title: Дело T-846/16: Определение на Общия съд от 23 януари 2018 г. — QF/Комисия (Жалба за отмяна — Държавни помощи — Помощ, предоставена от испанските власти в полза на някои професионални футболни клубове — Преференциална данъчна ставка, приложена в рамките на корпоративния данък — Решение, с което помощта се обявява за несъвместима с вътрешния пазар — Липса на правен интерес — Явна недопустимост)

text:
               19.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 104/42

         Определение на Общия съд от 23 януари 2018 г. — QF/Комисия
   (Дело T-846/16) (1)

   ((Жалба за отмяна - Държавни помощи - Помощ, предоставена от испанските власти в полза на някои професионални футболни клубове - Преференциална данъчна ставка, приложена в рамките на корпоративния данък - Решение, с което помощта се обявява за несъвместима с вътрешния пазар - Липса на правен интерес - Явна недопустимост))
   (2018/C 104/54)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: QF (представители: L. Ruiz Ezquerra, R. Oncina Borrego, I. Sobrepera Millet и A. Hernández Pardo, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: G. Luengo, B. Stromsky и P. Němečková)

      Предмет

   Искане на основание член 263 ДФЕС, насочено към отмяната на Решение C(2016) 4046 окончателен на Комисията от 4 юли 2016 г. относно държавна помощ SA.29769 (2013/C) (ex 2013/NN), предоставена от Испания на някои футболни клубове

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля искането да бъде установено, че липсва основание за произнасяне по същество.

               2)

               Отхвърля жалбата като явно недопустима.

               3)

               Няма основание за произнасяне по молбите за встъпване на Кралство Испания и Fútbol Club Barcelona.

               4)

               Осъжда QF да заплати съдебните разноски.

               5)

               QF, Европейската комисия, Кралство Испания и Fútbol Club Barcelona понасят направените от тях съдебни разноски, свързани с молбите за встъпване.

      (1)  ОВ C 53, 20.2.2017 г.


title: Дело T-60/18: Жалба, подадена на 29 януари 2018 г. — Hangzhou Lezoo traveling equipment/EUIPO — Promotional Traders (GREEN HERMIT)

text:
               19.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 104/53

         Жалба, подадена на 29 януари 2018 г. — Hangzhou Lezoo traveling equipment/EUIPO — Promotional Traders (GREEN HERMIT)
   (Дело T-60/18)
   (2018/C 104/69)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Hangzhou Lezoo traveling equipment Co. Ltd (Ханджоу, Китай) (представител: D. Burghardt, lawyer)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Promotional Traders Pty Ltd (Subiaco, Австралия)

      Данни за производството пред EUIPO

      Притежател на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „GREEN HERMIT“ — марка на Европейския съюз № 11 835 964

      Производство пред EUIPO: производство по обявяване на недействителност

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 27 ноември 2017 г. по преписка R 857/2016-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да върне преписката на апелативния състав,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на член 59, параграф 1, буква б) от Регламент 2017/1001,

               —

               Нарушение на член 94, параграф 1 от Регламент 2017/1001.


title: Дело T-812/17 R: Определение на председателя на Общия съд от 23 януари 2018 г. — Seco Belgium и Vinçotte/Парламент (Обезпечително производство — Обществени поръчки — Молба за спиране на изпълнението — Оттегляне на обжалвания акт — Частична липса на основание за произнасяне — Искане за даване на задължителни указания — Липса на неотложност)

text:
               19.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 104/42

         Определение на председателя на Общия съд от 23 януари 2018 г. — Seco Belgium и Vinçotte/Парламент
   (Дело T-812/17 R)
   ((Обезпечително производство - Обществени поръчки - Молба за спиране на изпълнението - Оттегляне на обжалвания акт - Частична липса на основание за произнасяне - Искане за даване на задължителни указания - Липса на неотложност))
   (2018/C 104/55)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: Seco Belgium (Брюксел, Белгия), Vinçotte (Вилворде, Белгия) (представители: A. Delvaux и R. Simar, avocats)

      Ответник: Европейски парламент (представители: P. López-Carceller и Z. Nagy)

      Предмет

   Искане на основание членове 278 и 279 ДФЕС, от една страна, да бъде спряно изпълнението на решението на Парламента от 1 декември 2017 г. да отхвърли офертата, представена от жалбоподателите в процедурата за възлагане на обществена поръчка 06D 20/2017/M005, наименована „Функции по упражняване на контрол и предоставяне на технически становища в рамките на придобивания, проекти и строителни дейности към Европейския парламент в Брюксел“ и да възложи обществената поръчка на друг оферент и, от друга страна, да се дадат задължителни указания на Парламента

      Диспозитив

               1)

               Липсва основание за произнасяне по молбата за спиране на изпълнението на решението на Европейския парламент от 1 декември 2017 г. да отхвърли офертата, представена от Seco Belgium и Vinçotte в процедурата за възлагане на обществена поръчка 06D 20/2017/M005, наименована „Функции по упражняване на контрол и предоставяне на технически становища в рамките на придобивания, проекти и строителни дейности към Европейския парламент в Брюксел“ и да възложи обществената поръчка на друг оферент.

               2)

               Отхвърля молбата за допускане на обезпечение в останалата ѝ част.

               3)

               Отменя определението от 21 декември 2017 г., Seco Belgium и Vinçotte/Парламент (T-812/17 R).

               4)

               Общият съд не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело C-367/16: Решение на Съда (голям състав) от 23 януари 2018 г. (преюдициално запитване от Hof van beroep te Brussel — Белгия) — Производство по изпълнение на европейска заповед за арест, издадена по отношение на Dawid Piotrowski (Преюдициално запитване — Полицейско и съдебно сътрудничество по наказателноправни въпроси — Рамково решение 2002/584/ПВР — Европейска заповед за арест — Процедури за предаване между държавите членки — Случаи, при които не се допуска изпълнение — Член 3, точка 3 — Ненавършили пълнолетие лица — Изискване за проверка на минималната възраст за носене на наказателна отговорност или преценка във всеки отделен случай на предвидените в правото на изпълняващата държава членка допълнителни условия за наличието на конкретна възможност за наказателно преследване или осъждане на ненавършило пълнолетие лице)

text:
               19.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 104/7

         Решение на Съда (голям състав) от 23 януари 2018 г. (преюдициално запитване от Hof van beroep te Brussel — Белгия) — Производство по изпълнение на европейска заповед за арест, издадена по отношение на Dawid Piotrowski
   (Дело C-367/16) (1)

   ((Преюдициално запитване - Полицейско и съдебно сътрудничество по наказателноправни въпроси - Рамково решение 2002/584/ПВР - Европейска заповед за арест - Процедури за предаване между държавите членки - Случаи, при които не се допуска изпълнение - Член 3, точка 3 - Ненавършили пълнолетие лица - Изискване за проверка на минималната възраст за носене на наказателна отговорност или преценка във всеки отделен случай на предвидените в правото на изпълняващата държава членка допълнителни условия за наличието на конкретна възможност за наказателно преследване или осъждане на ненавършило пълнолетие лице))
   (2018/C 104/07)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hof van beroep te Brussel

      Страна в главното производство

   Dawid Piotrowski

      Диспозитив

               1)

               Член 3, точка 3 от Рамково решение 2002/584/ПВР на Съвета от 13 юни 2002 година относно европейската заповед за арест и процедурите за предаване между държавите членки, изменено с Рамково решение 2009/299/ПВР на Съвета от 26 февруари 2009 г., трябва да се тълкува в смисъл, че съдебният орган на изпълняващата държава членка трябва да отказва да предава само онези ненавършили пълнолетие лица, обект на европейска заповед за арест, които съгласно правото на изпълняващата държава членка не са достигнали изискваната възраст, за да са наказателно отговорни за деянията, за които е издадена заповедта за ареста им.

               2)

               Член 3, точка 3 от Рамково решение 2002/584, изменено с Рамково решение 2009/299, трябва да се тълкува в смисъл, че когато решава дали да предаде ненавършило пълнолетие лице, обект на европейска заповед за арест, съдебният орган на изпълняващата държава членка трябва само да провери дали съответното лице е достигнало минималната възраст, за да е наказателно отговорно в изпълняващата държава членка за деянията, за които е издадена заповедта, без да трябва да взема предвид евентуални допълнителни условия за личностна оценка, с каквито правото на тази държава членка конкретно обвързва наказателното преследване или осъждане на ненавършило пълнолетие лице за такива деяния.

      (1)  ОВ C 335, 12.9.2016 г.


title: Дело T-740/16: Определение на Общия съд от 31 януари 2018 г. — Stips/Комисия

text:
               19.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 104/54

         Определение на Общия съд от 31 януари 2018 г. — Stips/Комисия
   (Дело T-740/16) (1)

   (2018/C 104/70)
   Език на производството: френски
   Председателят на трети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 475, 19.12.2016 г.


title: Дело C-473/16: Решение на Съда (трети състав) от 25 януари 2018 г. (преюдициално запитване от Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság — Унгария) — F/Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal (Преюдициално запитване — Харта на основните права на Европейския съюз — Член 7 — Зачитане на личния и семейния живот — Директива 2011/95/ЕС — Стандарти относно условията за предоставяне на статут на бежанец или статут на лице под субсидиарна закрила — Опасение от преследване поради сексуалната ориентация — Член 4 — Оценяване на фактите и обстоятелствата — Прибягване до експертиза — Психологически тестове)

text:
               19.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 104/8

         Решение на Съда (трети състав) от 25 януари 2018 г. (преюдициално запитване от Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság — Унгария) — F/Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal
   (Дело C-473/16) (1)

   ((Преюдициално запитване - Харта на основните права на Европейския съюз - Член 7 - Зачитане на личния и семейния живот - Директива 2011/95/ЕС - Стандарти относно условията за предоставяне на статут на бежанец или статут на лице под субсидиарна закрила - Опасение от преследване поради сексуалната ориентация - Член 4 - Оценяване на фактите и обстоятелствата - Прибягване до експертиза - Психологически тестове))
   (2018/C 104/08)
   Език на производството: унгарски

      Запитваща юрисдикция

   Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: F

      Ответник: Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal

      Диспозитив

               1)

               Член 4 от Директива 2011/95 на Европейския парламент и на Съвета от 13 декември 2011 година относно стандарти за определянето на граждани на трети държави или лица без гражданство като лица, на които е предоставена международна закрила, за единния статут на бежанците или на лицата, които отговарят на условията за субсидиарна закрила, както и за съдържанието на предоставената закрила трябва да се тълкува в смисъл, че допуска органът, който отговаря за разглеждането на молбите за международна закрила, или евентуално юрисдикциите, сезирани с жалба срещу решение на този орган, да назначат експертиза при оценяването на фактите и обстоятелствата относно твърдяната сексуална ориентация на молителя, при положение че условията за такава експертиза са съобразени с основните права, гарантирани с Хартата на основните права на Европейския съюз, че посоченият орган и тези юрисдикции не основават решението си само на изводите от експертното заключение и че не са обвързани от тези изводи при преценката на декларациите на молителя за сексуалната му ориентация.

               2)

               Член 4 от Директива 2011/95, разглеждан във връзка с член 7 от Хартата на основните права, трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска при преценката на действителната сексуална ориентация, твърдяна от лице, търсещо международна закрила, да се извършва и използва психологическа експертиза като разглежданата в главното производство, която има за предмет въз основа на проективни личностни тестове да се създаде представа за сексуалната ориентация на това лице.

      (1)  ОВ C 419, 14.11.2016 г.


title: Дело T-850/16: Определение на Общия съд от 29 януари 2018 г. — QE/Eurojust

text:
               19.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 104/54

         Определение на Общия съд от 29 януари 2018 г. — QE/Eurojust
   (Дело T-850/16) (1)

   (2018/C 104/71)
   Език на производството: френски
   Председателят на първи състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 38, 6.2.2017 г.


title: Дело C-498/16: Решение на Съда (трети състав) от 25 януари 2018 г. (преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof — Австрия) — Maximilian Schrems/Facebook Ireland Limited (Преюдициално запитване — Пространство на свобода, сигурност и правосъдие — Регламент (ЕО) № 44/2001 — Членове 15 и 16 — Компетентност по дела за потребителски договори — Понятие „потребител“ — Прехвърляне между потребители на права, които следва да бъдат предявени спрямо един и същи търговец)

text:
               19.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 104/9

         Решение на Съда (трети състав) от 25 януари 2018 г. (преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof — Австрия) — Maximilian Schrems/Facebook Ireland Limited
   (Дело C-498/16) (1)

   ((Преюдициално запитване - Пространство на свобода, сигурност и правосъдие - Регламент (ЕО) № 44/2001 - Членове 15 и 16 - Компетентност по дела за потребителски договори - Понятие „потребител“ - Прехвърляне между потребители на права, които следва да бъдат предявени спрямо един и същи търговец))
   (2018/C 104/09)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberster Gerichtshof

      Страни в главното производство

      Ищец: Maximilian Schrems

      Ответник: Facebook Ireland Limited

      Диспозитив

               1)

               Член 15 от Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела трябва да се тълкува в смисъл, че ползвателят на личен профил във Facebook не губи качеството „потребител“ по смисъла на този член, когато публикува книги, чете лекции, управлява интернет сайтове, събира дарения и многобройни потребители му прехвърлят правата си, за да ги предяви той по съдебен ред.

               2)

               Член 16, параграф 1 от Регламент № 44/2001 трябва да се тълкува в смисъл, че не се прилага спрямо иска на потребител, с който този потребител предявява пред съда по неговото местоживеене не само собствените си права, но и права, прехвърлени му от други потребители с местоживеене в същата държава членка, в други държави членки или в трети страни.

      (1)  ОВ C 441, 28.11.2016 г.


title: Дело T-311/17: Определение на Общия съд от 31 януари 2018 г. — Stips/Комисия

text:
               19.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 104/55

         Определение на Общия съд от 31 януари 2018 г. — Stips/Комисия
   (Дело T-311/17) (1)

   (2018/C 104/72)
   Език на производството: френски
   Председателят на трети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 231, 17.7.2017 г.


title: Съединени дела C-616/16 и С-617/16: Решение на Съда (осми състав) от 24 януари 2018 г. (преюдициално запитване от Corte suprema di cassazione — Италия) — Presidenza del Consiglio dei Ministri и др./Gianni Pantuso и др. (Преюдициално запитване — Координиране на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно лекарските дейности — Директиви 75/363/ЕИО и 82/76/ЕИО — Обучение за лекар специалист — Подходящо възнаграждение — Прилагане на Директива 82/76/ЕИО към обученията, започнали преди определения на държавите членки срок за транспонирането ѝ и завършили след тази дата)

text:
               19.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 104/9

         Решение на Съда (осми състав) от 24 януари 2018 г. (преюдициално запитване от Corte suprema di cassazione — Италия) — Presidenza del Consiglio dei Ministri и др./Gianni Pantuso и др.
   (Съединени дела C-616/16 и С-617/16) (1)

   ((Преюдициално запитване - Координиране на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно лекарските дейности - Директиви 75/363/ЕИО и 82/76/ЕИО - Обучение за лекар специалист - Подходящо възнаграждение - Прилагане на Директива 82/76/ЕИО към обученията, започнали преди определения на държавите членки срок за транспонирането ѝ и завършили след тази дата))
   (2018/C 104/10)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Corte suprema di cassazione

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Presidenza del Consiglio dei Ministri, Università degli Studi di Palermo, Ministero della Salute, Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca Ministero del Tesoro

      Ответнии: Gianni Pantuso, Angelo Tralongo, Maria Michela D’Alessandro, Nello Grassi, Carmela Amato (C-616/16), Giovanna Castellano, Maria Concetta Pandolfo, Antonio Marletta, Vito Mannino, Olga Gagliardo, Emilio Nardi, Maria Catania, Massimo Gallucci, Giovanna Pischedda, Giambattista Gagliardo (C-617/16)

      Диспозитив

               1)

               Член 2, параграф 1, буква в), член 3, параграфи 1 и 2, както и приложението към Директива 75/363/ЕИО на Съвета от 16 юни 1975 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно лекарските дейности, изменена с Директива 82/76/ЕИО на Съвета от 26 януари 1982 г., трябва да се тълкуват в смисъл, че за всяко обучение за лекар специалист в редовна или задочна форма на обучение, започнало през 1982 г. и продължило до 1990 г., трябва да се заплати подходящо възнаграждение по смисъла на посоченото приложение, при условие че това обучение се отнася до медицинска специалност, обща за всички или за две или повече държави членки и посочена в член 5 или член 7 от Директива 75/362/ЕИО на Съвета от 16 юни 1975 година относно взаимното признаване на дипломите, удостоверенията и другите официални документи за професионална квалификация „лекар“, включваща и мерки за улесняване на действителното упражняване на правото на установяване и на свободното предоставяне на услуги.

               2)

               Член 2, параграф 1, буква в), член 3, параграфи 1 и 2, както и приложението към Директива 75/363, изменена с Директива 82/76, трябва да се тълкуват в смисъл, че наличието на задължение за държава членка да предвиди подходящо възнаграждение по смисъла на приложението за всяко обучение за лекар специалист в редовна или задочна форма на обучение, започнало през 1982 г. и продължило до 1990 г., не зависи от приемането от тази държава на мерки за транспониране на Директива 82/76. Когато прилага разпоредби от националното право, независимо дали са приети преди или след дадена директива, националната юрисдикция е длъжна да ги тълкува, доколкото е възможно, в светлината на текста и целта на тези директиви. Когато поради липсата на национални разпоредби за транспониране на Директива 82/76 предписаният от тази директива резултат не може да бъде постигнат чрез тълкуване, като се разгледа вътрешното право в неговата цялост и се приложат признатите от това право методи за тълкуване, правото на Съюза задължава съответната държава членка да поправи вредите, които е причинила на частноправните субекти поради липсата на транспониране на посочената директива. Запитващата юрисдикция е длъжна да провери дали са налице всички установени в практиката на Съда условия, за да се ангажира отговорността на тази държава членка в съответствие с правото на Съюза.

               3)

               Член 2, параграф 1, буква в), член 3, параграфи 1 и 2, както и приложението към Директива 75/363, изменена с Директива 82/76, трябва да се тълкуват в смисъл, че трябва да се плати подходящо възнаграждение по смисъла на приложението за обучението за лекари специалисти в редовна и задочна форма на обучение, започнало през 1982 г. и продължило до 1990 г., за периода на това обучение от 1 януари 1983 г. до края на обучението.

      (1)  ОВ C 63, 27.2.2017 г.


title: Дело T-10/18: Жалба, подадена на 12 януари 2018 г. — Eesti Apteekide Ühendus/Комисия

text:
               19.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 104/43

         Жалба, подадена на 12 януари 2018 г. — Eesti Apteekide Ühendus/Комисия
   (Дело T-10/18)
   (2018/C 104/56)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Eesti Apteekide Ühendus MTÜ (Лаагри, Естония) (представители: K. Paas-Mohando и I. Kangur, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решение SA.42028 (2017/NN) на Комисията, постановено на 23 октомври 2017 г. (1),

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания.

               1.

               Първото основание е, че естонското Аптечно сдружение е процесуално легитимирано да иска отмяната на Решение SA.42028 (2017/NN) на Комисията.

                           —

                           Съгласно решение на Съда по дело C-313/90 (2), решенията на Комисията да не повдига възражения, постановени в края на предварителната проверка, подлежат на съдебен контрол.

                           —

                           Естонското Аптечно сдружение е процесуално легитимирано да иска отмяната на Решение SA.42028 (2017/NN) на Комисията пред Общия съд в качеството на заинтересована страна на основание член 108, параграф 2 ДФЕС и член 1, буква з) от Регламент 2015/1589 (3).

               2.

               Второто основание е, че Комисията е имала задължение да започне официална процедура по разследване на основание на член 108, параграф 2 от ДФЕС в съответствие с критерия за сериозните затруднения. Сериозните затруднения на Комисията при постановяване на обжалваното решение, а оттам и нарушенията на процесуалните гаранции, предоставени от член 108, параграф 2 ДФЕС, личат от следното:

                           —

                           Комисията е допуснала грешка при прилагане на правото, като е констатирала, че няма предимства, осигурени с държавни ресурси, тъй като Комисията не е взела под внимание злоупотребата с нормотворческа дискреция от страна на Финландия, която на свой ред е довела до отказ от държавни средства,

                           —

                           Комисията е допуснала грешка при прилагане на правото, като не е установила наличието на селективно предимство, тъй като не е квалифицирала правилно „специалните задачи“ като УОИИ,

                           —

                           Комисията не е събрала съществена информация в рамките на предварителната проверка,

                           —

                           Предварителната проверка е продължила неоснователно дълго (почти 30 месеца),

                           —

                           Комисията си е послужила с непозната до момента правна дефиниция относно понятието „специални задачи“,

                           —

                           В хода на предварителната проверка Финландия е изменила своя Закон за университетите, съгласно който Финландия възстановява корпоративния данък и предварителната аптечна такса, плащана от Yliopiston Apteekki Oy на Хелзинкския университет и който е основната уредба по една от докладваните мерки за държавна помощ.

      (1)  OВ C 422, 2017 г., стр. 10.

      (2)  Решение от 24 март 1993 г., Comité International de la Rayonne et des Fibres Synthétiques и др./Комисия (C-313/90, EU: C:1993:111).

      (3)  Регламент (ЕС) 2015/1589 на Съвета от 13 юли 2015 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 108 от Договора за функционирането на Европейския съюз (Текст от значение за ЕИП) (ОВ L 248, 2015 г., стр. 9; поправка в OB L 186, 19.7.2017 г., стр. 17).


title: Дело C-538/17 P: Жалба, подадена на 13 септември 2017 г. от Thomas Murphy срещу решението на Общия съд (пети състав), постановено на 4 юли 2017 г. по дело T-90/16 — Murphy/EUIPO

text:
               19.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 104/11

         Жалба, подадена на 13 септември 2017 г. от Thomas Murphy срещу решението на Общия съд (пети състав), постановено на 4 юли 2017 г. по дело T-90/16 — Murphy/EUIPO
   (Дело C-538/17 P)
   (2018/C 104/13)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Thomas Murphy (представители: N. Travers SC, J. Gormley, BL, M. O’Connor, Solicitor)

      Други страни в производството: European Union Intellectual Property Office, Nike Innovate CV
   С определение от 30 януари 2018 г. Съдът (девети състав) обяви жалбата за недопустима.


title: Дело C-617/17: Преюдициално запитване от Sąd Najwyższy (Полша), постъпило на 30 октомври 2017 г. — Powszechny Zakład Ubezpieczeń na Życie S.A. w Warszawie/Prezes Urzędu Ochrony Konkurencji i Konsumentów

text:
               19.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 104/12

         Преюдициално запитване от Sąd Najwyższy (Полша), постъпило на 30 октомври 2017 г. — Powszechny Zakład Ubezpieczeń na Życie S.A. w Warszawie/Prezes Urzędu Ochrony Konkurencji i Konsumentów
   (Дело C-617/17)
   (2018/C 104/14)
   Език на производството: полски

      Запитваща юрисдикция

   Sąd Najwyższy

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Powszechny Zakład Ubezpieczeń na Życie S.A. w Warszawie

      Ответник: Prezes Urzędu Ochrony Konkurencji i Konsumentów

      Заинтересовани страни: Edward Detka, Mirosław Krzyszczak, Zakład Projektowania i Programowania Systemów Sterowania Atempol sp. z o.o. w Piekarach Ślaskich, Tomasz Woźniak, Spółdzielnia Kółek Rolniczych w Bielinach, Lech Marchlewski, Ommer Polska sp. z o.o. w Krapkowicach, Zakład Przetwórstwa Drobiu Marica spółka jawna J.M.E.K. Wróbel sp. jawna w Bielsku Białej, Glimat Marcinek i S-ka sp. jawna w Gliwicach, HTS Polska sp. z o.o., Jastrzębskie Zakłady Remontowe Dźwigi sp. z o.o. w Jastrzębiu Zdroju, Petrofer — Polska sp. z o.o. w Nowinach, Paco Cases Andrzej Paczkowski, Piotr Paczkowski sp. jawna w Puszczykowie, Bożena Kubalańca, Zbigniew Arczykowski, Przedsiębiorstwo Produkcji Handlu i Usług Unipasz sp. z o.o. w Radzikowicach, Pietrzak B.B. Beata Pietrzak Bogdan Pietrzak sp. jawna w Katowicach, Ewelina Baranowska, Przemysław Nikiel, Marcin Nikiel, Janusz Walocha и Marek Grzegolec

      Преюдициални въпроси

               1)

               Може ли член 50 от Хартата на основните права на Европейския съюз да се тълкува в смисъл, че прилагането на принципа „ne bis in idem“ предполага не само идентичност на извършителя на нарушението и идентичност на фактическите обстоятелства, но и идентичност на защитения правен интерес?

               2)

               Трябва ли член 3 от Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (1), във връзка с член 50 от Хартата на основните права на Европейския съюз да се тълкува в смисъл, че правото на Съюза в областта на конкуренцията и националното право в областта на конкуренцията, прилагани едновременно от органите за защита на конкуренцията на държавите членки на Съюза, защитават един и същ правен интерес?

      (1)  ОВ L 1, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167.


title: Дело T-74/16: Решение на Общия съд от 8 февруари 2018 г. — POA/Комисия (Достъп до документи — Регламент (ЕО) № 1049/2001 — Документи във връзка със заявлението за регистрация на наименование съгласно Регламент (ЕС) № 1151/2012 — Документи, издадени от Комисията — Документи, издадени от държава членка — Член 4, параграф 5 от Регламент № 1049/2001 — Отказ за предоставяне на достъп — Задължение за мотивиране — Изключение, свързано със защитата на процеса на вземане на решения — Изключение, свързано със защитата на съдебните процедури — Обхват на упражнявания от институцията и от съда на Съюза контрол върху основанията за предявяване на възражения, изтъкнати от държавата членка)

text:
               26.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 112/29

         Решение на Общия съд от 8 февруари 2018 г. — POA/Комисия
   (Дело T-74/16) (1)

   ((Достъп до документи - Регламент (ЕО) № 1049/2001 - Документи във връзка със заявлението за регистрация на наименование съгласно Регламент (ЕС) № 1151/2012 - Документи, издадени от Комисията - Документи, издадени от държава членка - Член 4, параграф 5 от Регламент № 1049/2001 - Отказ за предоставяне на достъп - Задължение за мотивиране - Изключение, свързано със защитата на процеса на вземане на решения - Изключение, свързано със защитата на съдебните процедури - Обхват на упражнявания от институцията и от съда на Съюза контрол върху основанията за предявяване на възражения, изтъкнати от държавата членка))
   (2018/C 112/37)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Pagkyprios organismos ageladotrofon (POA) Dimosia Ltd (Латсия, Кипър) (представител: N. Korogiannakis, адвокат)

      Ответник: Европейска комисия (представители: J. Baquero Cruz и F. Clotuche-Duvieusart)

      Предмет

   Жалба на основание член 263 ДФЕС, с която се иска отмяна на решение Ares(2015) 5632670 на Генералния секретар на Комисията от 7 декември 2015 г., с което е отхвърлено потвърдителното заявление, подадено с писмо от 15 септември 2015 г., в което жалбоподателят иска достъп съгласно Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, 2001 г., стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76) до документи във връзка, от една страна, със заявление за регистрация CY/PDO/0005/01243 на „Halloumi“ като защитено наименование за произход (ЗНП) съгласно Регламент (ЕС) от 1151/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 21 ноември 2012 година относно схемите за качество на селскостопанските продукти и храни (ОВ L 343, 2012 г., стр. 1 и поправка в ОВ L 55, 2013 г., стр. 27), и от друга страна, с предходното заявление за регистрация CY/PDO/0005/00766 на „Halloumi“ като ЗНП.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Pagkyprios organismos ageladotrofon (POA) Dimosia Ltd понася, наред с направените от него съдебни разноски, и тези на Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 145, 25.4.2016 г.


title: Дело T-39/18: Жалба, подадена на 25 януари 2018 г. — VF/ЕЦБ

text:
               26.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 112/38

         Жалба, подадена на 25 януари 2018 г. — VF/ЕЦБ
   (Дело T-39/18)
   (2018/C 112/49)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: VF (представители: L. Levi и A. Blot, lawyers)

      Ответник: Европейска централна банка

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да приеме настоящата жалба за допустима и основателна;

               —

               да отмени преразгледаната оценка за жалбоподателя за 2016 г. и годишното преразглеждане на заплатите и премиите от 24 май 2017 г., съобщено му на същата дата,

               —

               да отмени решението на ЕЦБ от 13 септември 2017 г., с което се отхвърля искането за преразглеждане („administrative review“) на преразгледаната му оценка за 2016 г. и на годишното преразглеждане на заплатите и премиите,

               —

               да отмени решението на ЕЦБ от 20 декември 2017 г., съобщено на жалбоподателя на 21 декември 2017 г., с което се отхвърля вътрешната му жалба („grievance procedure“) срещу преразгледаната оценка за 2016 г. и годишното преразглеждане на заплатите и премиите,

               —

               да отмени решението 6 март 2017 г. за непреобразуване на договора на жалбоподателя,

               —

               да отмени решението на ЕЦБ от 4 юли 2017 г., с което се отхвърля искането на жалбоподателя за преразглеждане („administrative review“) на решението за непреобразуване на договора му,

               —

               да отмени решението на ЕЦБ от 15 ноември 2017 г., съобщено на жалбоподателя на 21 ноември 2017 г., с което се отхвърля вътрешната му жалба („grievance procedure“) срещу непреобразуването на договора му,

               —

               да осъди ответника да заплати обезщетение за имуществените и неимуществените вреди, претърпени от жалбоподателя, и

               —

               да осъди ответника да заплати всички разноски, направени от жалбоподателя в рамките на настоящото производство.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага следните основания.

               1.

               Относно решението за непреобразуване на договора:

                           —

                           Възражение за незаконосъобразност на политиката за преобразуване: нарушение на член 10(c) от Условията за работа на персонала на Европейската централна банка и на член 2.0 от Правилника за персонала, както и неспазване на йерархията на правните норми.

                           —

                           Възражение за незаконосъобразност: член 10(c) от Условията за работа на персонала на Европейската централна банка и член 2.0 от Правилника за персонала са в противоречие с Директива 1999/70/ЕО от 28 юни 1999 г. (1) относно Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) и съображение 6 от Рамковото споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP).

                           —

                           Решението за непреобразуване е прието на основание на незаконосъобразните решения за оценка и за годишно преразглеждане на заплатите и премиите.

               2.

               Относно оценката:

                           —

                           Процесуално нарушение и липса на диалог.

                           —

                           Нарушение на задължението за мотивиране, неспазване на принципа на добра администрация и полагане на дължима грижа, липса на информация.

                           —

                           Явна грешка в преценката.

               3.

               Относно решението за годишно преразглеждане на заплатите и премиите:

                           —

                           Възражение за незаконосъобразност на Насоките относно годишното преразглеждане на заплатите и премиите, нарушение на задължението за мотивиране и неспазване на принципа на правна сигурност.

                           —

                           Липса на надлежно информиране за основата за изчисляване на заплатата на жалбоподателя, липса на прозрачност и нарушение на задължението за мотивиране.

                           —

                           Явна грешка в преценката.

      (1)  Директива 1999/70/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. относно Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) (OВ L 175, 1999 г., стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 129).


title: Дело C-718/17: Иск, предявен на 22 декември 2017 г. — Европейска комисия/Унгария

text:
               26.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 112/19

         Иск, предявен на 22 декември 2017 г. — Европейска комисия/Унгария
   (Дело C-718/17)
   (2018/C 112/25)
   Език на производството: унгарски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: A. Tokár и G. Wils)

      Ответник: Унгария

      Искания на ищеца

   В исковата си молба от 22 декември 2017 г. Комисията моли Съда:

               —

               да приеме за установено, че като не е съобщавала редовно и поне веднъж на всеки три месеца броя на кандидатите, които бързо могат да бъдат преместени на нейна територия, Унгария не е изпълнила задълженията си по член 5, параграф 2 от Решение (ЕС) 2015/1601 на Съвета, в резултат от което не е изпълнила и останалите си задължения в областта на преместването, установени в член 5, параграфи 4—11 от същото решение;

               —

               да осъди Унгария да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   С две решения на Съвета от септември 2015 г., а именно Решение (ЕС) 2015/1523 (1) на Съвета и Решение (ЕС) 2015/1601 (2) на Съвета се установява програма за временно и извънредно преместване, в рамките на която държавите членки поемат задължението да преместят от територията на Италия и Гърция лица, които се нуждаят от международна закрила.
   Решенията на Съвета предвиждат задължение за държавите членки да предоставят на всеки три месеца места за подлежащите на преместване кандидати, като по този начин осигурят бързото и организирано осъществяване на преместването. Макар почти всички държави членки да са преместили кандидати и са изпълнили задълженията си в тази област, Унгария не е приела каквито и да са мерки от началото на програмата за преместване.
   На 16 юни 2017 г. Комисията открива производство за установяване на неизпълнение на задължения срещу Унгария във връзка с Решение (ЕС) 2015/1601 на Съвета.
   Приемайки, че отговорът на Унгария не е задоволителен, Комисията започва следващия етап от производството за установяване на неизпълнение на задължения и на 26 юли 2017 г. изпраща на Унгария мотивирано становище.
   Тъй като счита, че отговорът на мотивираното становище не е задоволителен, Комисията решава да предяви иск пред Съда, който да приеме за установено, че Унгария не е изпълнила задълженията си в областта на преместването.

      (1)  Решение (ЕС) 2015/1523 на Съвета от 14 септември 2015 година за установяване на временни мерки в областта на международната закрила в полза на Италия и на Гърция (ОВ L 239, 2015 г., стр. 146).

      (2)  Решение (ЕС) 2015/1601 на Съвета от 22 септември 2015 година за установяване на временни мерки в областта на международната закрила в полза на Италия и Гърция (ОВ L 248, 2015 г., стр. 80).


title: Дело T-52/18: Жалба, подадена на 30 януари 2018 г. — Teollisuuden Voima/Комисия

text:
               26.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 112/39

         Жалба, подадена на 30 януари 2018 г. — Teollisuuden Voima/Комисия
   (Дело T-52/18)
   (2018/C 112/50)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Teollisuuden Voima Oyj (Еурайоки, Финландия) (представители: M. Powell, solicitor, Y. Utzschneider и K. Struckmann, lawyers)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение C(2017) 3777 окончателен на Комисията от 29 май 2017 г., с което се обявява за съвместима с вътрешния пазара и Споразумението за ЕИП концентрацията, чрез която EDF придобива New NP (Дело COMP/M.7764 — EDF/Areva reactor business) (OВ C 377, 2017 г., стр. 5), и

               —

               да осъди Комисията да заплати на жалбоподателя съдебните разноски по настоящото производство.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три основания.

               1.

               Първото основание е изведено от явни грешки в преценката при определянето на продуктовия пазар за ядрено гориво във вид на касети, които опорочават обжалваното решение

                           —

                           В резултат на тези грешки в обжалваното решение е направен погрешният извод, че в рамките на пазара на гориво във вид на касети за реактор с вода под налягане не съществува отделен пазар на европейско гориво във вид на касети за реактор с вода под налягане. Поради твърдените грешки при определянето на пазара в обжалваното решение не са били взети предвид последиците от придобиването от страна на EDF на бизнеса на Areva Group с ядрени реактори (наричано по-нататък „сделката“) за въпросния по-малък продуктов пазар.

                           —

                           Освен това преценката по същество на по-големия пазар на гориво във вид на касети за реактор с вода под налягане била опорочена от допълнителни грешки в преценката.

               2.

               Второто основание е изведено от явни грешки в преценката при определянето на продуктовия пазар на ядрени услуги, които опорочават обжалваното решение

                           —

                           В резултат на тези грешки в обжалваното решение е направен погрешният извод, че в рамките на пазара на ядрени услуги за съществуващите ядрени системи за снабдяване с пара (nuclear steam supply systems) не съществува отделен пазар на ядрени услуги за европейски ядрени системи за снабдяване с пара за реактор с вода под налягане. Поради твърдените грешки при определянето на пазара в обжалваното решение не са били взети предвид последиците от сделката за въпросния по-малък продуктов пазар.

                           —

                           Освен това преценката по същество на по-големия пазар на ядрени услуги за съществуващите ядрени системи за снабдяване с пара била опорочена от допълнителни грешки в преценката.

               3.

               Третото основание е изведено от явни грешки в преценката при определянето на географския пазар надолу по веригата на производството и продажбата на едро на електроенергия.

         Това погрешно определяне на географския пазар водело до допълнителни грешки в преценката на последиците от сделката.


title: Дело C-681/17: Преюдициално запитване от Bundesgerichtshof (Германия), постъпило на 6 декември 2017 г. — slewo // schlafen leben wohnen GmbH/Sascha Ledowski

text:
               26.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 112/10

         Преюдициално запитване от Bundesgerichtshof (Германия), постъпило на 6 декември 2017 г. — slewo // schlafen leben wohnen GmbH/Sascha Ledowski
   (Дело C-681/17)
   (2018/C 112/14)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesgerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: slewo // schlafen leben wohnen GmbH

      Ответник: Sascha Ledowski

      Преюдициални въпроси

   На основание член 267 ДФЕС отправя до Съда на Европейския съюз следните преюдициални въпроси за тълкуването на член 16, буква д) и евентуално член 6, параграф 1, буква к) от Директива 2011/83/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2011 година относно правата на потребителите, за изменение на Директива 93/13/ЕИО на Съвета и Директива 1999/44/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директива 85/577/ЕИО на Съвета и Директива 97/7/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (1):

               1)

               Следва ли член 16, буква д) от Директивата за правата на потребителите да се тълкува в смисъл, че посочените в него стоки, които не могат да бъдат върнати поради съображения, свързани със защитата на здравето, или по хигиенни причини, обхващат и стоки (като например матраците), които при употреба по предназначение наистина могат да влязат в пряк контакт с човешкото тяло, но търговецът може да възстанови продажбената им годност с подходящи мерки (за почистване)?

               2.

               При утвърдителен отговор на първия въпрос:

                           а)

                           На какви изисквания трябва да отговаря опаковката на стоката, за да може стоката да се смята за запечатана по смисъла на член 16, буква д) от Директивата за правата на потребителите?
                           и

                           б)

                           При предоставянето на дължимата преди сключването на договора информация по член 6, параграф 1, буква к) от Директивата за правата на потребителите трябва ли търговецът конкретно да посочи предмета на продажба (в случая — матрак) и факта на запечатването на стоката, когато уведомява потребителя, че при разпечатване на стоката губи правото си на отказ?

      (1)  ОВ L 304, 2011 г., стр. 64.


title: Дело C-682/17: Преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Berlin (Германия), постъпило на 6 декември 2017 г. — ExxonMobil Production Deutschland GmbH/Bundesrepublik Deutschland

text:
               26.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 112/11

         Преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Berlin (Германия), постъпило на 6 декември 2017 г. — ExxonMobil Production Deutschland GmbH/Bundesrepublik Deutschland
   (Дело C-682/17)
   (2018/C 112/15)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Verwaltungsgericht Berlin

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: ExxonMobil Production Deutschland GmbH

      Ответник: Bundesrepublik Deutschland

      Преюдициални въпроси

               1)

               Представлява ли инсталация, която произвежда продукт, чието производство не попада сред посочените дейности в приложение I към Директива 2003/87/EО (1) (в случая: производство на сяра) и в която същевременно се извършва включена в схемата за търговия с емисии съгласно приложение I към Директива 2003/87/EО дейност „изгаряне на горива в инсталации с обща номинална топлинна мощност, превишаваща 20 MW“, генератор на електроенергия по смисъла на член 3, буква ф) от Директива 2003/87/EО, когато в помощно съоръжение към тази инсталация се произвежда и електрическа енергия за инсталацията и една (малка) част от тази електрическа енергия се подава в обществената мрежа срещу възнаграждение?
               При утвърдителен отговор на първия въпрос:

               2)

               Ако описаната в първия въпрос инсталация е генератор на електроенергия по смисъла на член 3, буква ф) от Директива 2003/87/EО, може ли тази инсталация да получи разпределение за топлинна енергия съгласно Решение 2011/278/EС (2) на Комисията и в случаите, при които топлинната енергия отговаря на условията на член 3, буква в) от Решение 2011/278/EС, но не попада в посочените в член 10a, параграф 1, трета алинея и параграфи 3 и 4 от Директива 2003/87/EО категории — топлинна енергия от изгаряне на отпадни газове за производство на електроенергия, топлофикационни мрежи и високоефективно комбинирано производство на енергия?

               3)

               Ако се приеме разпределение за произвежданата в инсталацията на жалбоподателя топлинна енергия след отговор на първите два преюдициални въпроса:
               Става ли въпрос при отделения от газовата смес в атмосферата CO2 при пречистването на земен газ (под формата на киселинен газ) в т.нар. процес на Клаус чрез отделяне на съдържащия се в земния газ CO2, за такива емисии, които по смисъла на член 3, буква з), първо изречение от Решение 2011/278/EС на Комисията са резултат от посочения в член 3, буква з), подточка v) процес?

                           a)

                           Могат ли по смисъла на член 3, буква з), първо изречение от Решение 2011/278/EС на Комисията CO2-емисии да бъдат „резултат“ от процес, при който съдържащият се в суровината CO2 се разделя физически от газовата смес и се отделя в атмосферата, без поради протичащия при това процес да възниква допълнително въглероден диоксид, или тази разпоредба императивно изисква отделеният в атмосферата CO2 да се образува за първи път като резултат от процеса?

                           б)

                           „Използва“ ли се по смисъла на член 3, буква з), подточка v) от Решение 2011/278/EС на Комисията съдържаща въглерод суровина, когато при т.нар. процес на Клаус съществуващият в природата земен газ се използва за производството на сяра и при това съдържащият се в земния газ въглероден диоксид се отделя в атмосферата, без съдържащият се в земния газ въглероден диоксид да участва в протичащата в рамките на процеса химична реакция, или понятието „използване“ императивно изисква въглеродът да участва в протичащата химична реакция, респективно дори да е необходим за нея?

               4)

               При утвърдителен отговор на третия въпрос: ако инсталация, за която важи задължението за търговия с емисии, изпълнява както условията на фактическия състав за формиране на подинсталация с топлинен показател, така и условията на фактическия състав за формиране на подинсталация с технологични емисии, по кой показател се извършва разпределението на безплатни квоти за емисии? Има ли предимство правото на разпределение по топлинен показател пред правото на разпределение по технологични емисии, или правото на разпределение по технологични емисии поради специфичност има приоритет пред топлинния и горивния показател?

      (1)  Директива на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета (ОВ L 275, 2003 г., стр. 32; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 10, стр. 78).

      (2)  Решение на Комисията от 27 април 2011 година за определяне на валидни за целия Европейски съюз преходни правила за хармонизираното безплатно разпределяне на квоти за емисии съгласно член 10а от Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 130, 2011 г., стр. 1).


title: Дело C-719/17: Иск, предявен на 22 декември 2017 г. — Европейска комисия/Чешка република

text:
               26.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 112/19

         Иск, предявен на 22 декември 2017 г. — Европейска комисия/Чешка република
   (Дело C-719/17)
   (2018/C 112/26)
   Език на производството: чешки

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: Z. Malůšková и G. Wils)

      Ответник: Чешка република

      Искания на ищеца

               —

               да установи, че като не е посочвала редовно и поне веднъж на всеки три месеца броя на кандидатите, които могат да бъдат преместени своевременно на нейна територия, Чешката република не е изпълнила задълженията си по силата на член 5, параграф 2 от Решение (ЕС) 2015/1523 на Съвета от 14 септември 2015 година за установяване на временни мерки в областта на международната закрила в полза на Италия и на Гърция (1) и член 5, параграф 2 от Решение (ЕС) 2015/1601 на Съвета от 22 септември 2015 година за установяване на временни мерки в областта на международната закрила в полза на Италия и Гърция (2), и следователно също така и задълженията относно преместването, въведени с член 5, параграфи 4—11 от тези две решения на Съвета;

               —

               да се осъди Чешка република да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   През септември 2015 г. Съветът приема временна програма за спешно преместване посредством две решения, а именно Решение (ЕС) 2015/1523 и Решение (ЕС) 2015/1601, въз основа на които държавите членки поемат задължение да преместят от Италия и Гърция лица, несъмнено нуждаещи се от международна закрила.
   Решенията на Съвета налагат на държавите членки задължение да предоставят на всеки три месеца налични места за преместване, така че да гарантират срочен и редовен процес на преместване. Макар че почти всички държави са извършили премествания и са приели задължения в тази материя, Чешката република не е извършвала никакви премествания от август 2016 г., и вече в продължение на повече от година не е предлагала нови места.
   На 15 юни 2017 г. Европейската комисия започва производство за неизпълнение на задължения срещу Чешката република.
   Тъй като отговорът на Чешката република не се приема от Комисията като задоволителен, последната решава да предприеме следващата стъпка в производството, а именно издаване на мотивирано становище на 26 юли 2017 г.
   Отговорът на мотивираното становище не е счетен за удовлетворителен, поради което Комисията решава да предяви срещу Чешката република иск пред Съда на Европейския съюз за неизпълнение на задължения относно преместването.

      (1)  ОВ L 239, 2015 г., стр. 146.

      (2)  ОВ L 248, 2015 г., стр. 80.


title: Дело C-263/16 P: Решение на Съда (шести състав) от 1 февруари 2018 г. — Schenker Ltd/Европейска комисия (Обжалване — Конкуренция — Картели — Член 101 ДФЕС — Определяне на цени — Международни въздушни спедиторски услуги — Тарифно споразумение, което се отразява върху крайната цена на услугите)

text:
               26.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 112/3

         Решение на Съда (шести състав) от 1 февруари 2018 г. — Schenker Ltd/Европейска комисия
   (Дело C-263/16 P) (1)

   ((Обжалване - Конкуренция - Картели - Член 101 ДФЕС - Определяне на цени - Международни въздушни спедиторски услуги - Тарифно споразумение, което се отразява върху крайната цена на услугите))
   (2018/C 112/04)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Schenker Ltd (представители: F. Montag и M. Eisenbarth, Rechtsanwälte, F. Hoseinian, advokat)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: A. Dawes, H. Leupold и G. Meessen)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Schenker Ltd да понесе, наред с направените от него съдебни разноски, и тези на Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 243, 4.7.2016 г.


title: Дело T-53/18: Жалба, подадена на 31 януари 2018 г. — Германия/Комисия

text:
               26.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 112/40

         Жалба, подадена на 31 януари 2018 г. — Германия/Комисия
   (Дело T-53/18)
   (2018/C 112/51)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Федерална република Германия (представители: T. Henze и J. Möller и M. Winkelmüller, F. van Schewick и M. Kottmann, Rechtsanwälte)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение (EC) 2017/1995 на Комисията от 6 ноември 2017 година относно запазването в Официален вестник на Европейския съюз на позоваването на хармонизирания стандарт EN 13341:2005 + A1:2011 „Термопластични статични резервоари за надземно съхранение на горива за битово отопление, керосин и дизелови горива“ в съответствие с Регламент (ЕС) № 305/2011 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 288, 2017 г., стр. 36),

               —

               да отмени Решение (EC) 2017/1996 на Комисията от 6 ноември 2017 година относно запазването в Официален вестник на Европейския съюз на позоваването на хармонизирания стандарт EN 12285-2:2005 „Цистерни от стомана, произведени в заводски условия“ в съответствие с Регламент (ЕС) № 305/2011 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 288, 2017 г., стр. 39), както и

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания.

               1.

               Първо основание: нарушение на задължението за мотивиране

                           —

                           С първото основание жалбоподателят твърди, че с оспорваните решения се нарушава задължението за мотивиране по член 296, параграф 2 ДФЕС. С оспорваните решения не се вземало становище по централния въпрос в член 18, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 305/2011 (1), дали посочените хармонизирани стандарти отговарят на съответния мандат и дали с тези стандарти може да се гарантира спазването на основните изисквания към строежите. В резултат на това нито жалбоподателя, нито Общия съд можели да преценят на кои съществени правни и фактически съображения се основава ответникът.

               2.

               Второ основание: нарушение на материалноправните разпоредби на Регламент (EС) № 305/2011

                           —

                           Първо, с оспорваните решения се нарушавал член 17, параграф 5, първа и втора алинеи от Регламент (EС) № 305/2011. Противно на посочените разпоредби изглежда, че ответникът не е проверил доколко посочените хармонизирани стандарти отговарят на съответните мандати. Поради това ответникът неправилно приел, че не било налице подобно съответствие.

                           —

                           Второ, с оспорваните решения се нарушавал член 18, параграф 2, във връзка с член 3, параграфи 1 и 2, както и с член 17, параграф 3, първа алинея от Регламент (EС) № 305/2011. Ответникът не взел под внимание обстоятелството, че оспорените хармонизирани стандарти не съдържали никаква процедура и критерии за оценяване на експлоатационните показатели по отношение на съществените характеристики за механично съпротивление и устойчивост, както и за нечупливост и издръжливост на цистерните, що се отнася до обхващаната от стандарта тяхна експлоатация в земетръсните области и в райони, заплашени от наводнения, като с оглед на това били непълни с оглед на трите основни характеристики на строителните материали, поради което било поставено под риск спазването на основните изисквания към строежите.

                           —

                           Трето, ответникът допуснал грешка в преценката, тъй като в нарушение на член 18, параграф 2 от Регламент (EС) № 305/2011 отхвърлил като недопустимо искането на ответника във всеки един от случаите да бъдат поставени ограничения при публикуването на данните относно оспорваните хармонизирани стандарти.

                           —

                           Накрая при приемането на оспорваните актове ответникът допуснал допълнителна грешка в преценката, тъй като отхвърлил поисканото от жалбоподателя при условията на евентуалност заличаване на данните относно оспорваните хармонизирани стандарти в Официален вестник на Европейския съюз, като се позовавал на вече съществуваща според Комисията възможност за въвеждане на ограничения и забрани.

      (1)  Регламент (ЕС) № 305/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 9 март 2011 година за определяне на хармонизирани условия за предлагането на пазара на строителни продукти и за отмяна на Директива 89/106/ЕИО на Съвета (ОВ L 88, 2011 г., стр. 5).


title: Дело T-118/17: Решение на Общия съд от 8 февруари 2018 г. — Institute for Direct Democracy in Europe/Парламент (Институционално право — Европейски парламент — Решение за отпускане на безвъзмездни средства на политическа фондация за 2017 г. и за предварително финансиране до 33 % от максималния размер на безвъзмездните средства със задължение за предоставяне на банкова гаранция във връзка с предварителното финансиране — Жалба за отмяна — Обжалваем акт — Допустимост — Задължение за безпристрастност — Право на защита — Финансов регламент — Правила за прилагане на Финансовия регламент — Регламент (ЕО) № 2004/2003 — Пропорционалност)

text:
               26.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 112/30

         Решение на Общия съд от 8 февруари 2018 г. — Institute for Direct Democracy in Europe/Парламент
   (Дело T-118/17) (1)

   ((Институционално право - Европейски парламент - Решение за отпускане на безвъзмездни средства на политическа фондация за 2017 г. и за предварително финансиране до 33 % от максималния размер на безвъзмездните средства със задължение за предоставяне на банкова гаранция във връзка с предварителното финансиране - Жалба за отмяна - Обжалваем акт - Допустимост - Задължение за безпристрастност - Право на защита - Финансов регламент - Правила за прилагане на Финансовия регламент - Регламент (ЕО) № 2004/2003 - Пропорционалност))
   (2018/C 112/39)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Institute for Direct Democracy in Europe ASBL (IDDE) (Брюксел, Белгия) (представители: E. Plasschaert и É. Montens, avocats)

      Ответник: Европейски парламент (представители: C. Burgos и S. Alves)

      Предмет

   Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение FINS-2017-28 на Европейския парламент от 12 декември 2016 г. за отпускане на безвъзмездни средства на жалбоподателя, доколкото с това решение се спира изплащането на тези средства за 2017 г. и предварителното финансиране се ограничава до 33 % от максималния размер на безвъзмездните средства при условие за предоставяне на банкова гаранция

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Institute for Direct Democracy in Europe ASBL (IDDE) понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Европейския парламент, включително по обезпечителното производство.

      (1)  ОВ C 121, 18.4.2017 г.


title: Дело T-58/18: Жалба, подадена на 2 февруари 2018 г. — Mahr/EUIPO — Especialidades Vira (Xocolat)

text:
               26.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 112/41

         Жалба, подадена на 2 февруари 2018 г. — Mahr/EUIPO — Especialidades Vira (Xocolat)
   (Дело T-58/18)
   (2018/C 112/52)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Ramona Mahr (Виена, Австрия) (представител: T. Rohracher, lawyer)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Especialidades Vira, SL (Марторел, Испания)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „Xocolat“ — заявка за регистрация № 14 335 574

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 6 ноември 2017 г. по преписка R 541/2017-2

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение;

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 1001/2017.


title: Дело C-688/17: Преюдициално запитване от Fővárosi Törvényszék (Унгария), постъпило на 8 декември 2017 г. — Bayer Pharma AG/Richter Gedeon Vegyészeti Gyár Nyrt., Exeltis Magyarország Gyógyszerkereskedelmi Kft.

text:
               26.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 112/12

         Преюдициално запитване от Fővárosi Törvényszék (Унгария), постъпило на 8 декември 2017 г. — Bayer Pharma AG/Richter Gedeon Vegyészeti Gyár Nyrt., Exeltis Magyarország Gyógyszerkereskedelmi Kft.
   (Дело C-688/17)
   (2018/C 112/16)
   Език на производството: унгарски

      Запитваща юрисдикция

   Fővárosi Törvényszék

      Страни в главното производство

      Ищец: Bayer Pharma AG

      Ответници: Richter Gedeon Vegyészeti Gyár Nyrt. и Exeltis Magyarország Gyógyszerkereskedelmi Kft.

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли изразът „да предостави […] подходящо обезщетение“, съдържащ се в член 9, параграф 7 от Директива 2004/48/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно упражняването на права върху интелектуалната собственост, да се тълкува в смисъл, че държавите членки следва да установят материалноправните разпоредби относно отговорността на страните, размера на обезщетението и начина на обезщетяване, по силата на които съдилищата на държавите членки да разпореждат ищците да обезщетяват ответниците за вреди в резултат от мерки, които впоследствие съдът е отменил или които са престанали да бъдат приложими поради действие или бездействие на ищеца, или в случаите, в които съдът впоследствие е установил, че не е било налице нарушение или опасност от нарушение на право на интелектуална собственост?

               2)

               В случай на утвърдителен отговор на първия преюдициален въпрос, допуска ли член 9, параграф 7 от посочената директива правна уредба на държава членка, съгласно която спрямо посоченото в тази разпоредба от директивата обезщетение следва да се прилагат общите разпоредби на държавата членка относно гражданската отговорност и обезщетяването на вреди, които предвиждат, че съдът не може да задължи ищеца да поправи вредите, причинени от временна мярка, оказала се впоследствие необоснована поради недействителност на патента, които са настъпили в резултат на това, че ответникът не е действал по очаквания в съответната ситуация начин или за чието възникване той е отговорен по същата причина, при условие че при подаване на молбата за постановяване на временна мярка ищецът е действал по очаквания в съответната ситуация начин?

      (1)  Директива 2004/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно упражняването на права върху интелектуалната собственост (OB L 157, 2004 г., стр. 45; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 2, стр. 56).


title: Дело C-264/16 P: Решение на Съда (шести състав) от 1 февруари 2018 г. — Deutsche Bahn AG, Schenker AG, Schenker China Ltd, Schenker International (H.K.) Ltd/Европейска комисия (Обжалване — Конкуренция — Картели — Член 101 ДФЕС — Определяне на цени — Международни въздушни спедиторски услуги — Тарифно споразумение, което се отразява върху крайната цена на услугите)

text:
               26.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 112/4

         Решение на Съда (шести състав) от 1 февруари 2018 г. — Deutsche Bahn AG, Schenker AG, Schenker China Ltd, Schenker International (H.K.) Ltd/Европейска комисия
   (Дело C-264/16 P) (1)

   ((Обжалване - Конкуренция - Картели - Член 101 ДФЕС - Определяне на цени - Международни въздушни спедиторски услуги - Тарифно споразумение, което се отразява върху крайната цена на услугите))
   (2018/C 112/05)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Deutsche Bahn AG, Schenker AG, Schenker China Ltd, Schenker International (H.K.) Ltd (представители: F. Montag и M. Eisenbarth, Rechtsanwälte, F. Hoseinian, advokat)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: A. Dawes, H. Leupold и G. Meessen)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Deutsche Bahn AG, Schenker AG, Schenker China Ltd и Schenker International (H.K.) Ltd да понесат, наред с направените от тях съдебни разноски, и тези на Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 243, 4.7.2016 г.


title: Дело T-59/18: Жалба, подадена на 5 февруари 2018 г. — Endoceutics/EUIPO — Merck (FEMIVIA)

text:
               26.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 112/42

         Жалба, подадена на 5 февруари 2018 г. — Endoceutics/EUIPO — Merck (FEMIVIA)
   (Дело T-59/18)
   (2018/C 112/53)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Endoceutics, Inc. (Квебек, Квебек, Канада) (представител: M. Wahlin, lawyer)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Merck KGaA (Дармщад, Германия)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „FEMIVIA“ — заявка за регистрация № 13 148 986

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 27 ноември 2017 г. по преписка R 280/2017-2

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение;

               —

               да осъди EUIPO да заплати разноските в производството както пред EUIPO, така и пред Общия съд

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 2017/1001.


title: Дело C-690/17: Преюдициално запитване от Oberlandesgericht Düsseldorf (Германия), постъпило на 8 декември 2017 г. — ÖKO-Test Verlag GmbH/Dr. Rudolf Liebe Nachf. GmbH & Co.KG

text:
               26.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 112/13

         Преюдициално запитване от Oberlandesgericht Düsseldorf (Германия), постъпило на 8 декември 2017 г. — ÖKO-Test Verlag GmbH/Dr. Rudolf Liebe Nachf. GmbH & Co.KG
   (Дело C-690/17)
   (2018/C 112/17)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Страни в главното производство

      Ищец: ÖKO-Test Verlag GmbH

      Ответник: Dr. Rudolf Liebe Nachf. GmbH & Co.KG

      Преюдициални въпроси

               1)

               Налице ли е неправомерно използване на индивидуална марка по смисъла на член 9, параграф 1, второ изречение, буква б) от Регламента за марката на Общността (1)/Регламента за марката на Съюза (2) или на член 5, параграф 1, второ изречение, буква a) от Директива 2008/95 (3), когато:

                           —

                           индивидуалната марка е поставена върху стока, за която индивидуалната марка не е защитена,

                           —

                           в търговския оборот поставянето на индивидуалната марка от трето лице се възприема като така наречен знак за изпитване, тоест в смисъл, че стоката е произведена и пусната в обращение от трето лице, което не се намира под контрола на притежателя на марката, но притежателят на марката е изпитал тази стока за определени качества и въз основа на това е посочил в знака за изпитване определен резултат като оценка,

                           —

                           и индивидуалната марка е регистрирана по-конкретно за „информиране и консултиране на потребителите при избора на стоки и услуги, по-специално чрез използване на резултати от изпитвания и изследвания, както и чрез оценки за качеството“?

               2)

               Ако Съдът отговори отрицателно на първия въпрос:
               Налице ли е неправомерно използване по смисъла на член 9, параграф 1, второ изречение, буква в) от Регламента за марката на Общността и на член 5, параграф 2 от Директива 2008/95, ако:

                           —

                           индивидуалната марка е известна само като описания в точка 1 знак за изпитване, и

                           —

                           индивидуалната марка се използва от трето лице като знак за изпитване?

      (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, 2009 г., стр. 1).

      (2)  Регламент (EC) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2017 година относно марката на Европейския съюз (ОВ L 154, 2017 г., стр. 1).

      (3)  Директива 2008/95/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 октомври 2008 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно марките (ОВ L 299, 2008 г., стр. 25).


title: Дело C-25/18: Преюдициално запитване, отправено от Окръжен съд Благоевград (България) на 16 януари 2018 година — Браян Андрю Кер / Павло Постнов, Наталия Постнова

text:
               26.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 112/21

         Преюдициално запитване, отправено от Окръжен съд Благоевград (България) на 16 януари 2018 година — Браян Андрю Кер / Павло Постнов, Наталия Постнова
   (Дело C-25/18)
   (2018/C 112/28)
   Език на производството: български

      Запитваща юрисдикция

   Окръжен съд Благоевград

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Браян Андрю Кер

      Ответници: Павло Постнов, Наталия Постнова

      Преюдициални въпроси

               1.

               Представляват ли решенията на неперсонифицирани правни общности, създадени по силата на закона поради особеното титулярство на определени права, които се вземат с мнозинство от техните членове, но обвързват всички, включително и негласувалите, източник на „договорно задължение“ за целите на определяне на международната компетентност на съдилищата по реда на чл. 7, параграф 1, буква „а“ от Регламент (ЕС) № 1215/2012 г. (1)?

               2.

               В случай, че отговорът на първия въпрос е отрицателен, следва ли към подобни решения да се прилагат правилата за определяне на приложимото право при договорните отношения, уредени в Регламент (ЕО) № 593/2008 (2) на Европейския парламент и на Съвета от 17 юни 2008 година относно приложимото право към договорни задължения (Рим I)?

               3.

               В случай, че отговорите на първия и втория въпрос са отрицателни, следва ли към подобни решения да се прилагат правилата на Регламент (ЕО) № 864/2007 (3) на Европейския парламент и на Съвета от 11 юли 2007 година относно приложимото право към извъндоговорни задължения (Рим II) и правилата за кой от посочените в Регламента извъндоговорни източници на отговорност следва да се прилагат?

               4.

               В случай, че отговорът на първия или на втория въпрос е утвърдителен, следва ли решенията на неперсонифицирани общности относно разходите за поддръжка на сгради да се смятат за „договор за услуга“ по смисъла на чл. 4, параграф 1, буква „б“ от Регламент (ЕО) № 593/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 17 юни 2008 година относно приложимото право към договорни задължения (Рим I) или като такива за „вещно право“ или „наем“ по смисъла на чл. 4, параграф 1, буква „в“ от същия Регламент?

      (1)  Регламент (ЕС) № 1215/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2012 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела

      OB 2012, L 351, стр. 1

      (2)  Регламент (ЕО) № 593/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 17 юни 2008 година относно приложимото право към договорни задължения (Рим I)

      OB 2008, L 177, стр. 6

      (3)  Регламент (ЕО) № 864/2007 на Европейския парламент и на Съвета от 11 юли 2007 година относно приложимото право към извъндоговорни задължения (Рим II)

      OB 2007, L 199, стр. 40


title: Дело C-691/17: Преюдициално запитване от Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Унгария), постъпило на 11 декември 2017 г. — PORR Építési Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

text:
               26.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 112/13

         Преюдициално запитване от Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Унгария), постъпило на 11 декември 2017 г. — PORR Építési Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
   (Дело C-691/17)
   (2018/C 112/18)
   Език на производството: унгарски

      Запитваща юрисдикция

   Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: PORR Építési Kft.

      Ответник: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

      Преюдициални въпроси

               1)

               Следва ли разпоредбите на Директива 2006/112/ЕО (1), и по-специално принципите на пропорционалност, данъчен неутралитет и ефективност, да се тълкуват в смисъл, че не допускат практика на националния данъчен орган, който, без да е налице данъчна измама, отказва при начисляване на данъка правото на приспадане, което може да бъде упражнено въз основа на фактура с ДДС, издадена по общия ред за облагане, като счита, че би било правилно фактурата за сделката да се издаде в съответствие с механизма за обратно начисляване и без преди това да е отказано правото на приспадане;

                           —

                           да се изясни дали издателят на фактурата може да възстанови на получателя на фактурата неправилно платения ДДС, и

                           —

                           да се изясни дали издателят на фактурата може законосъобразно (в рамките на националната правна уредба) да я коригира и по този начин да получи от данъчния орган възстановяване на неправилно платения от него данък.

               2)

               Следва ли разпоредбите на Директива 2006/112/ЕО, и по-специално принципите на пропорционалност, данъчен неутралитет и ефективност, да се тълкуват в смисъл, че не допускат практика на националния данъчен орган, който отказва при начисляване на данъка правото на приспадане, което може да бъде упражнено въз основа на фактура с ДДС, издадена по общия ред за облагане, като счита, че би било правилно фактурата за сделката да се издаде в съответствие с механизма за обратно начисляване, и според който при начисляване на данъка не се предвижда възстановяване на неправилно платения данък на получателя на фактурата, въпреки че издателят на фактурата е внесъл в държавния бюджет сумата на ДДС от фактурите.

      (1)  Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (OB L 347, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7).


title: Дело T-67/18: Жалба, подадена на 5 февраури 2018 г. — Probelte/Комисия

text:
               26.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 112/42

         Жалба, подадена на 5 февраури 2018 г. — Probelte/Комисия
   (Дело T-67/18)
   (2018/C 112/54)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Probelte, SA (Мурсия, Испания) (представители: C. Mereu и S. Saez Moreno, lawyers)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да приеме жалбата за допустима и основателна,

               —

               да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2017/2065 от 13 ноември 2017 г. за потвърждаване на условията за одобрение на активното вещество 8-хидроксихинолин, определени в Регламент за изпълнение (ЕС) № 540/2011, и за изменение на Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/408 по отношение на включването на активното вещество 8-хидроксихинолин в списъка на кандидатите за замяна (1) (наричан по-нататък „обжалваният акт“), и

               —

               да осъди ответника да заплати всички съдебни разноски, направени в рамките на настоящото производство.

      Основания и основни доводи

   Жалбоподателят твърди, че ответникът е допуснал явна грешка в преценката и е нарушил правото на защита на жалбоподателя и оправданите му правни очаквания, като е приел обжалвания акт, като е отхвърлил искането на жалбоподателя за изменение на условията за одобрението на 8-хидроксихинолин и като е включил това вещество в списъка на кандидатите за замяна.
   По-специално жалбоподателят иска отмяна на обжалвания акт на следните основания:

               1.

               Отхвърлянето на искането на жалбоподателя за изменение на условията за одобрението на 8-хидроксихинолин съгласно Регламент за изпълнение (ЕС) № 540/2011 (2).

                           —

                           Право на защита: ответникът не извършил партньорска оценка на новите данни, които жалбоподателят изрично бил упълномощен да представи в контекста на процедурата по изменението относно 8-хидроксихинолин съгласно Регламент 1107/2009 (3). Така ответникът лишил жалбоподателя от правото му да изрази надлежно и ефикасно становището си. Освен това ответникът включил 8-хидроксихинолин в списъка на кандидатите за замяна, без да вземе предвид представените от жалбоподателя нови тестови данни.

                           —

                           Оправдани правни очаквания: ответникът не извършил партньорска оценка на новите данни, които жалбоподателят изрично бил упълномощен да представи в контекста на процедурата по изменението относно 8-хидроксихинолин съгласно Регламент 1107/2009, въпреки че изрично уведомил жалбоподателя за обратното. Така ответникът нарушил оправданите правни очаквания на жалбоподателя, че предоставените от него нови тестови данни ще бъдат обект на партньорска оценка от страна на всички държави членки.

                           —

                           Явна грешка в преценката: от научна гледна точка било ясно, че нямало достатъчно данни и следователно представените от жалбоподателя нови данни щели да подпомогнат за запълване на липсата на класификация. Ответникът допуснал явна грешка в преценката, тъй като не взел предвид всички съвременни научно-технически познания за веществото 8-хидроксихинолин.

               2.

               Изменението на Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/408 (4) с оглед включването на веществото в списъка на кандидатите за замяна.

                           —

                           Право на защита/оправдани правни очаквания/явна грешка: неспазване и неприлагане на изискванията за включване в списък на кандидати по точка 4 от приложение II към Регламент 1107/2009: ответникът не извършил оценка на експозицията, за да установи дали изключението по точка 4 от приложение II би могло да се приложи към това вещество. Така той нарушил приложимите разпоредби от Регламент 1107/2009, както и правото на защита/оправданите правни очаквания на жалбоподателя. Освен това ответникът допуснал и явна грешка в преценката.

      (1)  ОВ L 295, 2017 г., стр. 40.

      (2)  Регламент за изпълнение (ЕС) № 540/2011 на Комисията от 25 май 2011 г. за прилагане на Регламент (ЕО) № 1107/2009 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на списъка на одобрените активни вещества (ОВ L 153, 2011 г., стр. 1).

      (3)  Регламент (ЕО) № 1107/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 21 октомври 2009 г. относно пускането на пазара на продукти за растителна защита и за отмяна на директиви 79/117/ЕИО и 91/414/ЕИО на Съвета (ОВ L 309, 2009 г., стр. 1).

      (4)  Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/408 на Комисията от 11 март 2015 г. за прилагането на член 80, параграф 7 от Регламент (ЕО) № 1107/2009 на Европейския парламент и на Съвета относно пускането на пазара на продукти за растителна защита, и за установяване на списък на кандидати за замяна (ОВ L 67, 2015 г., стр. 18).


title: Дело C-271/16 P: Решение на Съда (шести състав) от 1 февруари 2018 г. — Panalpina World Transport (Holding) Ltd, Panalpina Management AG, Panalpina China Ltd/Европейска комисия (Обжалване — Конкуренция — Картели — Член 101 ДФЕС — Определяне на цени — Международни въздушни спедиторски услуги — Тарифно споразумение, което се отразява върху крайната цена на услугите)

text:
               26.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 112/4

         Решение на Съда (шести състав) от 1 февруари 2018 г. — Panalpina World Transport (Holding) Ltd, Panalpina Management AG, Panalpina China Ltd/Европейска комисия
   (Дело C-271/16 P) (1)

   ((Обжалване - Конкуренция - Картели - Член 101 ДФЕС - Определяне на цени - Международни въздушни спедиторски услуги - Тарифно споразумение, което се отразява върху крайната цена на услугите))
   (2018/C 112/06)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Panalpina World Transport (Holding) Ltd, Panalpina Management AG, Panalpina China Ltd (представители: S. Mobley, A. Stratakis и A. Gamble, solicitors)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: V. Bottka, G. Meessen и P.J.O. Van Nuffel)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Panalpina World Transport (Holding) Ltd, Panalpina Management AG и Panalpina China Ltd да понесат, наред с направените от тях съдебни разноски, и тези на Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 243, 4.7.2016 г.


title: Дело T-68/18: Жалба, подадена на 7 февруари 2018 г. — Fränkischer Weinbauverband/EUIPO (Форма на бутилка)

text:
               26.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 112/44

         Жалба, подадена на 7 февруари 2018 г. — Fränkischer Weinbauverband/EUIPO (Форма на бутилка)
   (Дело T-68/18)
   (2018/C 112/55)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Fränkischer Weinbauverband eV. (Вюрцбург, Германия) (представители: Rechtsanwalte L. Petri и M. Gilch)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Данни за производството пред EUIPO

      Спорна марка: триизмерна марка на Европейския съюз (форма на бутилка) — заявка за регистрация № 15 431 281

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 4 декември 2017 г. по преписка R 413/2017-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 2017/1001.


title: Дело C-33/18: Преюдициално запитване от Cour du travail de Liège (Белгия), постъпило на 18 януари 2018 г. — V/Institut national d'assurances sociales pour travailleurs indépendants, Securex Integrity ASBL

text:
               26.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 112/22

         Преюдициално запитване от Cour du travail de Liège (Белгия), постъпило на 18 януари 2018 г. — V/Institut national d'assurances sociales pour travailleurs indépendants, Securex Integrity ASBL
   (Дело C-33/18)
   (2018/C 112/29)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour du travail de Liège

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: V

      Ответници: Institut national d'assurances sociales pour travailleurs indépendants, Securex Integrity ASBL

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли член 87, параграф 8 от Регламент (ЕО) № 883/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. за координация на системите за социална сигурност (1) да се тълкува в смисъл, че лице, което преди 1 май 2010 г. е започнало да извършва дейност като заето лице във Великото херцогство Люксембург и като самостоятелно заето лице в Белгия, трябва, за да бъде подчинено на приложимото законодателство съгласно Регламент (ЕО) № 883/2004, да подаде изрично искане в този смисъл, дори и да не е било обект на каквото и да било социално осигуряване в Белгия преди 1 май 2010 г. и да е било подчинено на белгийското законодателство относно социалното осигуряване на самостоятелно заетите лица само със задна дата след изтичане на тримесечния срок, който започва на 1 май 2010 г.?

               2)

               При утвърдителен отговор на първия въпрос, води ли искането, посочено в член 87, параграф 8 от Регламент (ЕО) № 883/2004, подадено при описаните по-горе обстоятелства, до прилагане с обратно действие на законодателството на компетентната държава съгласно Регламент (ЕО) № 883/2004, считано от 1 май 2010 г?

      (1)  ОВ L 166, 2004 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 82.


title: Дело C-697/17: Преюдициално запитване от Consiglio di Stato (Италия), постъпило на 11 декември 2017 г. — Telecom Italia SpA/Ministero dello Sviluppo Economico, Infrastrutture e telecomunicazioni per l’Italia SpA (Infratel Italia SpA)

text:
               26.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 112/14

         Преюдициално запитване от Consiglio di Stato (Италия), постъпило на 11 декември 2017 г. — Telecom Italia SpA/Ministero dello Sviluppo Economico, Infrastrutture e telecomunicazioni per l’Italia SpA (Infratel Italia SpA)
   (Дело C-697/17)
   (2018/C 112/19)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Consiglio di Stato

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Telecom Italia SpA

      Ответници: Ministero dello Sviluppo Economico, Infrastrutture e telecomunicazioni per l’Italia SpA (Infratel Italia SpA)

      Преюдициални въпроси

   Трябва ли член 28, параграф 2, първо изречение от Директива 2014/24/ЕС (1) да се тълкува в смисъл, че налага пълна правна и икономическа идентичност между предварително подбраните оператори и тези, които ще подават офертите в рамките на ограничената процедура и в частност трябва ли тази разпоредба да се тълкува в смисъл, че не допуска споразумение между холдингите, които контролират двама предварително подбрани оператори в даден момент от предварителния подбор до подаването на офертите, когато: a) това споразумение има за предмет и последица (inter alia) извършването на сливане чрез поглъщане на едно от предварително подбраните предприятия от друго (която операция е разрешена от Европейската комисия), б) последиците от операцията по сливане са завършени след подаването на офертата от страна на поглъщащото предприятие (поради което към момента на подаване на офертата неговият състав не изглежда променен спрямо момента на предварителния подбор), в) погълнатото предприятие (чийто състав не изглежда променен спрямо този преди датата на подаване на офертите) все пак е решило да не участва в ограничената процедура, най-вероятно в изпълнение на договорната програма, установена в споразумението, сключено между холдингите.

      (1)  Директива 2014/24/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2014 г. за обществените поръчки и за отмяна на Директива 2004/18/ЕО (ОВ L 94, 2014 г., стр. 65).


title: Дело T-69/18: Жалба, подадена на 5 февруари 2018 г. — Verband Deutscher Alten und Behindertenhilfe и CarePool Hannover/Комисия

text:
               26.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 112/44

         Жалба, подадена на 5 февруари 2018 г. — Verband Deutscher Alten und Behindertenhilfe и CarePool Hannover/Комисия
   (Дело T-69/18)
   (2018/C 112/56)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподатели: Verband Deutscher Alten- und Behindertenhilfe, Landesverband Niedersachsen/Bremen und Hamburg/Schleswig-Holstein eV (Хановер, Германия) и CarePool Hannover GmbH (Хановер) (представител: T. Unger, Rechtsanwalt)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               Да отмени Решение C(2017) 7686 окончателен на Комисията от 23 ноември 2017 г. относно държавна помощ SA.42268 (2017/E) — Германия, държавна помощ за подпомагане на социалните грижи и SA.42877 (2017/E) — Германия, CarePool Hannover GmbH, както и да

               —

               осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат три основания.

               1.

               Първото основание е изведено от нарушение на процесуалните права.
               Според жалбоподателя нарушаването на съществените формални изисквания по смисъла на член 263, втора алинея ДФЕС следва от това, че ответникът е отказал да започне официална процедура по разследване, въпреки наличието на сериозни трудности при преценката на фактическото и правното положение. По-специално продължителността на процедурата, качеството на мотивите на ответника и действията му в хода на спорното производство за надзор върху държавните помощи, според жалбоподателя, потвърждават тези сериозни трудности при преценката на въпроса за започването на официалната процедура по разследването.

               2.

               Второто основание е изведено от нарушение на задължението за мотивиране по член 296, втора алинея ДФЕС.
               Друго нарушение на съществените формални изисквания според жалбоподателя се изразява в това, че обжалваното решение не е достатъчно мотивирано, поради което не отговаря на предписанието на член 296, втора алинея ДФЕС.

               3.

               Третото основание е изведено от нарушение на член 107 и сл. ДФЕС
               Освен това според жалбоподателя е нарушен член 107 и сл. ДФЕС, тъй като ответникът неправилно е приел, че е налице съществуваща мярка. Субсидиите за насърчаване, които са предмет на спора, били нови мерки, които отговарят на изискванията за държавна помощ.


title: Дело T-759/16: Определение на Общия съд от 23 януари 2018 г. — Campailla/Европейски съюз (Иск за обезщетение — Институционално право — Отговорност на Европейския съюз — Решения, постановени от Общия съд и от Съда — Иск, отхвърлен от Общия съд като недопустим — Обжалване, отхвърлено като недопустимо поради липса на представителна власт — Явно недопустим иск)

text:
               26.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 112/31

         Определение на Общия съд от 23 януари 2018 г. — Campailla/Европейски съюз
   (Дело T-759/16) (1)

   ((Иск за обезщетение - Институционално право - Отговорност на Европейския съюз - Решения, постановени от Общия съд и от Съда - Иск, отхвърлен от Общия съд като недопустим - Обжалване, отхвърлено като недопустимо поради липса на представителна власт - Явно недопустим иск))
   (2018/C 112/40)
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Massimo Campailla (Холц, Люксембург) (представител: F. Rollinger, avocat)

      Ответник: Европейски съюз, представляван от Съда на Европейския съюз (представители: първоначално J. Inghelram и L. Tonini Alabiso, впоследствие J. Inghelram и V. Hanley-Emilsson)

      Предмет

   Иск с правно основание член 268 ДФЕС и предмет обезщетения за вредите, които ищецът твърди, че е претърпял в резултат на определение от 6 октомври 2011 г., Campailla/Комисия (C-265/11 P, непубликувано, EU:C:2011:644)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля иска.

               2)

               Г-н Massimo Campailla понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Европейския съюз, представляван от Съда на Европейския съюз.

      (1)  ОВ C 78, 13.3.2017 г.


title: Дело C-43/18: Преюдициално запитване от Conseil d'État (Белгия), постъпило на 24 януари 2018 г. — Compagnie d'entreprises CFE SA/Région de Bruxelles-Capitale

text:
               26.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 112/24

         Преюдициално запитване от Conseil d'État (Белгия), постъпило на 24 януари 2018 г. — Compagnie d'entreprises CFE SA/Région de Bruxelles-Capitale
   (Дело C-43/18)
   (2018/C 112/31)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Conseil d'État

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Compagnie d'entreprises CFE SA

      Ответник: Région de Bruxelles-Capitale

      Преюдициални въпроси

               1)

               Представлява ли план или програма по смисъла на Директива 2001/42/ЕО [на Европейския парламент и на Съвета от 27 юни 2001 г.] относно оценката на последиците на някои планове и програми върху околната среда (1) решение, с което орган на държава членка обявява специална защитена зона в съответствие с Директива 92/43/ЕИО [на Съвета] от 21 май 1992 г. за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна (2) и което съдържа цели за съхраняване и общи превантивни мерки с нормативен характер?

               2)

               По-специално, попада ли такова решение в приложното поле на член 3, параграф 4 като план или програма, който или която определя рамката за даването на съгласие за бъдещо развитие на проекти, така че по силата на параграф 5 държавите членки трябва да определят дали е вероятно той да има съществени последици върху околната среда?

               3)

               Трябва ли член 3, параграф 2, буква б) от Директива 2001/42/ЕО относно оценката на последиците на някои [планове и програми] върху околната среда да се тълкува в смисъл, че по отношение на същото решение за обявяване е изключено прилагането на член 3, параграф 4 от тази директива?

      (1)  ОВ L 197, стр. 30; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 7, стр. 135.

      (2)  ОВ L 206, стр. 7; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 109.