title: Дело C-438/18: Преюдициално запитване от Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD) (Португалия), постъпило на 4 юли 2018 г. — Galeria Parque Nascente-Exploração de Espaços Comerciais S.A./Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               10.9.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 319/14

      Преюдициално запитване от Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD) (Португалия), постъпило на 4 юли 2018 г. — Galeria Parque Nascente-Exploração de Espaços Comerciais S.A./Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Дело C-438/18)
      (2018/C 319/17)
      Език на производството: португалски

         Запитваща юрисдикция

      Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD)

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Galeria Parque Nascente-Exploração de Espaços Comerciais S.A.

         Ответник: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Съвместими ли са с правото на Съюза член 23, параграф 1, буква c) от Кодекса за данъчно облагане на дружествата в действащата му редакция през 2013 г. и член 23, параграф 1 и параграф 2, буква c) от същия кодекс в действащата му редакция през 2014 г., ако се тълкуват в смисъл, че след обратно вливане натрупаните лихви (които влялото се дружество щеше да може да приспадне, ако вливането не бе осъществено) по заем, получен от трето лице за придобиване на капитала на приемащото дъщерно дружество, задълженията за заплащането на които са прехвърлени в резултат на вливането, повече не могат да се приспадат от доходите на приемащото дружество за целите на данъчното облагане? По-специално, може ли невъзможността за приспадане на лихвите да се счита за пречка или ограничение пред концентрациите, попадащи в приложното поле на Директива 2009/133/ЕО на Съвета (1), в нарушение както на принципите и целите на тази директива, така и на член 4 от нея?

                  2)

                  Ако на първия въпрос бъде даден отговор в смисъл, че изключването на възможността за приспадане на такива лихви е съвместимо с посочената директива, различен ли би бил отговорът, ако корекцията не е извършена въз основа на предвидената в тази директива разпоредба относно недопускането на злоупотреби (член 15) или националната уредба, с която същата се транспонира (член 73, параграф 10 от Кодекса за данъчно облагане на дружествата), а по силата на друго правило от вътрешното право (член 23 от посочения кодекс)?

         (1)  Директива 2009/133/ЕО на Съвета от 19 октомври 2009 година относно общата система за данъчно облагане, приложима спрямо сливанията, разделянията, отделянията, прехвърлянията на активи и замените на акции по отношение на дружества от различни държави членки, както и при прехвърлянето на седалище на SE или SCE в друга държава членка (ОВ L 310, 2009 г, стр. 34).


title: Дело T-10/18: Определение на Общия съд от 11 юли 2018 г. — Eesti Apteekide Ühendus/Комисия

text:
               10.9.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 319/26

      Определение на Общия съд от 11 юли 2018 г. — Eesti Apteekide Ühendus/Комисия
      (Дело T-10/18) (1)

      (2018/C 319/33)
      Език на производството: английски
      Председателят на девети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 104, 19.3.2018 г.


title: Дело C-154/17: Решение на Съда (десети състав) от 11 юли 2018 г. (преюдициално запитване от Augstākā tiesa — Латвия) — SIA „E LATS“/Valsts ieņēmumu dienests (Преюдициално запитване — Данъчни въпроси — Данък върху добавената стойност — Директива 2006/112/EО — Член 311, параграф 1, точка 1 — Специален режим за стоки втора употреба — Понятието „стоки втора употреба“ — Вещи, които съдържат благородни метали или скъпоценни камъни и се препродават от търговец — Преработване на вещите след продажба — Оползотворяване на благородните метали или скъпоценните камъни — Понятието „благородни метали или скъпоценни камъни“)

text:
               10.9.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 319/10

      Решение на Съда (десети състав) от 11 юли 2018 г. (преюдициално запитване от Augstākā tiesa — Латвия) — SIA „E LATS“/Valsts ieņēmumu dienests
      (Дело C-154/17) (1)

      ((Преюдициално запитване - Данъчни въпроси - Данък върху добавената стойност - Директива 2006/112/EО - Член 311, параграф 1, точка 1 - Специален режим за стоки втора употреба - Понятието „стоки втора употреба“ - Вещи, които съдържат благородни метали или скъпоценни камъни и се препродават от търговец - Преработване на вещите след продажба - Оползотворяване на благородните метали или скъпоценните камъни - Понятието „благородни метали или скъпоценни камъни“))
      (2018/C 319/11)
      Език на производството: латвийски

         Запитваща юрисдикция

      Augstākā tiesa

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: SIA „E LATS“

         Ответник: Valsts ieņēmumu dienests

         Диспозитив

      Член 311, параграф 1, точка 1 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност, трябва да се тълкува в смисъл, че понятието „стоки втора употреба“ не включва съдържащи благородни метали или скъпоценни камъни употребявани вещи, ако те вече не могат да изпълняват първоначалните си функции и са запазили само присъщите на тези метали или камъни функции, което следва да се провери от запитващата юрисдикция при отчитане на всички релевантни за конкретния случай обективни обстоятелства.

         (1)  ОВ C 195, 19.6.2017 г.


title: Дело T-103/18: Определение на Общия съд от 6 юли 2018 г. — S & V Technologies/EUIPO — Smoothline (Smoothline)

text:
               10.9.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 319/27

      Определение на Общия съд от 6 юли 2018 г. — S & V Technologies/EUIPO — Smoothline (Smoothline)
      (Дело T-103/18) (1)

      (2018/C 319/34)
      Език на производството: немски
      Председателят на трети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 134, 16.4.2018 г.


title: Дело T-428/18: Жалба, подадена на 12 юли 2018 г. — McDreams Hotel/EUIPO — McDonald’s International Property (mc dreams hotels Träumen zum kleinen Preis!)

text:
               10.9.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 319/20

      Жалба, подадена на 12 юли 2018 г. — McDreams Hotel/EUIPO — McDonald’s International Property (mc dreams hotels Träumen zum kleinen Preis!)
      (Дело T-428/18)
      (2018/C 319/24)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: McDreams Hotel GmbH (Фелдкирхен, Германия) (представител: S. Schenk, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: McDonald’s International Property Co. Ltd (Уилмингтън, Делауеър, Съединени щати).

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител на спорната марка: жалбоподателят пред Общия съд

         Спорна марка: заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „mark mc dreams hotels Träumen zum kleinen Preis!“ — Заявка за регистрация № 1 47 35 435

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 18 април 2018 г. по преписка R 972/2017-2

         Искания

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение и

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски на жалбоподателя.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) и член 8, параграф 5 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело C-451/18: Преюдициално запитване от Győri Ítélőtábla (Унгария), постъпило на 10 юли 2018 г. — Tibor-Trans Fuvarozó és Kereskedelmi Kft./DAF TRUCKS N.V.

text:
               10.9.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 319/15

      Преюдициално запитване от Győri Ítélőtábla (Унгария), постъпило на 10 юли 2018 г. — Tibor-Trans Fuvarozó és Kereskedelmi Kft./DAF TRUCKS N.V.
      (Дело C-451/18)
      (2018/C 319/18)
      Език на производството: унгарски

         Запитваща юрисдикция

      Győri Ítélőtábla

         Страни в главното производство

         Ищец в първоинстанционното производство и въззивник: Tibor-Trans Fuvarozó és Kereskedelmi Kft.

         Ответник в първоинстанционното и във въззивното производство: DAF TRUCKS N.V.

         Преюдициален въпрос

      Трябва ли разпоредбата относно специалната компетентност, съдържаща се в член 7, точка 2 от Регламент (ЕС) № 1215/2012 на Европейския парламент и на Съвета относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (1), да се тълкува в смисъл, че „мястото на настъпване на вредоносното събитие“ обосновава компетентността на сезирания съд на определена държава членка, ако:

                  —

                  в тази държава се намира седалището, основното място на икономическа дейност или центърът на имуществените интереси на ищеца, който твърди, че е претърпял вредата,

                  —

                  претенциите на ищеца само срещу един ответник (производител на товарни автомобили), установен в друга държава членка, се основават на нарушение, установено с решение на Европейската комисия съгласно член 101, параграф 1 от Договора за функционирането на Европейския съюз (предишен член 81, параграф 1 ЕО) и изразяващо се в сключването на тайни споразумения за определяне на цени и увеличение на брутните цени в Европейското икономическо пространство, като това решение има и други адресати освен ответника,

                  —

                  ищецът е придобил само камиони, произведени от други участващи в картела предприятия,

                  —

                  няма сведения някоя от срещите, които се приемат за ограничаващи конкуренцията, да е била проведена в държавата на сезирания съд,

                  —

                  ищецът по принцип е придобивал камионите — според него на изкривени цени — в държавата на сезирания съд и за целта е сключвал договори за лизинг без опция с действащи в тази държава предприятия, но съгласно неговите твърдения е преговарял пряко с дистрибуторите на автомобилите, а лизингодателят е добавял към уговорената от ищеца цена собствен марж на печалбата и разходите по лизинга, като правото на собственост върху автомобилите е преминавало върху ищеца в момента на прекратяването на договора за лизинг, след като страните са изпълнили задълженията си по този договор?

         (1)  ОВ L 351, 2012 г., стр. 1.


title: Дело C-574/17 P: Решение на Съда (трети състав) от 25 юли 2018 г. — Европейска комисия/Combaro SA (Обжалване — Митнически съюз — Регламент (ЕИО) № 2913/92 — Член 239 — Опрощаване на вносни мита — Внос на ленена тъкан от Латвия между 1999 г. и 2002 г. — Особено положение — Задължение за надзор и контрол — Твърдение за корупция на митническите органи — Неавтентичен сертификат за движение — Взаимно доверие)

text:
               17.9.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 328/21

      Решение на Съда (трети състав) от 25 юли 2018 г. — Европейска комисия/Combaro SA
      (Дело C-574/17 P) (1)

      ((Обжалване - Митнически съюз - Регламент (ЕИО) № 2913/92 - Член 239 - Опрощаване на вносни мита - Внос на ленена тъкан от Латвия между 1999 г. и 2002 г. - Особено положение - Задължение за надзор и контрол - Твърдение за корупция на митническите органи - Неавтентичен сертификат за движение - Взаимно доверие))
      (2018/C 328/26)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Европейска комисия (представители: A. Caeiros и B.-R. Killmann)

         Ответник: Combaro SA (представител: D. Ehle, Rechtsanwalt)

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя решението на Общия съд на Европейския съюз от 19 юли 2017 г., Combaro/Комисия (T–752/14, EU:T:2017:529).

                  2)

                  Отхвърля жалбата на Combaro SA.

                  3)

                  Combaro SA понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия.

         (1)  ОВ C 382, 13.11.2017 г.


title: Дело T-439/14: Решение на Общия съд от 12 юли 2018 г. — LS Cable & System/Комисия (Конкуренция — Картели — Европейски пазар на електрически кабели — Единно продължено нарушение — Достатъчно доказателства — Принос към единната цел на нарушението — Познаване на основните елементи на нарушението — Изчисляване на размера на глобата — Основен размер — Параграф 18 от Насоките — Тежест на нарушението — Пропорционалност — Смекчаващи обстоятелства — Правомощие за пълен съдебен контрол)

text:
               17.9.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 328/33

      Решение на Общия съд от 12 юли 2018 г. — LS Cable & System/Комисия
      (Дело T-439/14) (1)

      ((Конкуренция - Картели - Европейски пазар на електрически кабели - Единно продължено нарушение - Достатъчно доказателства - Принос към единната цел на нарушението - Познаване на основните елементи на нарушението - Изчисляване на размера на глобата - Основен размер - Параграф 18 от Насоките - Тежест на нарушението - Пропорционалност - Смекчаващи обстоятелства - Правомощие за пълен съдебен контрол))
      (2018/C 328/44)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: LS Cable & System Ltd (Анианг-си, Южна Корея) (представители: S. Kinsella и S. Spinks, solicitors)

         Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално C. Giolito, A. Biolan и N. Khan, впоследствие N. Khan и H. van Vliet, подпомагани от B. Rayment, barrister)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС, от една страна, за отмяна на Решение C (2014) 2139 окончателен на Комисията от 2 април 2014 г. относно производство по член 101 [ДФЕС] и член 53 от Споразумението за [ЕИП] (дело AT.39610 — Електрически кабели) в частта, в която се отнася до жалбоподателя, и от друга страна, за намаляване на размера на наложената му глоба.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда LS Cable & System Ltd да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 282, 25.8.2014 г.


title: Дело C-492/18: Преюдициално запитване от Rechtbank Amsterdam (Нидерландия), постъпило на 27 юли 2018 г. — Openbaar Ministerie/TC

text:
               22.10.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 381/7

      Преюдициално запитване от Rechtbank Amsterdam (Нидерландия), постъпило на 27 юли 2018 г. — Openbaar Ministerie/TC
      (Дело C-492/18)
      (2018/C 381/09)
      Език на производството: нидерландски

         Запитваща юрисдикция

      Rechtbank Amsterdam

         Страни в главното производство

         Молител: Openbaar Ministerie

         Ответник: TC

         Преюдициален въпрос

      Продължаването на задържането за целите на предаването на издирвано лице, което има опасност да се укрие, за срок, който превишава 90-те дни, считано от задържането на това лице, нарушава ли член 6 от Хартата на основните свободи на Европейския съюз, когато:

                  —

                  изпълняващата държава членка е транспонирала член 17 от Рамково решение 2002/584/ПВР (1) в смисъл, че задържане за целите на предаването на издирваното лице трябва винаги да бъде преустановено, когато срокът от 90 дни, определен за постановяване на окончателно решение с предмет изпълнение на европейска заповед за арест, е бил превишен, и когато

                  —

                  съдебните органи на тази държава членка са тълкували националното законодателство в смисъл, че срокът за постановяване на решението се спира, когато изпълняващият съдебен орган реши да отправи преюдициално запитване до Съда или да изчака отговора на преюдициално запитване, отправено от друг изпълняващ съдебен орган, или пък да отложи решението за предаване поради реална опасност от нечовешки или унизителни условия на задържане на издирваното лице в издаващата държава членка?

         (1)  Рамково решение на Съвета от 13 юни 2002 година относно европейската заповед за арест и процедурите за предаване между държавите членки (ОВ L 190, 2002 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 3).


title: Дело T-112/17: Решение на Общия съд от 12 септември 2018 г. — Pelikan/EUIPO — NBA Properties (NEW ORLEANS PELICANS) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „NEW ORLEANS PELICANS“ — По-ранни словни марки на Европейския съюз и по-ранна национална фигуративна мярка „Pelikan“ — Член 8, параграф 1, буква б) и параграф 5 от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 8, параграф 1, буква б) и параграф 5 от Регламент (ЕС) 2017/1001])

text:
               22.10.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 381/23

      Решение на Общия съд от 12 септември 2018 г. — Pelikan/EUIPO — NBA Properties (NEW ORLEANS PELICANS)
      (Дело T-112/17) (1)

      ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „NEW ORLEANS PELICANS“ - По-ранни словни марки на Европейския съюз и по-ранна национална фигуративна мярка „Pelikan“ - Член 8, параграф 1, буква б) и параграф 5 от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 8, параграф 1, буква б) и параграф 5 от Регламент (ЕС) 2017/1001]))
      (2018/C 381/26)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Pelikan Vertriebsgesellschaft mbH & Co. KG (Хановер, Германия) (представител: U. Hildebrandt, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: D. Gája и D. Walicka)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: NBA Properties, Inc. (Ню Йорк, Ню Йорк, Съединени щати) (представители: първоначално M. Chapple, впоследствие T. Elias, barristers)

         Предмет

      Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 16 декември 2016 г. (преписка R 408/2016-4), постановено в производство по възражение със страни Pelikan Vertriebsgesellschaft и NBA Properties

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Pelikan Vertriebsgesellschaft mbH & Co. KG да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 129, 24.4.2017 г.


title: Дело C-556/18: Иск, предявен на 30 август 2018 г. — Европейска комисия/Кралство Испания

text:
               22.10.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 381/18

      Иск, предявен на 30 август 2018 г. — Европейска комисия/Кралство Испания
      (Дело C-556/18)
      (2018/C 381/19)
      Език на производството: испански

         Страни

         Ищец: Европейска комисия (представители: E. Manhaeve и S. Pardo Quintillán)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания на ищеца

                  —

                  В съответствие с член 258, втора алинея от Договора за функциониране на Европейския съюз Съдът да приеме, че Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по член 13, параграф 7 във връзка с член 13, параграф 1, член 14 и член 15, параграф 1 от Директива 2000/60/EО на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2000 година за установяване на рамка за действията на Общността в областта на политиката за водите (1), като не е приключило информацията за обществеността и консултациите относно преразглеждането и актуализирането на плановете за управление на речни басейни, и като не е извършило, публикувало и уведомило Комисията за преразглеждането и актуализацията на плановете за управление на речни басейни в районите на Ланзароте, Фуертевентура, Гран Канария, Тенерифе, Ла Гомера, Ла Палма и Иеро,

                  —

                  да се осъди Кралство Испания да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В съответствие с член 25 Директива 2000/60/ЕО влиза в сила в деня на своето публикуване в Официален вестник на Европейския съюз, т.е. на 22 декември 2000 г. Ето защо в съответствие с член 13, параграф 6 плановете за управление на речни басейни е трябвало да се публикуват до 22 декември 2009 г., а в съответствие с член 13, параграф 7 първото им преразглеждане и първата им актуализация е трябвало да се извършат до 22 декември 2015 г.
      Комисията счита, че Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по цитираните разпоредби от Директива 2000/60/ЕО, като не е приключило информацията за обществеността и консултациите относно преразглеждането и актуализирането на плановете за управление на речни басейни, и като не е извършило, публикувало и уведомило Комисията за преразглеждането и актуализацията на плановете за управление на речни басейни в районите на Ланзароте, Фуертевентура, Гран Канария, Тенерифе, Ла Гомера, Ла Палма и Иеро в срока от 12 месеца, определен в мотивираното становище на Комисията от 5 октомври 2017 г.

         (1)
            ОВ L 327, 2000 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 6, стр. 193.


title: Дело C-494/18: Преюдициално запитване от Juzgado de Primera Instancia de Barcelona (Испания), постъпило на 27 юли 2018 г. — Bondora AS/XY

text:
               22.10.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 381/8

      Преюдициално запитване от Juzgado de Primera Instancia de Barcelona (Испания), постъпило на 27 юли 2018 г. — Bondora AS/XY
      (Дело C-494/18)
      (2018/C 381/10)
      Език на производството: испански

         Запитваща юрисдикция

      Juzgado de Primera Instancia de Barcelona

         Страни в главното производство

         Молител: Bondora AS

         Ответник: XY

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Съвместима ли е с член 38 от Хартата, член 6, параграф 1 [ДЕС] и член 6, параграф 1 и член 7, параграф 1 от Директива 13/93 (1) национална правна норма като ЗР 23, точка 4 от LEC, която при предявено срещу потребител вземане и при наличие на данни за предявяване на суми, основаващи се на неравноправни клаузи, не допуска нито да се представят, нито да се изискват договорът или разбивката на вземането?

                  2)

                  Съвместимо ли е с член 7, параграф 2, буква г) от Регламент 1896/2006 за създаване на процедура за европейска заповед за плащане (2) да се изисква от молителя да представи в точка 11 от формуляр A разбивка на предявеното срещу потребител вземане? Също така, съвместимо ли е с посочената разпоредба да се иска възпроизвеждане в посочената точка 11 на съдържанието на клаузите от договора, на които се основава предявеното срещу потребител вземане, а не само на основния предмет на договора, за да се направи преценка за неравноправност?

                  3)

                  Ако отговорът на втория въпрос е отрицателен, от Съда на Европейския съюз се иска да определи възможно ли е в съответствие с настоящия текст на Регламент 1896/2006 преди да бъде издадена европейската заповед за плащане да се провери служебно дали в потребителски договор се съдържат неравноправни клаузи и ако това е възможно — на основание на коя разпоредба.

                  4)

                  В случай че в съответствие с настоящия текст на Регламент 1896/2006 не е възможно преди да бъде издадена европейската заповед да се упражни служебен контрол за наличие на неравноправни клаузи, от Съда на Европейския съюз се иска да се произнесе по валидността на посочения регламент от гледна точка на дали той противоречи на член 38 от Хартата и на член 6, параграф 1 [ДЕС].

         (1)  Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори (ОВ L 95, 1993 г., стр. 29).

         (2)  Регламент (ЕО) № 1896/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 година за създаване на процедура за европейска заповед за плащане (ОВ L 399, 2006 г., стр. 1).


title: Дело T-14/16: Решение на Общия съд от 11 септември 2018 г. — Apimab Laboratoires и др./Комисия (Защита на потребителите — Определяне на максимално допустимите количества на полициклични ароматни въглеводороди в хранителните добавки — Регламент (ЕИО) № 315/93 — Анализ на рисковете — Регламент (ЕО) № 178/2002 — Явна грешка в преценката — Пропорционалност — Принцип на недопускане на дискриминация)

text:
               22.10.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 381/19

      Решение на Общия съд от 11 септември 2018 г. — Apimab Laboratoires и др./Комисия
      (Дело T-14/16) (1)

      ((Защита на потребителите - Определяне на максимално допустимите количества на полициклични ароматни въглеводороди в хранителните добавки - Регламент (ЕИО) № 315/93 - Анализ на рисковете - Регламент (ЕО) № 178/2002 - Явна грешка в преценката - Пропорционалност - Принцип на недопускане на дискриминация))
      (2018/C 381/20)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподатели: Apimab Laboratoires (Клермон л’Еро, Франция) и 7 други жалбоподатели, чиито имена са посочени в приложение към решението (представител: A. de Brosses, адвокат)

         Ответник: Европейска комисия (представители: K. Herbout-Borczak и C. Valero)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за частична отмяна на Регламент (ЕС) 2015/1933 на Комисията от 27 октомври 2015 година за изменение на Регламент (ЕО) № 1881/2006 по отношение на максимално допустимите количества на полициклични ароматни въглеводороди в какаови влакна, чипс от банан, хранителни добавки, сушени билки и сушени подправки (OВ L 282, 2015 г., стр. 11)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Apimab Laboratoires и останалите жалбоподатели, чиито имена са посочени в приложение към решението, да понесат направените от тях съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия.

         (1)  ОВ C 90, 7.3.2016 г.


title: Дело T-584/17: Решение на Общия съд от 12 септември 2018 г. — Primart/EUIPO — Bolton Cile España (PRIMART Marek Łukasiewicz) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „PRIMART Marek Łukasiewicz“ — По-ранни национални словни марки „PRIMA“ — Относително основание за отказ — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)

text:
               22.10.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 381/23

      Решение на Общия съд от 12 септември 2018 г. — Primart/EUIPO — Bolton Cile España (PRIMART Marek Łukasiewicz)
      (Дело T-584/17) (1)

      ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „PRIMART Marek Łukasiewicz“ - По-ранни национални словни марки „PRIMA“ - Относително основание за отказ - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001))
      (2018/C 381/27)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Przedsiębiorstwo Produkcyjno-Handlowe „Primart“ Marek Łukasiewicz (Волòмин, Полша) (представител: J. Skołuda, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: S. Palmero Cabezas)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Bolton Cile España, SA (Мадрид, Испания) (представители: F. Celluprica, F. Fischetti и F. De Bono, адвокати)

         Предмет

      Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 22 юни 2017 г. (преписка R 1933/2016-4), постановено в производство по възражение със страни Bolton Cile España и Przedsiębiorstwo Produkcyjno-Handlowe „Primart“ Marek Łukasiewicz

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Przedsiębiorstwo Produkcyjno-Handlowe „Primart“ Marek Łukasiewicz да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 374, 6.11.2017 г.


title: Дело T-527/18: Жалба, подадена на 6 септември 2018 г. — K.A. Schmersal Holding/EUIPO — Tecnium (tec.nicum)

text:
               22.10.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 381/30

      Жалба, подадена на 6 септември 2018 г. — K.A. Schmersal Holding/EUIPO — Tecnium (tec.nicum)
      (Дело T-527/18)
      (2018/C 381/35)
      Език на жалбата: немски

         Страни

         Жалбоподател: K.A. Schmersal Holding GmbH & Co. KG (Вупертал, Германия) (представител: Rechtsanwalt A. Haudan,)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Tecnium, SA (Манреса, Испания)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител на спорната марка: жалбоподателят

         Спорна марка: заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „tec.nicum“ — марка на Европейския съюз № 13 626 791

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 21 юни 2018 г. по преписка R 2427/2017-5

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение в частта, в която се потвърждава отказът да се регистрира заявената марка за клас 42,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

         Изложени основания

                  —

                  липса на използване на марката, предмет на производството по възражение, по начин, който дава възможност да се запазят придобитите права,

                  —

                  неправилно определяне на съответните потребители.

                  —

                  липса на сходство в услугите;

                  —

                  липса на сходство между конфликтните марки;

                  —

                  липса на вероятност от объркване.


title: Дело T-101/17: Определение на Общия съд от 27 юли 2018 г. — Apple Distribution International/Комисия (Жалба за отмяна — Държавни помощи — Помощ, която Германия планира да отпусне в подкрепа на производството и разпространението на филми — Решение, с което помощта се обявява за съвместима с вътрешния пазар — Липса на лично засягане — Недопустимост)

text:
               22.10.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 381/25

      Определение на Общия съд от 27 юли 2018 г. — Apple Distribution International/Комисия
      (Дело T-101/17) (1)

      ((Жалба за отмяна - Държавни помощи - Помощ, която Германия планира да отпусне в подкрепа на производството и разпространението на филми - Решение, с което помощта се обявява за съвместима с вътрешния пазар - Липса на лично засягане - Недопустимост))
      (2018/C 381/29)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Apple Distribution International (Корк, Ирландия) (представители: S. Schwiddessen, H. Lutz, N. Niejahr и A. Patsa, адвокати)

         Ответник: Европейска комисия (представители: J. Samnadda, G. Braun и B. Stromsky)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение (ЕС) 2016/2042 на Комисията от 1 септември 2016 година относно схемата за помощи SA.38418 — 2014/C (ex 2014/N), която Германия възнамерява да приведе в действие за финансирането на производство и разпространение на филми (ОВ L 314, 2016 г., стр. 63)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата като недопустима.

                  2)

                  Липсва основание за произнасяне по молбите за встъпване, представени от Федерална република Германия, Френската република и Filmförderungsanstalt.

                  3)

                  Осъжда Apple Distribution International да понесе направените от него съдебни разноски и да заплати тези на Европейската комисия, с изключение на съдебните разноски във връзка с молбите за встъпване.

                  4)

                  Apple Distribution International, Комисията, Федерална република Германия, Френската република и Filmförderungsanstalt понасят направените от тях съдебни разноски във връзка с молбите за встъпване.

         (1)  ОВ C 121, 18.4.2017 г.


title: Дело C-256/18 P: Жалба, подадена на 9 април 2018 г. от Massimo Campailla срещу определението, постановено от Общия съд (трети състав) на 23 януари 2018 г. по дело T-759/16, Campailla/Европейски съюз

text:
               22.10.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 381/2

      Жалба, подадена на 9 април 2018 г. от Massimo Campailla срещу определението, постановено от Общия съд (трети състав) на 23 януари 2018 г. по дело T-759/16, Campailla/Европейски съюз
      (Дело C-256/18 P)
      (2018/C 381/02)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Massimo Campailla (представител: F. Rollinger, адвокат)

         Друга страна в производството: Европейски съюз, представляван от Съда на Европейския съюз
      С определение от 7 август 2018 г. Съдът (седми състав) отхвърля жалбата като частично явно неоснователна и частично явно безпредметна.


title: Дело T-613/16: Решение на Общия съд от 12 септември 2018 г. — PH/Комисия (Публична служба — Наемане на работа — Конкурс на общо основание — Обявление за конкурс EPSO/AST-SC/03/15 — Решение за отстраняване на кандидат от конкурса — Семейна връзка с член на конкурсната комисия — Равно третиране)

text:
               22.10.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 381/19

      Решение на Общия съд от 12 септември 2018 г. — PH/Комисия
      (Дело T-613/16) (1)

      ((Публична служба - Наемане на работа - Конкурс на общо основание - Обявление за конкурс EPSO/AST-SC/03/15 - Решение за отстраняване на кандидат от конкурса - Семейна връзка с член на конкурсната комисия - Равно третиране))
      (2018/C 381/21)
      Език на производството: италиански

         Страни

         Жалбоподател: PH (представител: M. Cornacchia, адвокат)

         Ответник: Европейска комисия (представители: G. Gattinara и L. Radu Bouyon)

         Предмет

      Искане на основание член 270 ДФЕС за отмяна на решението от 19 май 2016 г., с което се потвърждава изключването на жалбоподателя от конкурс EPSO/AST-SC/03/1 в отговор на подадена от него молба за преразглеждане.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда PH да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 371 от 10.10.2016 г. (делото първоначално е заведено пред Съда на публичната служба на Европейския съюз под номер F-43/16, а на 1 септември 2016 г. е прехвърлено на Общия съд на Европейския съюз).


title: Дело T-251/18 R: Определение на председателя на Общия съд от 20 август 2018 г. — IFSUA/Съвет (Обезпечително производство — Възможности за риболов на определени рибни запаси — Мерки относно риболова на лаврак — Забрана за риболов в рамките на любителския риболов — Молба за спиране на изпълнението — Липса на неотложност)

text:
               22.10.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 381/26

      Определение на председателя на Общия съд от 20 август 2018 г. — IFSUA/Съвет
      (Дело T-251/18 R)
      ((Обезпечително производство - Възможности за риболов на определени рибни запаси - Мерки относно риболова на лаврак - Забрана за риболов в рамките на любителския риболов - Молба за спиране на изпълнението - Липса на неотложност))
      (2018/C 381/30)
      Език на производството: испански

         Страни

         Жалбоподател: International Forum for Sustainable Underwater Activities (IFSUA) (Барселона, Испания) (представител: T. Gui Mori, адвокат)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: F. Naert и P. Plaza García)

         Встъпила страна в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: M. Morales Puerta, F. Moro и A. Stobiecka-Kuik)

         Предмет

      Молба на основание на членове 278 ДФЕС и 279 ДФЕС за спиране на изпълнението на член 2, параграф 2 и на член 9, параграфи 4 и 5 от Регламент (ЕС) 2018/120 на Съвета от 23 януари 2018 година за определяне за 2018 г. на възможностите за риболов на определени рибни запаси и групи от рибни запаси, приложими във водите на Съюза и за риболовните кораби на Съюза в някои води извън Съюза, и за изменение на Регламент (ЕС) 2017/127 (ОВ L 27, 2018 г., стр. 1 и поправка в ОВ L 90, 2018 г., стр. 112)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля молбата за допускане на обезпечителни мерки.

                  2)

                  Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело C-539/18 P: Жалба, подадена на 16 август 2018 г. от České dráhy a.s. срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 20 юни 2018 г. по дело T-621/16, České dráhy/Комисия

text:
               29.10.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 392/11

      Жалба, подадена на 16 август 2018 г. от České dráhy a.s. срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 20 юни 2018 г. по дело T-621/16, České dráhy/Комисия
      (Дело C-539/18 P)
      (2018/C 392/15)
      Език на производството: чешки

         Страни

         Жалбоподател: České dráhy a.s. (представители: K. Muzikář и J. Kindl, advokáti)

         Друга страна в производството: Европейска комисия

         Предмет

      Жалба срещу решението, постановено от Общия съд на 20 юни 2018 г. по дело České dráhy/Комисия (T-621/16).
      С това решение Общият съд отхвърля жалбата, подадена на основание член член 263 ДФЕС, с която České dráhy иска да бъде отменено Решение на Комисията C(2016) 3993 окончателен от 22 юни 2016 г. по преписка AT.40401 — Twins. Освен това Общият съд осъдил České dráhy да заплати съдебните разноски.

         Искания на жалбоподателя

                  —

                  да отмени решението на Общия съд на Европейския съюз от 20 юни 2018 г. České dráhy/Комисия, EU:T:2018:367;

                  —

                  да отмени Решение на Комисията C(2016) 3993 окончателен от 22 юни 2016 г. по преписка AT.40401 — Twins;

                  —

                  да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски, направени от České dráhy във връзка с дело T-621/16, както и разноските на České dráhy във връзка с производството по обжалване.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си České dráhy изтъква четири основания за отмяна.

                  1.

                  Първо основание на жалбата: ако Съдът уважи жалбата на České dráhy по дело T-325/16, той трябва да уважи и настоящата жалба.
                  С жалбата си срещу решението на Общия съд от 20 юни 2018 г. České dráhy/Комисия по дело T-325/16, České dráhy иска от Съда да отмени изцяло решението на Комисията, с което тя разпорежда проверката, извършена в седалището на České dráhy през април 2016 г. Решението на Комисията от 22 юни 2016 г., чиято отмяна České dráhy иска в свързаното дело, било прието въз основа на документи, иззети по време на тази по-ранна проверка. Поради това, ако Съдът уважи жалбата на České dráhy по преписка T-325/16 (т.е. ако Съдът установи, че по-ранната проверка е била изцяло незаконосъобразна), той трябва да отмени и обжалваното решение на Комисията от 22 юни 2016 г.

                  2.

                  Второ основание на жалбата: Общият съд не е разгледал дали документите, въз основа на които е разпоредена втората проверка, са били иззети в рамките на незаконосъобразната част от първата проверка, и решил, че първата проверка е разпоредена напълно законосъобразно.
                  Документите, въз основа на които е разпоредена втората проверка, са иззети при предходната (първата) проверка на Комисията в седалището на České dráhy. Със своето решение по дело T-325/16 Общият съд отменил частично решението, с което Комисията разпорежда първата проверка, но не и в частта относно предполагаемите цени, по-ниски от себестойността, по линията Прага-Острава. České dráhy счита, че документите, въз основа на които Комисията разпоредила втората проверка, са иззети в рамките на незаконосъобразната част от първата проверка (Комисията нямало да се натъкне на тях, ако бе извършила проверката само в рамките на законосъобразната част) и поради това те не можели да служат за основание за разпореждане на втората проверка. Тези въпроси не били разгледани от Общия съд.

                  3.

                  Трето основание на жалбата: Общият съд разгледал въз основа на погрешни правни критерии въпроса дали документите, въз основа на които Комисията разпоредила втората проверка, са свързани с предполагаемите цени, по-ниски от себестойността, по линията Прага-Острава.
                  Общият съд изходил от погрешния правен критерий, че на практика всеки документ, открит в седалището на České dráhy, може да бъде свързан с преценката на предполагаемите цени, по-ниски от себестойността, на това дружество по линията Прага-Острава (според този правен критерий проверката на Комисията на предполагаемите цени, по-ниски от себестойността, е практически неограничена). Въз основа на този погрешен правен критерий Общият съд стигнал до извода, че Комисията е имала право при първата си проверка да изземе документите, въз основа на които впоследствие разпоредила втората проверка.

                  4.

                  Четвърто основание на жалбата: решението на Общия съд е неправилно в частта относно съдебните разноски.
                  České dráhy твърди, че Общият съд е трябвало да уважи жалбата и също така да осъди Комисията да възстанови разноските по производството.


title: Дело T-531/18: Жалба, подадена на 26 юни 2018 г. — LL-Carpenter/Комисия

text:
               5.11.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/45

      Жалба, подадена на 26 юни 2018 г. — LL-Carpenter/Комисия
      (Дело T-531/18)
      (2018/C 399/60)
      Език на производството: чешки

         Страни

         Жалбоподател: LL-Carpenter s.r.o. (Прага, Чешка република) (представител: J. Buřil, avocat)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания на жалбоподателя

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да отмени Решение C(2018) 4138 окончателен на Европейската комисия от 26 юни 2018 г. по преписка AT.40037 — Carpenter/Subaru, с което в приложение на член 13 от Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (наричан по-нататък „Регламент 1/2003“) и в приложение на член 7, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 773/2004 на Комисията от 7 април 2004 година относно водените от Комисията производства съгласно членове 81 и 82 от Договора за ЕО (наричан по-нататък „Регламент № 773/2004“), Комисията е отхвърлила жалбата, подадена от жалбоподателя на 6 септември 2012 г. съгласно член 7 от Регламент 1/2003 за нарушение на член 101 от Договора за функционирането на Европейския съюз, и

                  —

                  да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания.

                  1.

                  С първото основание се твърди, че обжалваното решение е опорочено от грешка, свързана с неправилна правна преценка, и от явна неправилна преценка на фактите.

                              —

                              Европейската комисия е преценила неправилно фактите, като е достигнала до заключението, че относно антиконкурентното поведение, в което се упреква жалбоподателя (в частта, която се отнася до Чешката република), са били взети мерки от националния орган по конкуренция в областта на икономиката в Чешката република, и въз основа на това е направила неправилна правна преценка, като е приела, че условията за прилагане на член 13 от Регламент 1/2003 са изпълнени (в частта, която се отнася до Чешката република).

                              —

                              Европейската комисия не е проверила надлежно всички фактически и правни обстоятелства, които жалбоподателят ѝ е посочил, поради което е извършила неправилна преценка на фактическите обстоятелства, като е достигнала до извода, че писмените становища на жалбоподателя не водят до друга преценка на жалбата, както и че е малко вероятно да бъде констатирано нарушение на член 101 ДФЕС, и е извършила неправилна правна преценка по делото, като е достигнала до заключението, че са спазени условията за прилагане на член 7, параграф 2 от Регламент 773/2004.

                  2.

                  С второто основание се твърди, че обжалваното решение е опорочено от процесуално нарушение, тъй като Европейската комисия не е мотивирала надлежно решението си.

                              —

                              Европейската комисия не е посочила приоритетите, които е имала предвид, когато е решила да не извършва допълнителни разследвания по преписката, като се е позовала единствено на очакваните големи разходи, свързани с предприемането на допълнителни разследвания.

                              —

                              Европейската комисия не е обяснила начина, по които е преценила доказателствата, нито е посочила мотивите, поради които не е разгледала фактическите и правни обстоятелства, посочени пред нея от жалбоподателя, и не е обяснила защо е основала решението си за отхвърляне на жалбата единствено на твърденията, изведени от писмените становища на дружеството, срещу което е насочена жалбата.


title: Дело C-471/17: Решение на Съда (десети състав) от 6 септември 2018 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Hamburg — Германия) — Kreyenhop & Kluge GmbH & Co. KG/Hauptzollamt Hannover (Преюдициално запитване — Митнически съюз и Обща митническа тарифа — Тарифна и статистическа номенклатура — Класиране на стоките — Полуготова фритирана юфка — Тарифна подпозиция 1902 30 10)

text:
               5.11.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/11

      Решение на Съда (десети състав) от 6 септември 2018 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Hamburg — Германия) — Kreyenhop & Kluge GmbH & Co. KG/Hauptzollamt Hannover
      (Дело C-471/17) (1)

      ((Преюдициално запитване - Митнически съюз и Обща митническа тарифа - Тарифна и статистическа номенклатура - Класиране на стоките - Полуготова фритирана юфка - Тарифна подпозиция 1902 30 10))
      (2018/C 399/13)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Finanzgericht Hamburg

         Страни в главното производство

         Ищец/Жалбоподател: Kreyenhop & Kluge GmbH & Co. KG

         Ответник: Hauptzollamt Hannover

         Диспозитив

      Комбинираната номенклатура, съдържаща се в приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа в редакцията му съгласно Регламент за изпълнение (ЕС) № 927/2012 на Комисията от 9 октомври 2012 г. трябва да се тълкува в смисъл, че подпозиция 1902 30 10 от нея включва ястия от полуготова юфка като разглежданата в главното производство, съставена в основната си част от блок предварително сварена и фритирана юфка.

         (1)  ОВ C 374, 6.11.2017 г.


title: Дело T-537/13: Определение на Общия съд от 19 септември 2018 г. — Roeckl Sporthandschuhe/EUIPO — Roeckl Handschuhe & Accessoires (изображение на ръка) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Оттегляне на възражението — Липса на основание за произнасяне)

text:
               26.11.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 427/65

      Определение на Общия съд от 19 септември 2018 г. — Roeckl Sporthandschuhe/EUIPO — Roeckl Handschuhe & Accessoires (изображение на ръка)
      (Дело T-537/13) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Оттегляне на възражението - Липса на основание за произнасяне)
      (2018/C 427/86)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Roeckl Sporthandschuhe GmbH & Co. KG (Мюнхен, Германия) (представители: O. Baumann, C. Straßberger и F. Römisch, адвокати)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: D. Walicka)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Roeckl Handschuhe & Accessoires GmbH & Co. KG (Мюнхен, Германия) (представители: M. Kinkeldey, J. Springer, A. Wagner и S. Brandstätter, адвокати)

         Предмет

      Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 22 юли 2013 г. (преписка R 1866/2012-4), постановено в производство по възражение между Roeckl Sporthandschuhe и Roeckl Handschuhe & Accessoires.

         Диспозитив

                  1)

                  Липсва основание за произнасяне по жалбата.

                  2)

                  Осъжда Roeckl Sporthandschuhe GmbH & Co. KG и Roeckl Handschuhe & Accessoires GmbH & Co. KG да понесат направените от тях съдебни разноски и всяко от тях да заплати половината от съдебните разноски, направени от Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO).

         (1)  ОВ C 367, 14.12.2013 г.


title: Дело C-607/18 P: Жалба, подадена на 24 септември 2018 г. от NKT Verwaltungs GmbH, предишно nkt cables GmbH, NKT A/S, предишно NKT Holding A/S срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 12 юли 2018 г. по дело T-447/14, NKT Verwaltungs и NKT/Комисия

text:
               26.11.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 427/30

      Жалба, подадена на 24 септември 2018 г. от NKT Verwaltungs GmbH, предишно nkt cables GmbH, NKT A/S, предишно NKT Holding A/S срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 12 юли 2018 г. по дело T-447/14, NKT Verwaltungs и NKT/Комисия
      (Дело C-607/18 P)
      (2018/C 427/38)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподатели: NKT Verwaltungs GmbH, предишно nkt cables GmbH, NKT A/S, предишно NKT Holding A/S (представители: B. Creve, advocaat, M. Kofmann, advokat)

         Друга страна в производството: Европейска комисия

         Искания на жалбоподателите

      Жалбоподателите искат от Съда:

                  —

                  да отмени обжалваното съдебно решение изцяло или частично,

                  —

                  да отмени разглежданото решение (1) изцяло или частично,

                  —

                  алтернативно, да върне делото на Общия съд за решение в съответствие с решението на Съда,

                  —

                  да постанови процесуално-организационно действие, и

                  —

                  да осъди Комисията да заплати съдебните разноски както в производството по обжалване, така и в производството пред Общия съд.

         Основания и основни доводи

      Първо основание: Общият съд погрешно е определил териториалния обхват на нарушението.
      Второ основание: Общият съд е допуснал грешки в правото при преценката на обхвата на участието на SCI (2) и на NKT и знанието на SCI.
      Трето основание: Общият съд е допуснал грешки в правото, като е приел, че правото на защита на жалбоподателите не е било нарушено.
      Четвърто основание: Общият съд е допуснал грешки в правото, като е отхвърлил искането на жалбоподателите за отмяна или намаляване на глобата.

         (1)  Решение C(2014) 2139 окончателен на Европейската комисия от 2 април 2014 година относно производство по член 101 от Договора за функционирането на Европейския съюз и член 53 от Споразумението за ЕИП.

         (2)  Единно и продължено нарушение.


title: Дело C-479/18: Преюдициално запитване от Bezirksgericht für Handelssachen Wien (Австрия), постъпило на 20 юли 2018 г. — KL и др./UNIQA Österreich Versicherungen и др.

text:
               26.11.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 427/6

      Преюдициално запитване от Bezirksgericht für Handelssachen Wien (Австрия), постъпило на 20 юли 2018 г. — KL и др./UNIQA Österreich Versicherungen и др.
      (Дело C-479/18)
      (2018/C 427/10)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Bezirksgericht für Handelssachen Wien

         Страни в главното производство

         Жалбоподатели: KL, LK, MJ, NI

         Ответници: UNIQA Österreich Versicherungen, DONAU Versicherung AG Vienna Insurance Group, Allianz Elementar Lebensversicherungs-Aktiengesellschaft

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Трябва ли член 15, параграф 1 от Директива 90/619/ЕИО (1) във връзка с член 31 от Директива 92/96/ЕИО (2), респ. член 35, параграф 1 във връзка с член 36, параграф 1 от Директива 2002/83/ЕО (3), респ. член 185, параграф 1 във връзка с член 186, параграф 1 от Директива 2009/138/ЕО (4) да се тълкуват в смисъл, че — в случай на липсваща национална правна уредба относно последиците от дадена преди сключването на договор погрешна информация за правото на отказ от договора — срокът за упражняване на правото на отказ не започва да тече, ако в информацията застрахователното дружество посочи, че отказът трябва да се извърши в писмена форма, въпреки че съгласно националното право отказът е възможен в свободна форма?

                  2)

                  При утвърдителен отговор на първия въпрос:
                  Трябва ли член 15, параграф 1 от Директива 90/619/ЕИО във връзка с член 31 от Директива 92/96/ЕИО да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба, съгласно която, в случай че преди сключването на договор не е дадена или е дадена погрешна информация относно правото на отказ, срокът за упражняване на правото на отказ започва да тече в момента, в който титулярят на полица — по какъвто и да е начин — е узнал за правото си на отказ?

                  3)

                  Трябва ли член 35, параграф 1 във връзка с член 36, параграф 1 от Директива 2002/83/ЕО да се тълкува в смисъл, че — в случай че няма национална правна уредба относно последиците от липсата на информация или от погрешна информация относно правото на отказ преди сключването на договор — правото на титуляря на полица на отказ от договора изтича най-късно след като му бъде изплатена откупната стойност въз основа на прекратяването от него на договора, с което страните по договора са изпълнили изцяло всички произтичащи от договора задължения?

                  4)

                  При утвърдителен отговор на първия и/или при отрицателен отговор на третия въпрос:
                  Трябва ли член 15, параграф 1 от Директива 90/619 ЕИО, респ. член 35, параграф 1 от Директива 2002/83/ЕО, респ. член 186, параграф 1 от Директива 2009/138/ЕО да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба, съгласно която, в случай че титулярят на полица упражни правото си на отказ, следва да му бъде възстановена откупната стойност (изчислената съгласно признатите актюерски правила текуща стойност на застраховката)?

                  5)

                  В случай че четвъртият въпрос е следвало да бъде разгледан и отговорът му е утвърдителен:
                  Трябва ли член 15, параграф 1 от Директива 90/619 ЕИО, респ. член 35, параграф 1 от Директива 2002/83/ЕО, респ. член 186, параграф 1 от Директива 2009/138/ЕО да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба, съгласно която в случай на упражняване на правото на отказ поради погасяване по давност правото на общо олихвяване на възстановените премии може да бъде ограничено до частта, която обхваща периода от последните три години преди предявяването на иска?

         (1)  Втора директива 90/619/ЕИО на Съвета от 8 ноември 1990 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно прякото животозастраховане, за предвиждането на разпоредби за улесняване на ефективното осъществяване на свободно предоставяне на услуги и за изменение на Директива 79/267/ЕИО (ОВ L 330, 1990 г., стр. 50).

         (2)  Директива 92/96/ЕИО на Съвета от 10 ноември 1992 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно прякото животозастраховане и за изменение на Директиви 79/267/ЕИО и 90/619/ЕИО (Трета директива за животозастраховането) (ОВ L 360, 1992 г., стр. 1).

         (3)  Директива 2002/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 ноември 2002 година относно животозастраховането (ОВ L 345, 2002 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 4, стр. 192).

         (4)  Директива 2009/138/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 25 ноември 2009 година относно започването и упражняването на застрахователна и презастрахователна дейност (Платежоспособност II) (ОВ L 335, 2009 г., стр. 1).


title: Дело T-819/17: Определение на Общия съд от 13 септември 2018 г. — WH/EUIPO (Публична служба — Длъжностни лица — Процедура за оценяване за 2016 г. — Премахване на някои оценки от доклада за оценяване — Недопустимост)

text:
               26.11.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 427/77

      Определение на Общия съд от 13 септември 2018 г. — WH/EUIPO
      (Дело T-819/17) (1)

      (Публична служба - Длъжностни лица - Процедура за оценяване за 2016 г. - Премахване на някои оценки от доклада за оценяване - Недопустимост)
      (2018/C 427/103)
      Език на производството: испански

         Страни

         Жалбоподател: WH (представител: E. Fontes Vila, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: A. Lukošiūtė и K. Tóth)

         Предмет

      Искане на основание член 270 ДФЕС, целящо Общият съд да осъди EUIPO да премахне от доклада за оценяване на жалбоподателката за 2016 г. всички упреци относно начина ѝ на комуникация, доколкото те са неверни и накърняват основното ѝ право да изразява свободно своите идеи и мнения.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата като недопустима.

                  2)

                  Осъжда WH да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 72, 26.2.2018 г.


title: Дело C-535/18: Преюдициално запитване от Bundesverwaltungsgericht (Германия), постъпило на 16 август 2018 г. — IL и др./Land Nordrhein-Westfalen

text:
               26.11.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 427/10

      Преюдициално запитване от Bundesverwaltungsgericht (Германия), постъпило на 16 август 2018 г. — IL и др./Land Nordrhein-Westfalen
      (Дело C-535/18)
      (2018/C 427/14)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Bundesverwaltungsgericht

         Страни в главното производство

         Жалбоподатели: IL, JK, KJ, LI, NG, MH, OF, PE, съсобственост между наследниците на г-жа QD (RC и SB), TA, UZ, VY, WX

         Ответник: Land Nordrhein-Westfalen

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Трябва ли член 11, параграф 1, буква б) от Директива 2011/92/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 13 декември 2011 година относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда (1) (наричана по-нататък „Директива за ОВОС“) да се тълкува в смисъл, че допуска разпоредба на националното право, според която жалбоподател, който не е признато сдружение за защита на околната среда, може да поиска да бъда отменено решение на основание на процесуално нарушение само когато процесуалното нарушение отнема на самия него предвидената със закон възможност за участие в процеса на вземане на решения?

                  2)

                              a)

                              Трябва ли член 4, буква а), подточки i—iii) от Директива 2000/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2000 година за установяване на рамка за действията на Общността в областта на политиката за водите (2), последно изменен с член 1 от Директива 2014/101/ЕС на Комисията от 30 октомври 2014 г. (3) (наричана по-нататък „Рамкова директива за водата“), да се тълкува в смисъл, че съдържа не само материалноправен критерий за проверка, но също и изисквания за административната процедура за издаване на разрешения?

                              б)

                              При утвърдителен отговор на втори въпрос, буква а):

                        Трябва ли участието на обществеността по член 6 от Директивата за ОВОС да се отнася винаги и задължително до документите относно оценяването според законодателството в областта на водите в посочения по-горе смисъл, или се допуска разграничение според момента на изготвяне на документа и на неговата сложност?

                  3)

                  Трябва ли понятието за влошаване на състоянието на подземен воден обект в член 4, параграф 1, буква б), подточка i) от Рамковата директива за водите да се тълкува в смисъл, че влошаване на химическото състояние на подземен воден обект е налице, когато вследствие на проекта бъде превишена поне една норма за качество на околната среда за един параметър и че независимо от това, когато за дадено вредно вещество вече е превишена релевантната прагова стойност, всяко следващо (измеримо) повишаване на концентрацията представлява влошаване?

                  4)

                              a)

                              Трябва ли член 4 от Рамковата директива за водите — като се вземат предвид неговото обвързващо действие (член 288 ДФЕС) и гаранцията за ефективна правна защита (член 19 ДЕС) — да се тълкува в смисъл, че всички членове на заинтересованата от даден проект общественост, които твърдят, че разрешението за проекта нарушава правата им, също имат право да се позоват пред съд на нарушения на установената в законодателството в областта на водите забрана за влошаване на състоянието на водите и на нарушения на задължението за подобряване на състоянието им?

                              б)

                              При отрицателен отговорът на четвъртия въпрос, буква а):

                        Трябва ли член 4 от Рамковата директива за водите — като се има предвид неговата цел — да се тълкува в смисъл, че във всеки случай жалбоподатели, които поддържат домашен кладенец за лично водоснабдяване в близост до планирано шосе, имат право да се позоват пред съд на нарушения на установената в законодателството в областта на водите забрана за влошаване на състоянието на водите и на нарушения на задължението за подобряване на състоянието им?

         (1)  ОВ L 26, 2012 г., стр. 1.

         (2)  ОВ L 327, 2000 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 6, стр. 193.

         (3)  ОВ L 311, 2014 г., стр. 32.


title: Дело T-593/18: Жалба, подадена на 28 септември 2018 г. — BS (Информацията е заличена или заменена в съответствие с правната рамка относно личните данни и/или поверителността.) /Парламент

text:
               26.11.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 427/99

      Жалба, подадена на 28 септември 2018 г. —  BS (1)/Парламент
      (Дело T-593/18)
      (2018/C 427/130)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: BS (2) (представители: M. Maes и J.-N. Louis, адвокати)

         Ответник: Европейски парламент

         Искания на жалбоподателя

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да отмени Известие за изменение № 15 на пенсионните права на жалбоподателя от 10 август 2017 г.,

                  —

                  ако е необходимо, да отмени решението за възстановяване на неоснователно получени суми в размер на 1 589,16 EUR за месеците септември, октомври и ноември 2017 г. и в размер на 4 815,16 EUR видно от пенсионния фиш за декември 2017 г.,

                  —

                  да осъди Парламента да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания.

                  1.

                  Първото — нарушение на член 2 от приложение VII към Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз, тъй като обжалваните решения били опорочени поради явна грешка в преценката.

                  2.

                  Второто — нарушение на правото на добра администрация (член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз), тъй като ответникът не мотивирал решението си и не зачел правото на жалбоподателя на изслушване и на достъп до преписката.

         (1)  Информацията е заличена или заменена в съответствие с правната рамка относно личните данни и/или поверителността.

         (2)  Информацията е заличена или заменена в съответствие с правната рамка относно личните данни и/или поверителността.


title: Дело T-561/17: Решение на Общия съд от 10 октомври 2018 г. — L-Shop-Team/EUIPO („bags2GO“) (Марка на Европейския съюз — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „bags2GO“ — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) 2017/1001)

text:
               26.11.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 427/59

      Решение на Общия съд от 10 октомври 2018 г. — L-Shop-Team/EUIPO („bags2GO“)
      (Дело T-561/17) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „bags2GO“ - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) 2017/1001)
      (2018/C 427/76)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: L-Shop-Team GmbH (Дортмунд, Германия) (представител: A. Sautter, avocat)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) (представители: V. Mensing и A. Söder)

         Предмет

      Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 14 юни 2017 г. (преписка R 1650/2016-5) относно заявка за регистрация на фигуративния знак „bags2GO“ като марка на Европейския съюз

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда L-Shop-Team GmbH да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 347, 16.10.2017 г.


title: Дело C-536/18: Преюдициално запитване от Bundesverwaltungsgericht (Германия), постъпило на 16 август 2018 г. — XW/Landesamt für Verbraucherschutz

text:
               26.11.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 427/11

      Преюдициално запитване от Bundesverwaltungsgericht (Германия), постъпило на 16 август 2018 г. — XW/Landesamt für Verbraucherschutz
      (Дело C-536/18)
      (2018/C 427/15)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Bundesverwaltungsgericht

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: XW

         Ответник: Landesamt für Verbraucherschutz

         Преюдициални въпроси

      Може ли при събирането на такси съгласно член 27, параграфи 2 и 4 във връзка с приложение VI към Регламент (ЕО) № 882/2004 (1) да се вземе предвид делът на разходите за заплати на персонала, който участва в администрирането и събирането на таксите за извършения официален контрол?

         (1)  Регламент (ЕО) № 882/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно официалния контрол, провеждан с цел осигуряване на проверка на съответствието със законодателството в областта на фуражите и храните и правилата за опазване здравето на животните и хуманното отношение към животните (ОВ L 165, 2004 г., стр. 1; Специално издание на български език; 2007 г., глава 3, том 58, стр. 216)


title: Дело T-597/18: Жалба, подадена на 1 октомври 2018 г. — Hermann Albers/Комисия

text:
               26.11.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 427/99

      Жалба, подадена на 1 октомври 2018 г. — Hermann Albers/Комисия
      (Дело T-597/18)
      (2018/C 427/131)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Hermann Albers e.K. (Нойбьоргер, Германия) (представител: Rechtsanwalt S. Roling)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания на жалбоподателя

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да отмени Решение C(2018) 4385 final на Комисията от 12 юли 2018 г.,

                  —

                  да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      С настоящата жалба жалбоподателят иска да се отмени Решение C(2018) 4385 final на Комисията от 12 юли 2018 г. по неговата жалба във връзка с държавна помощ, която се отнася до член 7a от Niedersächsisches Nahverkehrsgesetz (Закон за местния транспорт на Долна Саксония, наричан по-нататък „NNVG“) (преписка SA. 46697 [2017/NN]) (ОВ C 292, 2018 г., стр. 1).
      В жалбата се изтъква едно-единствено основание, в рамките на което се твърди, че противно на становището на Комисията член 7a NNVG представлявал нова помощ, която подлежала на нотифициране.


               10.1.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 9/6

      Дело, заведено на 9 ноември 2018 г. от Надзорния орган на ЕАСТ срещу Исландия
      (Дело E-3/18)
      (2019/C 9/07)
      На 9 ноември 2018 г. пред Съда на ЕАСТ беше заведено дело срещу Исландия от Надзорния орган на ЕАСТ, представляван от Carsten Zatschler, Catherine Howdle и Ingibjörg Ólöf Vilhjálmsdóttir, в качеството им на представители на Надзорния орган на ЕАСТ, с адрес: Rue Belliard 35, B-1040 Brussels.
      Надзорният орган на ЕАСТ иска от Съда на ЕАСТ:

                  1.

                  Да постанови, че Исландия не е приела мерките, необходими да направи акта, посочен в точка 7йа от приложение XIX към Споразумението за Европейското икономическо пространство (Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/1051 на Комисията от 1 юли 2015 г. относно условията за изпълняване на функциите на платформата за онлайн решаване на спорове, условията във връзка с електронния формуляр за жалби и условията за сътрудничество между звената за контакт, предвидени в Регламент (ЕС) № 524/2013 на Европейския парламент и на Съвета относно онлайн решаване на потребителски спорове), адаптиран с Протокол 1 към Споразумението за ЕИП, част от своя вътрешен правов ред, съгласно изискванията на член 7 от Споразумението за ЕИП.

                  2.

                  Да нареди на Исландия да заплати съдебните разноски.

         Правен и фактически контекст и правни аргументи, приведени в подкрепа на жалбата:

                  —

                  Искът се отнася до неспазването от страна на Исландия в срок до 23 април 2018 г. на мотивираното становище, издадено от Надзорния орган на ЕАСТ на 21 февруари 2018 г., отнасящо се до невъвеждането в националния правен ред на тази държава на Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/1051 на Комисията от 1 юли 2015 г. относно условията за изпълняване на функциите на платформата за онлайн решаване на спорове, условията във връзка с електронния формуляр за жалби и условията за сътрудничество между звената за контакт, предвидени в Регламент (ЕС) № 524/2013 на Европейския парламент и на Съвета относно онлайн решаване на потребителски спорове, посочен в точка 7йа от приложение XIX към Споразумението за Европейското икономическо пространство и адаптиран към Споразумението с Протокол 1 към него („Актът“).

                  —

                  Надзорният орган на ЕАСТ твърди, че като не е приела в предвидения срок мерките, необходими за транспонирането на Акта, Исландия не е изпълнила задълженията си по член 7 от Споразумението за ЕИП.


               10.1.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 9/7

      Дело, заведено на 9 ноември 2018 г. от Надзорния орган на ЕАСТ срещу Исландия
      (Дело E-4/18)
      (2019/C 9/08)
      На 9 ноември 2018 г. пред Съда на ЕАСТ беше заведено дело срещу Исландия от Надзорния орган на ЕАСТ, представляван от Carsten Zatschler, Catherine Howdle и Ingibjörg Ólöf Vilhjálmsdóttir, в качеството им на представители на Надзорния орган на ЕАСТ, с адрес: Rue Belliard 35, B-1040 Brussels.
      Надзорният орган на ЕАСТ иска от Съда на ЕАСТ:

                  1.

                  Да постанови, че Исландия не е приела мерките, необходими да направи акта, посочен в точки 7г, 7е и 7ж от приложение XIX към Споразумението за Европейското икономическо пространство (Регламент (ЕС) № 524/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 21 май 2013 г. относно онлайн решаване на потребителски спорове и за изменение на Регламент (ЕО) № 2006/2004 и Директива 2009/22/ЕО (Регламент за ОРС за потребители), адаптиран с Протокол 1 към Споразумението за ЕИП, част от своя вътрешен правов ред, съгласно изискванията на член 7 от Споразумението за ЕИП.

                  2.

                  Да нареди на Исландия да заплати съдебните разноски.

         Правен и фактически контекст и правни аргументи, приведени в подкрепа на жалбата:

                  —

                  Искът се отнася до неспазването от страна на Исландия в срок до 23 април 2018 г. на мотивираното становище, издадено от Надзорния орган на ЕАСТ на 21 февруари 2018 г., отнасящо се до невъвеждането в нейния национален правен ред на Регламент (ЕС) № 524/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 21 май 2013 г. относно онлайн решаване на потребителски спорове и за изменение на Регламент (ЕО) № 2006/2004 и Директива 2009/22/ЕО (Регламент за ОРС за потребители), посочен в точки 7г, 7е и 7ж от приложение IX към Споразумението за Европейското икономическо пространство и адаптиран към Споразумението с Протокол 1 към него („Актът“).

                  —

                  Надзорният орган на ЕАСТ твърди, че като не е приела в предвидения срок мерките, необходими за транспонирането на Акта, Исландия не е изпълнила задълженията си по член 7 от Споразумението за ЕИП.


title: Дело T-651/17: Решение на Общия съд от 29 ноември 2018 г. — Zhejiang Auarita Pneumatic Tools (пистолет за боядисвяне) (Промишлен дизайн на Общността — Производство за обявяване на недействителност — Регистриран промишлен дизайн на Общността, изобразяващ пистолет за боядисване — Предходни промишлени дизайни на Общността — Основание за недействителност — Информиран потребител — Степен на свобода на автора — Оригиналност — Насищане на състоянието на техниката — Член 6 и член 25, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 6/2002 — Полза от провеждането на устно производство — Член 64, параграф 1 от Регламент № 6/2002 — Задължение за мотивиране — Член 75 от Регламент № 6/2002)

text:
               4.2.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/37

      Решение на Общия съд от 29 ноември 2018 г. — Zhejiang Auarita Pneumatic Tools (пистолет за боядисвяне)
      (Дело T-651/17) (1)

      ((Промишлен дизайн на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Регистриран промишлен дизайн на Общността, изобразяващ пистолет за боядисване - Предходни промишлени дизайни на Общността - Основание за недействителност - Информиран потребител - Степен на свобода на автора - Оригиналност - Насищане на състоянието на техниката - Член 6 и член 25, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 6/2002 - Полза от провеждането на устно производство - Член 64, параграф 1 от Регламент № 6/2002 - Задължение за мотивиране - Член 75 от Регламент № 6/2002))
      (2019/C 44/47)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Sata GmbH & Co. KG (Корнвестхайм, Германия) (представители: K. Manhaeve и G. Glas, адвокати)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: S. Hanne)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO: Zhejiang Auarita Pneumatic Tools Co. Ltd (Жейянг, Китай)

         Предмет

      Жалба срещу решението на трети апелативен състав на EUIPO от 12 юли 2017 г. (преписка R 914/2016-3), постановено в производство за обявяване на недействителност със страни Zhejiang Auarita Pneumatic Tools и Sata

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Sata GmbH & Co. KG да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 402, 27.11.2017 г.


title: Дело T-681/17: Решение на Общия съд от 29 ноември 2018 г. — Khadi and Village Industries Commission/EUIPO — BNP Best Natural Products (Khadi) (Марка на Европейския съюз — Производство за обявяване на недействителност — Словна марка на Европейския съюз „Khadi“ — Представяне на доказателства за първи път пред апелативния състав — Правомощие за преценка на апелативния състав — Член 76, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 95, параграф 2 от Регламент (ЕС) 2017/1001] — Абсолютно основание за отказ — Марка, която е от естество да заблуди потребителите — Член 7, параграф 1, буква ж) от Регламент № 207/2009 [понастоящем член 7, параграф 1, буква ж) от Регламент 2017/1001] — Марка, включваща символи, емблеми или гербове — Член 7, параграф 1,буква и) от Регламент № 207/2009 [понастоящем член 7, параграф 1, буква и) от Регламент 2017/1001] — Липса на недобросъвестност — Член 52, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 [понастоящем член 59, параграф 1, буква б) от Регламент 2017/1001])

text:
               4.2.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/38

      Решение на Общия съд от 29 ноември 2018 г. — Khadi and Village Industries Commission/EUIPO — BNP Best Natural Products (Khadi)
      (Дело T-681/17) (1)

      ((Марка на Европейския съюз - Производство за обявяване на недействителност - Словна марка на Европейския съюз „Khadi“ - Представяне на доказателства за първи път пред апелативния състав - Правомощие за преценка на апелативния състав - Член 76, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 95, параграф 2 от Регламент (ЕС) 2017/1001] - Абсолютно основание за отказ - Марка, която е от естество да заблуди потребителите - Член 7, параграф 1, буква ж) от Регламент № 207/2009 [понастоящем член 7, параграф 1, буква ж) от Регламент 2017/1001] - Марка, включваща символи, емблеми или гербове - Член 7, параграф 1,буква и) от Регламент № 207/2009 [понастоящем член 7, параграф 1, буква и) от Регламент 2017/1001] - Липса на недобросъвестност - Член 52, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 [понастоящем член 59, параграф 1, буква б) от Регламент 2017/1001]))
      (2019/C 44/48)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Khadi and Village Industries Commission (Мумбай Махаращра, Индия) (представители: J. Guise, N. Rose и V. Ellis, solicitors)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: първоначално M. Rajh и D. Walicka, впоследствие M. Rajh и H. O’Neill)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: BNP Best Natural Products GmbH (Мюнхен, Германия) (представители: M. Kloth и R. Briske, avocats)

         Предмет

      Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 30 юни 2017 г. (преписка R 2083/2016-5), постановено в производство за обявяване на недействителност със страни Khadi and Village Industries Commission и BNP Best Natural Products

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Khadi and Village Industries Commission да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 402, 27.11.2017 г.


title: Дело T-682/17: Решение на Общия съд от 29 ноември 2018 г. — Khadi and Village Industries Commission/EUIPO — BNP Best Natural Products (khadí Naturprodukte aus Indíen) (Марка на Европейския съюз — Производство за обявяване на недействителност — Фигуративна марка на Европейския съюз „khadí Naturprodukte aus Indíen“ — Представяне на доказателства за първи път пред апелативния състав — Правомощие за преценка на апелативния състав — Член 76, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 95, параграф 2 от Регламент (ЕС) 2017/1001] — Абсолютно основание за отказ — Марка, която е от естество да заблуди потребителите — Член 7, параграф 1, буква ж) от Регламент № 207/2009 [понастоящем член 7, параграф 1, буква ж) от Регламент 2017/1001] — Липса на недобросъвестност — Член 52, параграф 1, буква б) от Регламент 207/2009 [понастоящем член 59, параграф 1, буква б) от Регламент 2017/1001])

text:
               4.2.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/39

      Решение на Общия съд от 29 ноември 2018 г. — Khadi and Village Industries Commission/EUIPO — BNP Best Natural Products (khadí Naturprodukte aus Indíen)
      (Дело T-682/17) (1)

      ((Марка на Европейския съюз - Производство за обявяване на недействителност - Фигуративна марка на Европейския съюз „khadí Naturprodukte aus Indíen“ - Представяне на доказателства за първи път пред апелативния състав - Правомощие за преценка на апелативния състав - Член 76, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 95, параграф 2 от Регламент (ЕС) 2017/1001] - Абсолютно основание за отказ - Марка, която е от естество да заблуди потребителите - Член 7, параграф 1, буква ж) от Регламент № 207/2009 [понастоящем член 7, параграф 1, буква ж) от Регламент 2017/1001] - Липса на недобросъвестност - Член 52, параграф 1, буква б) от Регламент 207/2009 [понастоящем член 59, параграф 1, буква б) от Регламент 2017/1001]))
      (2019/C 44/49)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Khadi and Village Industries Commission (Мумбай Махаращра, Индия) (представители: J. Guise, N. Rose и V. Ellis, solicitors)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: първоначално M. Rajh и D. Walicka, впоследствие M. Rajh и H. O’Neill)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: BNP Best Natural Products GmbH (Мюнхен, Германия) (представители: M. Kloth и R. Briske, avocats)

         Предмет

      Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 12 юли 2017 г. (преписка R 2085/2016-5), постановено в производство за обявяване на недействителност със страни Khadi and Village Industries Commission и BNP Best Natural Products

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Khadi and Village Industries Commission да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 402, 27.11.2017 г.


title: Дело T-683/17: Решение на Общия съд от 29 ноември 2018 г. — Khadi and Village Industries Commission/EUIPO — BNP Best Natural Products (Khadi Ayurveda) (Марка на Европейския съюз — Производство за обявяване на недействителност — Словна марка на Европейския съюз „Khadi Ayurveda“ — Представяне на доказателства за първи път пред апелативния състав — Правомощие за преценка на апелативния състав — Член 76, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 95, параграф 2 от Регламент (ЕС) 2017/1001] — Абсолютно основание за отказ — Марка, която е от естество да заблуди потребителите — Член 7, параграф 1, буква ж) от Регламент № 207/2009 [понастоящем член 7, параграф 1, буква ж) от Регламент 2017/1001] — Липса на недобросъвестност — Член 52, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 [понастоящем член 59, параграф 1, буква б) от Регламент 2017/1001])

text:
               4.2.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/40

      Решение на Общия съд от 29 ноември 2018 г. — Khadi and Village Industries Commission/EUIPO — BNP Best Natural Products (Khadi Ayurveda)
      (Дело T-683/17) (1)

      ((Марка на Европейския съюз - Производство за обявяване на недействителност - Словна марка на Европейския съюз „Khadi Ayurveda“ - Представяне на доказателства за първи път пред апелативния състав - Правомощие за преценка на апелативния състав - Член 76, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 95, параграф 2 от Регламент (ЕС) 2017/1001] - Абсолютно основание за отказ - Марка, която е от естество да заблуди потребителите - Член 7, параграф 1, буква ж) от Регламент № 207/2009 [понастоящем член 7, параграф 1, буква ж) от Регламент 2017/1001] - Липса на недобросъвестност - Член 52, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 [понастоящем член 59, параграф 1, буква б) от Регламент 2017/1001]))
      (2019/C 44/50)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Khadi and Village Industries Commission (Мумбай Махаращра, Индия) (представители: J. Guise, N. Rose и V. Ellis, solicitors)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: първоначално M. Rajh и D. Walicka, впоследствие M. Rajh и H. O’Neill)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: BNP Best Natural Products GmbH (Мюнхен, Германия) (представители: M. Kloth и R. Briske, avocats)

         Предмет

      Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 12 юли 2017 г. (преписка R 2086/2016-5), постановено в производство за обявяване на недействителност със страни Khadi and Village Industries Commission и BNP Best Natural Products

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Khadi and Village Industries Commission да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 402, 27.11.2017 г.


title: Дело T-702/17: Решение на Общия съд от 23 ноември 2018 г. — Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi/EUIPO-Papouis Dairies(Papouis Halloumi) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за регистрация на фигуративна марка на Европейския съюз „Papouis Halloumi“ — По-ранна колективна словна марка на Европейския съюз „HALLOUMI“ — Относително основание за отказ — Сходство на знаците — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (EО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (EС) 2017/1001)

text:
               4.2.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/41

      Решение на Общия съд от 23 ноември 2018 г. — Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi/EUIPO-Papouis Dairies(Papouis Halloumi)
      (Дело T-702/17) (1)

      ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за регистрация на фигуративна марка на Европейския съюз „Papouis Halloumi“ - По-ранна колективна словна марка на Европейския съюз „HALLOUMI“ - Относително основание за отказ - Сходство на знаците - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (EО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (EС) 2017/1001))
      (2019/C 44/51)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi (Никозия, Кипър) (представители: S. Malynicz, QC, и V. Marsland, solicitor)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: D. Gája и D. Walicka)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Papouis Dairies Ltd (Никозия) (представител: N. Korogiannakis, avocat)

         Предмет

      Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 3 август 2017 г. (преписка R 2782/2014-4), относно производство по възражение между Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi и Papouis Dairies.

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя решението на четвърти апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 3 август 2017 г. (преписка R 2782/2014-4), относно производство по възражение между Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi и Papouis Dairies Ltd.

                  2)

                  Осъжда EUIPO да понесе освен собствените си разноски и разноските на Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi.

                  3)

                  Papouis Dairies понася собствените си разноски.

         (1)  ОВ C 424, 11.12.2017 г.


title: Дело T-703/17: Решение на Общия съд от 23 ноември 2018 г. — Кипър/EUIPO — Papouis Dairies (Papouis Halloumi) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за регистрация на фигуративна марка на Европейския съюз „Papouis Halloumi“ — По-ранна сертификатна словна марка на Обединеното кралство „HALLOUMI“ — Относително основание за отказ — Сходство на знаците — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (EО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (EС) 2017/1001)

text:
               4.2.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/42

      Решение на Общия съд от 23 ноември 2018 г. — Кипър/EUIPO — Papouis Dairies (Papouis Halloumi)
      (Дело T-703/17) (1)

      ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за регистрация на фигуративна марка на Европейския съюз „Papouis Halloumi“ - По-ранна сертификатна словна марка на Обединеното кралство „HALLOUMI“ - Относително основание за отказ - Сходство на знаците - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (EО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (EС) 2017/1001))
      (2019/C 44/52)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Република Кипър (представители: S. Malynicz, QC, и V. Marsland, solicitor)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: D. Gája и D. Walicka)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Papouis Dairies Ltd (Никозия, Кипър) (представител: N. Korogiannakis, avocat)

         Предмет

      Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 3 август 2017 г. (преписка R 2924/2014-4), относно производство по възражение между Република Кипър и Papouis Dairies.

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя решението на четвърти апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 3 август 2017 г. (преписка R 2924/2014-4), относно производство по възражение между Република Кипър и Papouis Dairies Ltd.

                  2)

                  Осъжда EUIPO да понесе освен собствените си разноски и разноските на Република Кипър.

                  3)

                  Papouis Dairies понася собствените си разноски.

         (1)  ОВ C 437, 18.12.2017 г.


title: Дело T-724/17: Решение на Общия съд от 22 ноември 2018 г. — The Vianel Group/EUIPO — Viania Dessous (VIANEL) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Международна регистрация, посочваща Европейския съюз — Словна марка „VIANEL“ — По-ранна словна марка на Европейския съюз „VIANIA“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)

text:
               4.2.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/43

      Решение на Общия съд от 22 ноември 2018 г. — The Vianel Group/EUIPO — Viania Dessous (VIANEL)
      (Дело T-724/17) (1)

      ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Международна регистрация, посочваща Европейския съюз - Словна марка „VIANEL“ - По-ранна словна марка на Европейския съюз „VIANIA“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001))
      (2019/C 44/53)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: The Vianel Group LLC (Довър, Делауер, Съединени щати) (представител: V. Perrichon, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: P. Sipos и D. Walicka)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Viania Dessous GmbH (Мьосинген, Германия)

         Предмет

      Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 14 юли 2017 г. (преписка R 285/2017-5), постановено в производство по възражение със страни Viania Dessous и The Vianel Group

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда The Vianel Group LLC да понесе, наред с направените от него съдебни разноски, и тези на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) в производството пред Общия съд.

         (1)  ОВ C 13, 15.1.2018 г.


title: Дело T-763/17: Решение на Общия съд от 29 ноември 2018 г. — Septona/EUIPO — Intersnack Group (welly) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за регистрация на фигуративна марка на Европейския съюз welly — По-ранни фигуративни марки на Европейския съюз Kelly’s и Kelly’s www.kellys.eu CHIPS — Относително основание за отказ — Липса на вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (EО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (EС) № 2017/1001)

text:
               4.2.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/43

      Решение на Общия съд от 29 ноември 2018 г. — Septona/EUIPO — Intersnack Group (welly)
      (Дело T-763/17) (1)

      ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за регистрация на фигуративна марка на Европейския съюз welly - По-ранни фигуративни марки на Европейския съюз Kelly’s и Kelly’s www.kellys.eu CHIPS - Относително основание за отказ - Липса на вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (EО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (EС) № 2017/1001))
      (2019/C 44/54)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Septona AVEE (Oinofyta, Гърция) (представител: V. Wellens, avocat)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: M. Rajh и D. Walicka)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Intersnack Group GmbH & Co. KG (Дюселдорф, Германия)

         Предмет

      Жалба срещу решението на първи апелативен състав EUIPO от 12 юли 2017 г. (преписка R 1525/2016-1) относно производство по възражение между Intersnack Group и Septona

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя решението на първи апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 12 юли 2017 г. (преписка R 1525/2016-1).

                  2)

                  Осъжда EUIPO да заплати съдебните разходи.

         (1)  ОВ C 22, 22.1.2018 г.


title: Дело T-824/17: Решение на Общия съд от 27 ноември 2018 г. — H2O Plus/EUIPO (H 2 O+) (Марка на Европейския съюз — Международна регистрация, посочваща Европейския съюз — Фигуративна марка „H 2 O+“ — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)

text:
               4.2.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/44

      Решение на Общия съд от 27 ноември 2018 г. — H2O Plus/EUIPO (H 2 O+)
      (Дело T-824/17) (1)

      ((Марка на Европейския съюз - Международна регистрация, посочваща Европейския съюз - Фигуративна марка „H 2 O+“ - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001))
      (2019/C 44/55)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: H2O Plus LLC (Сан Франциско, Калифорния, Съединени щати) (представители: R. Niebel и F. Kerl, адвокати)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: първоначално S. Palmero Cabezas и D. Walicka, впоследствие S. Palmero Cabezas и H. O’Neill)

         Предмет

      Жалба срещу решение на първи апелативен състав на EUIPO от 6 октомври 2017 г. (преписка R 499/2017-1), свързано с международната регистрация, посочваща Европейския съюз, на фигуративната марка „H 2 O+“.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда H2O Plus LLC да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 63, 19.2.2018 г.