title: Покана за подаване на кандидатури — Директор на дирекция Информационни технологии (степен AD 14 или AD 15)

text:
               4.2.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               CA 28/1

         ПОКАНА ЗА ПОДАВАНЕ НА КАНДИДАТУРИ
   Директор на дирекция „Информационни технологии“ (степен AD 14 или AD 15)
   (2010/C 28 A/01)
   В генерална дирекция „Инфраструктура“ на Съда на Европейския съюз предстои да се освободи длъжността директор на дирекция „Информационни технологии“ (степен AD 14 или AD 15). Същата ще бъде заета съгласно член 29, параграф 2 от Правилника за длъжностните лица.
   Естество на служебните задължения
   Под ръководството на генералния директор на дирекция „Инфраструктура“ директорът на дирекция „Информационни технологии“ управлява дирекция „Информационни технологии“ (ДИТ), като организира и координира нейните дейности.
   Той съветва компетентните инстанции на Съда в областта на информационните технологии и изготвя предложения и доклади в това отношение. Осигурява техническото и бюджетното проучване и планиране, като взема предвид определените от институцията приоритети. Управлява четири административни отдела от около 70 длъжностни лица и контролира предоставяните от избраните външни дружества услуги в областта на информационните технологии. Осигурява съответствието на информационните системи с действащите правила и регламенти.
   ДИТ отговаря за всички услуги, свързани с информационните технологии на Съда. Това включва и далекосъобщителните и мултимедийните услуги.
   Изисквания и необходими документи

               —

               Завършено висше образование, удостоверено с диплома.

               —

               Признати способности за управление на голям административен отдел.

               —

               Задълбочени познания и опит в областта на информационните стратегии. Опитът, придобит в рамките на съдебни институции, ще се счита за допълнително предимство.

               —

               Доказан опит в управлението на информационни проекти.

               —

               Доказани способности и опит в стратегическото проучване и планиране и свързаната с тях отчетност.

               —

               Задълбочени познания и опит в управлението на бюджети и на процедури за възлагане на големи поръчки.

               —

               Добро познаване на Финансовия регламент, на условията и реда за неговото прилагане и на регламентите, приложими към общностните институции в секторите, попадащи в дейността на дирекцията.

               —

               Добри познания по английски и френски език.

         Подаване на кандидатурите
   Кандидатурите за тази длъжност трябва да бъдат получени в Съда  по електронна поща на адрес DIR-DTI-CURIA@curia.europa.eu най-късно до 18,00 часа на 26 февруари 2010 г. Към кандидатурите трябва да бъдат приложени подробна автобиография и други подходящи документи.


title: Дело C-570/08: Преюдициално запитване, отправено от Anotato Dikastirio (Кипър) на 22 декември 2008 г.  — Symvoulio Apochetefseon Lefkosias/Anatheoritiki Archi Prosforon

text:
               7.3.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 55/13

         Преюдициално запитване, отправено от Anotato Dikastirio (Кипър) на 22 декември 2008 г. — Symvoulio Apochetefseon Lefkosias/Anatheoritiki Archi Prosforon
   (Дело C-570/08)
   (2009/C 55/20)
   Език на производството: гръцки
   Запитваща юрисдикция
   Anotato Dikastirio (Кипър)
   Страни в главното производство

      Ищец: Symvoulio Apochetefseon Lefkosias

      Ответник: Anatheoritiki Archi Prosforon
   Преюдициален въпрос
   „Признава ли член 2, параграф 8 от Директива 89/665/ЕО правото на възложителите на съдебно обжалване на решенията за отмяна, приети от органите, отговорни за производствата по обжалване, когато тези органи не са съдебни органи?“


title: Дело T-419/14: Жалба, подадена на 12 юни 2014 г.  — The Goldman Sachs Group/Комисия

text:
               25.8.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/41

         Жалба, подадена на 12 юни 2014 г. — The Goldman Sachs Group/Комисия
   (Дело T-419/14)
   2014/C 282/54
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: The Goldman Sachs Group, Inc (Ню Йорк, Съединени американски щати) (представители: W. Deselaers, J. Koponen и A. Mangiaracina, lawyers)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени изцяло или частично членове 1, 2, 3 и 4 от Решение C(2014) 2139 окончателен на Комисията от 2 април 2014 г., постановено по преписка AT.39610 — Power Cables, доколкото те засягат жалбоподателя, и/или

               —

               да намали глобата, наложена на жалбоподателя с член 2 от решението,

               —

               да осъди Комисията да заплати разноските в настоящото производство.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага шест правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от твърдението, че обжалваното решение нарушава член 101 ДФЕС и член 23, параграф 2 от Регламент (EО) № 1/2003 на Съвета oт 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (1), като приема, че GS Group заедно и отделно носи отговорност за нарушението, за което се твърди, че е извършено от Prysmian.

               2.

               Второто правно основание е изведено от твърдението, че обжалваното решение нарушава член 2 от Регламент (EО) № 1/2003 на Съвета и член 296 ДФЕС, доколкото не доказва според изискуемия правен стандарт, че GS Group действително е упражнявало решително влияние върху Prysmian през релевантния период.

               3.

               Третото правно основание е изведено от твърдението, че обжалваното решение нарушава член 101 ДФЕС и член 23, параграф 2 oт Регламент (EО) № 1/2003 на Съвета, тъй като нарушава принципа на лична отговорност и презумпцията за невиновност.

               4.

               Четвъртото правно основание е изведено от твърдението, че обжалваното решение нарушава член 101 ДФЕС и член 23, параграф 2 oт Регламент № 1/2003, тъй като то нарушава принципа на правна сигурност и този, че наказанието трябва да бъде определено отделно за всеки нарушител, тъй като Комисията не е разделила глобата.

               5.

               Петото правно основание е изведено от твърдението, че Комисията е нарушила правото на жалбоподателя на защита (нарушение на съществено процесуално изискване), доколкото Комисията не е предоставила своевременно достъп до основни документи.

               6.

               Шестото правно основание е изведено от твърдението, че Общият съд предоставя на GS Group възможността да се ползва от всяко намаление на глобата, което може да бъде постановено в полза на Prysmian, наложена с обжалваното решение.

      (1)  ОВ L 1, 4.1.2003 г., стр. 1


title: Дело C-544/08: Иск, предявен на 4 декември 2008 г.  — Комисия на Европейските общности/Чешка република

text:
               21.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/35

         Иск, предявен на 4 декември 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Чешка република
   (Дело C-544/08)
   (2009/C 44/58)
   Език на производството: чешки
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: N. Yerrell, L. Jelínek)

      Ответник: Чешка република
   Искания на ищеца

               —

               Да се установи, че като не е приела в предвидения срок законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2005/68/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2005 година относно презастраховането и за изменение на Директиви 73/239/EИО и 92/49/EИО на Съвета, както и на Директиви 98/78/EО и 2002/83/EО (1), и във всички случаи като не е уведомила Комисията за тях, Чешката република не е изпълнила задълженията си по член 64 от посочената директива,

               —

               да се осъди Чешката република да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Срокът за транспониране на директивата е изтекъл на 10 декември 2007 г.

      (1)  ОВ L 323, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 7, стр. 224.


title: Дело T-529/14: Решение на Общия съд от 2 декември 2015 г. — adp Gauselmann/СХВП (Multi Win) (Марка на Общността — Заявка за словна марка на Общността „Multi Win“ — Абсолютни основания за отказ — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               25.1.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 27/49

         Решение на Общия съд от 2 декември 2015 г. — adp Gauselmann/СХВП (Multi Win)
   (Дело T-529/14) (1)

   ((Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността „Multi Win“ - Абсолютни основания за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2016/C 027/61)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: adp Gauselmann GmbH (Люббеке, Германия) (представител: P. Koch Moreno, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: A. Pohlmann и S. Hanne)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 29 април 2014 г. (преписка R 1326/2013-1), постановено по заявка за регистрация на словния знак „Multi Win“ като марка на Общността

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда adp Gauselmann GmbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 303, 8.9.2014 г.


title: Дело T-564/11: Жалба, подадена на 28 октомври 2011 г. — Farage/Парламент и Buzek

text:
               28.1.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 25/53

      Жалба, подадена на 28 октомври 2011 г. — Farage/Парламент и Buzek
      (Дело T-564/11)
      (2012/C 25/105)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Nigel Paul Farage (Брюксел, Белгия) (представител: P. Bennett, Solicitor)

         Ответниици: Европейски парламент и Jerzy Buzek (Брюксел, Белгия)

         Искания на жалбоподателя

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да отмени решението на председателя на Европейския парламент г-н Jerzy Buzek от 2 март 2010 г., с което на жалбоподателя се налага лишаване от право на надбавка за дневни разходи за десет дни, както и решението на Бюрото на Европейския парламент от 24 март 2010 г. и на председателя на Европейския парламент от 31 август 2011 г., с което искането на жалбоподателя за парламентарен имунитет се обявява за недопустимо; и

                  —

                  при условията на евентуалност, обявяване, че никое от посочените по-горе решения не е действително или е трябвало да се приема.

         Правни основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири правни основания.

                  1.

                  Първо правно основание, с което се твърди нарушаване на член 8 от Протокол (№ 7) за привилегиите и имунитетите на Европейския съюз (ОВ С 84, 2010 г., стр. 99), тъй като речта на жалбоподателя от 24 февруари 2010 г. е била произнесена в качеството му на член на Европейския парламент. Поради това въпросната реч е изразила политически възгледи и е от първостепенно значение член на Европейския парламент да може да се изказва свободно.

                  2.

                  Второ правно основание, с което се твърди нарушаване на свободата на изразяване на мнение, тъй като не е отчетен по подобаващ начин член 9, параграф 3 от Процедурния правилник на Европейския парламент (ОВ L 116, 2011 г., стр. 1).

                  3.

                  Трето правно основание, с което се твърди нарушаване на правото на независим и безпристрастен съд, заложено в член 6 от Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи, тъй като всяко участие на председателя на Парламента в процеса по вземане на решения във връзка с конкретния проблем или на всеки друг, който е присъствал на пленарното заседание от 24 февруари 2010 г. и е изразил становище, лишава такова лице от право да участва в този процес.

                  4.

                  Четвърто правно основание, с което се твърди неточност в тълкуването на член 152, параграф 1 и член 153 от Процедурния правилник на Европейския парламент, тъй като предвидените в последната разпоредба санкции трябва да се тълкуват в контекста на встъпителния текст на разпоредбата, отнасящ се преди всичко до сериозни нарушения на реда или смущаване на работата „… в нарушение на принципите, предвидени в член 9…“.


title: Дело C-553/12 P: Жалба, подадена на 30 ноември 2012 г. от Европейската комисия срещу решението, постановено от Общия съд (шести състав) на 20 септември 2012 по дело T-169/08, DEI/Комисия

text:
               2.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 32/10

         Жалба, подадена на 30 ноември 2012 г. от Европейската комисия срещу решението, постановено от Общия съд (шести състав) на 20 септември 2012 по дело T-169/08, DEI/Комисия
   (Дело C-553/12 P)
   2013/C 32/14
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Жалбоподател: Европейска комисия (представители: Th. Christoforou и A. Antoniadis; A. Oikonomou, avvocato)

      Други страни в производството: Dimosia Epicheirisi Ilektrismou (DEI), Република Гърция, Energeiaki Thessalonikis AE, Elliniki Energeia kai Anaptyxi AE (HE & DSA)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени изцяло Решение на Общия съд от 20 септември 2012 г. по дело T-169/08,

               —

               да се постанови окончателно решене по спора, когато фазата на производството го позволява,

               —

               да се осъди DEI да заплати направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски на Комисията в първоинстанционнто производство и производството по обжалване.

      Правни основания и основни доводи

               —

               С първото основание за обжалване Комисията изтъква, че в обжалваното съдебно решение Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, що се отнася до тълкуването и прилагането на член 86, параграф 1 във връзка с член 82 от Договора за ЕО, така както са тълкувани от Общия съд на Европейския съюз. Освен това Общият съд е приложил неправилно двата горепосочени члена към фактите по делото, което води и до неправилна квалификация и тълкуване на доказателствата и до неправилно тълкуване на основанието за приемане на обжалваното решение на Комисията. Съображенията на Общият съд, които се основават и на неточни, непълни и недостатъчни мотиви, изкривят и тълкуват неправилно доказателствата и изопачават основанието за приемане на обжалваното решение на Комисията, доколкото в това решение Комисията е доказала, че приетите от Република Гърция държавни мерки са засегнали структурата на пазара и са довели до неравенство във възможностите на пазара на лигнитни въглища, като следователно са позволили на DEI — публично предприятие, да разшири господстващото си положение от първичния пазар на доставка на лигнитни въглища към вторичния пазар на доставка на електроенергия на едро в Гърция, препятствайки навлизането на този пазар на нови конкуренти.

               —

               Според Комисията обжалваното съдебно решение е неправилно, тъй като в него е пренебрегнат напълно фактът, че в обжалваното решение на Комисията е доказано, че привилегированият достъп на DEI до лигнитните въглища, поддържан чрез разглежданите държавни мерки дори след либерализацията на гръцкия пазар на електроенергия, както и след изграждането на пазар на електроенергия на едро през май 2005 г., впоследствие е оказал влияние върху структурата на пазара поради неравенство във възможностите, създавайки по този начин положение, при което единствено като упражнява почти монополните си права на експлоатация на лигнитни въглища DEI може да разшири господстващото си положение от първичния към вторичния пазар. По този начин DEI е било принудено да възприеме на посочения вторичен пазар поведение, което представлява злоупотреба, като ограничава или изключва навлизането на нови конкуренти (вж. по-специално Решение на Общия съд по дела Raso, GB-Inno-BM, Connect Austria, Dusseldorp, CBEM и MOTOE). Разширяването и поддържането на господстващото положение на DEI от първичния към вторичния пазар и безспорното конкрунтно предимство, с което се ползва DEI в енергийния сектор поради ниските цени на лигнитните въглища, е позволило на DEI да подава електроенергия към гръцката свързана мрежа на по-високи цени, в по-големи количества и за по-дълги периоди от време, което представлява злоупотреба (макар, че практиката на Съда не изисква доказването на такава злоупотреба, предвид конкретните факти по делото).

               —

               В обжалваното решение на Комисията се констатира, също че конкурентите на DEI се нуждаят от редица различни източници, включително достъп до значителни количества лигнитни въглища, за да могат да навлязат, да се задържат трайно и да участват ефективно в конкуренцията на пазара на електроенергия. Това трябва да е било известно както на Република Гърция, която не е предоставила лицензии за експлоатация находищата на лигнитни въглища на потенциалните конкуренти на DEI, така и на DEI, което упражнява почти монополните си права като използва господстващото си положение на първичния пазар на лигнитни въглища, за да разшири и поддържа господстващото с положение на вторичния пазара на електроенергия на едро, като следователно de facto препятства или изключва достъпа на нови потенциални конкуренти до въпросния вторичен пазар.


title: Дело T-637/11: Решение на Общия съд от 30 април 2014 г.  — Euris Consult/Парламент (Обществени поръчки за услуги — Процедура за възлагане на обществени поръчки — Доставка на преводачески услуги на малтийски език — Правила относно начините за предаване на офертите — Отхвърляне на оферта на оферент — Неспазване на правилата за представяне на офертите, целящи да гарантират поверителността на тяхното съдържание преди отварянето — Възражение за неприложимост — Пропорционалност — Равно третиране — Право на защита — Задължение за мотивиране — Член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз — Член 98, параграф 1 от Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 — Член 143 от Регламент (ЕО, Евратом) № 2342/2002)

text:
               24.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 194/20

         Решение на Общия съд от 30 април 2014 г. — Euris Consult/Парламент
   (Дело T-637/11) (1)

   ((Обществени поръчки за услуги - Процедура за възлагане на обществени поръчки - Доставка на преводачески услуги на малтийски език - Правила относно начините за предаване на офертите - Отхвърляне на оферта на оферент - Неспазване на правилата за представяне на офертите, целящи да гарантират поверителността на тяхното съдържание преди отварянето - Възражение за неприложимост - Пропорционалност - Равно третиране - Право на защита - Задължение за мотивиране - Член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз - Член 98, параграф 1 от Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 - Член 143 от Регламент (ЕО, Евратом) № 2342/2002))
   2014/C 194/25
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Euris Consult Ltd (Floriana, Малта) (представител: F. Moyse, адвокат)

      Ответник: Европейски парламент (представители: L. Darie и F. Poilvache)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: R. Lyal и F. Dintilhac)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението на Парламента от 18 октомври 2011 г. за отхвърляне на офертата на жалбоподателя в рамките на междуинституционална покана за представяне на оферти MT/2011/EU за преводачески услуги на малтийски език

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Euris Consult Ltd да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 32, 4.2.2012 г.


               25.10.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 272/4

         Критерии за разпределяне на делата на състави
   (2008/C 272/04)
   На 30 септември 2008 г. в съответствие с член 4, параграф 4 от приложението към Статута на Съда на Европейските общности и член 12, параграф 2 от Процедурния правилник, Съдът на публичната служба реши да продължи да прилага до 30 септември 2011 г. изложените по-долу условия за разпределяне на делата на състави:

               —

               1-ви състав ще разглежда всички дела, с изключение на тези, отнасящи се предимно до назначаването на работа, атестирането/повишаването в длъжност и прекратяването на служебното правоотношение, които ще се разглеждат от 2-ри състав,

               —

               Определен брой дела ще се разпределят автоматично на 3-ти състав, независимо от предмета на спора, при периодичност, определена в пленарно заседание,

               —

               Изключение от горните правила за разпределяне е възможно при свързани дела, както и за да се осигури равномерно и в границите на разумното разнообразно разпределяне на работата в Съда на публичната служба.


title: Дело T-438/03: Определение на Първоинстанционния съд от 9 октомври 2008 г. — Stephens/Комисия

text:
               6.12.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/54

         Определение на Първоинстанционния съд от 9 октомври 2008 г. — Stephens/Комисия
   (Дело T-438/03) (1)

   (2008/C 313/96)

      Език на производството: френски

   Председателят на седми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 47, 21.2.2004 г.


title: Дело T-176/08: Определение на Първоинстанционния съд от 9 юли 2009 г. — infeurope/Комисия (Иск за установяване на неправомерно бездействие, жалба за отмяна и иск за обезщетение — Обществени поръчки за услуги — Процедура за обществена поръчка относно поддръжката на компютърните системи на СХВП — Административна жалба пред Комисията — Мълчалив отказ от страна на Комисията — Нови искания — Връзка между иска за установяване на неправомерно бездействие и иска за обезщетение — Явна недопустимост)

text:
               26.9.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 233/15

         Определение на Първоинстанционния съд от 9 юли 2009 г. — infeurope/Комисия
   (Дело T-176/08) (1)

   (Иск за установяване на неправомерно бездействие, жалба за отмяна и иск за обезщетение - Обществени поръчки за услуги - Процедура за обществена поръчка относно поддръжката на компютърните системи на СХВП - Административна жалба пред Комисията - Мълчалив отказ от страна на Комисията - Нови искания - Връзка между иска за установяване на неправомерно бездействие и иска за обезщетение - Явна недопустимост)
   2009/C 233/27
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищец: infeurope (Люксембург, Люксембург) (представител: O. Mader, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: N. Bambara и E. Manhaeve)

      Предмет

   Първо, искане, да се установи неправомерното бездействие на Комисията, доколкото същата незаконосъобразно не е отменила решението за възлагане на рамкови договори, взето в процедура за възлагане на обществена поръчка AO/042/05 на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) относно поддръжката на системния софтуер за основната дейност на СХВП в областта на марките, дизайните и моделите, както и да се прекратят отделните договори, сключени в резултат на тези рамкови договори, а, при условията на евентуалност, искане за отмяна на твърдения мълчалив отказ на Комисията да се произнесе по административната жалба на ищеца от 2 декември 2007 г. във връзка с посочената процедура за възлагане на обществена поръчка, и, второ, искане за обезщетяване на вредите, които ищецът твърди, че е претърпял в резултат от незаконосъобразното бездействие на Комисията.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля иска.

               2.

               Осъжда infeurope да понесе направените от него съдебни разноски, както и тези на Комисията.

               3.

               Не се произнася по молбата за встъпване на European Dynamics SA.

               4.

               infeurope, Комисията и European Dynamics понасят направените от тях съдебни разноски във връзка с молбата за встъпване.

      (1)  ОВ C 171, 5.7.2008 г.


title: Дело C-349/11: Преюдициално запитване, отправено от Tribunal de première instance de Liège (Белгия) на 4 юли 2011 г. — Auditeur du travail/Yangwei SPRL

text:
               24.9.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/5

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunal de première instance de Liège (Белгия) на 4 юли 2011 г. — Auditeur du travail/Yangwei SPRL
   (Дело C-349/11)
   2011/C 282/10
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal de première instance de Liège

      Страни в главното производство

      Ищец: Auditeur de travail

      Ответник: Yangwei SPRL

      Преюдициален въпрос

   Трябва ли клауза 5, параграф 1, буква а) от Рамковото споразумение за работа при непълно работно време, сключено между Съюза на конфедерациите на индустриалците и на работодателите в Европа (UNICE), Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) и Европейската конфедерация на профсъюзите (ЕКП), приложено към Директива 97/81/ЕО на Съвета от 15 декември 1997 година относно Рамково споразумение за работа при непълно работно време, сключено между Съюза на конфедерациите на индустриалците и на работодателите в Европа (UNICE), Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) и Европейската конфедерация на профсъюзите (ЕКП) (1), да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба, която предвижда:

               —

               задължението за работодателя да съхранява на мястото, където може да се консултира правилникът за вътрешния трудов ред, копие на трудовия договор за работа при непълно работно време или на извлечение от него, в което се съдържат работните часове, самоличността и подписите на двете страни (член 157 от Програмния закон),

               —

               задължението, че трябва да може във всеки един момент да се определи кога започва работния цикъл (член 158 от Програмния закон),

               —

               що се отнася до променливите работни часове, задължението за работодателя да уведоми работника пет дни по-рано чрез съобщение; освен това в началото на деня следва да бъде изложено съобщение, съдържащо поотделно работните часове на всеки работник на непълно работно време; освен това посоченото съобщение трябва да бъде съхранявано в продължение на една година (член 159 от Програмния закон),

               —

               задължението за работодателя, който е наел работници на непълно работно време да разполага с документ, в който трябва да бъдат вписани всички посочени в членове 157—159 отклонения от работните часове (член 160 от Програмния закон), документ, който следва да бъде съхраняван в съответствие с определени правила, уточнени в член 161 от Програмния закон?

      (1)  ОВ 1998, L 14, стр. 9.


title: Дело F-5/16: Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 21 юли 2016 г. — Stanley/Комисия (Публична служба — Договорно нает служител — Искане по смисъла на член 90, параграф 1 от Правилника — Искане за преквалифициране на договора — Разумен срок — Липса — Явна недопустимост)

text:
               3.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 364/57

      Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 21 юли 2016 г. — Stanley/Комисия
      (Дело F-5/16) (1)

      ((Публична служба - Договорно нает служител - Искане по смисъла на член 90, параграф 1 от Правилника - Искане за преквалифициране на договора - Разумен срок - Липса - Явна недопустимост))
      (2016/C 364/75)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: John Stanley (Апия, Самоа) (представител: O. Mader, адвокат)

         Ответник: Европейска комисия (представители: G. Berscheid и C. Berardis-Kayser, и B. Wägenbaur, адвокат)

         Предмет на делото

      Искане за отмяна на решението на Комисията да не преквалифицира договора на жалбоподателя като договор за срочно нает служител и, евентуално, искане за обезщетение за претърпяната имуществена вреда.

         Диспозитив на определението

                  1)

                  Отхвърля жалбата като явно недопустима.

                  2)

                  Осъжда г-н John Stanley да понесе направените от него съдебни разноски и да заплати тези на Европейската комисия.

         (1)  ОВ C 145, 25.4.2016 г., стр. 37


title: Дело T-50/13: Жалба, подадена на 25 януари 2013 г. — Think Schuhwerk/СХВП — Müller (VOODOO)

text:
               23.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 86/26

         Жалба, подадена на 25 януари 2013 г. — Think Schuhwerk/СХВП — Müller (VOODOO)
   (Дело T-50/13)
   2013/C 86/43
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Think Schuhwerk GmbH (Копфинг, Австрия) (представител: адв. M. Gail)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Andreas Müller (Улм, Германия)

      Искания

   Жалбоподателят иска:

               —

               да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 14 ноември 2012 г. по преписка R 474/2012-4,

               —

               Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: словната марка „VOODOO“ за стоки от клас 25 — марка на Общността № 5 832 464.

      Притежател на марката на Общността: Andreas Müller

      Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: жалбоподателят.

      Основание на искането за обявяване на недействителност: нарушение на член 52, параграф 1, буква а) във връзка с член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент № 207/2009, както и нарушение на член 52, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.

      Решение на отдела по отмяна: отхвърля искането.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 52, параграф 1, буква а) във връзка с член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент № 207/2009, както и нарушение на член 52, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-380/09 P: Жалба, подадена на 25 септември 2009 г. от Melli Bank plc срещу решението, постановено от Първоинстанционния съд (втори състав) на 9 юли 2009 г. по съединени дела T-246/08 и T-332/08: Melli Bank plc/Съвет на Европейския съюз, подпомаган от Френска република, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия, Комисия на Европейските общности

text:
               21.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/30

         Жалба, подадена на 25 септември 2009 г. от Melli Bank plc срещу решението, постановено от Първоинстанционния съд (втори състав) на 9 юли 2009 г. по съединени дела T-246/08 и T-332/08: Melli Bank plc/Съвет на Европейския съюз, подпомаган от Френска република, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия, Комисия на Европейските общности
   (Дело C-380/09 P)
   2009/C 282/52
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Melli Bank plc (представители: S. Gadhia, Solicitor, T. Din, Solicitor, D. Anderson QC, R. Blakeley, Barrister)

      Други страни в производството: Съвет на Европейския съюз, Френска република, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия, Комисия на Европейските общности

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска съда:

               —

               да отмени обжалваното решение;

               —

               да уважи исковете по дела T-246/08 и T-332/08;

               —

               да отмени параграф 4 от Таблица В в Приложение към Решение 2008/475/ЕО (1) относно ограничителните мерки срещу Иран в частта, която се отнася до Melli Bank plc;

               —

               да обяви за неприложим член 7, параграф 2, буква г) от Регламент № 2007/423/ЕО (2), ако Съдът установи, че действието на член 7, параграф 2, буква г) от Регламента е задължително; и

               —

               да осъди Съвета да заплати съдебните разноски, направени във връзка с обжалването и с производството пред Първоинстанционния съд.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят твърди, че в обжалваното решение на Първоинстанционния съд е допусната грешка при прилагане на правото в множество отношения и по този начин е нарушил общностното право по четири основни принципа:

               1.

               Първоинстанционният съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като неправилно е тълкувал член 7, параграф 2, буква г) от Регламента, като императивна правна норма;

               2.

               Първоинстанционният съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е приел, че член 7, параграф 2, буква г) от Регламента е в съответствие с принципа за пропорционалност в общностното право;

               3.

               Първоинстанционният съд е допуснал грешка при прилагане на правото при формулирането и прилагането на критерия за определяне дали дружеството-майка притежава и контролира жалбоподателя; и

               4.

               Първоинстанционният съд е допуснал грешка при прилагане на правото като е заключил, че Съветът е изпълнил задължението си като е посочил причините за решението си да включи жалбоподателя в списъка.

         Ето защо, жалбоподателят моли Съда:

               1.

               да отмени обжалваното решение;

               2.

               да уважи жалбите по дела T-246/08 и T-332/08;

               3.

               да отмени параграф 4 от Таблица В в Приложението към Решение 2008/475/ЕО на Съвета относно ограничителните мерки срещу Иран, в частта, която се отнася до Melli Bank plc;

               4.

               да обяви за неприложим член 7, параграф 2, буква г) от Регламент № 2007/423/ЕО, ако Съдът установи, че действието на член 7, параграф 2, буква г) от Регламента е задължително; и

               5.

               да осъди Съвета да заплати съдебните разноски във връзка с обжалването и в производството пред Първоинстанционния съд.

      (1)  Решение 2008/475/ЕО на Съвета от 23 юни 2008 година за прилагане на член 7, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 423/2007 относно ограничителните мерки срещу Иран, ОВ L 163, стр. 29.

      (2)  Регламент (ЕО) № 423/2007 на Съвета от 19 април 2007 година относно ограничителните мерки срещу Иран, ОВ L 103, стр. 1.


title: Дело C-276/10: Иск, предявен на 2 юни 2010 г. — Европейска комисия/Чешка република

text:
               31.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/30

         Иск, предявен на 2 юни 2010 г. — Европейска комисия/Чешка република
   (Дело C-276/10)
   ()
   2010/C 209/42
   Език на производството: чешки

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: S. Pardo Quintillán и L. Jelínek)

      Ответник: Чешка република

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е приела законовите, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2006/118/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 година за опазване на подземните води от замърсяване и влошаване на състоянието им и, във всички случаи, като не е съобщила посочените разпоредби на Комисията, Чешката република не е изпълнила задълженията си по член 12 от тази директива,

               —

               да се осъди Чешката република да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Срокът за транспониране на директивата във вътрешния правен ред е изтекъл на 16 януари 2009 г.

      (1)  ОВ L 372, стр. 19; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 18 стр. 209.


title: Дело C-34/07: Решение на Съда (седми състав) от 29 ноември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Великото херцогство Люксембург (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Директива 2003/109/ЕО — Дългосрочно пребиваващи граждани от трети страни — Липса на транспониране в предвидения срок)

text:
               26.1.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/14

         Решение на Съда (седми състав) от 29 ноември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Великото херцогство Люксембург
   (Дело C-34/07) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 2003/109/ЕО - Дългосрочно пребиваващи граждани от трети страни - Липса на транспониране в предвидения срок)
   (2008/C 22/26)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представител: M. Condou-Durande)

      Ответник: Великото херцогство Люксембург (представител: C. Schiltz)
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Неприемане в предвидения срок на необходимите разпоредби за съобразяване с Директива 2003/109/ЕО на Съвета от 25 ноември 2003 година относно статута на дългосрочно пребиваващи граждани от трети страни (ОВ L 16, 2004 г., стр. 44) (Специално издание на български език, глава 19, том 06, стр. 225)
   Диспозитив

               1)

               Като не е приело в определения срок необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобрази с Директива 2003/109/ЕО на Съвета от 25 ноември 2003 година относно статута на дългосрочно пребиваващи граждани от трети страни, Великото херцогство Люксембург не е изпълнило задълженията си по силата на тази директива.

               2)

               Осъжда Великото херцогство Люксембург да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 69, 24.3.2007 г.


title: Дело F-29/05: Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 30 септември 2010 г. — Vievier/Комисия (Публична служба — Срочно наети служители — Класиране в степен — Степени, предвидени в поканата за представяне на кандидатури — Изменение на правилата за класиране на служители — Преходни разпоредби — Член 12, параграф 3 от Приложение XIII към Правилника — Прилагане по аналогия)

text:
               4.12.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 328/58

         Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 30 септември 2010 г. — Vievier/Комисия
   (Дело F-29/05) (1)

   (Публична служба - Срочно наети служители - Класиране в степен - Степени, предвидени в поканата за представяне на кандидатури - Изменение на правилата за класиране на служители - Преходни разпоредби - Член 12, параграф 3 от Приложение XIII към Правилника - Прилагане по аналогия)
   2010/C 328/91
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Jean-François Vivier (Петен, Нидерландия) (представители: първоначално S. Orlandi, A. Coolen и É. Marchal, avocats, впоследствие S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis и É. Marchal, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално H. Krämer и K. Herrmann, впоследствие J. Currall)

      Предмет

   Отмяна на решението на Комисията за класиране на жалбоподателя в степен А*6 при назначаването му като срочно нает служител.

      Диспозитив

               1.

               Отменя решението за класиране, прието от Европейската комисия като приложение към допълнително споразумение от 21 юли 2004 г. към договора на срочно нает служител, подписан от г-н Vivier на 10 юни 2004 г.

               2.

               Осъжда Европейската комисия да заплати направените от нея и от г-н Vivier съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 193, 06/08/2005 г., стр. 31 (дело, заведено първоначално пред Първоинстанционния съд на Европейските общности под номер Т-196/05 и препратено на Съда на публичната служба на Европейския съюз с определение от 15.12.2005 г.)


title: Дело C-174/08: Решение на Съда (четвърти състав) от 29 октомври 2009 г. (преюдициално запитване от Østre Landsret, Дания) — NCC Construction Danmark A/S/Skatteministeriet (Шеста директива ДДС — Член 19, параграф 2 — Приспадане на данъка, платен за получена доставка — Смесено данъчнозадължено лице — Стоки и услуги, използвани едновременно за облагаеми и за освободени дейности — Изчисляване на подлежащата на приспадане част — Понятие съпътстващи сделки с недвижими имоти — Собствени доставки — Данъчен неутралитет)

text:
               19.12.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 312/6

         Решение на Съда (четвърти състав) от 29 октомври 2009 г. (преюдициално запитване от Østre Landsret, Дания) — NCC Construction Danmark A/S/Skatteministeriet
   (Дело C-174/08) (1)

   (Шеста директива ДДС - Член 19, параграф 2 - Приспадане на данъка, платен за получена доставка - Смесено данъчнозадължено лице - Стоки и услуги, използвани едновременно за облагаеми и за освободени дейности - Изчисляване на подлежащата на приспадане част - Понятие „съпътстващи сделки с недвижими имоти“ - Собствени доставки - Данъчен неутралитет)
   2009/C 312/08
   Език на производството: датски

      Запитваща юрисдикция

   Østre Landsret

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: NCC Construction Danmark A/S

      Ответник: Skatteministeriet

      Предмет

   Преюдициално запитване — Østre Landsret — Тълкуване на член 19, параграф 2, второ изречение от Директива 77/388/ЕИО: Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа — Строително предприятие, извършващо дейности по продажба на построени от него и за негова сметка сгради с оглед препродажба — Стоки и услуги, използвани както за сделки, за които заплатеният по получени доставки ДДС подлежи на приспадане, така и за сделки, за които заплатеният по получени доставки ДДС не подлежи на приспадане — Изчисляване на подлежащата на приспадане част — Понятие „съпътстващи сделки с недвижими имоти“

      Диспозитив

               1.

               Член 19, параграф 2 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, трябва да се тълкува в смисъл, че продажбата от строително предприятие на недвижими имоти, построени за негова собствена сметка, не може да се квалифицира като „съпътстваща сделка с недвижими имоти“ по смисъла на тази разпоредба, тъй като съставлява пряко, постоянно и необходимо продължение на неговата облагаема дейност. При тези условия не следва да се преценява конкретно степента, в която тази дейност по продажба, разглеждана отделно, предполага използването на стоки и услуги, за които се дължи данък върху добавената стойност.

               2.

               Не е възможно принципът на данъчен неутралитет да не допуска строително предприятие, което плаща данък върху добавената стойност върху строителните услуги, които извършва за своя сметка (собствени доставки), да не може да приспадне изцяло данъка върху добавената стойност във връзка с общите разходи за осъществяването на тези услуги, след като оборотът, получен от продажбата на така построените сгради, е освободен от данък върху добавената стойност.

      (1)  ОВ C 171, 5.7.2008 г.


title: Дело T-473/13: Жалба, подадена на 3 септември 2013 г. — G-Star Raw/СХВП — PepsiCo (PEPSI RAW)

text:
               23.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 344/57

         Жалба, подадена на 3 септември 2013 г. — G-Star Raw/СХВП — PepsiCo (PEPSI RAW)
   (Дело T-473/13)
   2013/C 344/105
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: G-Star Raw CV (Амстердам, Нидерландия) (представители: J. van Manen, M. van de Braak и L. Fresco, адвокати)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: PepsiCo, Inc. (Ню Йорк, Съединени щати)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на втори апелативен състав на Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 25 юни 2013 г., прието по преписка R 1586/2012-2,

               —

               да осъди ответника да заплати разноските за настоящото производство,

               —

               да осъди другата страна в производството пред апелативния състав да заплати разноските за настоящото производство, в случай че встъпи в последното, както и разноските за производството пред СХВП.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка, съдържаща словния елемент „PEPSI RAW“ за стоки от клас — Заявка за марка на Общността № 6 788 004

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Жалбоподателят

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Словна марка „RAW“ за стоки от клас 25 — Марка на Общността № 4 743 225

      Решение на отдела по споровете: Уважава възражението и отхвърля заявката за марка на Общността в нейната цялост

      Решение на апелативния състав: Отменя обжалваното решение

      Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от регламента за марката на Общността.


title: Дело T-771/14: Иск, предявен на 21 ноември 2014 г.  — ANKO/Комисия

text:
               23.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 65/36

         Иск, предявен на 21 ноември 2014 г. — ANKO/Комисия
   (Дело T-771/14)
   (2015/C 065/50)
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Ищец: ANKO AE Antiprosopeion, Emporeiou kai Viomichanias (Атина, Гърция) (представител: V. Christianos, адвокат)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на ищеца

   Ищецът иска от Общия съд:

               —

               да установи, че сумата от 2 96  149,77 евро, платена от Комисията на ищеца за проекта DOC@HAND, съответства на допустимите разходи и че вследствие на това ищецът не е длъжен да върне тази сума като неправомерно получена, и

               —

               да осъди Комисията да заплати направените от ищеца съдебни разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Настоящият иск се отнася до отговорността, която има Комисията на основание член 272 ДФЕС по силата на Договор № 508015 за изпълнение на проекта DOC@HAND. По-точно ищецът поддържа, че макар и той да е изпълнил своите договорни задължения, Комисията е поискала да бъдат върнати платените на ANKO суми с мотива, че те съответствали на недопустими разходи в нарушение на посочения по-горе договор, на принципа на добросъвестност, на забраната за злоупотреба с права, и на принципа на пропорционалност.
   На това основание ищецът поддържа, първо, че като отхвърля на практика всички разходи на ANKO като недопустими и иска връщането на сумата, платена на ANKO за проекта DOC@HAND, Комисията се основава на напълно лишени от основание доводи, които във всички случаи не са подкрепени с доказателства. Второ, той твърди, че като отхвърля 99,59 % от дължимата вноска с мотива, че тя не съответствала на допустимите разходи, които ищецът трябвало да направи за нуждите на проекта, Комисията е нарушила принципите на забрана за злоупотреба с права и на пропорционалност.


title: Дело C-428/07: Решение на Съда (голям състав) от 16 юли 2009 г. (преюдициално запитване на High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — Обединено кралство) — Mark Horvath/Secretary of State for Environment, Food and Rural Affairs (Обща селскостопанска политика — Схеми за директно подпомагане — Регламент (ЕО) № 1782/2003 — Член 5 и приложение IV — Минимални изисквания за добро селскостопанско и екологично състояние — Поддържане на пътища, обременени със сервитути за преминаване — Прилагане от държава-членка — Прехвърляне на правомощия на регионалните органи на държава-членка — Дискриминация, която противоречи на общностното право)

text:
               12.9.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 220/4

         Решение на Съда (голям състав) от 16 юли 2009 г. (преюдициално запитване на High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — Обединено кралство) — Mark Horvath/Secretary of State for Environment, Food and Rural Affairs
   (Дело C-428/07) (1)

   (Обща селскостопанска политика - Схеми за директно подпомагане - Регламент (ЕО) № 1782/2003 - Член 5 и приложение IV - Минимални изисквания за добро селскостопанско и екологично състояние - Поддържане на пътища, обременени със сервитути за преминаване - Прилагане от държава-членка - Прехвърляне на правомощия на регионалните органи на държава-членка - Дискриминация, която противоречи на общностното право)
   2009/C 220/05
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

      Страни по главното производство

      Жалбоподател: Mark Horvath

      Ответник: Secretary of State for Environment, Food and Rural Affairs

      Предмет

   Преюдициално запитване — High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — Тълкуване на член 5 и на приложение IV към Регламент (ЕО) № 1728/2003 на Съвета от 29 септември 2003 година за установяване на общи правила за схемите за пряко подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяването на някои схеми за подпомагане на земеделските стопани и за изменение на Регламенти (ЕИО) № 2019/93, (ЕО) № 1452/2001, (ЕО) № 1453/2001, (ЕО) № 1454/2001, (ЕО) № 1868/94, (ЕО) № 1251/1999, (ЕО) № 1254/1999, (ЕО) № 1673/2000, (ЕИО) № 2358/71 и (ЕО) № 2529/2001 (ОВ L 270, стp. 1; Специално издание на български, език, 2007 г., глава 3, том 49, стр. 177) — Критерии за добри селскостопански и екологични условия, определени в член 5 и в приложение IV към регламента — Възможност за включване на изисквания за поддържането на значими обществени сервитути за преминаване — Вътрешен режим на държава-членка, който предвижда, че регионалните органи имат законодателни правомощия по отношение на различни области от тази държава-членка с резултат различни стандарти за добри селскостопански и екологични условия на тези различни области

      Диспозитив

               1)

               Държава-членка може да включи сред стандартите за добри селскостопански и екологични условия, посочени в член 5 и в приложение IV към Регламент (ЕО) № 1782/2003 на Съвета от 29 септември 2003 година относно установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски производители и изменение на Регламенти (ЕИО) № 2019/93, (ЕО) № 1452/2001, (ЕО) № 1453/2001, (ЕО) № 1454/2001, (ЕО) № 1868/94, (ЕО) № 1251/1999, (ЕО) № 1254/1999, (ЕО) № 1673/2000, (ЕИО) № 2358/71 и (ЕО) № 2529/2001, изисквания относно поддържането на видими пътища, обременени с обществени сервитути за преминаване, доколкото посочените изисквания допринасят за запазване на тези пътища като елементи на ландшафта или евентуално за избягване на влошаването на естествените местообитания.

               2)

               Когато конституционната система на държава-членка предвижда, че регионалните органи разполагат със законодателни правомощия, самото приемане от посочените органи на различни стандарти в областта на добрите селскостопански и екологични условия по смисъла на член 5 и на приложение IV към Регламент № 1782/2003 не представлява дискриминация, която противоречи на общностното право.

      (1)  ОВ C 297, 8.12.2007 г.


title: Дело C-129/10: Преюдициално запитване, отправено от Symvoulio tis Epikrateias (Държавен съвет) (Гърция) на 11 март 2010 г. — Amaltheia I Naftiki Etaireia/Ypourgos Emporikis Naftilías

text:
               22.5.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 134/26

         Преюдициално запитване, отправено от Symvoulio tis Epikrateias (Държавен съвет) (Гърция) на 11 март 2010 г. — Amaltheia I Naftiki Etaireia/Ypourgos Emporikis Naftilías
   (Дело C-129/10)
   2010/C 134/39
   Език на производството: гръцки

      Запитваща юрисдикция

   Symvoulio tis Epikrateias (Държавен съвет)

      Страни в главното производство

      Ищец: Amaltheia I Naftiki Etaireia

      Ответник: Ypourgos Emporikis Naftilías (Министър на търговския флот)

      Преюдициален въпрос

   Дали разпоредбите на членове 1 и 2 от Регламент (ЕИО) № 3577/92 на Съвета от 7 декември 1992 година относно прилагането на принципа за свободно предоставяне на услуги в областта на морския превоз в рамките на държавите членки (морски каботаж) (ОВ L 364, стр. 7; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 2, стр. 83), тълкувани в съответствие с принципа за свободно предоставяне на услуги, позволяват приемането на национална правна уредба, по смисъла на която собствениците на кораби могат да предоставят морски каботажни услуги само след предварително издадено административно разрешение, предоставено в рамките на разрешителен режим, насочен към контролиране — наред с другото — на това дали предвид съществуващото в конкретно пристанище положение обявените от собственика на кораба морски линии, могат да бъдат осъществявани при условия, гарантиращи сигурността на кораба и спазването на реда в пристанището, както и към контролиране на това дали корабът, за който е поискано разрешението, може да влезе без проблем в определено пристанище в часа, който собственикът на корабът е посочил като предпочитан момент за осъществяването на определена линия, без обаче предварително посредством правна норма да са определени критериите, въз основа на които администрацията преценява тези въпроси, по-специално когато има повече собственици на кораби, които желаят да влязат в същото пристанище по същото време?


title: Дело F-9/13: Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 9 ноември 2013 г.  — Marcuccio/Комисия (Публична служба — Срок за обжалване — Просрочие — Явно недопустима жалба)

text:
               24.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 421/54

         Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 9 ноември 2013 г. — Marcuccio/Комисия
   (Дело F-9/13) (1)

   ((Публична служба - Срок за обжалване - Просрочие - Явно недопустима жалба))
   2014/C 421/76
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Триказе, Италия) (представител: G. Cipressa, адвокат)

      Ответник: Европейска комисия (представители: C. Berardis-Kayser и G. Gattinara)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението на Комисията за извършване на прихващане между сумата, съответстваща на съдебните разноски, които е била осъдена да заплати от Общия съд по дело T-176/04, и по-голямата сума, която жалбоподателят трябва да заплати след постановяването на Определение по дело T-241/03.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като явно недопустима.

               2)

               Г-н Marcuccio понася направените от него съдебни разноски и се осъжда да заплати направените от Европейската комисия съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 215, 27.7.2013 г., стр. 20.


title: Дело C-376/07: Преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden на 3 август 2007 г. — Staatssecretaris van Financiën/Kamino International Logistics BV

text:
               10.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/23

         Преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden на 3 август 2007 г. — Staatssecretaris van Financiën/Kamino International Logistics BV
   (Дело C-376/07)
   (2007/C 269/46)
   Език на производството: нидерландски
   Препращаща юрисдикция
   Hoge Raad der Nederlanden.
   Страни в главното производство

      Ищец: Staatssecretaris van Financiën.

      Ответник: Kamino International Logistics BV
   Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли забележка 5 от глава 84 на Комбинираната номенклатура (КН) в редакцията на приложение I към Регламент (EО) № 1789/2003 на Комисията от 11 септември 2003 година (1) да се тълкува в смисъл, че цветен монитор, който може да онагледява сигнали от автоматична машина за обработка на информация, посочена в позиция 8471 от КН или от други източници на сигнал, се изключва от класиране в позиция 8471 от КН?

               2)

               Ако въпросният цветен монитор, посочен в първия въпрос, не е изключен от класиране в позиция 8471 от КН, въз основа на какви критерии тогава трябва да се определи дали това е единица от типа, който изключително или основно се използва в автоматична система за обработка на информация?

               3)

               Обхваща ли приложното поле на Регламент (ЕО) № 754/2004 на Комисията от 21 април 2004 година относно класирането на определени стоки в Комбинираната номенклатура (2) въпросния монитор и ако отговорът е положителен, като се имат предвид отговорите на първия и втория въпроси, валиден ли е този регламент?

      (1)  Регламент за изменение на приложение I към Регламент (EИО) № 2658/87 на Съвета относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа, ОВ L 281, стp. 1.

      (2)  ОВ L 118, стp. 32.


title: Съединени дела C-402/07 и C-432/07: Решение на Съда (четвърти състав) от 19 ноември 2009 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof, Германия, Handelsgericht Wien, Австрия) — Christopher Sturgeon, Gabriel Sturgeon, Alana Sturgeon (C-402/07), Stefan Böck, Cornelia Lepuschitz (C-432/07)/Condor Flugdienst GmbH (C-402/07), Air France SA (C-432/07) (Въздушен транспорт — Регламент (ЕО) № 261/2004 — Член 2, буква л) и членове 5, 6 и 7 — Понятия закъснение и отмяна на полет — Право на обезщетение при закъснение — Понятие извънредни обстоятелства )

text:
               30.1.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/4

         Решение на Съда (четвърти състав) от 19 ноември 2009 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof, Германия, Handelsgericht Wien, Австрия) — Christopher Sturgeon, Gabriel Sturgeon, Alana Sturgeon (C-402/07), Stefan Böck, Cornelia Lepuschitz (C-432/07)/Condor Flugdienst GmbH (C-402/07), Air France SA (C-432/07)
   (Съединени дела C-402/07 и C-432/07) (1)

   (Въздушен транспорт - Регламент (ЕО) № 261/2004 - Член 2, буква л) и членове 5, 6 и 7 - Понятия „закъснение“ и „отмяна“ на полет - Право на обезщетение при закъснение - Понятие „извънредни обстоятелства“)
   2010/C 24/06
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesgerichtshof, Handelsgericht Wien

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Christopher Sturgeon, Gabriel Sturgeon, Alana Sturgeon (C-402/07), Stefan Böck, Cornelia Lepuschitz (C-432/07)

      Ответници: Condor Flugdienst GmbH (C-402/07), Air France SA (C-432/07)

      Предмет

   Преюдициално запитване — Bundesgerichtshof, Handelsgericht Wien — Тълкуване на член 2, буква л) и на член 5, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския Парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91 (ОВ L 46, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218) — Полет, потеглил много по-късно от времето за излитане по разписание — Разграничаване на понятията „закъснение“ и „отмяна“.

      Диспозитив

               1.

               Член 2, буква л) и членове 5 и 6 от Регламент № 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91 трябва да се тълкуват в смисъл, че независимо от продължителността на закъснението, дори да е голяма, закъснелият полет не може да се разглежда като отменен, след като въздушният превозвач го е извършил в съответствие с първоначално предвидения план.

               2.

               Членове 5, 6 и 7 от Регламент № 261/2004 трябва да се тълкуват в смисъл, че пътниците на закъснели полети може да се приравнят на пътниците на отменени полети за целите на прилагането на правото на обезщетение и че така те могат да се позовават на правото на обезщетение по член 7 от този регламент, когато поради закъснение на полет претърпяват загуба на време, равна на или по-голяма от три часа, с други думи — когато достигат своя краен пункт на пристигане три часа или повече след предварително планираното от въздушния превозвач време за пристигане по разписание. Въпреки това подобно закъснение не поражда за пътниците право на обезщетение, ако въздушният превозвач може да докаже, че голямото закъснение е причинено от извънредни обстоятелства, които не са могли да бъдат избегнати, дори да са били взети всички необходими мерки, тоест от обстоятелства, които се намират извън ефективния контрол на въздушния превозвач.

               3.

               Член 5, параграф 3 от Регламент № 261/2004 трябва да се тълкува в смисъл, че произтекъл с летателен апарат технически проблем, довел до отмяната или закъснението на полет, не спада към понятието „извънредни обстоятелства“ по смисъла на тази разпоредба, освен ако този проблем произтича от събития, които поради своето естество или произход не са присъщи на нормалното упражняване на дейността на съответния въздушен превозвач и се намират извън ефективния му контрол.

      (1)  ОВ C 283, 24.11.2007 г.


title: Дело T-496/15 P: Решение на Общия съд от 13 май 2016 г. — CX/Комисия (Обжалване — Публична служба — Длъжностни лица — Дисциплинарно производство — Дисциплинарно наказание — Понижаване — Право на защита — Членове 4 и 6 от Правилника — Член 9 от приложение IX към Правилника — Принцип на пропорционалност — Явна грешка в преценката)

text:
               27.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 232/20

         Решение на Общия съд от 13 май 2016 г. — CX/Комисия
   (Дело T-496/15 P) (1)

   ((Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Дисциплинарно производство - Дисциплинарно наказание - Понижаване - Право на защита - Членове 4 и 6 от Правилника - Член 9 от приложение IX към Правилника - Принцип на пропорционалност - Явна грешка в преценката))
   (2016/C 232/26)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: CX (Enghien, Белгия) (представител: É. Boigelot, avocat)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: C. Ehrbar и F. Simonetti)

      Предмет

   Жалба срещу решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (първи състав) от 18 юни 2015 г. CX/Комисия (F-27/13, EU:F:2015:60), с която се иска отмяната на това решение

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда CX да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 371, 9.11.2015 г.


title: Дело T-26/07: Определение на Първоинстанционния съд от 10 септември 2008 г.  — Serviço Intermunicipalizado de Gestão de Resíduos do Grande Porto (Lipor)/Комисия (Жалба за отмяна — Кохезионeн фонд — Регламент (ЕО) № 1164/94 — Намаляване на финансова помощ — Липса на пряко засягане — Недопустимост)

text:
               8.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 285/41

         Определение на Първоинстанционния съд от 10 септември 2008 г. — Serviço Intermunicipalizado de Gestão de Resíduos do Grande Porto (Lipor)/Комисия
   (Дело T-26/07) (1)

   (Жалба за отмяна - Кохезионeн фонд - Регламент (ЕО) № 1164/94 - Намаляване на финансова помощ - Липса на пряко засягане - Недопустимост)
   (2008/C 285/76)
   Език на производството: португалски
   Страни

      Жалбоподател: Serviço Intermunicipalizado de Gestão de Resíduos do Grande Porto (Lipor) (Baguim do Monte, Португалия) (представители: P. Moura Pinheiro, M. Gorjão Henriques и F. Quintela, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: P. Guerra e Andrade и A. Weimar)
   Предмет
   Жалба за отмяна на Решение C(2006) 5008 на Комисията от 17 октомври 2006 г. за намаляване на Кохезионния фонд по отношение на определени проекти, свързани с предприятието за изгаряне на твърди битови отпадъци от населените места в района на Порто.
   Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2.

               Serviço Intermunicipalizado de Gestão de Resíduos do Grande Porto (Lipor) понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Комисията.

      (1)  ОВ C 82, 17.4.2007 г.


title: Дело C-519/08: Преюдициално запитване, отправено от Monomeles Prodikeio Athinon (Гърция) на 27 ноември 2008 г.  — Archontia Koukou/Република Гърция

text:
               21.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/30

         Преюдициално запитване, отправено от Monomeles Prodikeio Athinon (Гърция) на 27 ноември 2008 г. — Archontia Koukou/Република Гърция
   (Дело C-519/08)
   (2009/C 44/50)
   Език на производството: гръцки
   Препращаща юрисдикция
   Monomeles Prodikeio Athinon
   Страни в главното производство

      Ищец: Archontia Koukou

      Ответник: Република Гърция
   Преюдициални въпроси:

               1)

               Следва ли клауза 5 от Рамковото споразумение относно срочната работа, съдържащо се в приложение към Директива 1999/70/ЕО, да се тълкува в смисъл, че обстоятелството, че такива договори се сключват в изпълнение на законова разпоредба, предвиждаща сключването на срочни трудови договори или правоотношения, независимо от факта дали в действителност по този начин са изпълнени постоянни и трайни изисквания на работодателя, може да представлява обективна причина, която оправдава сключването на последователни срочни трудови договори или правоотношения?

               2)

               Представлява ли въвеждането на допълнителни критерии в рамките на мерките, приети за прилагане на клауза 5 от Рамковото споразумение относно срочната работа, позволяващи да се установи съществуването на злоупотреба (например максималният срок на договорите и броят на подновяванията, в рамките на които е разрешено наемането на работа и без да съществува обективна причина, оправдаваща сключването или подновяването на срочни трудови договори или правоотношения) недопустимо намаляване, по смисъла на клауза 8, точка 3 от Рамковото споразумение, на общото ниво на закрила, съществувало до приемането на Директива 1999/70/CE, като се има пред вид, че единственият критерий, позволяващ да се установи злоупотреба, който е бил предвиден от законоустановения режим, съществувал до приемането на Директива 1999/70/CE, е бил наемането на работа по силата на договор или на правоотношение, сключен (о) без обективна причина за определен срок?

               3)

               Представлява ли ефективна мярка за предотвратяване на злоупотребите, произтичащи от сключването на последователни срочни договори или правоотношения по смисъла на клауза 5 от Рамковото споразумение относно срочната работа, разпоредба, която съдържа неточни и неизчерпателни списъци като списъците на изключенията от максималната обща продължителност, предвидена по принцип за сключване на последователни срочни трудови договори или правоотношения, съдържащи се в постоянно действащите разпоредби на Президентски указ 164/2004?

               4)

               Може ли да се считат за ефективни мерки за предотвратяване на злоупотребите и за гарантиране на защита срещу тях по смисъла на клауза 5 от Рамковото споразумение, мерки като мерките, разглеждани в главното производство, които се съдържат в член 7 от Президентски указ 164/2004, при положение, че:

                           a)

                           те предвиждат като средство за предотвратяване на злоупотребите и за защита на наетите по срочен договор работници срещу тези злоупотреби задължение за работодателя да изплати едно заплата и едно „обезщетение“ при уволнение в случай на наемане на работа със злоупотреба на последователни срочни договори, като се има пред вид, че i) задължението да се изплати заплатата и „обезщетението“ срещу уволнение е предвидено от националното право във всички случаи на трудовоправни отношения и не се отнася конкретно за предотвратяване на злоупотребата по смисъла на Рамковото споразумение, и че ii) по-конкретно, задължението за заплащане на „обезщетение“ при прекратяване на срочните трудови договори или правоотношения представлява последица от прилагането на клауза 4 от Рамковото споразумение, отнасяща се до дискриминацията между работниците, наети по срочен договор, и съответните работници, и наети по договори с неопределена продължителност, и

                           б)

                           те предвиждат като средство за предотвратяване на злоупотребите, налагането на санкции на компетентните органи на работодателя, доколкото е установено, че подобни или аналогични санкции, които са били предвидени в миналото за публичния сектор, са се оказали неефикасни за борба срещу злоупотребите, произтичащи от използването на последователни срочни договори или правоотношения?

               5)

               Дали, дори и да са ефикасни, представляват правилно транспониране на Директива 1999/70/ЕО в гръцкия правен ред мерки като съдържащите се в член 11 от Президентски указ 164/2004, които са влезли в сила на 19 юли 2004 година, т.е. след изтичане на срока, определен от директивата, и на които е придадено обратно действие само за срок от три месеца, щом като те се отнасят само до последователните срочни трудови договори или правоотношения, които са в сила след 19 април 2004 година, а не се прилагат към срочните трудови договори или правоотношения, които са продължавали да бъдат сключвани последователно дори след изтичането на определения за транспониране срок на Директива 1999/70/ЕО и преди 19 април 2004 година?

               6)

               В случай, че се приеме, че мерките, съдържащи се в Президентски указ 164/2004, целящи прилагането на клауза 5 от Рамковото споразумение, не са ефикасни, длъжен ли е съдията, в рамките на своето задължение за тълкуване, конформно на общностното право, да прилага действащото до издаване на Президентски указ 164/2004 гръцко право в съответствие с Директива 1999/70/ЕО (като например член 8, параграф 3 от Закон 2112/1920), въз основа на което е възможно да се гарантира защитата на ответника от злоупотреби по начин, водещ до отпадане на последиците от нарушението на общностното право?

               7)

               В случай, че се прецени, че мерките, съдържащи се в Президентски указ 164/2004, не са ефективни и че следва да се прилага съществуващият до издаването на този указ законоустановен режим (член 8, параграф 3 от Закон 2112/1920), в рамките на задължението да се даде тълкуване на националното право, което да бъде конформно на общностното право, съвместимо ли е с общностното право норми от висш ранг от националния правопорядък (член 103, параграф 8 от Конституцията) да се тълкуват в смисъл, че съдържат абсолютна забрана за преобразуването на срочните договори в договори с неопределена продължителност, дори когато се оказва, че в действителност тези договори са сключени със злоупотреба, използвайки като правно основание разпоредби, имащи за цел да отговорят по принцип на изключителни и временни нужди на работодателя, щом като тези договори отговарят на постоянни и трайни нужди на работодателя, който принадлежи към публичния сектор (в този смисъл вж. решения 19/2007 и 20/2007 на пленума на Areios Pagos), след като също така е възможно тълкуване, според което съответната забрана следва да бъде ограничена само до срочните трудови договори, които действително са сключени с цел да се отговори на временни, непредвидени, спешни или извънредни нужди, а не и в случаите, в които в действителност те са сключени, за да се отговори на постоянни и трайни нужди (в този смисъл вж. Решение 18/2006 на пленума на Areios Pagos)?

               8)

               В съответствие ли е с общностното право след влизането в сила на Президентски указ 164/2004, споровете във връзка със срочна работа и с клауза 5 от Рамковото споразумение да бъдат подсъдни изключително на административните съдилища, щом като това затруднява достъпа до правосъдие на ищеца работник, нает по срочен договор, като се има пред вид, че до приемането на Президентски указ 164/2004 всички спорове относно срочната работа са били подсъдни на гражданските съдилища в рамките на особено производство, предвидено за трудовоправните спорове, производство, по-удобно от гледна точка на спазването на материалноправните изисквания, по-просто, по-малко струващо за ищеца и по принцип по-бързо?


title: Дело T-225/12: Решение на Общия съд от 27 февруари 2014 г.  — Lidl Stiftung/СХВП — Lídl Music (LIDL express) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността „LIDL express“  — По-ранна национална фигуративна марка „LÍDL MUSIC“  — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Реално използване на по-ранната марка — Член 15, параграф 1 и член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент № 207/2009)

text:
               7.4.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 102/34

         Решение на Общия съд от 27 февруари 2014 г. — Lidl Stiftung/СХВП — Lídl Music (LIDL express)
   (Дело T-225/12) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „LIDL express“ - По-ранна национална фигуративна марка „LÍDL MUSIC“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Реално използване на по-ранната марка - Член 15, параграф 1 и член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент № 207/2009))
   2014/C 102/53
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Германия) (представители: първоначално M. Schaeffer, M. Wolter и A. Marx, впоследствие M. Wolter, A. Marx и M. Kefferpütz, адвокати)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) (представител: L. Rampini)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Lídl Music spol. s r.o. (Бърно, Чешка република)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 21 март 2012 г. (преписка R 2379/2010-1) относно производство по възражение между Lídl Music spol. s r.o. и Lidl Stiftung & Co. KG.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Lidl Stiftung & Co. KG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 227, 28.7.2012 г.


title: Дело T-327/12: Решение на Общия съд от 8 май 2014 г.  — Simca Europe/СХВП — PSA Peugeot Citroën (Simca) (Марка на Общността — Производство за обявяване на недействителност — Словна марка на Общността „Simca“  — Недобросъвестност — Член 52, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               24.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 194/22

         Решение на Общия съд от 8 май 2014 г. — Simca Europe/СХВП — PSA Peugeot Citroën (Simca)
   (Дело T-327/12) (1)

   ((Марка на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Словна марка на Общността „Simca“ - Недобросъвестност - Член 52, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   2014/C 194/28
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Simca Europe Ltd (Бирмингам, Обединено кралство) (представител: N. Haberkamm, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Schifko)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: GIE PSA Peugeot Citroën (Париж, Франция) (представител: P. Kotsch, адвокат)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 12 април 2012 г. (преписка R 645/2011-1) относно производство между GIE PSA Peugeot Citroën и Simca Europe Ltd за обявяване на недействителност

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Simca Europe Ltd да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 287, 22.9.2012 г.


title: Дело F-95/11: Жалба, подадена на 28 септември 2011 г. — ZZ/ЕИБ

text:
               26.11.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 347/46

         Жалба, подадена на 28 септември 2011 г. — ZZ/ЕИБ
   (Дело F-95/11)
   2011/C 347/88
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: N. Thieltgen)

      Ответник: Европейска инвестиционна банка

      Предмет на производството

   Искане за отмяна на мълчаливия отказ на ЕИБ да измени условията за изпълнението на служебните задължения на жалбоподателя и длъжностната му характеристика, както и искане за обезщетение за вреди

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени мълчаливият отказ на ЕИБ да измени условията за изпълнението на служебните задължения на жалбоподателя, както и длъжностната му характеристика,

               —

               ЕИБ да бъде задължена да преназначи жалбоподателя на длъжност, отговаряща на служебната му степен и на възможностите му,

               —

               да се установи, че ЕИБ е допуснала нарушения на правилата, уреждащи публичната служба,

               —

               да се установи, че ЕИБ носи отговорност спрямо жалбоподателя поради незаконосъобразността на решението ѝ и поради допуснатите от нея нарушения на правилата за публичната служба,

               —

               ЕИБ да бъде осъдена да заплати на жалбоподателя обезщетение за претърпените имуществени и неимуществени вреди в резултат от незаконосъобразността на решението ѝ и допуснатите от нея нарушения на правилата за публичната служба, заедно с лихви за забава, а именно:

                           —

                           във връзка с незаконосъобразността на решението:

                                       —

                                       обезщетение за неимуществени вреди в размер на 20 000 EUR,

                                       —

                                       обезщетение за имуществени вреди поради загуба на възнаграждение в размер на 113 100 EUR,

                           —

                           във връзка с допуснатите от ЕИБ нарушения на правилата за публичната служба:

                                       —

                                       за нарушението от страна на ЕИБ на задължението ѝ за съдействие и за защита: обезщетение в размер на 119 100 EUR,

                                       —

                                       за нарушението на член 42 от Правилника за служителите: 10 000 EUR,

               —

               ЕИБ да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-244/16: Жалба, подадена на 13 май 2016 г. — Янукович/Съвет

text:
               4.7.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 243/49

         Жалба, подадена на 13 май 2016 г. — Янукович/Съвет
   (Дело T-244/16)
   (2016/C 243/55)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Виктор Фьодорович Янукович (Киев, Украйна) (представител: T. Beazley, QC)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение (ОВППС) 2016/318 на Съвета от 4 март 2016 година за изменение на Решение 2014/119/ОВППС относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на ситуацията в Украйна (OВ 2016 L 60, стp. 76) в частта, в която се отнася до жалбоподателя;

               —

               да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2016/311 на Съвета от 4 март 2016 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 208/2014 относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Украйна (OВ 2016 L 60, стp. 1) на основание, че не отменя Регламент № 208/2014, в частта, в която се прилага за жалбоподателя;

               —

               да осъди Съвета да заплати съдебните разноски на жалбоподателя.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага седем основания.

               1.

               В първото основание се твърди, че Съветът на Европейския съюз (наричан по-нататък „Съветът“) няма правно основание, за да приеме спорните мерки. Първо, спорните мерки не изпълняват условията, необходими на Съвета за да се позове на член 29 ДЕС, и по-специално: (i) изрично изтъкнатите от Съвета цели (утвърждаване на върховенството на закона и спазването на човешките права в Украйна) са само общи твърдения, които не могат легитимно да се приемат за валидно правно основание на тези мерки; (ii) в основанието, на което Съветът се опитва да се позове, липсва каквато и да била достатъчна връзка с изискваното от обстоятелствата равнище на правораздавателен контрол; и (iii) налагането на ограничителните мерки на жалбоподателя на практика подкрепя и легитимира новия режим в Украйна, който не зачита принципите на справедлив процес и на правова държава, нарушава и е готов системно да нарушава човешките права. Второ, не са изпълнени необходимите за позоваване на член 215 ДФЕС условия, той като не е взето валидно решение съгласно глава 2 от дял V ДЕС. Трето, не е налице достатъчна връзка с член 215 ДФЕС, за да може тази разпоредба да се изтъкне срещу жалбоподателя.

               2.

               Второто основание е изведено от твърдението за злоупотреба от Съвета с право. Реалната цел, преследвана от него със спорните мерки, не е да се постигнат изтъкнатите в тях цели или мотиви, а е по същество опит да се получи благоволението на настоящия украински режим (за да може Украйна да поддържа по-тесни връзки с ЕС).

               3.

               Третото основание е изведено от твърдението, че Съветът не е представил мотиви. Посочените в спорните мерки мотиви, за да се обозначи жалбоподателят, са не само неправилни, но са формални, неподходящи и неадекватно индивидуализирани.

               4.

               Четвъртото основание е изведено от твърдението, че по времето, когато е включен в списъка, жалбоподателят не е отговарял на критериите за това.

               5.

               Петото основание е изведено от твърдението, че Съветът е допуснал явна грешка в преценката, като е включил жалбоподателя в спорните мерки. Включвайки го отново в тях, въпреки явното разминаване между „изложените мотиви“ и релевантните критерии, Съветът допуснал явна грешка в преценката.

               6.

               Шестото основание е изведено от твърдението, че е нарушено правото на жалбоподателя на защита и/или че той е бил лишен от ефективна съдебна защита. Освен другите нарушения, Съветът не се консултирал надлежно с жалбоподателя, преди да го включи отново в списъка, и не му е била дадена съответната възможност да коригира грешките или да предостави информация за личното си положение.

               7.

               Седмото основание е изведено от твърдението, че е нарушено правото на жалбоподателя на собственост по член 17, параграф 1 от Хартата на основните права на ЕС, по-специално тъй като ограничителните мерки са необосновано и непропорционално ограничение на тези права, понеже inter alia: (i) нищо не дава основание да се допусне, че средствата, с които се твърди, че е злоупотребил жалбоподателят, са изнесени извън Украйна; и (ii) не е нито необходимо, нито подходящо да се замразяват средствата на жалбоподателя, доколкото украинските власти не са дали информация в числа относно загубите, които се твърдят в рамките на образуваните и висящи по отношение на жалбоподателя наказателни дела.


title: Дело C-496/12: Преюдициално запитване, отправено от Krajský súd v Prešove (Словакия) на 6 ноември 2012 г. — Spoločenstvo vlastníkov bytov MYJAVA/Podtatranská vodárenská prevádzková spoločnosť, a.s.

text:
               23.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 86/7

         Преюдициално запитване, отправено от Krajský súd v Prešove (Словакия) на 6 ноември 2012 г. — Spoločenstvo vlastníkov bytov MYJAVA/Podtatranská vodárenská prevádzková spoločnosť, a.s.
   (Дело C-496/12)
   2013/C 86/10
   Език на производството: словашки

      Запитваща юрисдикция

   Krajský súd v Prešove

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Spoločenstvo vlastníkov bytov MYJAVA

      Ответник: Podtatranská vodárenská prevádzková spoločnosť, a.s.

      Преюдициални въпроси

               1.

               Дали разпоредбите на Директива 1999/44/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 25 май 1999 година относно някои аспекти на продажбата на потребителски стоки и свързаните с тях гаранции, на Директива 85/374/ЕИО (2) на Съвета от 25 юли 1985 година за сближаване на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите членки относно отговорността за вреди, причинени от дефект на стока, както и на другите директиви, които имат за цел защитата на потребителите, трябва да се тълкуват в смисъл, че юридическите лица могат да се ползват от същата защита, като тази, от която се ползват потребителите, при условие че при договорите, предмет на тези директиви, действат за цели, които не са в рамките на тяхната професионална или търговска дейност.

               2.

               Дали разпоредбите на директивите на Европейския съюз, включително на Директива 1999/44/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 25 май 1999 година относно някои аспекти на продажбата на потребителски стоки и свързаните с тях гаранции, както и тези на Директива 85/374/ЕИО на Съвета от 25 юли 1985 година за сближаване на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите членки относно отговорността за вреди, причинени от дефект на стока, трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат разпоредба на националното право като разглежданата в главното производство, която при установяване на неизправност на стока ограничава исковете за обезщетение, като например иска за неоснователно обогатяване, само до периода след последното отчитане на показанията на неизправния водомер, направено преди подаването на молбата за възстановяване.

      (1)  ОВ L 171, стр. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 5, стр. 89.

      (2)  ОВ L 210, стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 1, стр. 183


title: Дело F-139/07: Жалба, подадена на 10 декември 2007 г. — Van Arum/Парламент

text:
               12.4.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 92/49

         Жалба, подадена на 10 декември 2007 г. — Van Arum/Парламент
   (Дело F-139/07)
   (2008/C 92/99)
   Език на производството: нидерландски
   Страни

      Жалбоподател: Rinse van Arum (Winksele, Белгия) (представител: W. van den Muijsenbergh, avocat)

      Ответник: Европейски парламент
   Предмет и описание на спора
   От една страна жалбоподателят иска да се измени докладът за атестиране и, при условията на евентуалност, посоченият доклад да се отмени. При условията на евентуалност спрямо първите две искания, жалбоподателят иска да му бъдат съобщени всички доказателства, на които се основават някои спорни забележки, включени в неговия доклад за атестиране и да се постанови решение относно фактите и атестирането, които са предмет на спора. От друга страна, жалбоподателят иска да се осъди ОН да му заплати символично обезщетение в размер на 1 EUR.
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се измени докладът за атестиране,

               —

               при условията на евентуалност, посоченият доклад да се отмени изцяло,

               —

               при условията на евентуалност спрямо първите две искания, да се нареди всички доказателства, на които се основават някои спорни забележки, включени в доклада за атестиране, да бъдат съобщени на жалбоподателя и да се постанови решение относно някои спорни факти и спорното атестиране,

               —

               да се осъди ОН да му заплати символично обезщетение в размер на 1 EUR,

               —

               да се осъди Европейският парламент да заплати съдебните разноски.


               7.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 66/30

         Дело, заведено на 30 ноември 2012 г. от Надзорния орган на ЕАСТ срещу Исландия
   (Дело E-13/12)
   2013/C 66/10
   На 30 ноември 2012 г. пред Съда на ЕАСТ беше заведено дело срещу Исландия от Надзорния орган на ЕАСТ, представляван от Xavier Lewis и Maria Moustakali в качеството им на представители, с адрес: Rue Belliard 35, 1040 Brussels, Belgium.
   Надзорният орган на ЕАСТ иска от Съда на ЕАСТ:

               1.

               Да постанови, че като не е приела или не е уведомила Надзорния орган в предписания срок за мерките, необходими за прилагането на акта, посочен в точка 10 от част 7.1 от глава I от приложение I към Споразумението за създаване на Европейското икономическо пространство (Директива 90/167/ЕИО на Съвета от 26 март 1990 г. относно определяне на условията, регулиращи подготовката, пускането на пазара и употребата на медикаментозни фуражи в Общността), адаптиран спрямо Споразумението чрез протокол 1 към същото, Исландия не е изпълнила задълженията си съгласно посочения акт и съгласно член 7 от Споразумението за ЕИП, и

               2.

               Да разпореди Исландия да заплати съдебните разноски.

      Правен и фактически контекст и правни аргументи в подкрепа на твърденията:

               —

               Надзорният орган на ЕАСТ твърди, че съгласно член 15 от Директива 90/167/ЕИО на Съвета от 26 март 1990 г. (наричана по-долу „директивата“) и член 7 от Споразумението за ЕИП, Исландия е длъжна да предприеме необходимите мерки за изпълнение на директивата и да уведоми Надзорния орган на ЕАСТ за тях.

               —

               Надзорният орган на ЕАСТ твърди, че не е получил подобна информация от исландското правителство и че не разполага с друга информация, въз основа на която да стигне до заключението, че мерките, необходими за прилагането на директивата, са били взети.

               —

               Надзорният орган на ЕАСТ твърди, че като не е приела или не е уведомила Надзорния орган в предписания срок за мерките, необходими за прилагането на директивата, Исландия не е изпълнила задълженията си по член 15 от директивата и член 7 от Споразумението за ЕИП.


title: Дело F-101/15: Жалба, подадена на 9 юли 2015 г. — ZZ/ЕСВД

text:
               14.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 302/70

         Жалба, подадена на 9 юли 2015 г. — ZZ/ЕСВД
   (Дело F-101/15)
   (2015/C 302/86)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представители: J.-N. Louis и N. de Montigny, адвокати)

      Ответник: Европейска служба за външна дейност (ЕСВД)

      Предмет на производството

   Отмяната на решението на ЕСВД да не повиши жалбоподателя в степен AD13 в рамките на процедурата за повишаване за 2014 г.

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението от 29 октомври 2014 г., в което се определя списъка на длъжностните лица, повишени в рамките на процедура за повишаване за 2014 г., доколкото то не съдържа неговото име;

               —

               да се осъди ЕСВД да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-32/08: Жалба, подадена на 18 януари 2008 г. — Evropaïki Dynamiki/Комисия

text:
               12.4.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 92/32

         Жалба, подадена на 18 януари 2008 г. — Evropaïki Dynamiki/Комисия
   (Дело T-32/08)
   (2008/C 92/66)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Атина, Гърция) (представител: N. Korogiannakis, lawyer)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на Комисията, с което се отхвърля офертата на жалбоподателя и поръчката се възлага на избрания оферент;

               —

               да се осъди Комисията да заплати на жалбоподателя 65 565 евро за претърпени вреди поради спорната тръжна процедура;

               —

               да се осъди Комисията да заплати на жалбоподателя всички съдебни и други разноски, направени по повод на настоящата жалба, дори ако тя се отхвърлена.

         Правни основания и основни доводи
   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят твърди, че в рамките на тръжната процедура ENV.A.1/SER/2007/0032 за „Проучване на пазара с оглед разработване на нов подход за интернет-страницата „Околна среда за млади европейци““ (ОВ 2007/S 83-100898) Европейската комисия не е изпълнила задълженията си, предвидени във Финансовия регламент (1), правилата за неговото прилагане и Директива 2004/18/ЕО (2).
   Освен това, жалбоподателят твърди, че възлагащият орган е допуснал няколко явни грешки в преценката, които са довели до отхвърлянето на неговата оферта. По-нататък, възлагащият орган съзнателно не е изпълнил задължението си да мотивира решението си и по-специално да информира жалбоподателя за предимствата на избрания оферент.
   Поради това жалбоподателят иска да се отмени решението, с което се отхвърля неговата оферта и поръчката се възлага на избрания оферент, както и да се осъди ответникът да заплати всички съдебни и други разноски, направени по повод на настоящата жалба, дори ако тя бъде отхвърлена. При условията на евентуалност жалбоподателят иска парично обезщетение (за вреди) съгласно членове 235 и 288 ЕО, тъй като е твърде вероятно поръчката да е изцяло изпълнена към момента на постановяване на решението от Първоинстанционният съд, поради което отмяната на решението вече няма да е възможна.

      (1)  Регламент (EО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 година относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (ОВ L 248, стр. 1; Специално издание на български език 2007 г., глава 1, том 3, стр.198).

      (2)  Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки (ОВ L 134, стр. 114; Специално издание на български език 2007 г., глава 6, том 8, стр. 116).


title: Дело T-381/06: Решение на Общия съд от 24 март 2011 г. — FRA.BO/Комисия ( „Конкуренция — Картели — Сектор на медните съединители и на съединителите от медни примеси — Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО — Глоби — Известие относно сътрудничеството — Насоки относно метода за определяне на размера на глобите — Смекчаващи обстоятелства — Освобождаване от глоба — Оправдани правни очаквания — Равно третиране“ )

text:
               14.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 145/21

         Решение на Общия съд от 24 март 2011 г. — FRA.BO/Комисия
   (Дело T-381/06) (1)

   (Конкуренция - Картели - Сектор на медните съединители и на съединителите от медни примеси - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Глоби - Известие относно сътрудничеството - Насоки относно метода за определяне на размера на глобите - Смекчаващи обстоятелства - Освобождаване от глоба - Оправдани правни очаквания - Равно третиране)
   2011/C 145/31
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: FRA.BO SpA (Bordolano, Италия) (представители: първоначално R. Celli, solicitor, и F. Distefano, avocat, впоследствие F. Distefano)

      Ответник: Европейска комисия (представители: A. Nijenhuis и V. Bottka, подпомагани от S. Kinsella, solicitor, и K. Nordlander, avocat)

      Предмет

   Искане за частична отмяна на Решение C(2006) 4180 окончателен на Комисията от 20 септември 2006 г. относно производство по прилагане на член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/F-1/38.121 — Съединители), както и, при условията на евентуалност искане за намаляване на глобата, наложена на жалбоподателя в посоченото решение

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда FRA.BO да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 42, 24.2.2007 г.