title: Дело T-357/02 RENV: Решение на Общия съд от 14 юли 2011 г. — Freistaat Sachsen/Комисия (Държавни помощи — Помощи, предоставени от органите на провинция Саксония — Помощи за направляване и консултиране, за участие в панаири и изложения, за сътрудничество и за насърчаване на дизайна — Решение за обявяване на схемата за помощи за частично съвместима и за частично несъвместима с общия пазар — Схема за помощи в полза на малките и средните предприятия — Неупражняване на правото на преценка — Задължение за мотивиране)

text:
               10.9.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/40

         Решение на Общия съд от 14 юли 2011 г. — Freistaat Sachsen/Комисия
   (Дело T-357/02 RENV) (1)

   (Държавни помощи - Помощи, предоставени от органите на провинция Саксония - Помощи за направляване и консултиране, за участие в панаири и изложения, за сътрудничество и за насърчаване на дизайна - Решение за обявяване на схемата за помощи за частично съвместима и за частично несъвместима с общия пазар - Схема за помощи в полза на малките и средните предприятия - Неупражняване на правото на преценка - Задължение за мотивиране)
   2011/C 269/86
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Freistaat Sachsen (Германия) (представител: T. Lübbig)

      Ответник: Европейска комисия (представители: K. Gross, V. Kreuschitz и T. Maxian Rusche)

      Предмет

   Искане за отмяна на член 2, втора алинея и на членове 3 и 4 от Решение 2003/226/ЕО на Комисията от 24 септември 2002 година относно схемата за помощи, предвидена от Германия — „Програма в полза на малките и средните предприятия — Подобряване на производителността на предприятията в Саксония“ — Подпрограми 1 (Направляване и консултиране), 4 (Участие в панаири и изложения), 5 (Сътрудничество) и 7 (Насърчаване на дизайна) (ОВ L 91, 2003 г., стр. 13)

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Freistaat Sachsen (Германия) понася направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от Европейската комисия както пред Общия съд, така и пред Съда.

      (1)  ОВ C 31, 8.2.2003 г.


title: Дело T-683/13: Решение на Общия съд от 2 февруари 2016 г. — Brammer/СХВП — Office Ernest T. Freylinger (EUROMARKER) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „EUROMARKER“ — По-ранна словна марка на Общността „EURIMARK“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               14.3.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 98/32

         Решение на Общия съд от 2 февруари 2016 г. — Brammer/СХВП — Office Ernest T. Freylinger (EUROMARKER)
   (Дело T-683/13) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „EUROMARKER“ - По-ранна словна марка на Общността „EURIMARK“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2016/C 098/42)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Brammer GmbH (Виена, Австрия) (представител: R. Kornfeld, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: G. Schneider и H. Kunz)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Office Ernest T. Freylinger SA (Щрасен, Люксембург)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 8 октомври 2013 г. (преписка R 1653/2012-1), постановено в производство по възражение със страни Office Ernest T. Freylinger SA и Brammer GmbH.

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 8 октомври 2013 г. (преписка R 1653/2012-1) в частта, в която се констатира наличие на вероятност от объркване по отношение на обозначаваните със заявената марка услуги от клас 38, „осигуряване на достъп до сървъри с бази данни за проверка на разполагаемостта и изискванията относно марки и дизайни на Общността“.

               2)

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3)

               Brammer GmbH и СХВП понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 61, 1.3.2014 г.


title: Дело T-270/13: Жалба, подадена на 21 май 2013 г. — SACBO/Комисия и TEN-T EA

text:
               20.7.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 207/46

         Жалба, подадена на 21 май 2013 г. — SACBO/Комисия и TEN-T EA
   (Дело T-270/13)
   2013/C 207/77
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Società per l'aeroporto civile di Bergamo-Orio al Serio SpA (SACBO SpA) (Grassobbio (BG), Италия) (представители: M. Muscardini, avvocato, G. Greco, avvocato)

      Ответник: Изпълнителна агенция за трансевропейска транспортна мрежа, Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение в частта, в която определени външни разходи се приемат за недопустими, като по този начин се намалява дължимото съфинансиране и се иска възстановяване на сумата от 158 517,54 EUR с всички произтичащи правни последици.

               —

               да осъди ответниците да заплатят съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Настоящата жалба е насочена срещу решението от 18 март 2013 г., прието от Изпълнителна агенция за трансевропейска транспортна мрежа (TEN-T EA), с предмет „Прекратяване на действие 2009-IT-91407-S- „Проучване на интермодалното развитие на летището в Бергамо — Orio al Serio“ — Решение на Комисията C(2010)4456 (1)“ в частта, в която разходите във връзка с дейности 1, 2.1, 4, 5, 6 e 7, отдавна изпълнени, се приемат за недопустими и следователно за неотговарящи на условията за финансиране, като се иска възстановяване на сумата от 158 517,54 EUR.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят извежда пет правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от нарушение на член 13, параграф 1 от Регламент ЕО № 680/2007 на Европейския парламент и на Съвета от 20 юни 2007 г., както и на членове III.4.2.2 и III.4.2.3 от Решение на Комисията (2010) 4456 от 24 юни 2010 г.

                           —

                           В това отношение се посочва пропускането на процедурата по „подаване на жалба“ съгласно член III.4.2.3 от решението за отпускане на финансиране.

               2.

               Второто правно основание е изведено от нарушение на член 17, параграфи 2 и 6 от Директива 2004/17/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 г., на член 296, параграф 2 от ДФЕС и на член 41, параграф 2, буква в) от Хартата на основните права на Европейския съюз, както и нарушение на член II.2.3 от Решение на Комисията (2010) 4456 от 24 юни 2010 г.
               В това отношение жалбоподателят посочва:

                           —

                           противоречивост на мотивите в частта, в която се твърди, че е налице необосновано „разделяне на обществената поръчка“, а от друга страна се твърди, че „предметът на обществената поръчка“ бил „толкова свързан“, че въпросните обществени поръчки трябвало да бъдат предмет на единна процедура по възлагане;

                           —

                           неправилност на твърдението относно неправомерното разделяне на единна обществена поръчка, тъй като то е опровергано от Решение на Комисията (2010) 4456 от 24 юни 2010 г.;

                           —

                           липса на каквото и да било разделяне на обществените поръчки или подразделяне на проектите;

                           —

                           неприложимост на Директива 2004/17/ЕО към обществените поръчки под минималния праг предвид липсата на трансграничен интерес.

               3.

               Третото правно основание е изведено от нарушение на член I.3.1 от Решение на Комисията (2010) 4456 от 24 юни 2010 г., на член 41, параграф 2, буква в) от Хартата на основните права на Европейския съюз и член 296 от Договора за функционирането на Европейския съюз, както и на принципа на защита на оправданите правни очаквания.
               В това отношение жалбоподателят посочва:

                           —

                           противоречивост на мотивите, тъй като са в противоречие с действията, за които TEN-T EA е приела и одобрила план за стратегическо действие и доклад за напредъка на работите;

                           —

                           съответствие на осъществените от SACBO дейности с предмета на съфинансиране.

               4.

               Четвъртото правно основание е изведено от нарушение на член 40, параграф 2, букви б), в) и г) от Директива 2004/17/ЕО
               В това отношение жалбоподателят посочва:

                           —

                           неприложимост на Директива 2004/17/ЕО към обществените поръчки, предмет на съфинансиране, тъй като имат за предмет „проучване“ и „изследвания“;

                           —

                           невъзможност да се пристъпи към конкурентно възлагане поради наложените в решението за съфинансиране срокове.

               5.

               Петото правно основание е изведено от нарушение на принципа на пропорционалност.
               Жалбоподателят смята, че ответниците са нарушили принципа на пропорционалност, тъй като към твърдяното нарушение е приложен по-тежък режим в сравнение с предвидения в случай на прекратяване на съфинансирането.

      (1)  „Closure of Action no 2009-IT-91407-S- „STUDY FOR BERGAMO-ORIO AL SERIO AIRPORT DEVELOPMENT INTERMODALITY“ - Commission Decision C(2010)4456“


title: Дело C-18/16: Преюдициално запитване от Rechtbank Den Haag, zittingsplaats Haarlem (Нидерландия), постъпило на 13 януари 2016 г. — K/Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

text:
               14.3.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 98/25

         Преюдициално запитване от Rechtbank Den Haag, zittingsplaats Haarlem (Нидерландия), постъпило на 13 януари 2016 г. — K/Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
   (Дело C-18/16)
   (2016/C 098/31)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Rechtbank Den Haag, zittingsplaats Haarlem

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: K

      Ответник: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      Преюдициални въпроси

   Съвместим ли е член 8, параграф 3, букви а) и б) от Директивата за приемането (1) с член 6 от Хартата (2):

               1)

               при положение че гражданин на трета страна е задържан на основание член 8, параграф 3, букви а) и б) от тази директива, а на основание член 9 от Директивата за процедурите за предоставяне на убежище (3) има право да остане в държавата членка до вземането на решение на първа инстанция по молбата му за убежище, и

               2)

               предвид Разясненията относно Хартата (ОВ C 303, 2007 г., стр. 2), съгласно които ограниченията, които могат законно да бъдат наложени по отношение на правата по член 6, не могат да надхвърлят границите, позволени от ЕКПЧ [Европейска конвенция за правата на човека] съгласно текста на член 5, точка 1, буква f) от тази конвенция, и предвид тълкуването на тази разпоредба от Европейския съд по правата на човека, в частност в решението му от 22 септември 2015 г., Nabil и др. с/у Унгария, 62116/12, съгласно което задържането на търсещо убежище лице е в противоречие с упоменатата разпоредба от ЕКПЧ, ако лицето не е задържано за целите на извеждането му?

      (1)  Директива 2013/33/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година за определяне на стандарти относно приемането на кандидати за международна закрила (ОВ L 180, стр. 96).

      (2)  Хартата на основните права на Европейския съюз (ОВ C 303, 2007 г., стр. 1).

      (3)  Директива 2013/32/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година относно общите процедури за предоставяне и отнемане на международна закрила (ОВ L 180, стр. 60).


title: Дело T-480/09: Решение на Общия съд от 28 юни 2011 г. — ATB Norte/СХВП — Bricocenter Italia (BRICOCENTER) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността „BRICOCENTER“ — По-ранни фигуративни марки на Общността „ATB CENTROS DE BRICOLAGE Brico Centro“ и „CENTROS DE BRICOLAGE BricoCentro“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               6.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 232/27

         Решение на Общия съд от 28 юни 2011 г. — ATB Norte/СХВП — Bricocenter Italia (BRICOCENTER)
   (Дело T-480/09) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „BRICOCENTER“ - По-ранни фигуративни марки на Общността „ATB CENTROS DE BRICOLAGE Brico Centro“ и „CENTROS DE BRICOLAGE BricoCentro“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2011/C 232/47
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: ATB Norte, SL (Burgos, Испания) (представители: първоначално P. López Ronda, G. Macias Bonilla, H. Curtis-Oliver и G. Marín Raigal, впоследствие F. Brandolini Kujman, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: O. Montalto и G. Mannucci)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Bricocenter Italia Srl (Rozzano, Италия) (представители: G. Ghidini, M. Mergati и C. Signorini, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 28 септември 2009 г. (преписка R 1045/2008-4) относно производство по възражение между ATB Norte, SL и Bricocenter Italia Srl.

      Диспозитив

               1.

               Отменя решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 28 септември 2009 г. (преписка R 1045/2008-4), доколкото с него се уважава жалбата на Bricocenter Italia Srl пред апелативния състав относно услугите „реклама“, „управление на търговски сделки“ и „търговска администрация“, посочени в заявката за марка на Общността.

               2.

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3.

               ATB Norte, SL, Bricocenter Italia и СХВП понасят направените от тях съдебни разноски в производството пред Общия съд.

      (1)  ОВ C 24, 30.1.2010 г.


title: Дело C-411/15 P: Решение на Съда (десети състав) от 12 януари 2017 г. — Timab Industries, Cie financière et de participations Roullier (CFPR)/Европейска комисия (Обжалване — Картели — Европейски пазар на фосфатите за храни за животни — Предоставяне на квоти за продажба, координиране на цените и на условията на продажба и обмен на чувствителна търговска информация — Оттегляне на жалбоподателите от процедурата за постигане на споразумение — Правомощие за пълен съдебен контрол — Защита на оправданите правни очаквания и равното третиране — Разумна продължителност на производството)

text:
               27.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/3

         Решение на Съда (десети състав) от 12 януари 2017 г. — Timab Industries, Cie financière et de participations Roullier (CFPR)/Европейска комисия
   (Дело C-411/15 P) (1)

   ((Обжалване - Картели - Европейски пазар на фосфатите за храни за животни - Предоставяне на квоти за продажба, координиране на цените и на условията на продажба и обмен на чувствителна търговска информация - Оттегляне на жалбоподателите от процедурата за постигане на споразумение - Правомощие за пълен съдебен контрол - Защита на оправданите правни очаквания и равното третиране - Разумна продължителност на производството))
   (2017/C 063/04)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: Timab Industries, Cie financière et de participations Roullier (CFPR) (представител: N. Lenoir, avocate)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: C. Giolito и B. Mongin, подпомагани от N. Coutrelis, avocate)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Timab Industries и Cie financière et de participations Roullier (CFPR) да заплатят съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 320, 28.9.2015 г.


title: Решение на Съда от 10 май 2016 година по съединени дела E-15/15 и E-16/15, Franz-Josef Hagedorn срещу Vienna-Life Lebensversicherung AG и Rainer Armbruster срещу Swiss Life (Liechtenstein) AG (Директива 2002/83/ЕО — Член 36 — Прехвърляне на животозастрахователни договори — Допустимост — Понятието „застрахователен договор“ — Промяна в условията на полицата)

text:
               2.3.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 66/29

         РЕШЕНИЕ НА СЪДА
   от 10 май 2016 година
   по съединени дела E-15/15 и E-16/15,
   Franz-Josef Hagedorn срещу Vienna-Life Lebensversicherung AG и Rainer Armbruster срещу Swiss Life (Liechtenstein) AG
   (Директива 2002/83/ЕО — Член 36 — Прехвърляне на животозастрахователни договори — Допустимост — Понятието „застрахователен договор“ — Промяна в условията на полицата)
   (2017/C 66/08)
   По съединени дела E-15/15 и E-16/15, Franz-Josef Hagedorn/Vienna-Life Lebensversicherung AG и Rainer Armbruster/Swiss Life (Liechtenstein) AG — МОЛБА до Съда по член 34 от Споразумението между държавите от ЕАСТ за създаване на надзорен орган и Съд от Върховния съд на Княжество Лихтенщайн (Fürstlicher Oberster Gerichtshof) относно тълкуването на Директива 2002/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 ноември 2002 г. относно животозастраховането, съдът, в състав Carl Baudenbacher, председател, Per Christiansen и Páll Hreinsson (съдия-докладчик), съдии, излезе с решение на 10 май 2016 г., чийто диспозитив е, както следва:

               1.

               Член 36, параграф 1 от Директива 2002/83/ЕО не разглежда правни сделки като тези, в които съществуваща животозастрахователна полица в разчетни единици се прехвърля чрез договор за покупко-продажба от едно лице на друго, при което застрахованият риск, а именно застрахованото лице по застрахователната полица, остава същият. Прехвърлянето на животозастрахователна полица в разчетни единици чрез правна сделка не представлява промяна в условията на полицата, освен ако условията на застрахователната полица също се изменят, което ще доведе и до промяна в баланса на правата и задълженията на страните по застрахователния договор. Запитващата юрисдикция трябва да прецени фактите по делата и да определи дали съответните прехвърляния са довели до промяна в условията на животозастрахователните полици в разчетни единици, придобити от жалбоподателите.

               2.

               В случай на „промяна в условията на полицата“ по смисъла на тази директива запитващата юрисдикция трябва да прецени дали информацията, посочена в приложение III, част Б, буква б), подточка 2, е била предоставена на вторичния титуляр на полицата по ясен, точен и изчерпателен начин, в писмена форма и на официален език на държавата на задължението от ЕИП.

               3.

               При това за задължението на застрахователното предприятие за предоставяне на информация не е от значение, че предишният титуляр на полицата е предприятие, а новият титуляр на полицата е потребител, освен ако тази разлика е довела до изменение на условията на застрахователния договор.

               4.

               Информацията, посочена в приложение III, част А от Директивата, се отнася единствено за „информация за застрахователното предприятие“ и „информация относно задължението“. Следователно това дали първоначалният титуляр на полицата е разкрил информация за себе си, за да може неговият собствен рисков или инвеститорски профил да бъде оценен, не е от значение за задължението за предоставяне на информация на застрахователното предприятие съгласно Директивата.

               5.

               Директивите трябва да бъдат транспонирани в националния правен ред на държавите от ЕИП с безусловна обвързваща сила, както и със съответните специфичност, точност и яснота, необходими за удовлетворяване на изискванията за правна сигурност. Освен това, националните съдилища са длъжни да тълкуват националното право в съответствие с правото на ЕИП. Съгласно член 34 от Споразумението за надзор и съд, Съдът е компетентен да дава консултативни становища относно тълкуването на Споразумението за ЕИП по искане на националните съдилища. След като Съдът издаде решението си, запитващата юрисдикция следва да тълкува националното право в светлината на факторите, изяснени от Съда. В случаите, когато съответно тълкуване на националното право не е достатъчно, за да бъдат постигнати преследваните от съответната разпоредба на ЕИП резултати, този въпрос може да бъде отнесен пред съда по процедурата, предписана от член 31 от Споразумението за надзор и съд.


title: Дело T-541/13: Решение на Общия съд от 26 ноември 2015 г. — Abertis Telecom и Retevisión I/Комисия (Държавни помощи — Цифрова телевизия — Помощ за въвеждане на цифрова наземна телевизия в отдалечени и слабо урбанизирани райони в Испания — Решение, с което помощите се обявяват отчасти за съвместими и отчасти за несъвместими с вътрешния пазар — Предимство — Услуга от общ икономически интерес — Член 107, параграф 3, буква в) ДФЕС — Нови помощи — Задължение за мотивиране)

text:
               25.1.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 27/41

         Решение на Общия съд от 26 ноември 2015 г. — Abertis Telecom и Retevisión I/Комисия
   (Дело T-541/13) (1)

   ((Държавни помощи - Цифрова телевизия - Помощ за въвеждане на цифрова наземна телевизия в отдалечени и слабо урбанизирани райони в Испания - Решение, с което помощите се обявяват отчасти за съвместими и отчасти за несъвместими с вътрешния пазар - Предимство - Услуга от общ икономически интерес - Член 107, параграф 3, буква в) ДФЕС - Нови помощи - Задължение за мотивиране))
   (2016/C 027/48)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподатели: Abertis Telecom, SA (Барселона, Испания) и Retevisión I, SA (Барселона) (представители: първоначално L. Cases Pallarès, J. Buendía Sierra, N. Ruiz García, A. Lamadrid de Pablo, M. Muñoz de Juan и M. Reverter Baquer, впоследствие L. Cases Pallarès, J. Buendía Sierra, A. Lamadrid de Pablo и M. Reverter Baquer, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: É. Gippini Fournier, B. Stromsky и P. Němečková)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: SES Astra (Бецдорф, Люксембург) (представители: F. González Díaz, F. Salerno и V. Romero Algarra, адвокати)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение 2014/489/ЕС на Комисията от 19 юни 2013 година относно държавна помощ SA.28599 (C 23/10) (ex NN 36/10, ex CP 163/2009), приведена в действие от Кралство Испания за въвеждане на цифрова наземна телевизия в отдалечени и слабо урбанизирани райони (извън Кастилия Ла Манча) (ОВ L 217, стр. 52)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Abertis Telecom, SA и Retevisión I, SA понасят, наред с направените от тях съдебни разноски, и тези, направени от Европейската комисия и от SES Astra.

      (1)  ОВ C 352, 30.11.2013 г.


title: Дело C-158/13: Преюдициално запитване, отправено от Rechtbank Den Haag (Нидерландия) на 28 март 2013 г. — Hamidullah Rajaby tegen Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

text:
               8.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 164/11

         Преюдициално запитване, отправено от Rechtbank Den Haag (Нидерландия) на 28 март 2013 г. — Hamidullah Rajaby tegen Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
   (Дело C-158/13)
   2013/C 164/19
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Rechtbank Den Haag

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Hamidullah Rajaby

      Ответник: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      Преюдициални въпроси

               1.

               При обстоятелствата в конкретния случай, в който изглежда е налице очевидно нарушение на правото на Съюза, чиито последици ще се проявяват за в бъдеще, и при положение че в рамките на административното производство страните са разменили доводи по отношение на приложимостта на член 14 от Регламент № 343/2003 (1), но не се връщат към този въпрос в рамките на съдебното производство и жалбоподателят не се позовава изрично на този въпрос пред сезирания съд, съвместимо ли е с правото на Съюза, ако въз основата на забраната по националното право за иницииране на служебна проверка националният съд не разгледа този въпрос?

               2.

               При обстоятелствата на конкретния случай може ли вече да става въпрос за „зависимост“ по смисъла на член 15, параграф 2 от Регламент № 343/2003, т.е. ако членовете на семейството са млада жена от Афганистан без каквото и да е образование, която има за деца с право на издръжка, понастоящем на възраст пет години и половина и три години, и отговаря за тях и за чието отглеждане и възпитание не може да се обърне за помощ към никого другиго, освен към жалбоподателя, който е неин съпруг и баща на децата, и освен това, при положение че ответникът е постановил отказ по молбата ѝ за убежище, тъй като е приел обясненията ѝ за съвършено недостоверни, независимо че тези обяснения могат да бъдат потвърдени от изложеното от жалбоподателя и донесените от него (копия от) документи?

      (1)  Регламент (ЕО) № 343/2003 на Съвета от 18 февруари 2003 година за установяване на критерии и механизми за определяне на държава членка, компетентна за разглеждането на молба за убежище, която е подадена в една от държавите членки от гражданин на трета страна (ОВ L 50, стр. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 56).


title: Дело T-329/05: Решение на Общия съд от 25 април 2012 г. — Movimondo Onlus/Комисия (Клауза за подсъдност — Рамково споразумение за партньорство между ECHO и организации с хуманитарна цел — Споразумения за безвъзмездни средства — Преустановяване на плащанията)

text:
               9.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 165/16

         Решение на Общия съд от 25 април 2012 г. — Movimondo Onlus/Комисия
   (Дело T-329/05) (1)

   (Клауза за подсъдност - Рамково споразумение за партньорство между ECHO и организации с хуманитарна цел - Споразумения за безвъзмездни средства - Преустановяване на плащанията)
   2012/C 165/25
   Език на производството: италиански

      Страни

      Ищец: Movimondo Onlus — Organizzazione non governativa di cooperazione e solidarietà internazionale (Рим, Италия) (представители: първоначално P. Vitali, G. Verusio, G. M. Roberti и A. Franchi, впоследствие P. Vitali, G. Verusio и A. Franchi, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: M. Wilderspin и F. Moro, подпомагани от A. Dal Ferro, avocat)

      Предмет

   Преди всичко, искане по силата на член 238 ЕО за изплащането на средства въз основа на споразумения за безвъзмездни средства и при условията на евентуалност искане за отмяна на две писма на Комисията, датиращи от 17 юни и 27 юли 2005 г.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля иска.

               2.

               Осъжда Movimondo Onlus — Organizzazione non governativa di cooperazione e solidarietà internazionale да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 257, 15.10.2005 г.


title: Дело F-97/07: Иск, предявен на 24 септември 2007 г. — De Fays/Комисия

text:
               24.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 283/45

         Иск, предявен на 24 септември 2007 г. — De Fays/Комисия
   (Дело F-97/07)
   (2007/C 283/82)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Chantal De Fays (Брюксел, Белгия) (представители: P.-P. Gehuchten и Ph. Reyniers, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени Решението на органа по назначаването (ОН) от 21 юни 2007 г. и, ако е необходимо, Решението на ОН от 21 ноември 2006 г.,

               —

               да се осъди Комисията да заплати трудовите възнаграждения, чието изплащане е било спряно, заедно със законната лихва,

               —

               да се осъди Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Ищецът — длъжностно лице в Комисията, което твърди, че поради заболяване е било принудено да отсъства от работа — оспорва решенията на ОН, с които отсъствията му след 19 октомври 2006 г. се приемат за неразрешени и с които за него се прилага член 60 от Правилника за длъжностните лица на Европейските общности (Правилника).
   На първо място, ищецът твърди, че при провеждане на процедурата за търсене на становище от независим лекар съгласно член 59 от Правилника е нарушено правото на защита и принципа на състезателност. В допълнение, заключението на независимия лекар не било надлежно мотивирано и в него била допусната явна грешка в преценката.
   Ищецът поддържа също така, че предвид съвременните научни достижения решението, с което той е принуден да се върне на работното място, нарушава принципа на предпазните мерки.


title: Дело T-157/15: Жалба, подадена на 30 март 2015 г. — Естония/Комисия

text:
               8.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 190/25

         Жалба, подадена на 30 март 2015 г. — Естония/Комисия
   (Дело T-157/15)
   (2015/C 190/29)
   Език на производството: естонски

      Страни

      Жалбоподател: Република Естония (представител: Kristi Kraavi-Käerdi)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение за изпълнение C(2015) 53 на Европейската комисия от 16 януари 2015 г. за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (1), в частта, която се отнася до Република Естония за сумата от 6 91  746,53 EUR,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Жалбоподателят обжалва Решение за изпълнение C(2015) 53 на Комисията от 16 януари 2015 г., в частта, която се отнася до Република Естония за 2009 — 2011 г. и за сумата от 6 91  746,53 EUR.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири основания.
   Първо основание: обжалваното решение следва да се отмени, тъй като Комисията неправилно е установила и преценила обстоятелствата, на които се основава решението, приложила е неправилно правото на Съюза и поради това е достигнала до неправилен извод, че Естония е изложила на риск ресурсите на Съюза.
   Второ основание: Комисията е нарушила принципа на пропорционалност и е приложила неправилно член 52, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 (2), като с обжалваното решение е определила за Естония фиксирана финансова корекция от 2 %.
   Трето основание: Комисията е нарушила принципа на добра администрация, тъй като не е проверила внимателно и не е взела предвид представените от жалбоподателя доказателства.
   Четвърто основание: Комисията е нарушила принципа на правна сигурност, като е приела, че следва да се прилагат стандартите за ДЗЕС за ландшафтни характеристики и прилагането им да се проверява постоянно и за 2009 г.

      (1)  ОВ L 16, стр. 33.

      (2)  Регламент (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 година относно финансирането, управлението и мониторинга на общата селскостопанска политика и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 352/78, (ЕО) № 165/94, (ЕО) № 2799/98, (ЕО) № 814/2000, (ЕО) № 1290/2005 и (ЕО) № 485/2008 на Съвета (ОВ L 347, стр. 549).


title: Дело T-439/11: Жалба, подадена на 12 август 2011 г. — Sport-pari/Съвет

text:
               1.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 290/15

         Жалба, подадена на 12 август 2011 г. — Sport-pari/Съвет
   (Дело T-439/11)
   2011/C 290/22
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Sport-pari ZAO (Минск, Беларус) (представители: V. Vaitkute Pavan, A. Smaliukas и E. Matulionyte, lawyers)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Регламент (ЕС) № 588/2011 на Съвета от 20 юни 2011 година за изменение на Регламент (ЕО) № 765/2006 относно ограничителни мерки срещу президента Лукашенко и някои длъжностни лица на Беларус (ОВ L 161, стр. 1) в частта му относно жалбоподателя,

               —

               да се отмени Решение 2011/357/ОВППС на Съвета от 20 юни 2011 година за изменение на Решение 2010/639/ОВППС относно ограничителните мерки срещу някои длъжностни лица на Беларус (ОВ L 161, стр. 25) в частта му относно жалбоподателя, и

               —

               да се осъди ответникът да плати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква като основен довод явни грешки в преценката, които опорочавали оспорваните актове на Съвета. По-специално той твърди, че Съветът е допуснал грешка, като е приел, че жалбоподателят (a) е контролиран от Владимир Пефтиев, (б) че експлоатира национална лотария, (в) че е свързан с или има отношение към нарушения на изборните стандарти и човешките права, към репресии срещу гражданското общество в Беларус или към вноса в Беларус на оборудване, което би могло да се използва за вътрешни репресии.
   Освен това, в подкрепа на жалбата си жалбоподателят се основава на четири правни основания.

               1.

               В рамките на първото правно основание се твърди, че ответникът е нарушил задължението да предостави адекватни мотиви относно включването на жалбоподателя в списъците с лица, спрямо които се прилагат ограничителни мерки.

               2.

               В рамките на второто правно основание се твърди, че ответникът е нарушил правото на защита и правото на изслушване, предвидени в член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз и в членове 6 и 13 от Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи, като:

                           —

                           в нито един момент не e предоставил подробни мотиви относно включването на жалбоподателя в списъците с лица, които спрямо които се прилагат ограничителните мерки, и

                           —

                           не е предоставил на жалбоподателя възможност да упражни ефикасно правото си на защита, по-специално да упражни правото си на изслушване и правото да се ползва от производство, което да му позволи реално да поиска да бъде заличен от списъка с лица, за които се отнасят ограничителните мерки.

               3.

               В рамките на третото правно основание се твърди, че ответникът е нарушил необосновано и по непропорционален начин основното право на собственост, предвидено в член 17 от Хартата на основните права на Европейския съюз и в член 1 от протокол № 1 към Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи, без да има неопровержими доказателства.

               4.

               В рамките на четвъртото правно основание се твърди, че ответникът е нарушил принципа на пропорционалност, като е наложил непропорционално ограничение на основните права на жалбоподателя, без да предостави адекватни процесуални гаранции и неопровержими доказателства.


title: Дело T-547/13: Жалба, подадена на 8 октомври 2013 г. — Rosian Express/СХВП (Форма на кутия)

text:
               14.12.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 367/34

         Жалба, подадена на 8 октомври 2013 г. — Rosian Express/СХВП (Форма на кутия)
   (Дело T-547/13)
   2013/C 367/61
   Език на производството: румънски

      Страни

      Жалбоподател: Rosian Express (Медиаш, Румъния) (представител: E. Grecu, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на пети апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели),

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: триизмерна марка, представляваща формата на кутия, за стоки и услуги от класове 28 и 35;

      Решение на проверителя: отхвърля заявката.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: неправилно прилагане на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009


title: Дело C-455/15: Преюдициално запитване от Varbergs tingsrätt (Швеция), постъпило на 28 август 2015 г. — P/Q

text:
               19.10.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 346/11

         Преюдициално запитване от Varbergs tingsrätt (Швеция), постъпило на 28 август 2015 г. — P/Q
   (Дело C-455/15)
   (2015/C 346/12)
   Език на производството: шведски

      Запитваща юрисдикция

   Varbergs tingsrätt

      Страни в главното производство

      Ищец: P

      Ответник: Q

      Преюдициален въпрос

   Трябва ли в приложение на член 23, буква а) от Регламент Брюксел II (1) или на друга разпоредба и въпреки член 24 от този регламент Varbergs tingsrätt да откаже да признае решението на първоинстанционния съд на Шилуте от 18 февруари 2015 г. и да продължи висящото пред него производство относно упражняването на родителски права?

      (1)  Регламент (ЕО) № 2201/2003 на Съвета от 27 ноември 2003 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по брачни дела и делата, свързани с родителската отговорност, с който се отменя Регламент (ЕО) № 1347/2000 (ОВ, L 338, 2003 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 183).


title: Дело C-477/17: Преюдициално запитване от Centrale Raad van Beroep (Нидерландия), постъпило на 8 август 2017 г. — Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank/D. Balandin и др.

text:
               23.10.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 357/4

         Преюдициално запитване от Centrale Raad van Beroep (Нидерландия), постъпило на 8 август 2017 г. — Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank/D. Balandin и др.
   (Дело C-477/17)
   (2017/C 357/05)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Centrale Raad van Beroep

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank

      Ответници: D. Balandin, I. Lukachenko, Holiday on Ice Services BV

      Преюдициален въпрос

   Следва ли член 1 от Регламент № 1231/2010 (1) да се тълкува в смисъл, че работници с гражданство на трета държава, които живеят извън Съюза, но временно работят в различни държави членки за работодател със седалище в Нидерландия, могат да се позовават на Регламенти № 883/2004 (2) и № 987/2009 (3) (респективно на дял II от тях)?

      (1)  Регламент (ЕС) № 1231/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 година за разширяване обхвата на Регламент (ЕО) № 883/2004 и на Регламент (ЕО) № 987/2009 по отношение на гражданите на трети държави, които все още не са обхванати от тези регламенти единствено на основание тяхното гражданство (ОВ L 344, 2010 г., стр. 1).

      (2)  Регламент (EО) № 883/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година за координация на системите за социално осигуряване (ОВ L 166, 2004 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 82).

      (3)  Регламент (ЕО) № 987/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 година за установяване процедурата за прилагане на Регламент (ЕО) № 883/2004 за координация на системите за социална сигурност (ОВ L 284, 2009 г., стр. 1).


title: Дело T-71/06: Решение на Първоинстанционния съд от 15 ноември 2007 г. — Enercon/СХВП (Турбина за вятърна енергия) (Марка на Общността — Заявка за триизмерна марка на Общността, представляваща облицовката на гондола на турбина за вятърна енергия — Абсолютни основания за отказ — Липса на отличителни белези — Член 7, параграф 1, буква б) и параграф 3 от Регламент (ЕО) № 40/94)

text:
               22.12.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 315/37

         Решение на Първоинстанционния съд от 15 ноември 2007 г. — Enercon/СХВП (Турбина за вятърна енергия)
   (Дело T-71/06) (1)

   (Марка на Общността - Заявка за триизмерна марка на Общността, представляваща облицовката на гондола на турбина за вятърна енергия - Абсолютни основания за отказ - Липса на отличителни белези - Член 7, параграф 1, буква б) и параграф 3 от Регламент (ЕО) № 40/94)
   (2007/C 315/70)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: Enercon GmbH (Aurich, Германия) (представител: R. Böhm, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: G. Schneider)
   Предмет
   Жалба, подадена срещу решението на Втори апелативен състав на СХВП от 30 ноември 2005 г. (преписка R 179/2005-2), с което се отказва регистрацията на триизмерна марка (част от турбина за вятърна енергия под формата на американска футболна топка) като марка на Общността.
   Диспозитив

               1)

               Жалбата се отхвърля.

               2)

               Осъжда Enercon GmbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 108, 6.5.2006 г.


title: Дело C-63/08: Преюдициално запитване, отправено от Tribunal du travail d'Esch-sur-Alzette (Великото херцогство Люксембург) на 18 февруари 2008 г. — Virginie Pontin/T-Comalux SA

text:
               12.4.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 92/21

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunal du travail d'Esch-sur-Alzette (Великото херцогство Люксембург) на 18 февруари 2008 г. — Virginie Pontin/T-Comalux SA
   (Дело C-63/08)
   (2008/C 92/39)
   Език на производството: френски
   Препращаща юрисдикция
   Tribunal du travail d'Esch-sur-Alzette
   Страни в главното производство

      Ищец: Virginie Pontin

      Ответник: T-Comalux SA
   Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли членове 10 и 12 от Директива 92/85/ЕИО на Съвета от 19 октомври 1992 година за въвеждане на мерки за насърчаване подобряването на безопасността и здравето по време на работа на бременни работнички и на работнички родилки или кърмачки (Десета специална директива по смисъла на член 16, параграф 1 от Директива 89/391/ЕИО) (1) да се тълкуват в смисъл, че допускат националният законодател да обвързва предявяването на съдебен иск от бременна работничка, уволнена през периода на бременността, с предварително установени срокове като осемдневния срок, предвиден във втора алинея на първи параграф от член 337 на Кодекса на труда, съответно с петнадесетдневния срок, предвиден в четвърта алинея на същия параграф 1?

               2)

               При положителен отговор на първия въпрос […], не трябва ли осемдневните срокове да се считат за прекалено кратки, за да позволят на бременната работничка, уволнена през периода на бременността, да упражни своите права по съдебен ред?

               3)

               Трябва ли член 2 от Директива на Съвета 76/207/ЕИО от 9 февруари 1976 година относно прилагането на принципа на равното третиране на мъжете и жените по отношение на достъпа до заетост, професионалната квалификация и развитие, и на условията на труд (76/207/EИО) (2), да се тълкува в смисъл, че допуска националният законодател да лиши бременната работничка, уволнена през периода на бременността си, от упражняването на правото на съдебен иск за обезщетение за незаконно уволнение, с каквото разполагат по силата на членове L. 124-11.(1) и (2) от Кодекса на труда другите уволнени работници?

      (1)  ОВ L 348, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 3, стр. 3.

      (2)  ОВ L 39, стр. 40; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 164.


title: Дело C-203/07 P: Решение на Съда (втори състав) от 6 ноември 2008 г. — Република Гърция/Комисия на Европейските общности (Обжалване — Проект за създаване на общо дипломатическо представителство в Абуджа (Нигерия) — Възстановяване на дължимите от Република Гърция суми — Прихващане със сумата, която Комисията трябва да заплати за регионалната оперативна програма за континентална Гърция)

text:
               20.12.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 327/3

         Решение на Съда (втори състав) от 6 ноември 2008 г. — Република Гърция/Комисия на Европейските общности
   (Дело C-203/07 P) (1)

   (Обжалване - Проект за създаване на общо дипломатическо представителство в Абуджа (Нигерия) - Възстановяване на дължимите от Република Гърция суми - Прихващане със сумата, която Комисията трябва да заплати за регионалната оперативна програма за континентална Гърция)
   (2008/C 327/04)
   Език на производството: гръцки
   Страни

      Жалбоподател: Република Гърция (представители: P. Mylonopoulos, S. Trekli и Z. Stavridi)

      Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности (представители: I. Zervas и D. Triantafyllou)
   Предмет
   Жалба срещу Решение на Първоинстанционния съд (първи състав) от 17 януари 2007 г. по дело Гърция/Комисия, с което се отхвърля като неоснователна жалбата за отмяна на решението на Комисията да извърши събиране чрез прихващане на суми, дължими от Гърция вследствие на участието ѝ в проектите Abouja I et Abouja II, за изграждане на общо дипломатическо представителство на страните от Европейския съюз в Абуджа (Нигерия)
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Република Гърция да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 155, 7.7.2007 г.


title: Дело C-429/14: Преюдициално запитване от Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Литва), постъпило на 18 септември 2014 г.  — Air Baltic Corporation AS/Lietuvos Respublikos specialiųjų tyrimų tarnyba

text:
               24.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 421/21

         Преюдициално запитване от Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Литва), постъпило на 18 септември 2014 г. — Air Baltic Corporation AS/Lietuvos Respublikos specialiųjų tyrimų tarnyba
   (Дело C-429/14)
   2014/C 421/31
   Език на производството: литовски

      Запитваща юрисдикция

   Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Air Baltic Corporation AS

      Ответник: Lietuvos Respublikos specialiųjų tyrimų tarnyba

      Преюдициални въпроси

               1)

               Следва ли членове 19, 22 и 29 от Конвенцията от Монреал да се разбират и тълкуват в смисъл, че въздушният превозвач носи отговорност спрямо трети лица, включително работодателя на пътниците — юридическо лице, с което е сключен договор за международен превоз на пътници, за вредите, причинени от закъснението на полет, заради което ищецът (работодател) е направил допълнителни разноски, свързани с това закъснение (например, като е изплатил пътни разноски)?

               2)

               Ако отговорът на първия въпрос е отрицателен, следва ли член 29 от Конвенцията от Монреал да се разбира и тълкува в смисъл, че посочените трети лица имат право да предявят иск срещу въздушния превозвач на други основания, например съгласно националната правна уредба?


title: Дело C-38/15: Решение на Съда (шести състав) от 10 март 2016 г. — Европейска комисия/Кралство Испания (Неизпълнение на задължения от държава членка — Директива 91/271/ЕИО — Пречистване на градските отпадъчни води — Системи за събиране и за пречистване — Заустване в чувствителните зони — Мониторинг — Вземане на проби)

text:
               2.5.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 156/13

         Решение на Съда (шести състав) от 10 март 2016 г. — Европейска комисия/Кралство Испания
   (Дело C-38/15) (1)

   ((Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 91/271/ЕИО - Пречистване на градските отпадъчни води - Системи за събиране и за пречистване - Заустване в чувствителните зони - Мониторинг - Вземане на проби))
   (2016/C 156/17)
   Език на производството: испански

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: E. Sanfrutos Cano, E. Manhaeve и D. Loma-Osorio Lerena)

      Ответник: Кралство Испания (представител: A. Gavela Llopis)

      Диспозитив

               1)

               Като не е осигурило адекватно пречистване на всички градски отпадъчни води, изхвърляни в чувствителните зони и идващи от някои агломерации, Кралство Испания не е изпълнило задълженията си, от една страна, по член 4 от Директива 91/271/ЕИО на Съвета от 21 май 1991 година за пречистването на градските отпадъчни води, изменена с Регламент (ЕО) № 1137/2008 на Европейския парламенти и на Съвета от 22 октомври 2008 г., що се отнася до агломерацията Pontevedra-Marín-Poio-Bueu, и от друга страна, по член 5, параграфи 2 и 3 от посочената директива, що се отнася до агломерациите Berga, de Figueres, El Terri (Banyoles) и Pontevedra-Marín-Poio-Bueu.

               2)

               Отхвърля иска в останалата му част.

               3)

               Европейската комисия и Кралство Испания понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 127, 20.4.2015 г.


title: Дело C-395/12: Определение на председателя на Съда от 9 ноември 2012 г. (преюдициално запитване от Cour d'appel — Люксембург) — État du Grand-duché de Luxembourg, Administration de l'enregistrement et des domaines/Edenred Luxembourg SA

text:
               13.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 108/19

         Определение на председателя на Съда от 9 ноември 2012 г. (преюдициално запитване от Cour d'appel — Люксембург) — État du Grand-duché de Luxembourg, Administration de l'enregistrement et des domaines/Edenred Luxembourg SA
   (Дело C-395/12) (1)

   2013/C 108/52
   Език на производството: френски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 366, 24.11.2012 г.


title: Дело C-566/14 P: Жалба, подадена на 9 декември 2014 г. от Jean-Charles Marchiani срещу решението, постановено от Общия съд (трети състав) на 10 октомври 2014 г. по дело T-479/13, Marchiani/Парламент

text:
               2.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 34/18

         Жалба, подадена на 9 декември 2014 г. от Jean-Charles Marchiani срещу решението, постановено от Общия съд (трети състав) на 10 октомври 2014 г. по дело T-479/13, Marchiani/Парламент
   (Дело C-566/14 P)
   (2015/C 034/20)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Jean-Charles Marchiani (представител: C.-S. Marchiani, адвокат)

      Друга страна в производството: Европейски парламент

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението на Общия съд (трети състав) от 10 октомври 2014 г. по дело Jean-Charles Marchiani/Европейски парламент, постановено по дело T-479/13.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на своята жалба жалбоподателят изтъква пет основания.
   На първо място той счита, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото като е отказал да приложи спрямо него разпоредбите относно мерките по прилагане на Устава на членовете на Европейския парламент. Всъщност, решението от 4 юли 2013 г. било прието след производство, което било незаконосъобразно, тъй като противоречало на решението на Бюрото на Европейския парламент от 19 май и 9 юли 2008 г. относно мерките по прилагане на Устава на членовете на Европейския парламент. Освен това, в по-широк смисъл, решението от 4 юли 2013 г. било прието в нарушение на принципите на състезателност и на зачитане на правото на защита.
   На второ място, Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото и изложил противоречиви мотиви в съображенията си като се позовал на Правилника за разноски и надбавки, за да потвърди спорното решение от 4 юли 2013 г. От една страна, решението от 4 юли 2013 г. следвало от неправилно прилагане на Правилника за разноски и надбавки, отменен считано от 2009 г. От друга страна, Общият съд, който първоначално се основал на този правилник, впоследствие престанал да се позовава на същия като изтъкнал като изключително правно основание Финансовия регламент на Европейския съюз, публикуван през 2012 г.
   На трето място жалбоподателят упреква Общия съд, че е допуснал грешка при прилагане на правото като му е възложил цялата доказателствена тежест.
   На четвърто място, Общият съд бил допуснал грубо нарушение на принципа на безпристрастност, който обвързва всички органи на Европейския съюз при изпълнението на възложените им правомощия. Всъщност Общият съд не взел предвид политическите функции, изпълнявани по-рано от генералния секретар на Европейския парламент, автор на спорното решение.
   На последно място жалбоподателят упреква Общия съд, че е допуснал грешка при прилагане на правото като е приел, че решението от 4 юли 2013 г. се отнася до суми, чието възстановяване във всички случаи било погасено по давност. Поради това жалбоподателят счита, че вследствие на нарушението на правилата относно погасителната давност от страна на Общия съд е последвало нарушение на принципа на недопускане на прилагане с обратна сила на общностните актове, на принципа на защита на оправданите правни очаквания, както и на принципа на провеждане на производството в разумен срок.


title: Дело T-279/04: Решение на Общия съд от 13 септември 2010 г. — Éditions Jacob/Комисия (Конкуренция — Концентрации — Френскоезични издания — Решение за обявяване на концентрацията за съвместима с общия пазар под условие за прехвърляне на активи — Жалба за отмяна от кандидат, който не е одобрен за приобретател — Задължение за мотивиране — Измама — Грешка при прилагане на правото — Явна грешка в преценката — Регламент (ЕИО) № 4064/89)

text:
               6.11.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/20

         Решение на Общия съд от 13 септември 2010 г. — Éditions Jacob/Комисия
   (Дело T-279/04) (1)

   (Конкуренция - Концентрации - Френскоезични издания - Решение за обявяване на концентрацията за съвместима с общия пазар под условие за прехвърляне на активи - Жалба за отмяна от кандидат, който не е одобрен за приобретател - Задължение за мотивиране - Измама - Грешка при прилагане на правото - Явна грешка в преценката - Регламент (ЕИО) № 4064/89)
   2010/C 301/29
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Éditions Odile Jacob SAS (Париж, Франция) (представители: O. Fréget, W. van Weert, I. de Seze, M. Struys, M. Potel и L. Eskenazi, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално A. Whelan, O. Beynet, A. Bouquet и F. Arbault, впоследствие A. Bouquet и O. Beynet)

      Встъпила в подкрепа на ответника страна: Lagardère SCA (Париж) (представители: първоначално A. Winckler и I. Girgenson, впоследствие A. Winckler, F. de Bure и J.-B. Pinçon, avocats)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение 2004/422/ЕО на Комисията от 7 януари 2004 година за обявяване на концентрация за съвместима с общия пазар и с действието на Споразумението за Европейското икономическо пространство (Преписка COMP/M.2978 — Lagardère/Natexis/VUP) (ОВ L 125, стр. 54)

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Éditions Odile Jacob SAS да понесе направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от Европейската комисия и от Lagardère SCA.

      (1)  ОВ C 262, 23.10.2004 г.


title: Дело T-383/11: Решение на Общия съд от 13 септември 2013 г. — Makhlouf/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки срещу Сирия — Замразяване на финансови средства и икономически ресурси — Ограничения за влизане и за транзитно преминаване през територията на Съюза — Право на защита — Задължение за мотивиране — Явна грешка в преценката — Основни права)

text:
               26.10.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/23

         Решение на Общия съд от 13 септември 2013 г. — Makhlouf/Съвет
   (Дело T-383/11) (1)

   (Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Сирия - Замразяване на финансови средства и икономически ресурси - Ограничения за влизане и за транзитно преминаване през територията на Съюза - Право на защита - Задължение за мотивиране - Явна грешка в преценката - Основни права)
   2013/C 313/44
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Eyad Makhlouf (Дамаск, Сирия) (представител: първоначално P. Grollet и G. Karouni, впоследствие адв. G. Karouni и адв. C. Rygaert)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: G. Étienne и R. Liudvinaviciute-Cordeiro)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: F. Castillo de la Torre и S. Pardo Quintillán)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение за изпълнение 2011/302/ОВППС на Съвета от 23 май 2011 година за изпълнение на Решение 2011/273/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия (ОВ L 136, стр. 91), на Решение 2011/782/ОВППС на Съвета от 1 декември 2011 година относно ограничителни мерки срещу Сирия и за отмяна на Решение 2011/273/ОВППС (ОВ L 319, стр. 56) и на Решение 2012/739/ОВППС на Съвета от 29 ноември 2012 година относно ограничителни мерки срещу Сирия и за отмяна на Решение 2011/782/ОВППС (ОВ L 330, стр. 21) в частта им, в която тези актове се отнасят до жалбоподателя.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда г-н Eyad Makhlouf да понесе направените от него съдебни разноски, както и тези на Съвета на Европейския съюз.

               3.

               Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 282, 24.9.2011 г.


title: Дело T-62/14: Жалба, подадена на 27 януари 2014 г.  — BR IP Holder/СХВП — Greyleg Investments ( „HOKEY POKEY“ )

text:
               12.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 142/35

         Жалба, подадена на 27 януари 2014 г. — BR IP Holder/СХВП — Greyleg Investments („HOKEY POKEY“)
   (Дело T-62/14)
   2014/C 142/46
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: BR IP Holder LLC (Canton, Съединени щати) (представители: F. Traub, lawyer и C. Rohsler, Solicitor)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Greyleg Investments Ltd (Baltonsborough, Обединено кралство)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 22 ноември 2013 г., постановено по преписка R 1091/2012-4;

               —

               да осъди ответника да заплати разноските в производството.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав.

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „HOKEY POKEY“ за „сладкарски изделия“ от клас 30 — заявка за марка на Общността № 9 275 678.

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: по-ранна, нерегистрирана марка „HOKEY POKEY“, заявена за ползване в Обединеното кралство за „сладкарски изделия, по-специално сладолед“.

      Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението изцяло.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 4 от Регламента относно марката на Общността.


title: Дело C-368/17: Преюдициално запитване от Amtsgericht Düsseldorf (Германия), постъпило на 16 юни 2017 г. — Hüsken и др./Lufthansa CityLine GmbH

text:
               18.9.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 309/27

         Преюдициално запитване от Amtsgericht Düsseldorf (Германия), постъпило на 16 юни 2017 г. — Hüsken и др./Lufthansa CityLine GmbH
   (Дело C-368/17)
   (2017/C 309/34)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Amtsgericht Düsseldorf

      Страни в главното производство

      Ищци: Hüsken и др.

      Ответник: Lufthansa CityLine GmbH
   Делото е заличено от регистъра на Съда с определение на Съда от 6 юли 2017 г.


title: Дело C-527/16: Преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof (Австрия), постъпило на 14 октомври 2016 г. — Salzburger Gebietskrankenkasse, Bundesminister für Arbeit, Soziales und Konsumentenschutz

text:
               16.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 14/22

         Преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof (Австрия), постъпило на 14 октомври 2016 г. — Salzburger Gebietskrankenkasse, Bundesminister für Arbeit, Soziales und Konsumentenschutz
   (Дело C-527/16)
   (2017/C 014/28)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Verwaltungsgerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Salzburger Gebietskrankenkasse, Bundesminister für Arbeit, Soziales und Konsumentenschutz

      Заинтересовани страни: Alpenrind GmbH, Martin-Meat Szolgáltató és Kereskedelmi Kft, Martimpex-Meat Kft, Pensionsversicherungsanstalt, Allgemeine Unfallversicherungs-anstalt

      Преюдициални въпроси

               1)

               Налице ли е предвиденото в член 5 от Регламент (ЕО) № 987/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 година за установяване процедурата за прилагане на Регламент (ЕО) № 883/2004 за координация на системите за социална сигурност (1) обвързващо действие на документите по смисъла на член 19, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 987/2009 включително в производство пред юрисдикция по смисъла на член 267 ДФЕС?

               2)

               При утвърдителен отговор на първия въпрос:

                           a)

                           Налице ли е посоченото обвързващо действие, включително когато преди това е проведено производство пред Административната комисия за координация на системите за социална сигурност, което не е довело нито до постигане на съгласие, нито до оттегляне на спорните документи?

                           б)

                           Налице ли е посоченото обвързващо действие, включително когато даден документ „A 1“ е издаден едва след като приемащата държава членка формално е установила задължение за осигуряване съгласно своето законодателство? В тези случаи обвързващото действие налице ли е и със задна дата?

               3)

               В случай че при определени условия обвързващото действие на документите по смисъла на член 19, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 987/2009 е ограничено:
               Нарушена ли е съдържащата се в член 12, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 883/2004 забрана за заместване, ако заместването не се извършва от същия работодател, а от друг работодател? Има ли в този случай значение:

                           a)

                           дали този работодател има седалище в същата държава членка като първия работодател, или

                           б)

                           дали между първия и втория командироващ работодател съществуват лични и/или организационни връзки?

      (1)  ОВ L 284, стр. 1.


title: Дело C-177/11: Решение на Съда (осми състав) от 21 юни 2012 г. (преюдициално запитване от Symvoulio tis Epikrateias — Гърция) — Syllogos Ellinon Poleodomon kai chorotakton/Ypourgos Perivallontos, Chorotaxias & Dimosion Ergon, Ypourgos Oikonomikon, Ypourgos Esoterikon, Dimosias Dioikisis kai Apokentrosis (Директива 2001/42/ЕО — Оценка на последиците на някои планове и програми върху околната среда — Член 3, параграф 2, буква б) — Свобода на преценка на държавите членки)

text:
               18.8.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 250/7

         Решение на Съда (осми състав) от 21 юни 2012 г. (преюдициално запитване от Symvoulio tis Epikrateias — Гърция) — Syllogos Ellinon Poleodomon kai chorotakton/Ypourgos Perivallontos, Chorotaxias & Dimosion Ergon, Ypourgos Oikonomikon, Ypourgos Esoterikon, Dimosias Dioikisis kai Apokentrosis
   (Дело C-177/11) (1)

   (Директива 2001/42/ЕО - Оценка на последиците на някои планове и програми върху околната среда - Член 3, параграф 2, буква б) - Свобода на преценка на държавите членки)
   2012/C 250/11
   Език на производството: гръцки

      Запитваща юрисдикция

   Symvoulio tis Epikrateias

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Syllogos Ellinon Poleodomon kai chorotakton

      Ответници: Ypourgos Perivallontos, Chorotaxias & Dimosion Ergon, Ypourgos Oikonomikon, Ypourgos Esoterikon, Dimosias Dioikisis kai Apokentrosis

      Предмет

   Преюдициално запитване — Symvoulio tis Epikrateias — Тълкуването на член 3, параграф 2, буква б) от Директива 2001/42/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 юни 2001 година относно оценката на последиците на някои планове и програми върху околната среда (ОВ L 197, стр. 30, Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, глава 7, стр. 135), както и на членове 6 и 7 от Директива 92/43/ЕИО на Съвета от 21 май 1992 година за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна (ОВ L 206, стр. 7; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 109) — Условие за извършването на екологична оценка на определен план или програма да има вероятни съществени последици върху специална защитена зона — Свобода на преценка на държавите членки

      Диспозитив

   Член 3, параграф 2, буква б) от Директива 2001/42/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 юни 2001 година относно оценката на последиците на някои планове и програми върху околната среда трябва да се тълкува в смисъл, че задължението за подлагане на определен план на екологична оценка зависи от това дали по отношение на този план са налице условията, които налагат подлагането му на екологична оценка по смисъла на Директива 92/43/ЕИО на Съвета от 21 май 1992 година за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна, изменена с Директива 2006/105/ЕО на Съвета от 20 ноември 2006 година, включително условието, че планът може да окаже значително влияние върху съответната територия. Проверката, която се извършва, за да се установи дали последното условие е изпълнено, задължително се ограничава до това дали въз основа на обективни елементи може да се изключи вероятността посоченият план или проект да окаже значително влияние върху съответната територия.

      (1)  ОВ C 194, 2.7.2011 г.


title: Дело T-549/16: Определение на Общия съд от 6 септември 2017 г. — Papathanasiou/EUIPO

text:
               23.10.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 357/32

         Определение на Общия съд от 6 септември 2017 г. — Papathanasiou/EUIPO
   (Дело T-549/16) (1)

   (2017/C 357/42)
   Език на производството: немски
   Председателят на седми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 221, 6.7.2015 г. (делото първоначално е заведено пред Съда на публичната служба на Европейския съюз с номер F-64/15, а на 1 септември 2016 г. е прехвърлено в Общия съд на Европейския съюз).


title: Дело C-347/08: Решение на Съда (трети състав) от 17 септември 2009 г. (преюдициално запитване от Landesgericht Feldkirch, Австрия) — Vorarlberger Gebietskrankenkasse/WGV-Schwäbische Allgemeine Versicherungs AG (Регламент (ЕО) № 44/2001 — Член 9, параграф 1, буква б) и член 11, параграф 2 — Компетентност в областта на застраховането — Автомобилно произшествие — Законова цесия на правата на пострадалото лице в полза на социалноосигурителна институция — Регресен иск срещу застрахователя на лицето, за което се твърди, че е отговорно — Цел за защита на по-слабата страна)

text:
               7.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 267/22

         Решение на Съда (трети състав) от 17 септември 2009 г. (преюдициално запитване от Landesgericht Feldkirch, Австрия) — Vorarlberger Gebietskrankenkasse/WGV-Schwäbische Allgemeine Versicherungs AG
   (Дело C-347/08) (1)

   (Регламент (ЕО) № 44/2001 - Член 9, параграф 1, буква б) и член 11, параграф 2 - Компетентност в областта на застраховането - Автомобилно произшествие - Законова цесия на правата на пострадалото лице в полза на социалноосигурителна институция - Регресен иск срещу застрахователя на лицето, за което се твърди, че е отговорно - Цел за защита на по-слабата страна)
   2009/C 267/38
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Landesgericht Feldkirch

      Страни в главното производство

      Ищец: Vorarlberger Gebietskrankenkasse

      Ответник: WGV-Schwäbische Allgemeine Versicherungs AG

      Предмет

   Преюдициално запитване — Landesgericht Feldkirch — Тълкуване на член 9, параграф 1, буква б) и член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (ОВ L 12, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74) — Компетентност в областта на застраховането — Иск, предявен въз основа на законова суброгация от социалноосигурителна институция пред съда по мястото на установяване на тази институция срещу застраховател, установен на територията на друга държава членка

      Диспозитив

   Препращането, направено в член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела към член 9, параграф 1, буква б) от същия регламент, трябва да се тълкува в смисъл, че социално-осигурителна институция, законов цесионер на правата на пряко увреденото в автомобилно произшествие лице, не може да предяви пряк иск пред съдилищата на своята държава членка по установяване срещу установения в друга държава членка застраховател на лицето, за което се твърди, че е отговорно за това произшествие.

      (1)  ОВ C 272, 25.10.2008 г.


title: Дело C-132/17: Преюдициално запитване от Bundesgerichtshof (Германия), постъпило на 14 март 2017 г. — Peugeot Deutschland GmbH/Deutsche Umwelthilfe eV

text:
               3.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/18

         Преюдициално запитване от Bundesgerichtshof (Германия), постъпило на 14 март 2017 г. — Peugeot Deutschland GmbH/Deutsche Umwelthilfe eV
   (Дело C-132/17)
   (2017/C 213/22)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesgerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Peugeot Deutschland GmbH

      Ответник: Deutsche Umwelthilfe eV

      Преюдициален въпрос

   Предлага ли лицето, поддържащо видеоканал в интернет приложението YouTube, на който интернет потребителите могат да получат достъп до кратки рекламни видеоматериали за модели нови леки автомобили, аудиовизуална медийна услуга по смисъла на член 1, параграф 1, буква а) от Директива 2010/13/ЕС? (1)

      (1)  Директива 2010/23/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 10 март 2010 година за координирането на някои разпоредби, установени в закони, подзаконови и административни актове на държавите членки, отнасящи се до предоставянето на аудиовизуални медийни услуги (ОВ L 95, стр. 1).


title: Дело C-30/12: Определение на председателя на Съда от 4 октомври 2012 г. (преюдициално запитване, отправено от Okresný súd Prešov — Словакия) — Valeria Marcinová/Pohotovosť s.r.o.

text:
               6.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 101/14

         Определение на председателя на Съда от 4 октомври 2012 г. (преюдициално запитване, отправено от Okresný súd Prešov — Словакия) — Valeria Marcinová/Pohotovosť s.r.o.
   (Дело C-30/12) (1)

   2013/C 101/29
   Език на производството: словашки
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 98, 31.3.2012 г.


title: Дело T-513/15: Решение на Общия съд от 16 февруари 2017 г. — Gruppe Nymphenburg Consult/EUIPO (Limbic® Map) (Марка на Европейския съюз — Заявка за регистрацията на словна марка на Европейския съюз „Limbic® Map“ — Липса на описателен характер — Абсолютно основание за отказ — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (EО) №°207/2009)

text:
               3.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 104/46

         Решение на Общия съд от 16 февруари 2017 г. — Gruppe Nymphenburg Consult/EUIPO (Limbic® Map)
   (Дело T-513/15) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Заявка за регистрацията на словна марка на Европейския съюз „Limbic® Map“ - Липса на описателен характер - Абсолютно основание за отказ - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (EО) №o207/2009))
   (2017/C 104/64)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Gruppe Nymphenburg Consult AG (Мюнхен, Германия) (представители: R. Kunze и G. Würtenberger, avocats)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: M. Fischer)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 23 юни 2015 г. (преписка R 1973/2014–1) относно заявка за регистрация на словния знак Limbic® Map като марка на Европейския съюз

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на първи апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 23 юни 2015 г. (преписка R 1973/2014–1).

               2)

               Осъжда EUIPO да понесе направените от нея съдебни разноски и да заплати съдебните разноски, направени от Gruppe Nymphenburg Consult AG.

      (1)  ОВ C 354, 26.10.2015 г.


title: Дело T-519/13: Решение на Общия съд от 9 декември 2014 г.  — Leder & Schuh International/СХВП — Epple (VALDASAAR) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „VALDASAAR“  — По-ранна словна марка на Общността „Val d’Azur“  — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               2.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 34/38

         Решение на Общия съд от 9 декември 2014 г. — Leder & Schuh International/СХВП — Epple (VALDASAAR)
   (Дело T-519/13) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „VALDASAAR“ - По-ранна словна марка на Общността „Val d’Azur“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2015/C 034/44)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Leder & Schuh International AG (Залцбург, Австрия) (представител: S. Korn, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Pohlmann)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Valerie Epple (Бронен, Германия))

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 9 юли 2013 г. (преписка R 719/2012-1), постановено в производство по възражение със страни Valerie Epple и Leder & Schuh International AG.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Leder & Schuh International AG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 344, 23.11.2013 г.


title: Съединени дела C-57/09 и C-101/09: Решение на Съда (голям състав) от 9 ноември 2010 г. (преюдициално запитване от Bundesverwaltungsgericht, Германия) — Федерална република Германия/B (C-57/09), D (C-101/09) (Директива 2004/83/ЕО — Минимални стандарти относно условията за предоставяне на статут на бежанец или статут на субсидиарна закрила — Член 12 — Изключване от статута на бежанец — Член 12, параграф 2, букви б) и в) — Понятие за тежко престъпление от неполитически характер — Понятие за деяния, противоречащи на целите и принципите на Организацията на обединените нации — Принадлежност кﾊм организация, участваща в извършването на терористични актове — Последващо включване на тази организация в списъка на лицата, групите и образуванията, съдържащ се в приложението към Обща позиция 2001/931/ОВППС — Индивидуална отговорност за част от извършените от тази организация актове — Условия — Право на убежище съгласно националното конституционно право — Съвместимост с Директива 2004/83/ЕО)

text:
               15.1.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 13/4

         Решение на Съда (голям състав) от 9 ноември 2010 г. (преюдициално запитване от Bundesverwaltungsgericht, Германия) — Федерална република Германия/B (C-57/09), D (C-101/09)
   (Съединени дела C-57/09 и C-101/09) (1)

   (Директива 2004/83/ЕО - Минимални стандарти относно условията за предоставяне на статут на бежанец или статут на субсидиарна закрила - Член 12 - Изключване от статута на бежанец - Член 12, параграф 2, букви б) и в) - Понятие за тежко престъпление от неполитически характер - Понятие за деяния, противоречащи на целите и принципите на Организацията на обединените нации - Принадлежност към организация, участваща в извършването на терористични актове - Последващо включване на тази организация в списъка на лицата, групите и образуванията, съдържащ се в приложението към Обща позиция 2001/931/ОВППС - Индивидуална отговорност за част от извършените от тази организация актове - Условия - Право на убежище съгласно националното конституционно право - Съвместимост с Директива 2004/83/ЕО)
   2011/C 13/07
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesverwaltungsgericht

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Федерална република Германия

      Ответници: B (C-57/09), D (C-101/09)

      Предмет

   Преюдициално запитване — Bundesverwaltungsgericht Leipzig — Тълкуване на член 3 и на член 12, параграф 2, буква б) и в) от Директива 2004/83/ЕО на Съвета от 29 април 2004 година относно минималните стандарти за признаването и правното положение на гражданите на трети страни или лицата без гражданство като бежанци или като лица, които по други причини се нуждаят от международна закрила, както и относно съдържанието на предоставената закрила (ОВ L 304, стp. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 7, стр. 52) — Гражданин на трета страна, който в страната си на произход е подкрепял активно въоръжената борба на организация, която фигурира в списъка на терористичните организации, съдържащ се в приложението към Обща позиция 2002/462/ОВППС на Съвета от 17 юни 2002 година (ОВ L 160, стp. 32) и който е бил измъчван и осъждан два пъти на доживотен затвор в същата страна — Прилагане на разпоредбите на Директива 2004/83/ЕО, които предвиждат изключване от статута на бежанец на лице, търсещо убежище, което е извършвало терористична дейност в страната си на произход — Правомощие на държавите членки да предоставят статут на бежанец въз основа на конституционните си разпоредби, когато е налице основание за изключване от този статут, предвидено от посочената по-горе директива

      Диспозитив

               1.

               Член 12, параграф 2, букви б) и в) от Директива 2004/83/ЕО на Съвета от 29 април 2004 година относно минималните стандарти за признаването и правното положение на гражданите на трети страни или лицата без гражданство като бежанци или като лица, които по други причини се нуждаят от международна закрила, както и относно съдържанието на предоставената закрила трябва да се тълкува в смисъл, че:

                           —

                           обстоятелството, че дадено лице е принадлежало към организация, която поради участието ѝ в извършването на терористични актове е включена в списъка, съдържащ се в приложението към Обща позиция 2001/931/ОВППС на Съвета от 27 декември 2001 година за прилагането на специални мерки за борба с тероризма, и че активно е подпомагало въоръжената борба на тази организация, не може автоматично да се разглежда като сериозно основание да се счита, че това лице е извършило „тежко престъпление от неполитически характер“ или „деяния, противоречащи на целите и принципите на Организацията на обединените нации“,

                           —

                           в такъв контекст, за да се установи, че съществуват сериозни основания да се счита, че лицето е извършило такова престъпление или е виновно в извършването на такива деяния, е необходима преценка на конкретните факти за всеки отделен случай с цел да се определи дали извършени от съответната организация актове отговарят на установените от посочените разпоредби условия и дали може да се приеме, че съответното лице е индивидуално отговорно за извършването на тези актове, при доказване в изискваната от посочения член 12, параграф 2 степен.

               2.

               Изключването от статута на бежанец на основание член 12, параграф 2, буква б) или в) от Директива 2004/83 не предполага съответното лице все още да представлява опасност за приемащата държава членка.

               3.

               Изключването от статута на бежанец на основание член 12, параграф 2, буква б) или в) от Директива 2004/83 не предполага извършване на проверка за пропорционалност с оглед на конкретния случай.

               4.

               Член 3 от Директива 2004/83 трябва да се тълкува в смисъл, че държавите членки могат да признаят право на убежище по националното им право на лице, изключено от статута на бежанец съгласно член 12, параграф 2 от тази директива, доколкото това не води до опасност от смесване на този друг тип закрила със статута на бежанец по смисъла на Директивата.

      (1)  ОВ C 129, 6.6.2009 г.


title: Дело C-399/07: Определение на председателя на Съда от 28 януари 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Република Португалия

text:
               12.4.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 92/25

         Определение на председателя на Съда от 28 януари 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Република Португалия
   (Дело C-399/07) (1)

   (2008/C 92/51)

      Език на производството: португалски

   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 247, 20.10.2007 г.


title: Дело C-262/14: Решение на Съда (шести състав) от 21 май 2015 г. (преюдициално запитване от Tribunalul Neamț — Румъния) — Sindicatul Cadrelor Militare Disponibilizate în rezervă și în retragere (SCMD)/Ministerul Finanțelor Publice (Преюдициално запитване — Равно третиране в областта на заетостта и професиите — Директива 2000/78/ЕО — Членове 2, 3, параграф 1, и член 6 — Недопускане на дискриминация въз основа на възраст — Дискриминация в зависимост от принадлежността към определена професионална категория или от местоработата — Национална правна уредба, която забранява под определена граница съвместяването на пенсия за старост с приходите от заплата от упражняването на професионална дейност в публичния сектор — Служебно прекратяване на трудовото или на служебното правоотношение)

text:
               20.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 236/17

         Решение на Съда (шести състав) от 21 май 2015 г. (преюдициално запитване от Tribunalul Neamț — Румъния) — Sindicatul Cadrelor Militare Disponibilizate în rezervă și în retragere (SCMD)/Ministerul Finanțelor Publice
   (Дело C-262/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Равно третиране в областта на заетостта и професиите - Директива 2000/78/ЕО - Членове 2, 3, параграф 1, и член 6 - Недопускане на дискриминация въз основа на възраст - Дискриминация в зависимост от принадлежността към определена професионална категория или от местоработата - Национална правна уредба, която забранява под определена граница съвместяването на пенсия за старост с приходите от заплата от упражняването на професионална дейност в публичния сектор - Служебно прекратяване на трудовото или на служебното правоотношение))
   (2015/C 236/23)
   Език на производството: румънски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunalul Neamț

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Sindicatul Cadrelor Militare Disponibilizate în rezervă și în retragere (SCMD)

      Ответник: Ministerul Finanțelor Publice

      Диспозитив

   Член 2, параграф 2 и член 3, параграф 1 от Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите не намират приложение по отношение на национално законодателство като разглежданото в главното производство, което налага прекратяване по право на трудовото или на служебното правоотношение на служителите в публичния сектор, получаващи пенсия за възраст, по-голяма от средната брутна заплата и които не са направили избор между продължаването на това трудово или служебно правоотношение в определения срок.

      (1)  ОВ C 315, 15.9.2014 г.


title: Дело T-376/14: Жалба, подадена на 30 май 2014 г.  — Yassin/Съвет

text:
               28.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 245/26

         Жалба, подадена на 30 май 2014 г. — Yassin/Съвет
   (Дело T-376/14)
   2014/C 245/35
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Khadiga Ahmed Ahmed Kamel Yassin (Кайро, Египет) (представители: J. Bellis, R. Luff, A. Bailleux, Q. Declève, P. Vovan, S. Rowe и A. Yehia, avocats)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да обяви жалбата за допустима и основателна,

               —

               да отмени Решение 2014/153, доколкото продължава до 22 март 2015 г. ограничителните мерки срещу жалбоподателя, който е посочен в Решение 2011/172/ОВППС на Съвета от 21 март 2011 година относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Египет,

               —

               да осъди Съвета на Европейския съюз да заплати разноските в производството.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага пет правни основания, които по същество са идентични или сходни с тези, наведени по дело T-375/14, Al Naggar/Съвет.


title: Дело T-332/12: Жалба, подадена на 23 юли 2012 г. — ING Groep/Комисия

text:
               22.9.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 287/35

         Жалба, подадена на 23 юли 2012 г. — ING Groep/Комисия
   (Дело T-332/12)
   2012/C 287/65
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: ING Groep NV (Амстердам, Нидерландия) (представители: O. Brouwer, J. Blockx и N. Lorjé, lawyers)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение № C(2012) 3150 окончателен на Европейската комисия от 11 май 2012 г., държавна помощ SA.28855 (N 373/2009) (ex C 10/2009 и ex N 528/2008) Нидерландия/ING — помощ за преструктуриране, и

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири правни основания.

               1.

               В първото правно основание жалбоподателят твърди, че ответникът е нарушил принципа на добра администрация и правото на участие в производството, като не е обсъдил с датската държава и ING фактите, както и своите виждания и заключения, свързани с извода, че изменението на условията за капиталовата инжекция „core-tier-1“ (капитал от първи ред) представлява помощ по член 107, параграф 1 ДФЕС.

               2.

               Във второто правно основание жалбоподателят посочва, че ответникът е допуснал грешка в прилагането на правото, както и явна грешка в преценката, като е приложил теста, свързан с принципа за инвеститор в пазарната икономика („ПИПИ“), и не е представил адекватни доводи за квалифицирането на изменението на капиталовата инжекция „core-tier-1“ като държавна помощ и като утежняващ фактор при нейната преценка на компенсаторните мерки.

               3.

               В третото правно основание жалбоподателят твърди, че ответникът е нарушил член 107, параграф 3, буква б) ДФЕС и принципите на добра администрация, пропорционалност, правна сигурност, равно третиране, както и задължението за посочване на мотиви, като не е взел предвид сумата на помощта, когато е преценявал компенсаторните мерки, и като е изчислил погрешно свързаната сума на помощта и обстоятелствата, при които тя е отпусната, когато е преценявал компенсаторните мерки.

               4.

               В четвъртото правно основание жалбоподателят твърди, че ответникът е нарушил член 107, параграф 3, буква б) ДФЕС, принципа на добра администрация, пропорционалността и задължението за посочване на мотиви, когато приема, че забраните за заемане на лидерска позиция по отношение на цените са правнообвързващи за ING.


title: Дело T-136/17: Жалба, подадена на 2 март 2017 г. — Cotecnica/EUIPO — Mignini & Petrini (cotecnica MAXIMA)

text:
               24.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/29

         Жалба, подадена на 2 март 2017 г. — Cotecnica/EUIPO — Mignini & Petrini (cotecnica MAXIMA)
   (Дело T-136/17)
   (2017/C 129/43)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Cotecnica, SCCL (Bellpuig, Испания) (представители: J. Erdozain López, J. Galán López и J. Devaureix, lawyers)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Mignini & Petrini SpA (Petrignano di Assisi, Италия)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словния елемент „cotecnica MAXIMA“ — заявка за регистрация № 13 292 495

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 17 ноември 2016 г. по преписка R 853/2016-2

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-418/11 P: Жалба, подадена на 3 август 2011 г. от Carlo De Nicola срещу решението, постановено на 28 юни 2011 г. от Съда на публичната служба по дело F-49/10, De Nicola/ЕИБ

text:
               24.9.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/42

         Жалба, подадена на 3 август 2011 г. от Carlo De Nicola срещу решението, постановено на 28 юни 2011 г. от Съда на публичната служба по дело F-49/10, De Nicola/ЕИБ
   (Дело T-418/11 P)
   2011/C 282/79
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Carlo De Nicola (Щрасен, Люксембург) (представител: L. Isola)

      Ответник: Европейска инвестиционна банка

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да измени Решението, постановено от Съда на публичната служба по дело F-49/10 относно:

               —

               отмяната на решението, съдържащо се в електронно писмо от 11 май 2010 г., в частта, с която ЕИБ отказва провеждането на административно производство и не допуска опита за уреждане на спора по взаимно съгласие, като имплицитно отказва възстановяването на медицински разноски в размер на 3 000,00 EUR,

               —

               осъждането на ЕИБ да възстанови сумата от 3 000,00 EUR, изразходвана от жалбоподателя за лазерна терапия, предписана му и извършена в Италия, както и да заплати, с отчитане на евентуалната валутна ревалоризация, лихви за забава, а също и съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на исканията си жалбоподателят сочи:

               А.

               Относно фактите.

                           1.

                           Жалбоподателят се оплаква от изопачаването на едно от исканията и от непроизнасянето по друго.

                           2.

                           Той се оплаква и от привилегированото положение, запазено за институцията, която за пореден път единствено твърди определени факти, които впоследствие Съдът на публичната служба приема за доказани.

               Б.

               По искането за отмяна.

                           3.

                           Жалбоподателят иска отмяната на решението, съобщено му с електронно писмо от 11 май 2010 г., в частта, с която ЕИБ отказва назначаването на трети лекар, започването на помирителното производство по член 41 от Правилника за персонала и възстановяването на разноски в размер на 3 000,00 EUR, направени за лазерна терапия, предписана му и извършена в Италия.

                           4.

                           Съдът на публичната служба установява жалбата за недопустима в частта относно обжалването на отказа за назначаване на трети лекар, приемайки, че жалбоподателят е трябвало да обжалва несъществуваща мярка от 24 март 2008 г., без да разясни връзката между обжалваната мярка и тази, която приема за неправомерна, и без да изясни по силата на кои правила становището, за което се приема, че е дадено от медицинското лице на ЕИБ, се счита за отказ от страна на същата.

                           5.

                           Жалбоподателят твърди, че в качеството си на междинен акт в производството становището не е неправомерно и не подлежи на самостоятелно обжалване.
                           Първоинстанционната юрисдикция обаче преобръща цялата предходна съдебна практика и приема въвеждането на тримесечен срок за обжалването на всеки междинен акт в производството, като постановява, че срокът за съдебно обжалвано започвал да тече от датата, на която служителят направи искане, независимо от последващото приемане на мярка, без дори да е запознат с нейните мотиви.

                           6.

                           Жалбоподателят оспорва цялата система от установени за публичните институции норми, която първоинстанционната юрисдикция иска да приложи и за ЕИБ, организирана като частна банка, чиито служители имат частноправни трудови договори. Поради това отнасящите се до тях актове не са административни, не представляват упражняването на potestas, не подлежат на незабавно изпълнение и не се ползват с презумпция за правомерност, и следователно не съществува никакво сходство с лицата на публична служба, нито пък необходимост да се придаде незабавна стабилност на организационните мерки, приети по същия начин както във всяка частна банка.

                           7.

                           В допълнение жалбоподателят се оплаква от липсата на логика в мотивите относно изключването на извинима грешка от негова страна, като в тях се приема, че е бил запознат с акт, връчен единствено на неговия защитник.

                           8.

                           Накрая, той се оплаква, че във всяка правна система нищожността на акта може да бъде релевирана с жалба, което не е обвързано с краткия преклузивен срок, установен за унищожаемите актове.

                           9.

                           Жалбоподателят твърди, че помирителното производство по член 41 от Правилника за персонала не представлява процесуална предпоставка, поради което Съдът на публичната служба неправомерно го приравнява на производството за административно обжалване, което са длъжни да провеждат служителите на Съюза и което е задължително и определя границите на спора, който впоследствие се отнася с жалба до съда.

                           10.

                           Жалбоподателят счита решението на Съда на публичната служба във връзка с обжалвания отказ да се образува споменатото помирително производство за незаконосъобразно, доколкото банката няма право да откаже да образува такова производство.
                           От това следва от една страна, че подобен отказ не може да бъде обоснован с никакви мотиви, и от друга, че ако искането на служителя бъде уважено, отговорността на банката трябва да се увеличи и тя без съмнение трябва да заплати съдебните разноски.

                           11.

                           Във връзка с имплицитния отказ да се възстановят разноските за лазерна терапия г-н De Nicola твърди, че липсата на мотиви е сигурен признак за злоупотреба с власт, като се има предвид, че възстановяването може правомерно да се откаже само в три хипотези, докато липсата на формален акт представлява абсолютно основание за нищожност и поради това може да се релевира по всяко време.

                           12.

                           Накрая, без съмнение трябва да се приеме за незаконосъобразно решението на Съда на публичната служба да не се произнесе поради липса на необходимите доказателства.

               В.

               По петитума на жалбата.

                           13.

                           Съдът на публичната служба приема жалбата за недопустима поради висящи дела, макар наличието на висящи дела да не е предвидено като порок в процедурния правилник. Освен това той не изяснява как е възможно да има идентичност на исканията по висящо в първоинстанционното и във въззивното производство дело, нито пък по какъв начин и кой е доказал фактическите обстоятелства, на които се основава това решение.

                           14.

                           Накрая, жалбоподателят приема, че уважаването на жалбата и промяната на обжалваното решение изискват ново произнасяне по съдебните разноски, включително по тези в първоинстанционното производство.