title: Дело T-308/14: Жалба, подадена на 30 април 2014 г.  — Neue Halberg-Guss/Комисия

text:
               14.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 223/57

         Жалба, подадена на 30 април 2014 г. — Neue Halberg-Guss/Комисия
   (Дело T-308/14)
   2014/C 223/59
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Neue Halberg-Guss GmbH (Саарбрюкен, Германия) (представители: D. Greinacher, J. Martin и B. Scholtka, Rechtsanwälte)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               на основание член 263, параграф 1 ДФЕС да отмени решението на Комисията за откриване на официална процедура по разследване срещу Федерална република Германия във връзка с подкрепа за електроенергия от възобновяеми източници и от рудничен газ съгласно Gesetz für den Vorrang Erneuerbarer Energien (Закон за приоритета на възобновяемите енергийни източници, наричан по-нататък „EEG“) и намалена допълнителна такса по EEG за енергоемките потребители — държавна помощ SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) от 18 декември 2013 г., публикувано в Официален вестник на ЕС от 7 февруари 2014 г., C 37, стр. 73, доколкото Комисията квалифицира особения компенсационен режим по членове 40 и 41 от EEG като държавна помощ по смисъла на член 107 ДФЕС,

               —

               на основание член 87, параграф 3 от Процедурния правилник на Общия съд да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три правни основания.

               1.

               Първо правно основание: нарушение на член 107 ДФЕС
               Жалбоподателят твърди, че Комисията неправилно е квалифицирала като помощ насърчаването на електроенергията от възобновяеми източници чрез системата за допълнителна такса, както и особения компенсационен режим за намалена допълнителна такса по EEG и поради това не е трябвало да открива официална процедура по разследване.

                           —

                           Във връзка с това жалбоподателят твърди, че при предварителния анализ на въпроса дали особеният компенсационен режим представлява помощ Комисията е допуснала явна грешка в преценката, тъй като с особения компенсационен режим, като изключение от режима на допълнителната такса по EEG, не се предоставя предимство, което енергоемките потребители не биха могли да получат при нормални пазарни условия.

                           —

                           Освен това жалбоподателят твърди, че не са засегнати държавни ресурси. Тъй като приходите от таксата по EEG не представляват държавен ресурс, тези ресурси не могат да бъдат засегнати от предвиденото за енергоемките потребители изключение.

                           —

                           По-нататък жалбоподателят посочва, че особеният компенсационен режим не нарушава конкуренцията. В краен случай той може да доведе до конкурентни условия, които съществуват и без таксата по EEG.

               2.

               Второ правно основание: нарушение на принципа за защита на оправданите правни очаквания
               Жалбоподателят твърди, че с приемането на решението Комисията е нарушила и принципа за защита на оправданите правни очаквания. Германското законодателство за насърчаване на електроенергията от възобновяеми източници вече е било предмет на задълбочена проверка за наличие на държавна помощ. При тази проверка през 2002 г. Комисията е стигнала до извода, че то не е свързано с прехвърляне на държавни ресурси. Тъй като в това отношение EEG от 2012 г. не съдържа съществени изменения спрямо тогава действалата правна уредба, то засегнатите стопански субекти би трябвало да очакват не повторна проверка, а че съществуващите правила ще продължат да се прилагат.

               3.

               Трето правно основание: злоупотреба с власт
               В заключение жалбоподателят смята, че Комисията е злоупотребила с предоставеното ѝ в членове 107 ДФЕС и 108 ДФЕС право на свободна преценка. С откриването на процедура по разследване Комисията има за основна цел да хармонизира насърчаването на електроенергията от възобновяеми източници. Тази основна цел се проявява и в новия проект на Насоки за държавни помощи в областта на енергетиката и околната среда, в които Комисията за първи път установява подробни правила за насърчаване на енергията от възобновяеми източници. За да постигне хармонизация обаче, Комисията би трябвало да приложи предвидената за тази цел процедура за сближаване на законодателствата по членове 116 ДФЕС и 117 ДФЕС.


title: Дело C-600/14: Жалба, подадена на 22 декември 2014 г. — Федерална република Германия/Съвет на Европейския съюз

text:
               2.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 73/17

      Жалба, подадена на 22 декември 2014 г. — Федерална република Германия/Съвет на Европейския съюз
      (Дело C-600/14)
      (2015/C 073/24)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Федерална република Германия (представители: T. Henze и J. Möller, Bevollmächtigte)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз

         Искания на жалбоподателя

      Жалбоподателят иска от Съда:

                  —

                  да отмени Решение 2014/699/ЕС на Съвета от 24 юни 2014 г. в частта, която се отнася до изменението на член 12 от Конвенцията за международни железопътни превози (Основната конвенция COTIF) и нейните притурки B (Единни правила за договора за международен железопътен превоз на товари — CIM), D (Единни правила за използване на подвижен състав в международно железопътно съобщение — CUV) и E (Единни правила за договора за използване на инфраструктурата в международно железопътно съобщение — CUI) (член 1 от решението във връзка с част 3, точки 4 [доколкото засягат член 12 от Основната конвенция COTIF], 5, 7 и 12 от приложението) и

                  —

                  да осъди Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

                  1.

                  Според федералното правителство член 91 и член 218, параграф 9 ДФЕС не предоставят на Съюза компетентност да заема обща позиция относно всички правила, които са били предмет на обсъждане и приемане на решение по повод на 25-то заседание на Ревизионната комисия на OTIF. Ето защо като е приел решението Съветът е нарушил принципа на предоставената компетентност по член 5, параграф 2, първо изречение ДЕС.

                  2.

                  Освен това обжалваното решение не било мотивирано, защото от него не следвало достатъчно ясно по какъв начин Съюзът е компетентен да заеме обща позиция относно всички правила, които са били предмет на обсъждане и приемане на решение по повод на 25-то заседание на Ревизионната комисия на OTIF.

                  3.

                  В допълнение Съветът нарушил принципа на лоялно сътрудничество във връзка с принципа на ефективна правна защита, като приел обжалваното решение само един ден преди началото на 25-то заседание на Ревизионната комисия на OTIF. Поради тази причина Федерална република Германия била лишена от всякаква възможност да сезира Съда навреме, за да получи (привременна) правна защита срещу обжалваното решение.


title: Дело C-173/17 P: Жалба, подадена на 5 април 2017 г. от ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 25 януари 2017 г. по дело T-771/14, ANKO/Европейска комисия

text:
               29.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 168/28

         Жалба, подадена на 5 април 2017 г. от ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 25 януари 2017 г. по дело T-771/14, ANKO/Европейска комисия
   (Дело C-173/17 P)
   (2017/C 168/37)
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Жалбоподател: ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias (представител: Stauroula Paliou, адвокат)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да отмени решението на Общия съд от 25 януари 2017 г. по дело T-771/14 и да върне делото на Общия съд за произнасяне по същество;

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Жалбоподателят изтъква, че решението на Общия съд от 25 януари 2017 г. по дело T-771/14 съдържа правни констатации, които нарушават нормите на правото на Съюза, и оспорва тези констатации с настоящата жалба.
   Според жалбоподателя оспорваното решение трябва да бъде отменено на следните основания:

               i.

                  Първо, изопачаване на фактическите доказателства във връзка с надеждността на системата за отчитане на периодите на заетост

               ii.

                  Второ, грешка при прилагане на правото във връзка с правилата, уреждащи, що се отнася до жалбата, предмета и тежестта на доказване.

               iii.

                  Трето, грешка в прилагане на правото по отношение на правилата, които уреждат, що се отнася до насрещната жалба, до възлагането на тежестта на доказване.

               iv.

                  Четвърто, съществено процесуално нарушение, и по-конкретно, поради липса на мотиви по отношение на това дали вземането на Комисията е безспорно, ликвидно и изискуемо.


title: Дело C-346/13: Решение на Съда (трети състав) от 6 октомври 2015 г. (преюдициално запитване от Cour d'appel de Mons — Белгия) — Ville de Mons/Base Company, по-рано KPN Group Belgium SA (Преюдициално запитване — Eлектронни съобщителни мрежи и услуги — Директива 2002/20/ЕО — Член 13 — Такси върху права за изграждане на инфраструктура — Приложно поле — Общинска наредба за налагане на такси на собствениците на предавателни стълбове и мачти, предназначени за предоставянето на услуги за мобилна телефония)

text:
               30.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 398/2

         Решение на Съда (трети състав) от 6 октомври 2015 г. (преюдициално запитване от Cour d'appel de Mons — Белгия) — Ville de Mons/Base Company, по-рано KPN Group Belgium SA
   (Дело C-346/13) (1)

   ((Преюдициално запитване - Eлектронни съобщителни мрежи и услуги - Директива 2002/20/ЕО - Член 13 - Такси върху права за изграждане на инфраструктура - Приложно поле - Общинска наредба за налагане на такси на собствениците на предавателни стълбове и мачти, предназначени за предоставянето на услуги за мобилна телефония))
   (2015/C 398/02)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour d'appel de Mons

      Страни в главното производство

      Въззивник: Ville de Mons

      Въззиваем: Base Company, по-рано KPN Group Belgium SA

      Диспозитив

   Член 13 от Директива 2002/20/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно разрешението на електронните съобщителни мрежи и услуги (Директива за разрешение) трябва да се тълкува в смисъл, че допуска налагането на такса като разглежданата в главното производство на собственика на самостоятелни обекти като стълбове или мачти, предназначени за монтиране на антените, необходими за функционирането на мрежата на мобилната телефония, които не могат да бъдат разположени върху вече съществуващ обект.

      (1)  ОВ C 252, 31.8.2013 г.


title: Дело C-299/05: Решение на Съда (втори състав) от 18 октомври 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Европейски парламент, Съвет на Европейския съюз (Жалба за отмяна — Социално осигуряване — Регламент (ЕИО) № 1408/71 — Член 4, параграф 2а и член 10а — Приложение IIа — Регламент (ЕО) № 647/2005 — Специални обезщетения, получавани без вноски)

text:
               8.3.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 64/4

         Решение на Съда (втори състав) от 18 октомври 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Европейски парламент, Съвет на Европейския съюз
   (Дело C-299/05) (1)

   (Жалба за отмяна - Социално осигуряване - Регламент (ЕИО) № 1408/71 - Член 4, параграф 2а и член 10а - Приложение IIа - Регламент (ЕО) № 647/2005 - Специални обезщетения, получавани без вноски)
   (2008/C 64/04)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Комисия на Европейските общности (представители: M.-J. Jonczy, D. Martin и V. Kreuschitz)

      Ответници: Европейски парламент (представители: G. Ricci и A. Troupiotis), Съвет на Европейския съюз (представители: M. Veiga, J. Leppo и G. Curmi)

      Страни, встъпили в подкрепа на исканията на ответника: Република Финландия (представители: T. Pynnä, J. Heliskoski и E. Bygglin), Кралство Швеция (представители: A. Kruse и R. Sobocki), Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: E. O'Neill и M. C. Vajda)
   Предмет
   Отмяна на разпоредбите на точка 2 от Приложение I към Регламент (ЕО) № 647/2005 на Европейския парламент и на Съвета от 13 април 2005 г. за изменение на Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета за прилагане на схеми за социално осигуряване на заети, самостоятелно заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността и Регламент (ЕИО) № 574/72 на Съвета за определяне на реда за прилагане на Регламент (ЕИО) № 1408/71, съдържащи се в частите, озаглавени „Финландия“ — буква б), „Швеция“ — буква в) и „Обединено кралство“ — букви г)-е) (ОВ L 117, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 211) — Специални обезщетения, получавани без вноски
   Диспозитив

               1)

               Отменя разпоредбите на точка 2 от приложение I към Регламент (ЕО) № 647/2005 на Парламента и на Съвета от 13 април 2005 г. за изменение на Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета за прилагане на схеми за социално осигуряване на заети, самостоятелно заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността и Регламент (ЕИО) № 574/72 на Съвета за определяне на реда за прилагане на Регламент (ЕИО) № 1408/71, съдържащи се в частите, озаглавени „Финландия“ — буква б), „Швеция“ — буква в) и „Обединено кралство“ — букви г)-е).

               2)

               Последиците от включването на помощите за издръжка на лица с увреждания в частта, озаглавена „Обединено кралство“, буква г) от приложение IIа към Регламент № 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 г. за прилагането на схеми за социално осигуряване на заети лица, самостоятелно заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността, в редакцията му, изменена и актуализирана с Регламент (ЕО) № 118/97 на Съвета от 2 декември 1996 г., изменен с Регламент № 647/2005, се запазват по отношение единствено на частта „подвижност“ на тези помощи, за да може в разумен срок да се вземат необходимите мерки за гарантиране на включването й в измененото приложение IIа.

               3)

               Европейският парламент и Съветът на Европейския съюз заплащат направените от тях съдебни разноски и в равни части — тези на Комисията на Европейските общности.

               4)

               Република Финландия, Кралство Швеция и Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия заплащат направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 243, 1.10.2005 г.


title: Дело C-416/12: Определение на председателя на Съда от 22 май 2013 г. (преюдициално запитване, отправено от Bundesgerichtshof — Германия) — Wikom Deutsche Telekabel GmbH, по-рано Wikom Elektrik GmbH/VG Media Gesellschaft zur Verwertung der Urheber- und Leistungsschutzrechte mbH

text:
               3.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 225/58

         Определение на председателя на Съда от 22 май 2013 г. (преюдициално запитване, отправено от Bundesgerichtshof — Германия) — Wikom Deutsche Telekabel GmbH, по-рано Wikom Elektrik GmbH/VG Media Gesellschaft zur Verwertung der Urheber- und Leistungsschutzrechte mbH
   (Дело C-416/12) (1)

   2013/C 225/122
   Език на производството: немски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 379, 8.12.2012 г.


title: Дело C-466/03: Решение на Съда (първи състав) от 28 юни 2007 г. (преюдициално запитване, отправено от Landgericht Baden-Baden — Германия) — Albert Reiss Beteiligungsgesellschaft mbH/Land Baden-Württemberg (Директива 69/335/ЕИО — Косвени данъци върху прираста на капитала — Национална правна уредба, предвиждаща събиране на нотариални такси за удостоверяване на прехвърлянето на дружествени дялове в дружества с ограничена отговорност — Решение за данъчно облагане — Квалифициране като данък, сходен с налога върху вноските — Изискване, което има характер на задължителна предпоставка — Такси върху прехвърлянето на ценни книжа — Налози, имащи характер на възнаграждение)

text:
               25.8.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 199/2

         Решение на Съда (първи състав) от 28 юни 2007 г. (преюдициално запитване, отправено от Landgericht Baden-Baden — Германия) — Albert Reiss Beteiligungsgesellschaft mbH/Land Baden-Württemberg
   (Дело C-466/03) (1)

   (Директива 69/335/ЕИО - Косвени данъци върху прираста на капитала - Национална правна уредба, предвиждаща събиране на нотариални такси за удостоверяване на прехвърлянето на дружествени дялове в дружества с ограничена отговорност - Решение за данъчно облагане - Квалифициране като „данък, сходен с налога върху вноските“ - Изискване, което има характер на задължителна предпоставка - Такси върху прехвърлянето на ценни книжа - Налози, имащи характер на възнаграждение)
   (2007/C 199/02)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Landgericht Baden-Baden
   Страни в главното производство

      Ищец: Albert Reiss Beteiligungsgesellschaft mbH

      Ответник: Land Baden-Württemberg
   Предмет
   Преюдициално запитване — Landgericht Baden-Baden — Тълкуване на член 10, буква в) от Директива 69/335/ЕИО на Съвета от 17 юли 1969 г. относно косвените данъци върху прираста на капитала (ОВ L 249, стр. 25), изменена с Директива 85/303/ЕИО на Съвета от 10 юни 1985 г. (ОВ L 156, стр. 23) — Увеличаване на капитала на дружество с ограничена отговорност чрез вноска на дружествени дялове, притежавани в друго дружество — Такси, дължими при съставяне на нотариалния акт за прехвърлянето на дружествените дялове
   Диспозитив
   Член 10, буква в) от Директива 69/335/ЕИО на Съвета от 17 юли 1969 г. относно косвените данъци върху прираста на капитала, изменена с Директива 85/303/ЕИО на Съвета от 10 юни 1985 г., не допуска събирането на нотариални такси за удостоверяване на прехвърлянето на дружествени дялове в дружество, когато то се осъществява под формата на вноска при увеличаване на дружествения капитал на капиталово дружество в рамките на система, която се характеризира с обстоятелството, че нотариусите са държавни служители и поне една част от таксите се изплаща на държавата за покриване на публичните разходи.

      (1)  ОВ C 21, 24.1.2004 г.


title: Дело C-230/17: Преюдициално запитване от Østre Landsret (Дания), постъпило на 2 май 2017 г. — Érdem Deha Altiner, Isabel Hanna Ravn/Udlændingestyrelsen (Danish Immigration Service)

text:
               3.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/23

         Преюдициално запитване от Østre Landsret (Дания), постъпило на 2 май 2017 г. — Érdem Deha Altiner, Isabel Hanna Ravn/Udlændingestyrelsen (Danish Immigration Service)
   (Дело C-230/17)
   (2017/C 213/30)
   Език на производството: датски

      Запитваща юрисдикция

   Østre Landsret

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Érdem Deha Altiner, Isabel Hanna Ravn

      Ответник: Udlændingestyrelsen

      Преюдициални въпроси

   Недопустимо ли е съгласно член 21 от Договора за функционирането на Европейския съюз — във връзка и по аналогия с Директивата за свободното движение (1) — държава членка да откаже да предостави производно право на пребиваване на гражданин на трета страна, член на семейството на гражданин на Съюза, който е гражданин на тази държава членка и се е завърнал в нея, след като е упражнил правото си на свободно движение, когато влизането на члена на семейството на територията на държавата членка или подаването на заявление за право на пребиваване не е естествено продължение на завръщането на гражданина на Съюза?

      (1)  . Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите–членки, за изменение на Регламент (ЕИО) № 1612/68 и отменяща Директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО (ОВ L 158, 2004 г. стр. 77; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 56).


title: Дело T-32/07: Иск, предявен на 7 февруари 2007 г. — Словакия/Комисия

text:
               24.3.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 69/29

         Иск, предявен на 7 февруари 2007 г. — Словакия/Комисия
   (Дело T-32/07)
   (2007/C 69/58)
   Език на производството: словашки
   Страни

      Ищец: Словашка република [представител: J. Čorba]

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               да се обяви оспорваното решение за нищожно,

               —

               в случай, че Първоинстанционният съд не приеме становището, изразено в точка 95 от исковата молба, на основание член 231, втори параграф ЕО да се оставят в сила тези последици от оспорваното решение, въз основа на които ищецът определя общото количество на квотите и тяхното разпределение на отделни предприемачи на своята територия,

               —

               да се осъди ответникът да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи
   Ищецът оспорва Решение на Комисията от 29 ноември 2006 година относно националния разпределителен план за определяне на квоти за емисии на парникови газове, за който Словашката република е извършила уведомление в съответствие с Директива № 2003/87/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета. Според оспорваното решение някои части от националния разпределителен план на Словакия са несъвместими с Приложение III на Директива № 2003/87/ЕО.
   В подкрепа на своя иск ищецът твърди, че Комисията е нарушила член 9, параграф 3 във връзка с член 9, параграф 1 и член 11, параграф 2 от Директива № 2003/87/ЕО, както и принципа за оправдани правни очаквания, като е приложила в оспорваното решение собствен метод за определяне на максималното средно годишно количество на квотите за емисии, без да се съобрази с националния разпределителен план, с което неправомерно е иззела задача, която директивата възлага на държавите-членки.
   В допълнение, ищецът твърди, че дори ответникът да е имал право да приложи собствен метод за определяне на максималното средно годишно количество на квотите за емисии, той е нарушил принципа за лоялно сътрудничество на институциите на Общността с органите на държавите-членки, като при въпросното определяне не е потърсил мнението на ищеца преди приемането на оспорваното решение.
   Освен това, ответникът е нарушил член 9, параграф 3 във връзка с член 1, член 9, параграф 1 и критерии 1—4 от Приложение III на Директива № 2003/87/ЕО, както и основния принцип за пропорционалност, доколкото приложеният от него метод за определяне на максималното средно годишно количество на квотите за емисии не взема предвид нуждата от увеличаване на производството на електроенергия от богати на въглерод източници на територията на ищеца като резултат от задължението за затваряне на два блока от атомната електроцентрала в Jaslovské Bohunice.
   В заключение, ищецът твърди, че е допуснато нарушение на основното процедурно изискване за достатъчно мотивиране.

      (1)  Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета (ОВ L 275, 25.10.2003 г., стр. 32; Специално издание за Словакия, глава 15, том 007, стр. 631).


title: Дело C-407/04 P: Решение на Съда (първи състав) от 25 януари 2007 г. — Dalmine SpA/Комисия на Европейските общности (Жалба — Конкуренция — Съглашение — Пазар на безшевни стоманени тръби — Защита на националните пазари — Договор за снабдяване — Право на защита — Самоинкриминиране — Доказателства с анонимен произход — Глоба — Мотиви — Равно третиране — Ръководни насоки за изчисляване на глоби — Големина на съответния пазар и на засегнатото предприятие — Смекчаващи обстоятелства)

text:
               10.3.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 56/3

         Решение на Съда (първи състав) от 25 януари 2007 г. — Dalmine SpA/Комисия на Европейските общности
   (Дело C-407/04 P) (1)

   (Жалба - Конкуренция - Съглашение - Пазар на безшевни стоманени тръби - Защита на националните пазари - Договор за снабдяване - Право на защита - Самоинкриминиране - Доказателства с анонимен произход - Глоба - Мотиви - Равно третиране - Ръководни насоки за изчисляване на глоби - Големина на съответния пазар и на засегнатото предприятие - Смекчаващи обстоятелства)
   (2007/C 56/04)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Ищец: Dalmine SpA (представители: A. Sinagra, M. Siragusa и F. Moretti, адвокати)

      Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности (представители: A. Whelan и F. Amato)
   Предмет
   Жалба срещу решение на Първоинстанционния съд (втори състав) от 8 юли 2004 г. Dalmine/Комисията (Т-50/00), с което се отменя частично решение 2003/382/ЕО на Комисията от 8 декември 1999 г. относно процедура по прилагане на член 81 от Договора за ЕО (IV/Е-1/35.860-В безшевни стоманени тръби и маркучи) [обявено под номер С(1999) 4154] и се определя размера на глобата, наложена на ищеца
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Dalmine SpA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 300, 4.12.2004 г.


title: Дело T-480/13: Решение на Общия съд от 1 юли 2014 г.  — You-View.tv/СХВП — YouView TV (YouView+) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „YouView+“  — По-ранна фигуративна марка на Бенелюкс „You View You-View.tv“  — Късно представяне на документи — Право на преценка, предоставено с член 74, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Понятие за разпоредба, в която е предвидено друго — Правило 20, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 2868/95)

text:
               25.8.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/36

         Решение на Общия съд от 1 юли 2014 г. — You-View.tv/СХВП — YouView TV (YouView+)
   (Дело T-480/13) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „YouView+“ - По-ранна фигуративна марка на Бенелюкс „You View You-View.tv“ - Късно представяне на документи - Право на преценка, предоставено с член 74, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Понятие за разпоредба, в която е предвидено друго - Правило 20, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 2868/95))
   2014/C 282/47
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: You-View.tv (Анверс, Белгия) (представител: S. Criel, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) (представители: P. Bullock и N. Bambara)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: YouView TV Ltd (Лондон, Обединеното кралство)

      Предмет

   Жалба, подадена срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 18 юни 2013 г. (преписка R 2112/2012-4) относно производство по възражение между You-View.tv и YouView TV Ltd.

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 18 юни 2013 г. (преписка R 2112/2012-4) относно производство по възражение между You-View.tv и YouView TV Ltd.

               2)

               Отхвърля останалите искания по жалбата.

               3)

               Осъжда СХВП да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 344, 23.11.2013 г.


title: Дело T-499/14: Жалба, подадена на 23 юни 2014 г.  — Ertico — Its Europe/Комисия

text:
               27.10.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 380/14

         Жалба, подадена на 23 юни 2014 г. — Ertico — Its Europe/Комисия
   (Дело T-499/14)
   2014/C 380/19
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: European Road Transport Telematics Implementation Coordination Organisation — Intelligent Transport Systems & Services Europe (Ertico — Its Europe) (Брюксел, Белгия) (представители: M. Wellinger и K. T'Syen, lawyers)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на групата по утвърждаването на Европейската комисия от 15 април 2014 г., в което се посочва, че жалбоподателят не представлява микро-, малко или средно предприятие по смисъла на Препоръка 2003/361/ЕО на Комисията от 6 май 2003 година относно определението за микро-, малки и средни предприятия (ОВ L 124, стр. 36), и

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски в настоящото производство.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири основания.

               1.

               С първото основание твърди, че изводът на групата по утвърждаването, че жалбоподателят не представлява микро-, малко или средно предприятие, се основава на явно неправилно тълкуване на член 3, параграф 4 от приложението към Препоръка 2003/361/ЕО на Комисията.

               2.

               С второто основание твърди, че като е стигнала до извода, че жалбоподателят не представлява микро-, малко или средно предприятие, и като е оставила възможност на Комисията да иска възстановяване на по-рано предоставената на жалбоподателя безвъзмездна финансова помощ по седма рамкова програма, групата по утвърждаването е нарушила основните принципи на европейското право на: i) добра администрация, ii) правна сигурност, и iii) защита на оправданите правни очаквания на жалбоподателя.

               3.

               С третото основание твърди, че групата по утвърждаването е нарушила правото на защита на жалбоподателя и принципа на добра администрация, тъй като не е предоставила възможност на жалбоподателя ефективно да изложи своята гледна точка.

               4.

               С четвъртото основание твърди, че групата по утвърждаването не е изпълнила задължението си да мотивира надлежно своето решение.


title: Дело T-236/07: Решение на Общия съд от 26 октомври 2010 г. — Германия/Комисия ( ФЕОГА — Секция Гарантиране — Приключване на сметки — Финансова година 2006 — Дата на прилагане на член 32, параграф 5, първа алинея от Регламент (ЕО) № 1290/2005 — Обвързваща сила на едностранно изявление на Комисията, приложено към протокола от заседание на Корепер )

text:
               18.12.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 346/39

         Решение на Общия съд от 26 октомври 2010 г. — Германия/Комисия
   (Дело T-236/07) (1)

   (ФЕОГА - Секция „Гарантиране“ - Приключване на сметки - Финансова година 2006 - Дата на прилагане на член 32, параграф 5, първа алинея от Регламент (ЕО) № 1290/2005 - Обвързваща сила на едностранно изявление на Комисията, приложено към протокола от заседание на Корепер)
   2010/C 346/77
   Език на производството: немски

      Страни

      Ищец: Федерална република Германия (представители: първоначално г-н M. Lumma и г-н J. Möller, а впоследствие г-н Möller и г-н N. Graf Vitzthum)

      Ответник: Европейска комисия (представител: г-н F. Erlbacher)

      Предмет

   Искане за частична отмяна на Решение 2007/327/ЕО на Комисията от 27 април 2007 г., за приключване на сметките на разплащателните агенции на държавите членки за разходите, финансирани от Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА), секция „Гарантиране“, за финансовата 2006 година (ОВ L 122, стр. 51).

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Федерална република Германия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 211 от 8.9.2007 г.


title: Дело C-143/08: Иск, предявен на 7 април 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Република Полша

text:
               7.6.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 142/18

         Иск, предявен на 7 април 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Република Полша
   (Дело C-143/08)
   (2008/C 142/29)
   Език на производството: полски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: M. Kaduczak и P. Dejmek)

      Ответник: Република Полша
   Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е приела необходимите законови, подзаконови и административни мерки за транспонирането на Директива 2006/73/ЕО (1) на Комисията от 10 август 2006 година за прилагане на Директива 2004/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета или, при всички случаи, като не е информирала Комисията за приемането на тези мерки, Република Полша не е изпълнила задълженията си по посочената директива.

               —

               да се осъди Република Полша да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Срокът за транспониране на Директива 2006/73 е изтекъл на 31 януари 2007 г.

      (1)  ОВ L 241, стp. 26-58; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 10, стр. 135.


title: Дело T-373/09: Решение на Общия съд от 27 септември 2012 г. — El Corte Inglés/СХВП — Pucci International (Emidio Tucci) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността „Emidio Tucci“ — По-ранни фигуративна марка на Общността и национални словни и фигуративни марки „Emilio Pucci“ и „EMILIO PUCCI“ — Относителни основания за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Реално използване на по-ранната марка — Член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент № 207/2009 — Неоснователно извлечена полза от отличителния характер или от репутацията на по-ранната марка — Член 8, параграф 5 от Регламент № 207/2009 — Задължение за мотивиране — Член 75 от Регламент № 207/2009)

text:
               17.11.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 355/22

         Решение на Общия съд от 27 септември 2012 г. — El Corte Inglés/СХВП — Pucci International (Emidio Tucci)
   (Дело T-373/09) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „Emidio Tucci“ - По-ранни фигуративна марка на Общността и национални словни и фигуративни марки „Emilio Pucci“ и „EMILIO PUCCI“ - Относителни основания за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Реално използване на по-ранната марка - Член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент № 207/2009 - Неоснователно извлечена полза от отличителния характер или от репутацията на по-ранната марка - Член 8, параграф 5 от Регламент № 207/2009 - Задължение за мотивиране - Член 75 от Регламент № 207/2009)
   2012/C 355/45
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: El Corte Inglés, SA (Мадрид, Испания) (представители: първоначално адв. J. L. Rivas Zurdo, адв. E. López Camba и адв. E. Seijo Veiguela, впоследствие адв. J. L. Rivas Zurdo и адв. E. Seijo Veiguela)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: J. Crespo Carrillo)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Emilio Pucci International BV (Амстердам, Нидерландия) (представители: адв. P. Roncaglia, адв. G. Lazzeretti, адв. M. Boletto и адв. E. Gavuzzi)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 18 юни 2009 г. (съединени преписки R 770/2008-2 и R 826/2008-2) относно производство по възражение между Emilio Pucci International BV и El Corte Inglés, SA

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда El Corte Inglés, SA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 282, 21.11.2009 г.


title: Дело T-76/08: Жалба, подадена на 15 февруари 2008 г. — E.I. du Pont de Nemours и др./Комисия

text:
               9.5.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 116/22

         Жалба, подадена на 15 февруари 2008 г. — E.I. du Pont de Nemours и др./Комисия
   (Дело T-76/08)
   (2008/C 116/40)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподатели: E.I. du Pont de Nemours and Company (Wilmington, Съединени американски щати), DuPont Performance Elastomers LLC (Wilmington, Съединени американски щати), DuPont Performance Elastomers SA (Женева, Швейцария) (представители: J. Boyce и A. Lyle-Smythe, Solicitors)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателите

               —

               да се отмени член 1, буква б) от Решението, доколкото с него се приема, че E.I. DuPont е взел участие в нарушението,

               —

               да се отмени член 2, буква б) от Решението, доколкото с него се налага глоба на E.I. DuPont,

               —

               да се намалят глобите, наложени на жалбоподателите съгласно член 2, буква б) от Решението, и

               —

               да се осъди Комисията да заплати собствените си съдебни разноски и тези, направени от жалбоподателите.

         Правни основания и основни доводи
   Жалбоподателите претендират частична отмяна на Решение C(2007) 5910 окончателен на Комисията от 5 декември 2007 година (дело COMP/F/38.629 — Хлоропренов каучук), с което Комисията приема, че жалбоподателите, заедно с други предприятия, са нарушили член 81 ЕО и член 53 от Споразумението за създаване на Европейското икономическо пространство чрез участието си в едно-единствено и непрекъснато действащо споразумение и/или съгласувани практики в сектора на хлоропреновия каучук.
   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателите твърдят, че Комисията е допуснала явни грешки при преценката на фактите, при прилагането на правото и не е мотивирала достатъчно решението си:

               —

               като приема, че жалбоподателят E.I. DuPont отговаря за участието на съвместното предприятие DuPont Dow Elastomers в картела за периода след като жалбоподателят E.I. DuPont е прехвърлил на DuPont Dow Elastomers целия си бизнес с еластомери, включително и с хлоропренов каучук;

               —

               като налага глоба на E.I. DuPont за периода преди прехвърлянето на дейността му, свързана с еластомери, на DuPont Dow Elastomers, докато фактически правото на Комисията да извърши това е било погасено по давност;

               —

               като не е доказала легитимен интерес от постановяването на решение срещу E.I. DuPont по това дело,

               —

               като не е посочила, че Bayer и DuPont Dow Elastomers са постигнали споразумение или картел за затварянето на заводи;

               —

               като използва мултипликатор за продължителност от 6,5, равен на шест години и шест пълни месеца, докато продължителността на участието на DuPont Dow Elastomers е било само шест години и един пълен месец;

               —

               като не предоставя на жалбоподателите възможното максимално намаление от 30 %, и

               —

               като приема, че служител на DuPont Dow Elastomers е участвал в картела.


title: Дело C-547/16: Преюдициално запитване от Tribunal Supremo (Испания), постъпило на 28 октомври 2016 г. — Gasorba S.L., Josefa Rico Gil и Antonio Ferrándiz González/Repsol Comercial de Productos Petrolíferos S.A.

text:
               23.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/9

         Преюдициално запитване от Tribunal Supremo (Испания), постъпило на 28 октомври 2016 г. — Gasorba S.L., Josefa Rico Gil и Antonio Ferrándiz González/Repsol Comercial de Productos Petrolíferos S.A.
   (Дело C-547/16)
   (2017/C 022/13)
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Supremo

      Страни в главното производство

      Касатори: Gasorba S.L., Josefa Rico Gil и Antonio Ferrándiz González

      Ответник по касационната жалба: Repsol Comercial de Productos Petrolíferos S.A.

      Преюдициални въпроси

               1)

               Съгласно член 16 („Еднакво прилагане на общностното право на конкуренция“) от Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета (1) от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора, представлява ли Решение [2006/446/ЕО] (2) на Комисията от 12 април 2006 година относно производство за прилагане на член 81 ЕО (дело COMP/B-1/38348 — Repsol C.P.P.) пречка за това националният съд да обяви споразуменията, които попадат в приложното поле на това решение, за недействителни, що се отнася до срока на изключителното снабдяване, макар че те могат да бъдат обявени за недействителни и на друго основание, например поради налагане на минимална продажна цена от доставчика на купувача (или дистрибутора)?

               2)

               В такъв случай може ли да се счита, че дългосрочните договори, за които се отнася решението за поемане на ангажименти, се ползват от индивидуално освобождаване по член 101, параграф 3 ДФЕС на основание на посоченото решение?

      (1)  ОВ L 1, 2003 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167.

      (2)  ОВ L 176, 2006 г., стр. 104.


title: Дело T-68/13: Решение на Общия съд от 23 януари 2014 г. — Novartis/СХВП (CARE TO CARE) (Марка на Общността — Заявка за словна марка на Общността „CARE TO CARE“ — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               8.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 71/20

      Решение на Общия съд от 23 януари 2014 г. — Novartis/СХВП (CARE TO CARE)
      (Дело T-68/13) (1)

      (Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността „CARE TO CARE“ - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
      (2014/C 71/36)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Novartis AG (Бале, Швейцария) (представител: M. Douglas, адвокат)

         Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: M. Rajh и J. Crespo Carrillo)

         Предмет

      Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 29 ноември 2012 г. (преписка R 953/2012-1) относно заявка за регистрация на словния знак „CARE TO CARE“ като марка на Общността

         Диспозитив

                  1.

                  Отхвърля жалбата.

                  2.

                  Осъжда Novartis AG да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 108, 13.4.2013 г.


               22.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/2

         Разпределение на съдиите в състави от трима съдии
   (2008/C 301/03)
   На събрание от 30 септември 2008 г. Съдът реши да разпредели съдиите в състави по следния начин:
   Пети състав
   г-н Ilešič, председател на състав
   г-н Tizzano, г-н Borg Barthet, г-н Levits, г-н Kasel, съдии
   Шести състав
   г-н Bonichot, председател на състав
   г-н Schiemann, г-н Makarczyk, г-н Kūris, г-н Bay Larsen, г-жа Toader, съдии
   Седми състав
   г-н Ó Caoimh, председател на състав
   г-н Cunha Rodrigues, г-н Klučka, г-н Lõhmus, г-жа Lindh, г-н Арабаджиев, съдии
   Осми състав
   г-н von Danwitz, председател на състав
   г-жа Silva de Lapuerta, г-н Juhász, г-н Arestis, г-н Malenovský, съдии


title: Дело T-365/06: Решение на Първоинстанционния съд от 10 декември 2008 г.  — Bateaux Mouches/СХВП — Castanet (BATEAUX MOUCHES) (Марка на Общността — Процедура за обявяване на недействителност — Словна марка на Общността BATEAUX MOUCHES — Абсолютни основания за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) и член 51, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 40/94 — Липса на отличителен характер, придобит чрез използване — Член 7, параграф 3 и член 51, параграф 2 от Регламент № 40/94)

text:
               7.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 32/29

         Решение на Първоинстанционния съд от 10 декември 2008 г. — Bateaux Mouches/СХВП — Castanet (BATEAUX MOUCHES)
   (Дело T-365/06) (1)

   (Марка на Общността - Процедура за обявяване на недействителност - Словна марка на Общността BATEAUX MOUCHES - Абсолютни основания за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) и член 51, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 40/94 - Липса на отличителен характер, придобит чрез използване - Член 7, параграф 3 и член 51, параграф 2 от Регламент № 40/94)
   (2009/C 32/53)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Compagnie des bateaux mouches SA (Париж, Франция) (представител: D. de Leusse, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: A. Folliard-Monguiral)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: Jean-Noël Castanet (Мюнхен, Германия) (представител: J. Sulzer, avocat)
   Предмет
   Жалба срещу Решение на първи апелативен състав на СХВП от 7 септември 2006 г. (преписка R 1172/2005-1), свързано с процедура за обявяване на недействителност между г-н Jean-Noël Castanet и Compagnie des bateaux mouches SA.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Compagnie des bateaux mouches SA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 42, 24.2.2007 г.


title: Дело T-106/13: Решение на Общия съд от 18 ноември 2015 г. — Synergy Hellas/Комисия (Арбитражна клауза — Шеста и Седма рамкова програма за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности — Предсрочно прекратяване на договорите — Оправдани правни очаквания — Пропорционалност — Добросъвестност — Извъндоговорна отговорност — Преквалифициране на иска — Съвместяване на искания за обезщетение на договорно и на извъндоговорно основание — Система за ранно предупреждение (СРП) — Достатъчно съществено нарушение на правна норма, с която се предоставят права на частноправните субекти — Причинно-следствена връзка)

text:
               11.1.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 7/17

         Решение на Общия съд от 18 ноември 2015 г. — Synergy Hellas/Комисия
   (Дело T-106/13) (1)

   ((Арбитражна клауза - Шеста и Седма рамкова програма за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности - Предсрочно прекратяване на договорите - Оправдани правни очаквания - Пропорционалност - Добросъвестност - Извъндоговорна отговорност - Преквалифициране на иска - Съвместяване на искания за обезщетение на договорно и на извъндоговорно основание - Система за ранно предупреждение (СРП) - Достатъчно съществено нарушение на правна норма, с която се предоставят права на частноправните субекти - Причинно-следствена връзка))
   (2016/C 007/23)
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Ищец: d.d. Synergy Hellas Anonymi Emporiki Etaireia Parochis Ypiresion Pliroforikis (Атина, Гърция) (представители: M. Angelopoulos и K. Damis, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: R. Lyal и A. Sauka, подпомагани от L. Athanassiou и G. Gerapetritis, адвокати)

      Предмет

   Искания за обезщетение на договорно и на извъндоговорно основание, предявени във връзка с изпълнението на няколко договора, които Комисията сключва с ищеца по линия на Шестата и Седмата рамкова програма за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности, допринасящи за създаването на европейско пространство за изследвания и иновации

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля иска.

               2)

               Осъжда d.d. Synergy Hellas Anonymi Emporiki Etaireia Parochis Ypiresion Pliroforikis да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 141, 18.5.2013 г.


title: Дело C-304/10: Иск, предявен на 22 юни 2010 г. — Европейска комисия/Република Полша

text:
               11.9.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 246/22

         Иск, предявен на 22 юни 2010 г. — Европейска комисия/Република Полша
   (Дело C-304/10)
   ()
   2010/C 246/38
   Език на производството: полски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: M. Wilderspin и D. Milanowska)

      Ответник: Република Полша

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е приела необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобрази с Директива 2004/82/ЕО на Съвета от 29 април 2004 година относно задължението на превозвачите да съобщават данни на пътниците (1) или във всеки случай, като не е уведомила Комисията за приемането на тези разпоредби, Полша не е изпълнила задълженията си по член 7 от тази директива,

               —

               да се осъди Република Полша да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Срокът за транспониране на Директива 2004/82 е изтекъл на 5 септември 2006 г.

      (1)  ОВ L 261, стр. 24; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 7, стр. 40.


title: Дело F-80/11: Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 23 октомври 2013 г. — Gomes Moreira/ECDC (Публична служба — Срочно нает служител — Предсрочно прекратяване на срочен договор — Прекъсване на отношения на доверие — Дисциплинарно нарушение)

text:
               21.12.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 377/20

         Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 23 октомври 2013 г. — Gomes Moreira/ECDC
   (Дело F-80/11) (1)

   (Публична служба - Срочно нает служител - Предсрочно прекратяване на срочен договор - Прекъсване на отношения на доверие - Дисциплинарно нарушение)
   2013/C 377/44
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Joaquim Paulo Gomes Moreira (Лисабон, Португалия) (представители: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal и D. Abrau Caldas, avocats)

      Ответник: Европейски център за профилактика и контрол върху заболяванията (представители: първоначално A. Ammon, впоследствие R. Trott, представител, адв. D. Waelbroek и адв. A. Duron)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението за прекратяване на договора на жалбоподателя по дисциплинарни причини и за изплащането на определена сума като обезщетение за твърдените имуществени и неимуществени вреди

      Диспозитив

               1.

               Отменя решението от 11 октомври 2010 г. в частта му, с която с него се прекратява договорът на жалбоподателя.

               2.

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3.

               Всяка от страните понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 319, 29.10.2011 г., стр. 30.


title: Дело T-319/14: Жалба, подадена на 30 април 2014 г.  — Drogenhilfe Köln Projekt/СХВП (Rauschbrille)

text:
               7.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 212/38

         Жалба, подадена на 30 април 2014 г. — Drogenhilfe Köln Projekt/СХВП (Rauschbrille)
   (Дело T-319/14)
   2014/C 212/49
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Drogenhilfe Köln Projekt gGmbH (Кьолн, Германия) (представител: V. Schoene, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 29 януари 2014 г., постановено по преписка R 1356/2013-1 и да върне преписката на Службата за ново разглеждане.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „Rauschbrille“ за стоки и услуги от класове 9, 41 и 44.

      Решение на проверителя: отхвърля заявката.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, буква б) и в) от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-346/13: Жалба, подадена на 2 юли 2013 г. — Република Гърция/Комисия

text:
               24.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 245/15

         Жалба, подадена на 2 юли 2013 г. — Република Гърция/Комисия
   (Дело T-346/13)
   2013/C 245/19
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Жалбоподател: Република Гърция (представители: I. Chalkias, X. Basakou и A. Vasilopoulou)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение за изпълнение на Комисията от 2 май 2013 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на селското стопанство (ФЕОГА), секция „Гарантиране“, на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (нотифицирано под номер C(2013) 2436) и публикувано в ОВ L 123, в частта, в която то се отнася до Република Гърция, и

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Във връзка с финансовите корекции, наложени с оспорваното Решение за изпълнение на Комисията от 2 май 2013 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на селското стопанство (ФЕОГА), секция „Гарантиране“, на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (нотифицирано под номер C(2013) 2436) (ОВ L 123, стр. 11), в частта му, в която това решение налага на Република Гърция финансова корекция в общ размер от 6 175 094,49 EUR за направени разходи от същата гръцка република в рамките на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР), ос 2, (2007—2013 г., мерки, свързани с площта) за бюджетната 2009 и 2010 г. (референтни са 2008 и 2009 г.), Република Гърция изтъква следните правни основания за отмяна:

               С първото основание за отмяна Република Гърция изтъква, че решението няма нормативно основание и не е мотивирано що се отнася до предлаганата единна ставка от 5 %, като се има пред вид, че проверките на място на всички поети задължения не са извършени на всички земеделски парцели, посочени в молбите за помощи за годините, релевантни за целите на разследването.

               С второто правно основание за отмяна Република Гърция твърди, че решението, свързано с налагането на единна ставка от 2 % поради слабостите, открити във възможността за проследяване на докладите за проверките на агроекологичните мерки по принцип, в нарушение на член 28, параграф 1 от Регламент на Комисията № 796/2004 (1), е прието въз основа на фактическа грешка и във всички случаи то не е мотивирано.

               С третото правно основание за отмяна Република Гърция твърди, че решението няма нормативно основание и не е мотивирано що се отнася до налагането на единна ставка от 2 % за различните сектори „Биологично земеделие“ и „Биологично животновъдство“, щом като отделно от извършването, което е доказано в хода на процедурата, на специфични проверки, свързани с разглежданите мерки, от страна на акредитирани специализирани органи за проверка, Разплащателната агенция е била длъжна да извършва и собствени проверки.

               С четвъртото основание за отмяна Република Гърция изтъква нарушение на принципа на пропорционалност с предлаганата единна ставка от 5 %, доколкото някои задължения и по-конкретно свързаните с използването на торове, на продукти за растителна защита, пестициди или на други свързани с тях вещества, се контролират основно визуално. Решението на Комисията е с неподходящи мотиви и дори е противоречиво.

      (1)  Регламент (ЕО) № 796/2004 на Комисията от 21 април 2004 година за определяне на подробни правила за прилагане на интегрираната система за администриране и контрол, кръстосано спазване и модулация, предвидени в Регламент (ЕО) № 1782/2003 на Съвета относно установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски производители (ОВ L 141, стр.18; Специално издание на български език, 2007 г, глава 3, том 56, стр. 210).


title: Дело F-42/08: Жалба, подадена на 31 март 2008 г. — Marcuccio/Комисия

text:
               21.6.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 158/27

         Жалба, подадена на 31 март 2008 г. — Marcuccio/Комисия
   (Дело F-42/08)
   (2008/C 158/50)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: G. Cipressa, avvocato)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Предмет и описание на спора
   Установяване на факта, че на 18 март 2002 г. Делегацията на Европейската общности в Ангола е изпратила по телефакс адресирано до жалбоподателя известие с дата 18 март 2002 г. на телефонен пост, който не се е намирал под контрола или на разположение на жалбоподателя, установяване на незаконността на този факт и осъждане на ответника да заплати сумата от 100 000 EUR като обезщетение за вредите.
   Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението, както и да е формулирано то, с което се отхвърля искането от 8 март 2007 г.;

               —

               да се отмени, доколкото е необходимо, решението, както и да е формулирано то, с което се отхвърля жалбата от 10 септември 2007 г.;

               —

               да се отмени, доколкото е необходимо, известието от 9 януари 2008 г.;

               —

               да се установи фактът, че на 18 март 2002 г. Делегацията на Европейската общности в Ангола е изпратила по телефакс до телефонния пост, който се обозначава с телефонния и телефаксов номер +39.0833.54хххх, адресирано до жалбоподателя известие с дата 18 март 2002 г. и да се установи и обяви незаконността на този факт;

               —

               да се осъди ответникът да заплати на жалбоподателя като обезщетение за понесените и понасяни вреди във връзка с вредоносния факт сумата от 100 000 EUR или съответната по-висока или по-ниска сума, определена от Съда на публичната служба по справедливост и увеличена с лихви в размер на 10 % годишно, при условията на годишна капитализация, считано от искането с дата 8 март 2007 г. до удовлетворяването;

               —

               да се осъди ответникът да възстанови на жалбоподателя съдебните разноски, разходи и хонорари, направени в хода на производството, включително и свързаните с изготвянето на заключение на вещо лице на страната, което може да бъде изготвено с цел да се установи дали са налице условията да бъде осъден ответникът да плати на жалбоподателя посочените по-горе суми и, по-общо, да се установи всеки факт, който е необходим, за да бъде постановено решение по настоящото дело.


title: Дело C-577/15 P: Жалба, подадена на 9 ноември 2015 г. от SV Capital OÜ срещу решението, постановено от Общия съд (трети състав) на 9 септември 2015 г. по дело T-660/14, SV Capital OÜ/Европейски банков орган (ЕБО)

text:
               18.1.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 16/22

         Жалба, подадена на 9 ноември 2015 г. от SV Capital OÜ срещу решението, постановено от Общия съд (трети състав) на 9 септември 2015 г. по дело T-660/14, SV Capital OÜ/Европейски банков орган (ЕБО)
   (Дело C-577/15 P)
   (2016/C 016/28)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: SV Capital OÜ (представител: M. Greinoman, адвокат)

      Други страни в производството: Европейски банков орган (ЕБО), Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Съда:

               —

               Да отмени решението на Общия съд от 9 септември 2015 г. по дело T-660/14 1) в частта, в която решението обявява за недопустима жалбата срещу Решение C 2013 002 на ЕБО, 2) в частта, в която в него се обявявява, че подадената от жалбоподатателя жалба срещу решение 2014-C1-02 на комисията по жалбите на Европейските надзорни органи, прието на 14 юли 2014 г. е частично недопустима, макар и с него да се отменя решение 2014-C1-02, и 3) що се отнася до частта от решението, в която се определят разноските;

               —

               Да върне делото за разглеждане на Общия съд;

               —

               Да осъди ответника да заплати съдебните разноски и встъпилата страна да понесе направените от нея съдебни разноски.

      Основания и основни доводи

   Жалбоподателят изтъква следните основания и правни доводи в подкрепа на своята жалба срещу решението на Общия съд, постановено на 9 септември 2015 г. по дело T-660/14:
   Общият съд се е произнесъл ultra petita;
   Общият съд е нарушил член 60, параграф 1, от Регламент № 1093/2010 (1), защото жалбата срещу решение C 2013 002 на ЕБО е подадена в срок, тъй като именно комисията по жалбите на Европейските надзорни органи се е произнесла първа по тази жалба;
   Общият съд е нарушил член 48, параграф 2 от своя Процедурен правилник (в сила от 31 декември 2014 г.);
   Общият съд е нарушил член 263 ДФЕС, тъй като жалбата срещу решение C 2013 002 на ЕБО е била подадена в срок, като се има пред вид, че административното производство е продължило до 14 юли 2014 г.;
   Общият съд е нарушил член 45 от Статута на Съда, тъй като поради непреодолима сила жалбата срещу решение C 2013 002 на ЕБО е била подадена в срок;
   Общият съд е нарушил член 263 ДФЕС, както и член 60, параграф 1, ш член 61, параграф 1 от Регламент 1093/2010, тъй като жалбата срещу решение C 2013 002 на ЕБО е била допустима, щом като, от една страна, жалбоподателят е бил адресат на това решение, и от друга страна, това решение го е засягало пряко и индивидуално;
   решение C 2013 002 на ЕБО е опорочено от фактически грешки;
   решение C 2013 002 на ЕБО е опорочено от грешка в преценката;
   решение C 2013 002 на ЕБО е опорочено от нарушение със самото това решение на член 39, параграф 1 от Регламент № 1093/2010 и на член 16 от Кодекса за добро административно поведение на ЕБО;
   решение C 2013 002 на ЕБО е опорочено от нарушение със самото това решение на точки 3.3, 3.4 и 3.5 на вътрешните правила на ЕБО;
   решение C 2013 002 на ЕБО е опорочено от превишаване на власт и от нелогични действия от страна на ЕБО.

      (1)  Регламент (ЕС) № 1093/2010 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА за създаване на Европейски надзорен орган (Европейски банков орган), за изменение на Решение № 716/2009/ЕО и за отмяна на Решение 2009/78/ЕО на Комисията (ОВ L 331, стр. 12).


title: Дело C-218/07: Иск, предявен на 25 април 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Федерална република Германия

text:
               9.6.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/14

         Иск, предявен на 25 април 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Федерална република Германия
   (Дело C-218/07)
   (2007/C 129/27)
   Език на производството: немски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: M. Condou, W. Bogensberger, Bevollmächtigte)

      Ответник: Федерална република Германия
   Искания

               —

               Федерална република Германия е нарушила задълженията, произтичащи от Директива 2003/109/ЕО (1) на Съвета от 25 ноември 2003 година относно статута на дългосрочно пребиваващи граждани от трети страни, като не е приела необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби за съобразяване с директивата, съответно не е информирала Комисията за тези разпоредби,

               —

               да се осъди Федерална република Германия да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи
   Срокът за транспониране на Директива 2003/109/ЕО е изтекъл на 23 януари 2006 година.

      (1)  ОВ L 16, стр. 44.


title: Дело C-318/15: Преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte (Италия), постъпило на 26 юни 2015 г. — Tecnoedi Costruzioni Srl/Comune di Fossano

text:
               21.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 311/24

         Преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte (Италия), постъпило на 26 юни 2015 г. — Tecnoedi Costruzioni Srl/Comune di Fossano
   (Дело C-318/15)
   (2015/C 311/29)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte [Регионален административен съд, Пиемонт]

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Tecnoedi Costruzioni Srl

      Ответник: Comune di Fossano

      Преюдициални въпроси

   Трябва ли членове 49 и 56 от Договора за функционирането на Европейския Съюз и принципите на свобода на установяване, свободно предоставяне на услуги, равно третиране, недопускане на дискриминация и пропорционалност да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба като действащата в момента Италия, установена с член 122, параграф 9 и член 253, параграф 20а от Законодателен декрет № 163 от 2006 г., предвиждаща автоматичното изключване на необичайно ниски оферти от участие в процедури по възлагане на подпрагови поръчки за строителство, които представляват трансграничен интерес?


title: Дело T-1/15: Жалба, подадена на 2 януари 2015 г.  — SNCM/Комисия

text:
               16.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 56/29

         Жалба, подадена на 2 януари 2015 г. — SNCM/Комисия
   (Дело T-1/15)
   (2015/C 056/40)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Société nationale maritime Corse Méditerranée (SNCM) (Марсилия, Франция) (представители: F.-C. Laprévote и C. Froitzheim, avocats)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               на основание членове 107 и 263 ДФЕС и член 41 от Хартата да отмени изцяло Решение C(2013) 7066 окончателен от 20 ноември 2013 г.,

               —

               да отмени изцяло Решението в частта, в която се приема, че цесията на 75 % от SNCM за отрицателна цена от 158 милиона евро представлява държавна помощ по смисъла на член 107 ДФЕС,

               —

               при условията на евентуалност да отмени Решението в частта, в която се приема, че, увеличението на капитала с 8,75 милиона евро, записано от CGMF представлява държавна помощ,

               —

               при условията на евентуалност да отмени Решението в частта, в която се приема, че отпуснатият аванс по текуща сметка в размер на 38,5 милиона евро представлява държавна помощ,

               —

               при условията на евентуалност да отмени Решението на Комисията в частта, в която се анализира заедно съвместимостта на остатъка от 15,81 милиона евро, изплатен като помощи за преструктурирането през 2002 г., с всички мерки от 2006 г.,

               —

               при условията на евентуалност спрямо предходните да отмени Решението в частта, в която се приема, че посочените мерки са несъвместими с общия пазар държавни помощи,

               —

               да осъди Комисията да заплати всички съдебни разноски.

      Правни основания и основни доводи

   С жалбата си жалбоподателят иска да бъде отменено Решение 2014/882/EС на Комисията от 20 ноември 2013 г. [нотифицирано под номер C(2013) 7066 окончателен], с което Комисията приема, че нотифицираният от френските власти на 18 февруари 2002 г. остатък от помощта за преструктурирането в размер на 15,81 милиона евро, от една страна, и от друга страна, трите приложени през 2006 г. от френските власти мерки в полза на жалбоподателя, а именно цесията на 75 % от жалбоподателя за отрицателната цена от 158 милиона евро, увеличението на капитала с 8,75 милиона евро, записано от Compagnie générale maritime et financière (Главна морска и финансова компания), и отпуснатият аванс по текуща сметка в размер на 38,5 милиона евро представляват незаконосъобразни и несъвместими с вътрешния пазар държавни помощи. Поради това Комисията разпорежда те да бъдат върнати.
   Жалбоподателят излага шест правни основания в подкрепа на жалбата си.

               1.

               Първото правно основание е изведено от нарушение на член 108, параграф 2 и член 266 ДФЕС и член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз, тъй като след частичната отмяна на Решение 2009/611/EО на Комисията от 8 юли 2008 г. (1) с Решение на Общия съд от 11 септември 2012 г. по дело T-565/08, Corsica Ferries France/Комисия (2), Комисията отказала да разшири официалната процедура по разследване.

               2.

               Второто правно основание е изведено от нарушение на член 107 ДФЕС, нарушение на задължението за мотивиране и на принципа на равно третиране, както и от грешка при прилагане на правото и явна грешка в преценката, тъй като Комисията приела, че негативната цена за цесията представлявала държавна помощ.

               3.

               Третото правно основание е изложено при условията на евентуалност и е изведено от нарушение на принципа на пропорционалност и на явна грешка в преценката, тъй като Комисията приела, че капиталовата вноска от 8,75 милиона евро представлява държавна помощ.

               4.

               Четвъртото правно основание е изложено при условията на евентуалност и е изведено от явна грешка в преценката, тъй като Комисията приела, че мерките в помощ на лицата в размер на 38,5 милиона евро представляват държавна помощ.

               5.

               Петото правно основание е изложено при условията на евентуалност и е изведено от грешка при прилагане на правото и от явна грешка в преценката, тъй като Комисията разгледала заедно съвместимостта на остатъка от 15,81 милиона евро, изплатени като помощи за преструктурирането през 2002 г., с всички мерки от 2006 г.

               6.

               Шестото правно основание е изложено при условията на евентуалност и е изведено от явни грешки в преценката и от нарушение на задължението за мотивиране, тъй като Комисията приела, че изплатените през 2002 г. и 2006 г. помощи за преструктурирането са несъвместими с общия пазар.

      (1)  Решение 2009/611/ЕО на Комисията от 8 юли 2008 година относно мерки C 58/02 (ex N 118/02), приведени в действие от Франция в полза на Société Nationale Maritime Corse-Méditerranée (SNCM) [нотифицирано под C(2008) 3182] (ОВ L 225, 2009 г., стр. 180).

      (2)  Решение от 11 септември 2012 г. Corsica Ferries France/Комисия (T-565/08, Сборник, EU:T:2012:415).


title: Дело T-528/09: Жалба, подадена на 30 декември 2009 г. — Hubei Xinyegang Steel/Съвет

text:
               27.2.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 51/45

         Жалба, подадена на 30 декември 2009 г. — Hubei Xinyegang Steel/Съвет
   (Дело T-528/09)
   2010/C 51/82
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd (представители: F. Carlin, Barrister, N. Niejahr, Q. Azau и A. MacGregor, lawyers)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Регламент (ЕО) № 926/2009 на Съвета от 24 септември 2009 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито и за окончателно събиране на временното мито върху вноса на някои видове безшевни тръби от желязо или стомана с произход от Китайската народна република (1), в частта, в която се налага антидъмпингово мито при износ от жалбоподателя и се събира временно мито при такъв износ или при условията на евентуалност, да се отмени посочения регламент, в частта, която се отнася до събирането на наложеното на жалбоподателя временно мито;

               —

               да се осъди Съвета да понесе направените от него разноски, както и направените от жалбоподателя съдебни разноски.

      Правни основания и основни доводи

   С настоящата си жалба жалбоподателят иска да бъде отменен Регламент (ЕО) № 926/2009 на Съвета от 24 септември 2009 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито и за окончателно събиране на временното мито върху вноса на някои видове безшевни тръби от желязо или стомана с произход от Китайската народна република, в частта, която се отнася до него.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три правни основания.
   На първо място, той твърди, че Съветът е допуснал явна грешка в преценката на фактите при идентифицирането на „разглежданите стоки“ като определя твърде опростени категории продукти. Освен това жалбоподателят твърди, че Комисията е направила неподходящо сравнение с произведените в САЩ стоки.
   На второ място, жалбоподателят твърди, че Съветът е нарушил член 9, параграф 5 от основния регламент (2), като е отменил индивидуалното третиране на жалбоподателя в обжалвания регламент, въпреки че това третиране му е било първоначално предоставено от Комисията в хода на административната процедура преди публикуването на временния регламент (3).
   На трето място, жалбоподателят твърди, че Съветът нарушава член 9, параграф 4 и член 10, параграф 2 от основния регламент, като налага окончателно мито и решава да събира окончателно временно мито, наложено при износа на „разглежданите стоки“ от жалбоподателя към ЕС, тъй като тези решения са основани на очевидни грешки при преценката за наличието на заплаха от значително увреждане.

      (1)  ОВ L 262, стр. 19.

      (2)  Регламент (ЕО) № 384/96 на Съвета от 22 декември 1995 година за защита срещу дъмпингов внос на стоки от страни, които не са членки на Европейската общност (ОВ L 56, 1996 г., стр.1; Специално издание на български език 2007 г., глава 11, том 12, стр. 223).

      (3)  Регламент (ЕО) № 289/2009 на Комисията от 7 април 2009 година за налагане на временно антидъмпингово мито върху вноса на някои видове безшевни тръби от желязо или стомана с произход от Китайската народна република (ОВ L 94, стр. 48).


title: Дело F-113/10: Жалба, подадена на 2 ноември 2010 г. — AT/EACEA

text:
               5.3.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 72/35

         Жалба, подадена на 2 ноември 2010 г. — AT/EACEA
   (Дело F-113/10)
   2011/C 72/56
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: AT (представители: S. Rodrigues, A. Blot и C. Bernard-Glanz, avocats)

      Ответник: Изпълнителна агенция за образование, аудиовизия и култура (EACEA)

      Предмет и описание на спора

   Искане, първо за отмяна на доклада за кариерното развитие на жалбоподателя за периода от 1 юни до 31 декември 2008 г., второ за отмяна на решението на органа, оправомощен да сключва договори за наемане на работа, с което е прекратен предварително срочният трудов договор на жалбоподателя и трето, искания за обезщетение за претърпените вреди

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени REC 2008 (доклад за кариерното развитие за 2008 г.) на жалбоподателя, приет с решение на органа, оправомощен да сключва договори за наемане на работа от 29 октомври 2009 г,

               —

               да се отмени решението на органа, оправомощен да сключва договори за наемане на работа от 12 февруари 2010 г., с което същият е прекратил предсрочно договора за наемане на жалбоподателя и, ако това е необходимо,

               —

               да се отмени решението на органа, оправомощен да сключва договори за наемане на работа, с което се отхвърлят жалбите по административен ред подадени от жалбоподателя срещу доклада за неговото кариерно развитие за 2008 година и решението за разваляне на договора, да се осъди EACEA да заплати сума, поне равна по размер на възнаграждението на жалбоподателя (заедно с всички добавки, предвидени в Условията за работа на другите служители), която следва да се изчисли от момента на преустановяване на изпълнение на задълженията му на 12 февруари 2010 г. и до датата на възстановяването му на работа в агенцията, което ще последва отмяната на решението за разваляне на договора, като обезщетение за професионалните и финансови вреди, ведно със законната лихва за забава, определена към датата на постановяване на решението,

               —

               да се осъди EACEA да заплати сума, временно определена на 10 000 EUR, като обезщетение за материалните вреди, ведно със законната лихва за забава в размера, определен към датата на постановяване на решението,

               —

               да се осъди EACEA да заплати сума, временно ex aequo et bono определена на 50 000 EUR, като обезщетение за моралните вреди, ведно със законната лихва за забава в размера, определен към датата на постановяване на решението,

               —

               във всеки случай да се осъди EACEA да заплати сума, временно и ex aequo et bono определена на 10 000 EUR, като обезщетение за вредите, претърпени поради неспазването на разумния срок при изготвянето на доклада за кариерното развитие за 2008 г. ведно със законната лихва за забава в размера, определен към датата на постановяване на решението,

               —

               да се осъди EACEA да заплати съдебните разноски.


title: Дело F-104/10: Жалба, подадена на 21 октомври 2010 г. — De Pretis Cagnodo и Trampuz/Европейска комисия

text:
               15.1.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 13/42

         Жалба, подадена на 21 октомври 2010 г. — De Pretis Cagnodo и Trampuz/Европейска комисия
   (Дело F-104/10)
   ()
   2011/C 13/85
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподатели: Mario Alberto de Pretis Cagnodo и Serena Trampuz (Триест, Италия) (представител: C. Falagiani, avvocato)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяня на решението, с което се отказва възстановяване на 100 % от определени медицински разходи, свързани с хоспитализацията на съпругата на пенсионирано длъжностно лице.

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се спре или дори да се забрани временно изпълнението на процедурата по принудително събиране на спорните суми и следователно да се забранят временно удръжките от пенсията на проф. de Pretis Cagnodo, с оглед на fumus boni juris на настоящото искане, на тежките имуществени вреди, които иначе биха понесли жалбоподателите, както и на липсата на яснота по отношение на определянето на спорните суми;

               —

               да се обяви, че жалбоподателите са освободени от каквото и да било възстановяване на плащания, извършени от Бюрото за разплащания в Ispra и съответно да се разпореди на Комисията да оттегли искането си за възстановяване на сумата от 41 833 EUR — или на каквато и да било друга претендирана сума — както и да се въздържа от всякакво служебно удържане на посочената сума от пенсията на проф. de Pretis Cagnodo, тъй като е установено и обявено, че г-жа Trampuz не може да бъде упреквана или критикувана във връзка с изчисляването и плащането на разходите за нейната хоспитализация, изискани от болницата, в която се е лекувала, както и с оглед на това, че болестта, която е наложила лечението на последната и хирургическите интервенции, на които е била подложена, са квалифицирани като „тежки“, и на последно място — предвид че продължителността на лечението е приета за неизбежна и правилна от терапевтична гледна точка;

               —

               да се осъди ответника да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-2/12: Определение на председателя на Съда от 19 април 2012 г. (преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — Trianon Productie BV/Revillon Chocolatier SAS

text:
               4.8.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 235/12

         Определение на председателя на Съда от 19 април 2012 г. (преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — Trianon Productie BV/Revillon Chocolatier SAS
   (Дело C-2/12) (1)

   2012/C 235/30
   Език на производството: нидерландски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 98, 31.3.2012 г.


title: Дело C-35/16 P: Жалба, подадена на 21 януари 2016 г. от Matratzen Concord GmbH срещу решението на Общия съд (девети състав), постановено на 19 ноември 2015 г. по дело T-526/14 — Matratzen Concord GmbH/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

text:
               25.7.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 270/16

         Жалба, подадена на 21 януари 2016 г. от Matratzen Concord GmbH срещу решението на Общия съд (девети състав), постановено на 19 ноември 2015 г. по дело T-526/14 — Matratzen Concord GmbH/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
   (Дело C-35/16 P)
   (2016/C 270/25)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Matratzen Concord GmbH (представител: I. Selting, Rechtsanwalt)

      Други страни в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO), Mariano Barranco Rodriguez, Pablo Barranco Schnitzler
   С определение от 28 април 2016 г. Съдът на Европейския съюз (шести състав) отхвърли жалбата и определи жалбоподателят да понесе направените от него съдебни разноски.


title: Дело C-198/12: Решение на Съда (пети състав) от 5 юни 2014 г.  — Европейска комисия/Република България (Неизпълнение на задължения от държава членка — Вътрешен енергиен пазар — Транспортиране на газ — Регламент (ЕО) № 715/2009 — Член 14, параграф 1 и член 16, параграф 1 и параграф 2, буква б) — Задължение за гарантиране на максимален капацитет — Виртуален капацитет за обратен пренос на газ — Допустимост)

text:
               4.8.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 253/5

         Решение на Съда (пети състав) от 5 юни 2014 г. — Европейска комисия/Република България
   (Дело C-198/12) (1)

   ((Неизпълнение на задължения от държава членка - Вътрешен енергиен пазар - Транспортиране на газ - Регламент (ЕО) № 715/2009 - Член 14, параграф 1 и член 16, параграф 1 и параграф 2, буква б) - Задължение за гарантиране на максимален капацитет - Виртуален капацитет за обратен пренос на газ - Допустимост))
   2014/C 253/06
   Език на производството: български

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: K. Herrmann, С. Петрова, O. Beynet и T. Scharf)

      Ответник: Република България (представители: Д. Драмбозова, Е. Петранова и Ю. Атанасов)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 14, параграф 1 и член 16, параграф 1 и параграф 2, буква б) от Регламент (ЕО) № 715/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 година относно условията за достъп до газопреносни мрежи за природен газ и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1775/2005 (OB L 211, стр. 36) — Задължение за осигуряване на максимален капацитет на всички участници на пазара — Липса на физическа връзка между транзитната и националната газопреносна система — Междуправителствени споразумения, които са пречка за изпълнението на задължението за предоставяне на максимален капацитет — Обхват на задължението по член 351, втора алинея ДФЕС.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля иска.

               2)

               Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 194, 30.6.2012 г.


title: Дело F-2/14: Определение на Съда на публичната служба от 7 май 2014 г.  — Deweerdt и Lebrun/Сметна палата

text:
               24.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 421/65

         Определение на Съда на публичната служба от 7 май 2014 г. — Deweerdt и Lebrun/Сметна палата
   (Дело F-2/14) (1)

   2014/C 421/99
   Език на производството: френски
   Председателят на втори състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 61, 1.3.2014 г., стр. 22


title: Дело T-191/12: Определение на Общия съд от 7 октомври 2013 г. — Roland/СХВП — Textiles Well (wellness inspired by nature) (Марка на Общността — Възражение — Оттегляне на възражението — Липса на основание за произнасяне)

text:
               7.12.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 359/13

         Определение на Общия съд от 7 октомври 2013 г. — Roland/СХВП — Textiles Well (wellness inspired by nature)
   (Дело T-191/12) (1)

   (Марка на Общността - Възражение - Оттегляне на възражението - Липса на основание за произнасяне)
   2013/C 359/23
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Roland SE (Есен, Германия) (представители: O. Rauscher и C. Onken, адвокати)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: P. Geroulakos)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Textiles Well (Льо Виган, Франция) (представители: E. Cornu и É. De Gryse, адвокати)

      Предмет

   Жалба против решението на първи апелативен състав на СХВП от 15 февруари 2012 г. (преписка R 2552/2010-1), постановено в производство по възражение между Textiles Well SA и Roland SE, по-рано Roland-Schuhe GmbH & Co. Handels KG.

      Диспозитив

               1.

               Основанието за произнасяне по жалбата е отпаднало.

               2.

               Осъжда жалбоподателя и встъпилата страна да понесат направените от тях съдебни разноски, както и всяка от тях — половината от съдебните разноски, направени от ответника.

      (1)  ОВ C 209, 14.7.2012 г.


title: Дело C-291/14 P: Жалба, подадена на 12 юни 2014 г. от Faci SpA срещу решението, постановено от Общия съд (трети.състав) на 20 март 2014 г. по дело T-46/10, Faci SpA/Европейска комисия

text:
               8.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 303/20

         Жалба, подадена на 12 юни 2014 г. от Faci SpA срещу решението, постановено от Общия съд (трети.състав) на 20 март 2014 г. по дело T-46/10, Faci SpA/Европейска комисия
   (Дело C-291/14 P)
   2014/C 303/26
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Faci SpA (представители: S. Piccardo, Avvocato, S. Crosby, Advocaat)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да отмени Решение от 20 март 2014 г. на Общия съд по дело T-46/10, или

               —

               при условията на евентуалност, да отмени или да намали съществено размера на наложената на жалбоподателя глоба, или

               —

               да върне делото на Общия съд за ново разглеждане, и

               —

               във всички случаи да осъди Съвета да заплати на жалбоподателя направените в първоинстанционното и в настоящото производство съдебни разноски.

      Основания и основни доводи

   Жалбата се отнася до Решение от 20 март 2014 г. на Общия съд по дело T-46/10. В това решение Общият съд отхвърля жалбата, подадена на 28 януари 2010 г. срещу Решение на Комисията C(2009) 8682 окончателен от 11 ноември 2009 година относно производство по член 81 от Договора за ЕО и член 53 от Споразумението за ЕИП (Дело COMP/38.589 — Стабилизатори за топлина) (1).
   Жалбоподателят посочва две основания за отмяна:
   Първото основание за обжалване на жалбоподателя е изведено от неговото твърдение, че Общият съд е допуснал грешка в прилагането на правото, като не е обсъдил тежестта на нарушението в периода след ноември 1996 от гледна точка на промяната в естеството на картела, като по този начин не е взел под внимание всички релевантни обстоятелства при изчисляването на наложената глоба на жалбоподателя, и че с това е нарушил точка 20 от Насоките за определяне на глобите от 2006 година и/или член 23 от Регламент 1/2003 (2) и член 49 от Хартата на основните права на Европейския съюз.
   Второто основание за обжалване е изведено от твърдението на жалбоподателя, че Общият съд не е упражнил ефективен и задълбочен съдебен контрол над решението, като е приел без да обсъжда фактите, че жалбоподателят е имал същото поведение като всички останали предприятия участници с изключение на това, че е действал по-меко, и като e отхвърлил без да го обсъди втория довод, съгласно който с прилагането на точка 35 от Насоките за определяне на глобите по отношение на един от конкурентите, Bärlocher, конкуренцията е била неправомерно нарушена в ущърб на жалбоподателя.

      (1)  ОВ C 307, 12.11.2010, стр. 9

      (2)  Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, 4.1.2003 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167)


title: Дело T-669/14: Жалба, подадена на 15 септември 2014 г.  — Trioplast Industrier/Комисия

text:
               17.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 409/50

         Жалба, подадена на 15 септември 2014 г. — Trioplast Industrier/Комисия
   (Дело T-669/14)
   2014/C 409/72
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Trioplast Industrier AB (Smålandsstenar, Швеция) (представител: T. Pettersson, адвокат)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд за:

               1)

               Отмяна:

                           а)

                           отмяна на писмото на Европейската комисия от 3 юли 2014 г. във връзка с дело COMP/38354 — Промишлени торби — Trioplast Industrier AB;

                           б)

                           отмяна на посоченото в писмото на Комисията изискване за заплащане на лихва за забава в размер на 6 74  033,32 EUR или намаляване на нейния размер;

                           в)

                           осъждане на Комисията да възстанови на жалбоподателя разходите в размер на 4  686,64 EUR, направени за обезпечаване на плащането на лихвата за забава.

               2)

               При условията на евентуалност присъждане на обезщетение на основание член 340, параграф 2 ДФЕС за вредите, които са настъпили в резултат на изложените в жалбата нарушения на правото на ЕС и се състоят в:

                           а)

                           лихвата за забава или част от размера ѝ, и

                           б)

                           разходите в размер на 4  686,64 EUR, направени за обезпечаване на плащането на лихвата за забава.

               3)

               Присъждане на обезщетение на основание член 340, параграф 2 ДФЕС за вредите, настъпили в резултат на нарушения на правото на ЕС за периода, в който Комисията не е освободила или не е намалила размера на банковата гаранция в съответствие с решението на Общия съд по дело T-40/06, които вреди се състоят в свързаните с предоставяне на обезпечение разходи, възлизащи на 22  783,90 EUR, или част от тях.

               4)

               Начисляване на евентуалните лихви върху такива суми.

               5)

               Осъждане на Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата жалбоподателят излага шест основания.

               1.

               Първо основание — липса на правно основание за писмото на Комисията:

                           —

                           решението на Комисията от 30 ноември 2005 г., изменено с решението на Комисията от 7 декември 2005 г. по дело COMP/38354 — Промишлени торби — Trioplast Industrier AB (наричано по-нататък „решението от 2005 г.“), в никакъв случай не може да служи за годно основание за предявяване на претенция към жалбоподателя за плащане на лихва за забава, тъй като в него не е посочен точен и безусловен размер на глобата, която жалбоподателят трябва да заплати. Освен това решението е отменено от Общия съд с Решение от 13 септември 2010 г. по дело T-40/06, Trioplast industrier/Комисия (наричано по-нататък „съдебното решение от 2010 г.“) в частта, в която се налага глоба на жалбоподателя.

               2.

               Второ основание — нарушение на основно процесуално изискване и липса на компетентност:

                           —

                           писмото на Комисията е незаконосъобразен акт, приет от служител на ГД „Бюджет“, който няма правомощие да вземе такова решение от името на Комисията. Не може да се приеме, че с писмото на Комисията само се привежда в действие предходно решение и поради това то не може да се разглежда като спомагателно действие на администрацията. Вместо това, след като нито в решението от 2005 г., нито в съдебното решение от 2010 г. не се определя размерът на сумата, която трябва да заплати жалбоподателят, действителният размер на глобата се определя в писмото на Комисията. Такова решение може да бъде прието само от Комисията като колегиален орган, за да породи задължително правно действие.

               3.

               Трето основание — нарушение на принципа на правната сигурност и на принципа за лична отговорност и за съответствие между санкцията и нарушението:

                           —

                           като изисква от жалбоподателя да плати сумата по оспорваната лихва, Комисията всъщност санкционира жалбоподателя за положение, възникнало вследствие на нарушение от страна на Комисията на принципа на правната сигурност и на принципа за лична отговорност и за съответствие между санкцията и нарушението. Комисията все още не е преустановила това нарушение.

               4.

               Четвърто основание — нарушение на член 266 ДФЕС:

                           —

                           Комисията е нарушила член 266 ДФЕС, като не е изпълнила съдебното решение от 2010 г. От писмото на Комисията е видно, че тя е взела окончателно решение да не приема ново изрично решение, в което да определи точния размер на сумата, която жалбоподателят трябва да плати, въпреки задължението ѝ да го направи, произтичащо от съдебното решение от 2010 г. Поради това с писмото Комисията изразява категорично и окончателно намерението си да не изпълни задълженията си по член 266 ДФЕС.

               5.

               Пето основание — нарушение на принципа на пропорционалност:

                           —

                           Комисията не е спазила принципа на пропорционалност, като е разпоредила на жалбоподателя да плати лихва за забава във връзка с глоба, чийто размер не е бил ясно определен и която е била изцяло отменена, без Комисията да приеме ново окончателно решение относно размера на глобата, която жалбоподателят трябва да плати. Целите, които се преследват с правилата, предвиждащи право на Комисията да изисква плащането на лихва за забава по други дела, не са налице в настоящия случай. При условията на евентуалност, най-малко е непропорционално да се изисква заплащане на лихва със санкционен характер, след като жалбоподателят е бил възпрепятстван да избегне този разход поради самите действия на Комисията.

               6.

               Шесто основание — грешка при прилагане на правото от страна на Комисията при отказа ѝ да освободи банковата гаранция на жалбоподателя вследствие на съдебното решение от 2010 г.:

                           —

                           с посоченото съдебно решение Общият съд отменя решението от 2005 г., с което първоначално са наложени глоби, като вследствие на това Комисията не може да упражни правно средство срещу жалбоподателя до приемането на ново решение. С отказа си да освободи банковата гаранция след постановяването на съдебното решение от 2010 г. Комисията нарушава това решение. Тази грешка при прилагане на правото води пряко до допълнителни разходи за жалбоподателя, свързани със запазване на банковата гаранция. При условията на евентуалност, Комисията е трябвало поне да намали размера на банковата гаранция веднага след постановяване на съдебното решение до максималната стойност, определена от Общия съд.