title: Дело T-554/08: Решение на Общия съд от 24 април 2012 г. — Evropaïki Dynamiki/Комисия (Обществени поръчки за услуги — Процедура за възлагане на обществени поръчки — Доставка на услуги във връзка с компютърните приложения на Европейския съюз в областта на митниците, акцизите и данъчните въпроси — Отхвърляне на офертата на оферент — Възлагане на поръчката на друг оферент — Жалба за отмяна — Недопустимост — Иск за обезщетение — Критерии за подбор и за възлагане — Задължение за мотивиране — Явна грешка в преценката)

text:
               9.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 165/16

         Решение на Общия съд от 24 април 2012 г. — Evropaïki Dynamiki/Комисия
   (Дело T-554/08) (1)

   (Обществени поръчки за услуги - Процедура за възлагане на обществени поръчки - Доставка на услуги във връзка с компютърните приложения на Европейския съюз в областта на митниците, акцизите и данъчните въпроси - Отхвърляне на офертата на оферент - Възлагане на поръчката на друг оферент - Жалба за отмяна - Недопустимост - Иск за обезщетение - Критерии за подбор и за възлагане - Задължение за мотивиране - Явна грешка в преценката)
   2012/C 165/26
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Атина, Гърция) (представители: адв. N. Korogiannakis, адв. P. Katsimani и адв. M. Dermitzakis)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално N. Bambara и E. Manhaeve, впоследствие E. Manhaeve, подпомагани от адв. C. Erkelens)

      Предмет

   От една страна, искане на основание членове 225 ЕО и 230 ЕО за отмяна на решението на Комисията от 26 септември 2008 г., с което се отхвърля офертата на образувания от жалбоподателя и други дружества консорциум, подадена в рамките на процедурата за възлагане на обществена поръчка „TAXUD/2007/AO-005“ относно доставката на услуги във връзка с общностните компютърни приложения в областта на митниците, акцизите и данъчните въпроси (TIMEA), както и на всички последващи решения, включително решението обществената поръчка да се възложи на избрания оферент и, от друга страна, искане за обезщетение на основание членове 225 ЕО, 235 ЕО и 288 ЕО

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE понася наред с направените от него съдебни разноски и тези на Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 55, 7.3.2009 г.


title: Дело T-280/12: Жалба, подадена на 28 юни 2012 г. — Flying Holding и др./Комисия

text:
               25.8.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 258/24

         Жалба, подадена на 28 юни 2012 г. — Flying Holding и др./Комисия
   (Дело T-280/12)
   2012/C 258/45
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: Flying Holding NV (Антверпен Вилрейк, Белгия); Flying Group Lux SA (Люксембург, Люксембург); и Flying Service NV (Антверпен Дьорне, Белгия) (представители: адв. C. Doutrelepont и адв. V. Chapoulaud)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               Да съедини настоящото дело с дело T-91/12;

               —

               да обяви настоящата жалба за допустима и основателна;

               —

               да отмени Решението на Европейската комисия за възлагане на обществена поръчка № PMO2/PR/2011/103 на дружеството ABELAG AVIATION NV, както е посочено в обявление за възлагане на обществена поръчка № 2012/S 83-135396, публикувано на 28 април 2012 г. в Приложението към Официален вестник на Европейския съюз (ОВ/S — S83);

               —

               да осъди Европейската комисия да заплати на жалбоподателите обезщетение в размер на 1 014 400 EUR, като се отчете паричното обезценяване до датата на произнасяне на решението на Общия съд относно плащането на обезщетението, ведно с лихвите за забава, изчислени считано от тази дата до пълното плащане на обезщетението;

               —

               да осъди Европейската комисия да понесе всички съдебни разноски, включително направените от жалбоподателите.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателите излагат две правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от нарушение на член 89 от Финансовия регламент (1), доколкото Комисията е възложила на два пъти последователно въпросната обществена поръчка на дружеството ABELAG AVIATION с рамкови договори, без да проведе ефективна процедура за възлагане на обществени поръчки, тъй като единствено дружеството ABELAG AVIATION е било допуснато да представи оферта в тези два случая.

               2.

               Второто правно основание е изведено от нарушение на член 123, параграф 1, трета алинея от Правилата за прилагане (2) доколкото въпросната обществена поръчка е възложена на ABELAG AVIATION без да са били допуснати достатъчно на брой кандидати с цел да се гарантира реална конкуренция посредством сравняване на различни оферти и избиране на най-изгодната такава.

      (1)  Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 година относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (ОВ L 248, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 198).

      (2)  Регламент (ЕО, Евратом) № 2342/2002 на Комисията от 23 декември 2002 година относно определянето на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета относно Финансовия регламент, приложим към общия бюджет на Европейските общности (ОВ L 357, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 4, стр. 3).


title: Дело T-640/11: Жалба, подадена на 16 декември 2011 г. — Boehringer Ingelheim International/СХВП (RELY-ABLE)

text:
               25.2.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 58/10

         Жалба, подадена на 16 декември 2011 г. — Boehringer Ingelheim International/СХВП (RELY-ABLE)
   (Дело T-640/11)
   2012/C 58/19
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Boehringer Ingelheim International GmbH (Ingelheim am Rhein, Германия) (представители: V. von Bomhard, A. Renck и C. Steudtner, lawyers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 30 септември 2011 г. по преписка R 756/2011-4;

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „RELY-ABLE“ за услуги от класове 38, 41 и 42 — международна регистрация (IR) №1044333

      Решение на проверителя: отхвърля защитата на марката в Европейския съюз за всички услуги, за които е подадена заявката.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 на Съвета, доколкото апелативният състав погрешно е счел, че знакът, за който е подадена заявката, е „не особено въображаем или случаен“ и представлява „явно погрешно изписване на думата „reliable“, в резултат на което тя се възприема като хвалебствена. Освен това той неправилно приема че погрешното изписване е“често срещана характеристика на рекламните съобщения и че това е относимо към конкретния случай.


title: Дело T-191/11: Решение на Общия съд от 25 октомври 2012 г. — Automobili Lamborghini/СХВП — Miura Martínez (Miura) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративната марка на Общността Miura — По-ранна национална словна и по-ранна международна фигуративна марки MIURA — Право на защита — Право на изслушване — Член 75 от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Доставяне с обикновена поща — Правило 62, параграфи 1 и 5 от Регламент (ЕО) № 2868/95)

text:
               8.12.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 379/23

         Решение на Общия съд от 25 октомври 2012 г. — Automobili Lamborghini/СХВП — Miura Martínez (Miura)
   (Дело T-191/11) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративната марка на Общността Miura - По-ранна национална словна и по-ранна международна фигуративна марки MIURA - Право на защита - Право на изслушване - Член 75 от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Доставяне с обикновена поща - Правило 62, параграфи 1 и 5 от Регламент (ЕО) № 2868/95)
   2012/C 379/39
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Automobili Lamborghini Holding SpA (Sant’ Agata Bolognese, Италия) (представител: P. Kather, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: K. Klüpfel и D. Walicka)

      Други страни в производството пред апелативния състав на СХВП: Eduardo Miura Martínez и Antonio José Miura Martínez (Севиля, Испания)

      Предмет

   Жалба, подадена срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 21 януари 2011 г. (преписка R 161/2010-4) относно производство по възражение между Eduardo Miura Martínez и Antonio José Miura Martínez, от една страна, и Automobili Lamborghini Holding SpA, от друга страна

      Диспозитив

               1.

               Отменя решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 21 януари 2011 г. (преписка R 161/2010-4).

               2.

               Осъжда СХВП да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 160, 28.5.2011 г.


title: Дело T-270/12: Жалба, подадена на 12 юни 2012 г. — Panalpina Welttransport и др./Комисия

text:
               11.8.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 243/30

         Жалба, подадена на 12 юни 2012 г. — Panalpina Welttransport и др./Комисия
   (Дело T-270/12)
   2012/C 243/53
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Panalpina Welttransport (Holding) AG (Базел, Швейцария), Panalpina Management AG (Базел, Швейцария) и Panalpina China Ltd (Хонконг, Китай) (представители: S. Mobley, A. Stratakis, T. Grimmer и B. Smith, solicitors)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени Решение на Комисията от 28 март 2012 година относно производство по прилагане на член 101 ДФЕС и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/39462 — Спедиторски услуги), доколкото се отнася до жалбоподателите,

               —

               при условията на евентуалност,

                           —

                           ако Съдът приеме първото и/или второто от посочените от жалбоподателите правни основания, да измени член 2, параграфи 2, 3 и 4 от решението, доколкото се отнася до жалбоподателите, така че да отмени или евентуално да намали наложената на жалбоподателите глоба,

                           —

                           ако Съдът приеме третото от посочените от жалбоподателите правни основания, да отмени или измени член 1, параграф 2, буква е) от решението, за да го съобрази с намалената продължителност на нарушението, и съответно да измени член 2, параграф 2 от решението, доколкото се отнася до жалбоподателите, за да намали наложената на жалбоподателите глоба, и

                           —

                           ако Съдът приеме четвъртото от посочените от жалбоподателите правни основания, да измени член 2, параграфи 2, 3 и 4 от решението, доколкото се отнася до жалбоподателите, така че да отмени или евентуално да намали наложената на жалбоподателите глоба, и при всички положения

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски, включително разноските на жалбоподателите по настоящото производство.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата жалбоподателите излагат четири правни основания.

               1.

               С първото правно основание те твърдят, че Комисията се е отклонила от досегашната си практика за вземане на решения, че е допуснала грешка при прилагане на правото и не е спазила задължението си за мотивиране, както и че е нарушила принципа на пропорционалност и принципа на равно третиране при определянето на основния размер на глобата, тъй като е изчислила релевантната за нарушението „стойност на продажбите“ въз основа на общия обем на продажбите за клиенти от ЕИП.

               2.

               С второто правно основание се твърди, че Комисията се е отклонила от досегашната си практика за вземане на решения, че е допуснала грешка при прилагане на правото и не е спазила задължението си за мотивиране, както и че е нарушила принципа на пропорционалност и принципа на равно третиране при определянето на основния размер на глобата, тъй като не е взела предвид конкретните обстоятелства по случая и особеностите на разглеждания сектор (включително въздействието на картела в сектора на въздушните превози на товари).

               3.

               С третото правно основание се твърди, че Комисията е допуснала грешка при прилагане на правото, като е приела, че е компетентна да санкционира нарушението във връзка с т.нар. „Аdvanced manifest system“ („AMS“) за периода преди 1 май 2004 г.

               4.

               С четвъртото правно основание се твърди, че Комисията се е отклонила от досегашната си практика за вземане на решения, като не е упражнила правилно дискреционните си правомощия във връзка с производството за постигане на споразумение.


title: Дело T-174/11: Определение на Общия съд от 21 март 2012 г. — Modelo Continente Hipermercados/Комисия (Жалба за отмяна — Държавни помощи — Схема за помощи, допускаща данъчна амортизация на финансовата репутация за придобиване на дялови участия в чуждестранни дружества — Решение, с което схемата за помощи се обявява за несъвместима с общия пазар, без да се разпорежда възстановяването на помощите — Липса на лично засягане — Недопустимост)

text:
               5.5.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 133/26

         Определение на Общия съд от 21 март 2012 г. — Modelo Continente Hipermercados/Комисия
   (Дело T-174/11) (1)

   (Жалба за отмяна - Държавни помощи - Схема за помощи, допускаща данъчна амортизация на финансовата репутация за придобиване на дялови участия в чуждестранни дружества - Решение, с което схемата за помощи се обявява за несъвместима с общия пазар, без да се разпорежда възстановяването на помощите - Липса на лично засягане - Недопустимост)
   2012/C 133/51
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Modelo Continente Hipermercados, SA, sucursal en España (Мадрид, Испания) (представители: адв. J. Buendía Sierra, адв. E. Abad Valdenebro, адв. M. Muñoz de Juan и адв. R. Calvo Salinero)

      Ответник: Европейска комисия (представители: R. Lyal и C. Urraca Caviedes)

      Предмет

   Искане за отмяна на член 1, параграф 1 от Решение 2011/5/ЕО на Комисията от 28 октомври 2009 г. относно данъчна амортизация на финансовата репутация за придобиване на значителни дялови участия в чуждестранни дружества C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07), приведена в действие от Испания (ОВ L 7, 2011 г., стp. 48).

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Modelo Continente Hipermercados, SA, sucursal en España, да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 139, 7.5.2011 г.


title: Дело T-278/12: Жалба, подадена на 22 юни 2012 г. — Inter-Union Technohandel/СХВП — Gumersport Mediterranea de Distribuciones (PROFLEX)

text:
               8.9.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 273/12

         Жалба, подадена на 22 юни 2012 г. — Inter-Union Technohandel/СХВП — Gumersport Mediterranea de Distribuciones (PROFLEX)
   (Дело T-278/12)
   2012/C 273/21
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Inter-Union Technohandel GmbH (Landau in der Pfalz, Германия) (представители: K. Schmidt-Hern и A. Feutlinske, lawyers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Gumersport Mediterranea de Distribuciones, SL (Барселона, Испания)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 27 март 2012 г. по преписка R 413/2011-2, и

               —

               да осъди СХВП да заплати на жалбоподателя съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративната марка „PROFLEX“ за стоки и услуги от класове 9, 12 и 25

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: словната марка „PROFEX“, регистрирана под № 39628817 в Германия за стоки и услуги от класове 6, 8, 9, 11, 12, 16, 17 и 21

      Решение на отдела по споровете: частично уважава възражението

      Решение на апелативния състав: отменя оспореното решение и отхвърля изцяло възражението

      Изложени правни основания: нарушение на член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета и на правило 22 от Регламент (ЕО) № 2868/95 на Комисията.


title: Дело T-601/15: Определение на Общия съд от 13 май 2016 г. — CEVA/Комисия (Арбитражна клауза — Проект за изследвания и технологично развитие, озаглавен „Водораслите, продукт на устойчивото развитие на аквакултурата, като суровина за биоразградими пластмаси на биологична основа“ — Договор „Seabioplas“ — Искане за плащане на дължимата финансова помощ — Прихващане — Срок за предявяване на иск — Просрочие — Липса на правен интерес — Недопустимост)

text:
               11.7.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 251/32

         Определение на Общия съд от 13 май 2016 г. — CEVA/Комисия
   (Дело T-601/15) (1)

   ((Арбитражна клауза - Проект за изследвания и технологично развитие, озаглавен „Водораслите, продукт на устойчивото развитие на аквакултурата, като суровина за биоразградими пластмаси на биологична основа“ - Договор „Seabioplas“ - Искане за плащане на дължимата финансова помощ - Прихващане - Срок за предявяване на иск - Просрочие - Липса на правен интерес - Недопустимост))
   (2016/C 251/38)
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Centre d’étude et de valorisation des algues SA (CEVA) (Пльобиан, Франция) (представител: E. De Boissieu, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: S. Delaude и J. Estrada de Solà)

      Предмет

   Искане на основание член 272 ДФЕС за осъждане на Комисията да заплати първия транш от финансовата помощ, дължима на ищеца в рамките на договора „Seabioplas“ (референтен номер FP7-SME-2013-606032-SEABIOPLAS) във връзка с проект за изследвания и технологично развитие, озаглавен „Водораслите, продукт на устойчивото развитие на аквакултурата, като суровина за биоразградими пластмаси на биологична основа“.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля иска като недопустим.

               2)

               Осъжда Centre d’étude et de valorisation des algues SA (CEVA) да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 429, 21.12.2015 г.


title: Дело F-30/05: Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 1 март 2007 г. — Sundholm/Комисия (Длъжностни лица — Оценка — Доклад за развитие на кариерата — Процедура по оценяване за 2003 г. — Задължение за мотивиране на доклада — Право на защита)

text:
               14.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 82/54

         Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 1 март 2007 г. — Sundholm/Комисия
   (Дело F-30/05) (1)

   (Длъжностни лица - Оценка - Доклад за развитие на кариерата - Процедура по оценяване за 2003 г. - Задължение за мотивиране на доклада - Право на защита)
   (2007/C 82/113)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Asa Sundholm (Брюксел, Белгия) [представители: първоначално S. Orlandi, X. Martin, A. Coolen и E. Marchal, впоследствие S. Orlandi, J.-N. Louis, A. Coolen и E. Martin, адвокати]

      Ответник: Комисия на Европейските общности [представители: C. Berardis-Kayser и M. Velardo, подпомагани от F. Herbert и L. Eskenazi, адвокати]
   Предмет
   Отмяна на доклада за развитите на кариерата на ищеца в рамките на процедурата по оценяване за 2003 г.
   Диспозитив

               1)

               Искът се отхвърля.

               2)

               Всяка страна понася разноските си.

      (1)  ОВ C 193, 6.8.2005 г., стр 31 (дело, заведено първоначално пред Първоинстанционния съд на Европейските общности под номер T-197/05 и прехвърлено на Съда на публичната служба на Европейския съюз с определение от 15.12.2005 г.).


title: Дело C-500/11: Решение на Съда (втори състав) от 19 декември 2013 г. (преюдициално запитване от High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court) — Обединено кралство) — The Queen, Fruition Po Limited/Minister for Sustainable Farming and Food and Animal Health (Преюдициално запитване — Регламент (ЕО) № 2200/96 — Регламент (ЕО) № 1432/2003 — Земеделие — Обща организация на пазарите — Плодове и зеленчуци — Организации на производители — Условия за признаване от националните органи — Предоставяне на технически средства за съхраняване, опаковане и търгуване на продукцията — Задължение за организацията, в случай че делегира свои задачи на трети дружества, да упражнява контрол върху тях)

text:
               22.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/6

         Решение на Съда (втори състав) от 19 декември 2013 г. (преюдициално запитване от High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court) — Обединено кралство) — The Queen, Fruition Po Limited/Minister for Sustainable Farming and Food and Animal Health
   (Дело C-500/11) (1)

   (Преюдициално запитване - Регламент (ЕО) № 2200/96 - Регламент (ЕО) № 1432/2003 - Земеделие - Обща организация на пазарите - Плодове и зеленчуци - Организации на производители - Условия за признаване от националните органи - Предоставяне на технически средства за съхраняване, опаковане и търгуване на продукцията - Задължение за организацията, в случай че делегира свои задачи на трети дружества, да упражнява контрол върху тях)
   2014/C 52/08
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court)

      Страни в главното производство

      Ищец: The Queen, Fruition Po Limited

      Ответник: Minister for Sustainable Farming and Food and Animal Health

      Предмет

   Преюдициално запитване — High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court) — Тълкуване на член 11 от Регламент (ЕО) № 2200/96 на Съвета от 28 октомври 1996 година относно общата организация на пазара на плодове и зеленчуци (ОВ L 297, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 20, стр. 29) и на член 6, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1432/2003 на Комисията от 11 август 2003 година относно определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 2200/96 на Съвета по отношение на условията за признаване на организациите на производители и предварително признаване на групи производители (ОВ L 203, стр. 18; Специално издание на български език 2007 г., глава 3, том 48, стр. 193) — Условия за признаване от националните органи — Предоставяне на необходимите технически средства за съхранение, опаковане и търговия с продуктите — Задължение за организацията, ако възложи изпълнението на трети дружества, да упражнява контрол по отношение на тях.

      Диспозитив

   Член 11 от Регламент (ЕО) № 2200/96 на Съвета от 28 октомври 1996 година относно общата организация на пазара на плодове и зеленчуци, изменен с Регламент (ЕО) № 2699/2000 на Съвета от 4 декември 2000 година, трябва да се тълкува в смисъл, че за да отговаря на установените в тази разпоредба условия за признаване, организация на производители, която е поверила на трети страни извършването на дейностите, които са съществени за признаването ѝ съгласно същата разпоредба, е длъжна да сключи договорно споразумение, позволяващо ѝ да продължи да носи отговорност за осъществяването им и след като ги възложи на външни изпълнители, както и да контролира цялостното им управление, така че в крайна сметка да запази правото си на контрол и евентуално на своевременна намеса в осъществяването им през целия срок на действие на споразумението. Компетентната национална юрисдикция следва да провери за всеки конкретен случай и предвид всички релевантни за него обстоятелства, сред които са естеството и обхватът на възложените на външни изпълнители дейности, дали организацията на производители си е запазила такъв контрол.

      (1)  ОВ C 370, 17.12.2011 г.


title: Дело C-506/11 P: Определение на председателя на Съда от 8 май 2012 г. — ThyssenKrupp AG/Европейска комисия

text:
               6.10.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 303/21

         Определение на председателя на Съда от 8 май 2012 г. — ThyssenKrupp AG/Европейска комисия
   (Дело C-506/11 P) (1)

   2012/C 303/41
   Език на производството: немски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 347, 26.11.2011 г.


title: Дело C-392/15: Иск, предявен на 20 юли 2015 г. — Европейска комисия/Унгария

text:
               14.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 302/26

         Иск, предявен на 20 юли 2015 г. — Европейска комисия/Унгария
   (Дело C-392/15)
   (2015/C 302/34)
   Език на производството: унгарски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: H. Støvlbæk и Talabér-Ritz K.)

      Ответник: Унгария

      Искания на ищеца

               —

               да се обяви, че Унгария не е изпълнила задълженията си по член 49 ДФЕС, като е поставила упражняването на професията нотариус в зависимост от изискването за гражданство.

               —

               да се осъди Унгария да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Комисията счита, че гражданството като изискване за упражняване на професията нотариус е дискриминационно и представлява непропорционално ограничение на свободата на установяване. По този начин Унгария е нарушила задълженията си, произтичащи от член 49 ДФЕС.
   Комисията счита, че функциите, предоставени с унгарската правна уредба на нотариусите, не са свързани с упражняването на публичната власт, поради което с предвиденото в член 51 ДФЕС изключение не може да се обоснове гражданството да представлява изискване за достъп до професията нотариус.


title: Дело C-292/04: Решение на Съда (голям състав) от 6 март 2007 г. (искане за преюдициално заключение, направено от Finanzgericht Köln — Германия) — Wienand Meilicke, Heidi Christa Weyde, Marina Stöffler/Finanzamt Bonn-Innenstadt (Данък върху дохода — Данъчен кредит за дивиденти, изплатени от местни дружества — Членове 56 ЕО и 58 ЕО — Ограничаване на действието на решението във времето)

text:
               28.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 95/2

         Решение на Съда (голям състав) от 6 март 2007 г. (искане за преюдициално заключение, направено от Finanzgericht Köln — Германия) — Wienand Meilicke, Heidi Christa Weyde, Marina Stöffler/Finanzamt Bonn-Innenstadt
   (Дело C-292/04) (1)

   (Данък върху дохода - Данъчен кредит за дивиденти, изплатени от местни дружества - Членове 56 ЕО и 58 ЕО - Ограничаване на действието на решението във времето)
   (2007/C 95/03)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Finanzgericht Köln
   Страни в главното производство

      Ищци: Wienand Meilicke, Heidi Christa Weyde, Marina Stöffler

      Ответник: Finanzamt Bonn-Innenstadt
   Предмет
   Искане за преюдициално заключение — Finanzgericht Köln — Тълкуване на член 56 ЕО и член 58 ЕО — Режим на данък върху дохода, който предвижда „данъчен кредит “за дивиденти, разпределени от национални дружества с изключение на дивидентите, разпределени от дружества със седалище в друга държава-членка
   Диспозитив
   Членове 56 ЕО и 58 ЕО следва да се тълкуват в смисъл, че не допускат данъчна уредба, по силата на която, при разпределяне на дивиденти от капиталово дружество, акционер, който е местно данъчно задължено лице в държава-членка, може да се ползва от данъчен кредит, изчислен в зависимост от данъчната ставка за разпределената печалба по корпоративния данък, когато дружеството, което разпределя дивидентите, е установено в същата, но не и когато това дружество е установено в друга държава-членка.

      (1)  ОВ C 228, 11.09.2004 г.


title: Дело T-387/11: Решение на Общия съд от 27 февруари 2013 г. — Nitrogénművek Vegyipari/Комисия (Държавни помощи — Банков сектор — Заеми, гарантирани от Унгария и предоставени от банка за развитие — Решение, с което мерките за помощ се обявяват за частично несъвместими и се разпорежда възстановяването им — Критерий за частния инвеститор)

text:
               13.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 108/23

         Решение на Общия съд от 27 февруари 2013 г. — Nitrogénművek Vegyipari/Комисия
   (Дело T-387/11) (1)

   (Държавни помощи - Банков сектор - Заеми, гарантирани от Унгария и предоставени от банка за развитие - Решение, с което мерките за помощ се обявяват за частично несъвместими и се разпорежда възстановяването им - Критерий за частния инвеститор)
   2013/C 108/61
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Nitrogénművek Vegyipari Zrt. (Петфюрдьо, Унгария) (представители: адв. Z. Tamás и адв. M. Le Berre)

      Ответник: Европейска комисия (представители: T. Maxian Rusche, P. Němečková и C. Urraca Caviedes)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение 2011/269/ЕС на Комисията от 27 октомври 2010 година относно държавна помощ C 14/09 (ex NN 17/09), предоставена от Унгария на Péti Nitrogénművek Zrt. (ОВ L 118, 2011 г., стр. 9)

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Nitrogénművek Vegyipari Zrt. да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 282, 24.9.2011 г.


title: Дело C-337/16 P: Жалба, подадена на 16 юни 2016 г. от Португалската република срещу определението, постановено от Общия съд (осми състав) на 19 април 2016 г. по дело T-550/15, Португалия/Комисия

text:
               5.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 326/11

         Жалба, подадена на 16 юни 2016 г. от Португалската република срещу определението, постановено от Общия съд (осми състав) на 19 април 2016 г. по дело T-550/15, Португалия/Комисия
   (Дело C-337/16 P)
   (2016/C 326/21)
   Език на производството: португалски

      Страни

      Жалбоподател: Португалска република (представители: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo, P. Estêvão и J. Saraiva de Almeida)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени обжалваното определение, доколкото с него Общият съд е уважил повдигнатото от Комисията възражение за недопустимост.

               —

               Да се приеме, че жалбата срещу обжалваното решение е надлежно подадена в срока, предвиден в член 263 ДФЕС.

               —

               Да се осъди Европейската комисия да заплати всички съдебни разноски.

      Основания и основни доводи

   Португалската република счита, че решението е невалидно на следните основания:

      A — Първо основание — Изчисляване на срока за обжалване на решението от 20 юли 2015 г.

      Първи довод

   Нарушение на член 263 ДФЕС

      Втори довод

   Изчисляване на срока за обжалване на обжалваното решение, считано от съобщаването на окончателното решение на 20 юли 2015 г.

      Б — Второ основание — Изчисляване на срока за обжалване, считано от публикуването на обжалваното решение в Официален вестник

      Първи довод

   Текстът на член 263, параграф 6 ДФЕС.

      Втори довод

   Наличие на утвърдена практика за публикуване на решения от този вид и идентични правни прецеденти.

      В — Трето основание — Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото поради това, че не е предпочел тълкуването, изключващо погасяването на срока.


title: Дело F-73/07: Иск, предявен на 27 юли 2007 г. — Doktor/Съвет

text:
               6.10.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 235/29

         Иск, предявен на 27 юли 2007 г. — Doktor/Съвет
   (Дело F-73/07)
   (2007/C 235/54)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Frantisek Doktor (Братислава, Словакия) [представители: S. Rodrigues, R. Albelice и Ch. Bernard-Glanz, avocats]

      Ответник: Съвет на Европейския съюз
   Искания на ищеца

               —

               да бъде отменено решението, прието на 24 октомври 2006 г. от органа по назначаването (ОН) на Съвета, за уволнение на ищеца след изтичане на срока за изпитване, едновременно с решението прието на 16 май 2007 г. от ОН, с което се отхвърля жалбата подадена от ищеца,

               —

               да бъдат дадени указания на ОН за последиците свързани с отмяната на оспорваните решения и по-специално, за възможността за определяне на нов срок за изпитване в друга служба или за продължаване на срока за изпитване с преместване на друга длъжност, без отговорности на началник-отдел, в края на който да бъде направена нова оценка на квалификацията на ищеца,

               —

               да бъде осъдена ответната страна да поправи претърпените вреди, както от професионална и финансова гледна точка (като се вземат предвид заплащането и предимствата свързани с него, които ищецът би трябвало да получи от 1 ноември 2006 г. до датата на неговото възстановяване на работа в резултат на отмяната на оспореното решение), така и от морална (като се изхожда ориентировъчно от сума в размер 50 000 EUR),

               —

               да бъде осъден ответникът да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи
   В подкрепа на иска си ищецът сочи четири правни основания, първото от които се състои в нарушаване на член 34 от Правилника за длъжностните лица на Европейските общности, на задължението за полагане на грижа за служителите и на принципа на доброто управление. По-конкретно, неговият срок за изпитване протекъл при ненормални и противоречащи на няколко вътрешни процедурни правила условия.
   Второто правно основание се състои в нарушаването на задължението за излагане на мотиви, тъй като решението за уволнение не съдържа обяснения и сочи противоречиви и по-малко благосклонни оценки от тези съдържащи се в първата оценка през срока за изпитване.
   В третото си правно основание, ищецът поддържа, че решението за уволнение е несъразмерно и опорочено от очевидна грешка в преценката, доколкото, от една страна, то не отчита резултатите от някои тестове за оценка на личността и от друга страна, отрицателната оценка като началник-отдел, дори да се приеме че е основателна, би трябвало да доведе само до прехвърляне на длъжност без такива отговорности.
   В четвъртото си правно основание, ищецът се позовава на нарушаване на правото на защита и на принципа за равното третиране, тъй като решението за уволнение е взето въз основа на оценки приети без той да бъде изслушан предварително и последната от тях е окончателно оформена в нарушение на приложимите процедурни правила.


title: Дело T-217/17: Жалба, подадена на 3 април 2017 г. — FVE Holýšov I и др./Комисия

text:
               26.6.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 202/20

         Жалба, подадена на 3 април 2017 г. — FVE Holýšov I и др./Комисия
   (Дело T-217/17)
   (2017/C 202/35)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: FVE Holýšov I s. r. o. (Прага, Чешка република) и 27 други жалбоподатели (представители: A. Reuter, H. Wendt, C. Bürger, T. Christner, W. Schumacher, A. Compes и T. Herbold, lawyers)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени постановеното от ответника Решение С(2016) 7827 окончателен от 28 ноември 2016 г., държавна помощ SA.40171 (2015/NN) (1), относно насърчаването на производството на електрическа енергия от възобновяеми енергийни източници в Чешката република, и

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага седем основания.

               1.

               С първото основание се твърди, че с писмото си от юли 2004 г. до съответните сдружения на промишлеността ответникът вече е приел, че прилаганата от Чешката република схема за насърчаване на производството на енергия от възобновяеми енергийни източници не съставлява държавна помощ, като ответникът е правно обвързан от това решение, което не е отменено и не може да бъде отменено.

               2.

               Второто основание е изведено от нарушение на обоснованите правни очаквания на жалбоподателите и от нарушение на принципа на правно сигурност.

               3.

               С третото основание се твърди, че разглежданата чешка схема за насърчаване не представлява държавна помощ.

               4.

               Четвъртото основание е изведено от обстоятелството, че с оспорваното решение Чешката република е принуждавана да въведе надвишаващ установените изисквания контролен механизъм, с който се нарушават обоснованите правни очаквания на жалбоподателя и надеждността на схемата.

               5.

               С петото основание се твърди, че оспорваното решение се основава на фактически грешки, тъй като в него се приема, че за мрежовите оператори е установено задължение да възложат разходите за енергията от възобновяеми енергийни източници в тежест на потребителите на енергия. Подобно задължение не било установено в чешкото право.

               6.

               С шестото основание се твърди, че с оспорваното решение се нарушава член 5, параграф 1 от Договора за ЕС (ограничение на правомощията вследствие на принципа на предоставената компетентност).

               7.

               Със седмото основание се твърди, че оспорваното решение се основава на явна грешка в преценката.

      (1)  ОВ C 69, 2017 г., стр. 2.


title: Дело C-271/12: Преюдициално запитване, отправено от Cour d'appel de Mons (Белгия) на 1 юни 2012 г. — Petroma Transports SA, Martens Energie SA, Martens Immo SA, Martens SA, Fabian Martens, Geoffroy Martens, Thibault Martens/État belge

text:
               11.8.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 243/8

         Преюдициално запитване, отправено от Cour d'appel de Mons (Белгия) на 1 юни 2012 г. — Petroma Transports SA, Martens Energie SA, Martens Immo SA, Martens SA, Fabian Martens, Geoffroy Martens, Thibault Martens/État belge
   (Дело C-271/12)
   2012/C 243/15
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour d'appel de Mons

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Petroma Transports SA, Martens Energie SA, Martens Immo SA, Martens SA, Fabian Martens, Geoffroy Martens, Thibault Martens

      Ответник: État belge

      Преюдициални въпроси

               1.

               Има ли право държава членка да откаже приспадането от данъчнозадължени лица, които са получатели на услуги и притежават фактури, които са непълни, но са допълнени с представянето на информация, целяща да докаже наличието, естеството и стойността на фактурираните сделки (договори, възстановяване на цифрови данни въз основа на декларации пред Office national de la sécurité sociale, информация относно функционирането на замесената група…)?

               2.

               Държава членка, която отказва приспадането от данъчнозадължени лица, получатели на услуги, въз основа на неточност на фактурите, не трябва ли да констатира, че тогава фактурите биха били прекалено неточни и за да позволят данъкът върху добавената стойност (ДДС) да стане изискуем? Следователно, не е ли длъжна държавата членка да предостави на дружествата — доставчици на така оспорените услуги, възстановяването на ДДС, който ѝ е бил платен, за да гарантира принципа на неутралитет на ДДС?


title: Дело F-66/12: Жалба, подадена на 27 юни 2012 г. — ZZ/Комисия

text:
               25.8.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 258/28

         Жалба, подадена на 27 юни 2012 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-66/12)
   2012/C 258/51
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представители: L. Levi и A. Blot, avocats)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на решението на ответника, с което се определя сумата на подлежащите на прехвърляне средства за пенсионно осигуряване, натрупани преди постъпването на служба, и се изчислява броят на признатите години осигурителен стаж за целите на прехвърлянето на пенсионните права към пенсионноосигурителната схема на институциите на Европейския съюз.

      Искания на жалбоподателя

               —

               Като главно искане,

                           —

                           да се отмени решението на ответника от 30 ноември 2011 г., с което се определя сумата на подлежащите на прехвърляне средства за пенсионно осигуряване, натрупани от жалбоподателя като служител на НАТО, и се изчислява броят на признатите години осигурителен стаж за целите на прехвърлянето на пенсионните му права към пенсионноосигурителната схема на институциите на Европейския съюз,

                           —

                           доколкото е необходимо, да се отмени решението от 28 март 2012 г., с което изрично се отхвърля жалбата, подадена от жалбоподателя по административен ред на 23 януари 2012 г.,

               —

               и във всички случаи,

                           —

                           да се установи, че жалбоподателят е претърпял неимуществени вреди, и ответникът да бъде осъден да заплати обезщетение с неокончателен размер от 20 000 EUR,

                           —

                           Комисията да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-734/14: Жалба, подадена на 24 октомври 2014 г. — VTB Bank/Съвет

text:
               19.1.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 16/43

      Жалба, подадена на 24 октомври 2014 г. — VTB Bank/Съвет
      (Дело T-734/14)
      (2015/C 016/67)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: VTB Bank OAO (Санкт Петербург, Русия) (представители: M. Lester, Barrister, C. Claypoole, Solicitor и J. Ruiz Calzado, lawyer)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз

         Искания на жалбоподателя

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да отмени на основание член 263 ДФЕС Решение 2014/512/ОВППС на Съвета от 31 юли 2014 година (1), Регламент на Съвета (ЕС) № 833/2014 от 31 юли 2014 година (2), Решение 2014/659/ОВППС на Съвета от 8 септември 2014 година (3) и Регламент (ЕС) № 960/2014 на Съвета от 8 септември 2014 година (4) в частта, в която тези актове се отнасят до жалбоподателя,

                  —

                  да обяви на основание член 277 ДФЕС член 1 от Решение 2014/512/ОВППС на Съвета, член 5 от Регламент № 833/2014, член 1 от Решение 2014/659/ОВППС на Съвета и член 1, параграф 5 от Регламент № 960/2014 за неправомерни/неприложими.

         Правни основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага шест основания.

                  1.

                  Първото основание е изведено от твърдението, че Съветът не е мотивирал надлежно или достатъчно включването на жалбоподателя в списъците по Решение 2014/512/ОВППС на Съвета, Регламент на Съвета (ЕС) № 833/2014, Решение 2014/659/ОВППС на Съвета и Регламент (ЕС) № 960/2014 на Съвета (наричани по-нататък „обжалваните актове“). Съветът е длъжен да изложи конкретно съображенията, поради които включва дадено образувание като адресат на предвидените в обжалваните актове ограничителни мерки. Съветът не е посочил каквито и да било съображения за решението си за прилагане на обжалваните актове по отношение на жалбоподателя или, при условията на евентуалност, не е мотивирал достатъчно/надлежно включването на жалбоподателя и дори не го е уведомил за него, като е нарушил задълженията си в това отношение.

                  2.

                  Второто основание е изведено от твърдението, че Съветът е допуснал явна грешка в преценката като е приел, че жалбоподателят отговаря на критериите за включване в списъците по обжалваните актове. Той не се управлява от държавата и не изпълнява „изрично […] възложени задачи по насърчаване на конкурентоспособността на руската икономика, нейното диверсифициране и поощряване на инвестициите“.

                  3.

                  Третото основание е изведено от твърдението, че Съветът е нарушил правото на защита и на ефективна съдебна защита на жалбоподателя. Като не е уведомил жалбоподателя за включването му в обжалваните актове, не изложил съображенията си за това включване, не представил никакви доказателства в негова подкрепа или не му дал възможност да изрази становището си, Съветът нарушил правото на жалбоподателя на защита и на ефективна съдебна защита от този Съд.

                  4.

                  Четвъртото основание е изведено от твърдението, че Съветът е нарушил необосновано и несъразмерно основни права на жалбоподателя, сред които правото му на защита на собствеността, стопанската инициатива и доброто име. По-специално включването на жалбоподателя в спорните мерки представлява неоснователно и несъразмерно ограничение на правото му мирно да се ползва от своята собственост, установено в член 17 от Хартата на основните права и в член 1 от Конвенцията за защита на правата на човека и основните свободи, както и правото му на добро име.

                  5.

                  С оглед обявяването на неправомерност, първо основание, изведено от твърдението, че член 1 от Решение 2014/512/ОВППС на Съвета, член 5 от Регламент 833/2014, член 1 от Решение 2014/659/ОВППС на Съвета и член 1, параграф 5 от Регламент 960/2014 са неправомерни, тъй като не са необходими или съразмерни с целите, които спорните мерки очевидно са предвидени да преследват, а именно да се окаже натиск върху правителството на Русия, за да промени политиката си по отношение на Украйна.

                  6.

                  С оглед обявяването на неправомерност, второ основание, изведено от твърдението, че спорните мерки нарушават международноправните задължения на Европейския съюз по член II, параграф 1, член XVI и член XVII от ГАТТ, както и по някои разпоредби от Споразумението за партньорство и сътрудничество между Европейските общности и техните държави членки, от една страна, и Руската федерация, от друга страна. Освен това спорните мерки водят до нарушение от държавите членки на техни задължения по договори за приятелство, търговия и корабоплаване и по други подобни договори.

         (1)  ОВ L 229, стр. 13.

         (2)  ОВ L 229, стр. 1.

         (3)  ОВ L 271, стр. 54.

         (4)  ОВ L 271, стр. 3.


title: Дело T-407/07: Жалба, предявена на 8 ноември 2007 г. — CMB и Christof/Комисия и ЕАВ

text:
               12.1.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 8/22

         Жалба, предявена на 8 ноември 2007 г. — CMB и Christof/Комисия и ЕАВ
   (Дело T-407/07)
   (2008/C 8/39)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподатели: CMB Maschinenbau & Handels GmbH (Gratkorn, Австрия) и J. Christof GmbH (Грац, Австрия) (представители: A. Petsche, N. Niejahr и Q. Azau, lawyers, и F. Young, Solicitor)

      Ответници: Комисия на Европейските общности и Европейска агенция за възстановяване
   Искания на жалбоподателите

               —

               да се отмени решението,

               —

               да се осъди ЕАВ да представи определени документи,

               —

               да се осъди ЕАВ да заплати обезщетение за вредите, претърпени от жалбоподателите, в размер на 26 862,17 EUR и 3 197 968,80 EUR за разноски и пропуснати ползи, както и компенсаторна лихва, считано от датата на настъпване на вредата,

               —

               да се осъди ЕАВ да заплати лихва върху обезщетението, считано от датата на постановяване на съдебното решение,

               —

               да се осъдят ЕАВ и Комисията на Европейските общности да заплатят направените от тях съдебни разноски, както и тези, направени от жалбоподателите във връзка с настоящото производство.

         Правни основания и основни доводи
   Жалбоподателите оспорват решението на Европейската агенция за възстановяване от 29 август 2007 г., с което се потвърждава отхвърлянето на тяхната оферта и възлагането на поръчката на друг оферент във връзка с обявление за обществена поръчка № EuropeAid/124192/D/SUP/YU (ОВ 2006/S 233-248823) за снабдяване, доставка, инсталиране, сервизно обслужване и обучение за използване на оборудване за обработка и транспортиране на медицински отпадъци в Република Сърбия (с изключение на Косово). Жалбоподателите претендират също така обезщетение за вредите, които се твърди, че са причинени от решението.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите изтъкват, че възложителят е нарушил критериите за възлагане на поръчката, тъй като офертата на избрания оферент не отговаряла на техническите спецификации.
   Освен това, жалбоподателите твърдят, че възложителят е нарушил приложимата процедура за възлагане на обществена поръчка, че не е изложил мотиви и че е нарушил принципа за добро управление.


title: Дело C-44/16 P: Жалба, подадена на 25 януари 2016 г. от Dyson Ltd срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 11 ноември 2015 г. по дело T-544/13, Dyson Ltd/Европейска комисия

text:
               25.4.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 145/18

         Жалба, подадена на 25 януари 2016 г. от Dyson Ltd срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 11 ноември 2015 г. по дело T-544/13, Dyson Ltd/Европейска комисия
   (Дело C-44/16 P)
   (2016/C 145/23)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Dyson Ltd (представители: E. Batchelor, M. Healy, solicitors, F. Carlin, barrister, A. Patsa, advocate)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Съда:

               —

               да отмени обжалваното съдебно решение изцяло,

               —

               да отмени обжалвания регламент (1) изцяло и

               —

               да постанови Комисията да заплати собствените си разноски, както и тези на Dyson, направени във връзка с настоящото производство и производството пред Общия съд.

      Основания и основни доводи

   Dyson излага, че Общият съд е допуснал грешки в правото:

               i.

               Първо, Общият съд е преквалифицирал неправилно повдигнатото от Dyson основание за обжалване като явна грешка в преценката, вместо като липса на компетентност на Комисията по член 10, параграф 1 oт Директива 2010/30/EС (2);

               ii.

               Второ, Общият съд е приложил неправилно тълкуване на обхвата на делегираната компетентност на Комисията по член 10, параграф 1 oт Директива 2010/30/EС;

               iii.

               Трето, Общият съд е нарушил правото на защита на Dyson, тъй като последният не е имал възможност да изрази становището си по някои факти;

               iv.

               Четвърто, Общият съд е изопачил и/или пренебрегнал относими доказателства;

               v.

               Пето, Общият съд е нарушил член 36 oт Статута на Съда, тъй като не е изложил мотивите, поради които: (i) е приел, че приложимият правен критерий е явната грешка в преценката; (ii) е заключил, че данните на Dyson са били „изключително спекулативни“; (iii) се е позовал на неуточнена част от неопределена „оценка на въздействието“; и (iv) е пренебрегнал представените от Dyson доказателства относно възпроизводимостта на резултатите; и

               vi.

               Шесто, Общият съд е приложил неправилно правния критерий за равно третиране.

         В съответствие с това Dyson иска от Съда да отмени обжалваното съдебно решение и да уважи исканията му, направени пред Общия съд, като отмени Делегиран регламент (ЕС) № 665/2013 на Комисията („обжалвания регламент“), тъй като разполага с достатъчно данни, за да се произнесе по същество по повдигнатите в производството пред първата инстанция въпроси.

      (1)  Делегиран регламент (ЕС) № 665/2013 на Комисията от 3 май 2013 година за допълване на Директива 2010/30/ЕС на Европейския парламент и на Съвета по отношение на енергийното етикетиране на прахосмукачки (ОВ L 192, стр. 1).

      (2)  Директива 2010/30/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 19 май 2010 година относно посочването на консумацията на енергия и на други ресурси от продукти, свързани с енергопотреблението, върху етикети и в стандартна информация за продуктите (ОВ L 153, стр. 1).


title: Дело T-88/10: Жалба, подадена на 15 февруари 2010 г. — Inter IKEA Systems/СХВП — Meteor Controls (GLÄNSA)

text:
               1.5.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/59

         Жалба, подадена на 15 февруари 2010 г. — Inter IKEA Systems/СХВП — Meteor Controls (GLÄNSA)
   (Дело T-88/10)
   2010/C 113/91
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Inter IKEA Systems B.V. (Delft, Нидерландия) (представител: J. Gulliksson, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Meteor Controls International Limited (Cookstown, Ирландия)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 1 декември 2009 г. по преписка R 529/2009-2 и

               —

               да се осъди ответникът да заплати разноските, направени в настоящото производство и в производството пред апелативния състав.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: Словна марка „GLÄNSA“ за стоки от клас 11

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Регистрация на словна марка на Общността „GLANZ“ за стоки от класове 6, 9 и 11

      Решение на отдела по споровете: Отхвърля заявената марка в нейната цялост

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 на Съвета доколкото апелативният състав не е направил цялостна правилна преценка и сравнение на разглежданите марки, поради което погрешно е приел, че те са сходни и че вследствие на това съществува вероятност от объркване между тях.


title: Дело T-573/12: Жалба, подадена на 28 декември 2012 г. — Matrix Energetics International/СХВП (MATRIX ENERGETICS)

text:
               2.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/24

         Жалба, подадена на 28 декември 2012 г. — Matrix Energetics International/СХВП (MATRIX ENERGETICS)
   (Дело T-573/12)
   2013/C 63/49
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Matrix Energetics International, Inc. (Lynnwood, Съединени щати) (представители: R. Böhm, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 25 октомври 2012 г. по преписка R 56/2012-4,

               —

               да осъди Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „MATRIX ENERGETICS“ за услуги в клас 41 — заявка за регистрация № W 995 247.

      Решение на проверителя: отказва защитата на международна регистрация, посочваща Европейския съюз.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент на Съвета № 207/2009.


title: Дело T-98/16: Жалба, подадена на 4 март 2016 г. — Италия/Комисия

text:
               25.4.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 145/34

         Жалба, подадена на 4 март 2016 г. — Италия/Комисия
   (Дело T-98/16)
   (2016/C 145/42)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Италианска република (представители: G. Palmieri, S. Fiorentino и P. Gentili, avvocati dello Stato)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение C (2015) 9526 окончателен на Европейската комисията от 23 декември 2015 година, нотифицирано на същата дата, относно държавна помощ SA.39451 (2015/C) (ex 2015/NN), предоставена от Италия на BANCA TERCAS (Cassa di risparmio della provincia di Teramo S.p.A.);

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   С обжалваното решение Комисията приема, че представлява несъвместима с вътрешния пазара държавна помощ, нарушаваща член 108, параграф 3 ДФЕС, общата сума от 295,14 милиона евро, предоставена на Banca Tercas от Fondo interbancario di tutela dei depositi. Този размер е следствие от три отделни мерки: безвъзмездни средства от 265 милиона евро (мярка 1), гаранция от 35 милиона евро (заедно с помощ от 0,14 милиона евро), предоставена за покриване на експозиции към кредитен риск на Banca Tercas спрямо италианска предприемаческа група (мярка 2), и накрая допълнителни безвъзмездни средства от 30 милиона евро за покриване на свързани с тази операция данъчни задължения (мярка 3).
   Жалбоподателят изтъква четири основания в подкрепа на своята жалба.

               1.

               Първото основание е изведено от нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС и от погрешното възприемане на обстоятелството, че средствата, които са предмет на спорните мерки, имат публично естество.

                           —

                           Във връзка с това се твърди, че решението неправилно квалифицира използваните от Fondo interbancario di tutela dei depositi средства като публични средства, без да вземе предвид в частност възприетите от Съда принципи в решения от 15 юли 2004 г., C-354/02, Pearle и др., и от 30 май 2013 г., C-677/11, Doux Èlevage.

               2.

               Второто основание е изведено от нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС и от неправилното възприемане на обстоятелството, че за спорните мерки вина има държавата.

                           —

                           Във връзка с това се твърди, че решението неправилно приема, че държавата има вина за спорните мерки, без да вземе под внимание обстоятелството, че те са следствие от самостоятелното решение на частноправен субект, какъвто е Fondo interbancario di tutela dei depositi, при което никой публичен орган не е упражнил каквото и да е недължимо влияние или натиск за приемането на подобно решение.

               3.

               Третото основание е изведено от нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС и от неправилното възприемане на обстоятелството, че е било предоставено избирателно предимство. Неправилно бил приложен критерият на инвеститор в условията на пазарна икономика.

                           —

                           Във връзка с това се твърди, че решението е погрешно, тъй като не е отчело, че спорните мерки всъщност съответстват на т.нар. критерий на инвеститора в условията на пазарна икономика, доколкото за Fondo interbancario di tutela dei depositi те са били явно икономически по-изгодни в сравнение с алтернативния вариант на развитие, който би се проявил при ликвидацията на Banca Tercas.

               4.

               Четвъртото основание е изведено от нарушение на член 107, параграф 3, буква б) и от неправилната преценка на въпроса за съвместимостта с вътрешния пазар на твърдяната държавна помощ.

                           —

                           Във връзка с това накрая се твърди, че Комисията е допуснала грешка, приемайки спорните мерки за несъвместими с вътрешния пазар, дори те да биха могли да се квалифицират като държавна помощ.


title: Дело C-186/06: Решение на Съда (втори състав) от 18 декември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Директива 79/409/ЕИО — Опазване на дивите птици — Поливна зона на канала Segarra-Garrigues (Леида))

text:
               23.2.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 51/14

         Решение на Съда (втори състав) от 18 декември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания
   (Дело C-186/06) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 79/409/ЕИО - Опазване на дивите птици - Поливна зона на канала Segarra-Garrigues (Леида))
   (2008/C 51/23)
   Език на производството: испански
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: D. Recchia и A. Alcover San Pedro)

      Ответник: Кралство Испания (представител: F. Díez Moreno)
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Нарушаване на членове 2 и 3 и на член 4, параграфи 1 и 4 от Директива 79/409/ЕИО на Съвета от 2 април 1979 година относно опазването на дивите птици (ОВ L 103, стp. 1) — Проект за напояване на напоителната зона на канала Segarra-Garrigues (Леида)
   Диспозитив

               1)

               Като е дало разрешение за проекта за напояване на напоителната зона на канала Segarra-Garrigues в провинция Леида (Каталония), Кралство Испания не е изпълнило задължението си по член 4, параграф 4, първо изречение от Директива 79/409/ЕИО на Съвета от 2 април 1979 година относно опазването на дивите птици да вземе подходящи мерки за избягване на забранените увреждания в зоните, засегнати от този проект, които трябвало да бъдат класифицирани като специални защитени зони.

               2)

               Отхвърля иска в останалата му част.

               3)

               Всяка от страните понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 154, 1.7.2006 г.


title: Дело T-53/10: Решение на Общия съд от 18 октомври 2011 г. — Reisenthel/СХВП — Dynamic Promotion (Щайги и кошове) (Промишлен дизайн на Общността — Производство по обявяване на недействителност — Отхвърляне от отдела по отмяна на искането за обявяване на недействителност — Съобщаване по факс на решението на отдела по отмяна — Жалба пред апелативния състав — Писмено изложение на основанията за обжалването — Срок за представяне — Допустимост на жалбата — Член 57 от Регламент (ЕО) № 6/2002 — Поправяне на решение — Член 39 от Регламент (ЕО) № 2245/2002 — Общ правен принцип за оттегляне на незаконосъобразно решение)

text:
               26.11.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 347/29

         Решение на Общия съд от 18 октомври 2011 г. — Reisenthel/СХВП — Dynamic Promotion (Щайги и кошове)
   (Дело T-53/10) (1)

   (Промишлен дизайн на Общността - Производство по обявяване на недействителност - Отхвърляне от отдела по отмяна на искането за обявяване на недействителност - Съобщаване по факс на решението на отдела по отмяна - Жалба пред апелативния състав - Писмено изложение на основанията за обжалването - Срок за представяне - Допустимост на жалбата - Член 57 от Регламент (ЕО) № 6/2002 - Поправяне на решение - Член 39 от Регламент (ЕО) № 2245/2002 - Общ правен принцип за оттегляне на незаконосъобразно решение)
   2011/C 347/45
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Peter Reisenthel (Gilching, Германия) (представител: E.A. Busse, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: първоначално S. Schäffner, впоследствие R. Manea и G. Schneider)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Dynamic Promotion Co. Ltd (Банкок, Тайланд)

      Предмет

   Жалба, от една страна, срещу решението на трети апелативен състав на СХВП от 6 ноември 2009 г., поправено с решение от 10 декември 2009 г. (преписка R 621/2009-3), и от друга страна, срещу решението на трети апелативен състав на СХВП от 22 март 2010 г. (преписка R 621/2009-3) относно производство по обявяване на недействителност между г н Peter Reisenthel и Dynamic Promotion Co. Ltd.

      Диспозитив

               1.

               Отменя решението на трети апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 22 март 2010 г. (преписка R 621/2009-3) в частта, отнасяща се до искането на г-н Peter Reisenthel от 23 декември 2009 г. за поправка.

               2.

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3.

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 100, 17.4.2010 г.


title: Дело T-301/01: Решение на Първоинстанционния съд от 9 юли 2008 г. — Alitalia/Комисия (Държавни помощи — Рекапитализация на Alitalia от страна на италианските власти — Решение, с което помощта се обявява за съвместима с общия пазар — Решение, взето вследствие на решение на Първоинстанционния съд, с което се отменя предишно решение — Допустимост — Нарушение на 233 ЕО — Нарушение на членове 87 ЕО и 88 ЕО — Условия за разрешаване на помощта — Задължение за мотивиране)

text:
               15.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/39

         Решение на Първоинстанционния съд от 9 юли 2008 г. — Alitalia/Комисия
   (Дело T-301/01) (1)

   (Държавни помощи - Рекапитализация на Alitalia от страна на италианските власти - Решение, с което помощта се обявява за съвместима с общия пазар - Решение, взето вследствие на решение на Първоинстанционния съд, с което се отменя предишно решение - Допустимост - Нарушение на 233 ЕО - Нарушение на членове 87 ЕО и 88 ЕО - Условия за разрешаване на помощта - Задължение за мотивиране)
   (2008/C 209/65)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Жалбоподател: Alitalia — Linee aeree italiane SpA (Рим, Италия) (представители: M. Siragusa, G.M. Roberti, G. Scassellati Sforzolini, F. Moretti и F. Sciaudone, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: V. Di Bucci, подпомаган от A. Abate и G. Conte, avocats)
   Предмет
   Искане за отмяна на Решение 2001/723/ЕО на Комисията от 18 юли 2001 година относно рекапитализацията на компания Alitalia (ОВ L 271, стр. 28).
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Alitalia — Linee aeree italiane SpA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 44, 16.2.2002 г.


title: Дело C-405/09: Иск, предявен на 20 октомври 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Република Финландия

text:
               19.12.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 312/25

         Иск, предявен на 20 октомври 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Република Финландия
   (Дело C-405/09)
   2009/C 312/40
   Език на производството: фински

      Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: A. Caeiros и M. Huttunen)

      Ответник: Република Финландия

      Искания на ищеца

               —

               Да се установи, че Република Финландия е нарушила задълженията си по членове 2, 6 и 9-11 от Регламент (ЕИО, ЕВРАТОМ) № 1552/89 (1) и Регламент (ЕИО, ЕВРАТОМ) № 1150/2000 (2), както и по член 220 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 (3), поради това, че финландските власти са прилагали административна практика, според която собствените ресурси на Общността са установявани едва след като на длъжника е предоставян срок от поне 14 дни, в който той може да вземе отношение по въпроса. По този начин финландските власти не са спазвали определените за вписването на собствените ресурси срокове при последващо събиране на мита, вследствие на което се е забавяло плащането на съответните собствени ресурси на Общността;

               —

               Република Финландия да се осъди да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

               1.

               Комисията предявява иск срещу Република Финландия, свързан със спазването на членове 2, 6 и 9 11 от Регламент (ЕИО, ЕВРАТОМ) № 1552/89 и Регламент (ЕИО, ЕВРАТОМ) № 1150/2000 относно собствените ресурси на Общността, както и на член 220 от Митническия кодекс на общността (Регламент (ЕИО) № 2913/92). Искът се отнася до въпроса към кой момент последващо събраните от митническите власти мита се вписват по сметката на собствените ресурси на Общността, т.е. кога Общността получава на свое разположение събраните от държавата членка мита.

               2.

               Според Комисията при последващо събиране на дължимото мито Финландия нарушава регламентите относно собствените ресурси и Митническия кодекс на Общността, тъй като преди издаването на окончателно известие за последващо събиране финландските власти предоставят на длъжника срок за вземане на становище от минимум 14 дни. Поради тази процедура по изслушване се забавя вписването по сметката на собствените ресурси на Общността.

      (1)  Регламент (ЕО, ЕВРАТОМ) № 1552/89 на Съвета от 29 май 1989 година за прилагане на Решение 88/376/ЕО, Евратом относно системата за собствени ресурси на Общностите (ОВ L 155, стр. 1).

      (2)  Регламент (ЕО, ЕВРАТОМ) № 1150/2000 на Съвета от 22 май 2000 година за прилагане на Решение 94/728/ЕО, Евратом относно системата за собствени ресурси на Общностите (ОВ L 130, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 2, стр. 184).

      (3)  Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 302, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 5, стр. 58).


title: Дело F-12/09: Жалба, подадена на 18 февруари 2009 г. — А/Комисия

text:
               16.5.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/45

         Жалба, подадена на 18 февруари 2009 г. — А/Комисия
   (Дело F-12/09)
   2009/C 113/94
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: A (Port-Vendres, Франция) (представители: В. Cambier, A. Paternostre, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности

      Предмет на производството

   От една страна, с искането се цели да се обяви, че Комисията носи отговорност за някои нарушения, за които се твърди че са извършени спрямо жалбоподателя, в рамките на процедурата на основание член 73 от Правилника за персонала, както и да се отменят множество решения, с които се отказва да се приложат спрямо жалбоподателя разпоредбите на член 73, параграф 2, буква б) от Правилника за персонала, да му се предостави поредица документи, които са част от неговото медицинско досие, и да му възстановят някои медицински разходи. От друга страна, с искането се цели поправяне на вредите, за които се твърди че са претърпени.

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се обяви, че Европейската комисия носи отговорност за нарушенията, които е извършила спрямо жалбоподателя в рамките на процедурата на основание на член 73 от Правилника за персонала и на общата правна уредба за осигуряване за рисковете „злополука“ и „професионално заболяване“ на длъжностните лица на Европейските общности,

               —

               да се отменят решенията на Европейската комисия от 8 април и от 13 ноември 2008 година, с които се отказва да се приложат спрямо жалбоподателя разпоредбите на член 73, параграф 2, буква б) от Правилника за персонала, да му се предостави поредица от документи, които са част от медицинското му досие, и да му се възстановят някои медицински разходи,

               —

               да се осъди Европейската комисия да заплати незабавно на жалбоподателя обезщетението по член 73, параграф 2, буква б) от Правилника за персонала, т.е 1 422 024 EUR, да му предостави исканите документи и да му възстанови всички вече направени от него медицински разходи, както и предстоящите такива, във връзка с професионалното заболяване, от което страда,

               —

               да се осъди Европейската комисия да заплати лихви за забава, изчислени съгласно основния лихвен процент на Европейската централна банка, увеличен с два пункта, върху размера на обезщетението, което трябва да се изплати на основание на член 73, параграф 2, буква б) от Правилник за персонала, считано от месец декември 2004 г. — дата, на която е трябвало да бъде признат професионалният характер на заболяването,

               —

               да се осъди Европейската комисия да заплати на жалбоподателя с оглед на правото му да иска пълно поправяне на претърпените вреди в допълнение на всички посочени по-горе суми, сумата от 1 949 689 EUR, която съответства на разликата между общия размер на претъпените вреди и този на еднократното обезщетение, дължимо на жалбоподателя на основание на член 73, параграф 2, буква б) от Правилника за персонала,

               —

               да се осъди Европейската комисия да заплати на жалбоподателя сумата от 25 000 EUR или всяка друга сума, която Първоинстанционният съд счита за подходяща с оглед на нематериалните вреди, претърпени поради многобройните нарушения и нередности, допуснати от службите на Европейската комисия при провеждане на медицинските процедури, които го засягат,

               —

               да се осъди Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-153/16: Жалба, подадена на 8 април 2016 г. — Acerga/Съвет

text:
               6.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 200/28

         Жалба, подадена на 8 април 2016 г. — Acerga/Съвет
   (Дело T-153/16)
   (2016/C 200/40)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Asociación de armadores de cerco de Galicia (Acerga) (Sada, Испания) (представител: B. Huarte Melgar, адвокат)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Регламент (ЕС) 2016/72 на Съвета от 22 януари 2016 г. за определяне за 2016 година на възможностите за риболов на определени рибни запаси и групи от рибни запаси и Регламент (ЕС) 2016/458 на Съвета от 30 март 2016 година за изменение на Регламент (ЕС) 2016/72 по отношение на някои възможности за риболов,

               —

               да се осъди Съветът на Европейския съюз да заплати съдебните разноски на жалбоподателя по настоящото производство.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания.

               1.

               Първото основание е нарушението на принципа на относителна стабилност.
               В това отношение се поддържа, че с прилагането винаги на едни и същи проценти за разпределяне на възможностите за риболов не са взети предвид районите в държавите членки, които са се присъединили към ЕИО след 1981 г., чието местно население е (или е било към тогавашния момент) зависимо в голяма степен от риболова. Следователно не е съобразена самата цел за относителната стабилност. Освен това, дори да се приеме този механизъм за фиксирано разпределяне, посочените проценти са изменени с течение на времето, така че не е спазен критерият за относителна стабилност.

               2.

               Второто основание е несъобразяването с целта за постигане на икономически и социални ползи и ползи за заетостта, предвидена в член 2, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1380/2013 относно общата политика в областта на рибарството, тъй като не са взети предвид районите в Испания, чието местно население е зависимо в голяма степен от риболова.

               3.

               Третото основание е неспазването на принципа на недопускане на дискриминация, тъй като вследствие на разглежданата правна уредба принципът на относителна стабилност се прилага по различен начин към идентични положения.

               4.

               Четвъртото основание е нарушението на принципа на солидарност, закрепен в член 3 ДФЕС.
               В това отношение се твърди, че както предвиденото в Регламент (ЕС) 2016/72 разпределение на националните риболовни квоти (основаващо се на относителната стабилност), така и допълнителните мерки за контрол върху риболовно усилие не се прилагат еднакво спрямо всички държави членки.

               5.

               Петото основание е нарушението на принципа на отворена пазарна икономика и свободна конкуренция, както и на общия принцип на Европейския съюз на свободно движение на капитали.
               В това отношение се поддържа, че в Регламент (ЕС) 2016/72 не се споменава възможността за размяна на риболовни квоти срещу права на риболов, прехвърлими между предприятия или организации на производители от държавите — членки на ЕС.


title: Съединени дела T-424/14 и T-425/14: Решение на Общия съд от 13 ноември 2015 г. — ClientEarth/Комисия (Достъп до документи — Регламент (ЕО) № 1049/2001 — Проект за доклад за оценка на въздействието, доклад за оценка на въздействието и становище на Комитета по оценка на въздействието — Отказ за предоставяне на достъп — Изключение, свързано с процеса на вземане на решение — Задължение за мотивиране — Задължение за конкретно и индивидуално разглеждане — По-висш обществен интерес)

text:
               11.1.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 7/24

         Решение на Общия съд от 13 ноември 2015 г. — ClientEarth/Комисия
   (Съединени дела T-424/14 и T-425/14) (1)

   ((Достъп до документи - Регламент (ЕО) № 1049/2001 - Проект за доклад за оценка на въздействието, доклад за оценка на въздействието и становище на Комитета по оценка на въздействието - Отказ за предоставяне на достъп - Изключение, свързано с процеса на вземане на решение - Задължение за мотивиране - Задължение за конкретно и индивидуално разглеждане - По-висш обществен интерес))
   (2016/C 007/33)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: ClientEarth (Лондон, Обединеното кралство) (представители: O. Brouwer, F. Heringa и J. Wolfhagen, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: F. Clotuche-Duvieusart и M. Konstantinidis)

      Предмет

   От една страна, искане за отмяна на решението на Комисията от 1 април 2014 г., с което се отказва достъп до доклад за оценка на въздействието във връзка с проект за задължителен инструмент, определящ стратегическата рамка на процедурите по проверка и надзор, основани на рисковете и отнасящи се до законодателството на Европейския съюз в областта на околната среда, както и до становище на Комитета по оценка на въздействието, и от друга страна, искане за отмяна на решението на Комисията от 3 април 2014 г., с което се отказва достъп до проект за доклад за оценка на въздействието във връзка с достъпа до правосъдие по въпроси на околната среда на равнище държави членки в областта на политиката по околна среда на Съюза, както и до становище на Комитета по оценка на въздействието.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбите.

               2)

               ClientEarth понася, наред с направените от него съдебни разноски, и съдебните разноски на Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 303, 8.9.2014 г.


title: Дело C-532/13: Преюдициално запитване, отправено от Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Унгария) на 9 октомври 2013 г. — Зоопарк София/Országos Környezetvédelmi, Természetvédelmi és Vízügyi Főfelügyelőség

text:
               18.1.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 15/5

         Преюдициално запитване, отправено от Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Унгария) на 9 октомври 2013 г. — Зоопарк София/Országos Környezetvédelmi, Természetvédelmi és Vízügyi Főfelügyelőség
   (Дело C-532/13)
   2014/C 15/06
   Език на производството: унгарски

      Запитваща юрисдикция

   Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Зоопарк София

      Ответник: Országos Környezetvédelmi, Természetvédelmi és Vízügyi Főfelügyelőség

      Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли разрешителните и сертификатите да се считат за недействителни на основание член 11, параграф 2, буква a) от Регламент (ЕО) № 338/97 (1) на Съвета само за екземплярите, до които реално се отнася основанието за недействителност, или и за останалите екземпляри, които също са посочени в разрешителното или сертификата?

               2.

               Трябва ли да се изземат и могат ли да се конфискуват на основание член 11, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕО) № 338/97 на Съвета всички екземпляри, посочени в разрешителните или сертификатите, приети за недействителни на основание буква a), или само тези, до които реално се отнася основанието за недействителност?

      (1)  Регламент (ЕО) № 338/97 на Съвета от 9 декември 1996 година относно защитата на видовете от дивата флора и фауна чрез регулиране на търговията с тях (ОВ L 61, 1997 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 3, стр. 239).


title: Дело C-504/11 P: Определение на председателя на Съда от 8 май 2012 г. — ThyssenKrupp Ascenseurs Luxembourg Sàrl/Европейска комисия

text:
               6.10.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 303/21

         Определение на председателя на Съда от 8 май 2012 г. — ThyssenKrupp Ascenseurs Luxembourg Sàrl/Европейска комисия
   (Дело C-504/11 P) (1)

   2012/C 303/39
   Език на производството: немски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 347, 26.11.2011 г.


title: Дело C-307/10: Решение на Съда (голям състав) от 19 юни 2012 г. (преюдициално запитване от The Person Appointed by the Lord Chancellor — Обединено кралство) — The Chartered Institute of Patent Attorneys/Registrar of Trade Marks (Марки — Сближаване на законодателствата на държавите членки — Директива 2008/95/ЕО — Посочване на стоките или услугите, за които се иска защита на марката — Изисквания за яснота и точност — Използване на заглавията на класовете от Ницската класификация за целите на регистрацията на марки — Допустимост — Обхват на предоставената с марката на защита)

text:
               18.8.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 250/2

         Решение на Съда (голям състав) от 19 юни 2012 г. (преюдициално запитване от The Person Appointed by the Lord Chancellor — Обединено кралство) — The Chartered Institute of Patent Attorneys/Registrar of Trade Marks
   (Дело C-307/10) (1)

   (Марки - Сближаване на законодателствата на държавите членки - Директива 2008/95/ЕО - Посочване на стоките или услугите, за които се иска защита на марката - Изисквания за яснота и точност - Използване на заглавията на класовете от Ницската класификация за целите на регистрацията на марки - Допустимост - Обхват на предоставената с марката на защита)
   2012/C 250/02
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   The Person Appointed by the Lord Chancellor

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: The Chartered Institute of Patent Attorneys

      Ответник: Registrar of Trade Marks

      Предмет

   Преюдициално запитване — The person Appointed by the Lord Chancellor — Тълкуване на Директива 2008/95/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 октомври 2008 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно марките (кодифицирана версия) (ОВ L 299, стр. 25) — Класификация на стоки или услуги за целите на регистрацията — Необходима степен на яснота и точност по отношение на идентификацията на стоките или услугите, обхванати от марката

      Диспозитив

   Директива 2008/95/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 октомври 2008 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно марките трябва да се тълкува в смисъл, че изисква заявителят на марка достатъчно ясно и точно да посочи стоките или услугите, за които се иска защита на марката, за да могат само въз основа на това компетентните органи и икономическите оператори да определят обхвата на предоставената с марката защита.
   Директива 2008/95 трябва да се тълкува в смисъл, че допуска използването на общи термини от заглавията на класовете от класификацията по член 1 от Ницската спогодба относно международната класификация на стоките и услугите за регистрация на марки, приета от дипломатическата конференция в Ница на 15 юни 1957 г., ревизирана последно в Женева на 13 май 1977 г. и изменена на 28 септември 1979 г., за посочване на стоките и услугите, за които се иска защита на марката, доколкото тези термини са достатъчно ясни и точни.
   Заявителят на национална марка, който използва всички общи термини от заглавието на даден клас от класификацията по член 1 от споменатата Ницската спогодба, за да посочи стоките или услугите, за които се иска защита на марката, трябва да уточни дали заявката му за регистрация се отнася до всички или само до някои от стоките или услугите, вписани в азбучния списък на този клас. В случай че заявката се отнася само до някои от посочените стоки или услуги, заявителят е длъжен да уточни кои от стоките или услугите от този клас има предвид.

      (1)  ОВ C 246, 11.9.2010 г.


title: Дело C-567/11: Преюдициално запитване, отправено от Tribunal Supremo (Испания) на 14 ноември 2011 г. — Gas Natural SDG, S.A./Endesa, S.A., Iberdrola, S.A., Hidroeléctrica del Cantábrico, S.A. и Administración del Estado

text:
               11.2.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 39/8

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunal Supremo (Испания) на 14 ноември 2011 г. — Gas Natural SDG, S.A./Endesa, S.A., Iberdrola, S.A., Hidroeléctrica del Cantábrico, S.A. и Administración del Estado
   (Дело C-567/11)
   2012/C 39/14
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Supremo

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Gas Natural SDG, S.A.

      Други страни: Endesa, S.A., Iberdrola, S.A., Hidroeléctrica del Cantábrico, S.A. и Administración del Estado

      Преюдициален въпрос

   Член 10 от Директива 2003/87/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета може ли да се тълкува в смисъл, че допуска прилагането на национални законодателни мерки като разглежданите в настоящия случай, чийто предмет и последици са намаляване на възнаграждението за дейността по производство на електроенергия със сума, равна на стойността на квотите за емисии на парникови газове, предоставени безвъзмездно през съответния период?

      (1)  ОВ L 275, стр. 32; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 10, стр. 78.


title: Дело T-195/14: Жалба, подадена на 19 март 2014 г.  — Compagnie des gaz de pétrole Primagaz/СХВП — Reeh (PRIMA KLIMA)

text:
               10.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 175/48

         Жалба, подадена на 19 март 2014 г. — Compagnie des gaz de pétrole Primagaz/СХВП — Reeh (PRIMA KLIMA)
   (Дело T-195/14)
   2014/C 175/66
   Език на жалбата: френски

      Страни

      Жалбоподател: Compagnie des gaz de pétrole Primagaz SA (Париж, Франция) (представител: D. Régnier, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Gerhard Reeh (Раднице, Чешка република)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решение от 7 януари 2014 г. по преписка R 2304/2012-1 на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Gerhard Reeh.

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка, която съдържа словните елементи „PRIMA KLIMA“ за стоки и услуги от класове 11 и 42.

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: фигуративна марка, която съдържа словния елемент „PRIMAGAZ“ и национални словни марки „PRIMALOTISSEMENT“, „PRIMACOMPTEUR“, „PRIMAVILLAGE“, „PRIMAFAMILLE“, „PRIMAPAC“, „PRIMAENERGY“, „PRIMA CHAUFFAGE“, „PRIMA CLIM“, „PRIMAGRILL“ и „PRIMAWATT“, за стоки от клас 11.

      Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-275/13: Преюдициално запитване, отправено от Tribunal Supremo (Испания) на 21 май 2013 г. — Elcogás, S.A./Administración del Estado и Iberdrola, S.A.

text:
               3.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 226/2

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunal Supremo (Испания) на 21 май 2013 г. — Elcogás, S.A./Administración del Estado и Iberdrola, S.A.
   (Дело C-275/13)
   (2013/C 226/04)
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Supremo

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Elcogás, S.A.

      Ответници: Administración del Estado и Iberdrola, S.A.

      Преюдициални въпроси

   Допускат ли тълкуването на член 107, параграф 1 от Договора за функционирането на Европейския съюз, както и практиката на Съда на Европейския съюз по него (по-специално решенията, постановени по дело C-379/98 (1) и по дело C-206/06 (2)), да се считат за „помощ, предоставена от държава членка или чрез ресурси на държава членка“ годишните суми, предоставяни на дружеството Elcogás, в качеството на собственик на специално съоръжение за производството на електроенергия, съгласно предвиденото в одобрените за него от Министерски съвет извънредни планове за рентабилност, когато получаването на посочените суми се включва в общата категория „постоянни разходи на електрическата система“, които се плащат от всички потребители и се превеждат на предприятията от електроенергийния сектор посредством последващи изплащания, извършвани от Comisión Nacional de Energía съгласно предварително установени правни критерии, без да е налице дискреционно правомощие?

      (1)  Recueil, стр. I-2099.

      (2)  Сборник, стр. I-5497.


title: Дело C-602/10: Решение на Съда (четвърти състав) от 12 юли 2012 г. (преюдициално запитване от Judecătoria Călărași — Румъния) — SC Volksbank România SA/Autoritatea Națională pentru Protecția Consumatorilor — Comisariatul Județean pentru Protecția Consumatorilor Călărași (CJPC) (Защита на потребителите — Договор за потребителски кредит — Директива 2008/48/ЕО — Членове 22, 24 и 30 — Национална правна уредба за транспониране на тази директива — Приложимост по отношение на договори, които не са включени в приложното поле ratione materiae и ratione temporis на посочената директива — Задължения, които не са предвидени в същата директива — Ограничаване на банковите комисиони, които могат да бъдат събирани от кредитора — Членове 56 ДФЕС, 58 ДФЕС и 63 ДФЕС — Задължение за въвеждане в националното право на адекватни и ефективни процедури за извънсъдебно разрешаване на спорове)

text:
               22.9.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 287/6

         Решение на Съда (четвърти състав) от 12 юли 2012 г. (преюдициално запитване от Judecătoria Călărași — Румъния) — SC Volksbank România SA/Autoritatea Națională pentru Protecția Consumatorilor — Comisariatul Județean pentru Protecția Consumatorilor Călărași (CJPC)
   (Дело C-602/10) (1)

   (Защита на потребителите - Договор за потребителски кредит - Директива 2008/48/ЕО - Членове 22, 24 и 30 - Национална правна уредба за транспониране на тази директива - Приложимост по отношение на договори, които не са включени в приложното поле ratione materiae и ratione temporis на посочената директива - Задължения, които не са предвидени в същата директива - Ограничаване на банковите комисиони, които могат да бъдат събирани от кредитора - Членове 56 ДФЕС, 58 ДФЕС и 63 ДФЕС - Задължение за въвеждане в националното право на адекватни и ефективни процедури за извънсъдебно разрешаване на спорове)
   2012/C 287/09
   Език на производството: румънски

      Запитваща юрисдикция

   Judecătoria Călărași

      Страни в главното производство

      Ищец: SC Volksbank România SA

      Ответник: Autoritatea Națională pentru Protecția Consumatorilor — Comisariatul Județean pentru Protecția Consumatorilor Călărași (CJPC)

      Предмет

   Преюдициално запитване — Judecătoria Călărași — Тълкуване на член 22, параграф 1, член 24, параграф 1, член 30, параграф 1 от Директива 2008/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2008 година относно договорите за потребителски кредити и за отмяна на Директива 87/102/ЕИО на Съвета (ОВ L 133, стр. 66) — Тълкуване на член 56 ДФЕС, член 58 ДФЕС и член 63, параграф 1 ДФЕС — Прилагане rationae temporis на националното законодателство за транспониране — Неизпълнение на задължението за установяване на адекватни и ефективни процедури за извънсъдебно разрешаване на споровете — Прилагане rationae materiae на националното законодателство за транспониране — Допълнителни задължения в тежест на кредитните институции, които не са предвидени в Директивата

      Диспозитив

               1.

               Член 22, параграф 1 от Директива 2008/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2008 година относно договорите за потребителски кредити и за отмяна на Директива 87/102/ЕИО на Съвета трябва да се тълкува в смисъл, че допуска в приложното поле ratione materiae на национална мярка за транспониране на тази директива във вътрешното право да бъдат включени договори за кредит като разглежданите в главното производство, чийто предмет е отпускането на кредит, обезпечен с недвижим имот, независимо че по силата на член 2, параграф 2, буква а) от посочената директива такива договори изрично са изключени от нейното приложно поле ratione materiae.

               2.

               Член 30, параграф 1 от Директива 2008/48 трябва да се тълкува в смисъл, че допуска приложното поле ratione temporis на национална мярка за транспонирането на тази директива във вътрешното право да се определи по такъв начин, че тази мярка да се прилага и по отношение на договори за кредит като разглежданите в главното производство, които са изключени от приложното поле ratione materiae на тази директива и са били изпълнявани към момента на влизане в сила на споменатата национална мярка.

               3.

               Член 22, параграф 1 от Директива 2008/48 трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална мярка за транспониране на тази директива във вътрешното право, която налага непредвидени в посочената директива задължения за кредитните институции във връзка с видовете комисиони, които те могат да събират в рамките на договорите за потребителски кредит, попадащи в приложното поле на тази мярка.

               4.

               Нормите на договора относно свободното предоставяне на услуги трябва да се тълкуват с смисъл, че допускат разпоредба в националното право да забранява на кредитните институции събирането на някои банкови комисиони.

               5.

               Член 24, параграф 1 от Директива 2008/48 трябва да се тълкува в смисъл, че той допуска норма, която е част от национална мярка за транспонирането на тази директива, да дава възможност на потребителите при спорове относно потребителските кредити, без да са длъжни предварително да използват предвидените в националното право процедури за извънсъдебно разрешаване на такива спорове, да се обръщат направо към орган за защита на потребителите, който впоследствие може да налага санкции на кредитните институции за нарушаване на тази национална мярка.

      (1)  ОВ C 89, 19.3.2011 г.