title: Дело T-803/17: Жалба, подадена на 7 декември 2017 г. — Dermatest/EUIPO (ORIGINAL excellent dermatest)

text:
               5.2.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 42/43

         Жалба, подадена на 7 декември 2017 г. — Dermatest/EUIPO (ORIGINAL excellent dermatest)
   (Дело T-803/17)
   (2018/C 042/60)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Dermatest Gesellschaft für allergologische Forschung u. Vertrieb von Körperpflegemitteln mbH (Мюнстер, Германия) (представители: J. Bühling и D. Graetsch, Rechtsanwälte)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Данни за производството пред EUIPO

      Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словните елементи „ORIGINAL excellent dermatest“ — заявка за регистрация № 15 073 364

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 25 септември 2017 г. по преписка R 526/2017-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски, включително разноските в производството по обжалване пред EUIPO.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-661/17: Преюдициално запитване от High Court (Ирландия), постъпило на 27 ноември 2017 г. — M.A., S.A., A.Z./The International Protection Appeals Tribunal, The Minister for Justice and Equality, Attorney General, Ireland

text:
               5.2.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 42/5

         Преюдициално запитване от High Court (Ирландия), постъпило на 27 ноември 2017 г. — M.A., S.A., A.Z./The International Protection Appeals Tribunal, The Minister for Justice and Equality, Attorney General, Ireland
   (Дело C-661/17)
   (2018/C 042/09)
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   High Court (Ирландия)

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: M.A., S.A., A.Z.

      Ответници: International Protection Appeals Tribunal, Minister for Justice and Equality, Attorney General, Ирландия

      Преюдициални въпроси

               1)

               При прехвърляне на кандидат за закрила съгласно Регламент № 604/2013 (1) в Обединеното кралство длъжен ли е националният решаващ орган, когато разглежда въпроси, възникващи във връзка с дискреционното правомощие по член 17 и/или въпроси, свързани със защитата на основните права в Обединеното кралство, да пренебрегне съществуващите към момента на това разглеждане обстоятелства във връзка с предложеното оттегляне на Обединеното кралство от Европейския съюз?

               2)

               Включва ли понятието „определяща държава членка“ в Регламент № 6[0]4/2013 ролята на държавата членка при упражняване на признатото или предоставено в член 17 от същия регламент правомощие?

               3)

               Включват ли функциите на държавата членка [съгласно] член 6 от Регламент № 604/2013 признатото или предоставено в член 17 от Регламента правомощие?

               4)

               Прилага ли се понятието за ефективна правна защита по отношение на първоинстанционно решение по член 17 от Регламент № 604/2013, така че да се предвиди възможност за обжалване или аналогично правно средство за защита срещу такова решение и/или националното законодателство, което предвижда процедура на обжалване по отношение на първоинстанционно решение съгласно Регламента, да се тълкува в смисъл, че включва и обжалване на решенията по член 17?

               5)

               Може ли да се приеме, че съгласно член 20, параграф 3 от Регламент № 604/2013 при липса на доказателства, които да оборват презумпцията, че е във висш интерес на детето положението му да е неразделна част от това на неговите родители, националният решаващ орган не е длъжен да разгледа посочения интерес отделно от този на родителите като самостоятелен въпрос или като отправна точка за преценката дали прехвърлянето следва да се осъществи?

      (1)  Регламент (ЕС) № 604/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година за установяване на критерии и механизми за определяне на държавата членка, компетентна за разглеждането на молба за международна закрила, която е подадена в една от държавите членки от гражданин на трета държава или от лице без гражданство (ОВ L 180, 2013 г., стр. 31 и поправка в ОВ L 49, 2017 г., стр. 50)


title: Дело T-804/17: Жалба, подадена на 11 декември 2017 г. — Stada Arzneimittel/EUIPO (Изображение на две срещуположни дъги)

text:
               5.2.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 42/44

         Жалба, подадена на 11 декември 2017 г. — Stada Arzneimittel/EUIPO (Изображение на две срещуположни дъги)
   (Дело T-804/17)
   (2018/C 042/61)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Stada Arzneimittel AG (Бад Филбел, Германия) (представители: J.-C. Plate и R. Kaase, Rechtsanwälte)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Данни за производството пред EUIPO

      Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз — заявка за регистрация № 15 625 437

      Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 20 септември 2017 г. по преписка R 1887/2016-1

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-692/15: Решение на Общия съд от 13 декември 2017 г. — HTTS/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки срещу Иран, взети с цел да се предотврати разпространението на ядрено оръжие — Замразяване на средства — Задължение за мотивиране — Извъндоговорна отговорност — Достатъчно съществено нарушение на правна норма, с която се предоставят права на частноправните субекти)

text:
               5.2.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 42/13

         Решение на Общия съд от 13 декември 2017 г. — HTTS/Съвет
   (Дело T-692/15) (1)

   ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Иран, взети с цел да се предотврати разпространението на ядрено оръжие - Замразяване на средства - Задължение за мотивиране - Извъндоговорна отговорност - Достатъчно съществено нарушение на правна норма, с която се предоставят права на частноправните субекти))
   (2018/C 042/18)
   Език на производството: немски

      Страни

      Ищец: HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping GmbH (Хамбург, Германия) (представители: M. Schlingmann и M. Bever, avocats)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bishop и J.-P. Hix)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: S. Bartelt и R. Tricot, впоследствие R. Tricot и T. Scharf)

      Предмет

   Иск на основание член 268 ДФЕС за обезщетение на вредите, които ищецът твърди, че е претърпял в следствие от включването на неговата фирма, от една страна, с Регламент за изпълнение (ЕС) № 668/2010 на Съвета от 26 юли 2010 година за прилагане на член 7, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 423/2007 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 195, 2010 г., стр. 25) в приложение V към Регламент (ЕО) № 423/2007 на Съвета от 19 април 2007 година относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 103, 2007, стр. 1) и от друга страна, с Регламент (ЕС) № 961/2010 на Съвета от 25 октомври 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент № 423/2007 (ОВ L 281, 2010 г., стр. 1) в приложение VIII към Регламент № 961/2010.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля иска.

               2)

               HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping GmbH понася направените от него съдебни разноски, както и тези, направени от Съвета на Европейския съюз.

               3)

               Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 59, 15.2.2016 г.


title: Дело T-808/17: Жалба, подадена на 11 декември 2017 г. — Pethke/EUIPO

text:
               5.2.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 42/44

         Жалба, подадена на 11 декември 2017 г. — Pethke/EUIPO
   (Дело T-808/17)
   (2018/C 042/62)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Ralph Pethke (Аликанте, Испания) (представител: H. Tettenborn, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени годишната оценка за работата на жалбоподателя за 2016 г. в редакцията ѝ, която е сведена до знанието на жалбоподателя на 10 април 2017 г.;

               —

               доколкото е необходимо с оглед на конкретния случай, да отмени решението на управителния съвет на EUIPO относно жалбата, която жалбоподателят подал на 18 октомври 2017 г. на основание на член 90, параграф 2 от Правилника на длъжностните лица на Европейския съюз, както и

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага шест основания.
   Първо основание: грешка в преценката от страна на прекия ръководител на жалбоподателя

               —

               Жалбоподателят твърди, че неговият пряк ръководител не е извършил независима оценка или критичен анализ на доклада на изпълнителния директор относно работата на жалбоподателя през част от периода, за който се отнася доклада — от 1 януари 2016 г. до 17 октомври 2016 г., като по този начин е нарушил Решение на Комисията C(2013) 8985 окончателен от 16 декември 2013 г. за определяне на общи разпоредби за изпълнение на член 43 и на член 44, първа алинея от Правилника за длъжностните лица, както и вътрешните инструкции за работа в EUIPO.

         Второ и трето основание: липса на компетентност на административния орган, разгледал жалбата по административен ред, да разгледа жалбата и да се произнесе по същество по случая и липса на безпристрастност на този орган

               —

               Изпълнителният директор не можел да бъде безпристрастен орган, компетентен да разглежда жалби по административен ред в производството по годишното оценяване на жалбоподателя, тъй като този орган взел решаващо участие при изготвянето на този доклад. Вътрешните инструкции за работа в EUIPO предвиждали, че в сходни случаи по подадените жалби се произнася комисия по жалбите.

         Четвърто основание: произволно прекратяване на диалог относно жалбата

               —

               Не е бил проведен нормален диалог относно жалбата, по специално поради произволното прекратяване на разговорите от страна на изпълнителния директор, с което се нарушавали правилата относно производството по обжалване, и по-специално решението на Комисията и приетите във връзка с това вътрешни инструкции да работата в EUIPO. Липсвала ефективна административноправна защита на досъдебната фаза.

         Пето основание: недостатъчни мотиви в годишната оценка

               —

               В писмото на изпълнителния директор, а оттам и в самия доклад за годишната оценка за 2016 г. се установявала значителен недостиг на мотиви, което в значителна част изключвало възможността за обсъждането им от страна на жалбоподателя. Отсъствало фактическо основание изпълнителният директор да оценява на работата на жалбоподателя. В по-голямата си част оценката била неясна. Работата на жалбоподателя при изпълняването на ръководните му функции в главния оперативен отдел била оценена от изпълнителния директор в изготвената от него част от доклада значително по-ниско, отколкото почти всички предходни оценки на жалбоподателя без изключения. Посочените мотиви не отговаряли на установените завишени стандарти за мотивиране на такива актове.

         Шесто основание: явни грешки в преценката

               —

               Годишният доклад за оценка за 2016 г., в чието съдържание се включва и доклада на изпълнителния директор, съдържал явни грешки в преценката, тъй като се основавал на непълни и произволно избрани данни за извършената работа. Анализът на фактите бил изключително неясен и неправдоподобен.

               —

               Сам по себе си годишният доклад не съдържал анализ на цифровите показатели за работата на жалбоподателя в спорната част от периода, за който се отнася доклада, тъй като прекият ръководител на жалбоподателя не направил анализ на цифровите показатели за работата в своя годишен доклад.

               —

               Изготвената от изпълнителния директор част от доклада за оценка, а следователно по необходимост и целият годишен доклад, съдържала неистини и се основавала на непълна и определена едностранно негативна информация за работата на жалбоподателя. От това изпълнителният директор извеждал произволни и странни основни изводи за направената оценка, които взел като основа за доклада, въпреки че не са включени в посочените в целите отнапред дефинирани ключовите показатели. По този начин съставената от изпълнителния директор част от доклада изопачавала фактите до такава степен, че по никакъв начин не се отразява работата на жалбоподателя. Не можело да е законосъобразно да се прави отрицателна оценка в края на годината, без да се предостави на жалбоподателя възможност за реакция по отношение на установените недостатъци в неговата работа.


title: Дело T-217/11 REV: Определение на Общия съд от 28 ноември 2017 г. — Staelen/Омбудсман (Извъндоговорна отговорност — Молба за отмяна — Последици от последващо решение на Съда, отменящо частично решението на Общия съд — Липса на нови факти — Недопустимост)

text:
               5.2.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 42/24

         Определение на Общия съд от 28 ноември 2017 г. — Staelen/Омбудсман
   (Дело T-217/11 REV) (1)

   ((Извъндоговорна отговорност - Молба за отмяна - Последици от последващо решение на Съда, отменящо частично решението на Общия съд - Липса на нови факти - Недопустимост))
   (2018/C 042/35)
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищца: Claire Staelen (Бридел, Люксембург) (представител: V. Olona, avocat)

      Ответник: Европейски омбудсман (представители: първоначално G. Grill, впоследствие L. Papadias, подпомагани от A. Duron и D. Waelbroeck, avocats)

      Предмет

   Молба за отмяна на решение от 29 април 2015 г., Staelen/Омбудсман (T-217/11, EU:T:2015:238)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля молбата за отмяна като недопустима.

               2)

               Осъжда г-жа Claire Staelen да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 204, 9.7.2011 г.


title: Дело T-712/15: Решение на Общия съд от 13 декември 2017 г. — Crédit mutuel Arkéa/ЕЦБ (Икономическа и парична политика — Пруденциален надзор върху кредитните институции — Член 4, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1024/2013 — Пруденциален надзор на консолидирана основа — Група, подлежаща на пруденциален надзор — Институции, дълготрайно свързани с централен орган — Член 2, параграф 21, буква в) от Регламент (ЕС) № 468/2014 — Член 10 от Регламент (ЕС) № 575/2013 — Капиталови изисквания — Член 16, параграф 1, буква в), и параграф 2, буква a) от Регламент № 1024/2013)

text:
               5.2.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 42/14

         Решение на Общия съд от 13 декември 2017 г. — Crédit mutuel Arkéa/ЕЦБ
   (Дело T-712/15) (1)

   ((Икономическа и парична политика - Пруденциален надзор върху кредитните институции - Член 4, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1024/2013 - Пруденциален надзор на консолидирана основа - Група, подлежаща на пруденциален надзор - Институции, дълготрайно свързани с централен орган - Член 2, параграф 21, буква в) от Регламент (ЕС) № 468/2014 - Член 10 от Регламент (ЕС) № 575/2013 - Капиталови изисквания - Член 16, параграф 1, буква в), и параграф 2, буква a) от Регламент № 1024/2013))
   (2018/C 042/19)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Crédit mutuel Arkéa (Le Relecq Kerhuon, Франция) (представители: H. Savoie и P. Mele, avocats)

      Ответник: Европейска централна банка (ЕЦБ) (представители: K. Lackhoff, R. Bax и C. Olivier, подпомагани от D. Martin, M. Pittie и M. Françon, avocats)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: V. Di Bucci и K.-P. Wojcik)

      Предмет

   Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решението ECB/SSM/2015 — 9695000CG7B8NLR5984/28 на ЕЦБ от 5 октомври 2015 година, с което се определят пруденциалните изисквания към групата Crédit Mutuel

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Crédit mutuel Arkéa понася направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от Европейската централна банка (ЕЦБ).

               3)

               Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 59, 15.2.2016 г.


title: Дело C-665/17 P: Жалба, подадена на 27 ноември 2017 г. от Европейската комисия срещу определението, постановено от Общия съд (втори състав) на 12 септември 2017 г. по дело T-247/16, Trasta Komercbanka AS и др./Европейска централна банка

text:
               5.2.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 42/6

         Жалба, подадена на 27 ноември 2017 г. от Европейската комисия срещу определението, постановено от Общия съд (втори състав) на 12 септември 2017 г. по дело T-247/16, Trasta Komercbanka AS и др./Европейска централна банка
   (Дело C-665/17 P)
   (2018/C 042/10)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Европейска комисия (представители: V. Di Bucci, A. Steiblytė, K.-Ph. Wojcik)

      Други страни в производството: Trasta Komercbanka AS, Ivan Fursin, Igors Buimisters, C & R Invest SIA, Figon Co. Ltd, GCK Holding Netherlands BV, Rikam Holding SA, Европейска централна банка

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени определението на Общия съд (втори състав) от 12 септември 2017 г., T-247/16, Trasta Komercbanka AS, г-н Ivan Fursin, г-н Igors Buimisters, SIA C & R Invest, Figon Co Limited, G.C.K J Holding Netherlands B.V. и Rikam Holding S.A. — SPF/Европейската централна банка, с което се отхвърля възражението за недопустимост на жалбата, подадена от акционерите на Trasta Komercbanka AS,

               —

               да отхвърли като недопустима жалбата на г-н Ivan Fursin, г-н Igors Buimisters, SIA C & R Invest, Figon Co Limited, G.C.K J Holding Netherlands B.V. и Rikam Holding S.A. — SPF,

               —

               да осъди жалбоподателите по делото пред Общия съд да заплатят съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Общият съд неправилно е обявил за допустима жалба за отмяна, подадена от акционерите на кредитна институция в ликвидация срещу решение за отнемане на лиценза на кредитната институция, за да се осигури ефективна защита. По този начин са пренебрегнати другите средства за защита, с които разполагат, от една страна, кредитната институция, а именно своевременна жалба за отмяна и искане за привременни мерки, и от друга страна, акционерите, а именно иск за обезщетение за вреди срещу Европейската централна банка пред Съда на ЕС и евентуално други искове пред националните съдилища.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания:

               1)

               Жалбоподателят твърди, че Общият съд е нарушил член 263 ДФЕС, що се отнася до изискването за наличие на правен интерес. Като е приел, че преките акционери са били възпрепятствани да упражняват правото си да определят управлението и политиката на дружество в ликвидация, каквото право биха имали ако дружеството беше действащо предприятие, Общият съд неправилно е приложил съдебната практика, съгласно която акционерите нямат отделен правен интерес от този на дружеството. По-нататък, Общият съд не е взел предвид обстоятелството, че дори акционерите на действащо дружество, и при всички положения миноритарните акционери, нямат право да принуждават ръководните органи на дружеството да предявят иск или да подадат жалба. Освен това Общият съд не е направил разграничение между последиците на решение на банковия надзорен орган за отнемане на банков лиценз и последиците на последващото решение на национален съд за започване на производство по ликвидация. Накрая, Общият съд неправилно е счел, че акционерите на дружество в ликвидация трябва да могат да упражняват дружествените си права по същия начин като акционерите на действащо дружество.

               2)

               Жалбоподателят твърди, че Общият съд е нарушил член 263, параграф 4 ДФЕС, що се отнася до изискванията за лично и пряко засягане.

         Що се отнася до първото изискване, Общият съд, първо, не е взел предвид това, че възможността да се определи с по-голяма или по-малка точност колко или дори кои са правните субекти, по отношение на които се прилага дадена мярка, не предполага по никакъв начин, че същите трябва да бъдат разглеждани като лично засегнати от тази мярка, ако това прилагане се осъществява по силата на обективно правно или фактическо положение, определено в съответния акт. Второ, Общият съд неправилно е приел, че решението за отнемане на банков лиценз засяга акционерите на една кредитна институция, докато всъщност то засяга единствено самата кредитна институция. Трето, Общият съд неправилно е приел, че решението на Европейската централна банка засяга акционерите поради някои присъщи за тях качества или поради фактическо положение, което ги разграничава от всички останали лица, докато всъщност това решение се отнася единствено до кредитната институция и не засяга правата на акционерите. Накрая, дори да се приеме, че едноличният акционер на дадено дружество може да бъде лично засегнат от решение на [Европейската централна банка], чийто адресат е дружеството, Общият съд неправилно е приравнил положението на отделните миноритарни акционери на положението на едноличния акционер.
   Що се отнася до второто изискване, Общият съд, първо, е допуснал грешка при прилагане на правото като е приел, че акционерите са пряко засегнати от отнемането на банковия лиценз, тъй като не е разграничил последиците на отнемането от последиците на решение на национален съд за образуване на производство по ликвидация. Второ, Общият съд неправилно е приел, че решението на Европейската централна банка засяга пряко акционерите поради интензитетът на последиците му. По този начин Общият съд не е разграничил правните последици на решението, които се ограничават само до кредитната институция, от неговите икономически последици, които могат да засегнат и акционерите.


title: Дело T-616/16: Определение на Общия съд от 5 декември 2017 г. — FE/Комисия

text:
               5.2.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 42/45

         Определение на Общия съд от 5 декември 2017 г. — FE/Комисия
   (Дело T-616/16) (1)

   (2018/C 042/63)
   Език на производството: френски
   Председателят на четвърти състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 371, 10.10.2016 г. (дело, първоначално регистрирано пред Съда на публичната служба на Европейския съюз под номер F-46/16 и прехвърлено на Общия съд на Европейския съюз на 1.9.2016 г.).


title: Дело C-669/17 P: Жалба, подадена на 28 ноември 2017 г. от Trasta Komercbanka AS, Ivan Fursin, Igors Buimisters, C & R Invest SIA, Figon Co. Ltd, GCK Holding Netherlands BV, Rikam Holding SA срещу определението, постановено от Общия съд (втори състав) на 12 септември 2017 г. по дело T-247/16, Trasta Komercbanka AS и др./Европейска централна банка

text:
               5.2.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 42/8

         Жалба, подадена на 28 ноември 2017 г. от Trasta Komercbanka AS, Ivan Fursin, Igors Buimisters, C & R Invest SIA, Figon Co. Ltd, GCK Holding Netherlands BV, Rikam Holding SA срещу определението, постановено от Общия съд (втори състав) на 12 септември 2017 г. по дело T-247/16, Trasta Komercbanka AS и др./Европейска централна банка
   (Дело C-669/17 P)
   (2018/C 042/11)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Trasta Komercbanka AS, Ivan Fursin, Igors Buimisters, C & R Invest SIA, Figon Co. Ltd, GCK Holding Netherlands BV, Rikam Holding SA (представители: O.H. Behrends, L. Feddern, M. Kirchner, Rechtsanwälte)

      Друга страна в производството: Европейска централна банка

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Съда:

               —

               да отмени точка 1 от диспозитива на определението т.е. решението на Общия съд, че не е налице основание за произнасяне по жалбата за отмяна на Trasta Komercbanka AS (TKB),

               —

               да обяви, че жалбата за отмяна на TKB не е останала без предмет,

               —

               да обяви, че жалбата за отмяна е допустима,

               —

               да върне делото на Общия съд, за да се произнесе по жалбата за отмяна и

               —

               да осъди Европейската централна банка (ЕЦБ) да заплати съдебните разноски на жалбоподателите и съдебните разноски в производството по обжалване.

      Основания и основни доводи

   С първото си основание за обжалване жалбоподателите твърдят, че Общият съд е допуснал грешка, като е приел, че защитата на TKB е възложена на синдика. Жалбоподателите твърдят, че това твърдение е несъвместимо с член 263 ДФЕС и с гарантирането на ефективни правни средства за защита, както и с редица свързани с него принципи.
   С второто си основание за обжалване жалбоподателите твърдят, че Общият съд е допуснал грешка, като е приел, че искът на акционерите е сурогат на възможността на акционерите да защитят лиценза на TKB чрез иск, предявен от самото TKB.
   С третото си основание за обжалване жалбоподателите твърдят, че са допуснати редица други грешки по същество, включително неприлагането на принципа nemo auditor поради намесата на Европейската централна банка (ЕЦБ) в защитата на TKB.
   С четвъртото си основание за обжалване жалбоподателите твърдят, че Общият съд не е взел предвид изискванията (включително изискванията за форма) за валидно оттегляна на адвокатското пълномощно, издадено първоначално от TKB.
   С петото си основание за обжалване жалбоподателите твърдят, че Общият съд неправилно е приложил член 51, параграф 1 вместо член 131 от Процедурния правилник, както и че е допуснал редица други процесуални грешки.


title: Дело T-64/17: Определение на Общия съд от 29 ноември 2017 г. — Lions Gate Entertainment/EUIPO (DIRTY DANCING)

text:
               5.2.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 42/46

         Определение на Общия съд от 29 ноември 2017 г. — Lions Gate Entertainment/EUIPO (DIRTY DANCING)
   (Дело T-64/17) (1)

   (2018/C 042/64)
   Език на производството: английски
   Председателят на пети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 104, 3.4.2017 г.


title: Дело T-52/16: Решение на Общия съд от 13 декември 2017 г. — Crédit mutuel Arkéa/ЕЦБ (Икономическа и парична политика — Пруденциален надзор върху кредитните институции — Член 4, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1024/2013 — Пруденциален надзор на консолидирана основа — Група, подлежаща на пруденциален надзор — Институции, дълготрайно свързани с централен орган — Член 2, параграф 21, буква в) от Регламент (ЕС) № 468/2014 — Член 10 от Регламент (ЕС) №° 575/2013 — Капиталови изисквания — Член 16, параграф 1, буква в), и параграф 2, буква a) от Регламент № 1024/2013)

text:
               5.2.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 42/15

         Решение на Общия съд от 13 декември 2017 г. — Crédit mutuel Arkéa/ЕЦБ
   (Дело T-52/16) (1)

   ((Икономическа и парична политика - Пруденциален надзор върху кредитните институции - Член 4, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1024/2013 - Пруденциален надзор на консолидирана основа - Група, подлежаща на пруденциален надзор - Институции, дълготрайно свързани с централен орган - Член 2, параграф 21, буква в) от Регламент (ЕС) № 468/2014 - Член 10 от Регламент (ЕС) №o 575/2013 - Капиталови изисквания - Член 16, параграф 1, буква в), и параграф 2, буква a) от Регламент № 1024/2013))
   (2018/C 042/20)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Crédit Mutuel Arkéa (Le Relecq Kerhuon, Франция) (представители: H. Savoie и P. Mele, avocats)

      Ответник: Европейска централна банка (ЕЦБ) (представители: K. Lackhoff, R. Bax и C. Olivier, подпомагани от M. Pittie, avocat)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: V. Di Bucci и K. P. Wojcik)

      Предмет

   Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение ECB/SSM/2015 — 9695000CG 7B84NLR5984/40 на ЕЦБ от 4 декември 2015 година, с което се определят пруденциалните изисквания към групата Crédit Mutuel

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Crédit mutuel Arkéa понася направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от Европейската централна банка (ЕЦБ).

               3)

               Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 111, 29.3.2016 г.


title: Дело T-114/16: Решение на Общия съд от 13 декември 2017 г. — Delfin Wellness/EUIPO — Laher (Кабини с инфрачервено излъчване и сауни) (Промишлен дизайн на Общността — Производство за обявяване на недействителност — Регистрирани промишлени дизайни на Общността, изобразяващи кабини с инфрачервено излъчване и сауни — По-ранни промишлени дизайни — Основание за обявяване на недействителност — Липса на новости — Член 5 и член 25, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 6/2002 — Оповестяване на ранни промишлени дизайни преди датата на приоритета — Член 7, параграфи 1 и 2 от Регламент № 6/2002 — Право на изслушване — Член 64, параграф 1 от Регламент № 6/2002)

text:
               5.2.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 42/15

         Решение на Общия съд от 13 декември 2017 г. — Delfin Wellness/EUIPO — Laher (Кабини с инфрачервено излъчване и сауни)
   (Дело T-114/16) (1)

   ((Промишлен дизайн на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Регистрирани промишлени дизайни на Общността, изобразяващи кабини с инфрачервено излъчване и сауни - По-ранни промишлени дизайни - Основание за обявяване на недействителност - Липса на новости - Член 5 и член 25, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 6/2002 - Оповестяване на ранни промишлени дизайни преди датата на приоритета - Член 7, параграфи 1 и 2 от Регламент № 6/2002 - Право на изслушване - Член 64, параграф 1 от Регламент № 6/2002))
   (2018/C 042/21)
   Език на производството: немски

      Страни

      Ищец: Delfin Wellness GmbH (Leonding, Австрия) (представител: T. Riedler, адвокат)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: S. Hanne)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Sabine Laher (Weyer, Австрия) (представител: P. Pfeil, адвокат)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля иска.

               2)

               Осъжда Delfin Wellness GmbH да заплати съдебните разноски, включително необходимите разноски, направени от г-жа Sabine Laher в рамките на трите производства пред апелативния състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO).

      (1)  ОВ C 165, 10.5.2016 г.


title: Дело T-252/15 R: Определение на председателя на Общия съд от 29 ноември 2017 г. — Ferrovial и др./Комисия (Обезпечително производство — Схема за помощи, предвидена от испанското данъчно законодателство — Разпоредба относно корпоративния данък, позволяваща на испанските предприятие да амортизират финансовата репутация при придобиване на дялови участия в чуждестранни дружества — Ново административно тълкуване — Включване в режима на пряко придобиване на дялови участия в чуждестранни холдингови дружества — Молба за спиране на изпълнението — Липса на неотложност)

text:
               5.2.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 42/25

         Определение на председателя на Общия съд от 29 ноември 2017 г. — Ferrovial и др./Комисия
   (Дело T-252/15 R)
   ((Обезпечително производство - Схема за помощи, предвидена от испанското данъчно законодателство - Разпоредба относно корпоративния данък, позволяваща на испанските предприятие да амортизират финансовата репутация при придобиване на дялови участия в чуждестранни дружества - Ново административно тълкуване - Включване в режима на пряко придобиване на дялови участия в чуждестранни холдингови дружества - Молба за спиране на изпълнението - Липса на неотложност))
   (2018/C 042/36)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподатели: Ferrovial, SA (Мадрид, Испания), Ferrovial Servicios, SA (Мадрид) и Amey UK plc (Оксфорд, Обединено кралство) (представители: M. Muñoz Pérez и M. Linares Gil, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет

   Молба на основание членове 278 ДФЕС и 279 ДФЕС за спиране на изпълнението на Решение (ЕС) 2015/314 на Комисията от 15 октомври 2014 година относно държавна помощ SA.35550 (13/C) (ex 13/NN) (ex 12/CP), приведена в действие от Испания — Схема за данъчна амортизация на финансовата репутация при придобиване на дялови участия в чуждестранни дружества (ОВ L 58, 2015 г., стр. 38)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.

               2)

               Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело T-280/16: Решение на Общия съд от 14 декември 2017 г. — GeoClimaDesign/EUIPO — GEO (GEO) (Марка на Европейския съюз — Производство за обявяване на недействителност — Словна марка на Европейския съюз „GEO“ — Абсолютно основание за отказ — Отличителен характер — Липса на описателен характер — Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕС) № 2017/1001) — Член 52, параграф 1, буква а) от Регламент № 207/2009 (понастоящем член 59, параграф 1, буква а) от Регламент № 2017/1001)

text:
               5.2.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 42/16

         Решение на Общия съд от 14 декември 2017 г. — GeoClimaDesign/EUIPO — GEO (GEO)
   (Дело T-280/16) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство за обявяване на недействителност - Словна марка на Европейския съюз „GEO“ - Абсолютно основание за отказ - Отличителен характер - Липса на описателен характер - Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕС) № 2017/1001) - Член 52, параграф 1, буква а) от Регламент № 207/2009 (понастоящем член 59, параграф 1, буква а) от Регламент № 2017/1001))
   (2018/C 042/22)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: GeoClimaDesign AG (Фюрстенвалде/Шпрее, Германия) (представител: B. Lanz, avocat)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: A. Schifko)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO: GEO Gesellschaft für Energie und Oekologie GmbH (Лангенхорн, Германия)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 29 март 2016 г. (преписка R 1679/2015-4), постановено в производство за обявяване на недействителност със страни GEO и GeoClimaDesign

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда GeoClimaDesign AG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 260, 18.7.2016 г.


title: Дело T-902/16: Определение на Общия съд от 27 ноември 2017 г. — HeidelbergCement/Комисия (Жалба за отмяна — Конкуренция — Концентрации — Пазар на сив цимент в Хърватия — Решение за започване на фазата на задълбочено разследване съгласно член 6, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 139/2004 — Неподлежащ на обжалване акт — Подготвителен акт — Недопустимост)

text:
               5.2.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 42/25

         Определение на Общия съд от 27 ноември 2017 г. — HeidelbergCement/Комисия
   (Дело T-902/16) (1)

   ((Жалба за отмяна - Конкуренция - Концентрации - Пазар на сив цимент в Хърватия - Решение за започване на фазата на задълбочено разследване съгласно член 6, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 139/2004 - Неподлежащ на обжалване акт - Подготвителен акт - Недопустимост))
   (2018/C 042/37)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: HeidelbergCement AG (Хайделберг, Германия) (представители: U. Denzel, C. von Köckritz, P. Pichler и H. Weiß, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: A. Dawes, H. Leupold и T. Vecchi)

      Предмет

   Жалба на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение C(2016) 6591 окончателен на Комисията от 10 октомври 2016 г. за започване на фазата на задълбочено разследване съгласно член 6, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 139/2004 на Съвета, за да се провери съвместимостта с вътрешния пазар на придобиването на контрола върху Cemex Hungária Épitöanyagok Kft. и Cemex Hrvatska d.d. от HeidelbergCement AG и Schwenk Zement с посредничеството на Duna-Dráva Cement Kft.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като недопустима

               2)

               Осъжда HeidelbergCement AG да понесе направените от него съдебни разноски и да заплати тези на Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 53, 20.2.2017 г.


title: Дело T-482/16 RENV: Решение на Общия съд от 13 декември 2017 г. — Arango Jaramillo и др./ЕИБ (Публична служба — Персонал на ЕЦБ — Срок за обжалване — Разумен срок — Пенсии — Реформа от 2008 г. — Договорен характер на трудовото правоотношение — Пропорционалност — Задължение за мотивиране — Правна сигурност — Отговорност — Неимуществена вреда)

text:
               5.2.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 42/17

         Решение на Общия съд от 13 декември 2017 г. — Arango Jaramillo и др./ЕИБ
   (Дело T-482/16 RENV) (1)

   ((Публична служба - Персонал на ЕЦБ - Срок за обжалване - Разумен срок - Пенсии - Реформа от 2008 г. - Договорен характер на трудовото правоотношение - Пропорционалност - Задължение за мотивиране - Правна сигурност - Отговорност - Неимуществена вреда))
   (2018/C 042/23)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: Oscar Orlando Arango Jaramillo (Люксембург, Люксембург) и други 33 жалбоподатели, чиито имена се съдържат в приложението към решението) (представители: C. Cortese и B. Cortese, адвокати)

      Ответник: Европейска Инвестиционна Банка (представители: първоначално C. Gómez de la Cruz и T. Gilliams, впоследствие T. Gilliams и G. Nuvoli и накрая T. Gilliams и G. Faedo, подпомагани от P.-E. Partsch, адвокат)

      Предмет

   Искане на основание член 270 ДФЕС за отмяна на решения на ЕИБ, съдържащи се във фишовете за заплати на жалбоподателите за февруари 2010 г. за увеличаване на вноските им в пенсионната схема, от една страна, и за осъждане на ЕИБ да заплати символично обезщетение от едно евро за неимуществени вреди, които жалбоподателите твърдят, че са претърпели, от друга страна

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Oscar Orlando Arango Jaramillo и другите служители на Европейската инвестиционна банка (ЕИБ), чиито имена са посочени в приложението, да заплатят съдебните разноски по настоящото производство.

               3)

               Осъжда ЕИБ да заплати съдебни разноски, направени в производствата F-34/10, T-234/11 P и T-234/11 P RENV–RX.

      (1)  ОВ C 234, 28.8.2010 г. (дело първоначално заведено пред Съда на публичната служба на Европейския съюз под номер F-34/10).


title: Дело C-670/17 P: Жалба, подадена на 20 ноември 2017 г. от Република Гърция срещу решението, постановено от Общия съд (първи състав) на 19 септември 2017 г. по дело T-327/15, Република Гърция/Европейска комисия

text:
               5.2.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 42/8

         Жалба, подадена на 20 ноември 2017 г. от Република Гърция срещу решението, постановено от Общия съд (първи състав) на 19 септември 2017 г. по дело T-327/15, Република Гърция/Европейска комисия
   (Дело C-670/17 P)
   (2018/C 042/12)
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Жалбоподател: Република Гърция (представители: G. Kanellopoulos, I. Pachi и A. Vasilopoulou)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска жалбата му да бъде обявена за допустима, да бъде отменено решението на Общия съд на Европейския съюз от 19 септември 2017 г. по дело T-327/15 и да бъде даден ход на жалбата на Република Гърция от 2 юни 2015 г., като бъде отменено Изпълнително решение на Комисията от 25 март 2015 г.„за прилагане на финансова корекция към частта от раздел Ориентиране на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ЕФОГЗ) — от оперативната програма 2000GR061RO021 CCI (Гърция — Цел 1 — Възстановяване на селските райони)“, нотифицирано под номер C(2015) 1936 окончателен.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква 5 основания за отмяна.
   Първото основание за отмяна е изведено от грешка при тълкуването и прилагането на преходните разпоредби на Регламенти (ЕО) № 1083/2006 (1) и (ЕС) № 1303/2013 (2) във връзка с разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1290/2005 (3) и грешка при прилагането на правото, що се отнася до прилагането на разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1260/1999 (4) към раздел Ориентиране на ЕФОГЗ — след 1 януари 2017 г. — недостатъчно и необосновано мотивиране на обжалваното решение.
   Второто основание за отмяна е изведено от грешка при тълкуването и прилагането на член 39 от Регламент (ЕО) № 1260/1999 — противоречиво и недостатъчно мотивиране.
   Третото основание за отмяна е изведено от неправилно тълкуване и неправилно и селективно прилагане на процесуалните разпоредби на членове 144 и 145 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, счетени за приложими в обжалваното решение, докато всъщност е трябвало да бъде приложена процесуалната гаранция на член 52, параграф 4, буква в) от Регламент (ЕС) № 1306/2013 (5), която в разглеждания случай ограничава компетенцията ratione temporis на Комисията — противоречиво и недостатъчно мотивиране на обжалваното решение.
   Четвъртото основание за отмяна е изведено от тълкуване и прилагане на принципите на правна сигурност и защита на оправданите правни очаквания на държавата членка в областта на лоялното сътрудничество с Комисията по отношение на оценката на последиците от изричното приемане на окончателния доклад по програмата със закъснение от девет месеца и късното образуване на процедура по финансова корекция, закъснения, които нарушават поетия от Комисията ангажимент да приключи плащанията по оперативните програми и да пристъпи към окончателното им изплащане в разумни срокове.
   На последно място, петото основание за отмяна е изведено от пълна недостатъчност на мотивите в обжалваното решение в частта, в която то отхвърля оплакванията на Република Гърция, свързани с налагането на многократна и следователно непропорционална финансова корекция.

      (1)  Регламент (EO) № 1083/2006 на Съвета от 11 юли 2006 година за определяне на общи разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд и Кохезионния фонд и за отмяна на Регламент (EO) № 1260/1999 (ОВ L 210, 2006 г., стр. 25; Специално издание на български език, 2007 г., глава 14, том 2, стр. 64).

      (2)  Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 година за определяне на общоприложими разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд, Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони и Европейския фонд за морско дело и рибарство и за определяне на общи разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд и Европейския фонд за морско дело и рибарство, и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1083/2006 на Съвета (ОВ L 347, 2013 г., стр. 320).

      (3)  Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета от 21 юни 2005 година относно финансирането на Общата селскостопанска политика (ОВ L 209, 2005 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 14, том 1, стр. 193).

      (4)  Регламент (ЕО) № 1260/1999 на Съвета от 21 юни 1999 година относно обща уредба на Структурните фондове (ОВ 1999, L 161, стр. 1).

      (5)  Регламент (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 година относно финансирането, управлението и мониторинга на общата селскостопанска политика и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 352/78, (ЕО) № 165/94, (ЕО) № 2799/98, (ЕО) № 814/2000, (ЕО) № 1290/2005 и (ЕО) № 485/2008 на Съвета (ОВ L 347, 2013 г., стр. 549).


title: Дело T-575/16: Решение на Общия съд от 14 декември 2017 г. — Martinez De Prins и др./ЕСВД (Публична служба — Длъжностни лица — Служители — Възнаграждение — Персонал на ЕСВД с месторабота в трета страна — Член 10 от приложение Х към Правилника за длъжностните лица — Ежегодно преразглеждане на надбавката за условия на живот — Решение за намаляване на надбавката за условия на живот в Гана от 25 на 20 % — Възражение за незаконосъобразност)

text:
               5.2.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 42/17

         Решение на Общия съд от 14 декември 2017 г. — Martinez De Prins и др./ЕСВД
   (Дело T-575/16) (1)

   ((Публична служба - Длъжностни лица - Служители - Възнаграждение - Персонал на ЕСВД с месторабота в трета страна - Член 10 от приложение Х към Правилника за длъжностните лица - Ежегодно преразглеждане на надбавката за условия на живот - Решение за намаляване на надбавката за условия на живот в Гана от 25 на 20 % - Възражение за незаконосъобразност))
   (2018/C 042/24)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: David Martinez De Prins (Акра, Гана) и 9 други жалбоподатели, чиито имена са посочени в приложението към съдебното решение (представители: N. de Montigny и J.-N. Louis, адвокати)

      Ответник: Европейска служба за външна дейност (ЕСВД) (представител: S. Marquardt, подпомаган от M. Troncoso Ferrer, F.-M. Hislaire и S. Moya Izquierdo, адвокати)

      Предмет

   Искане на основание член 270 ДФЕС за отмяна на фишовете за възнаграждение на жалбоподателите за месец март 2015 г. и фишовете им за възнаграждение за следващите месеци, доколкото в тези фишове е приложено решението на ЕСВД от 23 февруари 2015 г. за намаляване, считано от 1 януари 2015 г., на надбавката за условия на живот, изплащана на персонала на Европейския съюз с месторабота в Гана

      Диспозитив

               1)

               Отменя съставените от Европейската служба за външна дейност (ЕСВД) за месец март 2015 г. фишове за възнаграждение на David Martinez De Prins и останалите длъжностни лица и служители на ЕСВД, чиито имена са посочени в приложението, доколкото в тези фишове е приложено решението на ЕСВД от 23 февруари 2015 г. за намаляване, считано от 1 януари 2015 г., на надбавката за условия на живот, изплащана на персонала на Европейския съюз с месторабота в Гана.

               2)

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3)

               Осъжда ЕСВД да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 111, 29.3.2016 г. (дело, първоначално регистрирано пред Съда на публичната служба на Европейския съюз под номер F-153/15 и прехвърлено на Общия съд на Европейския съюз на 1.9.2016 г.)


title: Дело T-460/14: Решение на Общия съд от 14 декември 2017 г. — AETMD/Съвет (Дъмпинг — Приготвена или консервирана сладка царевица на зърна с произход от Тайланд — Частично междинно преразглеждане — Изменение на окончателното антидъмпингово мито — Асоциация, представляваща производителите от Съюза — Нарушаване на процесуалните права — Право на защита)

text:
               5.2.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 42/10

         Решение на Общия съд от 14 декември 2017 г. — AETMD/Съвет
   (Дело T-460/14) (1)

   ((Дъмпинг - Приготвена или консервирана сладка царевица на зърна с произход от Тайланд - Частично междинно преразглеждане - Изменение на окончателното антидъмпингово мито - Асоциация, представляваща производителите от Съюза - Нарушаване на процесуалните права - Право на защита))
   (2018/C 042/13)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Association européenne des transformateurs de maïs doux (AETMD) (Париж, Франция) (представители: първоначално A. Willems, S. De Knop и J. Charles, впоследствие A. Willems, S. De Knop и C. Zimmerman, avocats)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: S. Boelaert, подпомаган от S. Gubel, avocat, и B. O’Connor, solicitor)

      Встъпили страни в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: J.-F. Brakeland, .A. Stobiecka-Kuik и A. Demeneix) и River Kwai International Food Industry Co. Ltd (Kaeng Sian, Тайланд) (представители: J. Cornelis и F. Graafsma, avocats)

      Предмет

   Искане на основание член 263 ДФЕС и целящо отмяната на Регламент за изпълнение (ЕС) № 307/2014 на Съвета от 24 март 2014 година за изменение на Регламент за изпълнение (ЕС) № 875/2013 за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на някои видове приготвена и консервирана сладка царевица на зърна с произход от Тайланд след междинно преразглеждане съгласно член 11, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1225/2009 (ОВ L 91, 2014 г., стp. 1)

      Диспозитив

               1)

               Отменя Регламент за изпълнение (ЕС) № 307/2014 на Съвета от 24 март 2014 година за изменение на Регламент за изпълнение (ЕС) № 875/2013 за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на някои видове приготвена и консервирана сладка царевица на зърна с произход от Тайланд след междинно преразглеждане съгласно член 11, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1225/2009.

               2)

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3)

               Съветът на Европейския съюз понася собствените си съдебни разноски, както и тези, направени от Association européenne des transformateurs de maïs doux (AETMD).

               4)

               Европейската комисия и River Kwai International Food Industry Co. Ltd понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 303, 8.9.2014 г.


title: Дело T-907/16: Определение на Общия съд от 27 ноември 2017 г. — Schwenk Zement/Комисия (Жалба за отмяна — Конкуренция — Концентрации — Пазар на сив цимент в Хърватия — Решение за започване на фазата на задълбочено разследване съгласно член 6, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 139/2004 — Неподлежащ на обжалване акт — Подготвителен акт — Недопустимост)

text:
               5.2.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 42/26

         Определение на Общия съд от 27 ноември 2017 г. — Schwenk Zement/Комисия
   (Дело T-907/16) (1)

   ((Жалба за отмяна - Конкуренция - Концентрации - Пазар на сив цимент в Хърватия - Решение за започване на фазата на задълбочено разследване съгласно член 6, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 139/2004 - Неподлежащ на обжалване акт - Подготвителен акт - Недопустимост))
   (2018/C 042/38)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Schwenk Zement KG (Улм, Германия) (представители: U. Soltész, M. Raible и G. Wecker, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: A. Dawes, H. Leupold и T. Vecchi)

      Предмет

   Жалба на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение C(2016) 6591 окончателен на Комисията от 10 октомври 2016 г. за започване на фазата на задълбочено разследване съгласно член 6, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 139/2004 на Съвета, за да се провери съвместимостта с вътрешния пазар на придобиването на контрола върху Cemex Hungária Épitöanyagok Kft. и Cemex Hrvatska d.d. от HeidelbergCement AG и Schwenk Zement с посредничеството на Duna-Dráva Cement Kft.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2)

               Осъжда Schwenk Zement KG да понесе направените от него съдебни разноски и да заплати тези на Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 63, 27.2.2017 г.


title: Дело T-577/16: Решение на Общия съд от 14 декември 2017 г. — Campo e.a./SEAE (Публична служба — Длъжностни лица — Служители — Възнаграждение — Персонал на ЕСВД с месторабота в трета страна — Член 10 от приложение X към Правилника — Ежегодна оценка на надбавката за условия на живот — Решение, с което се намалява надбавката за условия на живот в Черна гора от 15 на 10 % — Възражение за незаконосъобразност)

text:
               5.2.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 42/18

         Решение на Общия съд от 14 декември 2017 г. — Campo e.a./SEAE
   (Дело T-577/16) (1)

   ((Публична служба - Длъжностни лица - Служители - Възнаграждение - Персонал на ЕСВД с месторабота в трета страна - Член 10 от приложение X към Правилника - Ежегодна оценка на надбавката за условия на живот - Решение, с което се намалява надбавката за условия на живот в Черна гора от 15 на 10 % - Възражение за незаконосъобразност))
   (2018/C 042/25)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: Alessandro Campo (Подгорица, Черна гора) и другите 12 жалбоподатели, чиито имена са посочени в приложението към решението (представители: N. de Montigny и J.-N. Louis, avocats)

      Ответник: Европейска служба за външна дейност (ЕСВД) (представители: S. Marquardt, подпомаган от M. Troncoso Ferrer, F.-M. Hislaire и S. Moya Izquierdo, avocats)

      Предмет

   Искане на основание член 270 ДФЕС за отмяна на фишовете за заплата на жалбоподателите за м. март 2015 г. и фишовете за заплата за следващите месеци, доколкото в тези фишове е приложено решението на ЕСВД от 23 февруари 2015 г. за намаляване, считано от 1 януари 2015 г. на надбавката за условия на живот, изплащана на персонала на Европейския съюз с месторабота в Черна гора

      Диспозитив

               1)

               Отменя фишовете за заплата за м. март 2015 г. на г-н Alessandro Campo и на другите длъжностни лица и служители на Европейската служба за външна дейност (ЕСВД), чиито имена са посочени в приложението към решението, изготвени от ЕСВД към датата на подаване на жалбата, доколкото в тези фишове е приложено решението на ЕСВД от 23 февруари 2015 г. за намаляване, считано от 1 януари 2015 г. на надбавката за условия на живот, изплащана на персонала на Европейския съюз с месторабота в Черна гора.

               2)

               Отхвърля жалбата в останалата част.

               3)

               Осъжда ЕСВД да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 145, 25.4.2016 г. (дело, първоначално заведено в Съда на публичната служба на Европейския съюз под № F-6/16 и препратено на Общия съд на Европейския съюз на 1.9.2016 г.).


title: Дело T-148/17: Определение на Общия съд от 7 декември 2017 г. — Troszczynski/Парламент (Жалба за отмяна — Правилник за изплащане на разноски и надбавки на членовете на Европейския парламент — Надбавки за парламентарни сътрудници — Събиране на недължимо изплатени суми — Частична недопустимост — Частична липса на основание за произнасяне по същество)

text:
               5.2.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 42/26

         Определение на Общия съд от 7 декември 2017 г. — Troszczynski/Парламент
   (Дело T-148/17) (1)

   ((Жалба за отмяна - Правилник за изплащане на разноски и надбавки на членовете на Европейския парламент - Надбавки за парламентарни сътрудници - Събиране на недължимо изплатени суми - Частична недопустимост - Частична липса на основание за произнасяне по същество))
   (2018/C 042/39)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Mylène Troszczynski (Нойон, Франция) (представители: първоначално M. Ceccaldi, впоследствие F. Wagner, avocats)

      Ответник: Европейски парламент (представители: G. Corstens и S. Seyr)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Съвет на Европейския съюз (представители: A. Jensen, M. Bauer и R. Meyer)

      Предмет

   Искане по член 263 ДФЕС за отмяна на решението на Генералния секретар на Парламента от 23 юни 2016 г. относно събирането от жалбоподателя на недължимо изплатена сума за парламентарни сътрудници в размер на 56 554 EUR, на съответното дебитно известие и на решението на квесторите от 13 декември 2016 г., с което се отхвърля подадената по административен ред жалба от жалбоподателя срещу решението от 23 юни 2016 г.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като недопустима в частта, в която се иска отмяна на решението на Генералния секретар на Европейския парламент от 23 юни 2016 г. относно събирането от г-жа Mylène Troszczynski на недължимо изплатена сума за парламентарни сътрудници в размер на 56 554 EUR и отмяна на съответното дебитно известие, както и в частта, в която се иска Парламентът да бъде осъден да изплати на жалбоподателя сумата от 50 000 EUR за покриване на подлежащи на възстановяване съдебни разноски.

               2)

               Няма основание за произнасяне по същество по жалбата в частта, в която се иска отмяна на решението на квесторите от 13 декември 2016 г., с което се отхвърля подадената по административен ред жалба от жалбоподателя срещу решението от 23 юни 2016 г.

               3)

               Г-жа Troszczynski понася направените от нея съдебни разноски и тези на Парламента.

               4)

               Съветът на Европейския съюз понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 144, 8.5.2017 г.


title: Дело T-592/16: Решение на Общия съд от 13 декември 2017 г. — HQ/СОСР (Публична служба — Срочно наети служители — Срочен договор — Решение за неподновяване — Явна грешка в преценката — Задължение за полагане на грижа — Принцип на добра администрация — Право на изслушване — Психически тормоз — Злоупотреба с власт — Отговорност)

text:
               5.2.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 42/19

         Решение на Общия съд от 13 декември 2017 г. — HQ/СОСР
   (Дело T-592/16) (1)

   ((Публична служба - Срочно наети служители - Срочен договор - Решение за неподновяване - Явна грешка в преценката - Задължение за полагане на грижа - Принцип на добра администрация - Право на изслушване - Психически тормоз - Злоупотреба с власт - Отговорност))
   (2018/C 042/26)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: HQ (представители: L. Levi и A. Blot, адвокати)

      Ответник: Служба на Общността за сортовете растения (СОСР) (представители: A. Verdini, подпомаган от D. Waelbroeck и от A. Duron, адвокати)

      Предмет

   Искане по член 270 ДФЕС, от една страна, за отмяна на решенията на СОСР — от 24 юни 2015 г., с което договорът на жалбоподателя не се подновява, и от 20 януари 2016 г., с което се отхвърля подадената по административен ред жалба — и, от друга страна, за поправяне на вредите, които жалбоподателят твърди, че е претърпял

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда HQ да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 251, 11.7.2016 г. (Дело, първоначално регистрирано пред Съда на публичната служба на Европейския съюз под номер F-22/16 и прехвърлено на Общия съд на Европейския съюз на 1.9.2016 г.).


               8.2.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/5

         Молба за консултативно становище от Съда на ЕАСТ, подадена от Комисията по жалбите на Надзорния орган на финансовия пазар (Beschwerdekommission der Finanzmarktaufsicht), на 12 октомври 2017 г. по дело Edmund Falkenhahn AG срещу Надзорния орган на финансовия пазар, Лихтенщайн
   (Дело E-9/17)
   (2018/C 46/06)
   С писмо от 12 октомври 2017 г., получено в деловодството на Съда на 12 октомври 2017 г., към Съда на ЕАСТ бе отправена молба за консултативно становище от Комисията по жалбите на Надзорния орган на финансовия пазар (Beschwerdekommission der Finanzmarktaufsicht) по дело Edmund Falkenhahn AG срещу Надзорния орган на финансовия пазар, Лихтенщайн, по следните въпроси:

               I/1.

               Съвместимо ли е с Директива 2009/110/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 г. относно предприемането, упражняването и пруденциалния надзор на дейността на институциите за електронни пари („Директива за електронните пари“), ако електронните пари имат стойност, различна от номиналната стойност при получаване на средства в периода между издаването (член 11, параграф 1) и обратното изкупуване (член 11, параграф 2), при условие че обратното изкупуване е най-малко по номинална стойност?

               I/2.

               Ако отговорът на въпрос I/1 е утвърдителен: Може ли различната стойност, посочена във въпрос I/1, да бъде свързана с променлива стойност (например цената на златото)?

               I/3.

               Ако отговорът на въпрос I/2 е утвърдителен: Съвместимо ли е с член 12 от Директивата за електронните пари обратното изкупуване (член 11, параграф 2) да се осъществява по стойност по-висока от номиналната, ако то е свързано с променлива стойност (например цената на златото)?

               II/1.

               В член 7, параграф 2, първа и втора алинея от Директивата за електронните пари изчерпателно ли е определено кои активи следва да се считат за сигурни, нискорискови активи по смисъла на първото изречение от член 7, параграф 1 от Директивата за електронните пари във връзка с член 9, параграф 1, буква а) от Директива 2007/64/ЕO на Европейския парламент и на Съвета от 13 ноември 2007 г. относно платежните услуги във вътрешния пазар („Директива за платежните услуги“)?

               II/2.

               Ако отговорът на въпрос II/1 е отрицателен: Изключва ли член 9, параграф 1, буква а) от Директивата за платежните услуги възможността компетентният орган да определи какво представляват сигурните, (ликвидни) нискорискови активи единствено като част от решението за издаване на разрешение в съответствие с член 10 от Директивата за електронните пари?

               II/3.

               Ако отговорът на въпрос II/2 е отрицателен: Следва ли позоваването на член 9, параграфи 1 и 2 от Директивата за платежните услуги в първото изречение в член 7, параграф 1 от Директивата за електронните пари да се тълкува в смисъла на „сигурни, нискорискови активи“ по смисъла на член 7, параграф 2, първа алинея от Директивата за електронните пари или в смисъла на „сигурни, ликвидни нискорискови активи“?

               II/4.

               В зависимост от отговора на въпрос II/3: Златото сигурен, (ликвиден) нискорисков актив ли е?


title: Дело T-445/16: Решение на Общия съд от 23 февруари 2018 г. — Schniga/CPVO (Gala Schnico) (Сортове растения — Заявка за предоставяне на закрила от Общността на сорта растения Gala Schnico — Техническа проверка — Задължение за мотивиране — Член 75, първо изречение от Регламент (EО) № 2100/94 — Хомогенност — Член 8 от Регламент № 2100/94 — Допълнителна проверка — Член 57, параграф 3 от Регламент № 2100/94 — Равно третиране — Служебно разследване на фактите от CPVO — Член 76 от Регламент № 2100/94)

text:
               9.4.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 123/17

         Решение на Общия съд от 23 февруари 2018 г. — Schniga/CPVO (Gala Schnico)
   (Дело T-445/16) (1)

   ((Сортове растения - Заявка за предоставяне на закрила от Общността на сорта растения Gala Schnico - Техническа проверка - Задължение за мотивиране - Член 75, първо изречение от Регламент (EО) № 2100/94 - Хомогенност - Член 8 от Регламент № 2100/94 - Допълнителна проверка - Член 57, параграф 3 от Регламент № 2100/94 - Равно третиране - Служебно разследване на фактите от CPVO - Член 76 от Регламент № 2100/94))
   (2018/C 123/22)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Schniga GmbH (Болцано, Италия) (представители: G. Würtenberger, и R. Kunze, avocats)

      Ответник: Служба на Общността за сортовете растения (CPVO) (представители: M. Ekvad, F. Mattina и U. Braun-Mlodecka, подпомагани от A. von Mühlendahl и H. Hartwig, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу решение на отделението по жалбите на CPVO от 22 април 2016 г. (преписка A 005/2014) относно заявка за предоставяне на закрила от Общността на сорта растения Gala Schnico

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Schniga GmbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 364, 3.10.2016 г.


title: Дело C-328/16: Решение на Съда (трети състав) от 22 февруари 2018 г. — Европейска комисия/Република Гърция (Неизпълнение на задължения от държава членка — Директива 91/271/ЕИО — Пречистване на градските отпадъчни води — Решение на Съда, установяващо неизпълнение на задължения от държава членка — Неизпълнение — Член 260, параграф 2 ДФЕС — Имуществени санкции — Еднократно платима сума — Периодична имуществена санкция)

text:
               16.4.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 134/5

         Решение на Съда (трети състав) от 22 февруари 2018 г. — Европейска комисия/Република Гърция
   (Дело C-328/16) (1)

   ((Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 91/271/ЕИО - Пречистване на градските отпадъчни води - Решение на Съда, установяващо неизпълнение на задължения от държава членка - Неизпълнение - Член 260, параграф 2 ДФЕС - Имуществени санкции - Еднократно платима сума - Периодична имуществена санкция))
   (2018/C 134/06)
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: G. Zavvos, E. Manhaeve и D. Triantafyllou)

      Ответник: Република Гърция (представител: E. Skandalou)

      Диспозитив

               1)

               Като не е приела всички необходими мерки за изпълнение на решение от 24 юни 2004 г., Комисия/Гърция (C-119/02, непубликувано, EU:C:2004:385), Република Гърция не е изпълнила своите задължения по член 260, параграф 1 ДФЕС.

               2)

               Ако установеното в точка 1 неизпълнение на задължения продължава към деня на постановяването на настоящото решение, Република Гърция се осъжда да плати на Европейската комисия периодична имуществена санкция 3 276 000 EUR за всеки шест месеца, с които е закъсняла да приведе в действие мерките, които са необходими, за да се съобрази с решение от 24 юни 2004 г., Комисия/Гърция (C-119/02, непубликувано, EU:C:2004:385), считано от датата на постановяване на настоящото решение до цялостното изпълнение на решение от 24 юни 2004 г., Комисия/Гърция (C-119/02, непубликувано, EU:C:2004:385), чийто действителен размер трябва да се изчислява в края на всеки шестмесечен период, като общата сума за всеки от тези периоди се намалява с процент, който съответства на съотношението между единиците еквивалент жители, които действително са били приведени в съответствие с решение от 24 юни 2004 г., Комисия/Гърция (C-119/02, непубликувано, EU:C:2004:385) в област Thriasio Pedio в края на съответния период, и единиците еквивалент жители, които не са били приведени в съответствие с решение от 24 юни 2004 г., Комисия/Гърция (C-119/02, непубликувано, EU:C:2004:385) в тази област към деня на произнасяне на настоящото решение.

               3)

               Осъжда Република Гърция да заплати на Европейската комисия еднократно платима сума в размер на 5 милиона евро.

               4)

               Осъжда Република Гърция да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 402, 31.10.2016 г.


title: Дело T-50/18: Жалба, подадена на 30 януари 2018 г. — Tassi/Съд

text:
               16.4.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 134/22

         Жалба, подадена на 30 януари 2018 г. — Tassi/Съд
   (Дело T-50/18)
   (2018/C 134/30)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Smaro Tassi (Берлин, Германия) (представител: E. Kleani, lawyer)

      Ответник: Съд на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на Съда на Европейския съюз от 23 ноември 2017 г. (референтен номер 20173192), с което се отхвърля офертата на жалбоподателя по обявление 2017/S 002-001564 за сключване на договори за превод на гръцки език.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят твърди, че към обжалваното решение не са приложени определени критерии за оценка дали качеството на изпитния превод отговаря на изискванията на процедурата за възлагане на обществената поръчка, нито има приложен някакъв контролен лист или протокол, в който да се обяснява защо представеният изпитен превод не е достигнал изисквания минимум. В това отношение жалбоподателят твърди, че решението не е надлежно мотивирано и че процедурата за подбор не е прозрачна.


title: Дело C-3/18 Р: Определение на председателя на Съда от 1 март 2018 г. — Confédération européenne des associations d'horlogers-réparateurs (CEAHR)/Европейска комисия, LVMH Moët Hennessy-Louis Vuitton SA, Rolex, SA, The Swatch Group SA

text:
               4.6.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 190/21

         Определение на председателя на Съда от 1 март 2018 г. — Confédération européenne des associations d'horlogers-réparateurs (CEAHR)/Европейска комисия, LVMH Moët Hennessy-Louis Vuitton SA, Rolex, SA, The Swatch Group SA
   (Дело C-3/18 Р) (1)

   (2018/C 190/39)
   Език на производството: английски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 104, 19.3.2018 г.


title: Дела T-339/15—T-343/15: Решение на Общия съд от 16 април 2018 г. — Polski Koncern Naftowy Orlen/EUIPO (форма на бензиностанция) (Марка на Европейския съюз — Заявка за триизмерни мерки на Европейския съюз — Форма на бензиностанция — Абсолютно основание за отказ — Отличителен характер — Член 65, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 72, параграф 4 от Регламент (ЕС) 2017/1001) — Актове, с които изцяло са уважени исканията на жалбоподателя — Решение на апелативния състав за връщане на преписката — Задължителна сила на мотивите на решението за връщане — Допустимост — Задължение за мотивиране)

text:
               4.6.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 190/22

         Решение на Общия съд от 16 април 2018 г. — Polski Koncern Naftowy Orlen/EUIPO (форма на бензиностанция)
   (Дела T-339/15—T-343/15) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Заявка за триизмерни мерки на Европейския съюз - Форма на бензиностанция - Абсолютно основание за отказ - Отличителен характер - Член 65, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 72, параграф 4 от Регламент (ЕС) 2017/1001) - Актове, с които изцяло са уважени исканията на жалбоподателя - Решение на апелативния състав за връщане на преписката - Задължителна сила на мотивите на решението за връщане - Допустимост - Задължение за мотивиране))
   (2018/C 190/40)
   Език на производството: полски

      Страни

      Жалбоподател: Polski Koncern Naftowy Orlen SA (Плоцк, Полша) (представители: M. Siciarek, J. Rasiewicz и M. Kaczmarska, адвокати)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: A. Folliard-Monguiral и E. Sliwinska)

      Предмет

   Пет жалби срещу решенията на пети апелативен състав на EUIPO от 2 април 2015 г. (преписки R 2245/2014-5, R 2247/2014-5, R 2248/2014-5, R 2249/2014-5 и R 2250/2014-5) относно заявки за регистрация на триизмерни знаци във формата на бензиностанция като марки на Европейския съюз

      Диспозитив

               1)

               Съединява дела T-339/15—T-343/15 за целите на съдебното решение.

               2)

               Отхвърля жалбите като недопустими за стоките и услугите, които не са част от обичайната гама на стоките и услугите на бензиностанциите (авиационно гориво, нефтен гокс, ксилени и продажба на гориво на едро).

               3)

               Отменя решенията на пети апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 2 април 2015 г. (преписки R 2245/2014-5, R 2247/2014-5, R 2248/2014-5, R 2249/2014-5 и R 2250/2014-5) за обхванатите от заявените марки стоки и услуги, различни от тези, които не са част от обичайната гама на стоките и услугите на бензиностанциите (авиационно гориво, нефтен гокс, ксилени и продажба на гориво на едро).

               4)

               Осъжда EUIPO да понесе направените от нея съдебни разноски и четири пети от разноските на Polski Koncern Naftowy Orlen SA, което съответно следва да понесе една пета от направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 279, 24.8.2015 г.


title: Дело T-462/15: Решение на Общия съд от 19 април 2018 г. — Asia Leader International (Cambodia)/Комисия (Дъмпинг — Внос на велосипеди, изпращани от Камбоджа, Пакистан и Филипините — Разширяване по отношение на този внос на обхвата на окончателното антидъмпингово мито, наложено върху вноса на велосипеди с произход от Китай — Регламент (ЕС) 2015/776 — Заобикаляне — Претоварване — Член 13, параграфи 1 и 2 и член 18, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1225/2009 (понастоящем член 13, параграфи 1 и 2 и член 18, параграф 3 от Регламент (ЕС) 2016/1036)

text:
               4.6.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 190/23

         Решение на Общия съд от 19 април 2018 г. — Asia Leader International (Cambodia)/Комисия
   (Дело T-462/15) (1)

   ((Дъмпинг - Внос на велосипеди, изпращани от Камбоджа, Пакистан и Филипините - Разширяване по отношение на този внос на обхвата на окончателното антидъмпингово мито, наложено върху вноса на велосипеди с произход от Китай - Регламент (ЕС) 2015/776 - Заобикаляне - Претоварване - Член 13, параграфи 1 и 2 и член 18, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1225/2009 (понастоящем член 13, параграфи 1 и 2 и член 18, параграф 3 от Регламент (ЕС) 2016/1036))
   (2018/C 190/41)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Asia Leader International (Cambodia) Co. Ltd (Tai Seng SEZ, Камбоджа) (представители: A. Bochon, avocat, и R. MacLean, solicitor)

      Ответник: Европейска комисия (представители: J.-F. Brakeland, M. França и A. Demeneix)

      Предмет

   Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на член 1, параграфи 1 и 3 от Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/776 на Комисията от 18 май 2015 година за разширяване на обхвата на окончателното антидъмпингово мито, наложено с Регламент (ЕС) № 502/2013 на Съвета върху вноса на велосипеди с произход от Китайската народна република, към вноса на велосипеди, изпращани от Камбоджа, Пакистан и Филипините, независимо дали са декларирани с произход от Камбоджа, Пакистан и Филипините (ОВ L 122, 2015 г., стр. 4 и поправка в OB L 160, 2017 г., стр. 37), в частта му относно жалбоподателя.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Asia Leader International (Cambodia) Co. Ltd да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 320, 28.9.2015 г.


title: Дело T-675/15: Решение на Общия съд от 23 април 2018 г. — Shanxi Taigang Stainless Steel/Комисия (Дъмпинг — Внос на студеновалцувани плоски продукти от неръждаеми стомани с произход от Китай и Тайван — Окончателно антидъмпингово мито — Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/1429 — Член 2, параграф 7, буква a) от Регламент (ЕО) № 1225/2009 [понастоящем член 2, параграф 7, буква a) от Регламент 2016/1036] — Нормална стойност — Избор на подходяща трета страна — Корекции — Член 2, параграф 10, буква k) от Регламент № 1225/2009 [понастоящем член 2, параграф 10, буква к) от Регламент 2016/1036] — Изчисляване на дъмпинговия марж — Корекции — Член 3, параграфи 2, 6 и 7 от Регламент № 1225/2009 [понастоящем член 3, параграфи 2, 6 и 7 от Регламент 2016/1036] — Вреда — Причинно-следствена връзка)

text:
               4.6.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 190/23

         Решение на Общия съд от 23 април 2018 г. — Shanxi Taigang Stainless Steel/Комисия
   (Дело T-675/15) (1)

   ((Дъмпинг - Внос на студеновалцувани плоски продукти от неръждаеми стомани с произход от Китай и Тайван - Окончателно антидъмпингово мито - Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/1429 - Член 2, параграф 7, буква a) от Регламент (ЕО) № 1225/2009 [понастоящем член 2, параграф 7, буква a) от Регламент 2016/1036] - Нормална стойност - Избор на подходяща трета страна - Корекции - Член 2, параграф 10, буква k) от Регламент № 1225/2009 [понастоящем член 2, параграф 10, буква к) от Регламент 2016/1036] - Изчисляване на дъмпинговия марж - Корекции - Член 3, параграфи 2, 6 и 7 от Регламент № 1225/2009 [понастоящем член 3, параграфи 2, 6 и 7 от Регламент 2016/1036] - Вреда - Причинно-следствена връзка))
   (2018/C 190/42)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Shanxi Taigang Stainless Steel Co. Ltd (Taiyuan, Китай) (представители: N. Niejahr, avocat, и F. Carlin, barrister)

      Ответник: Европейска комисия (представители: J.-F. Brakeland и A. Demeneix)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Eurofer, Association Européenne de l’Acier, ASBL (Люксембург, Люксембург) (представители: J. Killick, G. Forwood, barristers, и C. Van Haute, avocat)

      Предмет

   Искане на основание член 263 ДФЕС за частична отмяна на Регламент за изпълнение (UE) 2015/1429 на Комисията от 26 август 2015 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на студеновалцувани плоски продукти от неръждаеми стомани с произход от Китайската народна република и Тайван (OВ 2015, L 224, стp. 10).

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Shanxi Taigang Stainless Steel Co. Ltd понася, наред с направените от него съдебни разноски, тези на Европейската комисия и на Eurofer, Association européenne de l’acier, ASBL.

      (1)  ОВ C 38, 1.2.2016 г.


title: Дело C-196/18: Преюдициално запитване от Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD) (Португалия), постъпило на 19 март 2018 г. — Raúl Vítor Soares de Sousa/Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               4.6.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 190/11

         Преюдициално запитване от Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD) (Португалия), постъпило на 19 март 2018 г. — Raúl Vítor Soares de Sousa/Autoridade Tributária e Aduaneira
   (Дело C-196/18)
   (2018/C 190/14)
   Език на производството: португалски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD)

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Raúl Vítor Soares de Sousa

      Ответник: Autoridade Tributária e Aduaneira

      Преюдициален въпрос

   Допуска ли правото на Съюза, и по-специално член 110 ДФЕС, данъчна разпоредба като член 2, параграф 1, букви a) и b) от Кодекса за единния данък за движение, която предвижда по-тежко облагане за превозни средства от една и съща марка, модел, използвано гориво и възраст на основание, че са били регистрирани в други държави членки?


title: Дело C-309/17: Определение на председателя на Съда от 26 януари 2018 г. (преюдициално запитване, отправено от Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen — Германия) — Stadtwerke Delmenhorst GmbH/Manfred Bleckwehl

text:
               4.6.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 190/19

         Определение на председателя на Съда от 26 януари 2018 г. (преюдициално запитване, отправено от Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen — Германия) — Stadtwerke Delmenhorst GmbH/Manfred Bleckwehl
   (Дело C-309/17) (1)

   (2018/C 190/31)
   Език на производството: немски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 318, 25.9.2017 г.


201805250491897172018/C 200/342512015TC20020180611BG01BGINFO_JUDICIAL20180426282921Дело T-251/15: Решение на Общия съд от 26 април 2018 г. — Espírito Santo Financial (Португалия)/ЕЦБ (Достъп до документи — Решение 2004/258/ЕО — Документи, свързани с решението на ЕЦБ от 1 август 2014 г. относно Banco Espírito Santo SA — Мълчалив отказ за предоставяне на достъп — Изричен отказ за предоставяне на достъп — Частичен отказ за предоставяне на достъп — Изключение, свързано с поверителността на заседанията на органите на ЕЦБ за вземане на решения — Изключение, свързано с финансовата, валутната или икономическата политика на Съюза или на държава членка — Изключение, свързано със стабилността на финансовата система в Съюза или в държава членка — Изключение, свързано със защитата на търговските интереси — Изключение, свързано със становищата за вътрешно ползване — Задължение за мотивиране)
 ---documentbreak--- C2002018BG2810120180426BG0034281292Решение на Общия съд от 26 април 2018 г. — Espírito Santo Financial (Португалия)/ЕЦБ
   (Дело T-251/15) (
         1
      )
   „(Достъп до документи — Решение 2004/258/ЕО — Документи, свързани с решението на ЕЦБ от 1 август 2014 г. относно Banco Espírito Santo SA — Мълчалив отказ за предоставяне на достъп — Изричен отказ за предоставяне на достъп — Частичен отказ за предоставяне на достъп — Изключение, свързано с поверителността на заседанията на органите на ЕЦБ за вземане на решения — Изключение, свързано с финансовата, валутната или икономическата политика на Съюза или на държава членка — Изключение, свързано със стабилността на финансовата система в Съюза или в държава членка — Изключение, свързано със защитата на търговските интереси — Изключение, свързано със становищата за вътрешно ползване — Задължение за мотивиране)“2018/C 200/34Език на производството: английски
      Страни

      Жалбоподател: Espírito Santo Financial (Португалия), SGPS, SA (Лисабон, Португалия) (представители: първоначално R. Oliveira, N. Cunha Barnabé и S. Estima Martins, avocats, впоследствие L. Soares Romão, J. Shearman de Macedo и D. Castanheira Pereira, avocats)

      Ответник: Европейска централна банка (представители: първоначално F. Malfrère и S. Lambrinoc, впоследствие F. Malfrère и T. Filipova, подпомагани от H.-G. Kamann и P. Gey, avocats)

      Предмет

   Искане на основание на член 263 ДФЕС за отмяна, от една страна, на решението на ЕЦБ от 1 април 2015 г., с което се отказва частично достъпът до определени документи, свързани с решението на ЕЦБ от 1 август 2014 г. относно Banco Espírito Santo SA, и от друга страна, с мълчаливия отказ за достъп до посочените документи

      Диспозитив

            1)

            Отменя решението на Европейската централна банка (ЕЦБ) от 1 април 2015 г., с което се отказва частично достъпът до определени документи, свързани с решението на ЕЦБ от 1 август 2014 г. относно Banco Espírito Santo SA в частта, в която ЕЦБ отказва достъпа до размера на кредита, включен в извадките от протокола, в който е отбелязано решението на Управителния съвет на ЕЦБ от 28 юли 2014 г., както и с информацията, заличена в предложенията на Изпълнителния съвет на ЕЦБ от 28 юли и 1 август 2014 г.

            2)

            Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

            3)

            Espírito Santo Financial (Portugal), SGPS, SA и ЕЦБ понасят направените от тях съдебни разноски.

      (
         1
      )	ОВ C 245, 27.7.2015 г.


201806080141931202018/C 221/442782018TC22120180625BG01BGINFO_JUDICIAL20180504373711Дело T-278/18: Жалба, подадена на 4 май 2018 г. — Nemius Group/EUIPO (DENTALDISK)
 ---documentbreak--- C2212018BG3710120180504BG0044371371Жалба, подадена на 4 май 2018 г. — Nemius Group/EUIPO (DENTALDISK)
   (Дело T-278/18)2018/C 221/44Език на производството: немски
      Страни

      Жалбоподател: Nemius Group GmbH (Обертсхаузен, Германия) (представител: C. Bildhäuser, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Данни за производството пред EUIPO

      Спорна марка: марка на Европейския съюз „DENTALDISK“ — заявка за регистрация № 15 804 024

      Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 30 януари 2018 г. по преписка R 741/2017-5

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

            —

            да отмени обжалваното решение, в частта му, с която Службата отхвърля заявката за регистрация по клас 10 и клас 35, за които заявката също следва да бъде публикувана,

            —

            да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

            —

            Нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) във връзка с член 7, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-203/18 R: Определение на председателя на Общия съд от 3 май 2018 г. — VQ/ЕЦБ (Обезпечително производство — Икономическа и парична политика — Пруденциален надзор над кредитните институции — Задачи, възложени на ЕЦБ с Регламент (ЕС) №°1024/2013 — Правомощия на ЕЦБ — Специфични правомощия за надзор — Административни санкции — Публикуване — Молба за спиране на изпълнението — Липса на неотложност)

text:
201806080361931242018/C 221/332032018TC22120180625BG01BGINFO_JUDICIAL20180503272711Дело T-203/18 R: Определение на председателя на Общия съд от 3 май 2018 г. — VQ/ЕЦБ (Обезпечително производство — Икономическа и парична политика — Пруденциален надзор над кредитните институции — Задачи, възложени на ЕЦБ с Регламент (ЕС) №o1024/2013 — Правомощия на ЕЦБ — Специфични правомощия за надзор — Административни санкции — Публикуване — Молба за спиране на изпълнението — Липса на неотложност)
 ---documentbreak--- C2212018BG2710120180503BG0033271271Определение на председателя на Общия съд от 3 май 2018 г. — VQ/ЕЦБ
   (Дело T-203/18 R)
   „(Обезпечително производство — Икономическа и парична политика — Пруденциален надзор над кредитните институции — Задачи, възложени на ЕЦБ с Регламент (ЕС) №o1024/2013 — Правомощия на ЕЦБ — Специфични правомощия за надзор — Административни санкции — Публикуване — Молба за спиране на изпълнението — Липса на неотложност)“2018/C 221/33Език на производството: английски
      Страни

      Жалбоподател: VQ (представител: G. Cahill, avocat)

      Ответник: Европейска централна банка (ЕЦБ) (представители: E. Koupepidou, E. Yoo и M. Puidokas)

      Предмет

   Молба на основание на членове 278 ДФЕС и 279 ДФЕС за спиране на изпълнението на решение ECB-SSM-2018-ESSAB-4, SNC-2016-0026 на Управителния съвет на ЕЦБ от 14 март 2018 г. относно имуществена санкция и нейното публикуване на интернет страницата на ЕЦБ

      Диспозитив

            1)

            Отхвърля молбата за допускане на обезпечителна мярка.

            2)

            Не се произнася по съдебните разноски.


201806080521931352018/C 221/051732018CJC22120180625BG01BGINFO_JUDICIAL201803065511Дело C-173/18: Преюдициално запитване от Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Унгария), постъпило на 6 март 2018 г. — FS/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
 ---documentbreak--- C2212018BG510120180306BG00055151Преюдициално запитване от Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Унгария), постъпило на 6 март 2018 г. — FS/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
   (Дело C-173/18)2018/C 221/05Език на производството: унгарски
      Запитваща юрисдикция

   Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: FS

      Ответник: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

      Преюдициален въпрос

   Трябва ли правото на Съюза да се тълкува в смисъл, че данъчният орган не може да изключи, в рамките на последващ данъчен контрол, възможността данъчнозадължените лица да изберат освобождаването от ДДС, предвидено за малките предприятия?


201806080331931372018/C 221/351862018TC22120180625BG01BGINFO_JUDICIAL20180314282921Дело T-186/18: Жалба, подадена на 14 март 2018 г. — Abaco Energy и др./Комисия
 ---documentbreak--- C2212018BG2810120180314BG0035281292Жалба, подадена на 14 март 2018 г. — Abaco Energy и др./Комисия
   (Дело T-186/18)2018/C 221/35Език на производството: английски
      Страни

      Жалбоподатели: Abaco Energy, SA (Мадрид, Испания) и 1600 други (представители: P. Holtrop, P. Kuypers и M. de Wit, lawyers)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

            —

            да отмени Решение на Европейската комисия C(2017) 7384 окончателен от 10 ноември 2017 г. по делото за държавна помощ SA.40348 (2015/NN) — Испания — подпомагане на производството на електроенергия от възобновяеми енергийни източници, чрез когенерация и от отпадъци (
                  1
               );

            —

            да разпореди на Комисията да изготви отделни оценки на предходния и настоящия режим в съответствие с правото на ЕС;

            —

            да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат шест основания.

            1.

            Първото основание — Комисията не изпълнила задължението си да положи дължимата грижа.

                     —

                     Комисията трябва да изпълнява компетентно задълженията си по Договорите. Тя е разполагала с възможността, информацията и необходимите ресурси, за да оцени предходния режим в рамките на своята оценка за целите на решението, съгласно законовите изисквания. В нарушение на наложените ѝ с Договорите стандарти, Комисията не изпълнила своето задължение, когато не извършила независима оценка на предходния режим.

            2.

            Второто основание — явна фактическа грешка.

                     —

                     Комисията допуснала явна фактическа грешка, когато констатирала, че предходният режим е погълнат от настоящия. Явно е, че няма такова поглъщане и че през целия съответен период са съществували два напълно отделни режима, за всеки от които е трябвало да бъде изготвена отделна оценка за съответствие с правилата за държавните помощи.

            3.

            Третото основание — явна грешка при прилагане на правото.

                     —

                     Комисията не приложила приетите от самата нея и обвързващи я насоки, с което нарушила правото на ЕС. Освен това тя Комисията счела, че след като предходният режим е погълнат от настоящия, оценка на предходния режим не е необходима. Според жалбоподателите с тази си позиция Комисията нарушила правото на ЕС.

            4.

            Четвъртото основание — непълнота на мотивите.

                     —

                     Комисията не мотивирала своето решение в достатъчна степен, така че да позволи на жалбоподателите да узнаят на какво основание го е приела. От решението не става ясно (i) защо Комисията е приела, че настоящият режим поглъща предходния и (ii) причината, поради която вследствие на поглъщането на един режим от друг отпада необходимостта от оценка на първия за съответствие с правилата за държавните помощи. Тези два въпроса са ключови и са довели до приетото от Комисията решение. По този начин жалбоподателите били лишени от основното си право да получат решение, от което могат да разберат как и защо Комисията е стигнала до изводите в него.

            5.

            Петото основание — злоупотреба с власт и нарушение на Хартата на основните права на Европейския съюз.

                     —

                     Съгласно член 41, параграф 1 от Хартата на основните права на Европейския съюз Комисията е длъжна да разглежда въпросите в решението, засягащи жалбоподателите, безпристрастно и справедливо. Тя не изпълнила това задължение, тъй като неправилно поставила интересите на Комисията и на Испания над тези на жалбоподателите.

            6.

            Шестото основание — нарушение на принципа на пропорционалност

                     —

                     Комисията пренебрегнала интересите на жалбоподателите, когато не извършила независима оценка на предходния режим, с което нарушила принципа на пропорционалност.

      (
         1
      )	ОВ C 442, 2017 г., стр. 1.


201806080411931432018/C 221/142752018CJC22120180625BG01BGINFO_JUDICIAL20180423121321Дело C-275/18: Преюдициално запитване от Nejvyšší správní soud (Чешка република), постъпило на 23 април 2018 г. — Milan Vinš/Odvolací finanční ředitelství
 ---documentbreak--- C2212018BG1210120180423BG0014121132Преюдициално запитване от Nejvyšší správní soud (Чешка република), постъпило на 23 април 2018 г. — Milan Vinš/Odvolací finanční ředitelství
   (Дело C-275/18)2018/C 221/14Език на производството: чешки
      Запитваща юрисдикция

   Nejvyšší správní soud

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Milan Vinš

      Ответник: Odvolací finanční ředitelství

      Преюдициални въпроси

            1)

            Допустимо ли е правото на освобождаване от данъка върху добавената стойност при износ на стоки (член 146 от Директива 2006/112/EО (
                  1
               ) на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (наричана по-нататък „Директивата“) да е обвързано от условието стоките първо да бъдат поставени под определен митнически режим (§ 66 Zákona č. 235/2004 Sb., o dani z přidané hodnoty) (член 66 от Закон № 235/2004 относно данъка върху добавената стойност)?

            2)

            Такава национална правна уредба достатъчно обоснована ли е съгласно член 131 от Директивата като условие за целите на предотвратяването на данъчни измами, избягване на данъци или злоупотреба?

      (
         1
      )	ОВ L 347, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7 и поправки в ОВ L 74, 2011 г., стр. 3, OB L 249, 2012 г., стр. 15 и OB L 323, 2015 г., стр. 31.


201806080501931642018/C 221/061832018CJC22120180625BG01BGINFO_JUDICIAL201803095622Дело C-183/18: Преюдициално запитване от Sąd Rejonowy Gdańsk–Południe w Gdańsku (Полша), постъпило на 9 март 2018 г. — Centraal Justitieel Incassobureau, Ministerie van Veiligheid en Justitie (CJIB)/Bank BGŻ BNP Paribas S.A. w Gdańsku
 ---documentbreak--- C2212018BG520120180309BG00065262Преюдициално запитване от Sąd Rejonowy Gdańsk–Południe w Gdańsku (Полша), постъпило на 9 март 2018 г. — Centraal Justitieel Incassobureau, Ministerie van Veiligheid en Justitie (CJIB)/Bank BGŻ BNP Paribas S.A. w Gdańsku
   (Дело C-183/18)2018/C 221/06Език на производството: полски
      Запитваща юрисдикция

   Sąd Rejonowy Gdańsk-Południe w Gdańsku (Районен съд Гданск Юг, Гданск) (Полша)

      Страни в главното производство

      Вносител: Centraal Justitieel Incassobureau, Ministerie van Veiligheid en Justitie (CJIB)

      Друга страна в производството: Bank BGŻ BNP Paribas S.A. в Гданск

      Преюдициални въпроси

            1)

            Трябва ли разпоредбите на член 1, буква а), член 9, параграф 3 и член 20, параграф 1 и параграф 2, буква б) от Рамково решение 2005/214/ПВР на Съвета относно прилагането на принципа за взаимно признаване на финансови санкции (
                  1
               ), да се тълкуват в смисъл, че предаденото за изпълнение решение, с което е наложена финансова санкция на юридическо лице, трябва да бъде изпълнено в изпълняващата държава, въпреки че националните разпоредби, с които е транспонирано рамковото решение, не предвиждат възможност за изпълнение на решения, налагащи такава санкция на юридическо лице?

            2)

            При утвърдителен отговор на първия въпрос, трябва ли понятието „юридическо лице“, използвано в разпоредбите на член 1, буква а) и член 9, параграф 3 от Рамково решение 2005/214/ПВР на Съвета, да се тълкува в съответствие с:

                     а)

                     правните разпоредби на решаващата държава (член 1, буква в);

                     б)

                     правните разпоредби на изпълняващата държава (член 1, буква г);

                     в)

                     като автономно понятие на правото на Съюза,

               и съответно обхваща ли това понятие и клона на юридическо лице, въпреки че в изпълняващата държава клонът на юридическо лице не притежава самостоятелна правосубектност?

      (
         1
      )	ОВ L 76, 2005 г., стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 7, стр. 150.