title: Дело C-570/21: Преюдициално запитване от Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie (Полша), постъпило на 13 септември 2021 г. — I.S., K.S./YYY. S.A.

text:
               17.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/15

      Преюдициално запитване от Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie (Полша), постъпило на 13 септември 2021 г. — I.S., K.S./YYY. S.A.
      (Дело C-570/21)
      (2022/C 24/20)
      Език на производството: полски

         Запитваща юрисдикция

      Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie

         Страни в главното производство

         Ищци: I.S., K.S.

         Ответник: YYY. S.A.

         Преюдициални въпроси

                  1.

                  Трябва ли член 2, буква б) и съображенията от Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори (1) да се тълкуват в смисъл, че допускат определението на понятието „потребител“ да обхване лице, извършващо стопанска дейност, което заедно с кредитополучател, неизвършващ такава дейност, сключва индексиран в чуждестранна валута договор за кредит, предназначен частично за стопанска употреба от един от кредитополучателите и частично за несвързана с неговата стопанска дейност употреба, и то не само когато стопанската употреба е толкова пренебрежима, че играе само незначителна роля в цялостния контекст на съответния договор, без да има значение, че нестопанският аспект е преобладаващ[?]

                  2.

                  При утвърдителен отговор на първия въпрос, трябва ли член 2, буква б) и съображенията от Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори да се тълкуват в смисъл, че съдържащото се в тази разпоредба понятие „потребител“ обхваща и лицето, което към момента на подписване на договора е извършвало стопанска дейност, докато другият кредитополучател изобщо не е извършвал такава дейност, като впоследствие тези две лица сключват с банка индексиран в чуждестранна валута договор за кредит, сумата по който е използвана частично със стопанска цел от единия от кредитополучателите и частично за цел, несвързана с извършваната стопанска дейност, когато стопанската употреба не е пренебрежима и не играе само незначителна роля в цялостния контекст на договора за кредит, като нестопанският аспект е преобладаващ, а без използването на сумата по кредита за стопанска цел отпускането му за нестопанска цел не би било възможно?

         (1)  ОВ L 95, 1993 г., стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273.


title: Дело C-573/21 P: Жалба, подадена на 17 септември 2021 г. от Marie-Christine Arnautu срещу решението, постановено от Общия съд (пети състав) на 14 юли 2021 г. по дело T-740/20, Arnautu/Парламент

text:
               17.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/16

      Жалба, подадена на 17 септември 2021 г. от Marie-Christine Arnautu срещу решението, постановено от Общия съд (пети състав) на 14 юли 2021 г. по дело T-740/20, Arnautu/Парламент
      (Дело C-573/21 P)
      (2022/C 24/21)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Marie-Christine Arnautu (представител: F. Wagner, avocat)

         Друга страна в производството: Европейски парламент

         Искания

      Жалбоподателката моли Съда:

                  —

                  да отмени решението на Общия съд на Европейския съюз от 14 юли 2021 г. по дело T-740/20, Arnautu/Парламент,

                  —

                  да обяви за допустимо възражението за незаконосъобразност и да обяви незаконосъобразността на член 33, параграфи 1 и 2 от Мерките по прилагане на Устава на членовете на Европейския парламент („МПУЧЕП“),

                  —

                  да установи липсата на правно основание на решението на Генералния секретар от 21 септември 2020 г. и да го отмени.

            Като главно искане:

                  —

                  да констатира, че Marie-Christine Arnautu е представила доказателства за работата на своя сътрудник в съответствие с член 33, параграфи 1 и 2 от МПУЧЕП и с практиката на Съда на Европейския съюз.

            Вследствие на това

                  —

                  да отмени решението на Генералния секретар на Европейския парламент от 21 септември 2020 г., взето съгласно член 68 от измененото Решение 2009/C 159/01 на Бюрото на Европейския парламент от 19 май и 9 юли 2008 г.„за установяване на мерки по прилагане на устава на членовете на Европейския парламент“, с което се установява наличието на вземане спрямо жалбоподателката в размер на 87 203,46 EUR на основание недължимо платени суми за парламентарни сътрудници и с което се обосновава събирането на тази сума,

                  —

                  да отмени дебитно известие № 7000001577, уведомяващо жалбоподателката, че спрямо нея е констатирано вземане съгласно решението на Генералния секретар от 21 септември 2020 г. за възстановяване на недължимо платени суми за парламентарни сътрудници, прилагане на член 68 от МПУЧЕП и на членове 98—101 от Финансовия регламент,

                  —

                  да осъди Европейския парламент за заплати всички съдебни разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателката изтъква едно основание, озаглавено „НАРУШЕНИЕ ОТ ОБЩИЯ СЪД НА ПРАВОТО НА СЪЮЗА — ГРЕШКА ПРИ ПРИЛАГАНЕ НА ПРАВОТО И ГРЕШКА В ПРАВНАТА КВАЛИФИКАЦИЯ НА ФАКТИТЕ — ЯВНА ГРЕШКА В ПРЕЦЕНКАТА“, което тя разделя на две части. Първата се отнася до повдигнатото в първоинстанционното производство възражение за незаконосъобразност и до анализа на първото основание от Общия съд, а втората — е по същество и се отнася до анализа на третото основание от Общия съд.
      В рамките на първата част жалбоподателката повдига възражение за незаконосъобразност и изтъква, че член 33, параграфи 1 и 2 и член 68, параграфи 1 и 2 от МПУЧЕП са в разрез с принципите на правната сигурност и на оправданите правни очаквани. Доводите, изтъкнати от жалбоподателката в рамките на втората част, се отнасят до преценката на Общия съд на понятието „необходими и пряко свързани с упражняването на мандата на член на ЕП задачи“.


title: Дело C-620/21: Преюдициално запитване, отправено от Върховен административен съд (България) на 6 октомври 2021 година — „Момтрейд — Русе“ ООД / Директор на Дирекция „Обжалване и данъчно-осигурителна практика“ Варна при Централно управление на Националната агенция за приходите

text:
               17.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/17

      Преюдициално запитване, отправено от Върховен административен съд (България) на 6 октомври 2021 година — „Момтрейд — Русе“ ООД / Директор на Дирекция „Обжалване и данъчно-осигурителна практика“ Варна при Централно управление на Националната агенция за приходите
      (Дело C-620/21)
      (2022/C 24/22)
      Език на производството: български

         Запитваща юрисдикция

      Върховен административен съд

         Страни в главното производство

         Жалбоподател и ответник по насрещната жалба:„Момтрейд — Русе“ ООД

         Ответник и жалбоподател по насрещната жалба: Директор на Дирекция „Обжалване и данъчно-осигурителна практика“ Варна при Централно управление на Националната агенция за приходите

         Преюдициални въпроси

                  1.

                  Тълкуването на чл. 132, § 1, б. „ж“ от Директивата за ДДС (1) позволява ли на търговско дружество, регистрирано като доставчик на социални услуги в една държава членка (в случая България), да се позовава на тази разпоредба, за да получи освобождаване на извършени от него доставки на социални услуги в полза на физически лица, граждани на други държави членки на територията на тези държави? Има ли значение за отговора на този въпрос, че получателите на услугите са осигурявани на доставчика с посредничеството на търговски дружества, регистрирани в държавите членки, на чиято територия са предоставяни услугите?

                  2.

                  Ако отговорът на първия въпрос е положителен, при тълкуването и прилагането на посочената разпоредба на Съюзното право, по какви критерии и съгласно българското и/или австрийското и германското право ли следва да се преценява дали ревизираното дружество е „организация, призната за благотворителна“ и следва да се счита за доказано извършването на доставки на услуги, „тясно свързани със социалните грижи и социалното осигуряване“?

                  3.

                  Съгласно това тълкуване, регистрацията на търговско дружество като доставчик на социални услуги, както са дефинирани в националното законодателство, достатъчно ли е, за да се приеме, че дружеството представлява „организация, призната за благотворителна“ от съответната държава членка?

         (1)  Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност; OB 2006, L 347, стр. 1; специално българско издание: глава 9, том 3, стр. 7


title: Дело C-621/21: Преюдициално запитване, отправено от Административен съд София-град (България) на 6 октомври 2021 години — WS / Интервюиращ орган на Държавната агенция за бежанците при Министерския съвет

text:
               17.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/17

      Преюдициално запитване, отправено от Административен съд София-град (България) на 6 октомври 2021 години — WS / Интервюиращ орган на Държавната агенция за бежанците при Министерския съвет
      (Дело C-621/21)
      (2022/C 24/23)
      Език на производството: български

         Запитваща юрисдикция

      Административен съд София-град

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: WS

         Ответник: Интервюиращ орган на Държавната агенция за бежанците при Министерския съвет

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  За целите на квалифициране на насилието над жени, основано на пола, като основание за предоставяне на международна закрила по Женевската конвенция за статута на бежанците от 1951 г. и по Директива 2011/95/ЕС (1) на Европейския парламент и на Съвета от 13 декември 2011 година относно стандарти за определянето на граждани на трети държави или лица без гражданство като лица, на които е предоставена международна закрила, за единния статут на бежанците или на лицата, които отговарят на условията за субсидиарна закрила, както и за съдържанието на предоставената закрила, ОВ L 337, 20.12.2011 г., приложими ли са съгласно Съображение 17 от Директива 2011/95/ЕС дефинициите и определенията по Конвенцията на ООН за премахване на всички форми на дискриминация по отношение на жените от 18 декември 1979 г. и Конвенцията на Съвета на Европа за превенция и борба с насилието над жени и домашното насилие, или насилието над жени, основано на пола, като основание за предоставяне на международна закрила по Директива 2011/95 има самостоятелно значение, различно от това в посочените актове на международното право?

                  2)

                  Следва ли за установяване на принадлежност към определена социална група, като мотив за преследване по чл.10, пар.1, б.„г“ Директива 2011/95, при твърдения за насилие над жени, основано на пола, да се отчете единствено биологичният или социалният пол на жертвата на преследване (насилие, насочено срещу жена, само защото е жена), могат ли конкретните форми/актове/действия на преследване като посочените неизчерпателно в Съображение 30 от Директива 2011/95/ЕС да бъдат определящи за „видимостта на групата в обществото“, т.е. нейна отличителна черта, в зависимост от условията в страната на произход или тези актове са относими единствено към действията на преследване по чл.9, пар.2, б.„а“ и б.„е“ от Директива 2011/95?

                  3)

                  При твърдяно от кандидата за закрила насилие, основано на пола, под формата на домашно насилие, представлява ли биологичният или социален пол достатъчно основание за определяне на принадлежност към определена социална група по чл.10, пар.1, б.„г“ от Директива 2011/95 или следва да се установи допълнителна отличителна черта на групата, при буквално, словесно тълкуване на разпоредбата на чл.10, пар.1, б.„г“ от Директива 2011/95/ЕС, която поставя изискванията в условие на кумулативност, а аспектите на пола — на алтернативност?

                  4)

                  Следва ли причинно-следствената връзка по чл.9, пар.3 от Директива 2011/95 при твърдяно насилие, основано на пола, под формата на домашно насилие от недържавен субект на преследване по смисъла на чл.6, б.„в“ от Директива 2011/95, да се тълкува, че е достатъчно да се установи връзка между мотивите, посочени в член 10, и действията на преследване по параграф 1, или задължително следва да се установи липса на закрила срещу твърдяното преследване, респ. налице ли е връзката в случаите, когато недържавните субекти на преследване не възприемат отделните актове на преследване/насилие, като такова, свързано с пола на преследваното лице?

                  5)

                  При изпълнение на останалите изисквания за това, може ли реалната заплаха с убийство на честта при евентуално връщане в страната на произход да обоснове предоставяне на субсидиарна закрила по чл.15, б.„а“ от Директива 2011/95, вр. чл.2 ЕКПЧ (никой не може умишлено да бъде лишен от живот) или следва да се квалифицира като посегателство по чл.15, б.„б“ от Директива 2011/95, вр. чл.3 ЕКПЧ, както са тълкувани в практиката на Европейския съд за правата на човека, при съвкупна преценка с опасност от други актове на насилие, основано на пола, респ. достатъчно ли е за предоставяне на тази закрила заявеното от кандидата субективно нежелание да получи закрилата на държавата си на произход?

         (1)  OB 2011, L 337, стр. 9


title: Дело C-631/21: Преюдициално запитване от Gerechtshof ’s-Hertogenbosch (Нидерландия), постъпило на 14 октомври 2021 г. — Taxi Horn Tours BV/Gemeente Weert, Gemeente Nederweert, Touringcars VOF

text:
               17.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/18

      Преюдициално запитване от Gerechtshof ’s-Hertogenbosch (Нидерландия), постъпило на 14 октомври 2021 г. — Taxi Horn Tours BV/Gemeente Weert, Gemeente Nederweert, Touringcars VOF
      (Дело C-631/21)
      (2022/C 24/24)
      Език на производството: нидерландски

         Запитваща юрисдикция

      Gerechtshof ’s-Hertogenbosch

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Taxi Horn Tours BV

         Ответник: Gemeente Weert, Gemeente Nederweert, Touringcars VOF

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Когато лица, които си сътрудничат (физически и/или юридически лица), имат общо предприятие (в случая в правноорганизационната форма на събирателно дружество по нидерландското право)

                              —

                              трябва ли всяко от лицата, които си сътрудничат, да подаде отделно по един единен европейски документ за обществени поръчки, или

                              —

                              трябва всяко от лицата, които си сътрудничат, и общото им предприятие да подадат отделно по един единен европейски документ за обществени поръчки, или

                              —

                              само общото предприятие трябва да подаде един единен европейски документ за обществени поръчки?

                  2)

                  Има ли значение в това отношение

                              —

                              дали общото предприятие е предприятие, което е учредено за определен или неопределен срок,

                              —

                              че самите лица, които си сътрудничат, са търговци,

                              —

                              че лицата, които си сътрудничат, упражняват дейност по занятие със собствено предприятие, сходно по вид с общото предприятие, което при всички положения извършва дейност на същия пазар,

                              —

                              че общото предприятие не е юридическо лице,

                              —

                              че въпреки това общото предприятие може да има отделно (от имуществото на съдружниците) имущество (с което да отговаря),

                              —

                              дали съгласно националното право общото предприятие има право да представлява лицата, които си сътрудничат, при отговорите на въпросите в единния европейски документ за обществени поръчки,

                              —

                              че по отношение на събирателно дружество националното право предвижда съдружниците да поемат задълженията, произтичащи от обществената поръчка, и да носят солидарна отговорност за изпълнението на тези задължения (т.е. не самото събирателно дружество)?

                  3)

                  Ако от значение са няколко от посочените във втория въпрос фактори, каква е тяхната взаимовръзка? По-важни ли са някои фактори или дори имат ли решаващо значение в сравнение с други фактори?

                  4)

                  Вярно ли е, че в случай на общо предприятие при всички положения е необходимо лице, което си сътрудничи в това предприятие, да подаде отделно единен европейски документ за обществени поръчки, ако за изпълнението на обществената поръчка трябва да се използват (също) средства, които са включени в собственото предприятие на това лице (като персонал и съоръжения)?

                  5)

                  Трябва ли общото предприятие да изпълнява определени изисквания, за да може да се счита за отделно предприятие? При утвърдителен отговор, какви са тези изисквания?


title: Дело C-637/21: Преюдициално запитване от Raad van State (Нидерландия), постъпило на 18 октомври 2021 г. — K. R., друга страна: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

text:
               17.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/19

      Преюдициално запитване от Raad van State (Нидерландия), постъпило на 18 октомври 2021 г. — K. R., друга страна: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid
      (Дело C-637/21)
      (2022/C 24/25)
      Език на производството: нидерландски

         Запитваща юрисдикция

      Raad van State

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: K. R.

         Друга страна: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Трябва ли член 16, параграф 4 от Директива 2004/38/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки, за изменение на Регламент (ЕИО) № 1612/68 и отменяща директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО да се тълкува в смисъл, че всяко присъствие в приемащата държава членка на гражданин на Съюза с право на постоянно пребиваване, колкото кратко и да е то, е достатъчно, за да се прекъсне срок на отсъствие от приемащата държава членка, надвишаващ две последователни години?

                  2)

                  При отрицателен отговор на първия въпрос: какви аспекти трябва да се вземат предвид, за да се определи дали присъствието на такъв гражданин на Съюза в приемащата държава членка прекъсва срок на отсъствие от приемащата държава членка, надвишаващ две последователни години? Може ли в това отношение да се придаде значение на обстоятелството, че съответният гражданин на Съюза е преместил центъра си на интереси в друга държава членка?

         (1)  ОВ L 158, 2004 г., стр. 77; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 56.


title: Дело C-646/21: Преюдициално запитване от Rechtbank Den Haag, zittingsplaats 's-Hertogenbosch (Нидерландия), постъпило на 25 октомври 2021 г. — K, L/Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

text:
               17.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/20

      Преюдициално запитване от Rechtbank Den Haag, zittingsplaats 's-Hertogenbosch (Нидерландия), постъпило на 25 октомври 2021 г. — K, L/Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid
      (Дело C-646/21)
      (2022/C 24/26)
      Език на производството: нидерландски

         Запитваща юрисдикция

      Rechtbank Den Haag, zittingsplaats 's-Hertogenbosch

         Страни в главното производство

         Жалбоподатели: K, L

         Ответник: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Трябва ли член 10, параграф 1, буква г) от Директива 2011/95 (1) да се тълкува в смисъл, че западните стандарти, ценности и поведение, които гражданите на трети държави възприемат, когато пребивават на територията на държава членка и неограничено участват в обществения живот там през значителна част от жизнения период, в който се формира идентичността им, следва да се считат за обща история, която не подлежи на изменение, или за характеристика, която е до такава степен съществена за идентичността, че не може да се изисква от лицата да се откажат от нея?

                  2)

                  При утвърдителен отговор на първия въпрос: трябва ли гражданите на трети държави, които независимо по какви причини са възприели сходни западни стандарти и ценности в резултат от действително пребиваване в държава членка през жизнения период, в който се формира идентичността им, да се считат за „членове на определена социална група“ по смисъла на член 10, параграф 1, буква г) от Директива 2011/95? Трябва ли въпросът дали е налице „определена социална група, която има собствена идентичност в съответната държава“, да се преценява от гледна точка на държавата членка, или във връзка с член 10, параграф 2 от Директива 2011/95 това трябва да се тълкува в смисъл, че решаващото е чужденецът да може да докаже, че в държавата на произход е считан за част от определена социална група или най-малкото за притежаващ съответните ѝ характеристики? В съответствие ли е с член 10 от Директива 2011/95 във връзка с принципа за забрана на връщането и с правото на убежище изискването, съгласно което възприемането на западния начин на живот може да обоснове предоставяне на бежански статут само когато се основава на религиозни или политически причини?

                  3)

                  В съответствие ли е с правото на Съюза, и по-специално с член 24, параграф 2 във връзка с член 51, параграф 1 от Хартата на основните права на Европейския съюз (наричана по-нататък „Хартата“), национална практика, съгласно която при произнасянето по молба за международна закрила решаващият орган претегля висшия интерес на детето, без преди това конкретно (за всеки отделен случай) да установи (да даде възможност да се установи) какъв е този интерес? Различен ли ще е отговорът на този въпрос, ако държавата членка трябва да разгледа молба за издаване на разрешение за пребиваване на общо основание и при произнасянето по тази молба следва да се вземе предвид висшият интерес на детето?

                  4)

                  Как и на какъв етап от разглеждането на молба за международна закрила трябва да се вземе предвид и да се претегли в светлината на член 24, параграф 2 от Хартата висшият интерес на детето, и по-специално посегателствата, които ненавършилото пълнолетие лице е понесло заради дългосрочното си действително пребиваване в държава членка? От значение ли е в това отношение дали действителното му пребиваване е законно? При претеглянето на висшия интерес на детето при разглеждането на тази молба от значение ли е дали държавата членка се е произнесла по молбата за международна закрила в предвидените в правото на Съюза срокове за това, дали е налице неизпълнение на наложено преди това задължение за връщане и дали е налице пропуск на държавата членка да изведе лицето след приемането на решението за връщане, което е дало възможност на ненавършилото пълнолетие лице да продължи действително да пребивава в тази държава членка?

                  5)

                  В светлината на член 7 във връзка с член 24, параграф 2 от Хартата в съответствие ли е с правото на Съюза национална практика, която провежда разграничение между първата и последващите молби за международна закрила, съгласно което при последващи молби вече не се вземат предвид общите основания?

         (1)  Директива 2011/95/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 13 декември 2011 година относно стандарти за определянето на граждани на трети държави или лица без гражданство като лица, на които е предоставена международна закрила, за единния статут на бежанците или на лицата, които отговарят на условията за субсидиарна закрила, както и за съдържанието на предоставената закрила (ОВ L 337, 2011 г., стр. 9).


title: Дело C-660/21: Преюдициално запитване от Tribunal correctionnel de Villefranche-sur-Saône (Франция), постъпило на 29 октомври 2021 г. — Procureur de la République/K.B., F.S.

text:
               17.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/21

      Преюдициално запитване от Tribunal correctionnel de Villefranche-sur-Saône (Франция), постъпило на 29 октомври 2021 г. — Procureur de la République/K.B., F.S.
      (Дело C-660/21)
      (2022/C 24/27)
      Език на производството: френски

         Запитваща юрисдикция

      Tribunal correctionnel de Villefranche-sur-Saône

         Страни в главното производство

         Обвинител: Procureur de la République

         Ответници: K.B., F.S.

         Преюдициален въпрос

      „Трябва ли член 3 (право на информация относно правата) и член 4 (декларация за правата при арест) от Директива на Европейския парламент [и на Съвета] от 22 май 2012 г. (1), член 7 (право на лицата да запазят мълчание) от Директива на Европейския парламент [и на Съвета] от 9 март 2016 г. (2), във връзка с член 48 (презумпция за невиновност и право на защита) от Хартата на основните права на Европейския съюз, да се тълкуват в смисъл, че не допускат наложената на националния съд забрана да разглежда служебно нарушение на правото на защита, гарантирано от посочените директиви, и по-специално забраната да разглежда служебно, с оглед на отмяната на производството, непредоставянето на информация за правото да се запази мълчание при ареста или късното предоставяне на информация за правото да се запази мълчание?“

         (1)  Директива 2012/13/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2012 година относно правото на информация в наказателното производство (ОВ L 142, 2012 г., стр. 1).

         (2)  Директива (EС) 2016/343 на Европейския парламент и на Съвета от 9 март 2016 година относно укрепването на някои аспекти на презумпцията за невиновност и на правото на лицата да присъстват на съдебния процес в наказателното производство (ОВ L 65, 2016 г., стр. 1).


title: Дело C-662/21: Преюдициално запитване от Korkein hallinto-oikeus (Финландия), постъпило на 4 ноември 2021 г. — Booky.fi Oy

text:
               17.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/22

      Преюдициално запитване от Korkein hallinto-oikeus (Финландия), постъпило на 4 ноември 2021 г. — Booky.fi Oy
      (Дело C-662/21)
      (2022/C 24/28)
      Език на производството: фински

         Запитваща юрисдикция

      Korkein hallinto-oikeus

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Booky.fi Oy

         Заинтересована страна: Kansallinen audiovisuaalinen instituutti (KAVI)

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Като се има предвид член 36 ДФЕС, допуска ли член 34 ДФЕС тълкуване на член 5, параграф 1 от Kuvaohjelmalaki, според което във връзка с продуктовата информация се изисква класификация на аудио-визуални програми съгласно Kuvaohjelmalaki и наличие на основаващите се на тази класификация обозначения относно минималната възраст за гледане на програмите, още от момента, в който носителите на аудио-визуални програми се предлагат за продажба в онлайн магазин, въпреки че аудио-визуалните програми са били класифицирани и обозначени в друга държава членка, но още не са доставени във Финландия?
                  От значение ли е за преценката на въпроса, че Kuvaohjelmalaki не съдържа разпоредба относно изключения от класификацията и обозначаването поради обстоятелството, че е установено, че купувачът на носителя на аудио-визуална програма е навършил пълнолетие и че описаното по-горе изискване за нови класификация и обозначаване при предлагането на носител на аудио-визуална програма в онлайн магазин се прилага само ако програмата се предлага от организации или търговци, които са регистрирани или установени във Финландия, или ако се предлага от лице, което е финландски гражданин или пребивава постоянно във Финландия, съответно когато решението за предлагане на програмата е взето във Финландия?

                  2)

                  Ако пропорционалността на посоченото по-горе изискване за нови класификация и обозначаване предполага допускането на изключение от изискването, тъй като е установено, че купувачът на аудио-визуалната програма е навършил пълнолетие: трябва ли при продажба на пълнолетно лице да се изисква да бъде установено с абсолютна сигурност, че към момента на поръчка и продажба на носителите на аудио-визуални програми купувачът е навършил пълнолетие, или е достатъчно продавачът на този носител да има за цел да се увери, че купувачът е навършил пълнолетие?


title: Дело C-666/21: Преюдициално запитване от Hovrätten för Nedre Norrland (Швеция), постъпило на 5 ноември 2021 г. — AI и Åklagarmyndigheten

text:
               17.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/22

      Преюдициално запитване от Hovrätten för Nedre Norrland (Швеция), постъпило на 5 ноември 2021 г. — AI и Åklagarmyndigheten
      (Дело C-666/21)
      (2022/C 24/29)
      Език на производството: шведски

         Запитваща юрисдикция

      Hovrätten för Nedre Norrland

         Страни в главното производство

         Жалбоподатели и ответници: AI и Åklagarmyndigheten

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Следва ли изразът „автомобилен превоз на стоки“ в член 2, параграф 1, буква a) от Регламент (ЕО) № 561/2006 (1) да се тълкува като включващ превоз от превозно средство с обща маса, надхвърляща 3,5 тона, чиято основна употреба е да подсигурява временна зона за живеене за лично ползване?

                  2)

                  При такива обстоятелства релевантен ли е товарният капацитет на превозното средство или начинът, по който превозното средство е регистрирано в националния регистър за пътното движение?

         (1)  Регламент (ЕО) № 561/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 година за хармонизиране на някои разпоредби от социалното законодателство, свързани с автомобилния транспорт, за изменение на Регламенти (ЕИО) № 3821/85 и (ЕО) № 2135/98 на Съвета и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 3820/85 на Съвета (ОВ L 102, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 8, стр. 214).


title: Дело T-147/17: Решение на Общия съд от 17 ноември 2021 г. — Anastassopoulos и др./Съвет и Комисия (Извъндоговорна отговорност — Икономическа и парична политика — Преструктуриране на гръцкия публичен дълг — Участие на частния сектор — Клаузи за колективно действие — Частни кредитори — Достатъчно съществено нарушение на правна норма, с която се предоставят права на частноправните субекти — Равно третиране — Физически и юридически лица — Погасителна давност — Вменяване на отговорност — Допустимост — Безвиновна отговорност — Необичайна и специална вреда)

text:
               17.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/24

      Решение на Общия съд от 17 ноември 2021 г. — Anastassopoulos и др./Съвет и Комисия
      (Дело T-147/17) (1)

      (Извъндоговорна отговорност - Икономическа и парична политика - Преструктуриране на гръцкия публичен дълг - Участие на частния сектор - Клаузи за колективно действие - Частни кредитори - Достатъчно съществено нарушение на правна норма, с която се предоставят права на частноправните субекти - Равно третиране - Физически и юридически лица - Погасителна давност - Вменяване на отговорност - Допустимост - Безвиновна отговорност - Необичайна и специална вреда)
      (2022/C 24/30)
      Език на производството: френски

         Страни

         Ищци: Nikolaos Anastassopoulos (Неа Еритрая, Гърция), Aristeidis Anastassopoulos (Неа Еритрая), Alexia Anastassopoulos (Неа Еритрая), Maria-Myrto Anastassopoulos (Неа Еритрая), Sophie Velliou (Кифисия, Гърция) (представители: K. Floros, M. Meng-Papantoni и H. Tagaras, avocats)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: K. Michoel, E. Chatziioakeimidou и J. Bauerschmidt) и Европейска комисия (представители: J.-P. Keppenne, L. Flynn и T. Maxian Rusche)

         Предмет

      Искане на основание член 268 ДФЕС за обезщетение за вреди, които ищците твърдят, че са претърпели вследствие на въвеждането на задължителна замяна на държавни облигации в рамките на преструктурирането на гръцкия публичен дълг през 2012 г., при участие на частни инвеститори, включващо клаузи за колективно действие, поради свързани с нея действия или актове на Еврогрупата, на нейния председател, на държавни или правителствени ръководители от еврозоната и на Комисията

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда г-н Nikolaos Anastassopoulos, г-н Aristeidis Anastassopoulos, г-жа Alexia Anastassopoulos, г-жа Maria-Myrto Anastassopoulos и г-жа Sophie Velliou да заплатят съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 202, 26.6.2017 г.


title: Дело T-612/17: Решение на Общия съд от 10 ноември 2021 г. — Google и Alphabet/Комисия (Google Shopping) (Конкуренция — Злоупотреба с господстващо положение — Обикновено търсене и специализирано търсене на продукти в интернет — Решение за установяване на нарушение на член 101 ДФЕС и на член 54 от Споразумението за ЕИП — Злоупотреба посредством лостов ефект — Конкуренция, основана на качествата, или антиконкурентна практика — Условия за достъп на конкурентите до услуга на предприятие с господстващо положение, чието използване не може ефективно да бъде заменено — Благоприятно показване от предприятието с господстващо положение на резултатите от собствената му услуга за специализирано търсене — Последици — Необходимост да се изготви алтернативен сценарий — Липса — Обективна обосновка — Липса — Възможност за налагане на глоба при определени обстоятелства — Насоки относно метода за определяне на размера на глобите — Правомощие за пълен съдебен контрол)

text:
               17.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/25

      Решение на Общия съд от 10 ноември 2021 г. — Google и Alphabet/Комисия (Google Shopping)
      (Дело T-612/17) (1)

      (Конкуренция - Злоупотреба с господстващо положение - Обикновено търсене и специализирано търсене на продукти в интернет - Решение за установяване на нарушение на член 101 ДФЕС и на член 54 от Споразумението за ЕИП - Злоупотреба посредством лостов ефект - Конкуренция, основана на качествата, или антиконкурентна практика - Условия за достъп на конкурентите до услуга на предприятие с господстващо положение, чието използване не може ефективно да бъде заменено - Благоприятно показване от предприятието с господстващо положение на резултатите от собствената му услуга за специализирано търсене - Последици - Необходимост да се изготви алтернативен сценарий - Липса - Обективна обосновка - Липса - Възможност за налагане на глоба при определени обстоятелства - Насоки относно метода за определяне на размера на глобите - Правомощие за пълен съдебен контрол)
      (2022/C 24/31)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Google LLC, по-рано Google Inc. (Маунтин Вю, Калифорния, Съединени щати), Alphabet, Inc. (Маунтин Вю) (представители: T. Graf, R. Snelders, C. Thomas, K. Fountoukakos-Kyriakakos, avocats, R. O’Donoghue, M. Pickford, QC, и D. Piccinin, barrister)

         Ответник: Европейска комисия (представители: T. Christoforou, N. Khan, A. Dawes, H. Leupold и C. Urraca Caviedes)

         Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателите: Computer & Communications Industry Association (Вашингтон, Съединени щати) (представители: J. Killick и A. Komninos, avocats)

         Встъпили страни в подкрепа на ответника: Федерална република Германия (представители: J. Möller, S. Heimerl и S. Costanzo), Надзорен орган на ЕАСТ (представители: C. Zatschler и C. Simpson), Европейско бюро на съюзите на потребителите (BEUC) (Брюксел, Белгия) (представител: A. Fratini, avocate), Infederation Ltd (Кроуторн, Обединеното кралство) (представители: A. Morfey, S. Gartagani, L. Hannah, A. D’heygere, K. Gwilliam, solicitors, и T. Vinje, avocat), Kelkoo (Париж, Франция) (представители: J. Koponen и B. Meyring, avocats), Verband Deutscher Zeitschriftenverleger eV (Берлин, Германия) (представители: T. Höppner, професор, P. Westerhoff и J. Weber, avocats), Visual Meta GmbH (Берлин) (представители: T. Höppner, професор, и P. Westerhoff, avocat), BDZV — Bundesverband Digitalpublisher und Zeitungsverleger eV, по-рано Bundesverband Deutscher Zeitungsverleger eV (Берлин) (представители: T. Höppner, професор, и P. Westerhoff, avocat), Twenga (Париж) (представители: L. Godfroid, S. Hautbourg и S. Pelsy, avocats)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС главно, за отмяна на решение C(2017) 4444 окончателен на Комисията от 27 юни 2017 г., относно производство по член 102 от ДФЕС и член 54 от Споразумението за ЕИП [Дело AT.39740 — Moteur de recherche Google (Пазаруване)], и при условията на евентуалност, за отмяна или намаляване на размера на наложената на жалбоподателите глоба

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя член 1 от решение C(2017) 4444 окончателен на Комисията от 27 юни 2017 г. относно производство по член 102 от ДФЕС и член 54 от Споразумението за ЕИП [Дело AT.39740 — Moteur de recherche Google (Пазаруване) само доколкото в него Европейската комисия констатира, че Google LLC и Alphabet, Inc. Са нарушили тези разпоредби в тринадесет национални пазара за обикновено търсене в интернет в рамките на Европейското икономическо пространство (ЕИП) с мотива, че на тези пазари са налице антиконкурентни ефекти.

                  2)

                  Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

                  3)

                  Google и Alphabet понасят направените от тях съдебни разноски и разноските на Комисията, с изключение на разноските, направени от нея поради встъпването на Computer & Communications Industry Association.

                  4)

                  Computer & Communications Industry Association понася направените от него съдебни разноски, както и разноските, направени от Комисията поради неговото встъпване.

                  5)

                  Федерална република Германия, Надзорният орган на ЕАСТ, Европейското бюро на съюзите на потребителите (BEUC), Infederation Ltd, Kelkoo, Verband Deutscher Zeitschriftenverleger eV, Visual Meta GmbH, BDZV — Bundesverband Digitalpublisher und Zeitungsverleger eV и Twenga понасят направените от тях съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 369, 30.10.2017 г.


title: Дело T-160/19: Решение на Общия съд от 24 ноември 2021 г. — LTTE/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки за борба с тероризма — Замразяване на средства — Списък на лицата, групите и образуванията, спрямо които се прилага замразяването на средства и икономически ресурси — Запазване на името на жалбоподателя в списъка — Фактическо основание на решенията за замразяване на средства — Грешка в преценката — Задължение за мотивиране — Право на защита — Право на ефективна съдебна защита)

text:
               17.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/26

      Решение на Общия съд от 24 ноември 2021 г. — LTTE/Съвет
      (Дело T-160/19) (1)

      (Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки за борба с тероризма - Замразяване на средства - Списък на лицата, групите и образуванията, спрямо които се прилага замразяването на средства и икономически ресурси - Запазване на името на жалбоподателя в списъка - Фактическо основание на решенията за замразяване на средства - Грешка в преценката - Задължение за мотивиране - Право на защита - Право на ефективна съдебна защита)
      (2022/C 24/32)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Европейско политическо подразделение на Тигрите за освобождение на Тамил Илам (European Political Subdivision of the Liberation Tigers of Tamil Eelam, LTTE) (Хернинг, Дания) (представители: A. van Eik и T. Buruma, адвокати)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: B. Driessen и S. van Overmeire)

         Встъпила страна в подкрепа на ответника: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: F. Shibli и S. McCrory, подпомагани от P. Nevill, barrister)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна, първо, на Решение (ОВППС) 2019/25 на Съвета от 8 януари 2019 година за изменение и актуализиране на списъка на лицата, групите и образуванията, по отношение на които се прилагат членове 2, 3 и 4 от Обща позиция 2001/931/ОВППС за прилагането на специални мерки за борба с тероризма, и за отмяна на Решение (ОВППС) 2018/1084 (ОВ L 6, 2019 г., стр. 6), второ, на Решение (ОВППС) 2019/1341 на Съвета от 8 август 2019 година за актуализиране на списъка на лицата, групите и образуванията, по отношение на които се прилагат членове 2, 3 и 4 от Обща позиция 2001/931/ОВППС за прилагането на специални мерки за борба с тероризма и за отмяна на Решение 2019/25 (ОВ L 209, 2019 г., стр. 15), трето, на Регламент за изпълнение (ЕС) 2020/19 на Съвета от 13 януари 2020 година за прилагане на член 2, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 2580/2001 относно специалните ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания, и за отмяна на Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/1337 (ОВ L 8 I, 2020 г., стр. 1), и четвърто, на Регламент за изпълнение (ЕС) 2020/1128 на Съвета от 30 юли 2020 година за прилагане на член 2, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 2580/2001 относно специалните ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания, и за отмяна на Регламент за изпълнение 2020/19 (ОВ L 247, 2020 г., стр. 1), както и на Решение (ОВППС) 2020/1132 на Съвета от 30 юли 2020 година за актуализиране на списъка на лицата, групите и образуванията, по отношение на които се прилагат членове 2, 3 и 4 от Обща позиция 2001/931/ОВППС за прилагането на специални мерки за борба с тероризма, и за отмяна на Решение (ОВППС) 2020/20 (ОВ L 247, 2020 г., стр. 18)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Европейското политическо подразделение на Тигрите за освобождение на Тамил Илам (LTTE) понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Съвета на Европейския съюз.

                  3)

                  Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия понася направените от него съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 155, 6.5.2019 г.


title: Дело T-298/19: Решение на Общия съд от 17 ноември 2021 г. — Think Schuhwerk/EUIPO (Изображение на червени краища на връзки за обувки) (Марка на Европейския съюз — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз, изобразяваща червени краища на връзки за обувки — Отхвърляне на заявката — Абсолютни основания за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 — По-ранна заявка, която по същество е идентична — Липса на присъдено нещо — Задължение за мотивиране — Право на изслушване — Член 94, параграф 1 от Регламент 2017/1001 — Служебна проверка на фактите — Член 95 от Регламент 2017/1001)

text:
               17.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/27

      Решение на Общия съд от 17 ноември 2021 г. — Think Schuhwerk/EUIPO (Изображение на червени краища на връзки за обувки)
      (Дело T-298/19) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз, изобразяваща червени краища на връзки за обувки - Отхвърляне на заявката - Абсолютни основания за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 - По-ранна заявка, която по същество е идентична - Липса на присъдено нещо - Задължение за мотивиране - Право на изслушване - Член 94, параграф 1 от Регламент 2017/1001 - Служебна проверка на фактите - Член 95 от Регламент 2017/1001)
      (2022/C 24/33)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Think Schuhwerk GmbH (Копфинг, Австрия) (представител: M. Gail, avocat)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: D. Walicka, S. Hanne и M. Eberl)

         Предмет

      Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 1 март 2019 г. (преписка R 1170/2018-5) относно заявка за регистрация на фигуративен знак, изобразяващ червени краища на връзки за обувки, като марка на Европейския съюз

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Think Schuhwerk GmbH да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 220, 1.7.2019 г.


title: Дело T-193/20: Решение на Общия съд от 10 ноември 2021 г. — Eternit/EUIPO — Eternit Österreich (Панели за строителство) (Промишлен дизайн на Общността — Производство за обявяване на недействителност — Регистриран промишлен дизайн на Общността, изобразяващ панел за строителство — По-ранен промишлен дизайн, изобразяващ панел за шумоизолираща преграда — Основание за недействителност — Липса на оригиналност — Съответен сектор — Информиран потребител — Степен на свобода на автора — Липса на различно общо впечатление — Релевантност на действително пуснатите в продажба продукти — Член 6 и член 25, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 6/2002)

text:
               17.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/27

      Решение на Общия съд от 10 ноември 2021 г. — Eternit/EUIPO — Eternit Österreich (Панели за строителство)
      (Дело T-193/20) (1)

      (Промишлен дизайн на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Регистриран промишлен дизайн на Общността, изобразяващ панел за строителство - По-ранен промишлен дизайн, изобразяващ панел за шумоизолираща преграда - Основание за недействителност - Липса на оригиналност - Съответен сектор - Информиран потребител - Степен на свобода на автора - Липса на различно общо впечатление - Релевантност на действително пуснатите в продажба продукти - Член 6 и член 25, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 6/2002)
      (2022/C 24/34)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Eternit (Капел-о-Боа, Белгия) (представители: J. Muyldermans и P. Maeyaert, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: J. Ivanauskas и V. Ruzek)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Eternit Österreich GmbH (Фьоклабрук, Австрия) (представители: M. Prohaska-Marchried, адвокат)

         Предмет

      Жалба срещу решението на трети апелативен състав на EUIPO от 5 февруари 2020 г. (преписка R 1661/2018-3), постановено в производство за обявяване на недействителност със страни Eternit Österreich и Eternit

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Eternit понася собствените си съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) и от Eternit Österreich GmbH.

         (1)  ОВ C 201, 15.6.2020 г.


title: Дело T-408/20: Решение на Общия съд от 17 ноември 2021 г. — KR/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Възнаграждение — Надбавка за дете на издръжка — Член 2 от приложение VII към Правилника — Понятие „дете на издръжка“ — Отказ да се признае качеството „дете на издръжка“ на студент, който получава стипендия — Действителна издръжка на детето — Здравноосигурителна схема)

text:
               17.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/28

      Решение на Общия съд от 17 ноември 2021 г. — KR/Комисия
      (Дело T-408/20) (1)

      (Публична служба - Длъжностни лица - Възнаграждение - Надбавка за дете на издръжка - Член 2 от приложение VII към Правилника - Понятие „дете на издръжка“ - Отказ да се признае качеството „дете на издръжка“ на студент, който получава стипендия - Действителна издръжка на детето - Здравноосигурителна схема)
      (2022/C 24/35)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: KR (представител: S. Orlandi, avocat)

         Ответник: Европейска комисия (представители: T. Bohr и D. Milanowska)

         Предмет

      Искане на основание член 270 ДФЕС за отмяна на решението на Службата за управление и плащане по индивидуални права (PMO) на Комисията от 25 октомври 2019 г., в което се приема, че считано от 1 септември 2019 г., детето на жалбоподателя вече не е на негова издръжка по смисъла на член 2 от приложение VII към Правилника за длъжностните лице на Европейския съюз

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда KR да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 279, 24.8.2020 г.


title: Дело T-430/20: Решение на Общия съд от 17 ноември 2021 г. — KV/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Назначаване — Обявление за конкурс на общо основание EPSO/AD/371/19 — Решение на конкурсната комисия да не допусне жалбоподателя до следващия етап на конкурса — Критерий за допустимост, свързан с професионалния опит — Съответствие на използвания от конкурсната комисия критерий с обявлението за конкурса)

text:
               17.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/29

      Решение на Общия съд от 17 ноември 2021 г. — KV/Комисия
      (Дело T-430/20) (1)

      (Публична служба - Длъжностни лица - Назначаване - Обявление за конкурс на общо основание EPSO/AD/371/19 - Решение на конкурсната комисия да не допусне жалбоподателя до следващия етап на конкурса - Критерий за допустимост, свързан с професионалния опит - Съответствие на използвания от конкурсната комисия критерий с обявлението за конкурса)
      (2022/C 24/36)
      Език на производството: италиански

         Страни

         Жалбоподател: KV (представител: M. Velardo, адвокат)

         Ответник: Европейска комисия (представители: G. Gattinara, T. Lilamand и I. Melo Sampaio)

         Предмет

      Искане на основание член 270 ДФЕС за отмяна, от една страна, на решение на конкурсната комисия от 19 септември 2019 г., с което се отхвърля искането за преразглеждане на отказа за допускане на жалбоподателя до следващия етап на конкурс на общо основание EPSO/AD/371/19, и от друга страна, на решението на органа по назначаването от 31 март 2020 г., с което се отхвърля жалбата по административен ред, подадена от него, против споменатото решение

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя решение на конкурсната комисия от 19 септември 2019 г., с което се отхвърля искането за преразглеждане на отстраняването на KV от конкурс EPSO/AD/371/19.

                  2)

                  Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 279, 24.8.2020 г.


title: Дело T-434/20: Решение на Общия съд от 24 ноември 2021 г. — Włodarczyk/EUIPO — Ave Investment (dziandruk) (Марка на Европейския съюз — Производство за обявяване на недействителност — Фигуративна марка на Европейския съюз „dziandruk“ — Основание за абсолютна недействителност — Липса на недобросъвестност — Член 52, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 (понастоящем член 59, параграф 1, буква б) от Регламент 2017/1001)

text:
               17.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/29

      Решение на Общия съд от 24 ноември 2021 г. — Włodarczyk/EUIPO — Ave Investment (dziandruk)
      (Дело T-434/20) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство за обявяване на недействителност - Фигуративна марка на Европейския съюз „dziandruk“ - Основание за абсолютна недействителност - Липса на недобросъвестност - Член 52, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 (понастоящем член 59, параграф 1, буква б) от Регламент 2017/1001)
      (2022/C 24/37)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Piotr Włodarczyk (Пабианице, Полша) (представители: M. Bohaczewski и A. Zalewska, адвокати)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: D. Walicka и V. Ruzek)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Ave Investment sp. z o.o. (Пабианице) (представител: K. Błach Morysińska, адвокат)

         Предмет

      Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 8 май 2020 г. (преписка R 2192/2019-4), постановено в производство за обявяване на недействителност със страни г-н Włodarczyk и Ave Investment

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда г-н Piotr Włodarczyk да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 287, 31.8.2020 г.


title: Дело T-504/20: Решение на Общия съд от 17 ноември 2021 г. — Soapland/EUIPO — Norma (Manòu) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Европейския съюз „Manòu“ — По-ранна национална и по-ранна международна словна марка „MANOU“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) № 2017/1001] — Доказване на реалното използване на по-ранните марки)

text:
               17.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/30

      Решение на Общия съд от 17 ноември 2021 г. — Soapland/EUIPO — Norma (Manòu)
      (Дело T-504/20) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Европейския съюз „Manòu“ - По-ранна национална и по-ранна международна словна марка „MANOU“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) № 2017/1001] - Доказване на реалното използване на по-ранните марки)
      (2022/C 24/38)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Soapland GmbH & Co. OHG (Aндернах, Германия) (представител: M. Gail, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: M. Fischer и A. Graul)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Norma Lebensmittelfilialbetrieb Stiftung & Co. KG (Нюрнберг, Германия)

         Предмет

      Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 8 юни 2020 г. (преписка R 1504/2019-1), постановено в производство по възражение със страни Norma Lebensmittelfilialbetrieb Stiftung & Co. и Soapland GmbH & Co.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Soapland GmbH & Co. OHG да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 320, 28.9.2020 г.


title: Дело T-517/20: Решение на Общия съд от 10 ноември 2021 г. — VF International/EUIPO — National Geographic Society (NATIONAL GEOGRAPHIC) (Марка на Европейския съюз — Производство за обявяване на недействителност — Словна марка на Европейския съюз „NATIONAL GEOGRAPHIC“ — По-ранна нерегистрирана марка „geographic“ — Относително основание за отказ — Използване в процеса на търговията на знак с по-голям обхват от местния — Член 8, параграф 4 и член 53, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 4 и член 60, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) 2017/1001)

text:
               17.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/30

      Решение на Общия съд от 10 ноември 2021 г. — VF International/EUIPO — National Geographic Society (NATIONAL GEOGRAPHIC)
      (Дело T-517/20) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство за обявяване на недействителност - Словна марка на Европейския съюз „NATIONAL GEOGRAPHIC“ - По-ранна нерегистрирана марка „geographic“ - Относително основание за отказ - Използване в процеса на търговията на знак с по-голям обхват от местния - Член 8, параграф 4 и член 53, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 4 и член 60, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) 2017/1001)
      (2022/C 24/39)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: VF International Sagl (Стабио, Швейцария) (представители: T. van Innis и A. Van der Planken, адвокати)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: M. Fischer и V. Ruzek)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: National Geographic Society (Вашингтон, Окръг Колумбия, Съединени американски щати) (представители: S. Malynicz, QC, и C. de Haas, адвокат)

         Предмет

      Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 21 май 2020 г. (преписка R 1665/2019-1), постановено в производство за обявяване на недействителност със страни VF International и National Geographic Society

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда VF International Sagl да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 339, 12.10.2020 г.


title: Дело T-136/21: Определение на Общия съд от 9 ноември 2021 г. — Amort и др./Комисия (Жалба за отмяна — Лекарствени продукти за хуманна употреба — Условно разрешение за пускане на пазара на лекарствен продукт за хуманна употреба „COVID-19 Vaccine Moderna — иРНК ваксина срещу COVID-19 (нуклеозидно модифицирана)“ — Липса на правен интерес — Липса на пряко засягане — Липса на лично засягане — Ненормативен акт — Недопустимост)

text:
               17.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/40

      Определение на Общия съд от 9 ноември 2021 г. — Amort и др./Комисия
      (Дело T-136/21) (1)

      (Жалба за отмяна - Лекарствени продукти за хуманна употреба - Условно разрешение за пускане на пазара на лекарствен продукт за хуманна употреба „COVID-19 Vaccine Moderna — иРНК ваксина срещу COVID-19 (нуклеозидно модифицирана)“ - Липса на правен интерес - Липса на пряко засягане - Липса на лично засягане - Ненормативен акт - Недопустимост)
      (2022/C 24/53)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподатели: Heidi Amort (Сан Дженезио Атезино, Италия) и 37 други жалбоподатели, чиито имена са посочени в приложение I към определението (представител: R. Holzeisen, адвокат)

         Ответник: Европейска комисия (представители: B.-R. Killmann и A. Sipos)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение за изпълнение C(2021) 94 (final) на Комисията от 6 януари 2021 година за издаване на условно разрешение за пускане на пазара съгласно Регламент (ЕО) № 726/2004 на Европейския парламент и на Съвета на „COVID-19 Vaccine Moderna — иРНК ваксина срещу COVID-19 (нуклеозидно модифицирана)“, лекарствен продукт за хуманна употреба

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата като недопустима.

                  2)

                  Няма основание за произнасяне по молбите за встъпване, подадени от TN, от TF, TG, TH и TI, от Jean Gouezo и другите лица, чиито имена са посочени в приложение II, от Stefano Del Gaudio и другите лица, чиито имена са посочени в приложение II, от TR и другите лица, чиито имена са посочени в приложение II, от VH и другите лица, чиито имена са посочени в приложение II, и от Dieter Achtschin и другите лица, чиито имена са посочени в приложение II, както и от Moderna Biotech Spain SL.

                  3)

                  Осъжда г-жа Heidi Amort и другите лица, чиито имена са посочени в приложение I, да заплатят съдебните разноски.

                  4)

                  TN, TF, TG, TH и TI, Jean Gouezo и другите лица, чиито имена са посочени в приложение II, Stefano Del Gaudio и другите лица, чиито имена са посочени в приложение II, TR и другите лица, чиито имена са посочени в приложение II, VH и другите лица, чиито имена са посочени в приложение II, и Dieter Achtschin и другите лица, чиито имена са посочени в приложение II, както и Moderna Biotech Spain понасят направените от тях съдебни разноски във връзка с молбите за встъпване.

         (1)  ОВ C 148, 26.4.2021 г.


title: Дело T-165/21: Определение на Общия съд от 9 ноември 2021 г. — Amort и др./Комисия (Жалба за отмяна — Лекарствени продукти за хуманна употреба — Условно разрешение за пускане на пазара на лекарствен продукт за хуманна употреба „COVID-19 Vaccine AstraZeneca — ваксина COVID-19 (ChAdOx1-S[рекомбинантна])“ — Липса на правен интерес — Липса на пряко засягане — Липса на лично засягане — Ненормативен акт — Недопустимост)

text:
               17.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/41

      Определение на Общия съд от 9 ноември 2021 г. — Amort и др./Комисия
      (Дело T-165/21) (1)

      (Жалба за отмяна - Лекарствени продукти за хуманна употреба - Условно разрешение за пускане на пазара на лекарствен продукт за хуманна употреба „COVID-19 Vaccine AstraZeneca — ваксина COVID-19 (ChAdOx1-S[рекомбинантна])“ - Липса на правен интерес - Липса на пряко засягане - Липса на лично засягане - Ненормативен акт - Недопустимост)
      (2022/C 24/54)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподатели: Heidi Amort (Сан Дженезио Атезино, Италия) и 31 други жалбоподатели, чиито имена са посочени в приложение към определението (представител: R. Holzeisen, адвокат)

         Ответник: Европейска комисия (представители: B.-R. Killmann и A. Sipos)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение за изпълнение C(2021) 698 (final) на Комисията от 29 януари 2021 година за издаване на условно разрешение за пускане на пазара съгласно Регламент (ЕО) № 726/2004 на Европейския парламент и на Съвета на „COVID-19 Vaccine AstraZeneca — ваксина COVID-19 (ChAdOx1-S[рекомбинантна])“, лекарствен продукт за хуманна употреба

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата като недопустима.

                  2)

                  Няма основание за произнасяне по молбите за встъпване, подадени от TN, от TR и другите лица, чиито имена са посочени в приложение II, от VH и другите лица, чиито имена са посочени в приложение II, от Stefano Del Gaudio и другите лица, чиито имена са посочени в приложение II, и от Dieter Achtschin и другите лица, чиито имена са посочени в приложение II.

                  3)

                  Осъжда г-жа Heidi Amort и другите лица, чиито имена са посочени в приложение I, да заплатят съдебните разноски.

                  4)

                  TN, TR и другите лица, чиито имена са посочени в приложение II, VH и другите лица, чиито имена са посочени в приложение II, Stefano Del Gaudio и другите лица, чиито имена са посочени в приложение II, и Dieter Achtschin и другите лица, чиито имена са посочени в приложение II, понасят направените от тях съдебни разноски във връзка с молбите за встъпване.

         (1)  ОВ C 189, 17.5.2021 г.


title: Дело T-267/21: Определение на Общия съд от 9 ноември 2021 г. — Amort и др./Комисия (Жалба за отмяна — Лекарствени продукти за хуманна употреба — Условно разрешение за пускане на пазара на лекарствен продукт за хуманна употреба „COVID-19 Vaccine Janssen — Ваксина срещу COVID-19 (Ad26.COV2-S [рекомбинантна])“ — Липса на правен интерес — Липса на пряко засягане — Липса на лично засягане — Ненормативен акт — Недопустимост)

text:
               17.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/42

      Определение на Общия съд от 9 ноември 2021 г. — Amort и др./Комисия
      (Дело T-267/21) (1)

      (Жалба за отмяна - Лекарствени продукти за хуманна употреба - Условно разрешение за пускане на пазара на лекарствен продукт за хуманна употреба „COVID-19 Vaccine Janssen — Ваксина срещу COVID-19 (Ad26.COV2-S [рекомбинантна])“ - Липса на правен интерес - Липса на пряко засягане - Липса на лично засягане - Ненормативен акт - Недопустимост)
      (2022/C 24/55)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподатели: Heidi Amort (Сан Дженезио Атезино, Италия) и 22 други жалбоподатели, чиито имена са посочени в приложение към определението (представител: R. Holzeisen, адвокат)

         Ответник: Европейска комисия (представители: B.-R. Killmann и A. Sipos)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение за изпълнение C(2021) 1763 (final) на Комисията 11 март 2021 година за издаване на условно разрешение за пускане на пазара съгласно Регламент (ЕО) № 726/2004 на Европейския парламент и на Съвета на „COVID-19 Vaccine Janssen — Ваксина срещу COVID-19 (Ad26.COV2-S [рекомбинантна])“, лекарствен продукт за хуманна употреба, изменено и допълнено

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата като недопустима.

                  2)

                  Няма основание за произнасяне по молбите за встъпване, подадени от TF, TG, TH и TI, от TR и другите лица, чиито имена са посочени в приложение II, и от VH и другите лица, чиито имена са посочени в приложение II.

                  3)

                  Осъжда г-жа Heidi Amort и другите лица, чиито имена са посочени в приложение I, да заплатят съдебните разноски.

                  4)

                  TF, TG, TH и TI, TR и другите лица, чиито имена са посочени в приложение II, и VH и другите лица, чиито имена са посочени в приложение II, понасят направените от тях съдебни разноски във връзка с молбите за встъпване.

         (1)  ОВ C 263, 5.7.2021 г.


title: Дело T-653/21: Жалба, подадена на 6 октомври 2021 г. — Callaway/Комисия

text:
               17.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/42

      Жалба, подадена на 6 октомври 2021 г. — Callaway/Комисия
      (Дело T-653/21)
      (2022/C 24/56)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: James C. Callaway (Куопио, Финландия) (представител: P. Hoffman, адвокат)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени Решение за изпълнение (ЕС) 2021/1214 на Комисията от 22 юли 2021 година за разрешаване на Полша да забрани търговията на своя територия със сорта коноп Finola съгласно Директива 2002/53/ЕО на Съвета (1),

                  —

                  да осъди Комисията да понесе, освен собствените си съдебни разноски, и тези на жалбоподателя.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят излага четири твърдения в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първото твърдение се отнася до искането на Полша за получаване на разрешението, предоставено с обжалваното решение, и е за незаконосъобразност на член 9, параграф 5 от Делегиран регламент (ЕС) № 639/2014 на Комисията (2).

                              —

                              Обжалваното решение е прието на основание на уведомление, направено от Полша, което не представлява заявление, каквото се изисква от член 18 от Директива 2002/53/ЕО на Съвета (3), и при всички положение уведомлението е направено само в изпълнение на правно задължение, произтичащо от член 9, параграф 5 от Делегиран регламент (ЕС) № 639/2014; последната разпоредба обаче е опорочена поради незаконосъобразност, на която жалбоподателят се позовава по реда на член 277 ДФЕС. В допълнение, уведомлението е приключено след крайния срок, определен в член 9, параграф 5 от Делегиран регламент (ЕС) № 639/2014.

                  2.

                  Второто твърдение е за нарушение на член 18 от Директива 2002/53 и незаконосъобразността на член 9, параграф 5 от Делегиран регламент (ЕС) № 639/2014.

                              —

                              Обжалваното решение е прието, въпреки че обективно липсва риск за човешкото здраве, какъвто се изисква от член 18 от Директива 2002/53, и въпреки че Полша не сочи наличието на такъв, както и без всякакви разяснения относно мотивите, които са позволили на Комисията да приеме решението, без да е установила ясно такъв риск, което представлява нарушение на член 296 ДФЕС. По съображения за изчерпателна предпазливост, в случай че според Комисията съгласно член 9, параграф 5 от Делегиран регламент (ЕС) № 639/2014 не се налага установяването на такъв риск или тя е можела да презумира неговото наличие, жалбоподателят твърди по реда на член 277 ДФЕС, че въпросната разпоредба е незаконосъобразна.

                  3.

                  Третото твърдение е за нарушение на член 32, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 (4) и незаконосъобразността на същата разпоредба.

                              —

                              Изчисляването на средното съдържание на тетрахидроканабинол (ТХК) в сорта коноп Finola от полските власти, което е фактическото основание на обжалваното решение, е в нарушение на член 32, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, тъй като резултатът не е закръглен до първия знак след десетичната запетая. Освен това при всички положения последната разпоредба, установяваща праг за съдържанието на ТХК от едва 0,2 %, е опорочена поради незаконосъобразност, на която жалбоподателят се позовава по реда на член 277 ДФЕС.

                  4.

                  Четвъртото твърдение е за нарушение на член 9, параграфи 2—5 от, и на приложение III към, Делегиран регламент (ЕС) № 639/2014, както и на основните права на жалбоподателя.

                              —

                              Полските власти използват дефиниция за „край на цъфтежа“ на конопа, която не е в съответствие с приложение III към Делегиран регламент (ЕС) № 639/2014 и е неправилна от научна гледна точка, в резултат на което пробите, използвани за установяване на съдържанието на ТХК в сорта Finola, са взети твърде късно в нарушение на приложение III. Освен това полските власти не са събрали данни относно пробите, които да позволят проверка на тяхната точност, в разрез с изискванията на член 9, параграф 3 от Делегиран регламент (ЕС) № 639/2014. Накрая, нарушени са били правото на изслушване на жалбоподателя и правото му на ефективна съдебна защита, тъй като Комисията не го е изслушала и не е установила или проверила самостоятелно необходимите обстоятелства, като с това е отказала на жалбоподателя реална възможност за ефективна съдебна защита, при положение че според твърденията на Полша нейното уведомление по член 9, параграф 5 от Делегиран регламент (ЕС) № 639/2014 не подлежи на контрол пред полските съдилища.

         (1)  ОВ L 265, 2021 г., стр. 1.

         (2)  Делегиран регламент (ЕС) № 639/2014 на Комисията от 11 март 2014 година за допълнение на Регламент (ЕС) № 1307/2013 на Европейския парламент и на Съвета за установяване на правила за директни плащания за земеделски стопани по схеми за подпомагане в рамките на общата селскостопанска политика и за изменение на приложение X към същия регламент (ОВ L 181, 2014 г., стр. 1).

         (3)  Директива 2002/53/ЕО на Съвета от 13 юни 2002 година относно общия каталог на сортовете от земеделски растителни видове (ОВ L 193, 2002 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 43, стр. 139).

         (4)  Регламент (ЕС) № 1307/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 година за установяване на правила за директни плащания за земеделски стопани по схеми за подпомагане в рамките на общата селскостопанска политика и за отмяна на Регламент (ЕО) № 637/2008 на Съвета и Регламент (ЕО) № 73/2009 на Съвета (ОВ L 347, 2013 г., стр. 608).


title: Дело T-661/21: Жалба, подадена на 7 октомври 2021 г. — ClientEarth/Комисия

text:
               17.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/44

      Жалба, подадена на 7 октомври 2021 г. — ClientEarth/Комисия
      (Дело T-661/21)
      (2022/C 24/57)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: ClientEarth AISBL (Брюксел, Белгия) (представители: O. Brouwer, B. Verheijen и T. van Helfteren, lawyers)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени мълчаливия отказ на ответника да предостави достъп до някои документи, свързани с обезлесяването и деградацията на горите, по силата на Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (1) и на Регламент (ЕО) № 1367/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 6 септември 2006 година относно прилагането на разпоредбите на Орхуската конвенция за достъп до информация, публично участие в процеса на вземане на решения и достъп до правосъдие по въпроси на околната среда към институциите и органите на Общността (2),

                  —

                  да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски на жалбоподателя по това производство, включително разноските на встъпили страни, ако има такива.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква едно основание в подкрепа на жалбата, според което в резултат от липсата на изрично решение по заявлението за достъп на жалбоподателя в предвидените срокове за обработване на потвърдителни заявления, съдържащи се в член 8, параграфи 1 и 2 от Регламент № 1049/2001, се счита, че ответникът е отказал достъп по смисъла на член 8, параграф 3 от него.

         (1)  ОВ L 145, 2001 г., стp. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76.

         (2)  ОВ L 264, 2006 г., стp. 13; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 17, стр. 126.


title: Дело T-663/21: Жалба, подадена на 8 октомври 2021 г. — Zegers/Комисия

text:
               17.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/44

      Жалба, подадена на 8 октомври 2021 г. — Zegers/Комисия
      (Дело T-663/21)
      (2022/C 24/58)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Tanja Zegers (Хоеилаарт, Белгия) (представител: C. Bernard-Glanz, адвокат)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решението на ответника от 3 декември 2020 г., с което се отхвърля заявлението на жалбоподателя за прехвърляне на пенсионни права, и при необходимост решението, с което се отхвърля жалбата по административен ред,

                  —

                  да осъди ответника да плати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква едно основание в подкрепа на жалбата, а именно грешка в преценката, нарушение на член 11, параграф 2 от Приложение VIII към Правилника на длъжностните лица и нарушение на принципа nemo auditur propriam turpitudinem allegans, доколкото:

                  —

                  като твърди, че пенсионните права, чието прехвърляне е заявено, са били придобити след постъпването на служба на Съюза, тъй като участието на жалбоподателя в Algemeen Burgerlijk Pensioen-Fonds (ABP) е приключило на 31 януари 2015 г., без да направи разграничение между периодите от 1 юли 1992 г. до 31 декември 2010 г. и от 1 януари 2011 г. до 31 януари 2015 г., Комисията е пренебрегнала период от осемнадесет години и шест месеца подлежащи на прехвърляне пенсионни права, като така е допуснала грешка при преценката на фактите и е нарушила член 11, параграф 2 от Приложение VIII към Правилника на длъжностните лица,

                  —

                  като не е осигурила предоставянето на необходимото изчисление от ABP или от надзорния му орган в рамките на нидерландската държава, Комисията не може основателно да отхвърли заявлението на жалбоподателя за прехвърляне на пенсионни права, тъй като това е равносилно на извличане на предимство от собствения пропуск, в нарушение на принципа nemo auditur propriam turpitudinem allegans.


title: Дело T-702/21: Иск, предявен на 30 октомври 2021 г. — Екобулкос/Комисия

text:
               17.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/45

      Иск, предявен на 30 октомври 2021 г. — Екобулкос/Комисия
      (Дело T-702/21)
      (2022/C 24/59)
      Език на производството: български

         Страни

         Ищец:„Екобулкос“ ЕООД (Тодоричене, България) (представител: М. Димитров, адвокат)

         Ответни: Европейска комисия

         Искания на ищеца

      Ищецът моли Общия съд:

                  —

                  да установи неправомерно бездействие на Европейската комисията по жалба SA.56620 (2020/FC) на „Екобулкос“ ЕООД,

                  —

                  да осъди Комисията да заплати съдебните разноски на „Екобулкос“ ЕООД,

                  —

                  при условията на алтернативност, ако Комисията се произнесе по жалбата след предявяване на настоящия иск, да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на иска ищецът излага пет основания.

                  1.

                  Комисията не е изпълнила задълженията си да следи за предоставяните помощи от държавите членки, произтичащи от членове 107 ДФЕС и 108 ДФЕС.

                  2.

                  Комисията не е разгледала своевременно жалба SA.56620 (2020/FC) от 21 февруари 2020 г. на дружеството относно възможна неправомерна помощ съгласно член 12, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕС) 2015/1589 на Съвета (1).

                  3.

                  Комисията не се е произнесла с необходимото решение съгласно член 15, параграф 1 от Регламент (ЕС) 2015/1589 на Съвета, с което е следвало:

                              —

                              да обяви, че мярката, за която е уведомена, не представлява помощ, или

                              —

                              да обяви, че мярката е съвместима с вътрешния пазар, или

                              —

                              да започне производството по член 108, параграф 2 ДФЕС („решение за започване на официална процедура по разследване“).

                  4.

                  Комисията не е изпратила копие от решението си до жалбоподателя съгласно член 15, параграф 2, трета алинея от Регламент (ЕС) 2015/1589 на Съвета.

                  5.

                  Комисията не е предприела необходимите действия и след като е поканена за това на 22 юни 2021 г. съгласно член 265 ДФЕС.

         (1)  Регламент (ЕС) 2015/1589 на Съвета от 13 юли 2015 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 108 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ОВ L 248, 2015 г., стр. 9).


title: Дело T-707/21: Жалба, подадена на 3 ноември 2021 г. — Hoteles Olivencia/EUIPO — Corporacion H10 Hotels (HOTELES HO)

text:
               17.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/46

      Жалба, подадена на 3 ноември 2021 г. — Hoteles Olivencia/EUIPO — Corporacion H10 Hotels (HOTELES HO)
      (Дело T-707/21)
      (2022/C 24/60)
      Език на жалбата: испански

         Страни

         Жалбоподател: Hoteles Olivencia, SL (Алмерия, Испания) (представител: S. Mohamed Acosta, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Corporacion H10 Hotels, SL (Барселона, Испания)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител на спорната марка: жалбоподателят пред Общия съд

         Спорна марка: заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „HOTELES HO“ — Заявка за регистрация № 18 202 245

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 27 август 2021 г. по преписка R 782/2021-4

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение, като допусне регистрацията на спорната марка и осъди лицето, възразило срещу първоначалната заявка за регистрация на марката, да заплати съдебните разноски,

                  —

                  при условията на евентуалност, в случай, че жалбата бъде отхвърлена, да постанови, че всяка страна следва да понесе направените от нея съдебни разноски предвид предмета на спора и очевидната му сложност, за която свидетелстват възприеманите от отделните инстанции различни подходи, обстоятелства, които да се вземат под внимание във връзка с предвиденото в член 109, параграф 3 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.

         Изложени основания

                  —

                  Поставя се като спорен въпрос прилагането или неприлагането член 8, параграф 1, буква б) и съответно неприлагането на член 8, параграф 5 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета,

                  —

                  Твърди се неправилно прилагане на член 109, параграф 3 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-721/21: Жалба, подадена на 10 ноември 2021 г. — Sunrise Medical и Sunrise Medical Logistics/Комисия

text:
               17.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/47

      Жалба, подадена на 10 ноември 2021 г. — Sunrise Medical и Sunrise Medical Logistics/Комисия
      (Дело T-721/21)
      (2022/C 24/61)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподатели: Sunrise Medical BV (Амстердам, Нидерландия), Sunrise Medical Logistics BV (Амстердам) (представители: L. Ruessmann и J. Beck, адвокати)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени изцяло Регламент за изпълнение (ЕС) 2021/1367 на Комисията от 6 август 2021 г. от момента на влизането му в сила,

                  —

                  да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят излагат три твърдения в подкрепа на жалбата, с която искат отмяна на Регламент за изпълнение (ЕС) 2021/1367 на Комисията от 6 август 2021 г. (1).

                  1.

                  Първото твърдение е за нарушение на Договорите, както и на всички приложими по жалбата правни норми. Първо, жалбоподателите твърдят, че Комисията е допуснала грешка при прилагане на правото, като не е взема предвид Конвенцията на Организацията на обединените нации за защита и насърчаване зачитането на правата и достойнството на хората с увреждания. Второ, Комисията не е взела предвид или не е взела в достатъчна степен предвид въвеждането на конвенцията в правото на Европейския съюз в конкретния контекст, по-конкретно съгласно прилагането ѝ по дело C-198/15, Invamed Group (2), като вместо това е приложила неправилно понятие за увреждане. За сметка на това обжалваният регламент си служи с ирелевантни критерии, изведени от актове отпреди решението на Съвета от 26 ноември 2009 г. (3) и Конвенцията на Организацията на обединените нации за правата на хората с увреждания.

                  2.

                  Второто твърдение е за явна грешка по смисъла на решение по дело C-463/98, Cabletron (4). Жалбоподателите считат, че са взети предвид и съобразени ирелевантни съображения във връзка с решението, че стоката, идентифицирана в обжалвания регламент (в колона 3 от приложението към него), трябва да се класира в рамките в позиция 8703 по КН, а не в позиция 8713 по КН. В допълнение и при условията на евентуалност, Комисията е класирала стоката неправилно, а съгласно насоките, съдържащи се в решение по дело C-198/15, Invamed, тя е следвало да се класира в позиция 8713 по КН.

                  3.

                  Третото твърдение е за нарушение на съществени процесуални изисквания, и по-конкретно на процесуалния стандарт, гарантиращ формулиране на мерки с дължимата грижа, чието спазване е възможно да повлияе на съдържанието на мярката.

         (1)  Регламент за изпълнение (ЕС) 2021/1367 на Комисията от 6 август 2021 година относно класирането на някои стоки в Комбинираната номенклатура (ОВ L 294, 2021 г., стр. 1).

         (2)  Решение от 26 май 2016 г., Invamed Group Ltd и др. срещу Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs, C-198/15, EU:C:2016:362.

         (3)  Решение на Съвета от 26 ноември 2009 година относно сключването от Европейската общност на Конвенцията на Организацията на обединените нации за правата на хората с увреждания (2010/48/ЕО) (ОВ L 23, 2010 г., стр. 35).

         (4)  Решение от 10 май 2001 г., Cabletron Systems Ltd срещу The Revenue Commissioners, C-463/98, EU:C:2001:256.


title: Дело T-730/21: Жалба, подадена на 12 ноември 2021 г. — Łosowski/EUIPO — Skawiński (KOMBI)

text:
               17.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/48

      Жалба, подадена на 12 ноември 2021 г. — Łosowski/EUIPO — Skawiński (KOMBI)
      (Дело T-730/21)
      (2022/C 24/62)
      Език на жалбата: полски

         Страни

         Жалбоподател: Sławomir Łosowski (Гданск, Полша) (представител: K. Czub, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Grzegorz Skawiński (Сопот, Полша)

         Данни за производството пред EUIPO

         Притежател на спорната марка: жалбоподателят

         Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „KOMBI“— марка на Европейския съюз № 12 534 491

         Производство пред EUIPO: производство по обявяване на недействителност на марката

         Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 8 септември 2021 г. по преписка R 381/2017-5

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди EUIPO и Grzegorz Skawiński да заплатят съдебните разноски.

         Изложено основание

      Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-740/21: Жалба, подадена на 19 ноември 2021 г. — Alcogroup и Alcodis/Комисия

text:
               17.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/48

      Жалба, подадена на 19 ноември 2021 г. — Alcogroup и Alcodis/Комисия
      (Дело T-740/21)
      (2022/C 24/63)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподатели: Alcogroup (Брюксел, Белгия) и Alcodis (Брюксел) (представители: P. de Bandt, C. Binet и M. Nuytten, avocats)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателите молят Общия съд:

                  —

                  в рамките на процесуално-организационните действия да разпореди на Комисията да представи обжалваните решения,

                  —

                  да отмени обжалваните решения,

                  —

                  да осъди Комисията да заплати всички съдебни разноски в настоящото производство.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си срещу, от една страна, решението на Комисията, с което Abengoa SA и Abengoa Bioenergia SA са поканени отново да започнат, при определени условия, процедурата за постигане на споразумение по преписка AT.40054 — Референтни стойности за етанол, и от друга страна, решението за възобновяване на посочената процедура, жалбоподателите изтъкват едно основание, а именно нарушение на приложимите правила в областта на постигането на споразумение.
      Жалбоподателите изтъкват, че с приемането на обжалваните решения Комисията е нарушила приложимите правила в областта на постигането на споразумение. Всъщност приложимите правила не позволявали на Комисията да възобнови дадена процедура за постигане на споразумение на този етап на производството и, a fortiori, изключвайки всякакво обсъждане на прегледа на преписката, съобщен в рамките на първоначалната процедура за постигане на споразумение през 2016 г. и 2017 г. Жалбоподателите твърдят още, че обжалваните решения водят до явно нарушение на правото им на защита.


title: Дело T-491/19: Определение на Общия съд от 16 ноември 2021 г. — Vodafone Group и др./Комисия

text:
               17.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/49

      Определение на Общия съд от 16 ноември 2021 г. — Vodafone Group и др./Комисия
      (Дело T-491/19) (1)

      (2022/C 24/64)
      Език на производството: английски
      Председателят на втори състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 312, 16.9.2019 г.


title: Дело T-518/20: Решение на Общия съд от 10 ноември 2021 г. — VF International/EUIPO — National Geographic Society (NATIONAL GEOGRAPHIC) (Марка на Европейския съюз — Производство за обявяване на недействителност — Фигуративна марка на Европейския съюз „NATIONAL GEOGRAPHIC“ — По-ранна нерегистрирана марка „GEOGRAPHIC“ — Относително основание за отказ — Използване в процеса на търговията на знак с по-голям обхват от местния — Член 8, параграф 4 и член 52, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 4 и член 60, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) 2017/1001)

text:
               17.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/31

      Решение на Общия съд от 10 ноември 2021 г. — VF International/EUIPO — National Geographic Society (NATIONAL GEOGRAPHIC)
      (Дело T-518/20) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство за обявяване на недействителност - Фигуративна марка на Европейския съюз „NATIONAL GEOGRAPHIC“ - По-ранна нерегистрирана марка „GEOGRAPHIC“ - Относително основание за отказ - Използване в процеса на търговията на знак с по-голям обхват от местния - Член 8, параграф 4 и член 52, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 4 и член 60, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) 2017/1001)
      (2022/C 24/40)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: VF International Sagl (Стабио, Швейцария) (представители: T. van Innis и A. Van der Planken, адвокати)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: M. Fischer и V. Ruzek)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: National Geographic Society (Вашингтон, Окръг Колумбия, Съединени американски щати) (представители: S. Malynicz, QC, и C. de Haas, адвокат)

         Предмет

      Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 21 май 2020 г. (преписка R 1664/2019-1), постановено в производство за обявяване на недействителност със страни VF International и National Geographic Society

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда VF International Sagl да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 339, 12.10.2020 г.


title: Дело T-538/20: Решение на Общия съд от 17 ноември 2021 г. — Guasch Pubill/EUIPO — Nap-Kings (Покривка за маса) (Промишлен дизайн на Общността — Производство за обявяване на недействителност — Регистриран промишлен дизайн на Общността, представляващ покривка за маса — Оповестяване на предходния промишлен дизайн — Член 7 от Регламент (ЕО) № 6/2002 — Основание за недействителност — Липса на оригиналност — Член 6 и член 25, параграф 1, буква б) от Регламент № 6/2002 — Недопустимост на искането за обявяване на недействителност — Член 52, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 6/2002)

text:
               17.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/32

      Решение на Общия съд от 17 ноември 2021 г. — Guasch Pubill/EUIPO — Nap-Kings (Покривка за маса)
      (Дело T-538/20) (1)

      (Промишлен дизайн на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Регистриран промишлен дизайн на Общността, представляващ покривка за маса - Оповестяване на предходния промишлен дизайн - Член 7 от Регламент (ЕО) № 6/2002 - Основание за недействителност - Липса на оригиналност - Член 6 и член 25, параграф 1, буква б) от Регламент № 6/2002 - Недопустимост на искането за обявяване на недействителност - Член 52, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 6/2002)
      (2022/C 24/41)
      Език на производството: испански

         Страни

         Жалбоподател: Marcos Guasch Pubill (Барселона, Испания) (представители: R. Guerras Mazón и M. Centell Ribas, адвокати)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: S. Palmero Cabezas)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Nap-Kings SL (Мадрид, Испания) (представител: A. Otero Iglesias, адвокат)

         Предмет

      Жалба срещу решението на трети апелативен състав на EUIPO от 23 юни 2020 г. (преписка R 1051/2019-3), постановено в производство за обявяване на недействителност със страни Nap-Kings и г-н Guasch Pubill

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда г-н Marcos Guasch Pubill да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 359, 26.10.2020 г.


title: Дело T-551/20: Решение на Общия съд от 24 ноември 2021 г. — Jeronimo Martins Polska/EUIPO — Rivella International (Riviva) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявление за словна марка на Европейския съюз „Riviva“ — По-ранна словна марка на Европейския съюз „RIVELLA“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Частично отхвърляне на заявката за регистрация — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001] — Доказателство за реално използване на по-ранната марка — Член 42, параграф 2 от Регламент № 207/2009 [понастоящем член 47, параграф 2 от Регламент (ЕС) 2017/1001])

text:
               17.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/32

      Решение на Общия съд от 24 ноември 2021 г. — Jeronimo Martins Polska/EUIPO — Rivella International (Riviva)
      (Дело T-551/20) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявление за словна марка на Европейския съюз „Riviva“ - По-ранна словна марка на Европейския съюз „RIVELLA“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Частично отхвърляне на заявката за регистрация - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001] - Доказателство за реално използване на по-ранната марка - Член 42, параграф 2 от Регламент № 207/2009 [понастоящем член 47, параграф 2 от Регламент (ЕС) 2017/1001])
      (2022/C 24/42)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Jeronimo Martins Polska S.A. (Костшин, Полша) (представител: R. Skubisz, avocat)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: D. Gája)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Rivella International AG (Ротрист, Швейцария) (представители: S. Pietzcker и C. Spintig, avocats)

         Предмет

      Жалба срещу решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 1 юли 2020 г. (преписка R 2420/2019-4), постановено в производство по възражение със страни Rivella International и Jeronimo Martins Polska

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Jeronimo Martins Polska S.A. да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 359, 26.10.2020 г.