title: Дело C-506/17: Иск, предявен на 18 август 2017 г. — Европейска комисия/Република Словения

text:
               23.10.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 357/6

         Иск, предявен на 18 август 2017 г. — Европейска комисия/Република Словения
   (Дело C-506/17)
   (2017/C 357/08)
   Език на производството: словенски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: E. Sanfrutos Cano, M. Žebre)

      Ответник: Република Словения

      Искания на ищеца

               —

               Да обяви, че Република Словения не е изпълнила задълженията си, произтичащи от член 14, буква б) от Директива 1999/31/ЕО, тъй като по отношение на следните депа: Dragonja, Dvori, Rakek — Pretržje, Bukovžlak — Cinkarna, Suhadole, Lokovica, Mislinjska Dobrava, Izola, Mozelj, Dolga Poljana, Dolga vas, Jelšane, Volče, Stara gora, Stara vas, Dogoše, Mala gora, Tuncovec — steklarna, Tuncovec — OKP и Bočna — Podhom не е приела необходимите мерки съгласно член 7, буква ж) и член 13 от посочената директива за възможно най-скорошното затваряне на сметищата, които съгласно разпоредбата на член 8 от Директивата не са получили разрешение за продължаване на дейността си,

               —

               да обяви, че Република Словения не е изпълнила задълженията си, произтичащи от член 14, буква в) от Директива 1999/31/ЕО, [тъй като] по отношение на депото Ostri Vrh не е приела необходимите мерки, състоящи се в разрешаване на необходимите строителни работи и в определянето на преходен период за пълното осъществяване на плана за обновяване и привеждане в съответствие с изискванията на Директива 1999/31/ЕО, с изключение на изискванията по точка 1 от Приложение I, в срок до осем години от датата, определена в член 18, параграф 1 от посочената директива,

               —

               да се осъди Република Словения да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

               1.

               Съгласно член 14 от Директива 1999/31/ЕО (наричана по-нататък: „Директива“), държавите членки е трябвало да приемат мерки, за да могат съществуващите депа, т.е. „разрешените депа или депата вече в експлоатация към момента на въвеждане на […] директива[та]“ а именно 16 юли 2001 г. (в случая на Словения 1 май 2004 г., датата на присъединяване към ЕС) да бъдат преценени с оглед на изискванията на Директивата и въз основа на тази оценка да бъдат закрити в максимално кратки срокове или да се гарантира съответствието им с изискванията на Директивата до изтичането на преходен период от осем години, който изтича на 16 юли 2009 г. този срок важи и за Словения, която в това отношение не се ползва с преходен период съгласно Договора за присъединяване.

               2.

               Предвид заявленията на Република Словения на досъдебната фаза и предвид решенията на словенските административни органи, произтичащи от отделните разпореждания в разрешенията за експлоатация на съоръженията в процедурата по закриване и последващо управление след закриването, Комисията основателно приема, че по отношение на седем депа (Mislinjska Dobrava, Volče, Izola, Dragonja, Dvori, Mozelj, Tuncovec — OKP), работите по закриване все още са на етап изпълнение, поради което Комисията прави извод, че по отношение на тези депа Република Словения все още не е изпълнила задълженията си, произтичащи от член 14, буква б) от Директивата.

               3.

               От анализа на наличната информация, както и предвид заявленията на Република Словения в досъдебната фаза и при липсата на доказателства в обратен смисъл, следва, че пет депа (Bočna — Podhom, Dogoše, Mala gora, Tuncovec — steklarna e Stara vas) — въпреки заявленията на Република Словения, според които в голяма степен закриването било завършено — все още не са получили окончателно решение относно закриването съгласно изискването на член 14, буква б) във връзка с член 13, буква б) от Директивата. Ето защо Комисията прави извод, че по отношение на споменатите пет депа Република Словения все още не е изпълнила задълженията си, произтичащи от член 14, буква б) от Директивата.

               4.

               От анализа на наличната информация, както и предвид заявленията на Република Словения в досъдебната фаза и при липсата на доказателства в обратен смисъл, следва, че осем депа (Dolga vas, Jelšane, Stara gora, Rakek — Pretržje, Lokovica, Dolga Poljana, Bukovžlak-Cinkarna, Suhadole) все още не са получили окончателно решение относно закриването съгласно изискването на член 14, буква б) във връзка с член 13, буква б) от Директивата и освен това става ясно, че работите по закриването все още са в ход. Ето защо Комисията прави извод, че и по отношение на споменатите осем депа Република Словения все още не е изпълнила задълженията си, произтичащи от член 14, буква б) от Директивата.

               5.

               Република Словения не е представила доказателства относно обстоятелството, че по отношение на депото в Ostri Vrh, в срока за отговор на допълнителното мотивирано становище (или преди датата на предявяване на настоящия иск), е издадено екологично разрешително за продължаване на експлоатацията на горепосоченото съоръжение, с което посочената държава членка би изпълнила задължението си по член 14, буква в). Освен това Комисията установява, че от полученото впоследствие разрешение за експлоатация по време на процедурата по закриване и след нея следва, че работите по закриване все още са в ход и трябва да бъдат завършени до 30 май 2019 г. От това следва, че при никакви обстоятелства Република Словения не е изпълнила задълженията си, произтичащи от член 14 от Директивата.


title: Дело T-183/07: Иск, предявен на 28 май 2007 г. — Република Полша/Комисия

text:
               7.7.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 155/41

         Иск, предявен на 28 май 2007 г. — Република Полша/Комисия
   (Дело T-183/07)
   (2007/C 155/75)
   Език на производството: полски
   Страни

      Ищец: Република Полша (представител: E. E. Ośniecka — Tamecka, pełnomocnik rządu)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени на основание член 230 ЕО изцяло или частично Решението на Комисията К (2007) 1295 окончателен от 26 март 2007 година относно нотифицирания от Полша национален план за разпределение на разрешителните за емисии на парникови газове в съответствие с Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета,

               —

               да се постанови решение на полски в съответствие с член 35, параграф 2 от Процедурния правилник,

               —

               да се осъди Комисия на Европейските общности да заплати направените от Полша разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Ищецът иска отмяна на Решение на Комисията К (2007) 1295 окончателен от 26 март 2007 година относно нотифицирания от Полша националния план за разпределение на разрешителните за емисии на парникови газове в съответствие с Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (1), в което Комисията решава, че някои аспекти от полския национален план за разпределение на разрешителните за CO2 емисии за периода 2008-2012 и за който Комисията е уведомена на 30 юни 2006 г., са несъвместими с член 9, параграф 1 и 3, член 10 и член 13, параграф 2 и с критериите, установени в Приложение III от Директива 2003/87/ЕО. Въпросното решение установява средно годишно разпределение на разрешителните за емисии в Полша за периода 2008-2012 на приблизително 208,5 мил. тона еквивалент на въглероден двуоксид. По този начин предложената от Полша граница от 284,6 мил. тона емисии на въглероден двуоксид за периода 2008-2012 в националния й план за разпределение на разрешителните за емисии на парникови граници, за който тя е уведомила Комисията, е намален с 26,7 %.
   В подкрепа на иска си ищецът изтъква, че Комисията като е взела решението след изтичане на три месечния период за отхвърляне на нотифицирания от Полша националния план за разпределение или на някой аспект от него, е нарушила член 9, параграф 3 от Директива 2003/87/ЕО. Ищецът смята, че Комисията е нарушила съществени процедурни правила и е превишила правомощията си.
   Освен това според ищеца Комисията е нарушила член 9, параграф 1 и третия критерий от Приложение III на Директива 2003/87/ЕО, като при оценката на предоставения от Полша националния план за разпределение за периода 2008-2012 неправомерно не е преценила предоставените от Полша в националния й план за разпределение факти, и вместо това е заменила анализа на фактите с анализ на собствени факти, получени от непоследователно прилагане на модела за икономически анализ, избран от Комисията. Според ищеца Комисията е нарушила по този начин съществени процедурни правила.
   В допълнение, ищецът изтъква, че Комисията е нарушила съществени процедурни правила, като при приемането на въпросното решение не е взела в предвид международни решения, задължителни за Общността (по-специално Протокола от Киото) и по този начин е нарушила установените в Приложение III от Директива 2003/87/ЕО критерии, а именно 1, 2 и 12 от тях.
   Според ищеца Комисията е нарушила също така член 9, параграф 3 и член 13, параграф 2 от Директива 2003/87/ЕО, като неправилно е ограничила възможността за прехвърляне на разрешения за CO2 емисии от първия времеви период (2005-2007) към втория времеви период (2008-2012). Така, според ищеца Комисията е превишила правомощията си.
   Ищецът изтъква също така, че Комисията е нарушила съществени процедурни правила, като не е посочила на ищеца преди да вземе решението, основните причини, поради които е възнамерявала да го вземе. Поради тази причина за ищеца е било невъзможно да прецени дали оспорваното решение съответства на член 175, параграф 2, буква в) ЕО във връзка с член 7, параграф 1 ЕО.
   Най-накрая, ищецът изтъква, че като е взела решението без предварителни консултации с него и също така като не е взела в предвид специфичния енергиен баланс на Полша, Комисията може да засегне енергийната сигурност на ищеца и следователно е превишила правомощията си.

      (1)  Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установявана не схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО (ОВ L 275, 25.10.2003 г., стр. 32).


title: Дело T-214/08: Решение на Общия съд от 28 март 2012 г. — Rehbein/СХВП — Dias Martinho (OUTBURST) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността „OUTBURST“ — По-ранна национална словна марка „OUTBURST“ — Реално използване на по-ранната марка — Член 43, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 207/2009) — Представяне на доказателства за първи път пред апелативния състав — Член 74, параграф 2 от Регламент № 40/94 (понастоящем член 76, параграф 2 от Регламент № 207/2009) — Правило 22, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2868/95)

text:
               12.5.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/14

         Решение на Общия съд от 28 март 2012 г. — Rehbein/СХВП — Dias Martinho (OUTBURST)
   (Дело T-214/08) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „OUTBURST“ - По-ранна национална словна марка „OUTBURST“ - Реално използване на по-ранната марка - Член 43, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 207/2009) - Представяне на доказателства за първи път пред апелативния състав - Член 74, параграф 2 от Регламент № 40/94 (понастоящем член 76, параграф 2 от Регламент № 207/2009) - Правило 22, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2868/95)
   2012/C 138/23
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Paul Alfons Rehbein (GmbH & Co.) KG (Глинде, Германия) (представител: T. Lampel, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: D. Botis и P. Geroulakos)

      Други страни в производството пред апелативния състав на СХВП: Hervé Dias Martinho и Manuel Carlos Dias Martinho (Льо Плеси-Тревиз, Франция)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 13 март 2008 г. (преписка R 1261/2007-2), постановено в производство по възражение между Paul Alfons Rehbein (GmbH & Co.) KG, от една страна, и Hervé Dias Martinho и Manuel Carlos Dias Martinho, от друга

      Диспозитив

               1.

               Отменя решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 13 март 2008 г. (преписка R 1261/2007-2).

               2.

               Осъжда СХВП да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 197, 2.8.2008 г.


title: Дело T-685/16: Жалба, подадена на 22 септември 2016 г. — Jiménez Gasalla/EUIPO (B2B SOLUTIONS)

text:
               7.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 410/30

         Жалба, подадена на 22 септември 2016 г. — Jiménez Gasalla/EUIPO (B2B SOLUTIONS)
   (Дело T-685/16)
   (2016/C 410/43)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Carlos Javier Jiménez Gasalla (Мадрид, Испания) (представител: E. Estella Garbayo, abogado)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Данни за производството пред EUIPO

      Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „B2B SOLUTIONS“ — заявка за регистрация № 14 016 224

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 22 юли 2016 г. по преписка R 244/2016-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 22 юли 2016 г.,

               —

               да отмени решението от 9 декември 2015 г., което е EUIPO е постановила като първа инстанция и с което изцяло е отхвърлила искането за регистрация на съответната марка,

               —

               да измени предходните решения, като изцяло уважи направеното от жалбоподателя искане за регистрация на марка,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски, направени в настоящото производство, както и разноските, направени в производството по обжалване пред EUIPO.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) и параграф 2 от Регламент № 207/2009.


title: Дело F-76/13: Определение на Съда на публичната служба от 4 юни 2014 г.  — Fasano/Комисия

text:
               21.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 235/35

         Определение на Съда на публичната служба от 4 юни 2014 г. — Fasano/Комисия
   (Дело F-76/13) (1)

   2014/C 235/48
   Език на производството: френски
   Председателят на трети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 291, 5.10.2013 г., стр. 7.


title: Дело T-110/08: Жалба, подадена на 28 февруари 2008 г. — Freixenet/СХВП (Форма на бутилка в матово черно)

text:
               9.5.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 116/25

         Жалба, подадена на 28 февруари 2008 г. — Freixenet/СХВП (Форма на бутилка в матово черно)
   (Дело T-110/08)
   (2008/C 116/46)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Freixenet SA (Sant Sadurní d'Anoia, Испания) (представители: F. de Visscher, E. Cornu и D. Moreau, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
   Искания на жалбоподателя

               —

               като основно искане, да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар от 20 ноември 2007 г. и, като се извърши това, което този апелативен състав е трябвало да направи, да се вземе решение, че заявката за марка на Общността № 32 540 отговаря на условията, за да бъде публикувана съгласно член 40 от РМО,

               —

               при условията на евентуалност, да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар от 20 ноември 2007 г.,

               —

               във всички случаи да се осъди Службата за хармонизация във вътрешния пазар да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: Триизмерна марка под формата на бутилка в матово черно за стоки от клас 33 (заявка № 32 540).

      Решение на проверителя: Отхвърля заявката.

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата; решението е взето вследствие на решението на Първоинстанционния съд по дело Freixenet/СХВП (Форма на бутилка в матово черно), T-188/04.

      Изложени правни основания: Нарушения на член 7, параграфи 1 и 3 и на член 73 от Регламент № 40/94, както и на задължението за мотивиране, доколкото:

               —

               апелативният състав не е изслушал становището на жалбоподателя относно извършената от състава различна фактическа преценка,

               —

               апелативният състав не е уточнил върху какви доказателства основава решението си,

               —

               външният вид на разглежданата бутилка е оригинален и се отличава от обичайните съществуващи такива към 1 април 1996 г.,

               —

               във всеки случай разглежданата марка е придобила отличителен характер в Общността чрез използване.


title: Дело T-192/17: Жалба, подадена на 24 март 2017 г. — RZ/ЕИСК и Комитет на регионите

text:
               6.6.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 178/27

         Жалба, подадена на 24 март 2017 г. — RZ/ЕИСК и Комитет на регионите
   (Дело T-192/17)
   (2017/C 178/41)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: RZ (представител: M.-A. Lucas, avocat)

      Ответници: Европейски икономически и социален комитет, Комитет на регионите

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да предостави на жалбоподателя достъп до материалите в производството по дело [поверително] (1) относно уреждането на спора по взаимно съгласие и да му разреши да представи становище по този въпрос;

               —

               да отмени съвместното решение на Европейския икономически и социален комитет (ЕИСК) и на Комитета на регионите (КР) за преместване на [поверително] в дирекцията, отговаряща за писмените преводи, в резултат на постигнатото в този смисъл споразумение между 14 януари и 4 февруари 2016 г., тъй като в последното се предвижда едновременно посоченото преместване, както и че [въпросното лице] ще продължи да изпълнява функциите си [поверително];

               —

               да отмени решението за преместване на [поверително] в дирекцията, отговаряща за писмените преводи, при запазване в голяма степен на функциите му [поверително], прието на 11 май 2016 г. от КТ в резултат на посоченото споразумение;

               —

               да отмени решенията от 13 декември 2016 г. на Генералния секретар на КТ и от 19 декември 2016 г. на Генералния секретар на ЕИСК в частта, в която с тях се потвърждават дадените на 30 юни на жалбоподателя указания от дирекцията, отговаряща за писмените преводи, с цел изпълнение на решението от 11 май 2016 г. на КТ;

               —

               да осъди ЕИСК и КТ заедно да заплатят на жалбоподателя сума в размер на 25 000 EUR, определена предварително и ex aequo et bono, като обезщетение за извършеното с обжалваните решения увреждане на професионалната репутация, авторитета и здравето на жалбоподателя;

               —

               да осъди ЕИСК и КТ заедно да заплатят съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага шест основания.

               1.

               Първото основание е изведено от нарушение на член 41, параграфи 1 и 2 от Хартата на основните права на Европейския съюз и на член 25, втора алинея от Правилника, тъй като жалбоподателят не бил изслушан преди решението за преместване на длъжностното лице да се вземе по взаимно споразумение от ЕИСК и КТ, и/или тъй като жалбоподателят не бил уведомен незабавно и в писмен вид за взетото от КТ решение в изпълнение на това споразумение, като при това мотивите на решението не били изчерпателно и ясно посочени на жалбоподателя.

               2.

               Второто основание е изведено от нарушение на член 7, параграф 1 от Правилника и от злоупотреба с власт и процесуални права, тъй като съответното длъжностно лице било преместено в дирекцията, отговаряща за писмените преводи, като същевременно в голяма степен продължавало да изпълнява функциите си вътре във въпросния езиков отдел.

               3.

               Третото основание е изведено от явна грешка в преценката на интереса на службата, тъй като преместването било обосновано със слагането на край на съществуващо нетърпимо положение или със защитата на длъжностното лице от жалбоподателя.

               4.

               Четвъртото основание е изведено от нарушение на член 21, първа и втора алинея от Правилника, тъй като генералните секретари на ЕИСК потвърдили дадената на жалбоподателя заповед от дирекцията, отговаряща за писмените преводи, да продължи да възлага или да осигури възлагането на задачи на въпросното длъжностно лице.

               5.

               Петото основание е изведено от нарушение на принципа на равно третиране, тъй като генералните секретари потвърдили дадените на жалбоподателя указания от дирекцията, отговаряща за писмените преводи, да осигури възлагането на въпросното длъжностно лице на работа, която като обем и важност съответства на възлаганата такава на писмените преводачи, притежаващи сходен на неговия опит, и да осигури редактирането на преводите му при сравними условия.

               6.

               Шестото основание е изведено от нарушение на решенията за отпуските, тъй като генералните секретари потвърдили дадените на жалбоподателя указания от дирекцията, отговаряща за писмените преводи, същия или най-късно следващия ден да посочи мотиви в интерес на службата — като ги ограничи до императивни съображения — възпрепятстващи възможността молба за отпуск на въпросното длъжностно лице да бъде уважена.

      (1)  Заличени поверителни данни.


title: Дело T-298/07: Определение на Първоинстанционния съд от 11 септември 2008 г. — Италия/Комисия

text:
               22.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/64

         Определение на Първоинстанционния съд от 11 септември 2008 г. — Италия/Комисия
   (Дело T-298/07) (1)

   (2008/C 301/123)

      Език на производството: италиански

   Председателят на втори състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 235, 6.10.2007 г.


title: Дело F-152/12: Жалба, подадена на 13 декември 2012 г. — ZZ/Комисия

text:
               9.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 71/30

         Жалба, подадена на 13 декември 2012 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-152/12)
   2013/C 71/53
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представители: адв. D. Abreu Caldas, адв. S. Orlandi, адв. A. Coolen, адв. J.-N. Louis и адв. E. Marchal)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяната на решението, с което бонусът към пенсионните права, придобити преди постъпването на служба, е изчислен съгласно новите ОРИ

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението от 26 март 2012 г., с което се изчислява бонусът към пенсионните права, придобити от жалбоподателя преди постъпването му на служба в Комисията на основание член 11, параграф 2 от Приложение VIII към Правилника;

               —

               доколкото е необходимо, да се отмени решението за отхвърляне на подадената от него на 3 септември 2012 г. административна жалба срещу решението, с което се изчислява бонусът към пенсионните права, придобити от него преди постъпването му на служба, в пенсионната схема на Съюза;

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


title: Дело F-123/14: Жалба, подадена на 27 октомври 2014 г.  — ZZ/Комитет на регионите

text:
               12.1.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 7/59

         Жалба, подадена на 27 октомври 2014 г. — ZZ/Комитет на регионите
   (Дело F-123/14)
   (2015/C 007/75)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представители: J.-N. Louis, R. Metz и D. Verbeke, адвокати)

      Ответник: Комитет на регионите

      Предмет на производството

   Отмяна на решението на Комитета на регионите, с което се прилага налог за солидарност, считано от 1 януари 2014 г., върху възнаграждението на жалбоподателя и не се адаптира възнаграждението му за периода от 1 януари 2014 г. до 30 юни 2015 г.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се обяви неприложимостта на Регламент 1023/2013 в частта, в която предвижда спиране от 1 юли 2013 г. до 30 юни 2015 г. на прилагането на метода за адаптиране на възнагражденията, установен в приложение XI към Правилника за длъжностните лица, като същевременно отново въвежда за същия период налог за „солидарност“ от 6 %,

               —

               вследствие на това да се отмени обжалваното решение,

               —

               да се осъди Комитетът на регионите да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-832/16: Жалба, подадена на 25 ноември 2016 г. — Celio International/Комисия

text:
               30.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 30/52

         Жалба, подадена на 25 ноември 2016 г. — Celio International/Комисия
   (Дело T-832/16)
   (2017/C 030/60)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Celio International SA (Брюксел, Белгия) (представители: H. Gilliams и J. Bocken, lawyers)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение на Комисията от 11 януари 2016 година относно схемата за държавна помощ във връзка с освобождаването от данък на свръхпечалбата SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN), прилагана от Белгия (1),

               —

               при условията на евентуалност, да отмени членове 2—4 от Решението,

               —

               във всички случаи да отмени членове 2—4 от Решението, доколкото в тези членове се изисква (a) възстановяване от предприятия, различни от предприятията, на които са били определени „данъчни режими за освобождаване от данък от свръхпечалбата“, както е предвидено в Решението, и (б) възстановяване на сума, равностойна на спестените от получателя данъци, без да се дава възможност на Белгия да отчита действителната корекция в посока към увеличение, извършена от друга данъчна администрация, и

               —

               да осъди Комисията да плати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири основания.

               1.

               В първото основание се твърди, че е допусната явна грешка в преценката, надхвърлени са правомощията и не са представени адекватни мотиви, доколкото в решението се изтъква наличието на схема за помощ.

               2.

               Във второто основание се твърди нарушение на член 107 ДФЕС, на задължението за излагане на мотиви, както и явна грешка в преценката, доколкото в решението споменатата помощ се определя като предоставяща селективно предимство.

               3.

               В третото основание се посочва наличието на нарушение на член 107 ДФЕС, на задължението за излагане на мотиви, както и явна грешка в преценката, доколкото в решението се твърди, че споменатата схема води до възникването на предимство.

               4.

               В четвъртото основание при условията на евентуалност се твърди нарушение на член 107 ДФЕС, нарушение на принципа на закрила на оправданите правни очаквани и на принципа на пропорционалност, както и явна грешка в преценката, надхвърляне на правомощията и непредставяне на адекватни мотиви, доколкото в решението се разпорежда Белгия да пристъпи към възстановяване на помощта.

      (1)  Решение (ЕС) 2016/1699 на Комисията от 11 януари 2016 година относно схемата за държавна помощ във връзка с освобождаването от данък на свръхпечалбата SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN), прилагана от Белгия (нотифицирано под номер C(2015) 9837) (ОВ L 260, 2016 г., стр. 61).


title: Дело T-201/10: Жалба, подадена на 30 април 2010 г. — IVBN/Комисия

text:
               3.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 179/49

         Жалба, подадена на 30 април 2010 г. — IVBN/Комисия
   (Дело T-201/10)
   2010/C 179/85
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподател: Vereniging van Institutionele Beleggers in Vastgoed, Nederland (IVBN) (Voorburg, Нидерландия) (представител: Maarten Meulenbelt, advocaat)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се обяви жалбата за допустима;

               —

               да се отмени обжалваното решение на Комисията;

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят иска да се отмени Решение C(2009) 9963 окончателен на Комисията от 15 декември 2009 година относно държавни помощи № E 2/2005 и № 642/2009 (Нидерландия) — съществуваща помощ и специална помощ по проект в полза на дружествата за социално жилищно строителство. В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три правни основания.
   На първо място, жалбоподателят посочва, че освен задължението за мотивиране са нарушени членове 18 и 19 от Регламент № 659/1999 (1), както и член 106, параграф 2, член 107 и член 108 от ДФЕС. Комисията погрешно изложила фактите относно задължението на дружествата за социално жилищно строителство да начисляват наеми, които са по-ниски от установените от държавата разумни цени. В допълнение, определението за целева група за социално жилищно настаняване било немотивирано и погрешно. Освен това, Комисията неправилно не определила обективна граница нито за общата сума на разходите за строителство на жилищата, за които се предоставя помощта, нито за присъщото качество на такива наемни жилища, отразявано в наемната цена. В допълнение, защитата срещу свръхкомпенсация била недостатъчна, с което Комисията нарушила също член 5 от Решението за услугите от общ икономически интерес (2). В заключение в това отношение жалбоподателят изтъква, че Комисията не се е произнесла по жалбата му в частта ѝ относно ролята на Woningsinvesteringsfond (Жилищен инвестиционен фонд) и на Nederlandse Waterschapsbank.
   На второ място, жалбоподателят посочва, че са нарушени член 1, буква в) от Регламент № 659/1999 и член 4, параграф 1 от Регламент № 794/2004 (3), както и задължението за мотивиране. Комисията пропуснала да извърши цялостна и подробна проверка и не установила, че помощта за дружествата за социално жилищно строителство по преписка № Е 2/2005 изцяло или поне в значителна част трябвало да бъде разглеждана като нова, а не като съществуваща помощ.
   Накрая жалбоподателят изтъква, че Комисията е нарушила член 106, параграф 2, член 107 и член 108 от ДФЕС, тъй като не образувала официална процедура по разследване по смисъла на член 108, параграф 2 от ДФЕС във връзка с членове 4 и 6 от Регламент № 659/1999 и в резултат жалбоподателят нямал възможност да упражни предоставените му с тези разпоредби процесуални права.

      (1)  Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (OB L 83, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41).

      (2)  Решение 2005/842/ЕО на Комисията от 28 ноември 2005 година относно прилагането на член 86, параграф 2 от Договора за ЕО за държавната помощ във вид на компенсация за обществена услуга, предоставена на определени предприятия, натоварени с извършването на услуги от общ икономически интерес (ОВ L 312, стр. 67; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 2, стр. 186).

      (3)  Регламент (ЕО) № 794/2004 на Комисията от 21 април 2004 година за прилагането от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета относно определянето на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за създаване на Европейската общност (ОB L 140, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 2, стр. 42).


title: Дело T-326/12: Определение на Общия съд от 14 декември 2012 г. — Al Toun и Al Toun Group/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки срещу Сирия — Заличаване на засегнатите лица от списъка — Липса на основание за произнасяне по същество)

text:
               23.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 55/14

         Определение на Общия съд от 14 декември 2012 г. — Al Toun и Al Toun Group/Съвет
   (Дело T-326/12) (1)

   (Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Сирия - Заличаване на засегнатите лица от списъка - Липса на основание за произнасяне по същество)
   2013/C 55/25
   Език на производството: български

      Страни

      Жалбоподатели: Салим Жорж Алтун (Al Ghassaneya-Lattakia, Сирия) и Алтунгруп (Дамаск, Сирия) (представител: адв. Ст. Коев)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: S. Kyriakopoulou и Ив. Гуров)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение 2011/782/ОВППС на Съвета от 1 декември 2011 година относно ограничителни мерки срещу Сирия и за отмяна на Решение 2011/273/ОВППС (OB L 319, стр. 56), на Решение за изпълнение 2012/256/ОВППС на Съвета от 14 май 2012 година за изпълнение на Решение 2011/782 (OB L 126, стр. 9), на Регламент (ЕС) № 36/2012 на Съвета от 18 януари 2012 година относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия и за отмяна на Регламент (ЕС) № 442/2011 (OB L 16, стр. 1) и на Регламент за изпълнение (ЕС) № 410/2012 на Съвета от 14 май 2012 година за прилагане на член 32, параграф 1 от Регламент № 36/2012 (OB L 126, стр. 3) в частите, в които тези актове се отнасят до жалбоподателите

      Диспозитив

               1.

               Липсва основание за произнасяне по съществото на жалбата.

               2.

               Осъжда Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 311, 13.10.2012 г.


title: Дело F-143/11: Определение на Съда на публичната служба (в едноличен състав) от 18 юни 2013 г. — Marcuccio/Комисия (Публична служба — Отхвърляне от органа по назначаване на искане за възстановяване на направените за водене на производството съдебни разноски — Жалба за отмяна със същия предмет като искане за определяне на съдебните разноски — Явна недопустимост)

text:
               31.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/50

         Определение на Съда на публичната служба (в едноличен състав) от 18 юни 2013 г. — Marcuccio/Комисия
   (Дело F-143/11) (1)

   (Публична служба - Отхвърляне от органа по назначаване на искане за възстановяване на направените за водене на производството съдебни разноски - Жалба за отмяна със същия предмет като искане за определяне на съдебните разноски - Явна недопустимост)
   2013/C 252/91
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: G. Cipressa, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: C. Berardis-Kayser и J. Baquero Cruz, подпомагани от A. Dal Ferro, avocat)

      Предмет

   Публична служба — Искане за отмяна на мълчаливия отказ на Комисията да възстанови една четвърт от съдебните разноски на жалбоподателя по дело F-81/09, Marcuccio/Комисия, за което е осъдена с решението от 15 февруари 2011 г.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата като явно недопустима.

               2.

               Г-н Marcuccio понася направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски на Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 65, 3.3.2012 г., стр. 26.


title: Дело C-572/10: Определение на председателя на Съда (четвърти състав) от 28 март 2012 г. — (преюдициално запитване от Tribunal administratif de Saint-Denis de la Réunion — Франция) — Clément Amedee/Garde des sceaux, Ministre de la justice et des libertés, Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État

text:
               4.8.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 235/12

         Определение на председателя на Съда (четвърти състав) от 28 март 2012 г. — (преюдициално запитване от Tribunal administratif de Saint-Denis de la Réunion — Франция) — Clément Amedee/Garde des sceaux, Ministre de la justice et des libertés, Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État
   (Дело C-572/10) (1)

   2012/C 235/23
   Език на производството: френски
   Председателят на четвърти състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 72, 5.3.2011 г.


title: Дело C-467/06: Определение на председателя на седми състав на Съда от 11 март 2008 г. (преюдициално запитване от Tribunale civile di Genova — Италия) — Consel Gi. Emme Srl/Sistema Lofistico dell'Arco Ligure e Alessandrino Srl (SLALA)

text:
               24.5.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 128/26

         Определение на председателя на седми състав на Съда от 11 март 2008 г. (преюдициално запитване от Tribunale civile di Genova — Италия) — Consel Gi. Emme Srl/Sistema Lofistico dell'Arco Ligure e Alessandrino Srl (SLALA)
   (Дело C-467/06) (1)

   (2008/C 128/49)

      Език на производството: италиански

   Председателят на седми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 326, 30.12.2006 г.


title: Дело T-389/15: Жалба, подадена на 15 юли 2015 г. — J & Joy/СХВП — Joy-Sportswear (J&JOY)

text:
               16.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 381/46

         Жалба, подадена на 15 юли 2015 г. — J & Joy/СХВП — Joy-Sportswear (J&JOY)
   (Дело T-389/15)
   (2015/C 381/56)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: J & Joy SA (Уарем, Белгия) (представители: A. Maqua и C. Pirenne, lawyers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Joy-Sportswear GmbH (Отенсос, Германия)

      Данни за производството пред СХВП

      Заявител на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: фигуративна марка на Общността със словните елементи „J&JOY“ — заявка за регистрация № 11 411 808

      Производство пред СХВП: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на СХВП от 22 април 2015 г. по преписка R 1355/2014-2

      Искания

   Жалбоподателят моли:

               —

               да се преразгледа решението на апелативния състав и възражението да се обяви за недопустимо,

               —

               подателят на възражението да бъде осъден да заплати съдебните разноски, както и разноските на жалбоподателя в производството по възражение на основание член 81 от Регламента за марката на Общността.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-233/14: Определение на Общия съд от 5 март 2015 г. — Intesa Sanpaolo/СХВП (NEXTCARD) (Марка на Общността — Заявка за словна марка на Общността „NEXTCARD“ — Частичен отказ за регистрация от проверителя — Задължение за мотивиране — Жалба, явно лишена от всякакво правно основание)

text:
               27.4.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/51

         Определение на Общия съд от 5 март 2015 г. — Intesa Sanpaolo/СХВП (NEXTCARD)
   (Дело T-233/14) (1)

   ((Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността „NEXTCARD“ - Частичен отказ за регистрация от проверителя - Задължение за мотивиране - Жалба, явно лишена от всякакво правно основание))
   (2015/C 138/67)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Intesa Sanpaolo SpA (Торино, Италия) (представители: P. Pozzi, G. Ghisletti и F. Braga, адвокати)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: L. Rampini)

      Предмет

   Жалба срещу решението на пети апелативен състав на СХВП от 10 февруари 2014 г. (преписка R 1807/2013-5) относно заявка за регистрация на словния знак „NEXTCARD“ като марка на Общността.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Intesa Sanpaolo SpA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 235, 21.7.2014 г.


title: Дело T-577/17: Жалба, подадена на 25 август 2017 г. — thyssenkrupp Electrical Steel and thyssenkrupp Electrical Steel Ugo/Комисия

text:
               16.10.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 347/46

         Жалба, подадена на 25 август 2017 г. — thyssenkrupp Electrical Steel and thyssenkrupp Electrical Steel Ugo/Комисия
   (Дело T-577/17)
   (2017/C 347/61)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: thyssenkrupp Electrical Steel GmbH (Гелзенкирхен, Германия) и thyssenkrupp Electrical Steel Ugo (Исберг, Франция) (представител: M. Günes, lawyer)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени заключението на Комисията в документ Ares(2017)3010674 oт 15 юни 2017 г., че съществените интереси на производителите от Съюза няма да бъдат неблагоприятно засегнати от разрешение за активно усъвършенстване на някои продукти от електротехническа стомана със зърнесто ориентирана структура,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски, съгласно член 134, параграф 1 oт Процедурния правилник на Общия съд.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат пет основания.

               1.

               Първото основание е нарушение на задължението за излагане на мотиви

                           —

                           Заключението на Комисията, че икономическите условия са били изпълнени по отношение на разглежданото разрешение за активно усъвършенстване не съдържа мотивите, на които се основава.

               2.

               Второто основание е явна грешка в оценката на фактите

                           —

                           Заключението на Комисията, че разглежданото разрешение за активно усъвършенстване няма да засегне неблагоприятно съществените интереси на производителите от Съюза се основава на явна грешка в оценката на фактите.

               3.

               Третото основание е нарушение на член 211, параграф 4, буква б) от МКС (1) и на основния регламент (2)

                           —

                           Заключавайки, че икономическите условия са били изпълнени по отношение на разглежданото разрешение за активно усъвършенстване, Комисията не е ограничила оценката си до факторите, посочени в член 211, параграф 211, параграф 4, буква б) oт Митническия кодекс на Съюза (МКС) и е основала оценката си на фактори, които могат да бъдат преценявани само в производството, уредено в основния регламент.

               4.

               Четвъртото основание е нарушение на член 259, параграф 4 oт изпълнителния регламент относно МКС и хоризонталните правила относно дейността на експертните групи на Комисията

                           —

                           Доколкото Комисията е делегирала заключението относно икономическите условия на групата на митническите експерти, тя е нарушила член 259, параграф 4 oт изпълнителния регламент относно МКС (3) и хоризонталните правила на Комисията относно създаването и дейността на експертни групи на Комисията.

               5.

               Петото основание е нарушение на правото на защита

                           —

                           Като не е разкрила някои важни сведения, съдържащи се в разглежданото разрешение за активно усъвършенстване или достатъчно подробни неповерителни резюмета на информацията, за да позволи разумно разбиране на съдържанието на предоставената поверителна информация, Комисията е нарушила правото на защита на жалбоподателите.

      (1)  Регламент (ЕС) № 952/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 9 октомври 2013 година за създаване на Митнически кодекс на Съюза (ОВ L 269, 2013 г., стр. 1).

      (2)  Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (ОВ L 343, 2009 г., стр. 5).

      (3)  Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/2447 на Комисията от 24 ноември 2015 година за определяне на подробни правила за прилагането на някои разпоредби на Регламент (ЕС) № 952/2013 на Европейския парламент и на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Съюза (ОВ L 343, 2015 г., стр. 558).


title: Дело F-17/08: Жалба, подадена на 14 февруари 2008 г. — Wybranowski/Комисия

text:
               21.6.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 158/25

         Жалба, подадена на 14 февруари 2008 г. — Wybranowski/Комисия
   (Дело F-17/08)
   (2008/C 158/44)
   Език на производството: полски
   Страни

      Жалбоподател: Andrzej Wybranowski (Варшава, Полша) (представител: Z. Wybranowski, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Предмет и описание на спора
   Да се промени както решението на конкурсната комисия за конкурс EPSO/AD/60/06 от 15 ноември 2007 г. да постави на жалбоподателя 20/50 точки на устния изпит и вследствие на това да не го включи в списъка с резервите, така и решението на същата конкурсна комисия от 20 декември 2007 г., с което тя отказва да увеличи броя на получените от жалбоподателя точки след проверка на устния изпит, като включи жалбоподателя в списъка с резервите. При условията на евентуалност, да се отменят посочените решения и да се разпореди на ответника и/или на конкурсната комисия да приеме ново решение за включване на жалбоподателя в списъка с резервите.
   Искания на жалбоподателя

               —

               Да се промени както решението на конкурсната комисия за конкурс EPSO/AD/60/06 от 15 ноември 2007 г. да постави на жалбоподателя 20/50 точки на устния изпит и вследствие на това да не го включи в списъка с резервите, така и решението на същата конкурсна комисия от 20 декември 2007 г., с което тя отказва да увеличи броя на получените от жалбоподателя точки след проверка на устния изпит, като включи жалбоподателя в списъка с резервите;

               —

               при условията на евентуалност, да се отменят посочените решения и да се разпореди на ответника и/или на конкурсната комисия да приеме ново решение за включване на жалбоподателя в списъка с резервите;

               —

               да се осъди Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-544/07: Решение на Съда (трети състав) от 23 април 2009 г. (преюдициално запитване от Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu — Република Полша) — Uwe Rüffler/Dyrektor Izby Skarbowej we Wrocławiu Ośrodek Zamiejscowy w Wałbrzychu (Член 18 ЕО — Законодателство в областта на данъка върху дохода — Намаляване на данъка върху дохода в зависимост от здравноосигурителните вноски, направени в държавата-членка на облагане — Отказ да се предостави намаляване в зависимост от вноските, направени в други държави-членки)

text:
               20.6.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 141/15

         Решение на Съда (трети състав) от 23 април 2009 г. (преюдициално запитване от Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu — Република Полша) — Uwe Rüffler/Dyrektor Izby Skarbowej we Wrocławiu Ośrodek Zamiejscowy w Wałbrzychu
   (Дело C-544/07) (1)

   (Член 18 ЕО - Законодателство в областта на данъка върху дохода - Намаляване на данъка върху дохода в зависимост от здравноосигурителните вноски, направени в държавата-членка на облагане - Отказ да се предостави намаляване в зависимост от вноските, направени в други държави-членки)
   2009/C 141/24
   Език на производството: полски

      Запитваща юрисдикция

   Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu

      Страни в главното производство

      Ищец: Uwe Rüffler

      Ответник: Dyrektor Izby Skarbowej we Wrocławiu Ośrodek Zamiejscowy w Wałbrzychu

      Предмет

   Преюдициално запитване — Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu (Полша) — Тълкуване на член 12, алинея 1 и член 39, параграфи 1 и 2 от Договора за ЕО — Национално законодателство в областта на данъка върху доходите, което ограничава възможността за приспадане на здравноосигурителните вноски от данъка единствено до размера на платените в съответната държава-членка здравноосигурителни вноски.

      Диспозитив

   Член 18, параграф 1 ЕО не допуска правна уредба на държава-членка, която обвързва предоставянето на право на намаляване на размера на данъка върху дохода в зависимост от платените здравноосигурителни вноски с условието тези вноски да са били направени в тази държава-членка въз основа на разпоредбите на националното право и която води до това да се откаже предоставянето на подобно данъчно предимство в случай, че вноските, които могат да бъдат приспаднати от размера на данъка върху дохода, дължим в тази държава-членка, са били направени в рамките на задължителна здравноосигурителна схема на друга държава-членка.

      (1)  ОВ C 37, 9.2.2008 г.


title: Дело C-601/16 P: Жалба, подадена на 24 ноември 2016 г. от Arrow Group ApS, Arrow Generics Ltd срещу решението, постановено от Общия съд (девети състав) на 8 септември 2016 г. по дело T-467/13, Arrow Group ApS, Arrow Generics Ltd/Европейска комисия

text:
               30.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 30/29

         Жалба, подадена на 24 ноември 2016 г. от Arrow Group ApS, Arrow Generics Ltd срещу решението, постановено от Общия съд (девети състав) на 8 септември 2016 г. по дело T-467/13, Arrow Group ApS, Arrow Generics Ltd/Европейска комисия
   (Дело C-601/16 P)
   (2017/C 030/34)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Arrow Group ApS, Arrow Generics Ltd (представители: C. Firth, S. Kon, C. Humpe, Solicitors)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите молят Съда:

               —

               да отмени решението на Общия съд от 8 септември 2016 г. по дело T-467/13 и/или да отмени членове 1, 2 и 3 от Решение C(2013) 3803 окончателен на Комисията от 19 юни 2013 г. по дело AT.39226—Lundbeck, доколкото те се отнасят до Arrow, или

               —

               при условията на евентуалност спрямо предходното искане, да отмени решението на Общия съд от 8 септември 2016 г. по дело T-467/13 и да върне делото на Общия съд за ново разглеждане, или

               —

               при условията на евентуалност спрямо предходните искания, да отмени решението на Общия съд от 8 септември 2016 г. по дело T-467/13, доколкото с него се потвърждава глобата, наложена на Arrow с член 2 от Решение C(2013) 3803 окончателен на Комисията във връзка със споразуменията за Обединеното кралство и за Дания, или да намали размера на тази глоба, и

               —

               да осъди Комисията да заплати направените от Arrow съдебни разноски.

      Основания и основни доводи

   Първо основание: Общият съд приложил неправилно релевантния критерий за потенциална конкуренция

               1.

               Първо твърдение: Общият съд прехвърлил тежестта на доказване на Arrow и освободил Комисията от задължението ѝ да докаже наличието на потенциална конкуренция.

               2.

               Второ твърдение: Общият съд неправилно извел наличието на потенциална конкуренция от серия от хипотези в противоречие с принципа, че за да е налице потенциална конкуренция, е необходимо да има реална и конкретна възможност за навлизане на пазара.

               3.

               Трето твърдение: Общият съд придал неоснователна тежест на намеренията на Lundbeck и неправилно преценил доказателствената стойност на факти, настъпили след сключването на споразуменията.

               4.

               Четвърто твърдение: Общият съд не взел предвид релевантността и последиците от постановеното от английски съд решение относно пароксетин.

               5.

               Пето твърдение: Общият съд неправилно извел наличието на потенциална конкуренция от факта, че Arrow било предприело действия за навлизане на пазара.

               6.

               Шесто твърдение: Общият съд неправилно приложил презумпция за временна невалидност и липса на нарушение на патентите на Lundbeck.

         Второ основание: Общият съд неправилно заключил, че споразуменията за доброволно уреждане на патентни спорове имали за цел да ограничат конкуренцията

               1.

               Първо твърдение: Общият съд не взел предвид факта, че споразумение, което „само може“ да ограничи конкуренцията, не е нарушение с оглед на целта.

               2.

               Второ твърдение: Общият съд неправилно приел, че разглежданите споразумения по същество са споразумения за изключване от пазара.

               3.

               Трето твърдение: Общият съд неправилно заключил, че Комисията може да докаже антиконкурентната цел на споразуменията, без да разгледа какво би било положението, ако те не бяха сключени.

         Трето основание: Общият съд неправилно приел извода на Комисията, че Arrow е извършило твърдяното нарушение умишлено или поради небрежност, и не трябвало да се налага глоба.


title: Дело C-335/09 P: Решение на Съда (голям състав) от 26 юни 2012 г. — Република Полша/Европейска комисия (Обжалване — Обща организация на пазарите — Преходни мерки, които трябва да бъдат приети в резултат на присъединяването на нови държави членки — Регламент (ЕО) № 1972/2003, който установява мерки за търговията със земеделски продукти — Жалба за отмяна — Срок — Начален момент — Просрочие — Недопустимост — Изменение на разпоредба от посочения регламент — Подновяване на срока — Частична допустимост — Правни основания — Нарушение на основополагащите принципи на общност, основана на правото, и на принципа на ефективна съдебна защита — Нарушение на принципите на свободно движение на стоките и на недопускане на дискриминация, основана на гражданство — Нарушение на принципите на пропорционалност и на защита на оправданите правни очаквания — Нарушение на йерархията на нормите — Нарушение на член 41 от Акта за присъединяване от 2003 г. — Неправилно тълкуване на член 3 от Регламент (ЕО) № 1972/2003 — Нарушение на задължението за мотивиране)

text:
               25.8.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 258/2

         Решение на Съда (голям състав) от 26 юни 2012 г. — Република Полша/Европейска комисия
   (Дело C-335/09 P) (1)

   (Обжалване - Обща организация на пазарите - Преходни мерки, които трябва да бъдат приети в резултат на присъединяването на нови държави членки - Регламент (ЕО) № 1972/2003, който установява мерки за търговията със земеделски продукти - Жалба за отмяна - Срок - Начален момент - Просрочие - Недопустимост - Изменение на разпоредба от посочения регламент - Подновяване на срока - Частична допустимост - Правни основания - Нарушение на основополагащите принципи на общност, основана на правото, и на принципа на ефективна съдебна защита - Нарушение на принципите на свободно движение на стоките и на недопускане на дискриминация, основана на гражданство - Нарушение на принципите на пропорционалност и на защита на оправданите правни очаквания - Нарушение на йерархията на нормите - Нарушение на член 41 от Акта за присъединяване от 2003 г. - Неправилно тълкуване на член 3 от Регламент (ЕО) № 1972/2003 - Нарушение на задължението за мотивиране)
   2012/C 258/02
   Език на производството: полски

      Страни

      Жалбоподател: Република Полша (представители: M. Dowgielewicz и M. Szpunar)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: H. Tserepa-Lacombe, A. Stobiecka-Kuik, A. Szmytkowska и T. van Rijn)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Общия съд (първи разширен състав) от 10 юни 2009 г. по дело Полша/Комисия (T-257/04), с което Общият съд отхвърля жалбата за частична отмяна на Регламент (ЕО) № 1972/2003 на Комисията от 10 ноември 2003 година относно временните мерки, които следва да се приемат за търговията със земеделски продукти във връзка с присъединяването на Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Полша, Словения и Словакия (ОВ L 293, стр. 3; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 50, стр. 100), изменен с Регламент (ЕО) № 230/2004 на Комисията от 10 февруари 2004 година (ОВ L 39, стр. 13; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 53, стр. 186), както и с Регламент (ЕО) № 735/2004 на Комисията от 20 април 2004 година (ОВ L 114, стр. 13; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 55, стр. 213) — Погрешно тълкуване на член 230, четвърта алинея ЕО, на член 3 от Регламент (ЕО) № 1972/2003, както и на Регламент № 1 за определяне на езиковия режим на Европейската икономическа общност (ОВ 17, 1958 г., стр. 385; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 1, стр. 3) — Нарушение на член 253 ЕО и на член 41 от Договора за присъединяване, на правото на ефективно средство за защита, както и на принципите на солидарност, пропорционалност, недопускане на дискриминация, добросъвестност и на закрила на оправданите правни очаквания — Нарушения на процесуални правила, произтичащи от отказа на Общия съд да уважи правните основания, свързани с нарушението на принципите на солидарност и на добросъвестност

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Република Полша да понесе направените от нея съдебни разноски, както и съдебните разноски на Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 282, 21.11.2009 г.


               21.7.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 170/1

         (2007/C 170/01)
   Последна публикация на Съда в Официален вестник на Европейския съюз

         ОВ C 155, 7.7.2007 г.

   Предишни публикации

      ОВ C 140, 23.6.2007 г.

      ОВ C 129, 9.6.2007 г.

      ОВ C 117, 26.5.2007 г.

      ОВ C 96, 28.4.2007 г.

      ОВ C 95, 28.4.2007 г.

      ОВ C 82, 14.4.2007 г.

   Може да намерите тези текстове на:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Дело T-569/13: Определение на Общия съд от 28 август 2015 г. — Bimbo/СХВП — Kimbo (Caffè KIMBO Espresso Napoletano)

text:
               16.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 381/57

         Определение на Общия съд от 28 август 2015 г. — Bimbo/СХВП — Kimbo (Caffè KIMBO Espresso Napoletano)
   (Дело T-569/13) (1)

   (2015/C 381/68)
   Език на производството: английски
   Председателят на шести състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 24, 25.1.2014 г.


title: Дело T-167/07: Иск, предявен на 18 май 2007 г. — Far Eastern Textile/Съвет

text:
               21.7.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 170/27

         Иск, предявен на 18 май 2007 г. — Far Eastern Textile/Съвет
   (Дело T-167/07)
   (2007/C 170/54)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищец: Far Eastern Textile Ltd (Taipei, Тайван) (представител: P. De Baere, lawyer)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени Регламент (ЕО) № 192/2007 на Съвета от 22 февруари 2007 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на полиетиленов терефталат с произход, inter alia, от Тайван, в частта му, в която той се отнася до ищеца; и

               —

               да се осъди Съветът на Европейския съюз да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи
   Ищецът, който е тайвански производител и износител на полиетиленов терефталат, иска отмяната на Регламент (ЕО) № 192/2007 на Съвета от 22 февруари 2007 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на полиетиленов терефталат с произход от Индия, Индонезия, Малайзия, Република Корея, Тайланд и Тайван, изготвено след провеждането на преразглеждане с оглед изтичане срока на действие на съществуващите мерки и частично междинно преразглеждане съгласно член 11, параграф 2 и член 11, параграф 3 от Регламент (EО) № 384/96 (1).
   В подкрепа на своя иск ищецът изтъква на първо място, че Съветът е нарушил член 2, параграф 11 от приетия от него основен регламент (2), като е приложил несиметричен метод за изчисление на дъмпинговия марж на ищеца.
   На второ място, ищецът твърди, че Съветът е нарушил член 253 ЕО, като не е изложил съответните мотиви, поради които симетричните методи за сравнение не са отразили пълната степен на дъмпинга.
   На трето място, ищецът твърди, че Съветът е нарушил член 2, параграфи 10, 11 и 12 от основния регламент, като е изчислил дъмпинговия марж на ищеца чрез използването на зануляващи методи, като е занулил всички негативни дъмпингови маржове при изчисляването на среднопретегления дъмпингов марж съгласно член 2, параграф 12.
   И накрая, ищецът твърди, че като не е изложил съответните мотиви за изчисляването на дъмпинговия марж на ищеца чрез зануляващи методи, Съветът е нарушил член 253 ЕО.

      (1)  ОВ 2007 г., L 59, стр. 1.

      (2)  Регламент (ЕО) № 384/96 на Съвета от 22 декември 1995 година за защита срещу дъмпингов внос на стоки от страни, които не са членки на Европейската общност (ОВ 1996 г., L 56, стр. 1).


title: Дело T-384/14: Жалба, подадена на 3 юни 2014 г.  — Италия/Комисия

text:
               21.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 235/32

         Жалба, подадена на 3 юни 2014 г. — Италия/Комисия
   (Дело T-384/14)
   2014/C 235/43
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Италианска република (представители: B. Tidore, avvocato dello Stato, G. Palmieri)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение № (2014) 2008 на Комисията за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки и по-специално от Италия в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на селското стопанство (ФЕОГА), секция „Гарантиране“, на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР)

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от нарушение на общностните принципи и от непълнота на разследването.

                           —

                           В това отношение жалбоподателят твърди, че в обжалваното решение Комисията е извършила финансова корекция в резултат на някои пропуски, установени при проверки на място, проведени само в районите на Лацио и Абруцо. Жалбоподателят оспорва прилагането на резултатите от тези проверки отвъд посочените райони и определянето на размера на компенсацията на 5 %, тъй като положението на различните райони в Италия е много различно и предвид че във всички случаи е засегната една единствена разплащателна агенция (AGEA).

               2.

               Второто правно основание е изведено от нарушение на членове 43 и 48 от Регламент № 1782/2003 (1).

                           —

                           В решението си Комисията упреквала италианската държава, че е приложила неправилно правната уредба в областта на специалните права, като е приела, че е възникнала опасност за фонда. Жалбоподателят твърди, че членове 43 и 48 от Регламент № 1782/2003 не предвиждат специфичен ред за преразпределение на специалните права са случаите, обхванати от проверката на Комисията, и че приетата в Италия методология не само съответства напълно на посочената правна уредба, но и не представлява, сама по себе си, особен риск за фонда.

               3.

               Третото правно основание е изведено от нарушение на общите принципи относно финансовите компенсации и зачитането на критериите за признаване, както и от недостатъчно мотивиране.

                           —

                           В решението си Комисията извършила компенсация във връзка с оперативни пропуски от страна на ARBEA — разплащателна агенция, чието одобрение е оттеглено с решение на административните органи от 12 май 2010 г., считано от 16 октомври 2010 г., от който момент функциите на ARBEA са поети от AGEA. Жалбоподателят оспорва начина на действие на Комисията, която е оставила в сила за 2010 г. компенсацията, която вече е била извършена за финансовите 2007 — 2009 г., като е изходила от предположението, че вече установените рискове все още съществуват и като е приела същия процент. Той оспорва също така прилагането на компенсацията за периода между оттеглянето на одобрението и поемането на функциите от страна на AGEA.

      (1)  Регламент (EO) № 1782/2003 на Съвета от 29 септември 2003 година относно установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски производители и за изменение на Регламенти (EИО) № 2019/93, (EО) № 1452/2001, (EО) № 1453/2001, (EО) № 1454/2001, (EО) 1868/94, (EО) № 1251/1999, (EО) № 1254/1999, (EО) № 1673/2000, (EИО) № 2358/71 и (EО) № 2529/2001 (ОВ L 270, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 49, стр. 177).


title: Дело F-81/06: Определение на Съда на публичната служба от 4 септември 2008 г. — Duyster/Комисия

text:
               22.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/68

         Определение на Съда на публичната служба от 4 септември 2008 г. — Duyster/Комисия
   (Дело F-81/06) (1)

   (2008/C 301/136)

      Език на производството: нидерландски

   Вследствие на доброволно уреждане, Председателят на първи състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 261, 28.10.2006 г., стр. 34.


title: Дело C-62/16: Иск, предявен на 3 февруари 2016 г. — Европейска комисия/Румъния

text:
               25.4.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 145/20

         Иск, предявен на 3 февруари 2016 г. — Европейска комисия/Румъния
   (Дело C-62/16)
   (2016/C 145/26)
   Език на производството: румънски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: S. Petrova, M. Heller и A. Biolan)

      Ответник: Румъния

      Искания на ищеца

               —

               Да се установи, че като не е приела необходимите законови и подзаконови актове за транспониране на разпоредбите на Директива 2012/33/ЕС (1) или във всички случаи, като не е уведомила Комисията за такива мерки, Румъния не е изпълнила задълженията си, произтичащи от член 2, параграф 1 от тази директива;

               —

               Да задължи Румъния, в съответствие с разпоредбите на член 260, алинея 3 от Договора за функционирането на ЕС, да заплати периодична имуществена санкция за всеки ден забава за нарушаване на задължението й да уведоми за мерките за пълното транспониране на Директива 2012/33/ЕС в размер от 38 042,6 евро на ден, считано от деня на произнасяне на съдебното решение по това дело;

               —

               да осъди Румъния да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Срокът за транспониране на директивата във вътрешното право е изтекъл на 18 юни 2014 г.

      (1)  Директива 2012/33/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 21 ноември 2012 година за изменение на Директива 1999/32/ЕО на Съвета по отношение на съдържанието на сяра в корабните горива (OB L 327, 27.11.2012 г., стр. 1).


title: Дело C-373/17 P: Жалба, подадена на 20 юни 2017 г. от Agria Polska sp. z o.o., Agria Chemicals Poland sp. z o.o., Star Agro Analyse und Handels GmbH и Agria Beteiligungsgesellschaft mbH срещу решението на Общия съд от 16 май 2017 г. по дело T-480/15, Agria Polska и др./Комисия

text:
               16.10.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 347/4

         Жалба, подадена на 20 юни 2017 г. от Agria Polska sp. z o.o., Agria Chemicals Poland sp. z o.o., Star Agro Analyse und Handels GmbH и Agria Beteiligungsgesellschaft mbH срещу решението на Общия съд от 16 май 2017 г. по дело T-480/15, Agria Polska и др./Комисия
   (Дело C-373/17 P)
   (2017/C 347/04)
   Език на производството: полски

      Страни

      Жалбоподатели: Agria Polska sp. z o.o., Agria Chemicals Poland sp. z o.o., Star Agro Analyse und Handels GmbH и Agria Beteiligungsgesellschaft mbH (представители: P. Graczyk и W. Rocławski)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания

   Жалбоподателите искат от Съда:

               —

               да отмени изцяло решението на Общия съд от 16 май 2017 г. по дело T-480/15;

               —

               да се произнесе окончателно по спора като отмени решението на Комисията;

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Първо основание: нарушение на членове 101 ДФЕС и 102 ДФЕС във връзка с член 17, параграф 1, второ изречение ДЕС, член 7, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 773/2004 на Комисията и член 7 параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета, тъй като Общият съд не отчел допуснатите от Комисията явни грешки в преценката на вероятността да е извършено нарушение на член 101 ДФЕС или член 102 ДФЕС, на наличието на интерес на Съюза от започване на разследване и на обхвата на необходимите мерки за разследване.
   В рамките на първото основание жалбоподателите по-специално твърдят, че Общият съд е допуснал следните грешки: (i) обяснил едновременността в действията на конкурентите на жалбоподателите (подаване на жалби до националните органи) само и изключително въз основа на дадените от тях обяснения; (ii) не взел предвид отмяната на повечето административни решения, които са постановени вследствие на подадените от конкурентите жалби и с които на жалбоподателите се наложени санкции; (iii) не отчел подаването на жалби и до органи, които не разполагат с компетентност, като само констатирал, че предвид опасността от накърняване на репутацията или от засягане на първоначалното състояние на продаваните продукти било оправдано да бъдат информирани компетентните органи; (iv) потвърдил преценката на Комисията, че Съюзът няма достатъчен интерес от започването на разследване, въпреки че действията, за които се е отнасяла жалбата им до нея, засягат територията на няколко държави членки и предприятия с дейност на редица пазари; неправилно приел, че подаването на жалби от жалбоподателите до националния орган за защита на конкуренцията предопределя изключителната му компетентност; (v) не отчел обстоятелството, че обхватът на необходимите мерки за разследване и необходимостта от използване на значителни ресурси предполагат, че компетентна е Комисията; (vi) приел, че в случая не са изпълнени условията, характеризиращи т.нар. „злонамерени производства“.
   Второ основание: нарушение на принципа на полезно действие на правото на Съюза (effet utile) и неправилно тълкуване на този принцип, що се отнася до практическото приложение на членове 101 ДФЕС и 102 ДФЕС във връзка с член 105 ДФЕС и член 17 параграф 1 ДЕС, тъй като Общият съд: (i) не взел предвид функциите, които изпълнява Комисията в системата на Съюза за защита на конкуренцията, и приел, че Комисията не е длъжна да проверява дали националният орган разполага с подходящи средства за изпълнение на задълженията си, произтичащи от Регламент № 1/2003, (ii) не взел предвид твърдението на жалбоподателите, че търсенето на защита пред националните съдилища чрез private enforcement на правилата в областта на конкуренцията е неефективно, поради липсата на подходящи производства и изтичането на съответните срокове по полското право (iii) приел, че жалбоподателите не са доказали липсата на намерение на полския орган за защита на конкуренцията (Prezes Urzędu Ochrony Konkurencji i Konsumentów (UOKiK) [председател на Службата за защита на конкуренцията и на потребителите]) действително да преследва и наказва нарушенията, макар да е безспорно, че председателят на UOKiK е отказал да започне разследване поради изтичане на приложимия към този момент едногодишен давностен срок.
   Трето основание: нарушение на принципа на ефективна съдебна защита (член 13 от Конвенцията за защита правата на човека и основните свободи), правото на ефективни правни средства за защита пред съд (член 47, параграф 1 от Хартата на основните права на ЕС) и правото на добра администрация (член 41, параграф 1 от Хартата на основните права на ЕС), тъй като Общият съд: (i) потвърдил решението на Комисията, с което тя отхвърля жалбата на жалбоподателите, без да се произнесе дали е извършено нарушение, въпреки отказа преди това на формални основания на националния орган за защита на конкуренцията да преследва нарушенията и липсата на реална възможност за предявяване на искания за обезщетение по частноправен път (ii) неправилно приел, че не е извършено нарушение на принципа на ефективна съдебна защита с довода, че жалбоподателите са имали право да обжалват решението на Комисията, с което се отхвърля жалбата; (iii) не взел предвид, че част от правото на ефективна съдебна защита, на ефективни правни средства на защита и на добра администрация е и правото на разглеждане на преписката в разумен срок, което в случая не е бил спазено, тъй като Комисията приела решение, с което отказва да започне разследване, след като са изминали 4,5 години от момента на подаване на жалбата от жалбоподателите.


title: Дело C-69/08: Преюдициално запитване, отправено от Tribunale di Napoli — Sezione Lavoro (Италия) на 20 февруари 2008 г. — Raffaello Visciano/I.N.P.S.

text:
               26.4.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 107/19

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunale di Napoli — Sezione Lavoro (Италия) на 20 февруари 2008 г. — Raffaello Visciano/I.N.P.S.
   (Дело C-69/08)
   (2008/C 107/30)
   Език на производството: италиански
   Препращаща юрисдикция
   Tribunale di Napoli — Sezione Lavoro
   Страни в главното производство

      Ищец: Raffaello Visciano

      Ответник: I.N.P.S..
   Преюдициални въпроси

               1)

               Дали член 3 и член 4 от Директива 80/987 (1) от 20 октомври 1980 година в частта, уреждаща изплащането на дължимите вземания за възнаграждения на работници или служители, позволяват такива вземания — когато те бъдат предявени срещу гарантиращата институция — да бъдат лишени от първоначалното им естество на вземания за възнаграждения и да бъдат прекласифицирани като вземания по линия на социалното осигуряване просто защото изплащането им е било поверено от държавата-членка на социално-осигурителна институция, и следователно позволяват терминът „заплащане“ да се замени в националното право с термина „социално-осигурително обезщетение“?

               2)

               Дали с оглед социалната цел на директивата е достатъчно, че националното законодателство използва първоначалното вземане за възнаграждение на работника или служителя просто като база за сравнение, по отношение на която да се определя per relationem престацията, подлежаща на гарантиране посредством намесата на гарантиращата институция, или се изисква вземането на работника или служителя за възнаграждение срещу неплатежоспособния работодател да бъде защитено посредством намесата на гарантиращата институция, като се осигури, че неговият обхват, гаранции и срокове, както и процедурите за упражняването му, са същите като тези, които са налице за всяко друго вземане по трудово правоотношение в същата правна система?

               3)

               Дали извежданите от общностното законодателство принципи, и по-специално принципите за еквивалентност и ефективност, позволяват към дължимите вземания за възнаграждения на работници или служители да се прилага — за определения в съответствие с член 4 от Директива 80/987 период — давностен режим, който е по-малко благоприятен в сравнение с прилагания към вземания от подобно естество?

      (1)  ОВ L 283, стр. 23; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 197.


title: Съединени дела C-39/13, С-40/13 и С-41/13: Решение на Съда (втори състав) от 12 юни 2014 г. (преюдициално запитване от Gerechtshof te Amsterdam — Нидерландия) — Inspecteur van de Belastingdienst/Noord/kantoor Groningen/SCA Group Holding BV (C-39/13), X AG и др./Inspecteur van de Belastingdienst Amsterdam (C-40/13), Inspecteur van de Belastingdienst Holland-Noord/kantoor Zaandam/MSA International Holdings BV, MSA Nederland BV (C-41/13) (Свобода на установяване — Корпоративен данък — Обща данъчна единица между дружествата от една и съща група — Искане — Основания за отказ — Място на седалището на едно или няколко от междинните дружества или на дружеството майка в друга държава членка — Липса на място на стопанска дейност в облагащата държава)

text:
               25.8.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/9

         Решение на Съда (втори състав) от 12 юни 2014 г. (преюдициално запитване от Gerechtshof te Amsterdam — Нидерландия) — Inspecteur van de Belastingdienst/Noord/kantoor Groningen/SCA Group Holding BV (C-39/13), X AG и др./Inspecteur van de Belastingdienst Amsterdam (C-40/13), Inspecteur van de Belastingdienst Holland-Noord/kantoor Zaandam/MSA International Holdings BV, MSA Nederland BV (C-41/13)
   (Съединени дела C-39/13, С-40/13 и С-41/13) (1)

   ((Свобода на установяване - Корпоративен данък - Обща данъчна единица между дружествата от една и съща група - Искане - Основания за отказ - Място на седалището на едно или няколко от междинните дружества или на дружеството майка в друга държава членка - Липса на място на стопанска дейност в облагащата държава))
   2014/C 282/12
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Gerechtshof te Amsterdam

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Inspecteur van de Belastingdienst/Noord/kantoor Groningen (C-39/13), X AG, X1 Holding GmbH, X2 Holding GmbH, X3 Holding GmbH, D1 BV, D2 BV, D3 BV (C-40/13), Inspecteur van de Belastingdienst Holland-Noord/kantoor Zaandam (C-41/13)

      Ответници: SCA Group Holding BV (C-39/13), Inspecteur van de Belastingdienst Amsterdam (C-40/13), MSA International Holdings BV, MSA Nederland BV (C-41/13)

      Диспозитив

               1)

               По дела C-39/13 и C-41/13, членове 49 ДФЕС и 54 ДФЕС трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат законодателство на държава членка, съгласно което местното дружество майка може да формира обща данъчна единица с местно непряко дъщерно дружество, ако го притежава чрез едно или повече местни дружества, но не и ако го притежава чрез чуждестранни дружества, които нямат място на стопанска дейност в тази държава членка.

               2)

               По дело C-40/13, членове 49 ДФЕС и 54 ДФЕС трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат законодателство на държава членка, съгласно което режимът на обща данъчна единица може да се приложи по отношение на местно дружество майка, притежаващо местни дъщерни дружества, но не и по отношение на местни дружества сестри, чието общо дружество майка не е със седалище в тази държава членка и няма място на стопанска дейност в нея.

      (1)  ОВ C 123, 27.4.2013 г.


title: Дело T-641/11 P: Определение на Общия съд от 13 декември 2012 г. — Mische/Комисия (Обжалване — Публична служба — Длъжностни лица — Назначаване — Класиране в степен и в стъпка — Конкурс, публикуван преди влизането в сила на новия Правилник за длъжностните лица — Наемане на работа от Парламента и едновременен трансфер в Комисията — Частична липса на основание за произнасяне — Отчасти явно неоснователна жалба)

text:
               9.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/24

         Определение на Общия съд от 13 декември 2012 г. — Mische/Комисия
   (Дело T-641/11 P) (1)

   (Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Назначаване - Класиране в степен и в стъпка - Конкурс, публикуван преди влизането в сила на новия Правилник за длъжностните лица - Наемане на работа от Парламента и едновременен трансфер в Комисията - Частична липса на основание за произнасяне - Отчасти явно неоснователна жалба)
   2013/C 38/43
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Harald Mische (Брюксел, Белгия) (представители: адв. R. Holland, адв J. Mische и адв. M. Velardo)

      Други страни в производството: Европейска комисия (представител: J. Currall) и Съвет на Европейския съюз (представители: A.F. Jensen и J. Herrmann)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (втори състав) от 29 септември 2011 г., постановено по дело Mische/Комисия (F-70/05, все още непубликувано в Сборника), насочена към отмяната на това решение.

      Диспозитив

               1.

               Липсва основание за произнасяне по жалбата, доколкото тя е насочена срещу Решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (втори състав) от 29 септември 2011 г., постановено по дело Mische/Комисия (F-70/05, все още непубликувано в Сборника), с което се отхвърлят исканията за отмяна на решението на Комисията на Европейските общности от 11 ноември 2004 г. в частта му, с която на г-н Harald Mische е определена степен A *6.

               2.

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3.

               Г-н Harald Mische понася направените от него съдебни разноски, както и тези, направени от Европейската комисия в рамките на настоящото производство.

               4.

               Съветът на Европейския съюз понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 49, 18.2.2012 г.


title: Дело C-275/06: Решение на Съда (голям състав) от 29 януари 2008 г. (преюдициално запитване от Juzgado de lo Mercantil n° 5 de Madrid — Испания) — Productores de Música de España (Promusicae)/Telefónica de España SAU (Информационно общество — Задължения на доставчиците на услуги — Съхранение и разкриване на определени данни, свързани с трафика — Задължение за разкриване — Граници — Защита на поверителността на електронните комуникации — Съвместимост със защитата на авторското право и сродните му права — Право на ефективна защита на интелектуалната собственост)

text:
               8.3.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 64/9

         Решение на Съда (голям състав) от 29 януари 2008 г. (преюдициално запитване от Juzgado de lo Mercantil no 5 de Madrid — Испания) — Productores de Música de España (Promusicae)/Telefónica de España SAU
   (Дело C-275/06) (1)

   (Информационно общество - Задължения на доставчиците на услуги - Съхранение и разкриване на определени данни, свързани с трафика - Задължение за разкриване - Граници - Защита на поверителността на електронните комуникации - Съвместимост със защитата на авторското право и сродните му права - Право на ефективна защита на интелектуалната собственост)
   (2008/C 64/12)
   Език на производството: испански
   Препращаща юрисдикция
   Juzgado de lo Mercantil no 5 de Madrid
   Страни в главното производство

      Ищец: Productores de Música de España (Promusicae)

      Ответник: Telefónica de España SAU
   Предмет
   Преюдициално запитване — Juzgado de lo Mercantil — Тълкуване на член 15, параграф 2 и член 18 от Директива 2000/31/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2000 година за някои правни аспекти на услугите на информационното общество, и по-специално на електронната търговия на вътрешния пазар ( ОВ L 178, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 29, стр. 257), на член 8, параграфи 1 и 2 от Директива 2001/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 година относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество (ОВ L 167, стр. 10; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 230) и на член 8 от Директива 2004/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно упражняването на права върху интелектуалната собственост (ОВ L 157, стр. 45; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 2, стр. 56) — Обработка на данни, получени при комуникациите, осъществени в рамките на доставка на услуга на информационното общество — Задължение на операторите на електронни съобщителни мрежи и услуги, на доставчиците на достъп до далекосъобщителни мрежи и на доставчиците на услуги, свързани със съхранение на данни, да съхраняват и предоставят достъп до посочените данни — Изключване на производства по граждански дела
   Диспозитив
   Директива 2000/31/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2000 година за някои правни аспекти на услугите на информационното общество, и по-специално на електронната търговия на вътрешния пазар (Директива за електронната търговия), Директива 2001/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 година относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество, Директива 2004/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно упражняването на права върху интелектуалната собственост и Директива 2002/58/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 юли 2002 година относно обработката на лични данни и защита на правото на неприкосновеност на личния живот в сектора на електронните комуникации (Директива за правото на неприкосновеност на личния живот и електронни комуникации) не задължават държавите-членки в хипотеза като тази в главното производство да предвидят задължение за съобщаване на личните данни, за да осигурят ефективна защита на авторското право в рамките на гражданско производство. При все това общностното право изисква при транспониране на тези директиви посочените държави да следят за тълкуване на последните, което позволява да се осигури подходящо равновесие между различните основни права, защитени от общностния правов ред. На следващо място, при въвеждане на мерките за транспониране на посочените директиви органите и юрисдикциите на държавите-членки трябва не само да тълкуват националното си право в съответствие с тези директиви, но и да не се основават на тълкуване на последните, което противоречи на посочените основни права или на другите общи принципи на общностното право като принципа на пропорционалност.

      (1)  ОВ C 212, 2.9.2006 г.


title: Дело T-555/08: Жалба, подадена на 16 декември 2008 г.  — iPublish Ganske Interactive Publishing/СХВП (изображение на навигационен уред)

text:
               7.3.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 55/35

         Жалба, подадена на 16 декември 2008 г. — iPublish Ganske Interactive Publishing/СХВП (изображение на навигационен уред)
   (Дело T-555/08)
   (2009/C 55/63)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: iPublish Ganske Interactive Publishing GmbH (Хамбург, Германия) (представител: V. Knies, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение R 709/2008-4 на четвърти апелативен състав от 3 октомври 2008 г. и

               —

               да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: триизмерна марка, която представлява изображение на навигационен уред в черен и син цвят, характеризиращо се в частност с наличието на странична синя ивица, за стоки и услуги от класове 9, 39 и 42 (заявка за регистрация № 6 092 639).

      Решение на проверителя: отхвърля заявката.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (1), доколкото според жалбоподателя заявената марка притежава изисквания отличителен характер.

      (1)  Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ L 11, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).


title: Дело T-201/17: Иск, предявен на 31 март 2017 г. — Printeos/Комисия

text:
               29.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 168/30

         Иск, предявен на 31 март 2017 г. — Printeos/Комисия
   (Дело T-201/17)
   (2017/C 168/39)
   Език на производството: испански

      Страни

      Ищец: Printeos, SA (Алкала де Енарес, Испания) (представители: H. Brokelmann и P. Martínez-Lage Sobredo, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания

   Ищецът иска от Общия съд:

               —

               На основание член 266, първа алинея ДФЕС — и при условията на евентуалност на основание член 266, първа алинея, член 268 и член 340, втора алинея ДФЕС и член 41, параграф 3 от Хартата на основните права на Европейския съюз — да осъди Комисията да му изплати:

                           а)

                           парично обезщетение в размер, съответстващ на компенсаторните лихви върху сумата от 4 729 000 EUR при лихвения процент на Европейската централна банка за операциите ѝ по рефинансиране, увеличен с 2 процентни пункта, за периода от 9 март 2015 г. до 1 февруари 2017 г., а именно сумата от 184 592,95 EUR, или, в противен случай, при лихвения процент, който Общият съд счита за подходящ; и

                           б)

                           лихви за забава върху размера на компенсаторните лихви, определен в съответствие с предходния параграф, за периода от 1 февруари 2017 г. до датата на действителното изплащане от Комисията на исканата сума по предходния параграф в изпълнение на евентуално съдебно решение, с което се уважава предявения иск, при лихвения процент на Европейската централна банка за операциите ѝ по рефинансиране, увеличен с 3,5 процентни пункта, или, в противен случай, при лихвения процент, който Общият съд счита за подходящ.

               —

               При условията на евентуалност, на основание член 263 ДФЕС да отмени решението на Комисията от 26 януари 2017 г., с което на ищеца се възстановява само главницата на недължимо платената от него глоба в изпълнение на решение „Пощенски пликове“, без да се начисляват каквито и да било лихви.

               —

               При всички положение Комисията да бъде осъдена да заплати съдебните разноски в настоящото производство.

      Основания и основни доводи

   В настоящото производство ищецът предявява главно иск за обезщетение, чрез който да му бъде присъдено парично обезщетение, съответстващо на лихвите, които Комисията трябвало да му изплати при възстановяване на главницата на недължимо платената глоба в изпълнение на Решение C(2014) 9295 окончателен на Комисията от 10 декември 2014 година относно производство по член 101 ДФЕС и член 53 от Споразумението за ЕИП (AT.39780 — Envelopes) (решение „Пощенски пликове“) след отмяната на последното с решение на Общия съд от 13 декември 2016 г. по дело T-95/15, Printeos S.A. и др./Комисия (съдебно решение „Printeos“). При условията на евентуалност ищецът иска решението на Комисията от 26 януари 2017 г., с което се отхвърля неговото искане да му бъдат изплатени посочените лихви, да бъде отменено.

               1.

               В подкрепа на иска си за обезщетение ищецът посочва, че искането за парично обезщетение се основава на член 266, първа алинея ДФЕС, тъй като посоченото съдебно решение „Printeos“ не било изпълнено изцяло от Комисията, която не му изплатила полагащите се лихви, или, при условията на евентуалност, на член 266, втора алинея и член 340, втора алинея ДФЕС и член 41, параграф 3 от Хартата на основните права на Европейския съюз, тъй като с решение „Пощенски пликове“ били нанесени вреди и съдебно решение „Printeos“ не било изпълнено изцяло.
               В това отношение ищецът твърди, че за неправомерните действия на Комисията не е имало правна основа, тъй като Регламент (ЕО, Евратом) № 2342/2002 на Комисията от 23 декември 2002 година относно определянето на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета относно Финансовия регламент, приложим към общия бюджет на Европейските общности (ОВ L 357, 2002 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 4, стр. 3), на който Комисията се позовава в решението си от 26 януари 2017 г., вече бил отменен, и тъй като Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012 на Комисията от 29 октомври 2012 година относно правилата за прилагане на Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета относно финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза (ОВ L 362, 2012 г., стр. 1) трябвало да се счита за противоречащ на членове 266 и 340 ДФЕС, член 41, параграф 3 и член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз.

               2.

               В подкрепа на направеното при условията на евентуалност искане за отмяна ищецът твърди, че решението на Комисията от 26 януари 2017 г. почива на правна основа, която била отменена, която не била приложима и която при всички положения трябвало да се счита за незаконосъобразна, като в това отношение ищецът също така повдига възражение за незаконосъобразност.


title: Дело T-489/14: Жалба, подадена на 26 юни 2014 г.  — Espacio Activos Financieros/Комисия

text:
               25.8.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/51

         Жалба, подадена на 26 юни 2014 г. — Espacio Activos Financieros/Комисия
   (Дело T-489/14)
   2014/C 282/66
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Espacio Activos Financieros, SL (Мадрид, Испания) (представител: A. De Zunzunegui Ruano, abogado)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение, доколкото то квалифицира съвкупността от мерки, за които се твърди, че съставляват испанската система за финансов лизинг (ИСФЛ), като нова и несъвместима с вътрешния пазар държавна помощ,

               —

               при условията на евентуалност, да отмени членове 1 и 4 от обжалваното решение, които определят инвеститорите от обединенията по икономически интереси (ОИИ) като бенефициери на предполагаемите помощи и като единствени адресати на разпореждането за възстановяване,

               —

               при условията на евентуалност, да отмени член 4 от обжалваното решение, доколкото с него се разпорежда възстановяването на предполагаемите помощи в явно нарушение на принципа на правна сигурност,

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски по това производство.

      Правни основания и основни доводи

   Правните основания и основните доводи са сходни с вече изложените по дело T-700/13, Bankia/Комисия.
   По-специално се посочват грешка при квалифицирането на т. нар. испанска система за финансов лизинг (ИСФЛ) в нейната цялост, както и на индивидуалните мерки, като държавна помощ, грешка при определянето на бенефициера на мерките и нарушение на принципа на правна сигурност.


title: Дело C-363/07: Преюдициално запитване, отправено от Tribunal d'instance du VII ème arrondissement de Paris (Франция) на 2 август 2007 г.  — Hewlett Packard International SARL/Administration des douanes — Direction générale des douanes et droits indirects

text:
               10.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/21

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunal d'instance du VIIème arrondissement de Paris (Франция) на 2 август 2007 г. — Hewlett Packard International SARL/Administration des douanes — Direction générale des douanes et droits indirects
   (Дело C-363/07)
   (2007/C 269/43)
   Език на производството: френски
   Препращаща юрисдикция
   Tribunal d'instance du VIIème arrondissement de Paris
   Страни в главното производство

      Ищец: Hewlett Packard International SARL

      Ответник: Administration des douanes — Direction générale des douanes et droits indirects
   Преюдициални въпроси

               1)

               Функцията за копиране на един многофункционален апарат, като този, описан в настоящото производство, замислен да функционира в пряка връзка или чрез мрежа с един или повече компютри, но който може да работи самостоятелно само за функцията копиране, представлява ли „самостоятелна функция, различна от обработка на информация“ по смисъла на Забележка 5 към Глава 84 на Комбинираната номенклатура?

               2)

               В случай, че отговорът на първия въпрос е положителен, дали съществуването на тази самостоятелна функция, за която изрично е признато, че не придава на артикула основна характеристика, е от естество да изключи класирането по Глава 84, поради прилагане на Забележка 5 Д, въпреки съществуването на функцията за отпечатване и сканиране, свързани с обработката на информация?

               3)

               В такъв случай, и относно уред, съставен от сглобяване на два материално отличаващи се модула (принтер и скенер), не трябва ли класирането да се извърши на базата на общото правило 3 б)?

               4)

               По-общо, дали правилното тълкуване на Хармонизираната система и на Комбинираната номенклатура трябва да води до класиране на принтерите като тези, описани в производството, в позиция 8471 60 или 9009 12 00?

               5)

               Дали Регламент (ЕО) № 400/2006 (1) е невалиден, по-специално като противоречащ на Хармонизираната система, на Комбинираната номенклатура и на параграфи 1 и 3 б) от Общите правила за тълкуване на Хармонизираната система и на Комбинираната номенклатура, доколкото той е мотивиран чрез позоваване на понятието „функция, която придава на апарата основна характеристика“ и която би допринесла да се класират в позиция 9009 12 00 принтери като описаните?

      (1)  Регламент (ЕО)№ 400/2006 на Комисията от 8 март 2006 г. относно класирането на определени стоки в Комбинираната номенклатура (ОВ L 70, стр. 9).