title: Дело T-315/19: Жалба, подадена на 22 май 2019 г. — BT/Комисия

text:
               22.7.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 246/35

      Жалба, подадена на 22 май 2019 г. — BT/Комисия
      (Дело T-315/19)
      (2019/C 246/37)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: BT (представител: J.-N. Louis, avocat)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решението на Комисията от 20 юли 2018 г. за отказ да предостави наследствена пенсия на жалбоподателя,

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква две основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание — незаконосъобразност на условието за петгодишна продължителност на брака, определено в член 20 от приложение VIII към Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз, тъй като, първо, то създава произволна дискриминация между активно заетите длъжностни лица и длъжностните лица, на които е признато право на пенсиониране. Второ, жалбоподателят счита, че макар критерият за минимална продължителност от една година да е подходящ за борбата с измамите с бракове, петгодишната минимална продължителност от своя страна е произволна, неподходяща и несправедлива. Трето, такова условие може да лиши несправедливо от наследствена пенсия съпругата на починало длъжностно лице, която все пак е обвързана от план за съвместен живот.

                  2.

                  Второ основание — нарушение на член 1г от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз.


title: Дело T-272/18: Решение на Общия съд от 5 юни 2019 г. — EBM Technologies/EUIPO (MobiPACS) (Марка на Европейския съюз — Заявка за регистрация на словна марка на Европейския съюз „MobiPACS“ — Абсолютно основание за отказ — Лозунг — Степен на внимание на съответните потребители — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)

text:
               29.7.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 255/41

      Решение на Общия съд от 5 юни 2019 г. — EBM Technologies/EUIPO (MobiPACS)
      (Дело T-272/18) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Заявка за регистрация на словна марка на Европейския съюз „MobiPACS“ - Абсолютно основание за отказ - Лозунг - Степен на внимание на съответните потребители - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)
      (2019/C 255/53)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: EBM Technologies, Inc. (Тайпе, Тайван) (представители: J. Liesegang, M. Jost и N. Lang, адвокати)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: K. Markakis)

         Предмет

      Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 19 февруари 2018 г. (преписка R 2145/2017-2), постановено по заявка за регистрация на словния знак „MobiPACS“ като марка на Европейския съюз

         Диспозитив

                  1)

                     Отменя решението на втори апелативен състав на EUIPO от 19 февруари 2018 г. (преписка R 2145/2017-2).

                  2)

                     Осъжда EUIPO да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 221, 25.6.2018 г.


title: Дело T-346/19: Жалба, подадена на 10 юни 2019 г. — Ceravolo/Парламент

text:
               5.8.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 263/53

      Жалба, подадена на 10 юни 2019 г. — Ceravolo/Парламент
      (Дело T-346/19)
      (2019/C 263/60)
      Език на производството: италиански

         Страни

         Жалбоподател: Domenico Ceravolo (Новента Падована, Италия) (представител: M. Paniz, avvocato)

         Ответник: Европейски парламент

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да установи незаконосъобразност — поради нарушаване на принципа на оправданите правни очаквания, на принципа на защита на придобитите права, на разумност, на пропорционалност, на законосъобразност, на членове 6 и 14 от ЕКПЧ и на член 1 от Допълнителен протокол 1 към ЕКПЧ, както и членове 27 и 28 от Устава на членовете на Европейския парламент, членове 75 и 76 от правилата за прилагането му, да отмени известието на Генерална дирекция „Финанси“ на Европейския парламент, с което е прието решение № 14/2018 от 12 юли.2018 г. на Ufficio di Presidenza della Camera dei Deputati (Бюро на председателството на Камарата на депутатите) и/или Решение № 6/2018 на Consiglio di Presidenza del Senato della Repubblica (Съвет на председателството на Сената на Републиката) и да отмени новото определяне и преизчисляване на пожизнената надбавка отпусната от Европейския парламент,

                  —

                  въз основа на това да приеме и да постанови, че жалбоподателят има право да се запази отпуснатата от Парламента пожизнена надбавка до получения размер, чийто падеж изтича въз основа на правната уредба в сила преди решение № 14/2018 на Ufficio di Presidenza della Camera и/или решение № 6/2018 на Consiglio di Presidenza del Senato della Repubblica, като осъди Европейския парламент да му заплати всички неоснователно удържани суми, при отчитане на паричната ревалоризация и ведно със законната лихва от датата на удържането до окончателното изплащане, както и

                  —

                  при всяко положение да осъди Европейския парламент да заплати всички разноски, включително адвокатското възнаграждение, ДДС, данъци и такси и фиксирани разходи.

         Основания и основни доводи

      Основанията и основните доводи са идентични на изложените по дело T-345/19, Santini/Парламент.


title: Дело C-608/17: Решение на Съда (първи състав) от 19 юни 2019 г. (преюдициално запитване от Högsta förvaltningsdomstolen — Швеция) — Skatteverket/Holmen AB (Преюдициално запитване — Корпоративен данък — Група от дружества — Свобода на установяване — Приспадане на загуби на чуждестранно дъщерно дружество — Понятие „окончателни загуби“ — Прилагане към непряко дъщерно дружество — Законодателство на държавата по седалище на дружеството майка, което изисква пряко притежаване на дъщерното дружество — Законодателство на държавата по седалище на дъщерното дружество, което ограничава приспадането на загуби и го забранява в годината на ликвидацията)

text:
               12.8.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 270/6

      Решение на Съда (първи състав) от 19 юни 2019 г. (преюдициално запитване от Högsta förvaltningsdomstolen — Швеция) — Skatteverket/Holmen AB
      (Дело C-608/17) (1)

      (Преюдициално запитване - Корпоративен данък - Група от дружества - Свобода на установяване - Приспадане на загуби на чуждестранно дъщерно дружество - Понятие „окончателни загуби“ - Прилагане към непряко дъщерно дружество - Законодателство на държавата по седалище на дружеството майка, което изисква пряко притежаване на дъщерното дружество - Законодателство на държавата по седалище на дъщерното дружество, което ограничава приспадането на загуби и го забранява в годината на ликвидацията)
      (2019/C 270/06)
      Език на производството: шведски

         Запитваща юрисдикция

      Högsta förvaltningsdomstolen

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Skatteverket

         Ответник: Holmen AB

         Диспозитив

                  1)

                  Понятието за окончателни загуби на чуждестранно дъщерно дружество по смисъла на точка 55 от решение от 13 декември 2005 г., Marks & Spencer (C-446/03, EU:C:2005:763), не се прилага към непряко дъщерно дружество, освен ако седалищата на всички междинни дружества по отношение на подалото заявление за групово данъчно облекчение дружество майка и непрякото дъщерно дружество, претърпяло загуби, които могат да се разглеждат като окончателни, не се намират в една и съща държава членка.

                  2)

                  За преценката дали загубите на чуждестранно дъщерно дружество са окончателни по смисъла на точка 55 от решение от 13 декември 2005 г., Marks & Spencer (C-446/03, EU:C:2005:763), обстоятелството, че държавата членка по седалището на дъщерното дружество не позволява прехвърлянето на загубите на дружество на друго данъчнозадължено лице в годината на ликвидация, не е определящо, освен ако дружеството майка не докаже, че за него е невъзможно да използва тези загуби, така че по-специално чрез прехвърляне те да бъдат отчетени от трето лице за бъдещи данъчни години.

                  3)

                  Ако споменатото в точка 2 от настоящия диспозитив обстоятелство придобие релевантност, няма значение в каква степен в следствие от законодателството на държавата на дъщерното дружество, претърпяло загуби, които могат да бъдат квалифицирани като окончателни, част от тях не са могли да бъдат приспаднати от текущите печалби на губещото дъщерно дружество или на друг правен субект от същата група.

         (1)  ОВ C 5, 8.1.2018 г.


title: Дело C-660/17 P: Решение на Съда (първи състав) от 19 юни 2019 г. — RF/Европейска комисия (Обжалване — Жалба за отмяна — Изпращане на жалбата по факс — Внасяне на оригинала на жалбата в секретариата на Общия съд след изтичане на срока — Забавяне при пренасянето на писмото — Понятие за „непреодолима сила или случайно събитие“)

text:
               12.8.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 270/7

      Решение на Съда (първи състав) от 19 юни 2019 г. — RF/Европейска комисия
      (Дело C-660/17 P) (1)

      (Обжалване - Жалба за отмяна - Изпращане на жалбата по факс - Внасяне на оригинала на жалбата в секретариата на Общия съд след изтичане на срока - Забавяне при пренасянето на писмото - Понятие за „непреодолима сила или случайно събитие“)
      (2019/C 270/07)
      Език на производството: полски

         Страни

         Жалбоподател: RF (представител: K. Komar-Komarowski, radca prawny)

         Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: J. Szczodrowski, G. Meessen и I. Rogalski)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля искането за допускане на нови доказателства.

                  2)

                  Отхвърля жалбата.

                  3)

                  Осъжда RF да понесе, наред с направените от нея съдебни разноски, и тези на Европейската комисия.

         (1)  ОВ C 190, 4.6.2018 г.


title: Дело C-1/18: Решение на Съда (пети състав) от 20 юни 2019 г. (преюдициално запитване от Augstākā tiesa — Латвия) — „Oribalt Rīga“ SIA, по-рано „Oriola Rīga“ SIA/Valsts ieņēmumu dienests (Преюдициално запитване — Митнически съюз — Регламент (ЕИО) 2913/92 — Член 30, параграф 2, букви б) и в) — Регламент (ЕИО) № 2454/93 — Член 152, параграф 1, букви а) и б) — Определяне на митническата стойност на стоките — Понятие за сходни стоки — Лекарствени продукти — Вземане предвид на всички фактори, които могат да имат влияние върху икономическата стойност на съответния лекарствен продукт — Срок от 90 дни, в който внесените стоки трябва да бъдат продадени в Европейския съюз — Краен срок — Липса на вземане предвид на търговските отстъпки)

text:
               12.8.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 270/8

      Решение на Съда (пети състав) от 20 юни 2019 г. (преюдициално запитване от Augstākā tiesa — Латвия) — „Oribalt Rīga“ SIA, по-рано „Oriola Rīga“ SIA/Valsts ieņēmumu dienests
      (Дело C-1/18) (1)

      (Преюдициално запитване - Митнически съюз - Регламент (ЕИО) 2913/92 - Член 30, параграф 2, букви б) и в) - Регламент (ЕИО) № 2454/93 - Член 152, параграф 1, букви а) и б) - Определяне на митническата стойност на стоките - Понятие за сходни стоки - Лекарствени продукти - Вземане предвид на всички фактори, които могат да имат влияние върху икономическата стойност на съответния лекарствен продукт - Срок от 90 дни, в който внесените стоки трябва да бъдат продадени в Европейския съюз - Краен срок - Липса на вземане предвид на търговските отстъпки)
      (2019/C 270/09)
      Език на производството: латвийски

         Запитваща юрисдикция

      Augstākā tiesa

         Страни в главното производство

         Жалбоподател:„Oribalt Rīga“ SIA, по-рано „Oriola Rīga“ SIA

         Ответник: Valsts ieņēmumu dienests

         Диспозитив

                  1)

                  Член 30, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността, изменен с Регламент (ЕО) № 82/97 на Европейския парламент и на Съвета от 19 декември 1996 година трябва да се тълкува в смисъл, че когато митническата стойност на стоки като разглежданите лекарствени продукти е изчислена посредством прилагане на предвидения в тази разпоредба дедуктивен метод, за целите на определянето на сходните стоки компетентната национална митническа администрация трябва да вземе предвид всички релевантни фактори, каквито са съдържанието на тези стоки, тяхната заменяемост от гледна точка на действието им, както и тяхната взаимозаменяемост в търговско отношение, като осъществи по този начин фактическа преценка с оглед на всички фактори, които могат да повлияят върху действителната икономическа стойност на посочените стоки, включително пазарното положение на внесената стока и на нейния производител.

                  2)

                  Член 152, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 година за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 трябва да се тълкува в смисъл, че за да определи единичната цена на внасяните стоки съгласно метода, предвиден в член 30, параграф 2, буква в) от Регламент № 2913/92, изменен с регламент № 82/97, предвиденият в член 152, параграф 1, буква б) от Регламент № 2454/93 срок от 90 дни, в който внасяните стоки трябва да бъдат продадени в Съюза, е краен срок.

                  3)

                  Член 30, параграф 2, буква в) от Регламент № 2913/92, изменен с регламент № 82/97, трябва да се тълкува в смисъл, че отстъпките в продажната цена на внасяните стоки не могат да се вземат предвид при определяне на митническата стойност на тези стоки в приложение на тази разпоредба.

         (1)  ОВ C 104, 19.3.2018 г.


title: Дело C-41/18: Решение на Съда (четвърти състав) от 19 юни 2019 г. (преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale della Campania — Италия) — Meca Srl/Comune di Napoli (Преюдициално запитване — Обществени поръчки — Директива 2014/24/ЕС — Член 57, параграф 4, букви в) и ж) — Възлагане на обществени поръчки за услуги — Факултативни основания за изключване от участие в процедура за възлагане на обществена поръчка — Тежко професионално нарушение, което поставя под въпрос честността на икономическия оператор — Прекратяване на предходен договор поради недостатъци при изпълнението му — Оспорване по съдебен ред, което пречи на възлагащия орган да оцени неизпълнението на договора до приключване на съдебното производство)

text:
               12.8.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 270/9

      Решение на Съда (четвърти състав) от 19 юни 2019 г. (преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale della Campania — Италия) — Meca Srl/Comune di Napoli
      (Дело C-41/18) (1)

      (Преюдициално запитване - Обществени поръчки - Директива 2014/24/ЕС - Член 57, параграф 4, букви в) и ж) - Възлагане на обществени поръчки за услуги - Факултативни основания за изключване от участие в процедура за възлагане на обществена поръчка - Тежко професионално нарушение, което поставя под въпрос честността на икономическия оператор - Прекратяване на предходен договор поради недостатъци при изпълнението му - Оспорване по съдебен ред, което пречи на възлагащия орган да оцени неизпълнението на договора до приключване на съдебното производство)
      (2019/C 270/10)
      Език на производството: италиански

         Запитваща юрисдикция

      Tribunale Amministrativo Regionale della Campania

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Meca Srl

         Ответник: Comune di Napoli

         в присъствието на: Sirio Srl

         Диспозитив

      Член 57, параграф 4, букви в) и ж) от Директива 2014/24/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2014 година за обществените поръчки и за отмяна на Директива 2004/18/ЕО трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба, съгласно която оспорването по съдебен ред на решението за предсрочно прекратяване на договор за обществена поръчка, взето от възлагащ орган поради допуснати значителни недостатъци при неговото изпълнение, пречи на възлагащия орган, който открива нова процедура за възлагане на обществена поръчка, да направи на етапа на подбора на оферентите каквато и да било преценка на надеждността на засегнатия от това прекратяване оператор.

         (1)  ОВ C 142, 23.4.2018 г.


title: Дело C-72/18: Решение на Съда (втори състав) от 20 юни 2019 г. (преюдициално запитване от Juzgado Contencioso-Administrativo no 1 de Pamplona — Испания) — Daniel Ustariz Aróstegui/Departamento de Educación del Gobierno de Navarra (Преюдициално запитване — Социална политика — Директива 1999/70/ЕО — Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) — Клауза 4, точка 1 — Принцип на недопускане на дискриминация — Публичен сектор на образованието — Национална правна уредба, която предвижда определено допълнително възнаграждение само в полза на преподавателите, които са държавни служители с безсрочно служебно правоотношение — Изключване на преподавателите, които са срочни договорно наети служители с публичноправен статут — Понятие за обективни причини — Присъщи особености на статута на държавния служител)

text:
               12.8.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 270/10

      Решение на Съда (втори състав) от 20 юни 2019 г. (преюдициално запитване от Juzgado Contencioso-Administrativo no 1 de Pamplona — Испания) — Daniel Ustariz Aróstegui/Departamento de Educación del Gobierno de Navarra
      (Дело C-72/18) (1)

      (Преюдициално запитване - Социална политика - Директива 1999/70/ЕО - Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) - Клауза 4, точка 1 - Принцип на недопускане на дискриминация - Публичен сектор на образованието - Национална правна уредба, която предвижда определено допълнително възнаграждение само в полза на преподавателите, които са държавни служители с безсрочно служебно правоотношение - Изключване на преподавателите, които са срочни договорно наети служители с публичноправен статут - Понятие за обективни причини - Присъщи особености на статута на държавния служител)
      (2019/C 270/11)
      Език на производството: испански

         Запитваща юрисдикция

      Juzgado Contencioso-Administrativo no 1 de Pamplona

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Daniel Ustariz Aróstegui

         Ответник: Departamento de Educación del Gobierno de Navarra

         Диспозитив

      Клауза 4, точка 1 от Рамковото споразумение за срочната работа, сключено на 18 март 1999 г. и съдържащо се в приложение към Директива 1999/70/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 година относно Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP), трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба като приложимата в главното производство, съгласно която право на определено допълнително възнаграждение имат само преподавателите, които са държавни служители с безсрочно служебно правоотношение, но не и в частност преподавателите, които са срочни договорно наети служители с публичноправен статут, ако натрупването на определен служебен стаж е единственото условие за предоставянето на това допълнително възнаграждение.

         (1)  ОВ C 161, 7.5.2018 г.


title: Дело C-100/18: Решение на Съда (втори състав) от 20 юни 2019 г. (преюдициално запитване от Tribunal Supremo — Испания) — Línea Directa Aseguradora SA/Segurcaixa Sociedad Anónima de Seguros y Reaseguros (Преюдициално запитване — Застраховка „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства — Директива 2009/103/ЕО — Член 3, първа алинея — Понятие „използване на превозни средства“ — Имуществена вреда, причинена на сграда от пожар на превозно средство, паркирано в частен гараж в тази сграда — Покриване от задължителната застраховка)

text:
               12.8.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 270/11

      Решение на Съда (втори състав) от 20 юни 2019 г. (преюдициално запитване от Tribunal Supremo — Испания) — Línea Directa Aseguradora SA/Segurcaixa Sociedad Anónima de Seguros y Reaseguros
      (Дело C-100/18) (1)

      (Преюдициално запитване - Застраховка „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства - Директива 2009/103/ЕО - Член 3, първа алинея - Понятие „използване на превозни средства“ - Имуществена вреда, причинена на сграда от пожар на превозно средство, паркирано в частен гараж в тази сграда - Покриване от задължителната застраховка)
      (2019/C 270/12)
      Език на производството: испански

         Запитваща юрисдикция

      Tribunal Supremo

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Línea Directa Aseguradora SA

         Ответник: Segurcaixa Sociedad Anónima de Seguros y Reaseguros

         Диспозитив

      Член 3, първа алинея от Директива 2009/103/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 година относно застраховката „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства и за контрол върху задължението за сключване на такава застраховка трябва да се тълкува в смисъл, че понятието „използване на превозни средства“ в тази разпоредба включва случай като разглеждания в главното производство — в който превозно средство, паркирано в частен гараж на сграда и използвано съобразно с функцията му на средство за транспорт, се запалва и предизвиква пожар, причинен от електрическата система на това превозно средство и нанесъл вреди на тази сграда — при положение че посоченото превозно средство не е местено повече от 24 часа преди избухването на пожара.

         (1)  ОВ C 161, 7.5.2018 г.


title: Дело C-291/18: Решение на Съда (трети състав) от 20 юни 2019 г. (преюдициално запитване от Curtea de Apel București — Румъния) — Grup Servicii Petroliere SA/Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor, Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili (Преюдициално запитване — Обща система на данъка върху добавената стойност (ДДС) — Директива 2006/112/ЕО — Член 148, букви a) и в) — Освобождавания, свързани с международен транспорт — Доставка на самоиздигащи се платформи за морско сондиране — Понятието „плавателни съдове, предназначени за плаване в открито море“ — Обхват)

text:
               12.8.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 270/12

      Решение на Съда (трети състав) от 20 юни 2019 г. (преюдициално запитване от Curtea de Apel București — Румъния) — Grup Servicii Petroliere SA/Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor, Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili
      (Дело C-291/18) (1)

      (Преюдициално запитване - Обща система на данъка върху добавената стойност (ДДС) - Директива 2006/112/ЕО - Член 148, букви a) и в) - Освобождавания, свързани с международен транспорт - Доставка на самоиздигащи се платформи за морско сондиране - Понятието „плавателни съдове, предназначени за плаване в открито море“ - Обхват)
      (2019/C 270/13)
      Език на производството: румънски

         Запитваща юрисдикция

      Curtea de Apel București

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Grup Servicii Petroliere SA

         Ответници: Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor, Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

         Диспозитив

      Член 148, букви а) и в) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност трябва да се тълкува в смисъл, че съдържащият се в него израз „плавателни съдове, предназначени за плаване в открито море“ не се прилага за доставката на плаващи съоръжения, каквито са самоиздигащите се платформи за морско сондиране от типа на разглежданите в главното производство, които се използват предимно в неподвижно положение за експлоатация на находища на въглеводороди в морето.

         (1)  ОВ C 259, 23.7.2018 г.


title: Дело C-404/18: Решение на Съда (трети състав) от 20 юни 2019 г. (преюдициално запитване от Arbeidsrechtbank Antwerpen — Белгия) — Tine Vandenbon, Jamina Hakelbracht, Instituut voor de Gelijkheid van Vrouwen en Mannen/WTG Retail BVBA (Преюдициално запитване — Социална политика — Директива 2006/54/ЕО — Равно третиране на мъжете и жените — Достъп до заетост и условия на труд — Член 24 — Защита срещу репресивни мерки — Отхвърляне на кандидатка поради нейната бременност — Работник или служител, предприел действия в полза на тази кандидатка — Уволнение на работника или служителя)

text:
               12.8.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 270/12

      Решение на Съда (трети състав) от 20 юни 2019 г. (преюдициално запитване от Arbeidsrechtbank Antwerpen — Белгия) — Tine Vandenbon, Jamina Hakelbracht, Instituut voor de Gelijkheid van Vrouwen en Mannen/WTG Retail BVBA
      (Дело C-404/18) (1)

      (Преюдициално запитване - Социална политика - Директива 2006/54/ЕО - Равно третиране на мъжете и жените - Достъп до заетост и условия на труд - Член 24 - Защита срещу репресивни мерки - Отхвърляне на кандидатка поради нейната бременност - Работник или служител, предприел действия в полза на тази кандидатка - Уволнение на работника или служителя)
      (2019/C 270/14)
      Език на производството: нидерландски

         Запитваща юрисдикция

      Arbeidsrechtbank Antwerpen

         Страни в главното производство

         Ищци: Tine Vandenbon, Jamina Hakelbracht, Instituut voor de Gelijkheid van Vrouwen en Mannen

         Ответник: WTG Retail BVBA

         Диспозитив

      Член 24 от Директива 2006/54/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 юли 2006 година за прилагането на принципа на равните възможности и равното третиране на мъжете и жените в областта на заетостта и професиите трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба като разглежданата по главното производство, съгласно която, когато дадено лице, смятащо се за жертва на основана на пола дискриминация, е подало жалба, работникът или служителят, подпомогнал го в тази насока, е защитен от предприетите от работодателя репресивни мерки само ако се е явил като свидетел при разглеждането на тази жалба и свидетелските му показания отговарят на формалните изисквания, предвидени от посочената правна уредба.

         (1)  ОВ C 311, 3.9.2018 г.


title: Дело C-313/19 P: Жалба, подадена на 15 април 2019 г. от Associazione Nazionale GranoSalus — Liberi Cerealicoltori & Consumatori (Associazione GranoSalus) срещу определението, постановено от Общия съд (първи състав) на 14 февруари 2019 г. по дело T-125/18, Associazione GranoSalus/Комисия

text:
               12.8.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 270/13

      Жалба, подадена на 15 април 2019 г. от Associazione Nazionale GranoSalus — Liberi Cerealicoltori & Consumatori (Associazione GranoSalus) срещу определението, постановено от Общия съд (първи състав) на 14 февруари 2019 г. по дело T-125/18, Associazione GranoSalus/Комисия
      (Дело C-313/19 P)
      (2019/C 270/15)
      Език на производството: италиански

         Страни

         Жалбоподател: Associazione Nazionale GranoSalus — Liberi Cerealicoltori & Consumatori (Associazione GranoSalus) (представител: G. Dalfino, avvocato)

         Друга страна в производството: Европейска комисия

         Основания и основни доводи

                  1.

                  Жалбата срещу определението на Общия съд се основава на нарушение на член 263, четвърта алинея ДФЕС и на член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз във връзка с членове 6 и 13 от Европейската конвенция за правата на човека.

                  2.

                  Сдружението жалбоподател най-напред се позовава на нарушение на член 263, четвърта алинея ДФЕС, тъй като Общият съд не е взел предвид факта, че сдружение GranoSalus е процесуално легитимирано по силата на личната процесуална легитимация на своите членове, доколкото обжалваният Регламент за изпълнение (ЕС) 2017/2324 „ги засяга пряко и лично“ като „подзаконов акт, който ги засяга пряко и който не включва мерки за изпълнение“.
                  В това отношение сдружението твърди, че Общият съд е приложил неправилно посочената разпоредба, приемайки, че условието за наличие на лично засягане не е налице, тъй като „някои от членовете на жалбоподателя са засегнати от обжалвания акт именно в общото им качество на потребители и на граждани на Съюза“ (т. 57 от определението).
                  Тази квалификация на членовете на жалбоподателя — сдружението GranoSalus, обаче е неправилна, тъй като, предвид Устава на сдружението, всички неговите членове, а чрез тях и самото сдружение, са носители и застъпници на интереса за защита на потребителите и на земеделските производители по-специално чрез подаването на искове „за оспорване по-конкретно на общностно равнище на евентуалното увеличаване на праговете на микотоксините и други замърсители с цел защита на здравето на потребителите и особено на децата“.
                  Тъй като условието за лично засягане е изпълнено и тъй като то се кумулира с условието за пряко засягане, Общият съд е допуснал грешка като се е произнесъл в това отношение, без да вземе предвид това обстоятелство.

                  3.

                  Освен това сдружението твърди, че в определението си Общият съд неправилно е приел, че не е изпълнено предвиденото в член 263, четвърта алинея, последна част ДФЕС като условие да допустимост на жалбата условие за пряко засягане, поради приемането на национални мерки за изпълнение на обжалвания Регламент (ЕС) № 2017/2324 и е мотивирал решението си в това отношение с „подновяването от страна на държавите членки на разрешенията за пускане на пазара на продуктите за растителна защита, съдържащи активното вещество „глифозат“, считайки това обстоятелство за “[…] мерки за изпълнение на обжалвания акт по смисъла на член 263, четвърта алинея, последна част ДФЕС“ (т. 84 и 85 от обжалваното определение).
                  Неправилността на тази преценка личи от доказания с документи факт, че държавата членка, в която се намират седалището на сдружението и неговите членове (Италия), е транспонирала Регламент № 2017/2324 с известие на Министерство на здравеопазването от 19.12.2017 г., с което просто се подновява разрешението за активното вещество „глифозат“ за срок не по-дълъг от пет години и същевременно се удължават разрешенията за продуктите за растителна защита, съдържащи „глифозат“ до 15.12.2022 г., без да се извърши никаква дискреционна преценка, дори по отношение на техническите указания по приложения I и II към Регламент № 2324/2017.
                  В това отношение сдружението твърди също, че дори да се приеме, че известието на министерството 19.12.2017 г. представлява мярка за изпълнение, Общият съд не е взел предвид обстоятелството, че това известие не подлежи на обжалване пред националните съдилища, тъй като такъв иск е изключен от италианското право и от съответната съдебна практика (Consiglio di Stato, решение № 6243 от 9.11.2005 г.).

                  4.

                  Следователно сдружението обжалва определението поради нарушение на член 263, четвърта алинея, последна част ДФЕС, тъй като Общият съд не е взел предвид предмета на спора, както е определен в жалбата. В това отношение се посочва, че Общият съд не е взел предвид обстоятелството, че преките последици на обжалвания регламент върху сдружението, а чрез него и върху неговите членове, се изразяват в канцерогенния потенциал на активното вещество „глифозат“ (вж. становището на Международната агенция за изследване на рака, публикувано на 20.03.2015 г., което не е взето предвид в обжалвания Регламент № 2017/2324), чието одобрение е от изключителната компетентност на Европейския съюз, а не е предмет на разрешение, което е от компетентността на държавите членки, тъй като националното одобрение на продукта за растителна защита не включва преценка на активното вещество „глифозат“, което вече е одобрено „нагоре по-веригата“ от Европейския съюз, и по този начин се изключва възможността италианската държава да разреши/откаже пускането на пазара на продуктите за растителна защита, съдържащи активното вещество „глифозат“. Следователно в случая Общият съд е преценил условията по член 263, четвърта алинея, последна част ДФЕС, без да вземе предвид доводите, изложени в рамките на производството, а именно че остатъчните вещества от глифозата отиват в подпочвените води, в храните (паста) и в почвата, с произтичащите от това вреди, които пускането на пазара на това вещество причинява на територията, на гражданите на държавите членки и на интересите, защитавани от сдружението, а чрез него, и от неговите членове.
                  Следователно Общият съд е трябвало да прецени наличието на засягане съгласно посочения член 263 с оглед на това обстоятелство и на разпоредбите на Устава на сдружение GranoSalus, както и с оглед на квалификацията на неговите членове, нещо, което не е направено в определението.

                  5.

                  Въз основа на това сдружението оспорва даденото от първоинстанционния съд тълкуване на член 263, четвърта алинея, последна част ДФЕС, което обезсилва действието на тази разпоредба и намеренията на европейския законодател. В това отношение жалбоподателят се позовава на съображенията, изложени от генералните адвокати по редица дела (вж. например: заключение на генералния адвокат по дело C-456/13 P, заключение на генералния адвокат по дело C-583/11 P, заключение на генералния адвокат по съединени дела C-622/16 P — C-624/16 P), според които подобно ограничително тълкуване би лишило от смисъл и от полезно действие член 263).
                  С оглед на гореизложеното сдружението твърди, че тълкуването на член 263, четвърта алинея, последна част ДФЕС, дадено от Общия съд в обжалваното определение, противоречи на член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз („Всеки, чийто права и свободи, гарантирани от правото на Съюза, са били нарушени, има право на ефективни правни средства за защита пред съд в съответствие с предвидените в настоящия член условия. Всеки има право неговото дело да бъде гледано справедливо […]“), както и на член 6 (Право на справедлив съдебен процес) и на член 13 (Право на ефективни правни средства за защита) от Европейската конвенция за правата на човека, като по този начин възпрепятства предвидената възможност за сезиране на Общия съд поради наличието на пряко засягане в такава фактическа хипотеза и неоправдано накърнява системата за защита на правата, установена в правото на Европейския съюз.

         Искания

      Сдружение GranoSalus иска от Съда да отмени определението на Общия съд по дело T-125/18 — с което се приема, че жалбата е недопустима и се изключва процесуалната легитимация на членовете на Сдружението, по силата, от една страна, на твърдяната липса на лично засягане на последните от обжалвания регламент, от друга страна, на приемането на национални мерки за изпълнение, които изключват и наличието на пряко засягане — и вследствие на това да обяви за допустима жалбата за отмяна на Регламент за изпълнение (ЕС) 2017/2324, с формулираните в нея искания, включително за постановяване на мерки за събиране на доказателства, и да върне делото на Общия съд за произнасяне по съществото на спора.


title: Дело C-336/19: Преюдициално запитване от Grondwettelijk Hof (Белгия), постъпило на 18 април 2019 г. — Centraal Israëlitisch Consistorie van België и др., Unie Moskeeën Antwerpen VZW, Islamitisch Offerfeest Antwerpen VZW, JG, KH, Executief van de Moslims van België и др., Coördinatie Comité van Joodse Organisaties van België. Section belge du Congrès juif mondial et Congrès juif européen VZW и др., встъпили страни: LI, Vlaamse regering, Waalse regering, Kosher Poultry BVBA и др., Centraal Israëlitisch Consistorie van België и др., Global Action in the Interest of Animals VZW (GAIA)

text:
               12.8.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 270/15

      Преюдициално запитване от Grondwettelijk Hof (Белгия), постъпило на 18 април 2019 г. — Centraal Israëlitisch Consistorie van België и др., Unie Moskeeën Antwerpen VZW, Islamitisch Offerfeest Antwerpen VZW, JG, KH, Executief van de Moslims van België и др., Coördinatie Comité van Joodse Organisaties van België. Section belge du Congrès juif mondial et Congrès juif européen VZW и др., встъпили страни: LI, Vlaamse regering, Waalse regering, Kosher Poultry BVBA и др., Centraal Israëlitisch Consistorie van België и др., Global Action in the Interest of Animals VZW (GAIA)
      (Дело C-336/19)
      (2019/C 270/16)
      Език на производството: нидерландски

         Запитваща юрисдикция

      Grondwettelijk Hof

         Страни в главното производство

         Жалбоподатели: Centraal Israëlitisch Consistorie van België и др., Unie Moskeeën Antwerpen VZW, Islamitisch Offerfeest Antwerpen VZW, JG, KH, Executief van de Moslims van België и др., Coördinatie Comité van Joodse Organisaties van België. Section belge du Congrès juif mondial et Congrès juif européen VZW и др.

         Встъпили страни: LI, Vlaamse regering, Waalse regering, Kosher Poultry BVBA и др., Centraal Israëlitisch Consistorie van België и др., Global Action in the Interest of Animals VZW (GAIA)

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Трябва ли член 26, параграф 2, първа алинея, буква в) от Регламент (ЕО) № 1099/2009 на Съвета от 24 септември 2009 година относно защитата на животните по време на умъртвяване (1) да се тълкува в смисъл, че на държавите членки е разрешено, чрез дерогация от предвиденото в член 4, параграф 4 от този регламент и с цел подобряване на хуманното отношение към животните, да приемат правила като предвидените в Decreet van het Vlaamse Gewest van 7 juli 2017 houdende wijziging van de wet van 14 augustus 1986 betreffende de bescherming en het welzijn der dieren, wat de toegelaten methodes voor het slachten van dieren betreft (Декрет на Фламандския регион от 7 юли 2017 г. за изменение на Закона от 14 август 1986 г. за защитата и хуманното отношение към животните във връзка с разрешените методи на клане на животни), които, от една страна, предвиждат забрана на клането на животни без зашеметяване, която се прилага и за извършеното по време на религиозен обред клане, а от друга страна, въвеждат алтернативен метод за зашеметяване при извършвано по време на религиозен обред клане, основан на обратимото зашеметяване и на идеята, че зашеметяването не може да води до смърт на животното?

                  2)

                  При утвърдителен отговор на първия преюдициален въпрос — нарушава ли член 26, параграф 2, първа алинея, буква в) от посочения регламент — при тълкуването му в посочения в първия преюдициален въпрос смисъл — член 10, параграф 1 от Хартата на основните права на Европейския съюз?

                  3)

                  При утвърдителен отговор на първия преюдициален въпрос — нарушава ли член 26, параграф 2, първа алинея, буква в) във връзка с член 4, параграф 4 от посочения регламент — при тълкуването му в посочения в първия преюдициален въпрос смисъл — членове 20, 21 и 22 от Хартата на основните права на Европейския съюз, тъй като по отношение на животни, клането на които се извършва по специфични методи, предписани при определени религиозни обреди, е предвидена само обвързана с условия дерогация от задължението за зашеметяване (член 4, параграф 4 във връзка с член 2, параграф 2), докато поради причините, посочени в съображенията на Регламента, за умъртвяването на животни по време на ловни дейности, риболовни дейности, културни или спортни прояви са предвидени правила, съгласно които тези дейности не попадат в приложното поле на Регламента или спрямо тях не се прилага задължението за зашеметяване на животното при умъртвяването (член 1, параграф 1, втора алинея и параграф 3)?

         (1)  ОВ L 303, 2009 г., стр. 1.


title: Дело C-360/19: Преюдициално запитване от College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Нидерландия), постъпило на 3 май 2019 г. — Crown Van Gelder BV/Autoriteit Consument en Markt

text:
               12.8.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 270/16

      Преюдициално запитване от College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Нидерландия), постъпило на 3 май 2019 г. — Crown Van Gelder BV/Autoriteit Consument en Markt
      (Дело C-360/19)
      (2019/C 270/17)
      Език на производството: нидерландски

         Запитваща юрисдикция

      College van Beroep voor het Bedrijfsleven

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Crown Van Gelder BV

         Ответник: Autoriteit Consument en Markt

         Преюдициален въпрос

      Трябва ли член 37, параграф 11 от Директива 2009/72/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 година относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия и за отмяна на Директива 2003/54/ЕО да се тълкува в смисъл, че посочената разпоредба предоставя правото на жалба срещу оператора на националната мрежа (оператор на преносна мрежа) и в полза на заинтересована страна, която не е свързана с мрежата на посочения оператор на мрежа (оператор на преносна мрежа), а само с регионална мрежа (разпределителна мрежа), в която преносът на електроенергия е спрян поради авария в националната мрежа (преносна мрежа), която захранва регионалната мрежа (разпределителна мрежа)?

         (1)  ОВ L 211, 2009 г., стр. 55.


title: Дело C-372/19: Преюдициално запитване от Ondernemingsrechtbank Antwerpen (Белгия), постъпило на 10 май 2019 г. — Belgische Vereniging van Auteurs, Componisten en Uitgevers CVBA (SABAM)/Weareone.World BVBA, Wecandance NV

text:
               12.8.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 270/17

      Преюдициално запитване от Ondernemingsrechtbank Antwerpen (Белгия), постъпило на 10 май 2019 г. — Belgische Vereniging van Auteurs, Componisten en Uitgevers CVBA (SABAM)/Weareone.World BVBA, Wecandance NV
      (Дело C-372/19)
      (2019/C 270/19)
      Език на производството: нидерландски

         Запитваща юрисдикция

      Ondernemingsrechtbank Antwerpen

         Страни в главното производство

         Ищец: Belgische Vereniging van Auteurs, Componisten en Uitgevers CVBA (SABAM)

         Ответници: Weareone.World BVBA, Wecandance NV

         Преюдициални въпроси

      Трябва ли член 102 ДФЕС евентуално във връзка с член 16 от Директива 2014/26/ЕС (1) [на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2014 година] „относно колективното управление на авторското право и сродните му права и многотериториалното лицензиране на правата върху музикални произведения за използване онлайн на вътрешния пазар“ да се тълкува в смисъл, че е налице злоупотреба с господстващо положение, когато организация за колективно управление на авторски права, която има фактически монопол в държава членка, прилага спрямо организатори на музикални събития модел за възнаграждение за правото на публично възпроизвеждане на музикални произведения, който наред с друго се основава на оборота и

                  1.

                  използва степенувана фиксирана тарифа вместо тарифа, която (с помощта на актуалните технически средства) да взема предвид точната част на управлявания от организацията за колективно управление репертоар от изпълнената по време на събитието музика?

                  2.

                  определя лицензните възнаграждения в зависимост и от външни фактори, като inter alia цената на билета, цената на храните и напитките, бюджета за участващите творци и бюджета за други елементи, като декора?

         (1)  ОВ L 84, 2014 г, стр. 72.


title: Дело C-384/19: Иск, предявен на 16 май 2019 г. — Европейска комисия/Кралство Испания

text:
               12.8.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 270/18

      Иск, предявен на 16 май 2019 г. — Европейска комисия/Кралство Испания
      (Дело C-384/19)
      (2019/C 270/20)
      Език на производството: испански

         Страни

         Ищец: Европейска комисия (представители: E. Manhaeve и E. Sanfrutos Cano)

         Ответник: Кралство Испания

         Искания на ищеца

                  —

                  да се приеме за установено, че Кралство Испания е не е изпълнило задълженията си по член 7, параграфи 1 и 5 и по член 15, параграф 1 от Директива 2007/60/ЕО (1) що се отнася до районите на речните басейни ES120 Гран Канария; ES122 Фуертевентура; ES123 Лансароте; ES124 Тенерифе; ES125 Ла Палма; ES126 Ла Гомера и ES127 Ел Хиеро.

                  —

                  да се приеме за установено, че Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по член 10, параграфи 1 и 2 от Директива 2007/60/ЕО що се отнася до районите на речните басейни ES120 Гран Канария, ES122 Фуертевентура и ES125 Ла Палма.

                  —

                  да се осъди Кралство Испания да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      От информацията, предоставена от испанските органи, се установява, че Испания не е изготвила, допълнила и публикувала в срок до 22 декември 2015 г., установен в Директива, плановете за управление на риска от наводнения по отношение на районите на речните басейни ES120 Гран Канария, ES122 Фуертевентура, ES123 Лансароте, ES124 Тенерифе, ES125 Ла Палма, ES126 Ла Гомера и ES127 Ел Хиеро. Комисията не е получила и копие от посочените планове както се изисква съгласно член 15, параграф 1 от Директивата.
      Освен това, по отношение на три от районите на речни басейни: ES120 Гран Канария; ES122 Фуертевентура и ES125 Ла Палма фазата на уведомяване и консултиране с обществеността не е била проведена и във всички случаи не е била завършена. В резултат от това Комисията счита, че Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по член 10, параграфи 1 и 2 от Директива 2007/60/ЕО що се отнася до тези три райони на речни басейни.

         (1)  Директива 2007/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2007 година относно оценката и управлението на риска от наводнения (ОВ L 288, 2007 г., стр. 27).


title: Дело C-314/19: Преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Испания), постъпило на 16 април 2019 г. — R.C.C./M.O.L.

text:
               19.8.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 280/19

      Преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Испания), постъпило на 16 април 2019 г. — R.C.C./M.O.L.
      (Дело C-314/19)
      (2019/C 280/26)
      Език на производството: испански

         Запитваща юрисдикция

      Tribunal Superior de Justicia de Castilla La Mancha

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: R.C.C.

         Ответник: M.O.L.

         Преюдициален въпрос

      Прилага ли се член 1, параграф 1, буква а) от Директива 2001/23/ЕО на Съвета от 12 март 2001 година относно сближаването на законодателствата на държавите членки във връзка с гарантирането на правата на работниците и служителите при прехвърляне на предприятия, стопански дейности или части от предприятия или стопански дейности (1), и следователно съдържанието на тази директива, в хипотеза, при която нотариус, който е държавен служител, но същевременно е работодател на работещите при него служители и правоотношението му с тези служители се урежда от общото трудово право и от колективния трудов договор в тази област, заема мястото на предходен, прекратил дейността си, нотариус, приемайки служебния му архив, продължавайки дейността на същото работно място и със същите материални ресурси и запазвайки трудовото правоотношение на служителите, работили за предходния нотариус, заемал това място?

         (1)  ОВ L 82, 2001 г., стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 20.


title: Дело T-373/15: Решение на Общия съд от 19 юни 2019 г. — Ja zum Nürburgring/Комисия (Държавни помощи — Индивидуални помощи в полза на комплекса на Нюрбургринг за строителството на развлекателен парк, хотели и ресторанти, както и за организацията на автомобилни състезания — Решение, с което помощите се обявяват за несъвместими с вътрешния пазар — Решение, с което се приема, че възстановяването на обявените за несъвместими помощи не се отнася до новите собственици на комплекса на Нюрбургринг — Жалба за отмяна — Липса на съществено засягане на конкурентното положение — Сдружение — Статут на преговарящ — Недопустимост — Решение, с което в края на фазата на предварителното разглеждане се констатира, че не е налице държавна помощ — Жалба за отмяна — Заинтересована страна — Правен интерес — Допустимост — Нарушение на процесуални права на заинтересованите страни — Липса на затруднения, които да изискват започването на официална процедура по разследване — Жалба — Продажба на активи на получатели на държавни помощи, които са обявени за несъвместими — Открита, прозрачна, недискриминационна и безусловна тръжна процедура — Задължение за мотивиране — Принцип на добра администрация)

text:
               26.8.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 288/42

      Решение на Общия съд от 19 юни 2019 г. — Ja zum Nürburgring/Комисия
      (Дело T-373/15) (1)

      (Държавни помощи - Индивидуални помощи в полза на комплекса на Нюрбургринг за строителството на развлекателен парк, хотели и ресторанти, както и за организацията на автомобилни състезания - Решение, с което помощите се обявяват за несъвместими с вътрешния пазар - Решение, с което се приема, че възстановяването на обявените за несъвместими помощи не се отнася до новите собственици на комплекса на Нюрбургринг - Жалба за отмяна - Липса на съществено засягане на конкурентното положение - Сдружение - Статут на преговарящ - Недопустимост - Решение, с което в края на фазата на предварителното разглеждане се констатира, че не е налице държавна помощ - Жалба за отмяна - Заинтересована страна - Правен интерес - Допустимост - Нарушение на процесуални права на заинтересованите страни - Липса на затруднения, които да изискват започването на официална процедура по разследване - Жалба - Продажба на активи на получатели на държавни помощи, които са обявени за несъвместими - Открита, прозрачна, недискриминационна и безусловна тръжна процедура - Задължение за мотивиране - Принцип на добра администрация)
      (2019/C 288/54)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Ja zum Nürburgring eV (Нюрбург, Германия) (представители: първоначално D. Frey, M. Rudolph и S. Eggerath, впоследствие D. Frey и M. Rudolph, адвокати)

         Ответник: Европейска комисия (представители: L. Flynn, T. Maxian Rusche и B. Stromsky)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за частична отмяна на Решение (ЕС) 2016/151 на Комисията от 1 октомври 2014 година относно държавна помощ SA.31550 (2012/C) (ex 2012/NN), приведена в действие от Германия в полза на Nürburgring (ОВ L 34, 2016 г., стр. 1)

         Диспозитив

                  1)

                     Отхвърля искането относно липсата на основание за произнасяне по същество по жалбата.

                  2)

                     Отхвърля жалбата.

                  3)

                     Ja zum Nürburgring eV понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия.

         (1)  ОВ C 337, 12.10.2015 г.


title: Дело T-475/19: Жалба, подадена на 4 юли 2019 г. — Bunzl и др./Комисия

text:
               16.9.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 312/21

      Жалба, подадена на 4 юли 2019 г. — Bunzl и др./Комисия
      (Дело T-475/19)
      (2019/C 312/19)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподатели: Bunzl plc (Лондон, Обединено кралство), Bunzl American Holdings (No.2) Ltd (Лондон), Bunzl Overseas Holdings (No.2) Ltd (Лондон) (представители: J. Lesar, Solicitor, и K. Beal, QC)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени Решение на Комисията C(2019) 2526 окончателен от 2 април 2019 г. относно държавна помощ SA.44896, приведена в действие от Обединеното кралство за освобождаване на финансирането на групи на (КЧД);

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква единадесет основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: Комисията неправилно приложила член 107, параграф 1 ДФЕС и/или допуснала явна грешка в оценката или преценката при избора си на референтна рамка за анализ на режима на данъчно облагане. Комисията трябвало да приеме за референтна рамка режима на корпоративно данъчно облагане на Обединеното Кралство, а не просто самия данъчен режим на контролираните чуждестранни дружества (КЧД).

                  2.

                  Второ основание: Комисията допуснала грешка при прилагането на правото във връзка с приложението на член 107, параграф 1 ДФЕС и/или явна грешка в оценката или преценката, като приела неправилен подход при анализа на данъчния режим на (КЧД). В съображения 124—126 от обжалваното решение Комисията неправилно квалифицирала разпоредбите на глава 9 от част 9A от Закона за данъчното облагане (Международни и други разпоредби) на Обединеното кралство като форма на дерогация от общото данъчно облагане, съдържащо се в глава 5 от него.

                  3.

                  Трето основание: Комисията допуснала грешка при прилагането на правото във връзка с приложението на член 107, параграф 1 ДФЕС като приела в съображения 127—151 от обжалваното решение, че критерият за селективност бил изпълнен, тъй като предприятия в сходно фактическо и правно положение били третирани по различен начин.

                  4.

                  Четвърто основание: „пълното“ освобождаване съгласно член 371IB от Закона за данъчното облагане (Международни и други разпоредби) на Обединеното кралство от 2010 г. било обосновано от характера и общата структура на данъчната система.

                  5.

                  Пето основание: 75 % освобождаване съгласно член 371ID от Закона за данъчното облагане (Международни и други разпоредби) от 2010 г. било обосновано от характера и общата структура на данъчната система.

                  6.

                  Шесто основание: изключението „съчетана лихва“ съгласно член 371IE от Закона за данъчното облагане (Международни и други разпоредби) от 2010 г. било оправдано от характера и общата структура на данъчната система.

                  7.

                  Седмо основание: облагането с данък на КЧД, за които важи освобождаването, съдържащо се в Глава 9 от част 9A от Закона за данъчното облагане (Международни и други разпоредби) от 2010 г. на Обединеното кралство, като категория, би накърнило свободата на установяване на жалбоподателя в противоречие с член 49 ДФЕС.

                  8.

                  Осмо основание: допусната била явна грешка в оценката или преценката във връзка със 75 % освобождаване и определеното изходно съотношение.

                  9.

                  Девето основание: Решението на Комисията не спазвало общия правен принцип на ЕС на недискриминация или равенство.

                  10.

                  Десето основание: Комисията допуснала грешка при прилагането на правото като приложила по аналогия или чрез неправомерно препращане Директива (ЕС) 2016/1164 на Съвета, (1) която не била приложима ratione temporis..

                  11.

                  Единадесето основание: Комисията допуснала грешка при прилагането на правото във връзка с приложението на член 107, параграф 1 ДФЕС като приела в съображение 176 от обжалваното решение, че съществува категория получатели (включваща жалбоподателя) и че жалбоподателят е получил помощ, която трябва да бъде възстановена съгласно член 2, параграф 1 от обжалваното решение.

         (1)  Директива (ЕС) 2016/1164 на Съвета от 12 юли 2016 година за установяване на правила срещу практиките за избягване на данъци, които пряко засягат функционирането на вътрешния пазар (ОВ L 193, 2016 г., стр. 1).


title: Дело T-565/19: Жалба, подадена на 14 август 2019 г. — Oltchim/Комисия

text:
               11.11.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 383/62

      Жалба, подадена на 14 август 2019 г. — Oltchim/Комисия
      (Дело T-565/19)
      (2019/C 383/71)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Oltchim SA (Ръмнику Вълча, Румъния) (представители: C. Arhold, L.-A. Bondoc и S. Petrisor, lawyers)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени членове 1 и 3—7 от Решение на Комисията от 17 декември 2018 г. относно държавна помощ SA.36086 (2016/C)(ex 2016/NN), приведена в действие от Румъния в полза на Oltchim SA (1);

                  —

                  да присъди на жалбоподателя разноските в настоящото производство по обжалване.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква девет основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първото основание е свързано с липсата на принудително събиране на вземанията от страна на румънския орган за управление на държавните активи, като се твърди наличието на явна грешка в преценката, че тази мярка предоставя икономическо предимство по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС.

                  2.

                  Второто основание е свързано с посочената липса на принудително събиране на вземанията, като се твърди, че в нарушение на член 296, параграф 2 ДФЕС ответникът не е предоставил достатъчно мотиви по отношение на класифицирането на тази мярка като държавна помощ.

                  3.

                  Третото основание е свързано с твърдяното предоставяне на помощ чрез продължително предоставяне на електроенергия на жалбоподателя и допълнително увеличаване на задълженията на трето лице след неуспеха на приватизацията на жалбоподателя, като се твърди явна грешка в преценката, тъй като е прието, че тази мярка предоставя икономическо предимство по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС.

                  4.

                  Четвъртото основание е свързано с горепосочената мярка за продължително предоставяне на електроенергия и допълнително увеличаване на задълженията на трето лице, като се твърди нарушение на член 296, параграф 2 ДФЕС.

                  5.

                  Петото основание е свързано с частичното опрощаване на задълженията, предвидено в плана за преустройство, одобрен от кредиторите на жалбоподателя, като се твърди явна грешка в преценката, че опрощаването на задълженията съставлява прехвърляне на държавни ресурси, доколкото е налице участие на трето лице, което е частно предприятие.

                  6.

                  В рамките на шестото основание се твърди, че във всички случаи горепосоченото опрощаване на задължения не може да бъде вменено на държавата, доколкото са засегнати публични предприятия.

                  7.

                  В рамките на седмото основание се твърди, че горепосоченото опрощаване на задължения отговаря на критерия за частния кредитор, тъй като най-влиятелните частни кредитори са гласували в полза на плана за преустройство (pari passu), този план за преустройство е бил по-благоприятен за кредиторите – публични предприятия в сравнение с ликвидацията и съгласно актуализирания план предприятието в действителност е било продадено по групи активи – сценарий, който е бил оценен в решението на Комисията като най-доброто разрешение.

                  8.

                  В рамките на осмото основание, което се отнася до мярката за частично опрощаване на задължения, се твърди, че ответникът е нарушил член 296, параграф 2 ДФЕС.

                  9.

                  В рамките на деветото основание, което е свързано с мярката за частично опрощаване на задължения, се твърди, че Комисията е нарушила член 107, параграф 1 и член 108, параграф 2 ДФЕС, както и Регламента за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (2), като е разпоредила да се събере целия размер на опростеното задължение, макар че дори съгласно (неправилните) изчисления на самата Комисия относно най-добрата според нея хипотеза, било ясно, че кредиторите – публични предприятия, не биха получили много по-голяма сума от тази, която в действителност са получили съгласно изменения план за преустройство.

         (1)  ОВ L 181, 2019 г., стр. 13.

         (2)  Актът, цитиран в жалбата, е Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (ОВ L 83, 1999 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41).


title: Дело T-386/14 RENV: Решение на Общия съд от 19 септември 2019 г. — FIH Holding и FIH/Комисия (Държавни помощи — Банков сектор — Помощ, предоставена на FIH чрез прехвърляне на обезценените ѝ активи на ново дъщерно дружество и последващото им обратно изкупуване от органа, отговарящ за осигуряването на финансовата стабилност — Държавни помощи в полза на банки в период на криза — Решение, с което помощта се обявява за съвместима с вътрешния пазар — Допустимост — Изчисляване на размера на помощта — Явна грешка в преценката)

text:
               25.11.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/39

      Решение на Общия съд от 19 септември 2019 г. — FIH Holding и FIH/Комисия
      (Дело T-386/14 RENV) (1)

      (Държавни помощи - Банков сектор - Помощ, предоставена на FIH чрез прехвърляне на обезценените ѝ активи на ново дъщерно дружество и последващото им обратно изкупуване от органа, отговарящ за осигуряването на финансовата стабилност - Държавни помощи в полза на банки в период на криза - Решение, с което помощта се обявява за съвместима с вътрешния пазар - Допустимост - Изчисляване на размера на помощта - Явна грешка в преценката)
      (2019/C 399/45)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: FIH Holding A/S (Копенхаген, Дания) и FIH A/S, по-рано FIH Erhvervsbank A/S (Копенхаген) (представител: O. Koktvedgaard, адвокат)

         Ответник: Европейска комисия (представители: L. Flynn, A. Bouchagiar и K. Blanck)

         Предмет

      Искане по член 263 ДФЕС за отмяна на Решение 2014/884/ЕС на Комисията от 11 март 2014 година относно държавна помощ SA.34445 (12/C), приведена в действие от Дания за прехвърлянето на активи за недвижима собственост от FIH на FSC (ОВ L 357, 2014 г., стр. 89)

         Диспозитив

                  1)

                     Отменя Решение 2014/884/ЕС на Комисията от 11 март 2014 година относно държавна помощ SA.34445 (12/C), приведена в действие от Дания за прехвърлянето на активи за недвижима собственост от FIH на FSC.

                  2)

                     Европейската Комисия понася направените от нея съдебни разноски и съдебните разноски, направени от FIH Holding A/S и FIH A/S.

         (1)  ОВ C 253, 4.8.2014 г.


title: Дело T-679/18: Решение на Общия съд от 19 септември 2019 г. — Showroom/EUIPO — E-Gab (SHOWROOM) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „SHOWROOM“ — По-ранна фигуративна марка на Европейския съюз „SHOWROOM86“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)

text:
               25.11.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/56

      Решение на Общия съд от 19 септември 2019 г. — Showroom/EUIPO — E-Gab (SHOWROOM)
      (Дело T-679/18) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „SHOWROOM“ - По-ранна фигуративна марка на Европейския съюз „SHOWROOM86“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)
      (2019/C 399/69)
      Език на производството: полски

         Страни

         Жалбоподател: Showroom sp. z o.o. (Варшава, Полша) (представител: M. Janicka-Kapłon, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: E. Śliwińska и J. Crespo Carrillo)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO: E-Gab NV (Тернат, Белгия)

         Предмет

      Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 5 септември 2018 г. (преписка R 1834/2017-2), постановено в производство по възражение със страни E-Gab и Showroom

         Диспозитив

                  1)

                     Отхвърля жалбата.

                  2)

                     Осъжда Showroom sp. z o.o. да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 25, 21.1.2019 г.


title: Дело T-649/18: Определение на Общия съд от 11 септември 2019 г. — ruwido austria/EUIPO (transparent pairing) (Марка на Европейския съюз — Заявка за словна марка на Европейския съюз „transparent pairing“ — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 — Жалба, явно лишена от всякакво правно основание)

text:
               25.11.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/61

      Определение на Общия съд от 11 септември 2019 г. — ruwido austria/EUIPO (transparent pairing)
      (Дело T-649/18) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Заявка за словна марка на Европейския съюз „transparent pairing“ - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 - Жалба, явно лишена от всякакво правно основание)
      (2019/C 399/75)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: ruwido austria GmbH (Ноймаркт ам Валерзее, Австрия) (представител: A. Ginzburg, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: W. Schramek и A. Söder)

         Предмет

      Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 30 август 2018 г. (преписка R 2487/2017-2) относно заявка за регистрация на словния знак „transparent pairing“ като марка на Европейския съюз.

         Диспозитив

                  1)

                     Отхвърля жалбата.

                  2)

                     Осъжда ruwido austria GmbH да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 4, 7.1.2019 г.


title: Дело T-55/19: Определение на Общия съд от 11 септември 2019 г. — Cham Holding и Bena Properties/Съвет (Иск за обезщетение — Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки срещу Сирия — Замразяване на средства — Липса на компетентност)

text:
               25.11.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/62

      Определение на Общия съд от 11 септември 2019 г. — Cham Holding и Bena Properties/Съвет
      (Дело T-55/19) (1)

      (Иск за обезщетение - Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Сирия - Замразяване на средства - Липса на компетентност)
      (2019/C 399/77)
      Език на производството: френски

         Страни

         Ищци: Cham Holding Co. SA (Дамаск, Сирия) и Bena Properties Co. SA (Дамаск, Сирия) (представител: E. Ruchat, avocat)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: A. Jaume et V. Piessevaux)

         Предмет

      Искане на основание член 268 ДФЕС за обезщетение за вредите, които ищецът е претърпял поради приемането на Решение (ОВППС) 2018/778 на Съвета от 28 май 2018 година за изменение на Решение 2013/255/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия (ОВ, L 131, 2018 г., стp. 16) и на последващите изпълнителни актове, както и поради Решение 2013/255/ОВППС на Съвета от 31 май 2013 година относно ограничителни мерки срещу Сирия (ОВ, L 132, 2019 г., стp. 36), в частта им, която се отнася до ищците

         Диспозитив

                  1)

                     Отхвърля иска.

                  2)

                     Осъжда Cham Holding Co. SA и Bena Properties Co. SA да заплатят направените от тях съдебни разноски, както и тези на Съвета на Европейския съюз.

         (1)  ОВ C 139, 15.4.2019 г.


title: Дело T-56/19: Определение на Общия съд от 11 септември 2019 г. — Syriatel Mobile Telecom/Съвет (Иск за обезщетение — Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки срещу Сирия — Замразяване на средства — Липса на компетентност)

text:
               25.11.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/63

      Определение на Общия съд от 11 септември 2019 г. — Syriatel Mobile Telecom/Съвет
      (Дело T-56/19) (1)

      (Иск за обезщетение - Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Сирия - Замразяване на средства - Липса на компетентност)
      (2019/C 399/78)
      Език на производството: френски

         Страни

         Ищец: Syriatel Mobile Telecom (Joint Stock Company) (Дамаск, Сирия) (представител: E. Ruchat, avocat)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз (представител: A. Jaume и V. Piessevaux)

         Предмет

      Искане на основание член 268 ДФЕС за обезщетение за вредите, които ищецът твърди, че е претърпял вследствие от приемането на Решение (ОВППС) 2018/778 на Съвета от 28 май 2018 година за изменение на Решение 2013/255/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия (ОВ L 131, 2018 г., стр. 16) и на последващите актове за изпълнението му, както и вследствие от Решение (ОВППС) 2019/806 на Съвета от 17 май 2019 година за изменение на Решение 2013/255/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия (ОВ L 132, 2019 г., стр. 36), доколкото тези актове се отнасят до него.

         Диспозитив

                  1)

                     Отхвърля иска.

                  2)

                     Syriatel Mobile Telecom (Joint Stock Company) понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Съвета на Европейския съюз.

         (1)  ОВ C 139, 15.4.2019 г.


title: Дело T-57/19: Определение на Общия съд от 11 септември 2019 г. — Makhlouf/Съвет (Иск за обезщетение — Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки срещу Сирия — Замразяване на средства — Липса на компетентност)

text:
               25.11.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/64

      Определение на Общия съд от 11 септември 2019 г. — Makhlouf/Съвет
      (Дело T-57/19) (1)

      (Иск за обезщетение - Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Сирия - Замразяване на средства - Липса на компетентност)
      (2019/C 399/79)
      Език на производството: френски

         Страни

         Ищец: Rami Makhlouf (Дамаск, Сирия) (представител: E. Ruchat, avocat)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: A. Jaume и V. Piessevaux)

         Предмет

      Искане на основание член 268 ДФЕС за обезщетение за вредите, които ищецът твърди, че е претърпял вследствие от приемането на Решение (ОВППС) 2018/778 на Съвета от 28 май 2018 година за изменение на Решение 2013/255/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия (ОВ L 131, 2018 г., стр. 16) и на последващите актове за изпълнението му, както и вследствие от Решение (ОВППС) 2019/806 на Съвета от 17 май 2019 година за изменение на Решение 2013/255/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия (ОВ L 132, 2019 г., стр. 36), доколкото тези актове се отнасят до него.

         Диспозитив

                  1)

                     Отхвърля иска.

                  2)

                     Г-н Rami Makhlouf понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Съвета на Европейския съюз.

         (1)  ОВ C 139, 15.4.2019 г.


title: Дело T-58/19: Определение на Общия съд от 11 септември 2019 г. — Othman/Съвет (Иск за обезщетение — Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки срещу Сирия — Замразяване на средства — Липса на компетентност)

text:
               25.11.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/65

      Определение на Общия съд от 11 септември 2019 г. — Othman/Съвет
      (Дело T-58/19) (1)

      (Иск за обезщетение - Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Сирия - Замразяване на средства - Липса на компетентност)
      (2019/C 399/80)
      Език на производството: френски

         Страни

         Ищец: Razan Othman (Дамаск, Сирия) (представител: E. Ruchat, avocat)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: A. Jaume и V. Piessevaux)

         Предмет

      Искане на основание член 268 ДФЕС за обезщетение за вредите, които ищцата твърди, че е претърпяла вследствие от приемането на Решение (ОВППС) 2018/778 на Съвета от 28 май 2018 година за изменение на Решение 2013/255/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия (ОВ L 131, 2018 г., стр. 16) и на последващите актове за изпълнението му, както и вследствие от Решение (ОВППС) 2019/806 на Съвета от 17 май 2019 година за изменение на Решение 2013/255/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия (ОВ L 132, 2019 г., стр. 36), доколкото тези актове се отнасят до нея.

         Диспозитив

                  1)

                     Отхвърля иска.

                  2)

                     Г-жа Razan Othman понася направените от нея съдебни разноски, както и тези на Съвета на Европейския съюз.

         (1)  ОВ C 139, 15.4.2019 г.


title: Дело T-61/19: Определение на Общия съд от 11 септември 2019 г. — Drex Technologies/Съвет (Иск за обезщетение — Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки срещу Сирия — Замразяване на средства — Липса на компетентност)

text:
               25.11.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/66

      Определение на Общия съд от 11 септември 2019 г. — Drex Technologies/Съвет
      (Дело T-61/19) (1)

      (Иск за обезщетение - Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Сирия - Замразяване на средства - Липса на компетентност)
      (2019/C 399/82)
      Език на производството: френски

         Страни

         Ищец: Drex Technologies SA (Тортола, Британски Вирджински острови) (представител: E. Ruchat, avocat)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: A. Jaume и V. Piessevaux)

         Предмет

      Искане на основание член 268 ДФЕС за обезщетение за вредите, които ищецът твърди, че е претърпял вследствие от приемането на Решение (ОВППС) 2018/778 на Съвета от 28 май 2018 година за изменение на Решение 2013/255/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия (ОВ L 131, 2018 г., стр. 16) и на последващите актове за изпълнението му, както и вследствие от Решение (ОВППС) 2019/806 на Съвета от 17 май 2019 година за изменение на Решение 2013/255/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия (ОВ L 132, 2019 г., стр. 36), доколкото тези актове се отнасят до него

         Диспозитив

                  1)

                     Отхвърля иска.

                  2)

                     Drex Technologies SA понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Съвета на Европейския съюз.

         (1)  ОВ C 139, 15.4.2019 г.


title: Дело T-62/19: Определение на Общия съд от 11 септември 2019 г. — Almashreq Investment Fund/Съвет (Иск за обезщетение — Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки срещу Сирия — Замразяване на средства — Липса на компетентност)

text:
               25.11.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/67

      Определение на Общия съд от 11 септември 2019 г. — Almashreq Investment Fund/Съвет
      (Дело T-62/19) (1)

      (Иск за обезщетение - Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Сирия - Замразяване на средства - Липса на компетентност)
      (2019/C 399/83)
      Език на производството: френски

         Страни

         Ищец: Almashreq Investment Fund (Дамаск, Сирия) (представител: E. Ruchat, avocat)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: A. Jaume и V. Piessevaux)

         Предмет

      Искане на основание член 268 ДФЕС за обезщетение за вредите, които ищецът твърди, че е претърпял вследствие от приемането на Решение (ОВППС) 2018/778 на Съвета от 28 май 2018 година за изменение на Решение 2013/255/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия (ОВ L 131, 2018 г., стр. 16) и на последващите актове за изпълнението му, както и вследствие от Решение (ОВППС) 2019/806 на Съвета от 17 май 2019 година за изменение на Решение 2013/255/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия (ОВ L 132, 2019 г., стр. 36), доколкото тези актове се отнасят до него.

         Диспозитив

                  1)

                     Отхвърля иска.

                  2)

                     Almashreq Investment Fund понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Съвета на Европейския съюз.

         (1)  ОВ C 139, 15.4.2019 г.


title: Дело T-70/19: Определение на Общия съд от 18 септември 2019 г. — Nosio/EUIPO — Passi (LA PASSIATA) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Оттегляне на възражението — Липса на основание за произнасяне)

text:
               25.11.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/67

      Определение на Общия съд от 18 септември 2019 г. — Nosio/EUIPO — Passi (LA PASSIATA)
      (Дело T-70/19) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Оттегляне на възражението - Липса на основание за произнасяне)
      (2019/C 399/84)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Nosio SpA (Медзокорона, Италия) (представители: J. Graffer и A. Ottolini, адвокати)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: M. L. Capostagno и H. O’Neill)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO: Passi AG (Ротрист, Швейцария)

         Предмет

      Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 5 ноември 2018 г. (преписка R 928/2018-2), постановено в производство по възражение със страни Passi и Nosio

         Диспозитив

                  1)

                     Липсва основание за произнасяне по същество по жалбата.

                  2)

                     Nosio SpA понася направените от него съдебни разноски и съдебните разноски, направени от Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO).

         (1)  ОВ C 122, 1.4.2019 г.


title: Дело T-137/19: Определение на Общия съд от 11 септември 2019 г. — Souruh/Съвет на Европейския съюз (Иск за обезщетение — Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки срещу Сирия — Замразяване на средства — Липса на компетентност)

text:
               25.11.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/68

      Определение на Общия съд от 11 септември 2019 г. — Souruh/Съвет на Европейския съюз
      (Дело T-137/19) (1)

      (Иск за обезщетение - Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Сирия - Замразяване на средства - Липса на компетентност)
      (2019/C 399/85)
      Език на производството: френски

         Страни

         Ищец: Souruh SA (Дамаск, Сирия) (представител: E. Ruchat, адвокат)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: A. Jaume и V. Piessevaux)

         Предмет

      Искане на основание член 268 ДФЕС за обезщетение на вредите, които жалбоподателят твърди, че е претърпял в резултат на приемането на Решение (ОВППС) 2018/778 на Съвета от 28 май 2018 година за изменение на Решение 2013/255/ОВППС на Съвета относно ограничителни мерки срещу Сирия (ОВ L 131, 2018 г., стр. 16), и последващите изпълнителни актове, както и в резултат на приемането на Решение (ОВППС) 2019/806 на Съвета от 17 май 2019 година за изменение на Решение 2013/255/ОВППС на Съвета относно ограничителни мерки срещу Сирия (ОВ L 132, 2019 г., стр. 36) в частта, в която се отнасят до ищеца

         Диспозитив

                  1)

                     Отхвърля иска.

                  2)

                     Souruh SA понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Съвета на Европейския съюз.

         (1)  ОВ C 148, 29.4.2019 г.


title: Дело T-142/19: Определение на Общия съд от 18 септември 2019 г. — Nosio/EUIPO — Passi (PASSIATA) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Оттегляне на възражението — Липса на основание за произнасяне)

text:
               25.11.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/69

      Определение на Общия съд от 18 септември 2019 г. — Nosio/EUIPO — Passi (PASSIATA)
      (Дело T-142/19) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Оттегляне на възражението - Липса на основание за произнасяне)
      (2019/C 399/86)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Nosio SpA (Медзокорона, Италия) (представители: J. Graffer и A. Ottolini, адвокати)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: M. L. Capostagno и H. O’Neill)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO: Passi AG (Ротрист, Швейцария)

         Предмет

      Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 23 ноември 2018 г. (преписка R 927/2018-2), постановено в производство по възражение със страни Passi и Nosio

         Диспозитив

                  1)

                     Липсва основание за произнасяне по същество по жалбата.

                  2)

                     Nosio SpA понася направените от него съдебни разноски и съдебните разноски, направени от Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO).

         (1)  ОВ C 148, 29.4.2019 г.


title: Дело T-182/19: Определение на Общия съд от 12 септември 2019 г. — Puma/EUIPO (SOFTFOAM) (Марка на Европейския съюз — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „SOFTFOAM“ — Абсолютни основания за отказ — Липса на отличителен характер — Описателен характер — Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕС) 2017/1001 — Жалба, явно лишена от всякакво правно основание)

text:
               25.11.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/69

      Определение на Общия съд от 12 септември 2019 г. — Puma/EUIPO (SOFTFOAM)
      (Дело T-182/19) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „SOFTFOAM“ - Абсолютни основания за отказ - Липса на отличителен характер - Описателен характер - Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕС) 2017/1001 - Жалба, явно лишена от всякакво правно основание)
      (2019/C 399/87)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Puma SE (Херцогенаурах, Германия) (представител: M. Schunke, avocat)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: J. Crespo Carrillo и H. O’Neill)

         Предмет

      Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 8 януари 2019 г. (преписка R 1399/2018-2) относно заявка за регистрация на фигуративния знак SOFTFOAM като марка на Европейския съюз

         Диспозитив

                  1)

                     Отхвърля жалбата.

                  2)

                     Осъжда Puma SE да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 172, 20.5.2019 г.


title: Дело T-547/19: Жалба, подадена на 31 юли 2019 г. — Sarantos и др./Парламент и Комисия

text:
               25.11.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/70

      Жалба, подадена на 31 юли 2019 г. — Sarantos и др./Парламент и Комисия
      (Дело T-547/19)
      (2019/C 399/88)
      Език на производството: гръцки

         Страни

         Жалбоподатели: Archimandritis Sarantis Sarantos (Маруси, Гърция) и още 6 жалбоподатели (представител: C. Papasotiriou, avvocato)

         Ответник: Европейски парламент и Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателите молят Общия съд:

                  —

                  да отмени регламента на Европейския парламент и на Съвета от 20 юни 2019 година относно референции 2018/0104 (COD) и Lex 1939/PE-CONS 70/19, повишаване на сигурността на личните карти на гражданите на Съюза и на документите за пребиваване, издавани на гражданите на Съюза и на членовете на техните семейства, които упражняват правото си на свободно движение (1);

                  —

                  да осъди ответниците да заплатят разноските по производството.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателите изтъкват четири основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: обжалваният регламент накърнява човешкото достойнство, личен живот и свобода, както и правото на защита на личните данни и правото да се иска изрично съгласие от лицето за всяко обработване на такива данни.

                  2.

                  Второ основание: обжалваният регламент накърнява свободата на съвестта и религията на жалбоподателите, в нарушение, наред с останалото, на член 10, параграф 1 от Хартата на основните права на Европейския съюз.

                  3.

                  Трето основание: като налага задължителното придобиване на електронната лична карта без предварителното съгласие на гражданите, обжалваният регламент накърнява правото на отказ на жалбоподателите поради горепосочените конкретни мотиви, свързани със свободата на съвестта и религията, в нарушение на член 10, параграф 2 от Хартата на основните права на Европейския съюз.

                  4.

                  Четвърто основание: засягайки свободата на съвестта и религията на жалбоподателите, обжалваният регламент в нарушение на член 1 от Хартата на основните права на Европейския съюз накърнява същевременно тяхното човешко достойнство, тъй като свободата на съвестта и религията е основно негово проявление.

         (1)  Регламент (ЕС) 2019/1157 на Европейския парламент и на Съвета от 20 юни 2019 година относно повишаване на сигурността на личните карти на гражданите на Съюза и на документите за пребиваване, издавани на гражданите на Съюза и на членовете на техните семейства, които упражняват правото си на свободно движение (ОВ L 188, 2019 г., стр. 67).


title: Дело T-609/19: Жалба, подадена на 9 септември 2019 г. — Canon/Комисия

text:
               25.11.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/71

      Жалба, подадена на 9 септември 2019 г. — Canon/Комисия
      (Дело T-609/19)
      (2019/C 399/89)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Canon Inc. (Токио, Япония) (представители: U. Soltész, W. Bosch, C. von Köckritz, K. Winkelmann, J. Schindler, D. Arts, W. Devroe, lawyers и M. Reynolds, Solicitor)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени връченото на жалбоподателя на 1 юли 2019 г. Решение C(2019) 4559 окончателен на Европейската комисия от 27 юни 2019 година за налагане на глоби поради неуведомяване за концентрация в нарушение на член 4, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 139/2004 на Съвета (1) и за осъществяването на концентрация в нарушение на член 7, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 139/2004 (преписка M.8179 — Canon/Toshiba Medical Systems Corporation, производство по член 14, параграф 2),

                  —

                  при условията на евентуалност да отмени или съществено да намали размера на наложените му глоби,

                  —

                  да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква три основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: твърди се, че Комисията е допуснала явна грешка при прилагането на правото, тъй като приложила неправилно правния критерий за преценка по член 4, параграф 1 и член 7, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 13972004 на Съвета.

                              —

                              Жалбоподателят твърди, че Комисията не взела предвид съществуващата съдебна практика като се основала на понятието „частично осъществяване на една-единствена концентрация“, за което няма прецедент в съдебната практика и което не намира подкрепа в нея. По-специално при преценката си Комисията не установява, че въпросната междинна операция е допринесла за трайна промяна в контрола върху целевото дружество съобразно изискванията в съдебната практика.

                  2.

                  Второ основание: твърди се, че макар да не е доказано, че жалбоподателят е действал умишлено или по непредпазливост, Комисията му наложила глоба в нарушение на член 14 от Регламент (ЕО) № 139/2004 на Съвета, на принципа nulla poena sine lege и на принципа оправданите правни очаквания, както и на принципа на пропорционалност и на принципа за съвкупност от нарушения. Ето защо жалбоподателят иска Съдът да упражни пълен съдебен контрол по член 16 от Регламент (ЕО) № 139/2004 на Съвета и по член 261 ДФЕС като отмени изцяло решението в частта относно глобите или намали значително техния размер.

                  3.

                  Трето основание: твърди се, че Комисията нарушила съществени процесуални изисквания. Като отказала на жалбоподателя възможността да изрази становище по нови доводи и обстоятелства/доказателства в официален отговор на допълнително изложение на възраженията или изложение на фактите, а в хода на друго изслушване в устната фаза на производството Комисията нарушила член 18 от Регламент (ЕО) № 139/2004 на Съвета и правото на защита на жалбоподателя.

         (1)  Регламент (ЕО) № 139/2004 на Съвета от 20 януари 2004 година относно контрола върху концентрациите между предприятия (Регламент за сливанията на ЕО) (ОВ L 24, 2004 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 201).


title: Дело T-612/19: Жалба, подадена на 10 септември 2019 г. — UPL Europe и Aceto Agricultural Chemical/Комисия

text:
               25.11.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/72

      Жалба, подадена на 10 септември 2019 г. — UPL Europe и Aceto Agricultural Chemical/Комисия
      (Дело T-612/19)
      (2019/C 399/90)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподатели: UPL Europe Ltd (Warrington Cheshire, Обединено кралство) и Aceto Agricultural Chemical Corp. Ltd (Port Washington, Съединени щати) (представители: C. Mereu и P. Sellar, lawyers)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателите молят Общия съд:

                  —

                  да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/989 от 17 юни 2019 г. (1);

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателите изтъкват четири основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: обжалваният регламент е приет въз основа на явни грешки в преценката.

                  2.

                  Второ основание: обжалваният регламент е резултат от процедура, при която не е спазено правото на жалбоподателите на защита.

                  3.

                  Трето основание: обжалваният регламент е приет в нарушение на принципа на пропорционалност.

                  4.

                  Четвърто основание: обжалваният регламент е приет в нарушение на принципа на предпазните мерки.

         (1)  Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/989 на Комисията от 17 юни 2019 година за неподновяване на одобрението на активното вещество хлорпрофам в съответствие с Регламент (ЕО) № 1107/2009 на Европейския парламент и на Съвета относно пускането на пазара на продукти за растителна защита и за изменение на приложението към Регламент за изпълнение (ЕС) № 540/2011 на Комисията (OB L 160, 2019 г., стр. 11).


title: Дело T-619/19: Жалба, подадена на 17 септември 2019 г. — KF/SatCen

text:
               25.11.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/73

      Жалба, подадена на 17 септември 2019 г. — KF/SatCen
      (Дело T-619/19)
      (2019/C 399/91)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: KF (представители: A. Kunst, lawyer, и N. Macaulay, Barrister)

         Ответник: Сателитен център на Европейския съюз

         Искания

      Жалбоподателката моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решението на директора на Сателитния център на Европейския съюз (SatCen) от 3 юли 2019 г., за което жалбоподателката е уведомена на 8 юли 2019 г., за започване на ново административно разследване на нейното поведение, и да приеме, че SatCen не е изпълнил решение от 25 октомври 2018 г. на Общия съд KF/SatCen (дело T-286/15, EU:T:2018:718), с което нарушил член 266 ДФЕС;

                  —

                  да отмени решението на директора на SatCen, с което той отхвърля жалбата, подадена до него от жалбоподателката по административен ред на 2 август 2019 г. против решението от 3 юли 2019 г., за което тя е уведомена на 9 август 2019 г.;

                  —

                  да осъди SatCen да заплати на жалбоподателката пълно и справедливо обезщетение, произтичащо от посоченото по-горе решение по дело T-286/15, за претърпените имуществени вреди;

                  —

                  да осъди SatCen да обезщети жалбоподателката за имуществените и неимуществени вреди, претърпени в резултат от решението за започване на ново административно разследване, предварително оценени ex aequo et bono на 30 000 EUR;

                  —

                  да осъди SatCen да заплати лихви поради необоснованата забава в изплащането на неимуществени вреди в размер на 10 000 EUR, разпоредено с посоченото по-горе решение по дело T-286/15;

                  —

                  да обяви член 28 и приложение X към Правилника за персонала на SATCEN, както и разпоредбите относно комисията по жалбите за неприложими съгласно член 277 ДФЕС;

                  —

                  да осъди SatCen да заплати съдебните разноски на жалбоподателката, ведно с лихва в размер на 8 %.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателката изтъква две основания в подкрепа на жалбата си.

                  1.

                  Първо основание: несъобразяване с правомощията на Съда на Европейския съюз в съдебното производство.

                  2.

                  Второ основание: нарушение на член 266 ДФЕС, на правото на добра администрация и на задължението за полагане на дължимата грижа.


title: Дело T-620/19: Жалба, подадена на 16 септември 2019 г. — Ace of spades/EUIPO — Krupp и Borrmann (Форма на бутилка шампанско розе)

text:
               25.11.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/74

      Жалба, подадена на 16 септември 2019 г. — Ace of spades/EUIPO — Krupp и Borrmann (Форма на бутилка шампанско розе)
      (Дело T-620/19)
      (2019/C 399/92)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Ace of spades Holdings LLC (Ню Йорк, Ню Йорк, Съединени щати) (представител: A. Gómez López, lawyer)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Други страни в производството пред апелативния състав: Gerhard Ernst Krupp (Мюнхен, Германия) и Elmar Borrmann (Reith, Австрия)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявители на спорната марка: другите страни в производството пред апелативния състав

         Спорна марка: заявка за триизмерна марка на Европейския съюз (Форма на бутилка шампанско розе) — Заявка за регистрация № 16 252 629

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 26 юни 2019 г. по преписка R 1/2019-5

         Искания

      Жалбоподателите молят Общия съд:

                  —

                  да уважи настоящата жалба,

                  —

                  да отмени обжалваното решение и/или да го отмени поради неправилно прилагане на член 8, параграф 1, буква б) от Регламента относно марката на Европейския съюз (РМЕС) и член 8, параграф 5 от РМЕС и да установи наличието на вероятност от объркване между конфликтните марки,

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски (а също и встъпилата страна, ако участва в производството).

         Изложени основания

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета,

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 5 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.