title: Дело C-631/11 P: Жалба, подадена на 8 декември 2011 г. от Regione autonoma della Sardegna срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 20 септември 2011 г. по съединени дела T-394/08, T-408/08, T-453/08 и T-454/08, Regione autonoma della Sardegna и др./Комисия

text:
               21.4.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 118/8

         Жалба, подадена на 8 декември 2011 г. от Regione autonoma della Sardegna срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 20 септември 2011 г. по съединени дела T-394/08, T-408/08, T-453/08 и T-454/08, Regione autonoma della Sardegna и др./Комисия
   (Дело C-631/11 P)
   2012/C 118/13
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател:: Regione autonoma della Sardegna (представител: A. Fantozzi, avvocato)

      Други страни в производството: Европейска комисия, Selene di Alessandra Cannas Sas и др.

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени и/или измени Решение на Общия съд от 20 септември 2011 г. по съединени дела T-394/08, T-408/08, T-453/08 и T-454/08;

               —

               да се отмени решението на Европейската комисия от 3 юли 2008 г. (държавна помощ C1/2004 Италия — SG-Greffe (2008) D/204339) относно схема за помощ: „Злоупотреба с мярка за помощ № 272/98, Регионален закон № 9 от 1998 г.“

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква две правни основания.
   Първото правно основание се отнася до нарушение на член 107, параграф 3 ДФЕС. Жалбоподателят се оплаква по-специално от нарушение и неправилно прилагане на принципа на необходимостта и на принципа на стимулиращия ефект, като последица от прекалено формалистичен подход, който противоречи на принципа на предимство на съдържанието над формата, и неотчитането на особеностите, свързани с времевия аспект на правото, които са характерни за конкретния случай.
   Второто правно основание се отнася до нарушение на принципите на правната сигурност и на защита на оправданите правни очаквания, както и до нарушение на член 14 от Регламент (ЕО) № 659/99 (1). Твърденията на жалбоподателя се основават на времевите особености на случая, които са пренебрегнати в обжалваното решение. Общият съд надхвърлял установеното от съдебната практика в тази област, изисквайки от икономическия оператор степен на грижливост, която е непостижима в конкретния случай, предвид това, че необходимостта молбата да бъде подадена преди започването на работите била общностно изискване, въведено едновременно с фактите по делото, и следователно неизвестно към момента на формиране на волята на предприятието.

      (1)  ОВ L 83, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр.41.


title: Дело F-57/12: Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 7 октомври 2013 г. — Marcuccio/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Обезщетение за инвалидност — Приспадане на размера на вземане на институция — Жалба, която е отчасти явно недопустима и отчасти лишена от всякакво правно основание)

text:
               11.1.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 9/29

         Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 7 октомври 2013 г. — Marcuccio/Комисия
   (Дело F-57/12) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Обезщетение за инвалидност - Приспадане на размера на вземане на институция - Жалба, която е отчасти явно недопустима и отчасти лишена от всякакво правно основание)
   2014/C 9/48
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Триказе, Италия) (представител: G. Cipressa, адвокат)

      Ответник: Европейска комисия (представители: C. Berardis-Kayser и G. Gattinara, подпомагани от A. Dal Ferro, адвокат)

      Предмет

   Искане за отмяна на мълчаливия отказ на Комисията да намали размера на обезщетението за инвалидност на жалбоподателя за месеците от юни до септември 2011 г. и за плащане на 15 % лихва, както и на сумата от 500 EUR

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата отчасти като явно недопустима и отчасти като лишена от всякакво правно основание.

               2.

               Осъжда г-н Marcuccio да понесе направените от него съдебни разноски и да заплати съдебните разноски, направени от Европейската комисия, включително тези, които се отнасят до обезпечителното производство по дела F-57/12 R и T-464/12 P(R).

               3.

               Осъжда г-н Marcuccio да заплати на Съда на публичната служба сумата от 2 000 EUR.

      (1)  ОВ C 227, 28.7.2012 г., стр. 37.


title: Дело C-646/11 P: Жалба, подадена на 16 декември 2011 г. от 3F, по-рано Specialarbejderforbundet i Danmark (SID), срещу Решение на Общия съд (втори разширен състав) от 27 септември 2011 г. по дело T-30/03, RENV: 3F, по-рано Specialarbejderforbundet i Danmark (SID)/Европейска комисия

text:
               3.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 65/6

         Жалба, подадена на 16 декември 2011 г. от 3F, по-рано Specialarbejderforbundet i Danmark (SID), срещу Решение на Общия съд (втори разширен състав) от 27 септември 2011 г. по дело T-30/03, RENV: 3F, по-рано Specialarbejderforbundet i Danmark (SID)/Европейска комисия
   (Дело C-646/11 P)
   2012/C 65/11
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: 3F, по-рано Specialarbejderforbundet i Danmark (SID) (представители: P. Torbøl, advokat, V. Edwards)

      Други страни в производството: Европейска комисия, Кралство Дания

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Съда:

               —

               да отмени изцяло решението на Общия съд,

               —

               да постанови окончателно решение по спора,

               —

               да осъди Комисията за заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят твърди, че обжалваното решение трябва да се отмени въз основа на следните съображения:

               —

               Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото при тълкуването и прилагането на съдебната практика относно преценката на продължителността на предварителното разглеждане по член 108, параграф 3 ДФЕС.

               —

               Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото при тълкуването и прилагането на съдебната практика относно значението на „сериозни затруднения“ и при определянето дали са налице такива затруднения.

               —

               Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като не се е произнесъл по съображението на жалбоподателя, свързано с нарушаване на принципа на добра администрация, и при условията на евентуалност, Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е тълкувал и приложил неправилно съдебната практика относно принципа на добра администрация.


title: Дело F-53/14: Жалба, подадена на 12 юни 2014 г.  — ZZ/Комисия

text:
               24.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 421/58

         Жалба, подадена на 12 юни 2014 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-53/14)
   2014/C 421/84
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: V. Simeons, адвокат)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на решенията, с които са отнети правото на жалбоподателката да получава надбавката за дете на издръжка, отпусната ѝ в полза на нейната майка, и правото на осигуряване по общата здравноосигурителна схема на европейските институции (ОЗОС), както и отмяна на решенията за възстановяване от жалбоподателката на платените ѝ суми.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отменят три решения на PMO.1 от 20 август 2013 г. за оттегляне на решенията, с които на жалбоподателката първоначално се отпуска надбавка за издръжка на нейната майка през периода от 1 март 2010 г. до 28 февруари 2013 г. (решения от 11 май 2010 г., 5 май 2011 г. и 16 януари 2012 г.),

               —

               да се отмени решението на PMO.3 от 25 септември 2013 г., с което се оттегля осигуряването по ОЗОС на майка ѝ и жалбоподателката се уведомява, че трябва да върне възстановените медицински разходи,

               —

               да се отмени решението на PMO.l от 23 октомври 2013 г. за възстановяване на неоснователно платените суми съгласно член 85 от Правилника за длъжностните лица,

               —

               доколкото е необходимо, да се отмени решението от 12 март 2014 г., с което се отхвърля жалбата,

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-78/12: Решение на Съда (втори състав) от 18 юли 2013 г. (преюдициално запитване от Административен съд София-град — България) — „Евита-К“ ЕООД/Директора на дирекция „Обжалване и управление на изпълнението“ , София, при Централно управление на Националната агенция за приходите (Директива 2006/112/ЕО — Обща система на данъка върху добавената стойност — Доставка на стоки — Понятие — Право на приспадане — Отказ — Действително осъществяване на облагаема доставка — Регламент (ЕО) № 1760/2000 — Система за идентификация и регистрация на едър рогат добитък — Ушни марки)

text:
               7.9.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 260/11

         Решение на Съда (втори състав) от 18 юли 2013 г. (преюдициално запитване от Административен съд София-град — България) — „Евита-К“ ЕООД/Директора на дирекция „Обжалване и управление на изпълнението“, София, при Централно управление на Националната агенция за приходите
   (Дело C-78/12) (1)

   (Директива 2006/112/ЕО - Обща система на данъка върху добавената стойност - Доставка на стоки - Понятие - Право на приспадане - Отказ - Действително осъществяване на облагаема доставка - Регламент (ЕО) № 1760/2000 - Система за идентификация и регистрация на едър рогат добитък - Ушни марки)
   2013/C 260/19
   Език на производството: български

      Запитваща юрисдикция

   Административен съд София-град

      Страни в главното производство

      Жалбоподател:„Евита-К“ ООД

      Ответник: Директора на дирекция „Обжалване и управление на изпълнението“, София, при Централно управление на Националната агенция за приходите

      Предмет

   Преюдициално запитване — Административен съд София-град — Тълкуване на член 14, параграф 1, член 178, буква а), член 185, параграф 1, член 226, точка 6 и член 242 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7) — Право на приспадане на платения ДДС за получени доставки на животни — Доказване на осъществена доставка на стоки — Задължение да се посочат във фактурите ушните марки на животните, които подлежат на идентификация съгласно ветеринарномедицинското законодателство на Европейския съюз или липса на такова задължение — Задължение да се докаже правото на собственост на доставчика или липса на такова задължение

      Диспозитив

               1.

               Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност трябва да се тълкува в смисъл, че във връзка с упражняването на правото на приспадане на данъка върху добавената стойност понятието „доставка на стоки“ по смисъла на тази директива и доказването на действителното осъществяване на такава доставка не са свързани с формата на придобиване на право на собственост върху съответните стоки. Запитващата юрисдикция следва в съответствие с националните правила за доказването да извърши обща преценка на всички доказателства и фактически обстоятелства по отнесения до нея спор, за да определи дали разглежданите в главното производство доставки на стоки са действително осъществени и дали съответно за тях може да бъде упражнено право на приспадане.

               2.

               Член 242 от Директива 2006/112 трябва да се тълкува в смисъл, че не изисква от данъчнозадължени лица, които не са земеделски производители, да отчитат счетоводно предмета на извършваните от тях доставки на стоки, когато става дума за животни, и да доказват контрола върху животните в съответствие с международен счетоводен стандарт IAS 41, „Земеделие“.

               3.

               Член 226, точка 6 от Директива 2006/112 трябва да се тълкува в смисъл, че не изисква от данъчнозадължените лица, които извършват доставки на стоки, представляващи животни, за които се прилага системата за идентификация и регистрация по Регламент (ЕО) № 1760/2000 на Европейския парламент и на Съвета от 17 юли 2000 година за създаване на система за идентификация и регистрация на едър рогат добитък и относно етикетирането на говеждо месо и продукти от говеждо месо и за отмяна на Регламент (ЕО) № 820/97 на Съвета, изменен с Регламент (ЕО) № 1791/2006 на Съвета от 20 ноември 2006 г., да посочват ушните марки на тези животни върху фактурите за доставките.

               4.

               Член 185, параграф 1 от Директива 2006/112 трябва да се тълкува в смисъл, че допуска да се коригира сумата на подлежащия на приспадане данък върху добавената стойност само ако съответното данъчнозадължено лице преди това е получило право да приспадне този данък при условията, предвидени в член 168, буква а) от Директивата.

      (1)  ОВ C 133, 5.5.2012 г.


title: Дело T-222/13: Решение на Общия съд от 26 септември 2014 г. — B&S Europe/Комисия (Обществени поръчки за услуги — Процедура за възлагане на обществени поръчки — Краткосрочни услуги изключително в интерес на трети държави — бенефициери по външната помощ на Европейския съюз — Отхвърляне на кандидатурата — Критерии за подбор — Договори, разделени на части — Референтен проект — Задължение за мотивиране — Принцип на добра администрация — Оправдани правни очаквания — Принцип на безпристрастност — Принцип на състезателност)

text:
               10.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 395/43

      Решение на Общия съд от 26 септември 2014 г. — B&S Europe/Комисия
      (Дело T-222/13) (1)

      ((Обществени поръчки за услуги - Процедура за възлагане на обществени поръчки - Краткосрочни услуги изключително в интерес на трети държави - бенефициери по външната помощ на Европейския съюз - Отхвърляне на кандидатурата - Критерии за подбор - Договори, разделени на части - Референтен проект - Задължение за мотивиране - Принцип на добра администрация - Оправдани правни очаквания - Принцип на безпристрастност - Принцип на състезателност))
      (2014/C 395/53)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Business and Strategies in Europe (B&S Europe) SA (Брюксел, Белгия) (представители: L. Bihain и S. Pâques, адвокати)

         Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално A. Bordes и R. Tricot, впоследствие R. Tricot, подпомагани от A.-M. Vandromme и J. Stuyck, адвокати)

         Предмет

      Искане за отмяна на решението на Комисията, изложено в писма от 15 февруари и 2 април 2013 г., с които жалбоподателят е уведомен, че не е включен в списъка на кандидатите, поканени за участие в ограничената процедура за възлагане на обществена поръчка относно партида 7 от многостранния рамков договор за осигуряване на краткосрочни услуги изключително в интерес на трети държави — бенефициери по външната помощ на Европейския съюз (ОВ 2012/S 105-174077)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Business and Strategies in Europe (B&S Europe) SA да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 164, 8.6.2013 г.


title: Дело F-18/12: Жалба, подадена на 9 февруари 2012 г. — ZZ и ZZ/Комисия

text:
               12.5.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/34

         Жалба, подадена на 9 февруари 2012 г. — ZZ и ZZ/Комисия
   (Дело F-18/12)
   2012/C 138/78
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: ZZ и ZZ (представители: D. Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal и S. Orlandi, avocats)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяната на решенията за прехвърляне на пенсионни права, придобити преди постъпването на служба в Комисията, въз основа на предложеното от Службата за управление и плащане по индивидуални права (PMO) преизчисление

      Искания на жалбоподателите

               —

               да се отменят решенията, с които се отменят и заменят предложенията за прехвърляне на пенсионните права на жалбоподателите в рамките на тяхното искане по член 11, параграф 2 от приложение VIII към Правилника, като се прави ново предложение, изчислено въз основа на Общите разпоредби за изпълнение (ОРИ), приети на 3 март 2011 г.,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


title: Дело F-24/09: Определение на Съда на публичната служба от 13 февруари 2012 г. — Wagner-Leclercq/Съвет

text:
               12.5.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/39

         Определение на Съда на публичната служба от 13 февруари 2012 г. — Wagner-Leclercq/Съвет
   (Дело F-24/09) (1)

   2012/C 138/93
   Език на производството: френски
   Председателят на втори състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 113, 16.5.2009 г., стр. 47.


title: Дело T-386/10: Жалба, подадена на 8 септември 2010 г. — Dornbracht/Комисия

text:
               6.11.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/44

         Жалба, подадена на 8 септември 2010 г. — Dornbracht/Комисия
   (Дело T-386/10)
   ()
   2010/C 301/71
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Aloys F. Dornbracht GmbH & Co. KG (Iserlohn, Германия) (представители: Rechtsanwälte H. Janssen, T. Kapp и M. Franz)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени обжалваното решение, в частта му, която се отнася до жалбоподателя;

               —

               при условията на евентуалност, да се намали по подходящ начин размера на наложената на жалбоподателя с обжалваното решение глоба;

               —

               да се осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят обжалва Решение C(2010) 4185 окончателен на Комисията от 23 юни 2010 г. по дело COMP/39.092 — Санитарни инсталации за бани. Съгласно обжалваното решение на жалбоподателя, както и на други предприятия, са наложени глоби за нарушаване на член 101 ДФЕС и на член 53 от Споразумението за ЕИП. Според Комисията жалбоподателят е участвал в Германия и Австрия в продължаващо споразумение или в съгласувани практики в сектора на санитарните инсталации за бани.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква осем правни основания.
   На първо място жалбоподателят твърди, че е налице нарушение на член 23, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1/2003 (1), тъй като ответникът не взел предвид множеството смекчаващи обстоятелства в полза на жалбоподателя.
   На второ място жалбоподателят твърди, че е налице нарушение на член 23, параграф 3 от Регламент № 1/2003, тъй като чрез тълкуването на член 23, параграф 2, изречение 2 от същия регламент от гледна точка на горната граница, за ответника е невъзможно да прецени тежестта на нарушението, в което той упреква жалбоподателя.
   По-нататък, като трето правно основание жалбоподателят твърди, че при определянето на размера на глобата ответникът не е отчел конкретното участие на жалбоподателя в деянието, с което е нарушил принципа за равно третиране.
   В рамките на четвъртото си правно основание жалбоподателят изтъква, че при определяне на размера на глобата ответникът не е съпоставил нарушението с нарушенията, разглеждани по други дела и така е нарушил принципа за равно третиране.
   Като пето правно основание жалбоподателят изтъква непропорционалния характер на размера на глобата, предвид това, че ответникът не е отчел ограничените икономически възможности на жалбоподателя.
   В рамките на шестото правно основание жалбоподателят поддържа, че доколкото ответникът е изчислил размера на глобите въз основа на неговите Насоки (2) от 2006 г., с обжалваното решение се нарушава забраната за обратно действие.
   Като седмо правно основание жалбоподателят изтъква, че с член 23, параграф 3 от Регламент № 1/2003 се нарушава принципа на точност.
   Накрая, като осмо правно основание жалбоподателят посочва, че определянето на размера на глобата е било незаконосъобразно, тъй като нейният размер е установен въз основа на Насоките, които предоставят на ответника твърде широко правомощие за преценка.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).

      (2)  Насоки относно методиката за определяне на размера на глобите, налагани съгласно член 23, параграф 2, буква a) от Регламент (ЕО) № 1/2003 (ОВ C 210, стр. 2).


title: Дело C-134/14: Жалба, подадена на 21 март 2014 г.  — Европейска комисия/Съвет на Европейския съюз

text:
               10.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 175/26

         Жалба, подадена на 21 март 2014 г. — Европейска комисия/Съвет на Европейския съюз
   (Дело C-134/14)
   2014/C 175/32
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Европейска комисия (представители: R. Lyal, W. Mölls и D. Martin)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Директива 2013/62/ЕС на Съвета от 17 декември 2013 година за изменение на Директива 2010/18/ЕС за прилагане на ревизираното рамково споразумение за родителския отпуск, сключено между Конфедерацията на европейския бизнес (BUSINESSEUROPE), Европейската асоциация на занаятите и малките и средните предприятия (UEAPME), Европейския център на предприятията с държавно участие и на предприятията от общ икономически интерес (CEEP) и Европейската конфедерация на профсъюзите (ETUC) във връзка с изменението на статуса на Майот по отношение на Европейския съюз (1),

               —

               да се запази действието на Директива 2013/62/ЕС до влизане в сила на нова директива, приета на подходящо правно основание,

               —

               да се осъди Съветът на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Комисията иска да се отмени Директива 2013/62/ЕС, която Съветът е приел на правно основание член 349 ДФЕС.
   Комисията упреква Съвета, че е приел директивата, въпреки че тя е предложила този акт да се приеме на правното основание за сектора, а именно член 155, параграф 2 ДФЕС.
   Тя счита, че в съответствие с целта и задачата на обжалваната директива член 349 ДФЕС не може надлежно да бъде използван като правно основание. Член 349 ДФЕС се прилага само когато се извършва дерогация от принципа за прилагане на първичното право по отношение на най-отдалечените региони, така както е посочено в член 355, параграф 1 ДФЕС. Без да извършва дерогация от договорите обаче разглежданата директива само изменя вторичното право, за да отговори на положението, създадено от промяната на статуса на Майот. Това тълкуване се потвърждава не само от текста на член 349 ДФЕС, но също така от системата от правни основания по договора, както и от историческата основа на този член.

      (1)  ОВ L 353, стр. 7.


title: Дело C-168/15: Преюдициално запитване от Okresný súd Prešov (Словашка република), постъпило на 14 април 2015 г. — Milena Tomášová/Ministerstvo spravodlivosti SR; Pohotovosť s.r.o.

text:
               27.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 245/3

         Преюдициално запитване от Okresný súd Prešov (Словашка република), постъпило на 14 април 2015 г. — Milena Tomášová/Ministerstvo spravodlivosti SR; Pohotovosť s.r.o.
   (Дело C-168/15)
   (2015/C 245/04)
   Език на производството: словашки

      Запитваща юрисдикция

   Okresný súd Prešov

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Milena Tomášová

      Ответник: Ministerstvo spravodlivosti SR
   Pohotovosť s.r.o.

      Встъпила страна, подпомагаща жалбоподателя: Združenie na ochranu spotrebiteľa HOOS

      Преюдициални въпроси

               1)

               Налице ли е тежко нарушение на правото на Европейския съюз, когато в противоречие с практиката на Съда на Европейския съюз в изпълнително производство, образувано на основание арбитражно решение, се пристъпва към събирането на сума, произтичаща от неравноправна клауза?

               2)

               Може ли отговорността на държава членка за нарушение на общностното право да възникне, преди страната по делото да е изчерпала всички правни средства, с които разполага в рамките на производство по изпълнение на решение, съгласно правовия ред на държавата членка; може ли в такъв случай, с оглед на фактите по делото, отговорността на държавата членка да възникне още преди да е приключило производството по изпълнение на решението и да е изчерпана възможността ищцата да иска възстановяване на сумата на основание неоснователно обогатяване?

               3)

               При утвърдителен отговор, представляват ли достатъчно съществено нарушение на общностното право действията на даден орган, описани от ищцата, предвид обстоятелствата в конкретния случай, и по-специално абсолютното бездействие на ищцата и неизчерпването на всички правни средства за защита, допустими съгласно правото на държавата членка?

               4)

               Ако в настоящия случай би могло да се счита, че е налице достатъчно съществено нарушение на общностното право, съответства ли поисканото от ищцата обезщетение на вредата, за която отговаря държавата членка; може ли тълкуваната по този начин вреда да се приравни на вземането, събрано на основание неоснователно обогатяване?

               5)

               Има ли предимство искът на основание неоснователно обогатяване като правно средство за защита пред иска за обезщетение за вреди?


title: Дело C-532/11: Преюдициално запитване, отправено от Oberlandesgerichts Köln (Германия) на 19 октомври 2011 г. — Susanne Leichenich/Ansbert Peffekoven, Ingo Horeis

text:
               28.1.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 25/28

      Преюдициално запитване, отправено от Oberlandesgerichts Köln (Германия) на 19 октомври 2011 г. — Susanne Leichenich/Ansbert Peffekoven, Ingo Horeis
      (Дело C-532/11)
      (2012/C 25/50)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Oberlandesgericht Köln

         Страни в главното производство

         Ищец: Susanne Leichenich

         Ответник: Ansbert Peffekoven, Ingo Horeis

         Преюдициални въпроси

                  1.

                  Следва ли член 13, част Б, буква б) от Шеста директива 77/388 ЕИО (1) на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота да се тълкува в смисъл, че понятието отдаване под наем или аренда на недвижими имоти включва отдаването под наем на лодка, включително принадлежащите място на закотвяне и кей, която лодка е предназначена за продължително използване на едно и също определено и установимо място във водата като ресторант/дискотека? За тази преценка от значение ли са начинът на свързване на лодката със земята или разходите за отстраняване на свързващите лодката елементи?

                  2.

                  При утвърдителен отговор на първото изречение от първия въпрос: Следва ли член 13, част Б, буква б) от Шеста директива 77/388 ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година да се тълкува смисъл, че понятието „превозни средства“, което съгласно Решение на Съда от 3 март 2005 г. по дело С-428/02 обхваща и лодки, не се прилага спрямо отдадена под наем лодка, която не притежава собствена двигателна тяга (мотор) и е отдадена под наем за изключително и продължително използване на определено място, а не за придвижване? Представлява ли единна освободена от данък доставка отдаването под наем на лодката и на кея, включително на принадлежащите земни и водни площи, или евентуално за целите на облагането с данък добавена стойност следва да се прави разлика между отдаването под наем на лодката и на кея?

         (1)  Шеста директива 77/388 ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 4, стр. 13).


title: Дело T-352/06: Иск, предявен на 5 декември 2006 г. — Dura Vermeer Infra/Комисия

text:
               27.1.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 20/20

         Иск, предявен на 5 декември 2006 г. — Dura Vermeer Infra/Комисия
   (Дело T-352/06)
   (2007/C 20/30)
   Език на производството: нидерландски
   Страни

      Ищец: Dura Vermeer Infra BV (представител: MM. Slotboom, advocaat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени член 1, буква д) и член 2, буква д) от решението, доколкото те се отнасят до отговорността на Dura Vermeer Infra; и

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Ищецът оспорва Решение на Комисията C(2006) 4090 окончателен от 13 септември 2006 г. във връзка с процедура по член 81 ЕО (Дело COMP/38.456 — Битум — Нидерландия), с което му е наложена санкция за нарушение на член 81 ЕО.
   В подкрепа на исканията си ищецът се позовава на основанията и аргументите, представени от ищеца по дело T-351/06, Dura Vermeer Groep NV/Комисия.


title: Дело C-44/13: Преюдициално запитване, отправено от Bundesfinanzhof (Германия) на 28 януари 2013 г. — Hauptzollamt Krefeld/Rhein-Ruhr Beschichtungs-Service GmbH

text:
               27.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 123/10

         Преюдициално запитване, отправено от Bundesfinanzhof (Германия) на 28 януари 2013 г. — Hauptzollamt Krefeld/Rhein-Ruhr Beschichtungs-Service GmbH
   (Дело C-44/13)
   2013/C 123/15
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesfinanzhof

      Страни в главното производство

      Ответник по жалбата в първоинстанционното производство и жалбоподател в производството по ревизионно обжалване: Hauptzollamt Krefeld

      Жалбоподател в първоинстанционното производство и ответник по ревизионната жалба: Rhein-Ruhr Beschichtungs-Service GmbH

      Преюдициални въпроси

   Съдържа ли член 2, параграф 3 от Директива 2003/96/ЕО относно преструктурирането на правната рамка(…) на Общността за данъчно облагане на енергийните продукти и електроенергията (1) изискването при облагане на други енергийни продукти, различни от продуктите, за които в директивата е установен размер на данъка, да се прилага данъчна ставка, която съгласно националното законодателство се прилага за употребата на енергиен продукт като гориво за отопление, доколкото другият енергиен продукт също се използва като гориво за отопление? Или, когато при употребата му като гориво за отопление другият енергиен продукт е еквивалентен на определен енергиен продукт, може да се прилага установената в националното право данъчна ставка за този енергиен продукт, дори ако данъчната ставка е единна, независимо дали е налице употреба като моторно гориво или като гориво за отопление?

      (1)  ОВ L 283, стр. 51; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 2, стр. 98.


title: Назначаване на първия генерален адвокат

text:
               20.11.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 317/3

         Назначаване на първия генерален адвокат
   2010/C 317/05
   По силата на член 10, параграф 1, трета алинея от Процедурния правилник Съдът назначи г-н Bot за първи генерален адвокат за срок от една година, изтичащ на 6 октомври 2011 г.


title: Дело T-607/11: Жалба, подадена на 30 ноември 2011 г. — Henkel и Henkel France/Комисия

text:
               28.1.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 25/64

      Жалба, подадена на 30 ноември 2011 г. — Henkel и Henkel France/Комисия
      (Дело T-607/11)
      (2012/C 25/123)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподатели: Henkel AG & Co. KGaA (Дюселдорф, Германия), Henkel France (Boulogne-Billancourt, Франция) (представители: R. Polley, T. Kuhn, F. Brunet и E. Paroche, lawyers)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания на жалбоподателите

      Жалбоподателите молят Общия съд:

                  —

                  да отмени решението на Комисията от 30 септември 2011 г. да не предаде петнадесет документа, представени по дело COMP/39.579 (детергенти за широка употреба), на френския орган по конкуренцията,

                  —

                  да разпореди на Комисията да разреши на жалбоподателите да се позоват на исканите документи във висящото производството пред френския орган по конкуренцията,

                  —

                  да осъди Комисията да заплати съдебните и другите разноски, направени от жалбоподателите във връзка с настоящата жалба, и

                  —

                  да предприеме всички други мерки, които Общият съд счете за подходящи.

         Правни основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателите посочват едно правно основание. Според това правно основание Комисията незаконосъобразно е отхвърлила искането на френския орган по конкуренцията за предаване на исканите петнадесет документа и по този начин е нарушила своите задължения съгласно член 4, параграф 3 от Договора за Европейския съюз и основното право на защита на жалбоподателите, както и принципа на равните процесуални възможности.


title: Дело C-170/07: Иск, предявен на 30 март 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Полша

text:
               4.8.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 183/16

         Иск, предявен на 30 март 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Полша
   (Дело C-170/07)
   (2007/C 183/26)
   Език на производството: полски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: J. Hottiaux и K. Herrmann)

      Ответник: Република Полша
   Искания на ищеца

               —

               да се установи, че Република Полша е нарушила задълженията си по член 28 ЕО, като е въвела задължение внесените автомобили втора употреба да преминат преглед за техническа изправност преди да бъдат регистрирани, докато подобно задължение за местните моторни превозни средства при същите условия не съществува,

               —

               да се осъди Република Полша да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Член 28 ЕО забранява количествените ограничения върху вноса, както и всички мерки, които имат равностоен ефект между държавите-членки. Според практиката на Съда и при липса на хармонизация „всяко търговско правило, което пряко или косвено, фактически или потенциално може да възпрепятства вътреобщностната търговия, … се счита за мярка с равностоен на количествено ограничение ефект“.
   Мярка, която има равностоен на количествено ограничение ефект нарушава член 28 ЕО, доколкото няма за правно основание член 30 ЕО или според практиката на Съда не е наложена от императивни причини от обществен интерес.
   Комисията изтъква, че полският Закон за движенията по пътищата (Prawo o ruchu drogowym) предвижда задължителен преглед за техническа изправност на моторни превозни средства преди първата им регистрация в Полша. Тъй като новите автомобили са освободени от това задължение, на практика на задължителен преглед за техническа изправност преди регистрацията им в Полша подлежат само автомобили втора употреба, внесени от други държави-членки. Следователно съответното задължение представлява мярка, която дискриминира внесените от други държави-членки моторни превозни средства спрямо местните превозни средства. Освен това полските власти изискват значителна такса, която е почти двойна в сравнение с таксата за редовния периодичен преглед за техническата изправност на местно моторно превозно средство от същата категория. Полските власти не са посочили задоволителна обосновка за тази разлика. Според постоянната съдебна практика национални разпоредби, с които се налагат допълнителни разходи за внесени стоки в сравнение със съответните местни стоки, са ограничения на вътреобщностната търговия по смисъла на член 28 ЕО.
   За да се обоснове подобна мярка, съответната държава-членка трябва да докаже, че мярката е необходима и пропорционална на преследваната цел. Според член 30 ЕО мярката не може да бъде нито средство за произволна дискриминация, нито прикрито ограничение върху търговията между държавите-членки.
   Съгласно Комисията фактът, че моторното превозно средство е било използвано върху пътищата, отворени за обществено ползване, след последния периодичен преглед за техническа изправност, може да обоснове такъв преглед от гледна точка на закрилата на живота и здравето на хората, ако се пристъпва към него при регистрацията на моторното превозно средство, за да се установи чрез него дали превозното средство не е участвало в пътнотранспортно произшествие и дали е в добро техническо състояние. Държавите-членки могат следователно да предвидят преглед за техническа изправност преди регистрацията, при условие че това условие не представлява произволна дискриминация, с други думи, че се прилага, както за моторно превозни средства, внесени от други държави-членки, така и за местни превозни средства при същите условия. Ако националните разпоредби въпреки това не предвиждат преглед за техническата изправност за националните превозни средства във връзка с регистрацията им и при същите условия изискват такъв за превозните средства, внесени от други държави-членки, то тези разпоредби представляват произволна дискриминация.
   Освен това Комисията смята, че полските разпоредби, които ограничават вътреобщностната търговия, не могат да се обосноват на закрилата на живота и здравето на хората, тъй като не отговарят на изискванията за необходимост и пропорционалност.
   На първо място, когато едно превозно средство е преминало преглед на техническа изправност в една от държавите-членки, всички държави-членки са задължени по силата на принципите за еквивалентност и взаимно признаване, които следват от член 3, параграф 3 от Директива 96/96/ЕО на Съвета, да признаят издаденото в тази връзка удостоверение, както ако беше издадено от тях самите. Полските власти не могат да се позовават на това, че редовният периодичен преглед за техническа изправност, проведен в друга държава-членка, е недействителен. Означението в свидетелството за регистрация, че превозното средство е заличено от регистъра не е основание да бъдат счетени за недействителни всички прегледи за техническата изправност и други данни за техническото състояние на превозното средство, още повече че заличаването на превозното средство в никакъв случай не е свързано с неговото техническо състояние. На второ място, селективният преглед би съответствал в по-голяма степен на защита на сигурността по пътищата, предвид факта, че ще засегне само моторните превозни средства, внесени от други държави-членки, за които основателно се предполага, че представляват опасност за пътната сигурност и околната среда. На трето място, Комисията не споделя доводът на полското правителство, според който прегледите за техническа изправност са необходими за идентифицирането на моторните превозни средства и за борбата срещу престъпността. Тя смята, че не е необходим никакъв специален преглед за техническа изправност, разходите за който са почти два пъти по-високи от тези за периодичния преглед, за да се определи видът, под-видът, местоназначението или категорията. Тези данни фигурират обикновено вече в документите на моторното превозно средство, представени за регистрация на полските власти. На четвърто място, Комисията отхвърля довода на полските власти, свързан с Виенската конвенция. Липсата на правна уредба на международно ниво не оказва никакво влияние върху задълженият на Република Полша по отношение на Общността.


title: Дело T-305/14: Жалба, подадена на 29 април 2014 г.  — Vestolit/Комисия

text:
               14.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 223/54

         Жалба, подадена на 29 април 2014 г. — Vestolit/Комисия
   (Дело T-305/14)
   2014/C 223/56
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Vestolit GmbH (Marl, Германия) (представители: Rechtsanwälte D. Greinacher, J. Martin и B. Scholtka)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               на основание член 263, параграф 1 ДФЕС да отмени решението на Комисията за откриване на официална процедура по разследване срещу Федерална република Германия във връзка с подкрепа за електроенергия от възобновяеми източници и от рудничен газ съгласно Gesetz für den Vorrang Erneuerbarer Energien (Закон за приоритета на възобновяемите енергийни източници, наричан по-нататък „EEG“) и намалена допълнителна такса по EEG за енергоемките потребители — държавна помощ SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) от 18 декември 2013 г., публикувано в Официален вестник на ЕС от 7 февруари 2014 г., C 37, стр. 73, доколкото Комисията квалифицира особения компенсационен режим по членове 40 и 41 от EEG като държавна помощ по смисъла на член 107 ДФЕС,

               —

               на основание член 87, параграф 3 от Процедурния правилник на Общия съд да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три правни основания.

               1.

               Първо правно основание: нарушение на член 107 ДФЕС
               Жалбоподателят твърди, че Комисията неправилно е квалифицирала като помощ насърчаването на електроенергията от възобновяеми източници чрез системата за допълнителна такса, както и особения компенсационен режим за по-ниска допълнителна такса по EEG и поради това не е трябвало да открива официална процедура по разследване.

                           —

                           Във връзка с това жалбоподателят твърди, че при предварителния анализ на въпроса дали особеният компенсационен режим представлява помощ Комисията е допуснала явна грешка в преценката, тъй като с особения компенсационен режим, като изключение от режима на допълнителната такса по EEG, не се предоставя предимство, което енергоемките потребители не биха могли да получат при нормални пазарни условия.

                           —

                           Освен това жалбоподателят твърди, че не са засегнати държавни ресурси. Тъй като приходите от таксата по EEG не представляват държавен ресурс, тези ресурси не могат да бъдат засегнати от предвиденото за енергоемките потребители изключение.

                           —

                           По-нататък жалбоподателят посочва, че особеният компенсационен режим не нарушава конкуренцията. В краен случай той може да доведе до конкурентни условия, които съществуват и без таксата по EEG.

               2.

               Второ правно основание: нарушение на принципа за защита на оправданите правни очаквания
               Жалбоподателят твърди, че с приемането на решението Комисията е нарушила и принципа за защита на оправданите правни очаквания. Германското законодателство за насърчаване на електроенергията от възобновяеми източници вече е било предмет на задълбочена проверка за наличие на държавна помощ. При тази проверка през 2002 г. Комисията е стигнала до извода, че то не е свързано с прехвърляне на държавни ресурси. Тъй като в това отношение EEG от 2012 г. не съдържа съществени изменения спрямо тогава действалата правна уредба, то засегнатите стопански субекти би трябвало да очакват не повторна проверка, а че съществуващите правила ще продължават да се прилагат.

               3.

               Третото правно основание: злоупотреба с власт
               В заключение жалбоподателят смята, че Комисията е злоупотребила с предоставеното ѝ в членове 107 ДФЕС и 108 ДФЕС право на свободна преценка. С откриването на процедура по разследване Комисията цели основно да хармонизира насърчаването на електроенергията от възобновяеми източници. Тази основна цел се проявява и в новия проект на Насоките за държавни помощи за енергетиката и околната среда, в които Комисията за първи път установява подробни правила за насърчаване на енергията от възобновяеми източници. За да постигне хармонизация обаче Комисията би трябвало да приложи предвидената за тази цел процедура за сближаване на законодателствата по членове 116 ДФЕС и 117 ДФЕС.


title: Дело C-440/14 P: Жалба, подадена на 23 септември 2014 г. от National Iranian Oil Company срещу решението, постановено от Общия съд (седми състав) на 16 юли 2014 г. по дело T-578/12, National Iranian Oil Company/Съвет

text:
               24.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 421/22

         Жалба, подадена на 23 септември 2014 г. от National Iranian Oil Company срещу решението, постановено от Общия съд (седми състав) на 16 юли 2014 г. по дело T-578/12, National Iranian Oil Company/Съвет
   (Дело C-440/14 P)
   2014/C 421/33
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: National Iranian Oil Company (представител: J.-M. Thouvenin, avocat)

      Други страни в производството: Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението, постановено от седми състав на Общия съд на Европейския съюз на 16 юли 2014 г. по дело T-578/12,

               —

               да се уважат исканията на жалбоподателя, направени пред Общия съд на Европейския съюз,

               —

               да се осъди ответникът да заплати разноските, направени в двете съдебни производства.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага шест оплаквания срещу решението на Общия съд, обявено на 16 юли 2014 г.
   С първото основание за отмяна жалбоподателят твърди, че в точка 43 от обжалваното съдебно решение Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е постановил, че доколкото визира член 46, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 267/2012 (1), Регламент за изпълнение (ЕС) № 945/2012 (2) на Съвета трябва да се разбира в смисъл, че в него ясно се посочва, че правното му основание е именно цитираният член 46, параграф 2. Всъщност правното основание определяло правната форма, която трябва да има актът, издаден на тази база; член 46, параграф 2 обаче не предвиждал никаква правна форма.
   С второто основание жалбоподателят поддържа, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото в точки 54 — 56 от обжалваното съдебно решение, обобщени в становището, че „от член 215, параграф 2 не следва, че индивидуалните ограничителни мерки, наложени на физически или юридически лица, недържавни групи или образувания, трябва да бъдат приети по процедурата, предвидена в член 215, параграф 1, ДФЕС“. От една страна, член 215, параграф 1 — единствената разпоредба на ДФЕС, посветена на ограничителните мерки — ясно посочвал, че приложимата за такива мерки процедура е предвидената в него, и не предвиждал никаква друга процедура. От друга страна, член 291 ДФЕС бил несъвместим с член 215, параграф 2, ДФЕС. На последно място, при условията на евентуалност той твърди, че по отношение на член 291, параграф 2 ДФЕС няма как да се счита, че за приемането на ограничителни мерки същият може да предостави на Съвета правно основание, допълнително спрямо основанието, което представлява член 215, параграф 2 ДФЕС.
   С третото основание — изложено при условията на евентуалност, в случай че бъде постановено, че използването на член 291, параграф 2 ДФЕС като основание за приемането на индивидуални ограничителни мерки е юридически възможно в рамките на политика за приемането на ограничителни мерки, първоначално основани на член 215 ДФЕС — жалбоподателят поддържа, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, доколкото по същество в точки 74 — 83 от решението си е постановил, че Съветът на Съюза, според употребения в член 291, параграф 2 израз, „е обосновал надлежно“ използването в настоящия случай на тази процедура, представляваща дерогация. От една страна, така поставеното изискване за обоснованост не било изпълнено, когато е налице неизрична обосновка. От друга страна, дори да се предположело, че имплицитната обосновка може да отговори на това изискване, в настоящия случай такава не била налице, доколкото Общият съд разтълкувал неправилно съответните текстове.
   С четвъртото основание — изложено при условията на евентуалност, в случай че бъде постановено, че използването на член 291, параграф 2 ДФЕС като основание за приемането на индивидуални ограничителни мерки е юридически възможно в рамките на политика за приемането на ограничителни мерки, основани на член 215 ДФЕС — жалбоподателят поддържа, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, понеже в точка 86 от решението си е постановил, че член 46, параграф 2 от Регламент № № 267/2012 „запазва за Съвета компетентността да приведе в действие разпоредбите на член 23, параграфи 2 и 3 от посочения регламент“, което било достатъчно, за да се изпълни задължението за мотивиране, що се отнася до посочването на правното основание на тази разпоредба — член 291, параграф 2 ДФЕС. Според жалбоподателя Общият съд стигнал до този извод с неправилно от юридическа гледна точка тълкуване на член 46, параграф 2 от Регламент № № 267/2012.
   С петото основание — изложено при условията на евентуалност, в случай че бъде постановено, че използването на член 291, параграф 2, ДФЕС като основание за приемането на индивидуални ограничителни мерки е юридически възможно в рамките на политика за приемането на ограничителни мерки, основани на член 215 ДФЕС — жалбоподателят поддържа, че Общият съд е допуснал грешка в точка 87 от решението си, като е приел, че задължението за мотивиране на юридическите актове на Съюза не задължава Съвета да посочи изрично, че Регламент (ЕС) № 267/2012 е основан на член 291, параграф 2 ДФЕС, що се отнася до правното основание на член 46, параграф 2 от Регламент № № 267/2012.
   С шестото основание жалбоподателят твърди, че в точка 115 от решението си Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, доколкото е постановил, че залегналият в член 23, параграф 2, буква г) от Регламент (ЕС) № 267/2012 критерий (спорният критерий) е съобразен с принципите на правовата държава и по-общо с правото на Европейския съюз, защото „няма нито произволен, нито дискреционен характер“, както и, в точка 123 от решението си, че „спорният критерий ограничава правото на Съвета на преценка, въвеждайки обективни критерии, и гарантира изискваната от правото на Съюза степен на предвидимост“. Освен това Общият съд нарушил правото на защита на жалбоподателя. Жалбоподателят подчертава най-напред, че за да обяви спорния критерий за съобразен с правото на Съюза Общият съд „пренаписал“ този критерий, докато законосъобразността на последния трябвало да се преценява във вида му, в който той фигурира в Регламента. На следващо място жалбоподателят отбелязва, че доколкото е „пренаписал“ посочения критерий, за да го обяви за законосъобразен, Общият съд е нарушил правото му на защита, лишавайки го от правото да се основе на споменатия „пренаписан“ текст при организирането на защитата си, защото към момента на нейното изготвяне на жалбоподателя не бил известен смисълът на въпросното „пренаписване“. На последно място, жалбоподателят отбелязва непоследователността на разсъжденията на Общия съд — нещо, което било в противоречие със задължението му за мотивиране.

      (1)  Регламент (ЕС) № 267/2012 на Съвета от 23 март 2012 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕС) № 961/2010 (ОВ, L 88, стр. 1).

      (2)  Регламент за изпълнение (ЕС) № 945/2012 на Съвета от 15 октомври 2012 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран (OB L 282, стр. 16).


title: Дело T-55/07: Иск, предявен на 23 февруари 2007 г. — Нидерландия/Комисия

text:
               14.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 82/52

         Иск, предявен на 23 февруари 2007 г. — Нидерландия/Комисия
   (Дело T-55/07)
   (2007/C 82/108)
   Език на производството: нидерландски
   Страни

      Ищец: Кралство Нидерландия (представители: H. G. Sevenster и D. J. M. de Grave)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               Да се отмени частично решението на Комисията от 14 декември 2006 г., с което се изключват от общностно финансиране определени разходи, направени от държавите-членки за сметка на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА), секция „Гарантиране“, доколкото това решение засяга Нидерландия и в частност се отнася до корекция от финансово естество по отношение заявени за плащане в рамките на ФЕОГА, секция „Гарантиране“ разходи в размер на 5,67 млн. евро за 2002 г., които не подлежат на покриване,

               —

               да се осъди Комисия на Европейските общности да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи
   В подкрепа на иска си Нидерландия се основава на нарушение на член 4 от Регламент № 2603/1999 (1) поради неправилно тълкуване и прилагане на понятието „многогодишни разходи “по смисъла на този член.
   На следващо място, ищецът се оплаква от нарушение на член 44, параграф 2 от Регламент № 1257/1999 (2) и на принципа на защита на оправданите правни очаквания, осъществено чрез корекцията от финансово естество, засягаща цялата сума в следствие на проведеното от нидерландските власти производство, въпреки че преди това Комисията е одобрила декларацията под секция „Гарантиране “в рамките на процедурата по одобрение на нидерландския документ за програмиране за подпомагане развитието на селските райони в периода 2000-2006 г.
   Субсидиарно, ищецът твърди, че член 7, параграф 4 от Регламент № 1258/1999 (3) и член 5, параграф 2, буква в) от Регламент № 729/70 (4) са нарушени поради неправилното им приложение в атакуваното решение, тъй като Общността не е понесла никакви финансови щети в резултат на проведеното от Нидерландия производство.
   Също така субсидиарно, ищецът твърди, че принципът на пропорционалност е нарушен, тъй като направената корекция засяга цялата сума, въпреки че, безспорно в случая, средствата от ФЕОГА са били правилно използвани от нидерландските власти в смисъл, че Общността не е понесла никакви финансови щети в резултат на проведеното от Нидерландия производство.
   На последно място, ищецът твърди, че е нарушено задължението за мотивиране, тъй като без посочване на мотиви и в противоречие със заключенията на помирителната комисия е била направено корекция по отношение на цялата сума; в същото време тези средства от ФЕОГА са били, безспорно в случая, правилно използвани от нидерландските власти в смисъл, че Общността не е понесла никакви финансови щети в резултат на проведеното от Нидерландия производство.

      (1)  Регламент (ЕО) № 2603/1999 на Комисията от 9 декември 1999 година относно определяне на преходни правила за подпомагането на развитието на селските райони, предвидено с Регламент (ЕО) № 1257/1999 на Съвета (ОВ L 316, стр. 26).

      (2)  Регламент (ЕО) № 1257/1999 на Съвета от 17 май 1999 година относно подпомагане на развитието на селските райони от Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА) и за изменение и отмяна на някои регламенти (ОВ L 160, стр. 80).

      (3)  Регламент (ЕО) № 1258/1999 на Съвета от 17 май 1999 година относно финансирането на общата селскостопанска политика (ОВ L 160, стр. 103).

      (4)  Регламент (ЕИО) № 729/70 на Съвета от 21 април 1970 година относно финансирането на общата селскостопанска политика (ОВ L 94, стр. 13).


title: Дело C-605/12: Решение на Съда (трети състав) от 16 октомври 2014 г. (преюдициално запитване от Naczelny Sąd Administracyjny — Полша) — Welmory sp. z o.o./Dyrektor Izby Skarbowej w Gdańsku (Преюдициално запитване — Обща система на данъка върху добавената стойност — Директива 2006/112/ЕО — Член 44 — Понятие „постоянен обект“ на получателя на услуга — Място, в което услугите следва да бъдат доставени на данъчнозадължени лица — Вътреобщностна сделка)

text:
               22.12.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 462/2

         Решение на Съда (трети състав) от 16 октомври 2014 г. (преюдициално запитване от Naczelny Sąd Administracyjny — Полша) — Welmory sp. z o.o./Dyrektor Izby Skarbowej w Gdańsku
   (Дело C-605/12) (1)

   ((Преюдициално запитване - Обща система на данъка върху добавената стойност - Директива 2006/112/ЕО - Член 44 - Понятие „постоянен обект“ на получателя на услуга - Място, в което услугите следва да бъдат доставени на данъчнозадължени лица - Вътреобщностна сделка))
   (2014/C 462/03)
   Език на производството: полски

      Запитваща юрисдикция

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Welmory sp. z o.o.

      Ответник: Dyrektor Izby Skarbowej w Gdańsku

      Диспозитив

   За едно първо данъчнозадължено лице, което е установило седалището на своята икономическа дейност в една държава членка и се ползва от услуги, доставяни от второ данъчнозадължено лице, установено в друга държава членка, трябва да се приеме, че разполага в споменатата друга държава членка с „постоянен обект“ по смисъла на член 44 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност, изменена с Директива 2008/8/ЕО на Съвета от 12 февруари 2008 г., с оглед на определянето на мястото на облагане на тези услуги, ако този обект се характеризира с достатъчна степен на постоянство и подходяща структура от гледна точка на човешките и техническите ресурси, която да му позволи да получава доставки на услуги и да ги ползва за целите на своята стопанска дейност, което следва да се провери от запитващата юрисдикция.

      (1)  ОВ C 79, 16.3.2013 г.


title: Дело C-462/11: Определение на Съда (шести състав) от 14 декември 2011 г. (преюдициално запитване от Tribunalul Dâmbovița — Румъния) — Victor Cozman/Teatrul Municipal Târgoviște (Преюдициално запитване — Допълнителен Протокол № 1 към Конвенцията за защита на правата на човека и основните свободи — Допустимост на национална правна уредба, с която се въвежда намаление на възнаграждението на някои категории държавни служители — Неприлагане на правото на Съюза — Явна липса на компетентност на Съда)

text:
               10.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 73/13

         Определение на Съда (шести състав) от 14 декември 2011 г. (преюдициално запитване от Tribunalul Dâmbovița — Румъния) — Victor Cozman/Teatrul Municipal Târgoviște
   (Дело C-462/11) (1)

   (Преюдициално запитване - Допълнителен Протокол № 1 към Конвенцията за защита на правата на човека и основните свободи - Допустимост на национална правна уредба, с която се въвежда намаление на възнаграждението на някои категории държавни служители - Неприлагане на правото на Съюза - Явна липса на компетентност на Съда)
   2012/C 73/23
   Език на производството: румънски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunalul Dâmbovița

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Victor Cozman

      Ответник: Teatrul Municipal Târgoviște

      Предмет

   Преюдициално запитване — Tribunalul Dâmbovița — Тълкуване на член 1 от Допълнителен Протокол № 1 към Конвенцията за защита на правата на човека и основните свободи — Допустимост на национална правна уредба, с която се въвежда намаление на възнаграждението на някои категории държавни служители — Правна природа на правото на възнаграждение — Ограничения

      Диспозитив

   Съдът на Европейския съюз явно няма компетентност да се произнесе по преюдициалните въпроси, отправени от Tribunalul Dâmbovița (Румъния) с акт от 7 февруари 2011 г.

      (1)  ОВ C 331, 12.11.2011 г.


title: Дело C-461/08: Преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad (Нидерландия) на 23 октомври 2008 г.  — Don Bosco Onroerend Goed BV/Staatssecretaris van Financiën

text:
               21.3.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 69/16

         Преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad (Нидерландия) на 23 октомври 2008 г. — Don Bosco Onroerend Goed BV/Staatssecretaris van Financiën
   (Дело C-461/08)
   (2009/C 69/29)
   Език на производството: нидерландски
   Запитваща юрисдикция
   Hoge Raad (Нидерландия)
   Страни в главното производство

      Жалбоподател: Don Bosco Onroerend Goed BV

      Ответник: Staatssecretaris van Financiën
   Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли член 13, Б, буква ж) във връзка с член 4, параграф 3, буква а) от Шеста директива (1) да се тълкува в смисъл, че доставката на сграда, която е частично разрушена с цел построяването на нова сграда на нейно място, подлежи на облагане с ДДС?

               2.

               За отговора на първия въпрос има ли значение дали продавачът или купувачът на сградата е поръчал разрушаването й и му е фактурирана цената за това — значение в смисъл, че доставката подлежи на облагане с ДДС само ако продавачът е поръчал разрушаването и му е фактурирана цената за това?

               3.

               За отговора на първия въпрос има ли значение дали продавачът или купувачът на сградата е разработил плановете за новата сграда — значение в смисъл, че доставката подлежи на облагане с ДДС само ако продавачът е разработил плановете?

               4.

               При утвърдителен отговор на първия въпрос: дали на облагане с ДДС подлежи всяка доставка, извършена след момента на действителното започване на работите по разрушаването, или само доставката, извършена към по-късен момент, и по-конкретно към момент, когато работите по разрушаването са значително напреднали?

      (1)  Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година за хармонизиране на законодателството на държавите-членки във връзка с данъците върху оборота — обща система на данък върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1).


title: Дело C-382/07: Иск, предявен на 8 август 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Португалска република

text:
               22.9.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 223/9

         Иск, предявен на 8 август 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Португалска република
   (Дело C-382/07)
   (2007/C 223/12)
   Език на производството: португалски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: N. Yerrell и M. Telles Romão)

      Ответник: Португалска република
   Искания на ищеца

               —

               Да се установи, че като не е приела законовите, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2004/51/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година за изменение на Директива 91/440/ЕИО на Съвета относно развитието на железниците в Общността, и като във всеки случай не е уведомила Комисията за тези разпоредби, Португалската република не е изпълнила задълженията, произтичащи от тази директива;

               —

               да се осъди Португалската република да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Срокът за привеждане на националното право в съответствие с директивата е изтекъл на 31 декември 2005 г.

      (1)  ОВ L 164, стр. 164.


title: Дело T-535/10: Решение на Общия съд от 13 юни 2012 г. — Organismos Kypriakis Galaktokomikis Viomichanias/СХВП — Garmo (GAZI Hellim) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността „GAZI Hellim“ — По-ранна колективна словна марка на Общността „HALLOUM“ I — Относително основание за отказ — Сходство между знаците — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               21.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 217/20

         Решение на Общия съд от 13 юни 2012 г. — Organismos Kypriakis Galaktokomikis Viomichanias/СХВП — Garmo (GAZI Hellim)
   (Дело T-535/10) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „GAZI Hellim“ - По-ранна колективна словна марка на Общността „HALLOUM“I - Относително основание за отказ - Сходство между знаците - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2012/C 217/42
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Organismos Kypriakis Galaktokomikis Viomichanias (Никозия, Кипър) (представители: първоначално адв. C. Milbradt и адв. H. Van Volxem, впоследствие адв. C. Milbradt и адв. A. Schwarz)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: G. Schneider)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Garmo AG (Щутгарт, Германия)

      Предмет

   Жалба за отмяна срещу решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 20 септември 2010 г. (преписка R 1497/2009-4), относно производство по възражение между Organismos Kypriakis Galaktokomikis Viomichanias и Garmo AG.

      Диспозитив

               1.

               Отменя решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 20 септември 2010 г. (преписка R 1497/2009-4).

               2.

               Осъжда СХВП да заплати съдебните разноски, включително тези по производството пред апелативния състав.

      (1)  ОВ C 30, 29.1.2011 г.


title: Дело C-256/16: Преюдициално запитване от Finanzgericht Düsseldorf (Германия), постъпило на 9 май 2016 г. — Deichmann SE/Hauptzollamt Duisburg

text:
               18.7.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 260/29

         Преюдициално запитване от Finanzgericht Düsseldorf (Германия), постъпило на 9 май 2016 г. — Deichmann SE/Hauptzollamt Duisburg
   (Дело C-256/16)
   (2016/C 260/36)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Finanzgericht Düsseldorf

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Deichmann SE

      Ответник: Hauptzollamt Duisburg

      Преюдициален въпрос

   Валиден ли е Регламент за изпълнение (ЕС) 2016/223 (1) на Комисията от 17 февруари 2016 година за установяване на процедура за оценка на някои искания за получаване на статут на дружество, работещо в условията на пазарна икономика, и за индивидуално третиране, подадени от производители износители от Китай и Виетнам, и за изпълнение на решението на Съда на Европейския съюз по съединени дела C-659/13 и C-34/14?

      (1)  ОВ L 41, стр. 3.


title: Дело F-40/10: Жалба, подадена на 7 юни 2010 г. — Lebedef/Комисия

text:
               31.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/55

         Жалба, подадена на 7 юни 2010 г. — Lebedef/Комисия
   (Дело F-40/10)
   ()
   2010/C 209/87
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Giorgio Lebedef (Senningerberg, Люксембург) (представител: F. Frabetti, avocat)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет и описание на спора

   Отмяна на решението на Комисията, в което се посочва неразрешено надвишаване с 5,5 дни на правото на годишен отпуск на жалбоподателя за 2009 г.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението от 11 август 2009 г., с което генералният директор на Евростат разпорежда на отдел „Управление на човешките ресурси“ да уведоми компетентните отдели на Службата за управление и плащане по индивидуални права за надвишаване с 5,5 дни на правото на годишен отпуск на жалбоподателя за 2009 г., за да се намали съответно възнаграждението му за този период от време,

               —

               да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-470/15: Преюдициално запитване от Raad van State (Нидерландия), постъпило на 7 септември 2015 г. — Lufthansa Cargo AG/Staatssecretaris van Infrastructuur en Milieu

text:
               30.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 398/17

         Преюдициално запитване от Raad van State (Нидерландия), постъпило на 7 септември 2015 г. — Lufthansa Cargo AG/Staatssecretaris van Infrastructuur en Milieu
   (Дело C-470/15)
   (2015/C 398/22)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Raad van State

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Lufthansa Cargo AG

      Друга страна в производството: Staatssecretaris van Infrastructuur en Milieu

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли член 3, параграф 1, буква в), подточка ii), първо изречение от Споразумението за въздушен транспорт между Европейската общност и нейните държави членки, от една страна, и Съединените американски щати, от друга страна (ОВ L 134, 2007 г.) да се тълкува в смисъл, че предоставя на авиокомпания на Общността от държава членка А действително право да разтовари в друга държава членка В товар, натоварен в трета страна, след междинно кацане в Съединените щати, при което този товар не се разтоварва, и в това отношение не е необходимо позоваване на двустранно споразумение между държавата членка В и третата страна?

               2)

               Може ли авиокомпания на Общността да изведе от Споразумението за въздушен транспорт между Европейската общност и нейните държави членки, от една страна, и Съединените американски щати, от друга страна, права спрямо държава членка, различна от държавата членка, в която е основното ѝ място на дейност?

               3)

               Допуска ли член 5 от Регламент (ЕО) № 847/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година за преговорите и прилагането на споразуменията относно въздухоплавателните услуги между държавите членки и трети страни (OВ L 157, стp. 7; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 14, стр. 36) при проверката дали е спазен критерият за установяване по смисъла на член 49 от Договора за функционирането на Европейския съюз, както този критерий е уточнен в практиката на Съда, да се изисква авиокомпания на Общността с основно място на дейност в държавата членка А също да е разположила част от флотата, състояща се от поне два самолета, в държавата членка В?


title: Дело C-136/15 P: Определение на Съда (десети състав) от 19 юни 2015 г. — Mohammad Makhlouf/Съвет на Европейския съюз (Обжалване — Член 181 от Процедурния правилник на Съда — Член 169, параграф 2 — Необходимо съдържание на жалбата — Явна недопустимост)

text:
               30.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 398/11

         Определение на Съда (десети състав) от 19 юни 2015 г. — Mohammad Makhlouf/Съвет на Европейския съюз
   (Дело C-136/15 P) (1)

   ((Обжалване - Член 181 от Процедурния правилник на Съда - Член 169, параграф 2 - Необходимо съдържание на жалбата - Явна недопустимост))
   (2015/C 398/13)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Mohammad Makhlouf (представител: G. Karouni, avocat)

      Друга страна в производството: Съвет на Европейския съюз (представители: G. Étienne и M.-M. Joséphidès)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда г-н Mohammad Makhlouf да понесе, наред с направените от него съдебни разноски, и тези на Съвета на Европейския съюз.

      (1)  ОВ C 311, 21.9.2015 г.


title: Дело T-393/14: Жалба, подадена на 4 юни 2014 г.  — Ingeperfil/Комисия

text:
               28.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 245/29

         Жалба, подадена на 4 юни 2014 г. — Ingeperfil/Комисия
   (Дело T-393/14)
   2014/C 245/39
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Ingeperfil, SL (Барселона, Испания) (представители: J. C. García Muñoz, J. I Jiménez-Blanco Carrillo de Albornoz и J. Corral García, abogados)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди Комисията да заплати всички съдебни разноски, свързани с производството.

      Правни основания и основни доводи

   Правните основания и основните доводи са същите като посочените по дело T-392/14.


title: Дело T-544/11: Жалба, подадена на 12 октомври 2011 г. — Spectrum Brands (UK)/СХВП Philips (STEAM GLIDE)

text:
               7.1.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 6/17

         Жалба, подадена на 12 октомври 2011 г. — Spectrum Brands (UK)/СХВП Philips (STEAM GLIDE)
   (Дело T-544/11)
   2012/C 6/33
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Spectrum Brands (UK) Ltd (Манчестър, Обединено кралство) (представител: S. Malynicz, Barrister)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Koninklijke Philips Electronics NV (Ейндховен, Нидерландия)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 14 юли 2011 г. по преписка R 1289/2010-1, и

               —

               да се осъди ответника и другата страна в производството пред апелативния състав да заплатят направените от тях съдебни разноски и съдебните разноски на жалбоподателя.

      Правни основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: словната марка „STEAM GLIDE“ за стоки от клас 9 — регистрация № 5167382 на марка на Общността.

      Притежател на марката на Общността: жалбоподателят.

      Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав.

      Основание на искането за обявяване на недействителност: другата страна в производството пред апелативния състав е подала искане за обявяване на недействителност на основание член 52, параграф 1, буква а) във връзка с абсолютните основания за отказ по член 7, параграф 1, букви а), б) и в) от Регламент № 207/2009 на Съвета.

      Решение на отдела по отмяна: отхвърля искането за обявяване на недействителност.

      Решение на апелативния състав: отменя обжалваното решение и обявява регистрацията на марката на Общността за недействителна.

      Изложени правни основания: Нарушение на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав неправилно е преценил смисъла и синтаксиса на марката и на нейните съставни части, както и нейната евентуална годност да представлява дума, описваща пряко и непосредствено съответните стоки. Освен това апелативният състав не е взел предвид общия интерес, който е в основата на член 7, параграф 1, буква в) от Регламента относно марката на Общността. Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав не е взел предвид основната функция на марката, не е отчел гледната точка на средния потребител, не е разгледал член 7, параграф 1, буква б) отделно от член 7, параграф 1, буква в), не е взел предвид общия интерес, който е в основата на член 7, параграф 1, буква б) от Регламента относно марката на Общността и не е анализирал марката в нейната цялост.


title: Дело T-173/13: Решение на Общия съд от 12 декември 2014 г.  — Selo Medical/СХВП — biosyn Arzneimittel (SELOGYN) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „SELOGYN“  — По-ранна национална словна марка „SELESYN“  — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Отказ на регистрация)

text:
               9.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/47

         Решение на Общия съд от 12 декември 2014 г. — Selo Medical/СХВП — biosyn Arzneimittel (SELOGYN)
   (Дело T-173/13) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „SELOGYN“ - По-ранна национална словна марка „SELESYN“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Отказ на регистрация))
   (2015/C 046/58)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Selo Medical GmbH (Унтернберг, Австрия) (представител: T. Schneider, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: D. Walicka)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: biosyn Arzneimittel GmbH (Фелбах, Германия) (представители: R. Kunz-Hallstein и H. Kunz-Hallstein, avocats)

      Предмет

   Жалба за отмяна срещу решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 21 януари 2013 г. (преписка R 2601/2011-4), постановено в производство по възражение със страни biosyn Arzneimittel GmbH и Selo Medical GmbH.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Selo Medical GmbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 141, 18.5.2013 г.


title: Дело C-50/08: Иск, предявен на 12 февруари 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Френска република

text:
               24.5.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 128/18

         Иск, предявен на 12 февруари 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Френска република
   (Дело C-50/08)
   (2008/C 128/31)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: J.-P. Keppenne и H. Støvlbæk)

      Ответник: Френска република
   Искания на ищеца

               —

               Да се установи, че като налага изискване за гражданство по отношение на достъпа до професията „нотариус“, Френската република не е изпълнила задълженията си по Договора за ЕО, по-специално член 43 ЕО и член 45 ЕО;

               —

               да се осъди Френската република да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   С иска си Комисията твърди, че като налага изискване за гражданство по отношение на достъпа до професията „нотариус“ и упражняването на тази професия, ответникът засяга по непропорционален начин свободата на установяване, предвидена в член 43 ЕО. Несъмнено член 45 ЕО освобождава от прилагането на главата относно правото на установяване дейностите, които по пряк и специфичен начин са свързани с упражняването на публична власт. Според Комисията задачите, с които нотариусите се натоварени по силата на френското право, показват обаче толкова ниска степен на участие в това упражняване, че не биха могли да попаднат в приложното поле на този член и да обосноват подобна пречка пред свободата на установяване.
   От една страна, тези задачи всъщност не предоставят на нотариусите реални правомощия за принуда и съответните функции и правно положение на съдията и на нотариуса са твърде различни.
   От друга страна, националният законодател би могъл да наложи по-малко ограничителни мерки от изискване за гражданство, като например подчиняването на съответните стопански субекти на стриктни условия за достъп до професията, на особени професионални задължения и/или на специфичен контрол.


title: Дело T-445/10: Решение на Общия съд от 20 септември 2012 г. — HerkuPlast Kubern/СХВП — How (eco-pack) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за марка на Общността „eco-pack“ — По-ранни национална и международна словни марки „ECOPAK“ — Вероятност от объркване — Сходство на стоките — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               10.11.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 343/15

         Решение на Общия съд от 20 септември 2012 г. — HerkuPlast Kubern/СХВП — How (eco-pack)
   (Дело T-445/10) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за марка на Общността „eco-pack“ - По-ранни национална и международна словни марки „ECOPAK“ - Вероятност от объркване - Сходство на стоките - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2012/C 343/25
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: HerkuPlast Kubern GmbH (Ering, Германия) (представители: G. Würtenberger и R. Kunze, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: G. Schneider)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Heidi A. T. How (Harrow, Обединено кралство)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 27 юли 2010 г. (преписка R 1014/2009-4) относно производство по възражение между HerkuPlast Kubern GmbH и Heidi A. T. How

      Диспозитив

               1.

               Отменя решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 27 юли 2010 г. (преписка R 1014/2009-4).

               2.

               Осъжда СХВП да заплати, наред с направените от нея разноски, и разноските на HerkuPlast Kubern GmbH.

      (1)  ОВ C 317, 20.11.2010 г.


title: Дело C-101/12: Решение на Съда (пети състав) от 17 октомври 2013 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Stuttgart — Германия) — Herbert Schaible/Land Baden-Württemberg (Преюдициално запитване — Селско стопанство — Регламент (ЕО) № 21/2004 — Система за идентификация и регистрация на животни от рода на овцете и козите — Задължение за индивидуална електронна идентификация — Задължение за поддържане на регистър на стопанството — Валидност — Харта на основните права на Европейския съюз — Свобода на стопанската инициатива — Пропорционалност — Равно третиране)

text:
               14.12.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 367/7

         Решение на Съда (пети състав) от 17 октомври 2013 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Stuttgart — Германия) — Herbert Schaible/Land Baden-Württemberg
   (Дело C-101/12) (1)

   (Преюдициално запитване - Селско стопанство - Регламент (ЕО) № 21/2004 - Система за идентификация и регистрация на животни от рода на овцете и козите - Задължение за индивидуална електронна идентификация - Задължение за поддържане на регистър на стопанството - Валидност - Харта на основните права на Европейския съюз - Свобода на стопанската инициатива - Пропорционалност - Равно третиране)
   2013/C 367/11
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Verwaltungsgericht Stuttgart

      Страни в главното производство

      Ищец: Herbert Schaible

      Ответник: Land Baden-Württemberg

      Предмет

   Преюдициално запитване — Verwaltungsgericht Stuttgart — Валидност на член 3, параграф 1, член 4, параграф 2, член 5, параграф 1 и член 9, параграф 3, първа алинея от Регламент (ЕО) № 21/2004 на Съвета от 17 декември 2003 година за създаване на система за идентификация и регистрация на животни от рода на овцете и козите и за изменение на Регламент (ЕО) № 1782/2003 и на Директиви 92/102/ЕИО и 64/432/ЕИО (ОВ L 5, стр. 8; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 52, стр. 146), изменен с Регламент (ЕО) № 1560/2007 на Съвета от 17 декември 2007 година (ОВ L 340, стр. 25), с оглед на Хартата на основните права на Европейския съюз, и по-специално на член 15, параграф 1 и член 16 от нея — Пропорционалност на системата за индивидуална идентификация на животните от рода на овцете и козите

      Диспозитив

   При разглеждането на поставените въпроси не се установяват обстоятелства, които могат да засегнат валидността на член 3, параграф 1, член 4, параграф 2, член 5, параграф 1 и член 9, параграф 3, първа алинея, както и на раздел Б, точка 2 от приложението към Регламент (ЕО) № 21/2004 на Съвета от 17 декември 2003 година за създаване на система за идентификация и регистрация на животни от рода на овцете и козите и за изменение на Регламент (ЕО) № 1782/2003 и на Директиви 92/102/ЕИО и 64/432/ЕИО, изменен с Регламент (ЕО) № 933/2008 на Комисията от 23 септември 2008 година.

      (1)  ОВ C 133, 5.5.2012 г.


title: Дело C-175/09: Преюдициално запитване, отправено от Court of Appeal (Обединено кралство) на 14 май 2009 г. — Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs/Axa UK Ltd

text:
               4.7.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 153/30

         Преюдициално запитване, отправено от Court of Appeal (Обединено кралство) на 14 май 2009 г. — Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs/Axa UK Ltd
   (Дело C-175/09)
   2009/C 153/59
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   Court of Appeal

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs

      Ответник: Axa UK Ltd

      Преюдициални въпроси

               1.

               С какво се характеризира освободена услуга, която има „за последица прехвърлянето на средства и води до правни и финансови промени“? По-конкретно:

                           а)

                           Прилага ли се освобождаването за услуги, които иначе не би трябвало да се предоставят от никоя от финансовите институции, които (i) дебитират дадена сметка (ii) извършват съответно кредитиране на друга сметка или (iii) извършват междинна операция между (i) или (ii)?

                           б)

                           Прилага ли се освобождаването за услуги, които не включват изпълнението на действия по дебитиране на дадена сметка и съответно кредитиране на друга сметка, но които при прехвърляне на средства, могат да бъдат разглеждани като основание за това прехвърляне?

               2.

               С оглед на Решение по дело SDC търговец (който не е банка) предоставя ли освободена услуга съгласно член 13, Б, буква г), точка 3, когато действията, които той изпълнява за своя клиент

                           1)

                           включват събирането, обработката и последващото изплащане на парични суми, дължими на клиента от трето лице, по-конкретно действията по:

                                       а)

                                       предаване на информация на банката на третото лице и искане за извършването на плащане от банковата сметка на третото лице към собствената банкова сметка на търговеца въз основа на постоянно разрешение, дадено от това трето лице на банката (съгласно схемата за „пряк дебит“); и впоследствие, ако банката извърши плащането,

                                       б)

                                       даване на нареждане на собствената му банка да прехвърли средства от неговата сметка към банковата сметка на клиента, но 2) не включват действията по a) дебитиране на дадена банкова сметка, б) извършване на съответно кредитиране на друга банкова сметка, или в) извършване на междинна операция между a) и б)?

               3.

               Би ли повлияло на отговора на въпрос 2 (по-горе), ако описаната в този въпрос услуга се извършва чрез предаването на информация на електронна система, която тогава автоматично се свързва със съответната банка, дори когато предаването на информация може не винаги да води до извършването на прехвърляне (например, тъй като третото лице е отменило постоянното си разрешение на своята банка или не разполага с достатъчно средства по сметката си)?


title: Дело F-112/06: Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 18 октомври 2007 г. — Krcova/Съд на Европейските общности (Публична служба — Длъжностно лице в срок за изпитване — Член 34 от Правилника — Освобождаване на длъжностно лице в срок за изпитване — Право на преценка — Задължение за мотивиране — Дълг за полагане на грижа — Принцип на добрата администрация)

text:
               8.12.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 297/47

         Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 18 октомври 2007 г. — Krcova/Съд на Европейските общности
   (Дело F-112/06) (1)

   (Публична служба - Длъжностно лице в срок за изпитване - Член 34 от Правилника - Освобождаване на длъжностно лице в срок за изпитване - Право на преценка - Задължение за мотивиране - Дълг за полагане на грижа - Принцип на добрата администрация)
   (2007/C 297/95)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Erika Krcova (Trnava, Словакия) [представители: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis и É. Marchal, адвокати]

      Ответник: Съд на Европейските общности [представител: M. Schauss]
   Предмет
   Отмяна на решение на Съда на Европейските общности от 18 октомври 2005 г. за освобождаване на ищцата след изтичането на срока за изпитване.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля иска.

               2)

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 281, 18.11.2006 г., стр. 49.


title: Дело C-157/10: Преюдициално запитване, отправено от Tribunal Supremo (Испания) на 2 април 2010 г. — Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, S.A./Administración General del Estado

text:
               3.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 179/16

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunal Supremo (Испания) на 2 април 2010 г. — Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, S.A./Administración General del Estado
   (Дело C-157/10)
   2010/C 179/26
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Supremo

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, S.A.

      Ответник: Administración General del Estado

      Преюдициален въпрос

   Трябва ли членове 63 и 65 от Договора за функционирането на Европейския съюз да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба (приета едностранно или по силата на двустранна спогодба за избягване на двойното данъчно облагане) която — в рамките на корпоративния данък и сред нормите за избягване на това двойно данъчно облагане — забранява приспадането на размера на дължимия в други държави членки на Европейския съюз данък за получените на тяхна територия приходи, които се облагат с посочения данък, когато макар да се дължат, тези суми не са платени по силата на освобождаване, облекчение или на каквото и да друго данъчно предимство?


title: Дело C-56/11: Решение на Съда (първи състав) от 15 ноември 2012 г. (преюдициално запитване от Oberlandesgericht Düsseldorf — Германия) — Raiffeisen-Waren-Zentrale Rhein-Main e.G./Saatgut-Treuhandverwaltungs GmbH (Правна закрила на Общността на сортовете растения — Регламент (ЕО) № 2100/94 — Дейност по сортиране — Задължение на лицето, извършващо дейност по сортиране, да предостави информация на титуляря на общностна закрила — Изисквания относно момента и съдържанието на искането за информация)

text:
               12.1.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 9/11

         Решение на Съда (първи състав) от 15 ноември 2012 г. (преюдициално запитване от Oberlandesgericht Düsseldorf — Германия) — Raiffeisen-Waren-Zentrale Rhein-Main e.G./Saatgut-Treuhandverwaltungs GmbH
   (Дело C-56/11) (1)

   (Правна закрила на Общността на сортовете растения - Регламент (ЕО) № 2100/94 - Дейност по сортиране - Задължение на лицето, извършващо дейност по сортиране, да предостави информация на титуляря на общностна закрила - Изисквания относно момента и съдържанието на искането за информация)
   2013/C 9/15
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Raiffeisen-Waren-Zentrale Rhein-Main e.G.

      Ответник: Saatgut-Treuhandverwaltungs GmbH

      Предмет

   Преюдициално запитване — Oberlandesgericht Düsseldorf — Тълкуване на член 14, параграф 3, шесто тире от Регламент (ЕО) № 2100/94 на Съвета от 27 юли 1994 година относно правната закрила на Общността на сортовете растения (ОВ L 227, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 15, стр. 197) и на член 9, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 1768/95 на Комисията от 24 юли 1995 година за установяване на реда и условията за прилагане на дерогацията, предвидена в член 14, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 2100/94 на Съвета относно правната закрила на Общността на сортовете растения (ОВ L 173, стр. 14; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 17, стр. 177) — Задължение на преработвателя, извършващ дейност по сортирането, да предоставя информация на титуляря на общностната закрила на сортовете растения — Изисквания относно момента и съдържанието на искането за информация, за да възникне задължение за предоставянето ѝ.

      Диспозитив

               1.

               Член 9, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1768/95 на Комисията от 24 юли 1995 година за установяване на реда и условията за прилагане на дерогацията, предвидена в член 14, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 2100/94 на Съвета относно правната закрила на Общността на сортовете растения, изменен с Регламент (ЕО) № 2605/98 на Комисията от 3 декември 1998 г., трябва да се тълкува в смисъл, че за преработвателя, извършващ дейност по сортирането на семена от защитени сортове, възниква задължение за предоставяне на информация, когато искането за информация за определена пазарна година е направено преди приключването на тази година. Същевременно е възможно да е налице такова задължение и по отношение на информацията за най-много три пазарни години, предшестващи текущата, стига титулярят да е направил първото си искане за същите сортове и към същия преработвател през първата от предшестващите пазарни години, до които се отнася искането за информация.

               2.

               Разпоредбите на член 14, параграф 3, шесто тире от Регламент (ЕО) № 2100/94 на Съвета от 27 юли 1994 година относно правната закрила на Общността на сортовете растения във връзка с член 9 от Регламент № 1768/95, изменен с Регламент № 2605/98, трябва да се тълкуват в смисъл, че искането за информация, което титулярят на закрила на Общността на сортовете растения изпраща на преработвателя, извършващ дейност по сортирането, не трябва да съдържа доказателства в подкрепа на посочените в него данни. Освен това обстоятелството, че земеделският производител е засял по договор семена от защитен сорт, само по себе си не може да представлява данни, че даден преработвател, извършващ дейност по сортирането, е извършил или възнамерява да извърши такива дейности с продукт от реколтата, добит чрез засяването на размножителен посевен материал от посочения сорт, с оглед на засяването на този продукт. В зависимост от другите обстоятелства по случая обаче е възможно това обстоятелство да позволява да се направи извод за наличието на такива данни, което запитващата юрисдикция е компетентна да провери във връзка с отнесения до нея спор.

      (1)  ОВ C 145, 14.5.2011 г.


title: Дело F-100/06: Определение на Съда на публичната служба от 15 март 2007 г. — Simon/Съд на Европейските общности и Комисия

text:
               28.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 95/60

         Определение на Съда на публичната служба от 15 март 2007 г. — Simon/Съд на Европейските общности и Комисия
   (Дело F-100/06) (1)

   (2007/C 95/120)

      Език на производството: унгарски

   Председателят на втори състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 294, 2.12.2006 г., стр. 65.


title: Дело T-293/12: Решение на Общия съд от 11 юни 2014 г.  — Syria International Islamic Bank/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки по отношение на Сирия — Замразяване на средства — Явна грешка в преценката — Тежест на доказване — Искане за обезщетение)

text:
               28.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 245/9

         Решение на Общия съд от 11 юни 2014 г. — Syria International Islamic Bank/Съвет
   (Дело T-293/12) (1)

   ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки по отношение на Сирия - Замразяване на средства - Явна грешка в преценката - Тежест на доказване - Искане за обезщетение))
   2014/C 245/12
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Syria International Islamic Bank PJSC (Дамаск, Сирия) (представители: G. Laguesse и J.-P. Buyle, адвокати)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: B. Driessen и Д. Гичева)

      Предмет

   От една страна, искане за отмяна на Регламент за изпълнение (ЕС) № 544/2012 на Съвета от 25 юни 2012 година за прилагане на член 32, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия (ОВ L 165, стр. 20, поправка ОВ L 173, стр. 27) и искане за отмяна на Решение за изпълнение 2012/335/ОВППС на Съвета от 25 юни 2012 година за прилагане на Решение 2011/782/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия (ОВ L 165, стр. 80), в частта в която се отнасят до жалбоподателя, както и, от друга страна, искане присъждане на обезщетение

      Диспозитив

               1)

               Отменя Регламент за изпълнение (ЕС) № 544/2012 на Съвета от 25 юни 2012 година за прилагане на член 32, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия в частта, в която се отнася до Syria International Islamic Bank PJSC.

               2)

               Отменя Решение за изпълнение 2012/335/ОВППС на Съвета от 25 юни 2012 година за прилагане на Решение 2011/782/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия в частта, в която се отнася до Syria International Islamic Bank.

               3)

               Отхвърля като недопустимо искането за присъждане на обезщетение.

               4)

               Syria International Islamic Bank понася една четвърт от направените от нея съдебни разноски.

               5)

               Съветът на Европейския съюз понася направените от него съдебни разноски, както и три четвърти от тези, които са направени от Syria International Islamic Bank.

      (1)  ОВ C 258, 25.8.2012 г.