член 270 ДФЕС за отмяна на Решение на Комисията от 21 декември 2016 г. жалбоподателят да излезе в отпуск в интерес на службата в съответствие с член 42в от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз и едновременно с това да бъде пенсиониран автоматично съобразно с пета алинея на този член.

         Диспозитив

                  1)

                     Отменя Решение на Европейската комисия от 21 декември 2016 г. за излизането в отпуск на RV в интерес на службата и за едновременното му автоматично пенсиониране.

                  2)

                     Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

                  3)

                     Комисията понася направените от нея съдебни разноски и тези на RV, включително разноските по обезпечителното производство.

                  4)

                     Европейският парламент и Съветът на Европейския съюз понасят направените от тях съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 144, 8.5.2017 г.


title: Дело T-248/17: Решение на Общия съд от 13 юни 2019 г. — CC/Парламент (Отговорност — Публична служба — Назначаване — Конкурс на общо основание EUR/A/151/98 — Грешки, допуснати от Парламента при управлението на списъка с резерви за назначения — Имуществена вреда)

text:
               5.8.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 263/40

      Решение на Общия съд от 13 юни 2019 г. — CC/Парламент
      (Дело T-248/17) (1)

      (Отговорност - Публична служба - Назначаване - Конкурс на общо основание EUR/A/151/98 - Грешки, допуснати от Парламента при управлението на списъка с резерви за назначения - Имуществена вреда)
      (2019/C 263/44)
      Език на производството: френски

         Страни

         Ищец: CC (представители: G. Maximini и C. Hölzer, avocats)

         Ответник: Европейски парламент (представители: M. Ecker и E. Despotopoulou)

         Предмет

      Иск по член 270 ДФЕС за присъждане на обезщетение за вредата, която ищцата твърди, че е претърпяла поради различни грешки, допуснати от Парламента при управлението на списъка с резерви за назначения от конкурса на общо основание EUR/A/151/98

         Диспозитив

                  1)

                     Осъжда Европейския парламент да заплати на CC сумата от 6 000 EUR.

                  2)

                     Отхвърля иска в останалата му част.

                  3)

                     Осъжда Парламента да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 133, 5.5.2012 г. (дело, заведено първоначално пред Съда на публичната служба на Европейския съюз под номер F-9/12, и прехвърлено към Общия съд на Европейския съюз на 1.9.2016 г.).


title: Дело T-462/17: Решение на Общия съд от 11 юни 2019 г. — TO/ЕАОС (Публична служба — Договорно наети служители — Срочен трудов договор — Уволнение по време на отпуск по болест — Член 16 от УРДС — Член 48, буква б) от УРДС — Член 26 от Правилника — Обработване на лични данни — Член 84 от УРДС — Психически тормоз)

text:
               5.8.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 263/40

      Решение на Общия съд от 11 юни 2019 г. — TO/ЕАОС
      (Дело T-462/17) (1)

      (Публична служба - Договорно наети служители - Срочен трудов договор - Уволнение по време на отпуск по болест - Член 16 от УРДС - Член 48, буква б) от УРДС - Член 26 от Правилника - Обработване на лични данни - Член 84 от УРДС - Психически тормоз)
      (2019/C 263/45)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: TO (представител: N. Lhoëst, адвокат)

         Ответник: Европейска агенция за околна среда (представители: O. Cornu, подпомаган от B. Wägenbaur, адвокат)

         Встъпили страни в подкрепа на ответника: Европейски парламент (представители: първоначално D. Nessaf и J. Van Pottelberge, впоследствие J. Van Pottelberge и J. Steele) и Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bauer и R. Meyer)

         Предмет

      Искане на основание член 270 ДФЕС, целящо, от една стана, отмяната, първо, на решението от 22 септември 2016 г., с което изпълнителният директор на ЕАОС е развалил договора на жалбоподателката като договорно нает служител, и второ, на решението от 20 април 2017 г., с което посоченият директор е отхвърлил жалбата по административен ред на жалбоподателката срещу решението от 22 септември 2016 г., и от друга страна, поправянето на вредите, които жалбоподателката твърди, че е претърпяла.

         Диспозитив

                  1)

                     Отменя решението от 22 септември 2016 г., с което изпълнителният директор на Европейската агенция за околна среда (ЕАОС) е развалил договора на TO като договорно нает служител.

                  2)

                     Осъжда ЕАОС да заплати на TO сума, съответстваща на едномесечно предизвестие и обезщетение в размер на една трета от нейната основна заплата за всеки пълен месец от изпитателния срок, като се приспадне полученото от нея обезщетение за уволнение.

                  3)

                     Осъжда ЕАОС да заплати на TO сумата от 6 000 EUR.

                  4)

                     Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

                  5)

                     ЕАОС понася направените от нея съдебни разноски, както и разноските на TO.

                  6)

                     Европейският парламент и Съветът на Европейския съюз понасят направените от тях съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 347, 16.10.2017 г.


title: Дело T-583/17: Решение на Общия съд от 12 юни 2019 г. — EOS Deutscher Inkasso-Dienst/EUIPO — IOS Finance EFC („IOS FINANCE“) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „IOS FINANCE“ — По-ранна национална фигуративна марка „EOS“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)

text:
               5.8.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 263/41

      Решение на Общия съд от 12 юни 2019 г. — EOS Deutscher Inkasso-Dienst/EUIPO — IOS Finance EFC („IOS FINANCE“)
      (Дело T-583/17) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „IOS FINANCE“ - По-ранна национална фигуративна марка „EOS“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)
      (2019/C 263/46)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: EOS Deutscher Inkasso-Dienst GmbH (Хамбург, Германия) (представител: B. Sorg, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: A. Söder)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: IOS Finance EFC, SA (Барселона, Испания) (представител: J.L. Rivas Zurdo, адвокат)

         Предмет

      Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 6 юни 2017 г. (преписка R 2262/2016-2), постановено в производство по възражение със страни EOS Deutscher Inkasso-Dienst и IOS Finance EFC

         Диспозитив

                  1)

                     Отхвърля жалбата.

                  2)

                     Осъжда EOS Deutscher Inkasso-Dienst GmbH да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 338, 9.10.2017 г.


title: Дело T-74/18: Решение на Общия съд от 13 юни 2019 г. — Visi/one/EUIPO — EasyFix (Porte-affichette pour véhicules) (Промишлен дизайн — Производство за обявяване на недействителност — Регистриран промишлен дизайн на Общността, представляващ джоб за информационна табела за превозни средства — Предходен промишлен дизайн — Доказване на оповестяването — Член 7 от Регламент (ЕО) № 6/2002 — Основание за недействителност — Липса на оригиналност — Информиран потребител — Степен на свобода на автора — Липса на различно общо впечатление — Член 6 и член25, параграф 1, буква б) от Регламент № 6/2002)

text:
               5.8.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 263/42

      Решение на Общия съд от 13 юни 2019 г. — Visi/one/EUIPO — EasyFix (Porte-affichette pour véhicules)
      (Дело T-74/18) (1)

      (Промишлен дизайн - Производство за обявяване на недействителност - Регистриран промишлен дизайн на Общността, представляващ джоб за информационна табела за превозни средства - Предходен промишлен дизайн - Доказване на оповестяването - Член 7 от Регламент (ЕО) № 6/2002 - Основание за недействителност - Липса на оригиналност - Информиран потребител - Степен на свобода на автора - Липса на различно общо впечатление - Член 6 и член25, параграф 1, буква б) от Регламент № 6/2002)
      (2019/C 263/47)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Visi/one GmbH (Ремшайд, Германия) (представители: H. Bourree и M. Bartz, адвокати)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: S. Hanne и D. Walicka)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: EasyFix GmbH (Виена, Австрия)

         Предмет

      Жалба срещу решението на трети апелативен състав на EUIPO от 4 декември 2017 г. (преписка R 1424/2016-3), постановено в производство за обявяване на недействителност със страни EasyFix и Visi/one.

         Диспозитив

                  1)

                     Отхвърля жалбата.

                  2)

                     Visi/one GmbH и Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) понасят направените от тях съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 112, 26.3.2018 г.


title: Дело T-75/18: Решение на Общия съд от 13 юни 2019 г. — MPM-Quality/EUIPO — Elton Hodinářská (MANUFACTURE PRIM 1949) (Марка на Европейския съюз — Производство по отмяна — Фигуративна марка на Европейския съюз „MANUFACTURE PRIM 1949“ — Реално използване на марката — Задължение за мотивиране)

text:
               5.8.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 263/43

      Решение на Общия съд от 13 юни 2019 г. — MPM-Quality/EUIPO — Elton Hodinářská (MANUFACTURE PRIM 1949)
      (Дело T-75/18) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по отмяна - Фигуративна марка на Европейския съюз „MANUFACTURE PRIM 1949“ - Реално използване на марката - Задължение за мотивиране)
      (2019/C 263/48)
      Език на производството: чешки

         Страни

         Жалбоподател: MPM-Quality v.o.s. (Фридек-Мистек, Чешка република) (представител: M. Kyjovský, avocat)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: D. Gája)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Elton Hodinářská a.s. (Нове Место на Метуйе, Чешка република) (представител: T. Matoušek, avocat)

         Предмет

      Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 5 декември 2017 г. (преписка R 556/2017-4), постановено в производство по отмяна със страни MPM-QUALITY и ELTON hodinářská.

         Диспозитив

                  1)

                     Отхвърля жалбата.

                  2)

                     Осъжда MPM-QUALITY v.o.s. да заплати направените от него съдебни разноски, както и тези на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO).

                  3)

                     Осъжда ELTON hodinářská, a.s. да заплати направените от него съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 122, 26.3.2018 г.


title: Дело T-138/18: Решение на Общия съд от 11 юни 2019 г. — De Esteban Alonso/Комисия (Публична служба — Бивши длъжностни лица — Разследване на OLAF — Случай „Евростат“ — Препращане на национални съдебни органи на информация относно деяния, даващи основания за наказателно преследване — Липса на предварително уведомяване на евентуално засегнатите длъжностни лица — Вреди, за които се твърди, че са претърпени поради поведението на OLAF и на Комисията в хода на производството — Неимуществена, физическа и имуществена вреда — Причинно-следствена връзка)

text:
               5.8.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 263/44

      Решение на Общия съд от 11 юни 2019 г. — De Esteban Alonso/Комисия
      (Дело T-138/18) (1)

      (Публична служба - Бивши длъжностни лица - Разследване на OLAF - Случай „Евростат“ - Препращане на национални съдебни органи на информация относно деяния, даващи основания за наказателно преследване - Липса на предварително уведомяване на евентуално засегнатите длъжностни лица - Вреди, за които се твърди, че са претърпени поради поведението на OLAF и на Комисията в хода на производството - Неимуществена, физическа и имуществена вреда - Причинно-следствена връзка)
      (2019/C 263/49)
      Език на производството: френски

         Страни

         Ищец: Fernando De Esteban Alonso (Saint-Martin-de-Seignanx, Франция) (представител: C. Huglo, avocat)

         Ответник: Европейска комисия (представители: R. Striani и J. Baquero Cruz)

         Предмет

      Искане на основание член 270 ДФЕС за поправяне на неимуществените, физическите и имуществените вреди, които ищецът твърди, че е претърпял

         Диспозитив

                  1)

                     Осъжда Европейската комисия да заплати на г-н Fernando De Esteban Alonso сумата от 62 000 EUR като обезщетение за претърпените от него неимуществени вреди.

                  2)

                     Отхвърля иска в останалата му част.

                  3)

                     Осъжда Комисията да понесе направените от нея съдебни разноски и разноските на г-н De Esteban Alonso.

         (1)  ОВ C 190, 4.6.2018 г.


title: Дело T-291/18: Решение на Общия съд от 12 юни 2019 г. — Biedermann Technologies/EUIPO (Compliant Constructs) (Марка на Европейския съюз — Заявка за словна марка на Европейския съюз „Compliant Constructs“ — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) 2017/1001)

text:
               5.8.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 263/44

      Решение на Общия съд от 12 юни 2019 г. — Biedermann Technologies/EUIPO (Compliant Constructs)
      (Дело T-291/18) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Заявка за словна марка на Европейския съюз „Compliant Constructs“ - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) 2017/1001)
      (2019/C 263/50)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Biedermann Technologies GmbH & Co. KG (Донауешинген, Германия) (представител: A. Jacob, avocat)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: W. Schramek и M. Fischer)

         Предмет

      Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 5 март 2018 г. (преписка R 1626/2017-4) относно заявка за регистрация на словния знак „Compliant Constructs“ като марка на Европейския съюз

         Диспозитив

                  1)

                     Отхвърля жалбата.

                  2)

                     Осъжда Biedermann Technologies GmbH & Co. KG да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 231, 2.7.2018 г.


title: Дело T-346/18: Решение на Общия съд от 12 юни 2019 г. — Advance Magazine Publishers/EUIPO — Enovation Brands (VOGUE) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Европейския съюз „VOGUE“ — По-ранна словна марка на Европейския съюз „VOGA“ — Спиране на административното производство — Правило 20, параграф 7, буква в) от Регламент (ЕО) №2868/95 (понастоящем член 71, параграф 1 от Делегиран регламент (ЕС) 2018/625) — Правило 50, параграф 1 от Регламент № 2868/95)

text:
               5.8.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 263/45

      Решение на Общия съд от 12 юни 2019 г. — Advance Magazine Publishers/EUIPO — Enovation Brands (VOGUE)
      (Дело T-346/18) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Европейския съюз „VOGUE“ - По-ранна словна марка на Европейския съюз „VOGA“ - Спиране на административното производство - Правило 20, параграф 7, буква в) от Регламент (ЕО) №2868/95 (понастоящем член 71, параграф 1 от Делегиран регламент (ЕС) 2018/625) - Правило 50, параграф 1 от Регламент № 2868/95)
      (2019/C 263/51)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Advance Magazine Publishers, Inc. (Ню Йорк, Ню Йорк, Съединени щати) (представители: T. Alkin, barrister и N. Hine, solicitor)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: D. Gája и H. O’Neill)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Enovation Brands, Inc. (Авентура, Флорида, Съединени щати) (представител: R. Almaraz Palmero, avocat)

         Предмет

      Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 27 март 2018 г. (преписка R 259/2017-4), постановено в производство по възражение между Enovation Brands и Advance Magazine Publishers

         Диспозитив

                  1)

                     Отменя решението на четвърти апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 27 март 2018 г. (преписка R 259/2017-4).

                  2)

                     EUIPO понася направените от нея съдебни разноски, както и тези на Advance Magazine Publishers, Inc.

                  3)

                     Enovation Brands, Inc. понася направените от него съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 268, 30.7.2018 г.


title: Дело T-357/18: Решение на Общия съд от 13 юни 2019 г. — EUIPO — Clínica La Luz (HOSPITAL DA LUZ) (Марка на европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз HOSPITAL DA LUZ — По-ранна национална фигуративна марка clínica LALUZ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)

text:
               5.8.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 263/46

      Решение на Общия съд от 13 юни 2019 г. — EUIPO — Clínica La Luz (HOSPITAL DA LUZ)
      (Дело T-357/18) (1)

      (Марка на европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз HOSPITAL DA LUZ - По-ранна национална фигуративна марка clínica LALUZ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)
      (2019/C 263/52)
      Език на производството: португалски

         Страни

         Жалбоподател: Luz Saúde SA (Лисабон, Португалия) (представители: G. Gentil Anastácio, P. Guerra e Andrade, M. Barros Silva и G. Moreira Rato, адвокати)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: J. Crespo Carrillo, I. Ribeiro da Cunha и H. O’Neill)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Clínica La Luz, SL ((Мадрид, Испания) (представител: I. Temiño Ceniceros, адвокат)

         Предмет

      Жалба, подадена срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 4 април 2018 (дело R 2084/2017-4) във връзка с производство между Clínica La Luz и Luz Saúde.

         Диспозитив

                  1)

                     Отхвърля жалбата.

                  2)

                     Осъжда Luz Saúde, SA да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 268, 30.7.2018 г.


title: Дело T-392/18: Решение на Общия съд от 13 юни 2019 г. — Innocenti/EUIPO — Gemelli (Innocenti) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Европейския съюз „Innocenti“ — По-ранна национална фигуративна марка „i INNOCENTI“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)

text:
               5.8.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 263/47

      Решение на Общия съд от 13 юни 2019 г. — Innocenti/EUIPO — Gemelli (Innocenti)
      (Дело T-392/18) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Европейския съюз „Innocenti“ - По-ранна национална фигуративна марка „i INNOCENTI“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)
      (2019/C 263/53)
      Език на производството: италиански

         Страни

         Жалбоподател: Innocenti SA (Лугано, Швейцария) (представител: N. Ferretti, avocat)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: L. Rampini)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Filippo Gemelli (Торино, Италия) (представители: първоначално C. Renna, впоследствие F. Canu, avocats)

         Предмет

      Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 19 април 2018 г. (преписка R 2336/2010-5), постановено в производство по възражение със страни г-н Gemelli и Innocenti.

         Диспозитив

                  1)

                     Отхвърля жалбата.

                  2)

                     Осъжда Innocenti SA да заплати направените от него съдебни разноски и съдебните разноски, направени в настоящото производство от Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) и от г-н Filippo Gemelli.

         (1)  ОВ C 285, 13.8.2018 г.