title: Дело T-537/12: Жалба, подадена на 12 декември 2012 г. — Zafeiropoulos/Европейски център за развитие на професионалното обучение (Cedefop)

text:
               16.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/19

         Жалба, подадена на 12 декември 2012 г. — Zafeiropoulos/Европейски център за развитие на професионалното обучение (Cedefop)
   (Дело T-537/12)
   2013/C 46/36
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Жалбоподател: Panteleimon Zafeiropoulos (Солун, Гърция) (представител: M. Kontogiorgos, адвокат)

      Ответник: Европейски център за развитие на професионалното обучение (Cedefop)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да обяви жалбата за допустима;

               —

               да отмени решението на комисията на Cedefop за оценяване на офертите, с което се отхвърля представената от жалбоподателя оферта в рамките на ограничена и ускорена процедура за възлагане на обществена поръчка „Предоставяне на медицински услуги на служителите на Cedefop“ (обявление за обществена поръчка 2012/S115-189528), както и да отмени решението за възлагане на поръчката (2012/S208-341369/27.10.2012 г.), с което тя е възложена на детски лекар;

               —

               да се отмени решението, с което е отхвърлено искането за потвърждение, представено от жалбоподателя на ответника на 19 ноември 2012 г. и да се задължи последният да предостави на Общия съд пълния текст на всички документи по спорната процедура, така че да се предостави възможност по отношение на спорното решение да се осъществи съдебен контрол за законосъобразност;

               —

               да осъди Cedefop да плати на жалбоподателя сумата 100 000 EUR като обезщетение за причинената му вреда от посочените в жалбата актове на органите на Cedefop; и

               —

               да осъди Cedefop да заплати съдебните разноски и всички направени от жалбоподателя разноски в рамките на настоящото производство по обжалване.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква следните основания:

               1.

               На първо място жалбоподателят поддържа, че оспорваните актове на Cedefop не са мотивирани и че с тях се нарушава правото на защита и правото на жалбоподателя да получи ефективна закрила, тъй като от съдържанието на оспорваното решение за възлагане на поръчката и от документите, предоставени в резултат на съответното искане от страна на жалбоподателя, е видно, че не може да се направи сигурно заключение относно реда и условията на оценяване, и в крайна сметка, относно класирането на офертите, както и че поради това окончателното решение на насрещната страна — Cedefop — не е мотивирано в достатъчна степен по смисъла на член 296 ДФЕС и на член 41, параграф 2 от Директива 2004/18/CE (1); освен това жалбоподателят не е бил уведомен за специфичните характеристики и относителните преимущества на офертата, която е предпочетена пред неговата. Той твърди също така, че не са му съобщени критериите, на които се основава окончателното решение на комисията за оценяване на офертите в спорната процедура за възлагане на поръчка за предоставяне на медицински услуги на служителите на Cedefop, независимо че той е направил съответното искане, както и искане за потвърждение.

               2.

               На второ място жалбоподателят твърди, че Cedefop е допуснал фактическа грешка и е нарушил принципите на обективност и безпристрастност, доколкото оценките/мотивите на комисията на Cedefop за оценяване на офертите, съдържащи се в индивидуалния доклад за оценка на жалбоподателя, са явно неправилни, а оценката на техническите спецификации в представените оферти не е обективна.

               3.

               На трето място жалбоподателят поддържа, че е налице и нарушение на съществено условие в обявлението за поръчката, което се отнася до техническите възможности на оферентите, като по-специално е било нарушено условието за „техническите възможности“ на кандидатите, както и че избраният кандидат не притежава една от изискваните в обявлението медицински специализации, поради което е следвало да бъде отстранен.

               4.

               На четвърто жалбоподателят твърди, че е нарушен принципът на пропорционалност и задължението за определяне на критериите за възлагане, които предоставят възможност за обективното оценяване на офертите чрез сравняването им, доколкото като е използвал „качеството на събеседването“ като критерий за възлагане Cedefop е нарушил посочения принцип и не е изпълнил указаното по-горе задължение, тъй като този критерий е бил формулиран толкова неясно, че участниците не са имали възможност да определят най-подходящите качества, които трябвало да притежават, за да получат най-високата оценка.

               5.

               На пето място жалбоподателят твърди, че оспорваната поръчка за услуги нарушава Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз във връзка с действащото национално законодателство, доколкото с тази поръчка в качеството си на субект на публичното право с над 50 служители ответникът Cedefop не бил изпълнил своето задължение да използва изключително услугите на лекар, който е специалист по трудова медицина.

               6.

               На шесто място жалбоподателят поддържа, че е налице нарушение на принципа на прозрачност, доколкото като не е предоставил информацията, за която жалбоподателят е направил искане на 15 октомври 2012 г. и искане за потвърждение на 19 ноември 2012 г., ответникът Cedefop е нарушил член 100, параграф 2 от Финансовия регламент № 1605/2002 и член 149, параграф 3 от Регламент № 2342/2002/CE поради липсата на мотиви в решението за отхвърляне по смисъла на посочените разпоредби.
               Освен това жалбоподателят твърди, че неговото искане за обезщетение е основателно, тъй като е в съответствие с член 44, параграф 1, буква в) от Процедурния правилник и в жалбата са изложени обстоятелства, от които е видно, че са изпълнени установените в член 340 ДФЕС условия, пораждащи извъндоговорна отговорност на Cedefop.

      (1)  Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги.


title: Дело T-436/17: Жалба, подадена на 12 юли 2017 г. — ClientEarth и др./Комисия

text:
               11.9.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 300/33

         Жалба, подадена на 12 юли 2017 г. — ClientEarth и др./Комисия
   (Дело T-436/17)
   (2017/C 300/41)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: ClientEarth (Лондон, Обединено кралство), European Environmental Bureau (EEB) (Брюксел, Белгия), The International Chemical Secretariat (Гьотеборг, Швеция), International POPs Elimination Network (IPEN) (Гьотеборг) (представител: A. Jones, Barrister)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да обяви жалбата за допустима и основателна;

               —

               да отмени Решение на Комисията C(2017) 2914 окончателен от 2 май 2017 година, с което отказва преразглеждането на нейното решение C(2016) 5644, с което се разрешават някои видове използване на оловен сулфохромат жълт и на оловен хроматмолибдатсулфат червен на основание Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 година относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH) (ОВ 2006, L 396, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 т., глава 13, том 60, стр. 3);

               —

               да отмени Решение на Комисията C(2016)5644;

               —

               да разпореди на Комисията да заплати направените от жалбоподателя съдебни разноски, и

               —

               да разпореди всяка друга мярка, която намери за подходяща.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири основания.

               1.

               Първото основание е изведено от това, че Решение C(2017) 2914 окончателен е опорочено от явни грешки от правна страна и от грешки в преценката относно твърдяното съответствие на заявлението за разрешение, подадено от DCC Maastricht BV по смисъла на членове 62 и 60, параграф 7 от Регламента REACH.

               2.

               Второто основание е изведено от това, че Решение C(2017) 2914 окончателен е опорочено от явни грешки от правна страна и в преценката на основание член 60, параграф 4 от Регламента REACH що се отнася до социално-икономическия анализ.

               3.

               Третото основание, изведено от това, че Решение C(2017) 2914 окончателен е опорочено от явни грешки в преценката на основание член 60, параграфи 4 и 5 от Регламента REACH по отношение на алтернативните решения.

               4.

               Четвъртото основание е изведено от това, че Решение C(2017) 2914 окончателен е опорочено от грешки от правна страна и от грешки в преценката по отношение на прилагането на общите принципи на правото на Съюза, сред които е задължението за мотивиране и принципа на предпазните мерки в рамките на процедурата по издаване на разрешения, предвидена в Регламента REACH.


title: Дело C-219/09: Преюдициално запитване, отправено от Tribunale di Milano (Италия) на 16 юни 2009 г. — Vitra Patente AG/High Tech Srl

text:
               29.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 205/23

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunale di Milano (Италия) на 16 юни 2009 г. — Vitra Patente AG/High Tech Srl
   (Дело C-219/09)
   2009/C 205/40
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale di Milano

      Страни в главното производство

      Ищец: Vitra Patente AG

      Ответник: High Tech Srl

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли членове 17 и 19 от Директива № 98/71/ЕО (1) да се тълкуват в смисъл, че при прилагане на национален закон на държава-членка, който адаптира вътрешния правен ред към посочената директива, предоставената на такава държава-членка възможност да определи самостоятелно обхвата на защитата и условията, при които тя се предоставя може да ѝ позволи да изключи същата по отношение на промишлени дизайни и модели, за които макар да отговарят на необходимите условия за защита на авторското право, трябва да се счита, че са станали достъпни за свободно използване преди влизането в сила на адаптиращата национална правна уредба, в случаите когато никога не са били регистрирани като промишлени дизайни и модели или когато срокът на съответната регистрация е вече изтекъл към тази дата?

               2)

               В случай на отрицателен отговор на първия въпрос, трябва ли членове 17 и 19 от Директива № 98/71/ЕО да се тълкуват в смисъл, че предоставената на такава държава-членка възможност да определи самостоятелно обхвата на защитата и условията, при които тя се предоставя може да ѝ позволи да изключи същата при положение че трето лице, което не е оправомощено от титуляра на авторското право върху тези промишлени дизайни и модели, вече е произвело и пуснало на пазара в тази държава продукти, реализирани в съответствие с тези промишлени дизайни и модели, станали достъпни за свободно използване преди влизането в сила на адаптиращата национална правна уредба?

               3)

               В случай на отрицателен отговор на първия и втория въпрос, трябва ли членове 17 и 19 от Директива № 98/71/ЕО да се тълкуват в смисъл, че предоставената на такава държава-членка възможност да определи самостоятелно обхвата на защитата и условията, при които тя се предоставя може да ѝ позволи да изключи същата при положение че трето лице, което не е оправомощено от титуляра на авторското право върху тези промишлени дизайни и модели, вече е произвело и пуснало на пазара в тази държава продукти, реализирани въз основа на тези промишлени дизайни и модели, когато това изключване е предвидено за значителен период (който възлиза на десет години)?

      (1)  ОВ L 289, стр. 28; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 24, стр. 106.


title: Дело T-284/14: Жалба, подадена на 5 май 2014 г.  — Dyckerhoff Polska/Комисия

text:
               28.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 245/20

         Жалба, подадена на 5 май 2014 г. — Dyckerhoff Polska/Комисия
   (Дело T-284/14)
   2014/C 245/27
   Език на производството: полски

      Страни

      Жалбоподател: Dyckerhoff Polska sp. z o.o. (Новини, Полша) (представител: K. Kowalczyk, radca prawny)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение на Комисията от 5 септември 2013 година относно националните мерки за изпълнение за преходното безплатно разпределяне на квоти за емисии на парникови газове в съответствие с член 11, параграф 3 от Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 240, стр. 27).

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три правни основания.

               1.

               Първо правно основание:

                           —

                           Приетото решение е несъвместимо с правото на Съюза, и в частност с Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 г. и с Решение 2010/2/ЕС на Комисията от 24 декември 2009 г.

               2.

               Второ правно основание:

                           —

                           Нарушен е принципът за равно третиране, доколкото единният коефициент за междусекторна корекция е установен на едно и също равнище за всички отрасли, без оглед на това, че отраслите, за които се смята, че са изложени на съществен риск от изтичане на въглерод, сред които е и отрасълът на производството на цимент, трябва да бъдат третирани различно от отраслите, за които не е налице такъв съществен риск,
                           нарушен е и принципът на пропорционалност.

               3.

               Трето правно основание:

                           —

                           Съгласно член 277 ДФЕС е недопустимо член 10а, параграф 5 от Директива 2003/87/ЕО и член 15, параграф 3 от Решение 2011/278/ЕС на Комисията, на основание на които е издадено обжалваното решение, да се прилагат без оглед на член 10а, параграфи 18 — 20 от Директива 2003/87/ЕО, член 16 от Решение 2011/278/ЕС на Комисията и Решение 2010/2/ЕС на Комисията, които потвърждават необходимостта от особен подход спрямо отраслите и подотраслите, за които се смята, че са изложени на съществен риск от изтичане на въглерод, и е недопустимо Европейската комисия да приема единен коефициент за междусекторна корекция за всички отрасли.


title: Дело C-573/13: Решение на Съда (пети състав) от 15 януари 2015 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof — Германия) — Air Berlin plc & Co. Luftverkehrs KG/Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband eV (Преюдициално запитване — Регламент (ЕО) № 1008/2008 — Въздухоплавателни услуги — Член 23, параграф 1, второ изречение — Прозрачност при ценообразуването — Електронна система за резервации — Въздухоплавателни тарифи — Посочване на крайната цена във всеки един момент)

text:
               2.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 73/6

      Решение на Съда (пети състав) от 15 януари 2015 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof — Германия) — Air Berlin plc & Co. Luftverkehrs KG/Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband eV
      (Дело C-573/13) (1)

      (Преюдициално запитване - Регламент (ЕО) № 1008/2008 - Въздухоплавателни услуги - Член 23, параграф 1, второ изречение - Прозрачност при ценообразуването - Електронна система за резервации - Въздухоплавателни тарифи - Посочване на крайната цена във всеки един момент)
      (2015/C 073/08)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Bundesgerichtshof

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Air Berlin plc & Co. Luftverkehrs KG

         Ответник: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband eV

         Диспозитив

                  1)

                  Член 23, параграф 1, второ изречение от Регламент (ЕО) № 1008/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 24 септември 2008 година относно общите правила за извършване на въздухоплавателни услуги в Общността, следва да се тълкува в смисъл, че в рамките на електронна система за резервации като разглежданата в главното производство крайната цена, която трябва да се заплати, трябва да бъде уточнявана при всяко посочване на цените на въздухоплавателните услуги, включително при първото им посочване.

                  2)

                  Член 23, параграф 1, второ изречение от Регламент № 1008/2008 следва да се тълкува в смисъл, че в рамките на електронна система за резервации като разглежданата в главното производство крайната цена, която трябва да се заплати, трябва да бъде уточнявана не само за избраната от потребителя въздухоплавателна услуга, но също и за всяка въздухоплавателна услуга, за която е обявена тарифа.

         (1)  ОВ C 71, 8.3.2014 г.


title: Дело T-356/09: Определение на Общия съд от 8 юни 2011 г. — Комисия/Association Fédération Club B2A

text:
               30.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 226/30

         Определение на Общия съд от 8 юни 2011 г. — Комисия/Association Fédération Club B2A
   (Дело T-356/09) (1)

   2011/C 226/60
   Език на производството: френски
   Председателят на четвърти състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 267, 7.11.2009 г.


title: Дело T-63/15: Жалба, подадена на 9 февруари 2015 г. — Shoe Branding Europe/СХВП (Успоредни ленти)

text:
               30.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 107/37

      Жалба, подадена на 9 февруари 2015 г. — Shoe Branding Europe/СХВП (Успоредни ленти)
      (Дело T-63/15)
      (2015/C 107/49)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Shoe Branding Europe BVBA (Ауденарде, Белгия) (представител: J. Løje, адвокат)

         Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

         Данни за производството пред СХВП

         Спорна марка: фигуративна марка на Общността (изображение на две успоредни ленти) — заявка за регистрация № 10 926 764

         Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на СХВП от 3 декември 2014 г. по преписка R 2560/2013-5

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009


title: Дело C-88/12: Преюдициално запитване, отправено от Rechtbank Roermond (Нидерландия) на 20 февруари 2012 г. — Наказателно производство срещу Jibril Jaoo

text:
               28.4.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 126/7

         Преюдициално запитване, отправено от Rechtbank Roermond (Нидерландия) на 20 февруари 2012 г. — Наказателно производство срещу Jibril Jaoo
   (Дело C-88/12)
   2012/C 126/14
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Rechtbank Roermond

      Страна в главното производство

   Jibril Jaoo

      Преюдициални въпроси

               1.

               Нарушава ли член 4.17a от Vreemdelingenbesluit 2000 (Указ за чужденците от 2000 г.) забраната за извършване на гранични проверки по смисъла на член 20 от Кодекса на шенгенските граници или забраната за извършване на проверки, имащи ефект, равностоен на граничните проверки по смисъла на член 21 от този кодекс? (1)

               2.

               При утвърдителен отговор, могат ли лица, които не са граждани на Съюза, или пребивават в дадена държава членка, без да притежават разрешение за пребиваване, да се позоват на това обстоятелство?

      (1)  Регламент (ЕО) № 562/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 година за създаване на Кодекс на Общността за режима на движение на лица през границите (Кодекс на шенгенските граници) (ОВ L 105, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 8, стр. 5 и Поправка в ОВ L 275, 20.10.2010 г., стр. 11).


title: Дело C-219/17: Преюдициално запитване от Consiglio di Stato (Италия), постъпило на 25 април 2017 г. — Silvio Berlusconi, Finanziaria d’investimento Fininvest SpA (Fininvest)/Banca d’Italia, Istituto per la Vigilanza Sulle Assicurazioni (IVASS)

text:
               28.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 283/14

         Преюдициално запитване от Consiglio di Stato (Италия), постъпило на 25 април 2017 г. — Silvio Berlusconi, Finanziaria d’investimento Fininvest SpA (Fininvest)/Banca d’Italia, Istituto per la Vigilanza Sulle Assicurazioni (IVASS)
   (Дело C-219/17)
   (2017/C 283/20)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Consiglio di Stato

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Silvio Berlusconi, Finanziaria d’investimento Fininvest SpA (Fininvest)

      Ответници: Banca d’Italia, Istituto per la Vigilanza Sulle Assicurazioni (IVASS)

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли разпоредбите на член 263, първа, втора и пета алинея във връзка с член 256, параграф 1 от Договора за функционирането на Европейския съюз да се тълкуват в смисъл, че Съдът на ЕС е компетентен да разгледа жалба, подадена срещу актове за започване на административна процедура, разследване и необвързващо предложение, издадени от компетентния национален орган (като тези, конкретизирани в § 1 от настоящото определение), в рамките на производство, предвидено в членове 22 и 23 от Директива 2013/36/ЕС (1), на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 г., член 1, параграф 5, член 4, параграф 1, буква в) и член 15 от Регламент (ЕС) № 1024/2013 (2) на Съвета от 15 октомври 2013 г., членове 85, 86 и 87 от Регламент (ЕС) № 468/2014 (3) на Европейската централна банка от 16 април 2014 г., както и членове 19, 22 и 25 от италианския Testo unico bancario (Банков кодекс), или посочените разпоредби трябва да се тълкуват в смисъл, че компетентен в такъв случай е националният съд?

               2)

               По-специално, може ли да се приеме, че Съдът на ЕС е компетентен да се произнесе, когато срещу такива актове е предявен не общ иск за отмяна, а иск за обявяване на нищожност поради твърдяно нарушаване или заобикаляне на силата на пресъдено нещо на решение № 882/2016 от 3 март 2016 г. на Consiglio di Stato, постановено в производство за изпълнение на съдебно решение по смисъла на член 112 и сл. от италианския Codice del processo amministrativo (Административнопроцесуален кодекс), тоест в един специфичен институт на националното административно правораздаване, а именно решението, което предполага тълкуване и определяне, съгласно разпоредбите на националното право, на обективните предели на силата на пресъдено нещо на такова решение?

      (1)  Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година относно достъпа до осъществяването на дейност от кредитните институции и относно пруденциалния надзор върху кредитните институции и инвестиционните посредници, за изменение на Директива 2002/87/ЕО и за отмяна на директиви 2006/48/ЕО и 2006/49/ЕО (ОВ L 176, 2013 г., стр. 338).

      (2)  Регламент (ЕС) № 1024/2013 на Съвета от 15 октомври 2013 година за възлагане на Европейската централна банка на конкретни задачи относно политиките, свързани с пруденциалния надзор над кредитните институции (ОВ L 287, 2013 г., стр. 63).

      (3)  Регламент (ЕС) № 468/2014 на Европейската централна банка от 16 април 2014 година за създаване на рамката за сътрудничество в единния надзорен механизъм между Европейската централна банка и националните компетентни органи и с определените на национално равнище органи (Рамков регламент за ЕНМ) (ОВ L 141, 2014 г., стр. 1).


title: Дело T-416/06: Иск, предявен на 29 декември 2006 г. — Sumitomo Chemical Agro Europe с/у Комисията

text:
               24.2.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 42/43

         Иск, предявен на 29 декември 2006 г. — Sumitomo Chemical Agro Europe с/у Комисията
   (Дело T-416/06)
   (2007/C 42/76)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищец: Sumitomo Chemical Agro Europe SAS (Saint Didier, Франция) [представляван от: K. Van Maldegem и C. Mereu, lawyers]

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               Да се осъди ответникът, ако е нужно с временно разпореждане, да отстрани материалната грешка в приложение I, част А, и да замени „0,75 гр.“ с „0,75 кг.“;

               —

               да се отменят следните разпоредби от Директива 2006/132:

                           Член 3, параграф 2

                           :

                                 „до 30 юни 2008 г.“ (неофициален превод)

                           Приложение I

                           :

                                 „30 юни 2008 г.“ (неофициален превод)

                           Приложение I, Част А

                           :

                              „за следните култури“

                                          „—

                                          парникови краставици (затворени хидропонни системи)

                                          —

                                          сливи (за преработка) (неофициален превод)“

                           Приложение I, Част Б

                           :

                              „Държавите-членки изискват представяне на допълнителни проучвания за преодоляване на потенциалните свойства на процимидона да предизвиква ендокринни смущения в срок от две години след приемането на Тестови указания за еднокринните смущения от Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (ОИСР). Те осигуряват, че авторът на нотификацията, по чието искане процимидонът е включен в това приложение, ще представи тези проучвания на Комисията в рамките на две години след приемане на споменатите тестови указания.“ (неофициален превод);

               —

               да се осъди ответникът да заплати всички съдебни разноски за настоящото производство.

         Правни основания и основни доводи
   Директива 91/414 на Съвета относно пускането на пазара на продукти за растителна защита (1) предвижда, че държавите-членки не разрешават продукти за растителна защита, освен когато активните им вещества са посочени в приложение I и определените там условия, ако има такива, са изпълнени. Ищецът иска частична отмяна на Директива 2006/132 на Комисията за изменение на Директива 91/414, в която да се включи процимидонът като активно вещество (2), доколкото посочената директива i) урежда единствено ограниченото включване на процимидона в приложение I към Директива 91/414, ii) урежда специфични условия относно разрешеното използване и iii) предвижда ограничен срок от 18 месеца за действието на ограниченото включване в приложение I.
   В подкрепа на своето искане ищецът застъпва становището, че оспорваната директива е в нарушение на член 1, параграф 2, член 2, параграф 1 и член 5, параграфи 1 и 4 от Директива 91/414. В допълнение ищецът твърди, че оспорваната директива не е в съответствие с член 5, параграф 5 от Директива 91/414, поради което Комисията е надхвърлила границите на дискреционната си власт.
   Освен това ищецът е на мнение, че процедурата по приемането на оспорваната директива е опорочена, тъй като Комисията е била длъжна да приема мерките съгласно проектите, внесени в Постоянния комитет по проблемите на хранителната верига и здравето на животните и Съвета без да ги изменя преди окончателното им приемане.
   По-нататък ищецът твърди, че оспорваната директива нарушава неговите оправдани правни очаквания, както и принципите на добро управление, субсидиарност, пропорционалност, правна сигурност, равно третиране, високо качество и независимост на научните консултации. Ищецът също твърди, че оспорваната директива не осигурява достатъчна обосновка, поради което задължението за представяне на мотиви не е изпълнено.
   Накрая ищецът поддържа становището, че оспорваната директива нарушава правото му да извършва стопанска дейност и представлява намеса в правото му на собственост.

      (1)  Директива 91/414/ЕИО на Съвета от 15 юли 1991 година относно пускането на пазара на продукти за растителна защита (ОВ 1991 L 230, стр. 1).

      (2)  Директива 2006/132/ЕО на Комисията от 11 декември 2006 година за изменение на Директива 91/414/ЕИО на Съвета, в която да се включи процимидонът като активно вещество (ОВ 2006 L 349, стр. 22).


title: Дело T-630/16: Жалба, подадена на 5 септември 2016 г. — Dehtochema Bitumat/Европейска агенция по химикали

text:
               31.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 402/53

         Жалба, подадена на 5 септември 2016 г. — Dehtochema Bitumat/Европейска агенция по химикали
   (Дело T-630/16)
   (2016/C 402/63)
   Език на производството: чешки

      Страни

      Жалбоподател: Dehtochema Bitumat, s.r.o. (Бела под Бездезем, Чешка република) (представител: P. Holý, lawyer)

      Ответник: Европейска агенция по химикали (ECHA)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени и обяви за недействително решението на Европейската агенция по химикали от 7 юли 2016 г., според което жалбоподателят трябва да продължава да се счита за голямо предприятие и следователно няма право на намаляване на таксите, каквото се полага на средно предприятие, и да спре изпълнението на това решение.

      Основания и основни доводи

   Според жалбоподателя с горепосоченото решение и действията си ответникът е извършил злоупотреба с власт и е нарушил принципите на законност и правна сигурност.
   Жалбоподателят твърди, че при проверката дали жалбоподателят е малко или средно предприятие (МСП) ответникът е допуснал грешка при преценката на независимостта на предприятието на жалбоподателя и неправилно е взел предвид при изчисляване на персонала и на годишния оборот на предприятието на жалбоподателя персонала и оборота на предприятия, които според ответника били, а според жалбоподателя не са свързани с или партньори на неговото предприятие по смисъла на Препоръка на Комисията 2003/361/ЕО.
   Жалбоподателят поддържа, че в отговор на искането на ответника от 2 юни 2016 г. е декларирал неточен размер на предприятието, като се е доверил на преценката на ответника и на обещанието за намаляване на таксата.
   Жалбоподателят отбелязва, че регистрацията му е била спряна и че изрично е уведомил ответника, че от 2011 г. не е произвеждал съответните продукти (вещества, подлежащи на регистрация).
   Жалбоподателят твърди, че от член 13, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 340/2008 на Комисията следва, че правото на намаляване на таксата възниква, когато може да бъде доказано, и следователно е уместно, противно на поддържаното от ответника, на жалбоподателя да бъде разрешено да докаже, че има такова право.


title: Дело F-123/13: Жалба, подадена на 18 декември 2013 г. — ZZ/Комисия

text:
               22.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/54

         Жалба, подадена на 18 декември 2013 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-123/13)
   2014/C 52/106
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: P. Joassart, адвокат)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на решението да се прекрати незабавно договорът на жалбоподателя като договорно нает служител

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението за уволнение, съобщено с писмо от 7 март 2013 г.,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-179/14 R: Определение на председателя на Общия съд от 10 юни 2014 г.  — Schmiedewerke Gröditz/Комисия (Обезпечително производство — Държавна помощ — Национална подкрепа на производството на електроенергия от възобновяеми източници — Решение на Комисията да открие официална процедура по разследване в областта на държавните помощи — Молба за спиране на изпълнението — Неотложност — Fumus boni juris)

text:
               22.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 329/16

         Определение на председателя на Общия съд от 10 юни 2014 г. — Schmiedewerke Gröditz/Комисия
   (Дело T-179/14 R)
   ((Обезпечително производство - Държавна помощ - Национална подкрепа на производството на електроенергия от възобновяеми източници - Решение на Комисията да открие официална процедура по разследване в областта на държавните помощи - Молба за спиране на изпълнението - Неотложност - Fumus boni juris))
   2014/C 329/22
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Schmiedewerke Gröditz GmbH (Грьодиц, Германия) (представители: H. Höfler, C. Kahle и V. Winkler, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: T. Maxian Rusche и R. Sauer,)

      Предмет

   Искане за спиране на правното действие на решението, с което Комисията открива официална процедура по разследване в областта на държавните помощи по отношение на германския закон за енергията от възобновяеми източници.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.

               2)

               Отменя решение от 7 април 2014 г., Schmiedewerke Gröditz/Комисия (T-179/14 R).

               3)

               Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело C-308/17: Преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof (Австрия), постъпило на 29 май 2017 г. — Република Гърция/Leo Kuhn

text:
               28.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 283/22

         Преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof (Австрия), постъпило на 29 май 2017 г. — Република Гърция/Leo Kuhn
   (Дело C-308/17)
   (2017/C 283/30)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberster Gerichtshof

      Страни в главното производство

      Ответник в първоинстанционното производство и жалбоподател в производството по ревизионно обжалване: Република Гърция

      Ищец в първоинстанционното производство и ответник в производството по ревизионно обжалване: Leo Kuhn

      Преюдициални въпроси

   Следва ли член 7, точка 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1215/2012 (1) да се тълкува в смисъл, че:

               1.

               и в случай — като настоящия — на многократно договорно прехвърляне на вземане, мястото на изпълнение по смисъла на тази разпоредба се определя от първото договорно споразумение?

               2.

               в случай на предявяване на право, с което се търси спазването на условията по държавна облигация като конкретно емитираната от Република Гърция в настоящия случай, респ. се търси обезщетение за вреди поради неизпълнение на това право, фактическото място на изпълнение се определя още с плащането на лихви по тази държавна облигация, преведени по сметка на титуляр на местна сметка за ценни книжа?

               3.

               обстоятелството, че с първото договорно споразумение е определено юридическо място на изпълнение по смисъла на член 7, точка 1, буква а) от Регламента, не допуска да се приеме, че последващото фактическо изпълнение на даден договор установява ново място на изпълнение по смисъла на тази разпоредба?

      (1)  Регламент (ЕС) № 1215/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2012 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (ОВ L 351, 2012 г., стр. 1).


title: Дела T-139/10, T-280/10—T-285/10 и T-349/10—T-352/10: Определение на Общия съд от 21 март 2011 г. — Milux/СХВП — (REFLUXCONTROL и др.) (Марка на общността — Представителство на жалбоподателя от адвокат, който няма качество на трето лице — Недопустимост)

text:
               14.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 145/27

         Определение на Общия съд от 21 март 2011 г. — Milux/СХВП — (REFLUXCONTROL и др.)
   (Дела T-139/10, T-280/10—T-285/10 и T-349/10—T-352/10) (1)

   (Марка на общността - Представителство на жалбоподателя от адвокат, който няма качество на трето лице - Недопустимост)
   2011/C 145/46
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Milux Holding SA (Люксембург, Люксембург) (представител: J. Bojs, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: S. Schäffner)

      Предмет

   Жалба срещу решения на четвърти апелативен състав на СХВП от 13 януари 2010 г. (преписка R 1134/2009-4), относно заявка за регистрация на словния знак „REFLUXCONTROL“ като марка на Общността (дело T-139/10), от 29 април 2010 г. (преписка R 1432/2009-4), относно заявка за регистрация на словния знак „ANEURYSMCONTROL“ като марка на Общността (дело T-280/10), от 29 април 2010 г. (преписка R 1433/2009-4), относно заявка за регистрация на словния знак „APPETITECONTROL“ като марка на Общността (дело T-281/10), от 8 юни 2010 г. (преписка R 1434/2009-4), относно заявка за регистрация на словния знак „STOMACONTROL“ като марка на Общността (дело T-282/10), от 17 юни 2010 г. (преписка R 1435/2009-4), относно заявка за регистрация на словния знак „BMICONTROL“ като марка на Общността (дело T-283/10), от 3 юни 2010 г. (преписка R 1438/200-4), относно заявка за регистрация на словния знак „IMPLANTCONTROL“ като марка на Общността (дело T-284/10), от 29 април 2010 г. (преписка R 1444/2009-4), относно заявка за регистрация на словния знак „CHEMOCONTROL“ като марка на Общността (дело T-285/10), от 29 юни 2010 г. (преписка R 1436/2009-4), относно заявка за регистрация на словния знак „OVUMCONTROL“ като марка на Общността (дело T-349/10), от 2 юли 2010 г. (преписка R 1437/2009-4), относно заявка за регистрация на словния знак „HEARTCONTROL“ като марка на Общността (дело T-350/10), от 28 юли 2010 г. (преписка R 1439/2009-4), относно заявка за регистрация на словния знак „VESICACONTROL“ като марка на Общността (дело T-351/10), и от 28 юли 2010 г. (преписка R 1443/2009-4), относно заявка за регистрация на словния знак „RECTALCONTROL“ като марка на Общността (дело T-352/10)

      Диспозитив

               1.

               Съединява дела T-139/10, T-280/10—T-285/10 и T-349/10—T-352/10 за целите на определението.

               2.

               Отхвърля жалбите като недопустими.

               3.

               Осъжда Milux Holding SA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 148, 5.6.2010 г.


title: Дело F-48/13: Жалба, подадена на 21 май 2013 г. — ZZ/Парламент

text:
               20.7.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 207/63

         Жалба, подадена на 21 май 2013 г. — ZZ/Парламент
   (Дело F-48/13)
   2013/C 207/111
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: C. Bernard-Glanz, адвокат)

      Ответник: Европейски парламент

      Предмет на производството

   Отмяна на атестационния доклад на жалбоподателя за 2011 г.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени атестационният доклад на жалбоподателя за 2011 г., в окончателния му вариант, изменен с решенията на органа по назначаване от 18 юли 2012 г. и 29 януари 2013 г.,

               —

               да се отмени решението от 29 януари 2013 г., с което органът по назначаване отхвърля жалбата по административен ред, подадена съгласно член 90, параграф 2 от Правилника за длъжностните лица,

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-576/15: Жалба, подадена на 1 октомври 2015 г. — VIK/Комисия

text:
               11.1.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 7/29

         Жалба, подадена на 1 октомври 2015 г. — VIK/Комисия
   (Дело T-576/15)
   (2016/C 007/40)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: VIK Verband der Industriellen Energie- und Kraftwirtschaft e. V. (Есен, Германия) (представител: Rechtsanwalt C. Kahle)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени на основание член 264 ДФЕС решението на Европейската комисия от 25 ноември 2014 г. по дело „Държавни помощи SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) — приведени в действие от Германия за подкрепа на електроенергия от възобновяеми източници и на енергоемки потребители“, C(2014)8786 окончателен, публикувано в Официален вестник (ОВ L 250, стр. 122 от 25 септември 2015 г.), доколкото:

                           —

                           в член 1 и член 3, точка 1 от решението ответникът квалифицира подкрепата за електроенергията от възобновяеми източници, както и ограничаването на допълнителната такса по EEG съгласно Закона EEG от 2012 г. като нова помощ и

                           —

                           в член 2, член 3, точка 2, член 6 и член 7 от решението ответникът установява несъответствието на правилата за компенсации с вътрешния пазар и разпорежда връщането на помощта;

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски по производството.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага седем основания.

               1.

               Първо основание: липса на предимство
               Жалбоподателят твърди, че особеното правило за компенсация не представлява помощ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС, тъй като с намалената допълнителна такса по EEG на енергоемките потребители не се дава предимство.

               2.

               Второ основание: липса на избирателност
               Освен това жалбоподателят твърди, че особеното правило за компенсация не представлява помощ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС, тъй като липса условие за избирателност. Енергоемките потребители не били привилегировани спрямо другите предприятия, тъй като се намират в сравнимо фактическо и правно положение. Освен това намалената допълнителна такса по EEG била обоснована от природата и вътрешната структура на правната уредба.

               3.

               Трето основание: липса на държавен характер на средствата
               На това място се посочва, че нито федералната система за компенсации, нито особеното правило за компенсация съгласно Закона EEG от 2012 г. не представляват помощ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС, тъй като държавните средства не са изразходвани.

               4.

               Четвърто основание: липса на нарушаване на конкуренцията
               В това отношение жалбоподателят посочва, че намалената допълнителна такса по EEG има за цел единствено да компенсира конкурентен недостатък, който големите потребители на електроенергия/енергоемките предприятия трябва да понесат поради плащането на допълнителната такса по EEG, за разлика от браншовете в други държави.

               5.

               Пето основание: съвместимост на помощта с вътрешния пазар
               Жалбоподателят твърди, че ако намалените допълнителни такси по EEG следва да се приемат за помощи, то те са съвместими с общия пазар. Намалението не нарушава конкуренцията, по-скоро по този начин съответните предприятия се компенсират за конкурентния недостатък.

               6.

               Шесто основание: липса на нови помощи
               Освен това жалбоподателят твърди, че ако Общият съд квалифицира особеното правило за компенсация като помощ, става въпрос за съществуваща помощ, спрямо която производството по член 6 от Регламент (ЕО) № 659/1999 (1) е неприложимо.

               7.

               Седмо основание: нарушение на общите принципи на правото за защита на оправданите правни очаквания и за правна сигурност
               На това място жалбоподателят посочва, че с одобряването на Закона EEG от 2000 г. ответникът е създал оправдани правни очаквания, които е нарушил с приемането на окончателното решение.

      (1)  Регламент (EО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 108 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ОВ L 83, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41).


title: Дело C-457/13 P: Жалба, подадена на 12 август 2013 г. от Европейската комисия срещу решението, постановено от Общия съд (втори състав) на 30 май 2013 г. по дело T-454/10, Associazione Nazionale degli Industriali delle Conserve Alimentari Vegetali (Anicav), Agrupación Española de Fabricantes de Conservas Vegetales (Agrucon)/Европейска комисия

text:
               23.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 344/42

         Жалба, подадена на 12 август 2013 г. от Европейската комисия срещу решението, постановено от Общия съд (втори състав) на 30 май 2013 г. по дело T-454/10, Associazione Nazionale degli Industriali delle Conserve Alimentari Vegetali (Anicav), Agrupación Española de Fabricantes de Conservas Vegetales (Agrucon)/Европейска комисия
   (Дело C-457/13 P)
   2013/C 344/73
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Европейска комисия (представители: A. Marcoulli, K. Skelly)

      Други страни в производството: Associazione Nazionale degli Industriali delle Conserve Alimentari Vegetali (Anicav), Agrupación Española de Fabricantes de Conservas Vegetales (Agrucon), Associazione Italiana Industrie Prodotti Alimentari (AIIPA), Confederazione Cooperative Italiane

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Съда:

               —

               да отмени изцяло решението на Общия съд,

               —

               да се произнесе по съществото на спора, като приеме за недопустими и/или неоснователни жалбите по дела T-454/10 и T-482/11,

               —

               да осъди жалбоподателите в първоинстанционното производство да заплатят съдебните разноски по последното и по настоящото производство.

         В случай че Съдът реши да потвърди решението на Общия съд, Комисията иска съответно от Съда:

               —

               да приеме за окончателни последиците на член 52, параграф 2а от Регламент № 1580/2007 (1) и на член 50, параграф 3 от Регламент за изпълнение № 543/2011 (2), както и тези на член 60, параграф 7 от последния, доколкото съгласно тези разпоредби са извършени плащания на организации на производители, считано до 15 октомври в годината на постановяването на решението на Съда или до друга по-късна дата по преценка на Съда относно плащания, свързани с оперативни програми, одобрени преди 30 май 2013 г.

      Правни основания и основни доводи

   По настоящото дело Комисията иска от Съда да отмени обжалваното решение на Общия съд, да се произнесе по същество, като приеме жалбите по дела T-454/10 и T-482/11 за недопустими и/или за неоснователи, и да осъди жалбоподателите в първоинстанционното производство да заплатят съдебните разноски по последното и по настоящото производство.
   Предмет на обжалване в настоящото дело е съдебно решение, което постановено в производство, образувано по жалби за отмяна на член 52, параграф 2а от Регламент № 1580/2007 и на приложение VIII към него, както и на член 50, параграф 3 и на член 60, параграф 7 от Регламент за изпълнение № 543/2011.
   Жалбоподателите в първоинстанционното производство са преработватели на плодове и зеленчуци, които поддържат, че посочените по-горе разпоредби косвено допускат финансиране от Съюза на дейности по преработка, извършвани от организации на производители.
   Общият съд е приел жалбите за допустими. Той е счел, че предоставянето на помощ на организации на производители, чиито продукт впоследствие се преработва от тях самите или от трето лице от тяхно име, е равнозначно на предоставяне на помощ за преработвателни дейности, което не попада в приложното поле на Общия регламент за ООП (3). Освен това Общият съд е приел, че Комисията няма право да предоставя помощ, водеща до дискриминация на преработвателите, които не са членове на организация на производители, и до облагодетелстване на организации на производители, доколкото те извършват дейности по преработка.
   Комисията твърди, че като е стигнал до тези изводи, Общият съд е допуснал три грешки.
   Първо, Комисията поддържа, че Общият съд неправилно е приел жалбите за допустими. Комисията твърди, че въпросните мерки са регулаторни мерки с общо приложение, които налагат приемането мерки за прилагане от държавите членки, за да произведат правни последици. Освен това Комисията поддържа, че Общият съд неправилно е счел, че въпросните мерки засягат пряко жалбоподателите. Като стигнал до този извод, Общият съд приел, че положението на жалбоподателите е същото като на конкуренти на получател на държавна помощ. Комисията твърди, че този извод на Общия съд е неправилен.
   По същество Комисията поддържа, че Общият съд е тълкувал погрешно разпоредбите на Общия регламент за ООП, и по-специално, че не е преценил правилно оперативната самостоятелност, която Съветът е предоставил на Комисията да приеме правила за прилагане на Общия регламент за ООП.
   Накрая Комисията твърди, че Общият съд е тълкувал неправилно принципа на недопускане на дискриминация по начина, по който би трябвало да бъде приложен към схеми за предоставяне на финансова помощ съгласно Общия регламент за ООП.
   В случай че Съдът реши да отхвърли жалбата, Комисията иска от Съда да приложи правомощието си по член 264 ДФЕС да приеме за окончателни последиците от отменените разпоредби до 15 октомври в годината на постановяване на неговото решение. Комисията прави това искане, за да се гарантира, че последиците от решението ще бъдат приложени еднакво към всички организации на производители и че то няма да доведе до неоправдано обременяване на организации на производители.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1580/2007 на Комисията от 21 декември 2007 година за определяне на правила за прилагане на регламенти (ЕО) № 2200/96, (ЕО) № 2201/96 и (ЕО) № 1182/2007 на Съвета в сектора на плодовете и зеленчуците (ОВ L 350 стр. 1).

      (2)  Регламент за изпълнение (ЕС) № 543/2011 на Комисията от 7 юни 2011 година за определяне на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета по отношение на секторите на плодовете и зеленчуците и на преработените плодове и зеленчуци (ОВ L 157, стр. 1).

      (3)  Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета от 22 октомври 2007 година за установяване на обща организация на селскостопанските пазари и относно специфични разпоредби за някои земеделски продукти (Общ регламент за ООП) (ОВ L 299, стр. 1).


title: Дело C-171/06 P: Решение на Съда (седми състав) от 15 март 2007 г. — T.I.M.E. ART Uluslararasi Saat Ticareti ve diş Ticaret AŞ/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни), Devinlec Développement Innovation Leclerc SA (Обжалване — Марка на Общността — Регламент (ЕО) № 40/94 — Член 8, параграф 1, буква б) — Фигуративна марка — Възражение на притежателя на по-ранна национална марка — Вероятност от объркване)

text:
               28.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 95/13

         Решение на Съда (седми състав) от 15 март 2007 г. — T.I.M.E. ART Uluslararasi Saat Ticareti ve diş Ticaret AŞ/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни), Devinlec Développement Innovation Leclerc SA
   (Дело C-171/06 P) (1)

   (Обжалване - Марка на Общността - Регламент (ЕО) № 40/94 - Член 8, параграф 1, буква б) - Фигуративна марка - Възражение на притежателя на по-ранна национална марка - Вероятност от объркване)
   (2007/C 95/22)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищец: T.I.M.E. ART Uluslararasi Saat Ticareti ve diş Ticaret AŞ [представители: M. Francetti и F. Jacobacci, адвокати]

      Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) [представители: A. Folliar-Monguiral и J. Novais Gonçalves], Devinlec Développement Innovation Leclerc SA, [представител: J.-P. Simon]
   Предмет
   Жалба, подадена срещу решение на Първоинстанционния съд (четвърти състав) от 12 януари 2006 г., Devinlec Développement Innovation Leclerc/СХВП (T-147/03), с което, по молба на притежателя на националната фигуративна марка „QUANTIEME“ за стоки от класове 14 и 18, се отменя решение R 109/2002-3 от 30 януари 2003 г. на трети апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (СХВП), отменящо решението на отдела по спорове, с което се отказва регистрация на фигуративната марка „QUANTUM “за стоки от клас 14
   Диспозитив

               1)

               Жалбата се отхвърля

               2)

               T.I.M.E. ART Uluslararasi Saat Ticareti ve diş Ticaret AŞ се осъжда да заплати разноските.

      (1)  ОВ C 121, 20.5.2006 г.


title: Дело F-55/15: Жалба, подадена на 16 април 2015 г. — ZZ/Комисия

text:
               29.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/45

         Жалба, подадена на 16 април 2015 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-55/15)
   (2015/C 213/73)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представители: L. Levi и A. Tymen, avocats)

      Ответник: Комисия

      Предмет на производството

   Като главно искане отмяна на решението на Комисията в частта, с която на жалбоподателя се отнема правото на надбавка за експатриране за сметка на надбавка за пребиваване в чужда държава и, при условията на евентуалност, в частта, в която се разпорежда възстановяване на предполагаемо недължимо платените суми, както и обезщетение за твърдените имуществени и неимуществени вреди.

      Искания на жалбоподателя

               —

               Като главно искане, да се отмени решението от 18 юли 2014 г. в частта, с която на жалбоподателя се отнема правото на надбавка за експатриране за сметка на надбавка за пребиваване в чужда държава с обратна сила, считано от 1 юли 2009 г.;

               —

               При условията на евентуалност, да се отмени решението от 18 юли 2014 г., в която се разпорежда възстановяване на предполагаемо недължимо платените суми;

               —

               Да се отмени решението от 7 януари 2015 г., с което се отхвърля административната жалба на жалбоподателя от 12 септември 2014 г., при необходимост и при всички положения, при условията на евентуалност спрямо всички предходни доводи, в частта, с която се отказва намаляването на месечните суми, удържани съгласно член 85 от Правилника за длъжностните лица;

               —

               Да се разпореди изплащане на обезщетение за имуществените вреди на жалбоподателя;

               —

               Да се разпореди изплащане на обезщетение за неимуществените вреди на жалбоподателя, оценени на 10  000 EUR;

               —

               да се осъди ответника да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-13/15: Решение на Общия съд от 27 юни 2017 г. — Deutsche Post/EUIPO — Media Logistik (PostModern) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Европейския съюз „PostModern“ — По-ранна национална словна марка „POST“ и по-ранна словна марка на Европейския „Deutsche Post“ — Относително основание за отказ — Липса на вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Доказателства, представени за първи път пред Общия съд)

text:
               7.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 256/19

         Решение на Общия съд от 27 юни 2017 г. — Deutsche Post/EUIPO — Media Logistik (PostModern)
   (Дело T-13/15) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Европейския съюз „PostModern“ - По-ранна национална словна марка „POST“ и по-ранна словна марка на Европейския „Deutsche Post“ - Относително основание за отказ - Липса на вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Доказателства, представени за първи път пред Общия съд))
   (2017/C 256/18)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Deutsche Post AG (Бон, Германия) (представители: първоначално K. Hamacher и C. Giersdorf, K. Hamacher, и накрая K. Hamacher и G. Müllejans, адвокати)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: S. Hanne)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Media Logistik GmbH (Дрезден, Германия) (представител: S. Risthaus, адвокат)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 3 ноември 2014 г. (преписка R 2063/2013-1), постановено в производство по възражение със страни Deutsche Post и Media Logistik

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда дружество Deutsche Post AG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 107, 30.3.2015 г.


title: Дело T-344/06: Иск, предявен на 4 декември 2006 г. — Total/Комисия

text:
               27.1.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 20/16

         Иск, предявен на 4 декември 2006 г. — Total/Комисия
   (Дело T-344/06)
   (2007/C 20/23)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Total SA (Courbevoie, Франция) [представители: A. Gosset-Grainville, L. Godfroid и A. Lamothe, адвокати]

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени на основание член 230 ЕО Решение на Комисията от 13 септември 2006 г. по дело COMP/F/38.456, доколкото същото е адресирано до TOTAL SA в членове1(м), 2(м), 3 и 4;

               —

               субсидиарно, да се отменят членове 1(м), 2(м) и да се намали съответно размера на глобата, която дружеството TOTAL SA следва да плати по силата на споменатото решение;

               —

               да се осъди Комисията да заплати всички съдебни разноски.

         Правни основания и основни доводи
   С настоящия иск ищецът претендира частична отмяна на Решение на Комисията C(2006) 4090 окончателен от 13 септември 2006 година във връзка с процедура по член 81 ЕО (дело COMP/F/38.456 — Битум — Нидерландия), относно група споразумения и съгласувани практики, имащи за цел определяне на брутната цена за продажба и покупка на битум за пътни настилки в Нидерландия, на еднакъв размер на отстъпка върху брутната цена в полза на участващите пътностроителни предприятия и на по-нисък размер на максималната отстъпка, приложима по отношение на другите пътностроителни предприятия. Субсидиарно, той иска отмяна или намаляване на размера на наложената му с оспореното решение глоба.
   Искът се основава на пет твърдения.
   На първо място, ищецът твърди, че Комисията е нарушила правилата за носене на отговорност от дружеството-майка във връзка с практиките, прилагани от дъщерното ѝ дружество. Той твърди, че Комисията неправилно му е вменила спорното нарушение, извършено от неговото дъщерно дружество TOTAL Nederland NV и като следствие от това е приела, че същият е солидарно отговорен за споменатите нарушения. Той твърди, че Комисията е допуснала грешка при прилагането на правото, като е приела, че притежаването от ищеца на 100 % от капитала на дъщерното му дружество е достатъчно, за да се приеме, че е налице оказване на съществено влияние върху последното. Ищецът твърди също, че Комисията е допуснала грешка при прилагане на правото, като не е преценила достатъчно сериозно съвкупността от елементи, позволяващи да бъдат установени структурите вътре в групата Total, които са вероятно отговорни за въпросните практики.
   На второ място, ищецът твърди, че Комисията е нарушила приложимите правила за доказване, като не е доказала оказване на съществено влияние от страна на ищеца върху търговската политика на дъщерното му дружество TOTAL Nederland NV на съответния пазар и като не е взела предвид материалите, които TOTAL SA ѝ е представило с цел да се определи точно предприятието вътре в групата Total, което е свързано с нарушението.
   Освен това, според ищеца Комисията е нарушила принципа за забрана на произвола, като е приела със спорното решение, че разполага с право на преценка да реши кои са структурите на дадено предприятие, които ще приеме за отговорни за извършено нарушение.
   В заключение, ищецът твърди, че Комисията е нарушила принципа на добро управление, като не е адресирала до TOTAL SA исканията за информация по време на фазата на разследване.
   Субсидиарно, ищецът представя две твърдения в подкрепа на искането за отмяна или за намаляване на размера на глобата, която му е наложена с оспореното решение. Той счита, че Комисията е нарушила нормите, приложими по отношение определянето на глоби. Изтъква, че ако се допусне, че нарушението следва да бъде вменено на TOTAL SA, датата, която Комисията е определила като начална за участието на ищеца в нарушението, е неточна и Комисията не е обосновала в достатъчна степен решението си в тази му част. Освен това, ищецът твърди, че Комисията е нарушила принципа на пропорционалност, като е приложила коефициент за възпиране 1,5 върху международния оборот на група Total за съответния период, въпреки че нито едно нарушение не е било вменено на ищеца за част от споменатия период.


title: Дело F-45/07: Иск, предявен на 16 май 2007 г. — Wolfgang A. Mandt/Европейски парламент

text:
               4.8.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 183/43

         Иск, предявен на 16 май 2007 г. — Wolfgang A. Mandt/Европейски парламент
   (Дело F-45/07)
   (2007/C 183/84)
   Език на производството: немски
   Страни

      Ищец: Wolfgang A. Mandt (Kreuztal, Германия) [представител: B. Kolb, Rechtsanwältin]

      Ответник: Европейски парламент
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени Решението от 8 февруари 2007 г., с което се намалява с 50 % наследствената пенсия в полза на ищеца,

               —

               да се осъди ответника да заплати на ищеца допълнителни 50 % от наследствената пенсия на неговата починала съпруга Gisela Neumann, считано от 1 април 2006 г. и за в бъдеще.

         Правни основания и основни доводи
   Европейският парламент е намалил с 50 % наследствената пенсия на ищеца в качеството му на вдовец на г-жа Gisela Neumann, като се е позовавал на непризнаването на полученото от починалата съпруга през 1995 г. в Белгия влязло в сила съдебно решение за развод срещу първия й съпруг.
   С иска се оспорва непризнаването на това съдебно решение, както и Регламент № 2201/2203 ЕО на Съвета от 24 ноември 2003 г. Ищецът посочва, че той се явява единствен „преживял съпруг“, тъй като бракът между него и починалата бил действително сключен (член 18 от приложение VIII от Правилника за длъжностните лица).


title: Дело T-477/14: Жалба, подадена на 26 юни 2014 г.  — Caamaño Sistemas Metálicos и др./Комисия

text:
               11.8.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 261/50

         Жалба, подадена на 26 юни 2014 г. — Caamaño Sistemas Metálicos и др./Комисия
   (Дело T-477/14)
   2014/C 261/78
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподатели: Caamaño Sistemas Metálicos, SL (Коруня, Испания); Blumaq, SA (Кастельон, Испания); Grupo Ibérica de Congelados, SA (Виго, Испания) и Inversiones Rentaragon, SA (Сарагоса, Испания) (представители: J. L. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero и A. Lamadrid de Pablo, abogados)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение, доколкото то квалифицира съвкупността от мерки, които според посоченото в него съставляват т. нар. испанска система за финансов лизинг, като нова и несъвместима с вътрешния пазар държавна помощ,

               —

               при условията на евентуалност, да отмени членове 1 и 4 от обжалваното решение, които определят инвеститорите от обединенията по икономически интереси (ОИИ) като бенефициери на предполагаемите помощи и като единствени адресати на разпореждането за възстановяване,

               —

               при условията на евентуалност, да отмени член 4 от обжалваното решение, доколкото с него се разпорежда възстановяването на предполагаемите помощи,

               —

               да отмени член 4 от обжалваното решение, доколкото той се произнася относно законосъобразността на частноправните договори между инвеститорите и други образувания, и

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски по това производство.

      Правни основания и основни доводи

   Правните основания и основните доводи са същите като вече изложените по дело T-700/13, Bankia/Комисия.


title: Дело C-74/06: Решение на Съда (четвърти състав) от 20 септември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Член 90 ЕО — Такса за регистрация на внесени превозни средства втора употреба — Определяне на облагаемата стойност — Обезценяване на превозни средства, основано единствено на възрастта — Публичност на критериите за изчисляване — Възможност за оспорване на предварително определения метод на изчисляване)

text:
               10.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/11

         Решение на Съда (четвърти състав) от 20 септември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция
   (Дело C-74/06) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Член 90 ЕО - Такса за регистрация на внесени превозни средства втора употреба - Определяне на облагаемата стойност - Обезценяване на превозни средства, основано единствено на възрастта - Публичност на критериите за изчисляване - Възможност за оспорване на предварително определения метод на изчисляване)
   (2007/C 269/22)
   Език на производството: гръцки
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности [представител: D. Triantafyllou]

      Ответник: Република Гърция [представители: P. Mylonopoulos и K. Boskovits]
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Нарушение на член 90 ЕО — Дискриминационно определяне на такса за внесени превозни средства втора употреба
   Диспозитив

               1)

               Като прилага при определяне на облагаемата основа на внесените от друга държава-членка на гръцка територия превозни средства втора употреба с цел установяване на таксата за регистрация единствено критерия за обезценяването, основан на възрастта на тези превозни средства, и като приема намаление на стойността в размер на 7 % за превозните средства, чиято възраст е между шест и дванадесет месеца, или в размер на 14 % за превозните средства, чиято възраст е една година — което не е гаранция, че дължимата такса няма да надвиши, дори само в някои случаи, сумата на остатъка от таксата, включена в стойността на вече регистрирани на национална територия подобни превозни средства втора употреба — Република Гърция не е изпълнила задълженията си по член 90 ЕО.

               2)

               В останалата му част искът се отхвърля.

               3)

               Република Гърция и Комисията на Европейските общности понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 108, 6.5.2006 г.


title: Дело C-275/10: Преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden на 2 юни 2010 г. — Residex Capital IV CV/Gemeente Rotterdam

text:
               11.9.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 246/18

         Преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden на 2 юни 2010 г. — Residex Capital IV CV/Gemeente Rotterdam
   (Дело C-275/10)
   ()
   2010/C 246/30
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hoge Raad der Nederlanden

      Страни в главното производство

      Ищец: Residex Capital IV CV

      Ответник: Gemeente Rotterdam

      Преюдициален въпрос

   Трябва ли последното изречение на член 88, параграф 3 ЕО (понастоящем член 108, параграф 3 от ДФЕС) да се тълкува в смисъл, че в случай като настоящия, когато незаконосъобразна помощ е приведена в действие посредством предоставена гаранция на кредитор — която е позволила на последния да отпусне кредит на кредитополучател, който при нормални пазарни условия никога не би могъл да ползва — в рамките на своето задължение да отстраняват последиците от незаконосъобразна помощ националните юрисдикции са длъжни, или разполагат с компетентност да анулират спорната гаранция, дори когато това анулиране не би довело до отмяна на заема, предоставен благодарение на тази гаранция?


title: Дело C-386/07: Преюдициално запитване, отправено от Consiglio di Stato (Италия) на 14 август 2007 г. — Hospital Consulting Srl, ATI HC, Kodak SpA, Tecnologie Sanitarie SpA/Esaote SpA, ATI, Ital Tbs Telematic & Biomedical Service SpA, Draeger Medica Italia SpA, Officina Biomedica Divisione Servizi SpA

text:
               24.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 283/8

         Преюдициално запитване, отправено от Consiglio di Stato (Италия) на 14 август 2007 г. — Hospital Consulting Srl, ATI HC, Kodak SpA, Tecnologie Sanitarie SpA/Esaote SpA, ATI, Ital Tbs Telematic & Biomedical Service SpA, Draeger Medica Italia SpA, Officina Biomedica Divisione Servizi SpA
   (Дело C-386/07)
   (2007/C 283/14)
   Език на производството: италиански
   Препращаща юрисдикция
   Consiglio di Stato
   Страни в главното производство

      Ищци: Hospital Consulting Srl, ATI HC, Kodak SpA, Tecnologie Sanitarie SpA

      Ответнии: Esaote SpA, ATI, Ital Tbs Telematic & Biomedical Service SpA, Draeger Medica Italia SpA, Officina Biomedica Divisione Servizi SpA
   Преюдициални въпроси

               1)

               Представлява ли задължителният характер на минималния размер на установените възнаграждения и такси за предоставянето на адвокатски услуги мярка, която в противоречие с членове 81 и 10 (предишни членове 85 и 5) от Договора поставя в по-благоприятно положение членовете на съответната професионална колегия?

               2)

               Представлява ли забраната за намаляване на предвидените в отделните позиции от тарифата минимални размери от страна на съда при произнасянето относно разноските по делото, поради задължителния характер на минималните възнаграждения и такси за адвокатски услуги, мярка, която в противоречие с членове 81 и 10 (предишни членове 85 и 5) от Договора поставя в по-благоприятно положение членовете на съответната професионална колегия?

               3)

               Представлява ли задължението за мотивиране, което е предвидено относно всички случаи на намаляване на възнагражденията под минималния размер и което е в разрез с практиката на административните съдилища да се произнасят относно разноските по делото въз основа на различни критерии, свързани с изхода на производството, а не с действителната парична стойност на предмета на спора, ограничение по отношение на гарантираното от седмото съображение от Директива № 98/5/ЕО (1) от 16 февруари 1998 г. постоянно упражняване на адвокатска професия в държава-членка, различна от държавата-членка по придобиване на квалификацията?

      (1)  ОВ L 77, стр. 36; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 3, стр. 24.


title: Дело C-424/09: Решение на Съда (голям състав) от 5 април 2011 г. (преюдициално запитване от Symvoulio tis Epikrateias — Гърция) — Christina Ioanni Toki/Ypourgos Ethnikis paideias kai Thriskevmaton (Директива 89/48/ЕИО — Член 3, първа алинея, букви а) и б) — Признаване на дипломите за висше образование — Инженер по околна среда — Дейност, която е приета за регламентирана професионална дейност — Приложим механизъм за признаване — Понятие „професионален опит“ )

text:
               21.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 152/6

         Решение на Съда (голям състав) от 5 април 2011 г. (преюдициално запитване от Symvoulio tis Epikrateias — Гърция) — Christina Ioanni Toki/Ypourgos Ethnikis paideias kai Thriskevmaton
   (Дело C-424/09) (1)

   (Директива 89/48/ЕИО - Член 3, първа алинея, букви а) и б) - Признаване на дипломите за висше образование - Инженер по околна среда - Дейност, която е приета за регламентирана професионална дейност - Приложим механизъм за признаване - Понятие „професионален опит“)
   2011/C 152/09
   Език на производството: гръцки

      Запитваща юрисдикция

   Symvoulio tis Epikrateias

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Christina Ioanni Toki

      Ответник: Ypourgos Ethnikis paideias kai Thriskevmaton

      Предмет

   Преюдициално запитване — Symvoulio tis Epikrateias — Тълкуване на член 4, параграф 1, буква б) от Директива 89/48/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 година относно обща система за признаване на дипломите за висше образование, издадени след завършването на професионално образование и обучение с минимална продължителност от три години (ОВ L 19, стp. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 2, стр. 76) — Тълкуване на член 1, параграф 3 от Директива 2001/19/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 14 май 2001 година за изменение на Директиви 89/48/ЕИО и 92/51/ЕИО на Съвета относно общата система за признаване на професионални квалификации и Директиви 77/452/ЕИО, 77/453/ЕИО, 78/686/ЕИО, 78/687/ЕИО, 78/1026/ЕИО, 78/1027/ЕИО, 80/154/ЕИО, 80/155/ЕИО, 85/384/ЕИО, 85/432/ЕИО, 85/433/ЕИО и 93/16/ЕИО на Съвета относно професиите на медицинска сестра, отговаряща за общомедицински грижи, на практикуващ стоматолог, на ветеринарен лекар, на акушерка, на архитект, на фармацевт и на лекар (ОВ L 206, стр. 1; Специално издание на български език 2007 г., глава 5, том 6, стр. 60) — Достъп до регламентирана професия или упражняване на същата в държава при същите условия като нейните граждани — Професия инженер по околна среда — Понятие „професионален опит“

      Диспозитив

               1.

               Член 3, първа алинея, буква б) от Директива 89/48/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 година относно обща система за признаване на дипломите за висше образование, издадени след завършването на професионално образование и обучение с минимална продължителност от три години, изменена с Директива 2001/19/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 14 май 2001 година, трябва да се тълкува в смисъл, че предвиденият в него механизъм за признаване е приложим, когато в държавата членка по произход разглежданата професия попада в приложното поле на член 1, буква г), втора алинея от същата директива, независимо дали заинтересованото лице е пълноправен член на съответното сдружение или организация.

               2.

               За да може да бъде взет предвид за целите на член 3, първа алинея, буква б) от Директива 89/48, изменена с Директива 2001/19, професионалният опит, на който се позовава лицето, подало молба за получаване на разрешение за упражняване на регламентирана професия в приемащата държава членка, трябва да отговаря на следните три условия:

                           —

                           изтъкнатият опит трябва да се състои в положен труд на пълно работно време в продължение на най-малко две години през последните десет години,

                           —

                           този труд трябва да се е състоял в постоянното и редовно упражняване на съвкупност от професионални дейности, които характеризират съответната професия в държавата членка по произход, без да е необходимо той да е обхващал всички тези дейности, и

                           —

                           професия като тази, която обичайно се упражнява в държавата членка по произход, трябва с оглед на обхванатите от нея дейности да бъде равностойна на онази, за упражняването на която е поискано разрешение в приемащата държава членка.

      (1)  ОВ C 24, 30.1.2010 г.


title: Дело C-241/09: Решение на Съда (четвърти състав) от 9 декември 2010 г. (преюдициално запитване от Cour d'appel de Bruxelles — Белгия) — Fluxys SA/Commission de régulation de l'électricité et du gaz (Creg) (Преюдициално запитване — Компетентност на Съда — Частично оттегляне на ответника по главното производство — Промяна на референтната правна уредба — Отговор на Съда, който вече не е необходим за разрешаването на спора — Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)

text:
               19.2.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 55/8

         Решение на Съда (четвърти състав) от 9 декември 2010 г. (преюдициално запитване от Cour d'appel de Bruxelles — Белгия) — Fluxys SA/Commission de régulation de l'électricité et du gaz (Creg)
   (Дело C-241/09) (1)

   (Преюдициално запитване - Компетентност на Съда - Частично оттегляне на ответника по главното производство - Промяна на референтната правна уредба - Отговор на Съда, който вече не е необходим за разрешаването на спора - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)
   2011/C 55/12
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour d'appel de Bruxelles

      Страни в главното производство

      Ищец: Fluxys SA

      Ответник: Commission de régulation de l'électricité et du gaz (Creg)

      Предмет

   Преюдициално запитване — Cour d'appel de Bruxelles — Тълкуване на членове 1, 2 и 18 от Директива 2003/55/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2003 година относно общите правила за вътрешния пазар на природен газ и отменяне на Директива 98/30/ЕО (ОВ L 176, стр. 57 и — поправка — ОВ L 16, 2004 г., стр. 75; Специално издание на български език, 2007 г., глава 12, том 2, стр. 80), както и на член 3 от Регламент (ЕО) № 1775/2005 на Европейския парламент и на Съвета от 28 септември 2005 година относно условия за достъп до газопреносни мрежи (ОВ L 289, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 12, том 2, стр. 201) — Служебно разглеждане на правилата за определяне на общите приходи на операторите на мрежи при настъпване на извънредни обстоятелства в рамките на регулаторен период — Съвместимост с общностното право на начин за изготвяне на тарифи за дейностите по транзит, различен от начина, прилаган за дейностите по предоставяне и съхранение.

      Диспозитив

   На преюдициалния въпрос, отправен по дело C-241/09, вече липсва основание да се отговаря.

      (1)  ОВ C 205, 29.8.2009 г.


title: Дело T-329/10: Жалба, подадена на 10 август 2010 г. — Fraas/СХВП (Мотив на правоъгълници в черен, сив, бежов и тъмночервен цвят)

text:
               23.10.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 288/45

      Жалба, подадена на 10 август 2010 г. — Fraas/СХВП (Мотив на правоъгълници в черен, сив, бежов и тъмночервен цвят)
      (Дело T-329/10)
      ()
      (2010/C 288/86)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: V. Fraas GmbH (Helmbrechts-Wüstenselbitz, Германия) (представители: G. Würtenberger и R. Kunze, Rechtsanwälte)

         Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

         Искания на жалбоподателя

                  —

                  да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 7 юни 2010 г. по преписка R 191/2010-4,

                  —

                  да се осъди Службата за хармонизация във вътрешния пазар да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

         Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка, представляваща мотив на правоъгълници в черен, сив, бежов и тъмночервен цвят, за стоки от класове 18, 24 и 25

         Решение на проверителя: отхвърля заявката за регистрация

         Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата

         Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, буква б) във връзка с член 7, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 207/2009 (1), тъй като разглежданата марка на Общността има отличителен характер, както и нарушение на членове 75 и 76 от Регламент (ЕО) № 207/2009, тъй като апелативният състав не е разгледал обстойните фактически и правни доводи на жалбоподателя

         (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, 2009 г., стр. 1).


title: Дело C-126/09: Определение на председателя на Съда от 12 ноември 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Велико херцогство Люксембург

text:
               13.3.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/44

         Определение на председателя на Съда от 12 ноември 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Велико херцогство Люксембург
   (Дело C-126/09) (1)

   2010/C 63/74

      Език на производството: френски

   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 141, 20.6.2009 г.


title: Дело F-79/07: Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 26 май 2008 г. — Braun-Neumann/Парламент (Публична служба — Длъжностни лица — Пенсии — Наследствена пенсия — Изплащане в размер на 50 % поради наличието на втори преживял съпруг — Недопустимост — Несвоевременно обжалване — Липса на абсолютна процесуална предпоставка — Служебно повдигнат от Съда въпрос — Прилагане във времето на Процедурния правилник на Първоинстанционния съд)

text:
               19.7.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 183/31

         Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 26 май 2008 г. — Braun-Neumann/Парламент
   (Дело F-79/07) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Пенсии - Наследствена пенсия - Изплащане в размер на 50 % поради наличието на втори преживял съпруг - Недопустимост - Несвоевременно обжалване - Липса на абсолютна процесуална предпоставка - Служебно повдигнат от Съда въпрос - Прилагане във времето на Процедурния правилник на Първоинстанционния съд)
   (2008/C 183/60)
   Език на производството: немски
   Страни

      Ищец: Kurt-Wolfgang Braun-Neumann, (Merzig, Германия) (представител: P. Ames, avocat)

      Ответник: Европейски парламент (представители: J. F. De Wachter, K. Zejdová и S. Seyr)
   Предмет на делото
   Искане за цялостно изплащане на наследствената пенсия.
   Диспозитив на определението

               1)

               Отхвърля иска като недопустим.

               2)

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 235, 6.10.2007 г., стр. 31.


title: Дело T-280/14: Определение на Общия съд от 9 юни 2015 г. — Ineos Manufacturing Deutschland и др./Комисия (Държавни помощи — Мерки, взети от Германия в подкрепа на електроенергията от възобновяеми източници и на енергоемките предприятия — Решение за откриване на предвидената в член 108, параграф 2 ДФЕС процедура — Приемане на окончателното решение след подаването на жалбата — Липса на основание за произнасяне)

text:
               7.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 294/64

         Определение на Общия съд от 9 юни 2015 г. — Ineos Manufacturing Deutschland и др./Комисия
   (Дело T-280/14) (1)

   ((Държавни помощи - Мерки, взети от Германия в подкрепа на електроенергията от възобновяеми източници и на енергоемките предприятия - Решение за откриване на предвидената в член 108, параграф 2 ДФЕС процедура - Приемане на окончателното решение след подаването на жалбата - Липса на основание за произнасяне))
   (2015/C 294/78)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподатели: Ineos Manufacturing Deutschland GmbH (Кьолн, Германия), Ineos Phenol GmbH (Гладбек, Германия) и Ineos Vinyls Deutschland GmbH (Вилхелмсхавен, Германия) (представители: C. Arhold, N. Wimmer, F. Wesche, L. Petersen и T. Woltering, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: Maxian Rusche и R. Sauer, подпомагани от C. von Donat и G. Quardt, адвокати)

      Предмет

   Жалба за частична отмяна на Решение C (2013) 4424 окончателен на Комисията от 18 декември 2013 година за откриване на процедурата по член 108, параграф 2 ДФЕС във връзка с мерките, прилагани от Федерална република Германия в подкрепа на електроенергията от възобновяеми източници и на енергоемките потребители (Държавна помощ SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN).

      Диспозитив

               1)

               Липсва основание за произнасяне по настоящата жалба.

               2)

               Липсва основание за произнасяне по молбата за встъпване на Надзорния орган на ЕАСТ.

               3)

               Ineos Manufacturing Deutschland GmbH, Ineos Phenol GmbH и Ineos Vinyls Deutschland GmbH понасят направените от тях съдебни разноски, както и съдебните разноски на Европейската комисия.

               4)

               Надзорният орган на ЕАСТ понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 223, 14.7.2014 г.


title: Дело T-158/14: Жалба, подадена на 28 февруари 2014 г.  — JingAo Solar и др./Съвет

text:
               26.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 159/34

         Жалба, подадена на 28 февруари 2014 г. — JingAo Solar и др./Съвет
   (Дело T-158/14)
   2014/C 159/46
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: JingAo Solar Co. Ltd (Нинжин, Китай); Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd (Шанхай, Китай); Yangzhou JA Solar Technology Co. Ltd (Йангжу, Китай); Hefei JA Solar Technology Co. Ltd (Хефей, Китай); Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd (Шанхай); и JA Solar GmbH (Мюнхен, Германия) (представители: A. Willems, S. De Knop и J. Charles, lawyers)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да приеме жалбата за допустима,

               —

               да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) № 1239/2013 на Съвета за налагане на окончателно изравнително мито върху вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи) с произход или изпратени от Китайската народна република (ОВ L 325, стр. 66) в частите, които се отнасят до жалбоподателите,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат три правни основания.

               1.

               Първото основание е изведено от твърдението, че като наложили изравнителни мерки по отношение на кристалните силициеви фотоволтаични модули и ключовите компоненти с произход от или изпратени от Китайската народна република, след като в известието за започване на процедурата били посочени само фотоволтаичните модули и ключовите компоненти с произход от Китайската народна република, институциите нарушили член 10, параграф 12 и член 10, параграф 13 от Регламент (ЕО) № 597/2009 на Съвета (1).

               2.

               Второто основание е изведено от твърдението, че като наложили изравнителни мерки по отношение на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти, за които не било проведено антисубсидийно разследване, институциите нарушили членове 1 и 27 от Регламент (ЕО) № 597/2009 на Съвета.

               3.

               Третото основание е изведено от твърдението, че като извършили само едно разследване за два различни продукта (а именно за кристалните силициеви фотоволтаични модули и за елементите), институциите нарушили член 2, буква в) от Регламент (ЕО) № 597/2009 на Съвета.

      (1)  Регламент (ЕО) № 597/2009 на Съвета от 11 юни 2009 година относно защитата срещу субсидиран внос от държави, които не са членки на Европейската общност (ОВ L 188, стр. 93)


title: Дело C-493/07: Решение на Съда (осми състав) от 25 юли 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Словашка република (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Директива 2002/22/EО — Член 26, параграф 3 — Електронни съобщения — Мрежи и услуги — Единен европейски номер за спешни повиквания — Липса на транспониране в предписания срок)

text:
               13.9.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 236/4

         Решение на Съда (осми състав) от 25 юли 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Словашка република
   (Дело C-493/07) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 2002/22/EО - Член 26, параграф 3 - Електронни съобщения - Мрежи и услуги - Единен европейски номер за спешни повиквания - Липса на транспониране в предписания срок)
   (2008/C 236/06)
   Език на производството: словашки
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: G. Braun и J. Javorský)

      Ответник: Словашка република (представител: J. Čorba)
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Липса на приемане в предвидения срок на необходимите мерки за съобразяване с член 26, параграф 3 от Директива 2002/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно универсалната услуга и правата на потребителите във връзка с електронните съобщителни мрежи и услуги (Директива „за универсалната услуга“) (ОВ 108, стр. 51, Специално издание на български език 2007 г., глава 13, том 35, стр. 213)
   Диспозитив

               1)

               Като не е гарантирала, че предприятията, които управляват обществените телефонни мрежи посочват местоположението на този, който осъществява повикването на службите за спешни повиквания, доколкото това е технически възможно, при повиквания на единния европейски номер за спешни повиквания „112“, Словашката република не е изпълнила задълженията си по член 26, параграф 3 от Директива 2002/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно универсалната услуга и правата на потребителите във връзка с електронните съобщителни мрежи и услуги (Директива „за универсалната услуга“).

               2)

               Осъжда Словашката република да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 315 от 22.12.2007 г.


title: Дело C-83/07: Определение на председателя на Съда от 20 септември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция

text:
               22.12.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 315/32

         Определение на председателя на Съда от 20 септември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция
   (Дело C-83/07) (1)

   (2007/C 315/60)

      Език на производството: гръцки

   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 69, 24.3.2007 г.


title: Дело C-521/10 P: Определение на Съда от 22 юни 2011 г. — Grúas Abril Asistencia, SL/Европейска комисия (Обжалване — Член 119 от Процедурния правилник — Твърдения за нарушени разпоредби на правото на Съюза в областта на конкуренцията — Искане за образуване от Комисията на производство за неизпълнение на задължения на държава членка)

text:
               19.11.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 340/5

         Определение на Съда от 22 юни 2011 г. — Grúas Abril Asistencia, SL/Европейска комисия
   (Дело C-521/10 P) (1)

   (Обжалване - Член 119 от Процедурния правилник - Твърдения за нарушени разпоредби на правото на Съюза в областта на конкуренцията - Искане за образуване от Комисията на производство за неизпълнение на задължения на държава членка)
   2011/C 340/09
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Grúas Abril Asistencia, SL (представител: R. García García, abogado)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: F. Castillo de la Torre и F. Castilla Contreras)

      Предмет

   Жалба срещу Определение на Общия съд (втори състав) от 24 август 2010 г. по дело Grúas Abril Asistencia/Комисия (T-386/09), с което Общият съд отхвърля жалбата за отмяна на писмото на Комисията от 7 август 2009 г., с което жалбоподателя се уведомява, че фактите по жалбата, която той е подал пред нея, не позволяват да се заключи, че има нарушение на членове 81, 82 и 86 ЕО, и няма да бъдат предприети никакви последващи действия

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Grúas Abril Asistencia, SL да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 30, 29.1.2011 г.


title: Дело T-39/12 P: Жалба, подадена на 25 януари 2012 г. от Roberto Di Tullio срещу решението, постановено на 29 ноември 2011 г. от Съда на публичната служба по дело F-119/10, Di Tullio/Комисия

text:
               14.4.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 109/17

         Жалба, подадена на 25 януари 2012 г. от Roberto Di Tullio срещу решението, постановено на 29 ноември 2011 г. от Съда на публичната служба по дело F-119/10, Di Tullio/Комисия
   (Дело T-39/12 P)
   2012/C 109/39
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Roberto Di Tullio (Rovigo, Италия) (представители: S. Woog и T. Bontinck)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да обяви жалбата му за основателна и допустима, в резултат от което

               —

               да отмени обжалваното съдебно решение, постановено на 29 ноември 2011 г. от трети състав на Съда на публичната служба на Европейския съюз по дело F-119/10, с което той отхвърля като неоснователно искането на жалбоподателя за отмяна на решението, с което Комисията отказва да му разреши отпуск за национална служба,

               —

               да разреши на жалбоподателя да се ползва от исканията, които е представил пред Съда на публичната служба на Европейския съюз,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски за производствата пред двете инстанции.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят излага две правни основания в подкрепа на жалбата си.

               1.

               Първото правно основание е изведено от грешка при прилагане на правото и от неправилни и недостатъчни мотиви във връзка с разглеждането от СПС на правното основание, повдигнато в първоинстанционното производство и изведено от нарушение на принципите на оправдани правни очаквания и на правна сигурност.

               2.

               Второто правно основание е изведено от грешка при прилагане на правото и неспазване на принципите на оправдани правни очаквания, правна сигурност и равенство, както и от нарушение на принципа за разумното начало, доколкото в случая СПС не ограничава действието във времето на своето тълкувателно съдебно решение.


title: Дело T-342/09: Жалба, подадена на 28 август 2009 г. — Bard/СХВП — Braun Melsungen (PERFIX)

text:
               24.10.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 256/33

         Жалба, подадена на 28 август 2009 г. — Bard/СХВП — Braun Melsungen (PERFIX)
   (Дело T-342/09)
   2009/C 256/60
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: C.R. Bard, Inc. (Murray Hill, Съединени американски щати) (представители: A. Bryson, Barrister, O. Bray, A. Hobson и G. Warren, Solicitors)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: B. Braun Melsungen AG (Melsungen, Германия)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на пети апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 4 юни 2009 г. по преписка R 1577/2007-5, и

               —

               да се осъди ответника и/или другата страна по производството пред апелативния състав да заплатят съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „PERFIX“ за стоки от клас 10

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: регистрация в Германия на словната марка „PERIFIX“за стоки от клас 10; международна регистрация на словната марка „PERIFIX“за стоки от клас 10

      Решение на отдела по споровете: уважава възражението

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 40/94 на Съвета (понастоящем член 8 параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 на Съвета), тъй като апелативният състав неправилно приел, че съществува вероятност от объркване между разглежданите марки.