title: Дело T-407/18: Решение на Общия съд от 7 май 2019 г. — WP/EUIPO (Публична служба — Срочно наети служители — Срочен договор — Решение за неподновяване — Явна грешка в преценката — Задължение за полагане на грижа — Равно третиране — Правило за съответствие между жалбата по съдебен ред и жалбата по административен ред)

text:
               24.6.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/33

      Решение на Общия съд от 7 май 2019 г. — WP/EUIPO
      (Дело T-407/18) (1)

      (Публична служба - Срочно наети служители - Срочен договор - Решение за неподновяване - Явна грешка в преценката - Задължение за полагане на грижа - Равно третиране - Правило за съответствие между жалбата по съдебен ред и жалбата по административен ред)
      (2019/C 213/33)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: WP (представител: H. Tettenborn, адвокат)

         Ответник: Европейска служба за интелектуална собственост (представители: A. Lukošiūtė и K. Tóth)

         Предмет

      Искане на основание член 270 ДФЕС за отмяната на решението на EUIPO от 6 октомври 2017 г., с което се отказва второ подновяване на договора на жалбоподателя в качеството на срочно нает служител

         Диспозитив

                  1)

                     Отхвърля жалбата.

                  2)

                     Осъжда WP да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 319, 10.9.2018 г.


title: Дело T-381/18: Определение на Общия съд от 29 април 2019 г. — Engel/EUIPO — F. Engel (ENGEL) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Оттегляне на възражението — Липса на основание за произнасяне)

text:
               24.6.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/36

      Определение на Общия съд от 29 април 2019 г. — Engel/EUIPO — F. Engel (ENGEL)
      (Дело T-381/18) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Оттегляне на възражението - Липса на основание за произнасяне)
      (2019/C 213/37)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Engel GmbH (Пфулинген, Германия) (представител: C. Pfitzer, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: D. Gája и H. O’Neill)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: F. Engel K/S (Хадерслев, Дания) (представител: L. Elmgaard Sørensen, адвокат)

         Предмет

      Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 26 март 2018 г. (преписка R 1423/2017-2), постановено в производство по възражение със страни F. Engel иt Engel.

         Диспозитив

                  1)

                     Липсва основание за произнасяне по жалбата.

                  2)

                     Осъжда Engel GmbH и F. Engel K/S да заплатят направените от тях съдебни разноски, а Engel GmbH — да понесе съдебните разноски на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO).

         (1)  ОВ C 276, 6.8.2018 г.


title: Дело T-495/18: Определение на Общия съд от 29 април 2019 г. — Dermatest/EUIPO (DERMATEST) (Марка на Европейския съюз — Заявка за словна марка на Европейския съюз „DERMATEST“ — Отказ на регистрация — Оттегляне на заявката за регистрация — Липса на основание за произнасяне по същество)

text:
               24.6.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/37

      Определение на Общия съд от 29 април 2019 г. — Dermatest/EUIPO (DERMATEST)
      (Дело T-495/18) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Заявка за словна марка на Европейския съюз „DERMATEST“ - Отказ на регистрация - Оттегляне на заявката за регистрация - Липса на основание за произнасяне по същество)
      (2019/C 213/38)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Dermatest Gesellschaft für allergologische Forschung u. Vertrieb von Körperpflegemitteln mbH (Мюнстър, Германия) (представители: J. Bühling и D. Graetsch, avocats)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: W. Schramek, D. Hanf и D. Walicka)

         Предмет

      Жалба срещу решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 12 юни 2018 г. (преписка R 426/2018-4) относно заявка за регистрация на словния знак DERMATEST като марка на Европейския съюз

         Диспозитив

                  1)

                     Липсва основание за произнасяне по същество.

                  2)

                     Осъжда Dermatest Gesellschaft für allergologische Forschung u. Vertrieb von Körperpflegemitteln mbH да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 352, 1.10. 2018г.


title: Дело T-530/18: Определение на Общия съд от 30 април 2019 г. — Румъния/Комисия (Жалба за отмяна — ЕФГЗ и ЕЗФРСР — Решение за изпълнение на Комисията — Уведомяване на адресата — Публикуване на решението в Официален вестник на Европейския съюз — Срок за обжалване — Начален момент — Просрочие — Недопустимост)

text:
               24.6.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/37

      Определение на Общия съд от 30 април 2019 г. — Румъния/Комисия
      (Дело T-530/18) (1)

      (Жалба за отмяна - ЕФГЗ и ЕЗФРСР - Решение за изпълнение на Комисията - Уведомяване на адресата - Публикуване на решението в Официален вестник на Европейския съюз - Срок за обжалване - Начален момент - Просрочие - Недопустимост)
      (2019/C 213/39)
      Език на производството: румънски

         Страни

         Жалбоподател: Румъния (представители: C.-R. Canțăr, E. Gane, C.-M. Florescu и O.-C. Ichim)

         Ответник: Европейска комисия (представители: J Aquilina и L. Radu Bouyon)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за частична отмяната на Решение за изпълнение (ЕС) 2018/873 на Комисията от 13 юни 2018 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки по линия на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (ОВ L 152, 2018 г., стр. 29), в частта, в която се изключват някои разходи, направени от Румъния

         Диспозитив

                  1)

                     Отхвърля жалбата като недопустима.

                  2)

                     Осъжда Румъния да понесе, наред с направените от нея съдебни разноски, и тези на Европейската комисия.

         (1)  ОВ C 408, 12.11.2018 г.


title: Дело T-145/19 R: Определение на председателя на Общия съд от 2 май 2019 г. — Jap Energéticas y Medioambientales/Комисия (Обезпечително производство — Околна среда — Финансов инструмент за околна среда (LIFE) - Проект LIFE 11 ENV/ES/000593-H2AL RECYCLING — Възстановяване на платените суми — молба за спиране на изпълнението — Липса на неотложност)

text:
               24.6.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/38

      Определение на председателя на Общия съд от 2 май 2019 г. — Jap Energéticas y Medioambientales/Комисия
      (Дело T-145/19 R)
      (Обезпечително производство - Околна среда - Финансов инструмент за околна среда (LIFE) - Проект LIFE 11 ENV/ES/000593-H2AL RECYCLING - Възстановяване на платените суми - молба за спиране на изпълнението - Липса на неотложност)
      (2019/C 213/40)
      Език на производството: испански

         Страни

         Жалбоподател: Jap Energéticas y Medioambientales, SL (Валенсия, Испания) (представител: G. Alabau Zabal, адвокат)

         Ответник: Европейска комисия (представители: J. Estrada de Solà и S. Izquierdo Pérez)

         Предмет

      Молба на основание членове 278 и 279 ДФЕС за спиране на изпълнението на решение BUDG/DGA 1/C4/CB/3241812545 на Комисията от 14 януари 2019 г. за възстановяване от жалбоподателя на сумата от 82 750,96 EUR заедно с лихви за забава

         Диспозитив

                  1)

                     Отхвърля молбата.

                  2)

                     Не се произнася по разноските.


title: Дело T-114/19: Жалба, подадена на 20 февруари 2019 г. — Pavel/EUIPO — bugatti (B)

text:
               24.6.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/39

      Жалба, подадена на 20 февруари 2019 г. — Pavel/EUIPO — bugatti (B)
      (Дело T-114/19)
      (2019/C 213/41)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Dan-Gabriel Pavel (Орадеа, Румъния) (представител: E. Nedelcu, lawyer)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: bugatti GmbH (Херфорд, Германия)

         Данни за производството пред EUIPO

         Притежател на спорната марка: жалбоподателят пред апелативния състав

         Спорна марка: заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „B“ — марка на Европейския съюз № 13 545 181

         Производство пред EUIPO: производство по отмяна

         Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 14 декември 2018 г. по свързани преписки R 49/2018-1 и R 85/2018-1

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение и да потвърди валидността на регистрацията на марка EUTM-013545181 от 5 май 2016 г. за всички стоки и услуги,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

         Изложени основания

                  —

                  Неприложимост на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета,

                  —

                  Липса на доказателства за нарушение на обществения интерес.


title: Дело T-190/19: Иск, предявен на 4 април 2019 г. — BF/Комисия

text:
               24.6.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/40

      Иск, предявен на 4 април 2019 г. — BF/Комисия
      (Дело T-190/19)
      (2019/C 213/42)
      Език на производството: немски

         Страни

         Ищец: BF (представители: S. Gesterkamp, Rechtsanwalt и C. König, Professor)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Ищецът моли Общия съд:

                  —

                  да приеме за установено, че от 18 декември 2018 г. — датата на електронно връчване на второто официално уведомително писмо на ищеца — поради бездействие ответникът не е изпълнил задължението си да постанови по отношение на ищеца, в качеството му на жалбоподател в административното производство, решение за приключване на предварителната проверка в процедура относно държавни помощи SA.48706 (RVV Rostocker Versorgungs- und Verkehrs-Holding GmbH и Nordwasser GmbH), което трябва да бъде изпратено, а именно или решение за започване на официалната процедура за разследване, или решение за незапочване,

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски, както и

                  —

                  като привременна мярка и при условията на евентуалност, в случай на преустановяване от страна на ответника на бездействието след момента на предявяване на иска, да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Ищецът излага следните основания в подкрепа на иска.
      Ищецът твърди на първо място, че условията за предявяване на иск за установяване на неправомерно бездействие са изпълнени, тъй като по-специално с оглед на обстановката към момента на връчване на второто официално уведомително писмо можело да бъде постановено решение за приключване на предварителната проверка съгласно член 4 от Регламент (ЕС) 2015/1589 (1).
      На следващо място ищецът се оплаква, че в административното си писмо от 17 декември 2018 г. ответникът просто нормативно изтъкнал правен монопол в полза на определеното въз основа на сделка на вътрешно равнище („in-house“) дружество Nordwasser GmbH, а това можело да изключи наличието на нарушение на конкуренцията по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС, без в тази насока да бъдат адресирани фактически въпроси, като например относно поставянето в по-благоприятно положение.
      Ищецът също така твърди, че с изложената в жалбата си в административното производство информация още на ранен процесуален етап е оспорил, че е налице правен монопол, обоснован от гледна точка на правото на Съюза. Във всеки случай ответникът следвало да изложи становището си, изхождайки от съществуващата фактическа обстановка, от чисто правна гледна точка и следователно най-късно към декември 2018 г. трябвало поне да постанови обжалваемо решение за незапочване съгласно член 4, параграф 2 от Регламент (ЕС) 2015/1589.

         (1)  Регламент (ЕС) 2015/1589 на Съвета от 13 юли 2015 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 108 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ОВ L 248, 24.9.2015 г., стр. 9).


title: Дело T-198/19: Жалба, подадена на 4 април 2019 г. — BA/Комисия

text:
               24.6.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/42

      Жалба, подадена на 4 април 2019 г. — BA/Комисия
      (Дело T-198/19)
      (2019/C 213/44)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: BA (представители: F. Wagner и N. Voß, Rechtsanwälte)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени Решение SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) от 28 май 2018 година нотифицирано под номер C(2018) (ОВ L 14, 2019 г., стр. 1) за годините 2012 и 2013,

                  —

                  при условията на евентуалност да отмени Решение SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) от 28 май 2018 г. нотифицирано под номер C(2018) за годините 2012 и 2013 по отношение на жалбоподателя,

                  —

                  също при условията на евентуалност да отмени Решение SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) от 28 май 2018 година нотифицирано под номер C(2018) , в частта, в която постановява за потребители на базова електроенергия с минимум 7 000 часа годишно пълно използване възстановяване от над 20 %, за потребители на базова електроенергия с минимум 7 500 часа годишно пълно използване възстановяване от над 15 % и за потребители на базова електроенергия с минимум 8 000 часа годишно пълно използване възстановяване от над 10 % от публикуваните такси за мрежата,

                  —

                  при условията на евентуалност спрямо предходното да отмени Решение SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) от 28 май 2018 година нотифицирано под номер C(2018) по отношение на жалбоподателя, в частта, в която постановява за потребители на базова електроенергия с минимум 7 000 часа годишно пълно използване възстановяване от над 20 % от публикуваните такси за мрежата, и

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски, включително разноските за адвокат и пътните разходи.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага следните основания:

                  1.

                  Неправилно е прието наличие на държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС
                  С първото основание се твърди, че при проверката на разглежданото освобождаване от такси за мрежата ответникът е допуснал грешка при прилагане на правото приемайки, че е налице използване на държавни ресурси.
                  Освен това при проверката на условието „селективност“ референтната система е определена неправилно и непълно.
                  В допълнение се твърди, че поради непълното определяне на референтната система ответникът е нарушил задължението си за мотивиране съгласно член 296, втора алинея ДФЕС.

                  2.

                  Нарушение на принципа на равно третиране
                  С второто основание се твърди, че с решението на ответника се определят само задължения за плащане за минал период на потребителите на електроенергия от електроцентрали, които през годините 2012 и 2013 са били изцяло освободени от такси за мрежата. По този начин тези потребители на електроенергия от електроцентрали се третират по различен начин и необосновано се поставят в по-неблагоприятно положение спрямо потребителите на електроенергия от електроцентрали, които за същия период са се ползвали от фиксирани намаления на таксите за мрежата и за които не са определени задължения за плащане за минал период.
                  Освен това се твърди, че във връзка с различното третиране ответникът е нарушил задължението си за мотивиране съгласно член 263, втора алинея ДФЕС и член 41, параграф 2, буква в) от Хартата на основните права на Европейския съюз. Различното третиране нарушавало и забраната на дискриминацията съгласно член 32, параграф 1 от Директива 2009/72/ЕО (1).

                  3.

                  Нарушение на принципа на защита на оправданите правни очаквания
                  С третото основание се твърди, че въз основа на индивидуални за случая обстоятелства жалбоподателят е могъл да има оправдано правно очакване да продължи да ползва специалните такси за мрежата, които са му били предоставени.

         (1)  Директива на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 година относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия и за отмяна на Директива 2003/54/ЕО (ОВ L 211, 2009 г., стр. 55).


title: Дело T-200/19: Жалба, подадена на 5 април 2019 г. — BB/Комисия

text:
               24.6.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/44

      Жалба, подадена на 5 април 2019 г. — BB/Комисия
      (Дело T-200/19)
      (2019/C 213/45)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: BB (представители: F. Wagner и N. Voß, Rechtsanwälte)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени Решение SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) от 28 май 2018 година нотифицирано под номер C(2018) (ОВ L 14, 2019 г., стр. 1) за годините 2012 и 2013,

                  —

                  при условията на евентуалност да отмени Решение SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) от 28 май 2018 г. нотифицирано под номер C(2018) за годините 2012 и 2013 по отношение на жалбоподателя,

                  —

                  също при условията на евентуалност да отмени Решение SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) от 28 май 2018 година нотифицирано под номер C(2018) , в частта, в която постановява за потребители на базова електроенергия с минимум 7 000 часа годишно пълно използване възстановяване от над 20 %, за потребители на базова електроенергия с минимум 7 500 часа годишно пълно използване възстановяване от над 15 % и за потребители на базова електроенергия с минимум 8 000 часа годишно пълно използване възстановяване от над 10 % от публикуваните такси за мрежата,

                  —

                  при условията на евентуалност спрямо предходното да отмени Решение SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) от 28 май 2018 година нотифицирано под номер C(2018) по отношение на жалбоподателя, в частта, в която постановява за потребители на базова електроенергия с минимум 7 000 часа годишно пълно използване възстановяване от над 20 % от публикуваните такси за мрежата, и

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски, включително разноските за адвокат и пътните разходи.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага следните основания:

                  1.

                  Неправилно е прието наличие на държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС
                  С първото основание се твърди, че при проверката на разглежданото освобождаване от такси за мрежата ответникът е допуснал грешка при прилагане на правото приемайки, че е налице използване на държавни ресурси.
                  Освен това при проверката на условието „селективност“ референтната система е определена неправилно и непълно.
                  В допълнение се твърди, че поради непълното определяне на референтната система ответникът е нарушил задължението си за мотивиране съгласно член 296, втора алинея ДФЕС.

                  2.

                  Нарушение на принципа на равно третиране
                  С второто основание се твърди, че с решението на ответника се определят само задължения за допълнителни плащания на потребителите на базова електроенергия, които през годините 2012 и 2013 са били изцяло освободени от такси за мрежата. По този начин тези потребители на базова електроенергия се третират по различен начин и необосновано се поставят в по-неблагоприятно положение спрямо потребители на базова електроенергия, които за същия период са се ползвали от фиксирани намаления на таксите за мрежата и за които не са определени задължения за допълнителни плащания.
                  Освен това се твърди, че във връзка с различното третиране ответникът е нарушил задължението си за мотивиране съгласно член 263, втора алинея ДФЕС и член 41, параграф 2, буква в) от Хартата на основните права на Европейския съюз. Различното третиране нарушавало и забраната на дискриминацията съгласно член 32, параграф 1 от Директива 2009/72/ЕО (1).

                  3.

                  Нарушение на принципа на защита на оправданите правни очаквания
                  С третото основание се твърди, че въз основа на индивидуални за случая обстоятелства жалбоподателят е могъл да има оправдано правно очакване да продължи да ползва специалните такси за мрежата, които са му били предоставени.

         (1)  Директива на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 година относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия и за отмяна на Директива 2003/54/ЕО (ОВ L 211, 2009 г., стр. 55).


title: Дело T-201/19: Жалба, подадена на 5 април 2019 г. — BC/Комисия

text:
               24.6.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/45

      Жалба, подадена на 5 април 2019 г. — BC/Комисия
      (Дело T-201/19)
      (2019/C 213/46)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: BC (представители: F. Wagner и N. Voß, Rechtsanwälte)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени Решение SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) от 28 май 2018 година нотифицирано под номер C(2018) (ОВ L 14, 2019 г., стр. 1) за годините 2012 и 2013,

                  —

                  при условията на евентуалност да отмени Решение SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) от 28 май 2018 г. нотифицирано под номер C(2018) за годините 2012 и 2013 по отношение на жалбоподателя,

                  —

                  също при условията на евентуалност да отмени Решение SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) от 28 май 2018 година нотифицирано под номер C(2018) , в частта, в която постановява за потребители на базова електроенергия с минимум 7 000 часа годишно пълно използване възстановяване от над 20 %, за потребители на базова електроенергия с минимум 7 500 часа годишно пълно използване възстановяване от над 15 % и за потребители на базова електроенергия с минимум 8 000 часа годишно пълно използване възстановяване от над 10 % от публикуваните такси за мрежата,

                  —

                  при условията на евентуалност спрямо предходното да отмени Решение SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) от 28 май 2018 година нотифицирано под номер C(2018) по отношение на жалбоподателя, в частта, в която постановява за потребители на базова електроенергия с минимум 7 000 часа годишно пълно използване възстановяване от над 20 % от публикуваните такси за мрежата, и

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски, включително разноските за адвокат и пътните разходи.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага следните основания:

                  1.

                  Неправилно е прието наличие на държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС
                  С първото основание се твърди, че при проверката на разглежданото освобождаване от такси за мрежата ответникът е допуснал грешка при прилагане на правото приемайки, че е налице използване на държавни ресурси.
                  Освен това при проверката на условието „селективност“ референтната система е определена неправилно и непълно.
                  В допълнение се твърди, че поради непълното определяне на референтната система ответникът е нарушил задължението си за мотивиране съгласно член 296, втора алинея ДФЕС.

                  2.

                  Нарушение на принципа на равно третиране
                  С второто основание се твърди, че с решението на ответника се определят само задължения за допълнителни плащания на потребителите на базова електроенергия, които през годините 2012 и 2013 са били изцяло освободени от такси за мрежата. По този начин тези потребители на базова електроенергия се третират по различен начин и необосновано се поставят в по-неблагоприятно положение спрямо потребители на базова електроенергия, които за същия период са се ползвали от фиксирани намаления на таксите за мрежата и за които не са определени задължения за допълнителни плащания.
                  Освен това се твърди, че във връзка с различното третиране ответникът е нарушил задължението си за мотивиране съгласно член 263, втора алинея ДФЕС и член 41, параграф 2, буква в) от Хартата на основните права на Европейския съюз. Различното третиране нарушавало и забраната на дискриминацията съгласно член 32, параграф 1 от Директива 2009/72/ЕО (1).

                  3.

                  Нарушение на принципа на защита на оправданите правни очаквания
                  С третото основание се твърди, че въз основа на индивидуални за случая обстоятелства жалбоподателят е могъл да има оправдано правно очакване да продължи да ползва специалните такси за мрежата, които са му били предоставени.

         (1)  Директива на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 година относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия и за отмяна на Директива 2003/54/ЕО (ОВ L 211, 2009 г., стр. 55).


title: Дело T-210/19: Жалба, подадена на 5 април 2019 г. — Società Agricola Tenuta di Rimale и др./Комисия

text:
               24.6.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/48

      Жалба, подадена на 5 април 2019 г. — Società Agricola Tenuta di Rimale и др./Комисия
      (Дело T-210/19)
      (2019/C 213/48)
      Език на производството: италиански

         Страни

         Жалбоподатели: Società Agricola Tenuta di Rimale Ss (Fidenza, Италия) и други 9 жалбоподатели (представители: M. Libertini, A. Scognamiglio и M. Spolidoro, avvocati)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателите искат Общият съд да отмени обжалваната записка на ответника и твърдят, че се налага преразглеждане на подадената жалба. Преразглеждането трябва да се осъществи на основата на различно и по-правилно тълкуване на член 150 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 година за установяване на обща организация на пазарите на селскостопански продукти (1),и на по-задълбочено разследване, което ще разкрие несъстоятелността и неправилността на изложените от Consorzio, за да потвърди sine die една дискриминационна и необоснован правна уредба на офертата за мляко за производство на сиренето със защитено наименование за произход Parmigiano Reggiano.

         Основания и основни доводи

      Настоящата жалба е срещу записка на Европейската комисия — Генерална дирекция „Земеделие и развитие на селските райони“ — от 6 февруари 2019 г., която решила да архивира жалбата подадена на 5 февруари 2018 г. от жалбоподателите, с която оспорват законосъобразността на Декрет на министъра на земеделието, храните и горите от 15 декември 2016 г., № , за одобряване на Плана за регламентиране на предлагането на сирене Parmigiano-Reggiano за тригодишния период 2017—2019, както и на Декрет на същия министър от 19 септември 2017 г., № , с който е одобрен Планът за регламентиране на предлагането на сирене Parmigiano-Reggiano за тригодишния период 2017—2019.
      Жалбоподателите изтъкват три основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: неправилно тълкуване на член 150 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, в частта относно доказването на квалифицираното мнозинство на производителите, интересуващи се предложението за регулиране на предлагането.

                  2.

                  Второ основание: неправилно тълкуване на член 150 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, в частта относно необходимостта от установяване на материалноправните условия за равновесието на пазара за приемането на временни мерки за регулиране на предлагането и свързаното с това подходящо мотивиране.

                  3.

                  Трето основание: неправилно тълкуване на член 150 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, в частта относно забраната на планове за регулиране на предлагането с дискриминационно съдържание.

         (1)  ОВ L 347, 2013 г., стр. 671.


title: Дело T-231/19: Жалба, подадена на 8 април 2019 г. — Klöckner Pentaplast/Комисия

text:
               24.6.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/49

      Жалба, подадена на 8 април 2019 г. — Klöckner Pentaplast/Комисия
      (Дело T-231/19)
      (2019/C 213/49)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Klöckner Pentaplast GmbH (Хайлигенрот, Германия) (представители: N. Voß и D. Fouquet, Rechtsanwältinnen)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени Решение SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) от 28 май 2018 година нотифицирано под номер C(2018) (ОВ L 14, 2019 г., стр. 1) за годините 2012 и 2013,

                  —

                  при условията на евентуалност да отмени Решение SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) от 28 май 2018 г. нотифицирано под номер C(2018) за годините 2012 и 2013 по отношение на жалбоподателя, и

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски, включително разноските за адвокат и пътните разходи.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага следните основания:

                  1.

                  Неправилно е прието наличие на държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС
                  С първото основание се твърди, че при проверката на разглежданото освобождаване от такси за мрежата ответникът е допуснал грешка при прилагане на правото приемайки, че е налице използване на държавни ресурси.
                  Освен това при проверката на условието „селективност“ референтната система е определена неправилно и непълно.
                  В допълнение се твърди, че поради непълното определяне на референтната система ответникът е нарушил задължението си за мотивиране съгласно член 296, втора алинея ДФЕС.

                  2.

                  Нарушение на принципа на защита на оправданите правни очаквания
                  С второто основание се твърди, че въз основа на индивидуални за случая обстоятелства жалбоподателят е могъл да има оправдано правно очакване да продължи да ползва специалните такси за мрежата, които са му били предоставени.


title: Дело T-233/19: Жалба, подадена на 9 април 2019 г. — Infineon Technologies Dresden/Комисия

text:
               24.6.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/52

      Жалба, подадена на 9 април 2019 г. — Infineon Technologies Dresden/Комисия
      (Дело T-233/19)
      (2019/C 213/51)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Infineon Technologies Dresden GmbH & Co. KG (Дрезден, Германия) (представители: L. Assmann и M. Peiffer, Rechtsanwälte)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени Решението на ответника, нотифицирано под номер С(2018) (ОВ L 14, 2019 г., стр. 1), от 28 май 2018 година относно схема за помощ SA.34045 (2013/c) (ex 2012/NN), приведена в действие от Германия за потребители на базова електроенергия съгласно член 19 от StromNEV (Stromnetzentgeltverordnung, Наредба за таксите за електроенергийната мрежа, наричан по-нататък „StromNEV“), и

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбата се основава на едно основание, а именно, че обжалваното решение е незаконосъобразно, тъй като при освобождаването от такси за мрежата съгласно член 19, параграф 2 от StromNEV не ставало въпрос за държавна помощ по смисъла на член 107 и сл. ДФЕС.
      В това отношение жалбоподателят твърди, че освобождаването от такси за мрежата въз основа на член 19, параграф 2 от StromNEV не е предоставено чрез държавни ресурси по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС, а е финансирано от германските оператори на електроенергийни мрежи, които са организирани съгласно частното право и не могат да се причислят към държавата. Спорната допълнителна такса не можела да се приравни по отношение на нейните последици към потребление на електроенергия в Германия. Освен това Федерална република Германия няма никакви контролни правомощия спрямо операторите на преносни мрежи, на които е възложено управлението на тези средства.
      По-нататък се твърди, че освобождаването от такси за мрежата въз основа на член 19, параграф 2 от StromNEV се различава в значителна степен от хипотезите по дела C-206/06, Essent Netwerk Noord и др. и C-262/12, Vent De Colère!. Спорният случай обаче не можел да се сравни с допълнителната такса по дело C-405/16 P, Германия/Комисия и следователно да се квалифицира като помощ.


title: Дело T-238/19: Жалба, подадена на 9 април 2019 г. — Wepa Hygieneprodukte и др./Комисия

text:
               24.6.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/55

      Жалба, подадена на 9 април 2019 г. — Wepa Hygieneprodukte и др./Комисия
      (Дело T-238/19)
      (2019/C 213/54)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподатели: Wepa Hygieneprodukte GmbH (Арнсберг, Германия), Wepa Leuna GmbH (Лойна, Германия), Wepa Papierfabrik Sachsen GmbH (Арнсберг) (представители: H. Janssen и A. Vallone, Rechtsanwälte)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателите молят Общия съд:

                  —

                  да отмени Решението на Европейската комисия, нотифицирано под номер С(2018) (ОВ L 14, 2019 г., стр. 1), от 28 май 2018 година относно схема за помощ SA.34045 (2013/c) (ex 2012/NN), приведена в действие от Германия за потребители на базова електроенергия съгласно член 19 от Stromnetzentgeltverordnungden, и

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В жалбата се изтъква едно основание, а именно, че освобождаването от такси за мрежата не представлява помощ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС.
      В това отношение жалбоподателите твърдят, че при освобождаването от такси за мрежата не са използвани държавни или осигурени от държавата средства. Освен това се изтъква, че ответникът погрешно е приел, че допълнителната такса по член 19 представлява наложена на крайните потребители от държавата „допълнителна такса“, съответно „парафискален налог“ по смисъла на решение от 17 юли 2008 г., Essent Netwerk Noord и др. (C-206/06, EU:C:2008:413).
      Освен това се посочва, че на потребителите на базова електроенергия не е предоставено избирателно предимство.


title: Дело T-246/19: Жалба, подадена на 10 април 2019 г. — Камбоджа и CRF/Комисия

text:
               24.6.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/57

      Жалба, подадена на 10 април 2019 г. — Камбоджа и CRF/Комисия
      (Дело T-246/19)
      (2019/C 213/56)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподатели: Кралство Камбоджа и Cambodia Rice Federation (CRF) (Пном Пен, Камбоджа) (представители: R. Antonini, E. Monard и B. Maniatis, адвокати)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателите молят Общия съд:

                  —

                  да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/67 на Комисията от 16 януари 2019 г. (1), и

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателите изтъкват шест основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание, в рамките на което се твърди, че ограничаването на понятието за производители в Европейския съюз до производителите на сходни или пряко конкурентни продукти, произведени от суровини (неолющен ориз), произведени в Европейския съюз, е в нарушение на член 22, параграф 1 и член 23 от Регламент (ЕС) № 978/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 г. (2) При условията на евентуалност се твърди, че подходът на ответника е в нарушение на член 22, параграф 2 от Регламент № 978/2012.

                  2.

                  Второ основание, в рамките на което се твърди, че като се основава на неверни или неточни данни или данни, които не се отнасят конкретно до сходния продукт, ответникът не преценил правилно „сериозните затруднения“ в нарушение на член 23 от Регламент № 978/2012. Това довело до невъзможност да се прецени правилно дали са изпълнени условията по член 22, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 978/2012 по отношение на сходния продукт съгласно определението по член 22, параграф 2 от Регламент № 978/2012.

                  3.

                  Трето основание: ответникът сравнил цените на вноса от Камбоджа и цените в Европейския съюз по начин, който бил в нарушение на член 22, параграф 1 и член 23 от Регламент № 978/2012.

                  4.

                  Четвърто основание: направеният от ответника анализ на причинно-следствената връзка бил в нарушение на член 22, параграф 1 от Регламент № 978/2012, тъй като сериозните затруднения, изпитвани от производителите в Европейския съюз, не били в достатъчна степен пряка последица от обема и цените на вноса от Камбоджа. Доколкото Регламент № 2019/67 се основава на кумулативен анализ, той бил и в нарушение на член 22, параграф 1 от Регламент № 978/2012.

                  5.

                  Пето основание: ответникът не оповестил редица съществени факти или съображения, или данни в подкрепа на тези съществени факти или съображения в нарушение на член 17, параграфи 1, 2, 3 и 4 от Делегиран регламент (ЕС) № 1083/2013 на Комисията от 28 август 2013 г. (3), член 38 от Регламент № 978/2012 и правото на защита на жалбоподателя.

                  6.

                  Шесто основание: съставената преписка в голяма степен е непълна, като в нея липсват значими набори от информация. Това представлявало нарушение на член 14 от Делегиран регламент № 1083/2013 на Комисията, член 38 от Регламент № 978/2012 и правото на защита на жалбоподателя.

         (1)  Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/67 на Комисията от 16 януари 2019 година за налагане на защитни мерки по отношение на вноса на ориз Indica с произход от Камбоджа и Мианмар/Бирма (ОВ L 15, 17.1.2019 г., стр. 5).

         (2)  Регламент (ЕС) № 978/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 година за прилагане на схема от общи тарифни преференции и за отмяна на Регламент (ЕО) № 732/2008 на Съвета (OB L 303, 31.10.2012 г., стр. 1).

         (3)  Делегиран регламент (ЕС) № 1083/2013 на Комисията от 28 август 2013 година за установяване на правила във връзка с процедурата по временно оттегляне на тарифни преференции и приемане на общи защитни мерки в съответствие с Регламент (ЕС) № 978/2012 на Европейския парламент и на Съвета за прилагане на схема от общи тарифни преференции (OB L 293, 5.11.2013 г., стр. 16).


title: Дело T-248/19: Жалба, подадена на 12 април 2019 г. — Bilde/Парламент

text:
               24.6.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/58

      Жалба, подадена на 12 април 2019 г. — Bilde/Парламент
      (Дело T-248/19)
      (2019/C 213/57)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Dominique Bilde (Лагард, Франция) (представител: F. Wagner, avocat)

         Ответник: Европейски парламент

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решението на Европейския парламент P8_TA-PROV(2019)0137 от 12 март 2019 г. по искането за снемане на имунитета на жалбоподателя 2018/2267(IMM), с което действително е снет имунитета на жалбоподателя,

                  —

                  да осъди Европейския парламент да заплати всички съдебни разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква три основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: нарушение на член 9 от Протокол №7 за привилегиите и имунитетите на Европейския съюз (ОВ C 83, 2010 г., стр.266), на член 5, параграфи 1 и 5 от Правилника за дейността на Европейския парламент (ОВ L 44, 2005 г., стр.1) и на съобщения до членовете на ЕП №11/2003 и №11/2016.

                  2.

                  Второ основание: злоупотреба с процесуални права, по-специално, нарушение на член 43 от съобщение №11/2016 до членовете на ЕП, доколкото целта на наказателното преследване била да се навреди на политическата дейност на жалбоподателя, което представлявало случай на fumus persecutionis спрямо него.

                  3.

                  Трето основание: нарушение на общите принципи на правото на Съюза „ne bis in idem“ и „una via electa“, злоупотреба с процесуални права и злоупотреба с власт.


title: Дело T-251/19: Жалба, подадена на 15 април 2019 г. — Wieland-Werke/Комисия

text:
               24.6.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/59

      Жалба, подадена на 15 април 2019 г. — Wieland-Werke/Комисия
      (Дело T-251/19)
      (2019/C 213/58)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Wieland-Werke AG (Улм, Германия) (представители: U. Soltész, C. von Köckritz и K. Winkelmann, lawyers)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решението та Европейската комисия по преписка M.8900 — Wieland/Aurubis Rolled Products/Schwermetall от 5 февруари 2019 г.,

                  —

                  да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски на жалбоподателя в настоящото производство.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква единадесет основания за жалбата си.

                  1.

                  Първо основание: Комисията допуснала явна грешка, като основала обжалваното решение на неправилното понятие за т. нар. подсегмент „висок клас“, а не на определения от самата нея релевантен пазар на медни продукти.

                  2.

                  Второ основание: Комисията нито дефинирала, нито разграничила ясно понятието за т.нар. подсегмент „висок клас“, на което безспорно основала преценката си. Подходът на Комисията бил очевидно погрешен и спекулативен.

                  3.

                  Трето основание: Комисията допуснала явни грешки в преценката поради противоречие с направените от самата нея констатации в решение за уравняване на сметки по преписка M.8909 — KME/MKM.

                  4.

                  Четвърто основание: Комисията приложила безпрецедентна и несъстоятелна теория за sui generis вреди, която неправилно обвързвала хоризонталното и нехоризонталното действие, като обърквала ясните и строгите указания в насоките за сливанията.

                  5.

                  Пето основание: Комисията допуснала явни грешки в оценката от гледна точка на конкуренцията на твърдяното хоризонтално действие, тъй като не разгледала очевидни факти при установяването на конкурентната среда на съответния пазар.

                  6.

                  Шесто основание: явна грешка в преценката на Комисията относно възможностите за прехвърляне на клиенти.

                  7.

                  Седмо основание: Комисията не доказала твърдението си, че увеличението на цените се дължи на сделката.

                  8.

                  Осмо основание: Комисията допуснала явни грешки в преценката си относно преминаването от съвместен към самостоятелен контрол върху Schwermetall. Комисията не извършила по-специално необходимото разследване.

                  9.

                  Девето основание: Комисията допуснала явни грешки в преценката на поетите от жалбоподателя ангажименти.

                  10.

                  Десето основание: разглеждането от Комисията на предприетите действия за правна защита и на допитването до участниците на пазара не съответствало на изискванията за законосъобразност на производствата.

                  11.

                  Единадесето основание: Комисията нарушила съществени процесуални изисквания за законосъобразност. Тя отказала да извърши допитване до участниците на пазара за първите два ангажимента и предприела допитването до участниците на пазара на твърде късен етап от производството.


title: Дело T-252/19: Жалба, подадена на 15 април 2019 г. — Pech/Съвет

text:
               24.6.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/60

      Жалба, подадена на 15 април 2019 г. — Pech/Съвет
      (Дело T-252/19)
      (2019/C 213/59)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Laurent Pech (Лондон, Обединено кралство) (представители: O. Brouwer и T. McGrath, lawyers)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решението на Съвета, което се съдържа в писмо до жалбоподателя от 12 февруари 2019 г. и с което се отказва да се предостави пълен достъп до документ ST 13593 2018 INIT (становище на правната служба на Съвета от 25 октомври 2018 г.) на основание член 4, параграфи 2 и 3 от Регламент 1049/2001 (1),

                  —

                  при условията на евентуалност, да разпореди на Съвета да предостави по-широк частичен достъп до документ ST 13593 2018 INIT на основание член 4, параграф 6 от Регламент 1049/2001 и

                  —

                  да осъди Съвета да заплати съдебните разноски на жалбоподателя и на всички встъпили страни.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят излага три основания за жалбата си.

                  1.

                  С първото основание жалбоподателят твърди грешка при прилагане на правото и неправилно прилагане на член 4, параграф 2, второ тире от Регламент 1049/2001, тъй като:

                              —

                              Съветът не доказал, че исканият документ съдържа правни съвети,

                              —

                              Съветът неправилно тълкувал и приложил член 4, параграф 2, второ тире от Регламент 1049/2001, като не взел предвид представените накратко в жалбата разпоредби от първичното право на Европейския съюз и принципа за предоставяне на възможно най-широк достъп до законодателните документи на Европейския съюз, а изтъкнал непредвидени от правото на Европейския съюз, неясни и субективни основания за решението си за отказ на оповестяването.

                              —

                              Съветът не преценил правилно обществения интерес от оповестяването.

                  2.

                  С второто основание жалбоподателят твърди грешка при прилагане на правото и неправилно прилагане на член 4, параграф 3, първа алинея от Регламент 1049/2001, тъй като:

                              —

                              Съветът не доказал, че пълното оповестяване би засегнало конкретно и действително съответния процес на вземане на решения,

                              —

                              Съветът неправилно тълкувал и приложил член 4, параграф 3, първа алинея от Регламент 1049/2001 и практиката на съдилищата на Европейския съюз, като не взел предвид представените накратко в жалбата разпоредби от първичното право на Европейския съюз и принципа за предоставяне на възможно най-широк достъп до законодателните документи на Европейския съюз,

                              —

                              Съветът не преценил правилно обществения интерес от оповестяването.

                  3.

                  С третото основание, което излага при условията на евентуалност, жалбоподателят твърди, че ако изключенията, на които се основал, били приложими към искания документ, Съветът, като отказал достъп до целия отнасящ се до правния анализ раздел, нарушил член 4, параграф 6 от Регламент 1049/2001, тъй като очевидно не изпълнил задължението си да предостави (подходящия и изискван) частичен достъп до искания документ съгласно споменатия член 4, параграф 6.

         (1)  Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, 2001 г., стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).


title: Дело T-253/19: Жалба, подадена на 15 април 2019 г. — BG/Парламент

text:
               24.6.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/62

      Жалба, подадена на 15 април 2019 г. — BG/Парламент
      (Дело T-253/19)
      (2019/C 213/60)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: BG (представители: L. Levi, A. Champetier и A. Tymen, lawyers)

         Ответник: Европейски парламент

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решението на Европейския парламент от 18 май 2018 г. за прекратяване на договора на жалбоподателя,

                  —

                  ако е необходимо, да отмени решението на Европейския парламент от 4 януари 2019 г., с което е отхвърлена жалбата по административен ред на жалбоподателя от 16 август 2018 г., връчено на 9 януари 2019 г.,

                  —

                  да осъди ответника да обезщети жалбоподателя за претърпените от него вследствие на виновното поведение на ответника неимуществени вреди, оценени на стойност 50 000 EUR,

                  —

                  да осъди ответника да понесе съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква две основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: нарушение на задължението за излагане на мотиви и на процедурните правила, приложими в случай на прекратяване на въпросния договор.

                  2.

                  Второ основание: нарушение на членове 12a и 24 от Правилника за длъжностните лица и във връзка с това, нарушение на правото на лицето делото му да бъде разгледано безпристрастно и справедливо, нарушение на задължението за полагане на дължима грижа и явна грешка в преценката.


title: Дело T-260/19: Жалба, подадена на 12 април 2019 г. — Al-Tarazi/Съвет

text:
               24.6.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/62

      Жалба, подадена на 12 април 2019 г. — Al-Tarazi/Съвет
      (Дело T-260/19)
      (2019/C 213/61)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Mazen Al-Tarazi (Shuwaikh, Кувейт) (представители: G. Beck и A. Khan, Barristers, и S. Patel, Solicitor)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да обяви, че член 1 от Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/85 на Съвета от 21 януари 2019 г. (1) и член 1 от Решение за изпълнение (ОВППС) 2019/87 на Съвета от 21 януари 2019 г. (2) са неприложими за жалбоподателя;

                  —

                  да отмени в частта, в която се отнасят до него, Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/85 на Съвета и Решение за изпълнение (ОВППС) 2019/87 на Съвета;

                  —

                  да обяви, че името на жалбоподателя следва да бъде заличено от приложението (точка 266) към Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/85 на Съвета и от приложението (точка 266) към Решение за изпълнение (ОВППС) 2019/87; и

                  —

                  да осъди ответника да заплати разноските в производството.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква четири основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: ответникът не е посочил достатъчно или надлежно обосновани доказателства за включването на жалбоподателя в списъка.

                  2.

                  Второ основание: жалбоподателят е включен в списъка въз основа на явна грешка в преценката или на фактите, тъй като ответникът не привел за посочените факти доказателства, които биха обосновали — или за които се предполага, че биха обосновали — изложението на мотивите за взетите мерки или извел неправилни заключения от тези факти.

                  3.

                  Трето основание: с включването в списъка е нарушено правото на жалбоподателя на защита.

                  4.

                  Четвърто основание: включването на жалбоподателя в списъка нарушава правото му на собственост, на свобода на търговията и принципа на пропорционалност.

         (1)  Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/85 на Съвета от 21 януари 2019 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия (OB L 18I, 21.1.2019 г., стр. 4).

         (2)  Решение за изпълнение (ОВППС) 2019/87 на Съвета от 21 януари 2019 година за прилагане на Решение 2013/255/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия (OB L 18I, 21.1.2019 г., стр. 13).


title: Дело T-269/19: Жалба, подадена на 22 април 2019 г. — Imagina Media Audiovisual/Комисия

text:
               24.6.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/65

      Жалба, подадена на 22 април 2019 г. — Imagina Media Audiovisual/Комисия
      (Дело T-269/19)
      (2019/C 213/63)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Imagina Media Audiovisual, SA (Барселона, Испания) (представители: P. Kuypers, N. Groot, lawyers)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решение Ares(2019)856949 на Комисията, с което тя налага изключване на жалбоподателя за период от две години и е вписала жалбоподателя в базата данни за ранно откриване и отстраняване (1),

                  —

                  да осъди Комисията да плати на жалбоподателя обезщетение за вредите, причинени от обжалваното решение,

                  —

                  да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква шест основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: Комисията е допуснала грешка при прилагане на правото, като не е извършила собствена проверка или анализ, а е разчитала само на установеното от US Department of Justice (Министерство на правосъдието на САЩ), без своя проверка и при неправилно тълкуване на констатациите на Министерството на правосъдието на САЩ. В резултат на това Комисията допуска грешка в преценката на фактите и по този начин нарушава задължението си за дължима грижа.

                  2.

                  Второ основание: Комисията неправилно изключва жалбоподателя и следователно нарушава член 136, параграф 1, буква в) от Регламент 2018/1046 и правото на защита на жалбоподателя, без да заявява ясно кое точно представлява тежко професионално провинение. По-нататък се твърди, че Комисията е допуснала грешка, приемайки, че жалбоподателят е изключен и от актуални обявления за обществени поръчки, тъй като това не произтича от диспозитивната част на обжалваното решение, като е изключила жалбоподателя за поведение във връзка с медийни и маркетингови права в спорта в обявление за аудиовизуално отразяване на текущите работи на ЕС, защото това са различни пазари, които не се влияят взаимно и надеждността на жалбоподателя в договори за Европейския съюз може да бъде доказана, и при решаването, че жалбоподателят трябва да бъде изключен поради това, че няма достатъчно доказателства за вземане на обжалваното решение и в споразумението за непреследване на жалбоподателя с Министерството на правосъдието на САЩ не се констатира, че жалбоподателят или неговият главен изпълнителен директор са виновни.

                  3.

                  Трето основание: Комисията е допуснала грешка при прилагане на правото, като е решила, че изключването е пропорционално по смисъла на член 136, параграф 3 от Регламент 2018/1046 и не е взела предвид липсата на въздействие върху финансовите интереси и имиджа на Съюза, и времето, изтекло след въпросното поведение.

                  4.

                  Четвърто основание: Комисията е допуснала грешка, като е решила, че мерките за корекция, взети от жалбоподателя, са временни и недостатъчни с оглед на член 136, параграф 6, буква a) във връзка с член 136, параграф 7 от Регламент 2018/1046.

                  5.

                  Пето основание: Комисията нарушава основния принцип на равно третиране, като третира жалбоподателя различно от останалите кандидати по обявлението, които са сключили споразумение за непреследване с Министерството на правосъдието на САЩ.

                  6.

                  Шесто основание: Комисията е причинила на жалбоподателя вреди с незаконосъобразното си решение, че жалбоподателят трябва да бъде изключен от процедурите за възлагане на обществени поръчки по Регламент 2018/1046.

         (1)  Регламент (ЕС, Евратом) 2018/1046 на Европейския парламент и на Съвета от 18 юли 2018 година за финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза, за изменение на регламенти (ЕС) № 1296/2013, (ЕС) № 1301/2013, (ЕС) № 1303/2013, (ЕС) № 1304/2013, (ЕС) № 1309/2013, (ЕС) № 1316/2013, (ЕС) № 223/2014 и (ЕС) № 283/2014 и на Решение № 541/2014/ЕС и за отмяна на Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 (ОВ L 193, 30.7.2018, стр.1).


title: Дело T-270/19: Жалба, подадена на 23 април 2019 г. — Amazon Technologies/EUIPO (пръстен)

text:
               24.6.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/66

      Жалба, подадена на 23 април 2019 г. — Amazon Technologies/EUIPO (пръстен)
      (Дело T-270/19)
      (2019/C 213/64)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Amazon Technologies, Inc. (Сиатъл, Вашингтон, САЩ) (представители: A. Klett и C. Mikyska, lawyers)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Данни за производството пред EUIPO

         Спорна марка: посочваща Европейския съюз международна регистрация на фигуративната марка „пръстен“ — Заявка за регистрация № 1 401 009

         Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 12 февруари 2019 г. по преписка R 2211/2018-5

         Искания

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски в производството пред Общия съд и разноските в производството пред апелативния състав на EUIPO, включително необходимите разноски на жалбоподателя и в двете производства.

         Изложено основание

                  —

                  Отказвайки защита на спорната марка, апелативният състав е нарушил член 7, параграф 1, букви б) и в) и параграф 2 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-272/19: Жалба, подадена на 25 април 2019 г. — TO/ЕСВД

text:
               24.6.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/67

      Жалба, подадена на 25 април 2019 г. — TO/ЕСВД
      (Дело T-272/19)
      (2019/C 213/65)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: TO (представител: G. Generet, адвокат)

         Ответник: Европейска служба за външна дейност

         Искания

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да отмени решението от 15 юни 2018 г. на органа, оправомощен да сключва договори за назначаване (ООСД) към ЕСВД, с което се приема, че жалбоподателят не отговаря на всички условия за наемане на работа, предвидени в член 82 от Условията за работа на другите служители на Европейските общности (УРДС) и че той не може да бъде нает на работа като договорно нает служител 3б към ЕСВД,

                  —

                  да отмени решението от 14 януари 2019 г. на ООСД към ЕСВД, с което се отхвърля административната жалба, подадена от жалбоподателя на 14 септември 2018,

                  —

                  да осъди ЕСВД да заплати на жалбоподателя обезщетение в размер на 36 992,52 EUR, съответстващо на едногодишно трудово възнаграждение по договор AC FG II по таблицата на заплатите, която е в сила от 1 ноември 2017 г., което ще бъде уточнено в хода на производството,

                  —

                  да осъди ЕСВД да изчисли загубата на права за получаване на пенсия вследствие от ненаемането му на работа,

                  —

                  да осъди ЕСВД да заплати на жалбоподателя обезщетение от 15 000 EUR за обезщетяване на неимуществени вреди, настъпили в резултат от уронването на достойнството и професионалната му репутация,

                  —

                  да осъди ЕСВД да заплати на жалбоподателя обезщетение от 15 000 EUR за обезщетяване на неимуществени вреди, настъпили в резултат от увреждане на здравето и личното му равновесие,

                  —

                  да осъди ЕСВД да заплати на жалбоподателя обезщетение от 15 000 EUR за обезщетяване на неимуществени вреди, настъпили в резултат от нарушаването от страна на ЕСВД на Регламент № 45/2001 относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни,

                  —

                  да осъди ЕСВД да заплати на жалбоподателя обезщетение от 10 000 EUR за обезщетяване на неимуществени вреди, настъпили в резултат от нарушаване на лекарската тайна и поверителния характер на личните данни от медицинското досие на жалбоподателя,

                  —

                  да осъди ЕСВД да заплати на жалбоподателя обезщетение от 15 000 EUR за обезщетяване на неимуществени вреди, настъпили в резултат от дискредитирането и/или посегателството върху доброто име на жалбоподателя,

                  —

                  да осъди ЕСВД да заплати всички съдебни разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква две основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: нарушение на член 33, втора алинея от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз и на членове 82 и 83 от Условията за работа на другите служители на Европейския съюз, на принципите на пропорционалност и на състезателност, на правото на добра администрация и полагане на грижа, на принципа за недопускане на дискриминация, на правото на безпристрастно и справедливо третиране и на забраната на всеки психически тормоз.

                  2.

                  Второ основание: нарушение на Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 година относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (ОВ L 8, 2001 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 30, стр. 142) и на член 8 от Хартата на основните права на Европейския съюз.


title: Дело T-275/19: Жалба, подадена на 24 април 2019 г. — PNB Banka и др./ЕЦБ

text:
                  24.6.2019

                  BG

                  Официален вестник на Европейския съюз

                  C 213/69

         Жалба, подадена на 24 април 2019 г. — PNB Banka и др./ЕЦБ
         (Дело T-275/19)
         (2019/C 213/67)
         Език на производството: английски

            Страни

            Жалбоподатели: PNB Banka AS (Рига, Латвия),  CR (*1),  CT (*1) (представители: O. Behrends и M. Kirchner, lawyers)

            Ответник: Европейска централна банка (ЕЦБ)

            Искания

         Жалбоподателите молят Общия съд:

                     —

                     да отмени решението на ЕЦБ от 14 февруари 2019 г. за провеждане на проверка на място в помещенията на PNB Banka AS и дружествата от нейната група,

                     —

                     да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

            Основания и основни доводи

         Жалбоподателите изтъкват десет основания в подкрепа на жалбата.

                     1.

                     Първо основание: ЕЦБ не е била компетентният надзорен орган за PNB Banka AS към момента на решението за провеждане на проверка на място.

                     2.

                     Второ основание: обжалваното решение не е било „необходимо“ по смисъла на член 12 от Регламента за пруденциалния надзор (1).

                     3.

                     Трето основание: ЕЦБ не е упражнила надлежно своята свобода на преценка съгласно член 12, параграф 1 от Регламента за пруденциалния надзор.

                     4.

                     Четвърто основание: ЕЦБ е нарушила принципа на пропорционалност.

                     5.

                     Пето основание: ЕЦБ е нарушила правото на жалбоподателите да бъдат изслушани.

                     6.

                     Шесто основание: ЕЦБ е нарушила задължението си да разгледа и прецени внимателно и безпристрастно всички релевантни аспекти на конкретния случай.

                     7.

                     Седмо основание: ЕЦБ е нарушила задължението да изложи адекватни мотиви за решението си.

                     8.

                     Осмо основание: ЕЦБ е нарушила принципите на оправданите правни очаквания и на правна сигурност.

                     9.

                     Девето основание: ЕЦБ е нарушила принципа на равно третиране и е действала дискриминационно по отношение на жалбоподателите.

                     10.

                     Десето основание: ЕЦБ е нарушила член 19 и съображение 75 от Регламента за пруденциалния надзор и е допуснала détournement de pouvoir.

            (*1)  Информацията е заличена или заменена в съответствие с правната рамка относно личните данни и/или поверителността.

            (1)  Регламент (ЕС) № 1024/2013 на Съвета от 15 октомври 2013 година за възлагане на Европейската централна банка на конкретни задачи относно политиките, свързани с пруденциалния надзор над кредитните институции (OB L 287, 2013 г., стр. 63).


title: Дело T-277/19: Жалба, подадена на 26 април 2019 г. — BK/Европейската служба за подкрепа в областта на убежището

text:
               24.6.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/71

      Жалба, подадена на 26 април 2019 г. — BK/Европейската служба за подкрепа в областта на убежището
      (Дело T-277/19)
      (2019/C 213/68)
      Език на производството: гръцки

         Страни

         Жалбоподател: BK (представители: B. Christianos, A. Skoulikis и D. Karagkounis, dikigoroi)

         Ответник: Европейската служба за подкрепа в областта на убежището (EASO)

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение на органа по назначаването (ОН), чието съдържние е отразено в електронното писмо от 20 септомври 2018 г. на началника на отдел Администрация, и обжалваното имплицитно решение на ОН, с коего е отхвърлена жалбата по административен ред на жалбоподателя. Въз основа на това EASO да предприеме действия, за да се съобрази с решението на Общия съд в съответствие с член 266 ДФЕС с обратна сила,

                  —

                  да осъди ответника да заплати всички съдебни разноски на жалбоподателя.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква четири основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първото основание е нарушение на принципа на оправданите правни очаквания.

                  2.

                  Второто основание е липса на мотиви и поради това нарушение на съществени процесуални изисквания по смисъла на член 263 ДФЕС.

                  3.

                  Трето основание е недостатъчни мотиви на обжалваното решение, в което има фактическа грешка.

                  4.

                  Четвърто основание е грешка при прилагане на правото, доколкото в решението не е взет предвид интересът на службата и задължението на администрацията да полага грижа за собствените си служители.


title: Дело T-280/19: Жалба, подадена на 30 април 2019 г. — Highgate Capital Management/Комисия

text:
               24.6.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/73

      Жалба, подадена на 30 април 2019 г. — Highgate Capital Management/Комисия
      (Дело T-280/19)
      (2019/C 213/70)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Highgate Capital Management LLP (Лондон, Обединено кралство) (представител: M. Struys, lawyer)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решението на Комисията, с което е отхвърлена жалбата на жалбоподателя (дело SA.53105 — твърдяна помощ за Eurobank Ergasias чрез продажбата на Piraeus Bank Bulgaria), поне що се отнася до нарушенията на задълженията за преструктуриране по дело SA.43364 и дело SA.43363;

                  —

                  да осъди Комисията да понесе съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква две основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: твърдение, че решението на Комисията нарушава съществени процесуални изисквания и е нарушило:

                              —

                              член 24, параграф 2 от Регламент (ЕС) 2015/1589 на Съвета от 13 юли 2015 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 108 от Договора за функционирането на Европейския съюз (1) и точка 72 от Кодекса на най-добри практики при провеждане на процедури за контрол на държавните помощи (2),

                              —

                              правото на жалбоподателя да бъде изслушан,

                              —

                              задължението за излагане на мотиви, предвидено в член 296 от Договора за функционирането на Европейския съюз и член 41, параграф 2 от Хартата на основните права на Европейския съюз,

                              —

                              правото на обжалване на жалбоподателя, защитено в член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз,

                  2.

                  Второ основание: твърдение, че Комисията неправилно е приела, че (i) задълженията, поети по дело Case SA.43364 във връзка с държавната помощ, получена от Piraeus Bank, и (ii) задълженията, поети по дело SA.43363 във връзка с държавната помощ, получена от Eurobank Ergasias, не са приложими ratione temporis, тъй като срокът за продажбата на Piraeus Bank Bulgaria изтича след 31 декември 2018 г.

         (1)  ОВ L 248, 2015 г., стp. 9.

         (2)  ОВ C 253, 2018 г., стp. 14.


title: Дело T-282/19: Жалба, подадена на 30 април 2019 г. — Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi/EUIPO — Filotas Bellas & Yios (Halloumi χαλλούμι Vermion grill cheese M BELAS PREMIUM GREEK DAIRY SINCE 1927)

text:
               24.6.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/75

      Жалба, подадена на 30 април 2019 г. — Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi/EUIPO — Filotas Bellas & Yios (Halloumi χαλλούμι Vermion grill cheese M BELAS PREMIUM GREEK DAIRY SINCE 1927)
      (Дело T-282/19)
      (2019/C 213/72)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi (Никозия, Кипър) (представители: S. Malynicz QC (Queen’s Counsel), S. Baran, Barrister, и V. Marsland, Solicitor)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Filotas Bellas & Yios AE (Alexandreia Imathias, Гърция)

         Данни за производството пред EUIPO

         Притежател на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

         Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз Halloumi χαλλούμι Vermion grill cheese/grill est/grill kase M BELAS PREMIUM GREEK DAIRY SINCE 1927 — Марка на Европейския съюз № 12 172 276

         Производство пред EUIPO: производство по отмяна

         Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 15 февруари 2019 г. по преписка 2295/2017-4

         Искания

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

         Изложени основания

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета,

                  —

                  нарушение на член 59, параграф 1, буква б) от (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-286/19: Жалба, подадена на 3 май 2019 г. — Azarov/Съвет

text:
               24.6.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/78

      Жалба, подадена на 3 май 2019 г. — Azarov/Съвет
      (Дело T-286/19)
      (2019/C 213/74)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Mykola Yanovych Azarov (Киев, Украйна) (представители: G. Lansky и A. Egger, адвокати)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  на основание член 263 ДФЕС да отмени в частта относно жалбоподателя Решение (ОВППС) 2019/354 на Съвета от 4 март 2019 година за изменение на Решение 2014/119/ОВППС относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на ситуацията в Украйна (ОВ L 64, 2019 г., стр. 7), както и Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/352 на Съвета от 4 март 2019 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 208/2014 относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Украйна (ОВ L 64, 2019 г., стр. 1),

                  —

                  на основание член 64 от Процедурния правилник на Общия съд да разпореди извършването на определени процесуално-организационни действия и по-специално:

                              a)

                              да изиска от Съвета да представи писмени доказателства, че е разгледано спазването на правото на защита и на правото на ефективна съдебна защита, както и относно разглеждането на основателността на обвиненията,

                              б)

                              да изиска от ЕСВД да представи писмени доказателства, че е разгледано спазването на правото на защита и правото на ефективна съдебна защита, както и

                  —

                  съгласно член 87, параграф 2 от Процедурния правилник на Общия съд да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата се посочва едно основание, а имено че обжалваните правни актове са опорочени от явна грешка в преценката.
      Най-напред жалбоподателят изтъква, че ответникът е нарушил официалното си задължение за разглеждане, по-специално що се отнася до самостоятелното разглеждане, разглеждането на компетентността и на спазването на правото на защита и на правото на ефективна съдебна защита. В това отношение ответникът не е изпълнил изискванията, поставени от Съда в решение от 19 декември 2018 г., Azarov/Съвет (C-530/17 P, EU:C:2018:1031).
      Освен това жалбоподателят се позовава на нарушение на задължението за мотивиране на ответника, тъй като той не е разгледал основателността на повдигнатите обвинения спрямо жалбоподателя.


title: Дело T-288/19: Жалба, подадена на 3 май 2019 г. — Divaro/EUIPO — Grendene (IPANEMA)

text:
               24.6.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/79

      Жалба, подадена на 3 май 2019 г. — Divaro/EUIPO — Grendene (IPANEMA)
      (Дело T-288/19)
      (2019/C 213/75)
      Език на жалбата: испански

         Страни

         Жалбоподател: Divaro, SA (Овиедо, Испания) (представители: M. Santos Quintana и M. A. Fernández Munárriz, abogados)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Grendene, SA (Собрал, Бразилия)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител на спорната марка: жалбоподателят пред Общия съд

         Спорна марка: заявка за регистрация на фигуративна марка на Европейския съюз „IPANEMA“ — Заявка за регистрация № 14 180 038

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 22 февруари 2019 г. по преписка R 1785/2018-2

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение на втори апелативен състав на EUIPO от 22 февруари 2019 г. по преписка R 1785/2018-2,

                  —

                  да отмени решението на отдела по споровете от 10 юли 2018 г. (възражение B 2 598 285),

                  —

                  да регистрира спорната марка на Европейския съюз № 14 180 038 за всички посочени в заявлението стоки,

                  —

                  да осъди ответника да понесе направените от него и от жалбоподателя съдебни разноски.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 5 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-290/19: Жалба, подадена на 3 май 2019 г. — Stada Arzneimittel/EUIPO (Изображение на две червени извити една над друга линии)

text:
               24.6.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/80

      Жалба, подадена на 3 май 2019 г. — Stada Arzneimittel/EUIPO (Изображение на две червени извити една над друга линии)
      (Дело T-290/19)
      (2019/C 213/76)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Stada Arzneimittel AG (Бад Филбел, Германия) (представители: J.-C. Plate и R. Kaase, Rechtsanwälte)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Данни за производството пред EUIPO

         Спорна марка: посочваща Европейския съюз международна регистрация на фигуративна марка (Изображение на две червени извити една над друга линии) — заявка за регистрация № 1 375 540

         Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 13 февруари 2019 г. по преписка R 1918/2018-5

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-295/19: Жалба, подадена на 3 май 2019 г. — Klymenko/Съвет

text:
               24.6.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/80

      Жалба, подадена на 3 май 2019 г. — Klymenko/Съвет
      (Дело T-295/19)
      (2019/C 213/77)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Oleksandr Viktorovych Klymenko (Москва, Русия) (представител: M. Phelippeau, адвокат)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да установи, че жалбата на г-н Oleksandr Viktorovych Klymenko е допустима

                  —

                  да отмени Решение (ОВППС) 2019/354 на Съвета от 4 март 2019 година за изменение на Решение 2014/119/ОВППС относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на ситуацията в Украйна,

                  —

                  да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/352 на Съвета от 4 март 2019 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 208/2014 относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Украйна;

                  —

                  да осъди Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски съгласно членове 87 и 91 от Процедурния правилник на Общия съд.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква пет основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: нарушение на задължението за мотивиране, тъй като мотивите в обжалваните актове са недостатъчни.

                  2.

                  Второ основание: нарушение на правото на защита и на правото на ефективна съдебна защита, гарантирани от основните принципи на европейското право и прогласени в член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз, както и в членове 6 и 13 от Конвенцията за защита правата на човека и основните свободи.

                  3.

                  Трето основание: липса на правно основание, тъй като член 29 от Договора за Европейския съюз не може да е правно основание за ограничителната мярка, приета по отношение на жалбоподателя.

                  4.

                  Четвърто основание: явна грешка в преценката, доколкото жалбоподателят представил доказателства, които удостоверяват липсата на достатъчно фактически основания за каквото и да било наказателно производство.

                  5.

                  Пето основание: нарушение на правото на зачитане на собствеността, което е основен принцип на правото на Съюза и което е защитено в член 17 от Хартата на основните права на Европейския съюз и от член 1 от Допълнителен протокол № 1 към Европейската конвенция за защита правата на човека и основните свободи.


title: Дело T-296/19: Жалба, подадена на 6 май 2019 г. — Sumol + Compal Marcas/EUIPO — Heretat Mont-Rubi (SUM011)

text:
               24.6.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/82

      Жалба, подадена на 6 май 2019 г. — Sumol + Compal Marcas/EUIPO — Heretat Mont-Rubi (SUM011)
      (Дело T-296/19)
      (2019/C 213/78)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Sumol + Compal Marcas, SA (Carnaxide, Португалия) (представители: J. Pimenta и A. Sebastião, lawyers)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Heretat Mont-Rubi, SA (Font-Rubi, Испания)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

         Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „SUM011“ — заявка за регистрация № 13 761 168

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 12.2.2019 г. по преписка R 1662/2018-5

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да измени обжалваното решение и да постанови отказ по заявка № 13 761 168 за регистрация на марка „SUM011“ на Европейския съюз за останалите услуги от класове 35 и 39,

                  —

                  да осъди останалите страни да заплатят съдебните разноски по настоящото производство, както и тези в производството по възражение и по обжалване пред EUIPO.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-508/18: Определение на Общия съд от 30 април 2019 г. — OLX/EUIPO — Stra (STRADIA)

text:
               24.6.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/83

      Определение на Общия съд от 30 април 2019 г. — OLX/EUIPO — Stra (STRADIA)
      (Дело T-508/18) (1)

      (2019/C 213/79)
      Език на производството: английски
      Председателят на шести състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 373, 15.10.2018 г.


title: Дело T-543/18: Определение на Общия съд от 30 април 2019 г. — XK/Комисия

text:
               24.6.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/83

      Определение на Общия съд от 30 април 2019 г. — XK/Комисия
      (Дело T-543/18) (1)

      (2019/C 213/80)
      Език на производството: френски
      Председателят на осми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 399, 5.11.2018 г.


title: Дело T-546/18: Определение на Общия съд от 30 април 2019 г. — XM и др./Комисия

text:
               24.6.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/83

      Определение на Общия съд от 30 април 2019 г. — XM и др./Комисия
      (Дело T-546/18) (1)

      (2019/C 213/81)
      Език на производството: френски
      Председателят на осми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 399, 5.11.2018 г.


title: Дело T-572/18: Определение на Общия съд от 30 април 2019 г. — YS/Комисия

text:
               24.6.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/84

      Определение на Общия съд от 30 април 2019 г. — YS/Комисия
      (Дело T-572/18) (1)

      (2019/C 213/84)
      Език на производството: френски
      Председателят на осми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 408, 12.11.2018 г.


title: Дело C-24/17: Решение на Съда (първи състав) от 8 май 2019 г. (преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof — Австрия) — Österreichischer Gewerkschaftsbund, Gewerkschaft Öffentlicher Dienst/Republik Österreich (Преюдициално запитване — Социална политика — Забрана на всяка дискриминация въз основа на възрастта — Директива 2000/78/ЕО — Изключване на професионалния опит, придобит преди навършване на 18-годишна възраст — Нов режим на възнагражденията и повишенията — Запазване на разликата в третирането — Свободно движение на работници — Член 45 ДФЕС — Регламент (ЕС) № 492/2011 — Член 7, параграф 1 — Национална правна уредба, съгласно която предходните периоди на заетост се зачитат само отчасти)

text:
               8.7.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 230/2

      Решение на Съда (първи състав) от 8 май 2019 г. (преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof — Австрия) — Österreichischer Gewerkschaftsbund, Gewerkschaft Öffentlicher Dienst/Republik Österreich
      (Дело C-24/17) (1)

      (Преюдициално запитване - Социална политика - Забрана на всяка дискриминация въз основа на възрастта - Директива 2000/78/ЕО - Изключване на професионалния опит, придобит преди навършване на 18-годишна възраст - Нов режим на възнагражденията и повишенията - Запазване на разликата в третирането - Свободно движение на работници - Член 45 ДФЕС - Регламент (ЕС) № 492/2011 - Член 7, параграф 1 - Национална правна уредба, съгласно която предходните периоди на заетост се зачитат само отчасти)
      (2019/C 230/02)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Oberster Gerichtshof

         Страни в главното производство

         Ищец: Österreichischer Gewerkschaftsbund, Gewerkschaft Öffentlicher Dienst

         Ответник: Republik Österreich

         Диспозитив

                  1)

                  Членове 1, 2 и 6 от Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите във връзка с член 21 от Хартата на основните права на Европейския съюз трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба като разглежданата в главното производство, влязла в сила с обратно действие, която, за да премахне дискриминация въз основа на възрастта, предвижда прекласиране на заварените договорно наети служители по нов режим на възнагражденията и повишенията, при което първото класиране на тези служители се определя въз основа на последното възнаграждение, получено от тях по стария режим.

                  2)

                  Ако националните разпоредби не могат да се тълкуват в съответствие с Директива 2000/78, националната юрисдикция е длъжна да осигури, в рамките на своята компетентност, съдебната защита, която произтича за правните субекти от тази директива, и да гарантира пълното ѝ действие, като при необходимост остави без приложение всяка национална разпоредба, която ѝ противоречи. Правото на Съюза трябва да се тълкува в смисъл, че след като е била констатирана дискриминация, противоречаща на правото на Съюза, и докато не бъдат приети мерки за възстановяване на равното третиране, възстановяването на това третиране в случай като разглеждания в главното производство означава на ощетените от стария режим на възнагражденията и повишенията договорно наети служители да се предоставят същите предимства като тези, от които са могли да се ползват облагодетелстваните от този режим договорно наети служители, що се отнася както до зачитането на прослужените периоди отпреди навършването на 18-годишна възраст, така и до повишаването в системата на възнагражденията, и следователно на дискриминираните договорно наети служители да се предостави финансова компенсация в размер на разликата между възнаграждението, което съответният договорно нает служител е трябвало да получи, ако не е бил третиран дискриминационно, и реално полученото от него възнаграждение.

                  3)

                  Член 45 ДФЕС и член 7, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 492/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 5 април 2011 година относно свободното движение на работници в Съюза трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба, съгласно която класът „прослужено време“ на договорно нает служител в системата на възнагражденията се определя от всички предходни периоди на заетост по служебно или трудово правоотношение с орган на местното самоуправление или със сдружение на общини от държава — членка на Европейското икономическо пространство, Република Турция или Конфедерация Швейцария, с орган на Европейския съюз или с международна организация, на която Република Австрия е членка, или с други подобни субекти, докато всеки друг предходен период на заетост се зачита само до десет години и доколкото е релевантен.

         (1)  ОВ C 112, 10.4.2017 г.


title: Дело C-396/17: Решение на Съда (първи състав) от 8 май 2019 г. (преюдициално запитване от Bundesverwaltungsgericht — Австрия) — Martin Leitner/Landespolizeidirektion Tirol (Преюдициално запитване — Социална политика — Забрана на всяка дискриминация въз основа на възрастта — Директива 2000/78/ЕО — Изключване на професионалния опит, придобит преди навършване на 18-годишна възраст — Нов режим на възнагражденията и повишенията — Запазване на разликата в третирането — Право на ефективни правни средства за защита — Член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз — Обосновки)

text:
               8.7.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 230/3

      Решение на Съда (първи състав) от 8 май 2019 г. (преюдициално запитване от Bundesverwaltungsgericht — Австрия) — Martin Leitner/Landespolizeidirektion Tirol
      (Дело C-396/17) (1)

      (Преюдициално запитване - Социална политика - Забрана на всяка дискриминация въз основа на възрастта - Директива 2000/78/ЕО - Изключване на професионалния опит, придобит преди навършване на 18-годишна възраст - Нов режим на възнагражденията и повишенията - Запазване на разликата в третирането - Право на ефективни правни средства за защита - Член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз - Обосновки)
      (2019/C 230/03)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Bundesverwaltungsgericht

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Martin Leitner

         Ответник: Landespolizeidirektion Tirol

         Диспозитив

                  1)

                  Членове 1, 2 и 6 от Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите във връзка с член 21 от Хартата на основните права на Европейския съюз трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба като разглежданата в главното производство, влязла в сила с обратно действие, която, за да премахне дискриминация въз основа на възрастта, предвижда прекласиране на заварените държавни служители по нов режим на възнагражденията и повишенията, при което първото класиране на тези служители се определя въз основа на последното възнаграждение, получено от тях по стария режим.

                  2)

                  Член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз и член 9 от Директива 2000/78 трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба, която в положение като разглежданото в главното производство намалява обхвата на контрола, който националните юрисдикции могат да упражняват, като изключва от него въпросите, свързани с основанието на „референтната сума“, изчислена съгласно правилата на стария режим на възнагражденията и повишенията.

                  3)

                  Ако националните разпоредби не могат да се тълкуват в съответствие с Директива 2000/78, националната юрисдикция е длъжна да осигури, в рамките на своята компетентност, съдебната защита, която произтича за правните субекти от тази директива, и да гарантира пълното ѝ действие, като при необходимост остави без приложение всяка национална разпоредба, които ѝ противоречи. Правото на Съюза трябва да се тълкува в смисъл, че след като е била констатирана дискриминация, противоречаща на правото на Съюза, и докато не бъдат приети мерки за възстановяване на равното третиране, възстановяването на това третиране в случай като разглеждания в главното производство означава на ощетените от стария режим на възнагражденията и повишенията държавни служители да се предоставят същите предимства като тези, от които са могли да се ползват облагодетелстваните от този режим държавни служители, що се отнася както до зачитането на прослужените периоди отпреди навършването на 18-годишна възраст, така и до повишаването в системата на възнагражденията, и следователно на дискриминираните държавни служители да се предостави финансова компенсация в размер на разликата между възнаграждението, което съответният държавен служител е трябвало да получи, ако не е бил третиран дискриминационно, и реално полученото от него възнаграждение.

         (1)  ОВ C 347, 16.10.2017 г.


title: Дело C-431/17: Решение на Съда (голям състав) от 7 май 2019 г. (преюдициално запитване от Symvoulio tis Epikrateias — Гърция) — Monachos Eirinaios, kata kosmon Antonios Giakoumakis tou Emmanouil/Dikigorikos Syllogos Athinon (Преюдициално запитване — Директива 98/5/ЕО — Достъп до адвокатската професия — Монах, придобил професионална квалификация „адвокат“ в държава членка, различна от приемащата държава членка — Член 3, параграф 2 — Условие за вписване от компетентния орган на приемащата държава членка — Удостоверение за вписване от компетентния орган на държавата членка по произход — Отказ на вписване — Правила на професионалната етика — Несъвместимост между статута на монах и упражняването на адвокатската професия)

text:
               8.7.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 230/4

      Решение на Съда (голям състав) от 7 май 2019 г. (преюдициално запитване от Symvoulio tis Epikrateias — Гърция) — Monachos Eirinaios, kata kosmon Antonios Giakoumakis tou Emmanouil/Dikigorikos Syllogos Athinon
      (Дело C-431/17) (1)

      (Преюдициално запитване - Директива 98/5/ЕО - Достъп до адвокатската професия - Монах, придобил професионална квалификация „адвокат“ в държава членка, различна от приемащата държава членка - Член 3, параграф 2 - Условие за вписване от компетентния орган на приемащата държава членка - Удостоверение за вписване от компетентния орган на държавата членка по произход - Отказ на вписване - Правила на професионалната етика - Несъвместимост между статута на монах и упражняването на адвокатската професия)
      (2019/C 230/04)
      Език на производството: гръцки

         Запитваща юрисдикция

      Symvoulio tis Epikrateias

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Monachos Eirinaios, kata kosmon Antonios Giakoumakis tou Emmanouil (монах Йриней, роден под името Антониос Якумакис, син на Емануил)

         Ответник: Dikigorikos Syllogos Athinon (Адвокатска колегия на Атина)

         Диспозитив

      Член 3, параграф 2 от Директива 98/5/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 1998 година относно улесняване на постоянното упражняване на адвокатската професия в държава членка, различна от държавата, в която е придобита квалификацията, трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национално законодателство, което забранява адвокат, който има статут на монах и който е вписан като адвокат от компетентния орган на държавата членка по произход, да бъде вписан от компетентния орган на приемащата държава членка, за да упражнява в тази държава членка професията си под професионалното си звание по произход, поради предвидената в това законодателство несъвместимост между статута на монах и упражняването на адвокатската професия.

         (1)  ОВ C 309, 18.9.2017 г.