201806080171931292018/C 221/362242018TC22120180625BG01BGINFO_JUDICIAL20180411293131Дело T-224/18: Жалба, подадена на 11 април 2018 г. — PV/Комисия
 ---documentbreak--- C2212018BG2910120180411BG0036291313Жалба, подадена на 11 април 2018 г. — PV/Комисия
   (Дело T-224/18)2018/C 221/36Език на производството: френски
      Страни

      Жалбоподател: PV (представител: M. Casado García-Hirschfeld, адвокат)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

            —

            да обяви настоящата жалба за допустима и основателна;

      вследствие на това да разпореди:

            —

            съединяването на настоящата жалба с висящо дело T-786/16 в съответствие с принципа за свързаност и с член 68 от консолидирания Правилник на Общия съд на ЕС от 4 март 2015 г.;

            —

            че психическият тормоз може да се счита за доказан и да потвърди използването на „подправени документи“, поради което подобни нередности не могат да се толерират от правния ред на ЕС;

            —

            да отмени производство CMS 17/025 във всичките му аспекти и да отмени решението, което стои в основата на жалбата по административен ред R/8/18;

            —

            да отмени решението за „нулиране“ на заплатата на жалбоподателя, считано от 1 октомври 2017 г.;

            —

            да отмени решението, с което жалбоподателят е принуден да участва в процедура по оценяване FP 2016 (календарната 2016 г.), както и отхвърлянето на жалбата по административен ред R/502/17 от 16 март 2018 г., на основание психически тормоз и неработоспособност;

            —

            да отмени решението, с което жалбоподателят е принуден да участва в процедура по оценяване FP 2017 (календарната 2017 г.) на основание психически тормоз, и да отмени решението, срещу което е подадена жалбата по административен ред R/121/18;

            —

            да отмени решението, както и отхвърлянето на жалбата по административен ред R/413/17 от 15 януари 2018 г., с което жалбоподателят е бил преназначен в ГД „Обща служба устен превод и конференции“ в нарушение на най-елементарния принцип за полагане на грижа;

            —

            да отмени решението на PMO (г-жа [X]) от 12 септември 2017 г., с което е решено да се направи компенсация на дебитно известие № ABAC 324170991 от юли 2017 г. в размер от 42704,74 EUR с неплатените възнаграждения на жалбоподателя за периода от 1 август 2016 г. до 30 септември 2017 г., както и решението за отхвърляне на жалбата по административен ред R/482/17 от 9 март 2018 г.;

      и да предостави следните обезщетения въз основа на член 340 ДФЕС:

            —

            присъждане на обезщетение за неимуществените вреди от 98000 EUR, произтичащи от тези оспорвани решения;

            —

            що се отнася до имуществените вреди, да присъди:

                     —

                     сумата от 23190,44 EUR за забавени възнаграждения за периода от 1 октомври 2017 г. до 30 април 2018 г., ако Общият съд приеме, че жалбоподателят има право на пълния размер на възнаграждението си;

                     —

                     или сумата от 7612,87 EUR за забавени възнаграждения за периода от 1 октомври 2017 г. до 30 април 2018 г., ако Общият съд приеме, че жалбоподателят има право само на разликата между неговото възнаграждение в Комисията и това, получено в частния сектор;

            —

            за да присъди в крайна сметка общо обезщетение от 121990,44 EUR или 105612,87 EUR, ведно с лихвите за забава до деня на пълното изплащане;

      и при всички случаи:

            —

            да осъди ответника да заплати пълния размер на съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага седем основания.

            1.

            Първото основание е изведено от нарушението на членове 1, 3, 4 и член 31, параграф 1 от Хартата на основните права на Европейския съюз (наричана по-нататък „Хартата“), както и на член 1д, точка 2 и член 12а от Правилника за длъжностните лица на ЕС (наричан по-нататък „Правилникът“), забраняващи психическия тормоз.

            2.

            Второто основание е изведено от нарушението на членове 21а, 22б и 23 от Правилника, където е предвидена забраната за извършване на неправомерни действия, по-конкретно доколкото жалбоподателят е бил принуден да участва в процедурата по оценяване за 2016 г., въпреки че не е полагал труд, поради нетрудоспособност и освобождаване от длъжност, считано от 1 август 2016 г.

            3.

            Третото основание е изведено от нарушението на член 41 от Хартата и на член 11а от Правилника относно преките конфликти на интереси.

            4.

            Четвъртото основание е изведено от нарушението на принципа за полагане на грижа и за оказване на съдействие, което е било допуснато с решението за преназначаване на жалбоподателя в ГД „Обща служба устен превод и конференции“.

            5.

            Петото основание е изведено от принципа на право на възражението за неизпълнение и на принципа на законосъобразност.

            6.

            Шестото основание е изведено от нарушение на член 9, точка 3 от Приложение IX към Правилника и на принципа „non bis in idem“, от което било опорочено дисциплинарно производство CMS 17/025, образувано срещу жалбоподателя.

            7.

            Седмото основание е изведено от нарушение на член 41, параграф 1 от Хартата и по-специално на разумните срокове за горепосоченото дисциплинарно производство.


201806080431931302018/C 221/071892018CJC22120180625BG01BGINFO_JUDICIAL201803136721Дело C-189/18: Преюдициално запитване от Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Унгария), постъпило на 13 март 2018 г. — Glencore Agriculture Hungary Kft./Nemzeti Adó– és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
 ---documentbreak--- C2212018BG610120180313BG00076172Преюдициално запитване от Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Унгария), постъпило на 13 март 2018 г. — Glencore Agriculture Hungary Kft./Nemzeti Adó– és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
   (Дело C-189/18)2018/C 221/07Език на производството: унгарски
      Запитваща юрисдикция

   Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Glencore Agriculture Hungary Kft.

      Ответник: Nemzeti Adó– és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

      Преюдициални въпроси

            1)

            Трябва ли разпоредбите на Директивата за ДДС (
                  1
               ), както и, доколкото се отнасят до тях, основният принцип на зачитане на правото на защита и член 47 от Хартата на основните права да се тълкуват в смисъл, че не допускат правна уредба на държава членка и национална практика, основана на тази правна уредба, съгласно които констатациите в рамките на ревизия на страните по правоотношението (договор, сделка), с което е свързано данъчното задължение, направени от данъчния орган в производство, страна по което е едната от страните в това правоотношение (издателят на фактурите в главното производство), от които следва преквалифициране на правоотношението, трябва служебно да се вземат предвид от данъчния орган при ревизия на другата страна в правоотношението (получателя на фактурите в главното производство), като се има предвид, че другата страна в правоотношението не разполага с никакво право, и по-специално с правото на защита, присъщо на качеството на страна в първоначалното ревизионно производство?

            2)

            В случай че Съдът даде отрицателен отговор на първия въпрос, допускат ли разпоредбите на Директивата за ДДС, както и, доколкото се отнасят до тях, основният принцип на зачитане на правото на защита и член 47 от Хартата на основните права, национална практика, която позволява производство като посоченото в първия въпрос, в резултат от което другата страна в правоотношението (получателят на фактурите) не разполага в първоначалното ревизионно производство с правата, присъщи на качеството на страна, и следователно няма право на обжалване в ревизионно производство, чиито констатации трябва да се вземат служебно предвид от данъчния орган в ревизионното производство във връзка с данъчното задължение на другата страна и могат да бъдат в нейна тежест, като се има предвид, че данъчният орган не предоставя на другата страна преписката относно ревизията, извършена на първата страна в правоотношението (издател на фактурите), и по-специално доказателствата, от които произтичат констатациите, както и протоколите и административните актове, а ѝ предоставя само част от тях под формата на резюме, при което данъчният орган запознава другата страна с преписката само непряко, правейки подбор според собствените си критерии, по отношение на които другата страна не може да упражни никакъв контрол?

            3)

            Трябва ли разпоредбите на Директивата за ДДС, както и, доколкото се отнасят до тях, основният принцип на зачитане на правото на защита и член 47 от Хартата на основните права да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална практика, съгласно която констатациите в рамките на ревизия на страните по правоотношението, с което е свързано данъчното задължение, направени от данъчния орган в производство, страна по което е издателят на фактурите и от които следва констатацията, че този издател е участвал в активна данъчна измама, трябва служебно да се вземат предвид от данъчния орган в ревизията на получателя на фактурите, като се има предвид, че в производството по отношение на издателя този получател не разполага с правата, присъщи на качеството на страна, и следователно няма право на обжалване в рамките на ревизионното производство, чиито констатации трябва служебно да се вземат предвид от данъчния орган в ревизионното производство относно данъчното задължение на получателя и могат да бъдат в негова тежест, и като се има предвид, че [данъчният орган] не предоставя на получателя преписката относно ревизията на издателя, и по-специално доказателствата, от които произтичат констатациите, както и протоколите и административните актове, а му предоставя само част от тях под формата на резюме, при което данъчният орган запознава получателя с преписката само непряко, правейки подбор според собствените си критерии, по отношение на които получателят не може да упражни никакъв контрол?

      (
         1
      )	Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7).


201806080231931492018/C 221/261932017TC22120180625BG01BGINFO_JUDICIAL20180503222321Съединени дела T-193/17, T-194/17 и T-195/17: Решение на Общия съд от 3 май 2018 г. — CeramTec/EUIPO — C5 Medical Werks (Форма на част от бедрена протеза и др.) (Марка на Европейския съюз — Производство за обявяване на недействителност — Триизмерна марка на Европейския съюз — Форма на част от бедрена протеза — Фигуративна марка на Европейския съюз, представляваща част от бедрена протеза — Марка на Европейския съюз, състояща се от един нюанс на розовото — Оттегляне на молбите за обявяване на недействителност и прекратяване на производствата за обявяване на недействителност — Жалба на притежателя на марката за отмяна на определенията за прекратяване — Недопустимост на жалбата пред апелативния състав — Член 59 от Регламент (ЕО) № 207/2009 (станал член 67 от Регламент (ЕС) 2017/1001)
 ---documentbreak--- C2212018BG2210120180503BG0026221232Решение на Общия съд от 3 май 2018 г. — CeramTec/EUIPO — C5 Medical Werks (Форма на част от бедрена протеза и др.)
   (Съединени дела T-193/17, T-194/17 и T-195/17) (
         1
      )
   „(Марка на Европейския съюз — Производство за обявяване на недействителност — Триизмерна марка на Европейския съюз — Форма на част от бедрена протеза — Фигуративна марка на Европейския съюз, представляваща част от бедрена протеза — Марка на Европейския съюз, състояща се от един нюанс на розовото — Оттегляне на молбите за обявяване на недействителност и прекратяване на производствата за обявяване на недействителност — Жалба на притежателя на марката за отмяна на определенията за прекратяване — Недопустимост на жалбата пред апелативния състав — Член 59 от Регламент (ЕО) № 207/2009 (станал член 67 от Регламент (ЕС) 2017/1001)“2018/C 221/26Език на производството: английски
      Страни

      Жалбоподател: CeramTec GmbH (Плохинген, Германия) (представители: първоначално A. Renck и E. Nicolás Gómez, а впоследствие A. Renck, адвокати)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: D. Hanf)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: C5 Medical Werks (Гранд Джънкшън, Колорадо, Съединени американски щати) (представител: S. Naumann, адвокат)

      Предмет

   Жалби срещу решенията на четвърти апелативен състав на EUIPO от 15 февруари 2017 г. (преписки R 929/2016-4, R 928/2016-4 и R 930/2016-4), постановени в производства за обявяване на недействителност между C5 Medical Werks и CeramTec.

      Диспозитив

            1)

            Отхвърля жалбите.

            2)

            Осъжда CeramTec GmbH да заплати собствените си съдебни разноски, както и тези на Службата на Европейския съюз по интелектуална собственост (EUIPO) и на C5 Medical Werks.

      (
         1
      )	ОВ C 161, 22.5.2017 г.


201806080511931462018/C 221/081952018CJC22120180625BG01BGINFO_JUDICIAL201803197821Дело C-195/18: Преюдициално запитване от Sąd Okręgowy w Piotrkowie Trybunalskim (Полша), постъпило на 19 март 2018 г. — Наказателно производство срещу B.S.
 ---documentbreak--- C2212018BG710120180319BG00087182Преюдициално запитване от Sąd Okręgowy w Piotrkowie Trybunalskim (Полша), постъпило на 19 март 2018 г. — Наказателно производство срещу B.S.
   (Дело C-195/18)2018/C 221/08Език на производството: полски
      Запитваща юрисдикция

   Sąd Okręgowy w Piotrkowie Trybunalskim

      Страни в главното производство

   B.S.
   Prokuratura Okręgowa w Piotrkowie Trybunalskim
   Łódzki Urząd Celno-Skarbowy w Łodzi
   Urząd Celno-Skarbowy w Piotrkowie Trybunalskim

      Преюдициален въпрос

   Трябва ли член 2 от Директива 92/83/ЕИО на Съвета от 19 октомври 1992 година за хармонизиране на структурата на акцизите върху алкохола и алкохолните напитки (
         1
      ) във връзка с приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (
         2
      ) да се тълкува в смисъл, че може да се смята за бира от малц с код 2203 от Комбинираната номенклатура продуктът, при който за производството на готовата за заквасване пивна мъст се използват малцов екстракт, глюкозен сироп, лимонена киселина и вода, включително когато делът на немалцовите съставки в пивната мъст преобладава спрямо малцовите съставки и глюкозният сироп се добавя към подготвената за заквасване пивна мъст преди процеса на ферментация на мъстта, и какви критерии трябва да се вземат предвид при определянето на пропорцията между малцовите и немалцовите съставки в готовата за заквасване пивна мъст, за да се окачестви полученият продукт като бира с код 2203 по КН?
   (
         1
      )	ОВ L 316, 1992 г., стр. 21; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 152.
   (
         2
      )	ОВ L 256, 1987 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 4, стр. 3.


201806080491931562018/C 221/153042018CJC22120180625BG01BGINFO_JUDICIAL20180504131421Дело C-304/18: Иск, предявен на 4 май 2018 г. — Европейска комисия/Италианска република
 ---documentbreak--- C2212018BG1310120180504BG0015131142Иск, предявен на 4 май 2018 г. — Европейска комисия/Италианска република
   (Дело C-304/18)2018/C 221/15Език на производството: италиански
      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: Z. Malůšková, M. Owsiany-Hornung, F. Tomat)

      Ответник: Италианска република

      Искания на ищеца

   Комисията моли Съда:

            —

            да установи, че като е отказала да предостави обичайните собствени ресурси в размер на 2120309,50 EUR във връзка с известие за невъзможност за събиране IT(07)08-917, Италианската република не е изпълнила задълженията си по член 8 от Решение на Съвета 94/728/ЕО Евратом (
                  1
               ), член 8 от Решение на Съвета 2000/597/ЕО Евратом (
                  2
               ), член 8 от Решение на Съвета 2007/436/ЕО Евратом (
                  3
               ) и член 8 от Решение на Съвета 2014/335/ЕС (
                  4
               ), както и по членове 6, 10, 11 и 17 от Регламент (ЕИО, Евратом) № 1552/1989 (
                  5
               ) на Съвета, членове 6, 10, 11 и 17 от Регламент (ЕО, Евратом) № 1150/2000 на Съвета (
                  6
               ) и членове 6, 10, 12 и 13 от Регламент (ЕО, Евратом) № 609/2014 на Съвета (
                  7
               ),

            —

            да осъди Италианската република да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Данните, с които разполага Комисията и които се основават на предоставени от Италианската Република в досъдебната фаза на производството известия и информация, сочат, че в рамките на операция за борба с измамите, която има за цел борбата с незаконния трафик на чуждестранен обработен тютюн, през 1997 г. италианските органи са установили въпросното митническо задължение, осчетоводили са го в отделна счетоводна отчетност и в последствие са съобщили на длъжника размера на дължимите мита. Като се има предвид обстоятелството, че въпросното задължение е осчетоводено в отделна счетоводна отчетност (отчетност B) и не е било оспорено, италианските органи е трябвало своевременно да пристъпят към събирането му, но те все още не са направили това. Италианските органи са изчакали изхода на съответните наказателни производства, образувани спрямо длъжниците, преди да започнат процедурата по събиране, като посочените производства са приключили приблизително 6 години след възникването и установяването на задължението.
   Митническите сборове съставляват собствени ресурси на Съюза, които държавите членки следва да събират и да предоставят на разположение на Комисията. Задължението на държавите членки да установят правото на Съюза върху собствените ресурси възниква в момента, в който са изпълнени предпоставките, предвидени в митническата правна уредба (определяне на размера на митата, които произтичат от митническото задължение и самоличността на задълженото лице).
   Регламентът за предоставяне освен това предвижда, че държавите членки са длъжни да приемат всички необходими мерки, за да бъдат предоставени на Комисията сумите, които съответстват на установените права. Държавите членки са освободени от задължението да предоставят на Комисията сумите, които съответстват на установените права, само когато те не са могли да бъдат събрани поради непреодолима сила или когато се окаже, че е станало окончателно невъзможно да се пристъпи към събирането им поради причини, които не могат да им бъдат вменени в отговорност. Ако държава членка не предостави на Комисията сумата на установените собствени ресурси, без да е налице някое от предвидените в Регламента за предоставяне условия, тази държава членка не изпълнява своите задължения по силата на правната уредба на Съюза. Всяка забава при предоставянето на собствените ресурси освен това води до възникването в тежест на съответната държава членка на задължението да плати лихви за забава за целия срок на забавата.
   С оглед на обстоятелството, че италианските органи са изчакали по същество 6 години преди да започнат процедурите по събиране на въпросното задължение и че тази забава може да бъде вменена в отговорност само на италианските органи, Италианската република не може да поддържа, че е приела всички необходими мерки, за да бъдат предоставени на Комисията сумите, съответстващи на установените права. Италианските органи винаги са отказвали да предоставят на Комисията установената сума.
   Ето защо Комисията поддържа, че във въпросния случай Италианската република не е изпълнила своите задължения по силата на член 8 от Решението относно собствените ресурси, както и на членове 6, 10, 11 и 17 (понастоящем членове 6, 10, 12 и 13) от Регламента за предоставяне.
   (
         1
      )	94/728/ЕО, Евратом: Решение на Съвета от 31 октомври 1994 година относно системата за собствени ресурси на Общностите (ОВ L 293, стр. 9).
   (
         2
      )	2000/597/ЕО, Евратом: Решение на Съвета от 29 септември 2000 година относно системата на собствените ресурси на Европейските общности (ОВ L 253, стр. 42; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 2, стр. 206).
   (
         3
      )	2007/436/ЕО, Евратом: Решение на Съвета от 7 юни 2007 година относно системата на собствените ресурси на Европейските общности (ОВ L 163, стр. 17 и поправка в ОВ L 262, 1.10.2008 г., стр. 42).
   (
         4
      )	2014/335/ЕС, Евратом: Решение на Съвета от 26 май 2014 година относно системата на собствените ресурси на Европейския съюз (ОВ L 168, стр. 105).
   (
         5
      )	Регламент (ЕИО, Евратом) № 1552/89 на Съвета от 29 май 1989 година за прилагане на Решение 88/376/ЕИО, Евратом относно системата на собствени ресурси на Общностите (ОВ L 155, стр. 1).
   (
         6
      )	Регламент (ЕО, Евратом) № 1150/2000 на Съвета от 22 май 2000 година за прилагане на Решение 94/728/ЕО, Евратом относно системата за собствени ресурси на Общностите (ОВ L 130, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 2, стр. 184).
   (
         7
      )	Регламент (EС, Евратом) № 609/2014 на Съвета от 26 май 2014 година относно методите и процедурата за предоставяне на традиционните собствени ресурси, собствените ресурси на база ДДС и на база БНД и относно мерките за удовлетворяване на потребностите от парични средства (преработен текст) (ОВ L 168, стр. 39).


201806080121931602018/C 221/272002017TC22120180625BG01BGINFO_JUDICIAL20180503232311Дело T-200/17: Решение на Общия съд от 3 май 2017 г. — SB/EUIPO (Публична служба — Срочно наети служители — Срочен трудов договор — Решение за неподновяване — Възражение за незаконосъобразност — Задължение за мотивиране — Задължение за полагане на грижа — Дискриминация, основана на възраст)
 ---documentbreak--- C2212018BG2310120180503BG0027231231Решение на Общия съд от 3 май 2017 г. — SB/EUIPO
   (Дело T-200/17) (
         1
      )
   „(Публична служба — Срочно наети служители — Срочен трудов договор — Решение за неподновяване — Възражение за незаконосъобразност — Задължение за мотивиране — Задължение за полагане на грижа — Дискриминация, основана на възраст)“2018/C 221/27Език на производството: английски
      Страни

      Жалбоподател: SB (представител: S. Pappas, avocat)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: K. Tóth и A. Lukošiūtė)

      Предмет

   Искане на основание на член 270 ДФЕС за отмяната, от една страна, на решението на изпълнителния директор на EUIPO от 2 юни 2016 г., с което той отказва да поднови за втори път договорът жалбоподателя, и от друга страна, на решението на директора от 19 декември 2016 г., с което се отхвърля подадената от жалбоподателя жалба по административен ред.

      Диспозитив

            1)

            Отхвърля жалбата.

            2)

            Осъжда SB да заплати съдебните разноски.

      (
         1
      )	ОВ C 178, 6.6.2017 г.


201806080221931622018/C 221/164312012TC22120180625BG01BGINFO_JUDICIAL20180503151621Дело T-431/12: Решение на Общия съд от 3 май 2018 г. — Distillerie Bonollo и др./Съвет (Дъмпинг — Внос на винена киселина с произход от Китай — Промяна на окончателното антидъмпингово мито — Частично междинно преразглеждане — Жалба за отмяна — Пряко и лично засягане — Допустимост — Определяне на нормалната стойност — Конструирана нормална стойност — Промяна на методологията — Индивидуално третиране — Член 2, параграф 7, буква а) и член 11, параграф 9 от Регламент (ЕО) № 1225/2009 (понастоящем член 2, параграф 7, буква а) и член 11, параграф 9 от Регламент (ЕС) 2016/1036) — Ограничаване на действието на отмяната във времето)
 ---documentbreak--- C2212018BG1510120180503BG0016151162Решение на Общия съд от 3 май 2018 г. — Distillerie Bonollo и др./Съвет
   (Дело T-431/12) (
         1
      )
   „(Дъмпинг — Внос на винена киселина с произход от Китай — Промяна на окончателното антидъмпингово мито — Частично междинно преразглеждане — Жалба за отмяна — Пряко и лично засягане — Допустимост — Определяне на нормалната стойност — Конструирана нормална стойност — Промяна на методологията — Индивидуално третиране — Член 2, параграф 7, буква а) и член 11, параграф 9 от Регламент (ЕО) № 1225/2009 (понастоящем член 2, параграф 7, буква а) и член 11, параграф 9 от Регламент (ЕС) 2016/1036) — Ограничаване на действието на отмяната във времето)“2018/C 221/16Език на производството: английски
      Страни

      Жалбоподатели: Distillerie Bonollo SpA (Формиджине, Италия), Industria Chimica Valenzana (ICV) SpA (Боргорико, Италия), Distillerie Mazzari SpA (Сант’Агата сул Сантерно, Италия), Caviro Distillerie Srl (Фаенца, Италия) и Comercial Química Sarasa, SL (Мадрид, Испания) (представители: R. MacLean, solicitor и A. Bochon, адвокат)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: S. Boelaert и B. Driessen, подпомагани първоначално от G. Berrisch, адвокат, и N. Chesaites, barrister, впоследствие от G. Berrisch и накрая от N. Tuominen, адвокат)

      Встъпили страни в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: първоначално M. França и A. Stobiecka-Kuik, впоследствие M. França и J.-F. Brakeland) и Changmao Biochemical Engineering Co. Ltd (Чанджоу, Китай) (представители: E. Vermulst, S. Van Cutsem, F. Graafsma и J. Cornelis, адвокати)

      Предмет

   Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Регламент за изпълнение (ЕС) № 626/2012 на Съвета от 26 юни 2012 година за изменение на Регламент за изпълнение (ЕС) № 349/2012 за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на винена киселина с произход от Китайската народна република (ОВ L 182, 2012 г., стр. 1)

      Диспозитив

            1)

            Отменя Регламент за изпълнение (ЕС) № 626/2012 на Съвета от 26 юни 2012 година за изменение на Регламент за изпълнение (ЕС) № 349/2012 за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на винена киселина с произход от Китайската народна република.

            2)

            Оставя в сила антидъмпинговото мито, наложено с Регламент за изпълнение № 626/2012, що се отнася до продуктите на Ninghai Organic Chemical Factory, докато Европейската комисия и Съветът на Европейския съюз не приемат мерките за изпълнение на настоящото решение.

            3)

            Съветът понася направените от него съдебни разноски и тези на Distillerie Bonollo SpA, Industria Chimica Valenzana (ICV) SpA, Distillerie Mazzari SpA, Caviro Distillerie Srl и Comercial Química Sarasa, SL.

            4)

            Комисията понася направените от нея съдебни разноски.

            5)

            Changmao Biochemical Engineering понася направените от него съдебни разноски.

      (
         1
      )	ОВ C 366, 24.11.2012 г.


201806080481931342018/C 221/092202018CJC22120180625BG01BGINFO_JUDICIAL201803278921Дело C-220/18: Преюдициално запитване от Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen (Германия), постъпило на 27 март 2018 г. — ML
 ---documentbreak--- C2212018BG810120180327BG00098192Преюдициално запитване от Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen (Германия), постъпило на 27 март 2018 г. — ML
   (Дело C-220/18)2018/C 221/09Език на производството: немски
      Запитваща юрисдикция

   Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen

      Страни в главното производство

      Издирвано лице: ML

      Преюдициални въпроси

            1)

            Какво значение има при тълкуването на посочените разпоредби (
                  1
               ) обстоятелството, че в издаващата държава членка съществуват възможности за правна защита на задържаните лица по отношение на условията на задържане?

                     a)

                     Следва ли в случаите, когато изпълняващите съдебни органи разполагат с данни, които сочат за съществуването на системни или общи, засягащи определени групи лица или определени места за задържане, недостатъци във връзка с условията на задържане в издаващата държава членка, да се изключи, при спазване на посочените разпоредби, съществуването на съставляваща пречка за допустимостта на екстрадицията реална опасност от нечовешко или унизително отношение към издирваното лице в случая на екстрадицията му, ако се създават такива възможности за правна защита, без да е необходимо да се направи допълнителна проверка на конкретните условия на задържане?

                     б)

                     От значение ли е за тази преценка обстоятелството, че що се отнася до посочените възможности за правна защита, Европейският съд по правата на човека счита, че няма основание да се приеме, че тези възможности за правна защита не предоставят на задържаните лица реалистични перспективи за подобряване на неподходящи условия на задържане?

            2)

            Ако от отговора на първия преюдициален въпрос следва, че съществуването на възможности за правна защита на задържани лица, без да е направена допълнителна проверка на конкретните условия за задържане в издаващата държава членка, не е от естество да изключи наличието на реална опасност от нечовешко или унизително отношение към издирваното лице:

                     a)

                     следва ли посочените разпоредби да се тълкуват в смисъл, че проверката на условията на задържане в издаващата държава членка трябва да обхваща всички пенитенциарни заведения или други места за лишаване от свобода, в които издирваното лице евентуално би могло да бъде настанено? Важи ли това и в хипотезата на временно задържане или на задържане с цел временно настаняване в определени пенитенциарни заведения? Или проверката може да се ограничи до пенитенциарното заведение, в което според информацията, предоставена от органите на издаващата държава членка, се твърди, че издирваното лице вероятно ще бъде настанено за по-голямата част от срока на задържане?

                     б)

                     необходимо ли е във всеки конкретен случай да се извършва подробна проверка на съответните условия на задържане, в резултат на която да се установят както площта на личното пространство, с което разполага всеки затворник, така и останалите условия на задържане? Следва ли при преценката на така установените условия на задържане да се вземе предвид практиката на Европейския съд по правата на човека, произтичаща от решение Muršić с/у Хърватия (решение от 30 октомври 2016 г., № 7334/13)?

            3)

            Ако от отговора на втория преюдициален въпрос също следва, че задълженията на изпълняващите съдебни органи да извършват проверка трябва да обхващат всички пенитенциарни заведения, които могат да бъдат взети предвид:

                     a)

                     може ли предоставянето на обща гаранция от страна на издаващата държава членка, че издирваното лице няма да бъде изложено на опасност да бъде подложено на нечовешко или унизително отношение, да изключи необходимостта изпълняващите съдебни органи да извършат проверката на условията на задържане във всяко отделно пенитенциарно заведение, което може да бъде взето предвид?

                     б)

                     или може ли, вместо проверка на условията на задържане във всяко отделно пенитенциарно заведение, което може да бъде взето предвид, решението на изпълняващите съдебни органи относно допустимостта на екстрадицията да се обвърже с условието, че издирваното лице няма да бъде подложено на такова отношение?

            4)

            Ако от отговора на третия преюдициален въпрос също следва, че предоставянето на гаранции и поставянето на условия не могат да изключат необходимостта от извършването на проверката на условията на задържане от страна на изпълняващите съдебни органи във всяко пенитенциарно заведение в издаващата държава членка, коeто може да бъдe взето предвид:

                     а)

                     обхваща ли задължението на изпълняващите съдебни органи за извършване на проверка на условията за задържане във всички пенитенциарни заведения, които могат да бъдат взети предвид, и в случаите, когато от страна на съдебните органи на издаващата държава членка е посочено, че задържането на издирваното лице в посочените заведения ще е с продължителност до три седмици, но това се обуславя от настъпването на обстоятелства, съставляващи пречка за това?

                     б)

                     Важи ли това и когато изпълняващите съдебни органи не могат да установят дали тази информация е предоставена от издаващите съдебни органи, респективно дали тя произхожда от някой от централните органи на издаващата държава членка, предприели действия по искане на издаващия съдебен орган за помощ?

      (
         1
      )	Рамково решение 2002/584/ПВР на Съвета от 13 юни 2002 година относно европейската заповед за арест и процедурите за предаване между държавите членки (ОВ L 190, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 3).
   Рамково решение 2009/299/ПВР на Съвета от 26 февруари 2009 година за изменение на рамкови решения 2002/584/ПВР, 2005/214/ПВР, 2006/783/ПВР, 2008/909/ПВР и 2008/947/ПВР, с което се укрепват процесуалните права на лицата и се насърчава прилагането на принципа за взаимно признаване на решения, постановени в отсъствието на заинтересованото лице по време на съдебния процес (ОВ L 81, стр. 24).


201806080211931482018/C 221/172412016TC22120180625BG01BGINFO_JUDICIAL20180504161611Дело T-241/16: Решение на Общия съд от 4 май 2018 г. — El Corte Inglés/EUIPO — WE Brand (EW) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „EW“ — По-ранна словна марка на Европейския съюз „WE“ — Относително основание за отказ — Липса на вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (впоследствие член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)
 ---documentbreak--- C2212018BG1610120180504BG0017161161Решение на Общия съд от 4 май 2018 г. — El Corte Inglés/EUIPO — WE Brand (EW)
   (Дело T-241/16) (
         1
      )
   „(Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „EW“ — По-ранна словна марка на Европейския съюз „WE“ — Относително основание за отказ — Липса на вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (впоследствие член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)“2018/C 221/17Език на производството: английски
      Страни

      Жалбоподател: El Corte Inglés, SA (Мадрид, Испания) (представител: J. L. Rivas Zurdo, адвокат)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: D. Botis и J. Ivanauskas)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: WE Brand Sàrl (Люксембург, Люксембург) (представители: R. van Oerle и L. Bekke, адвокати)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 11 февруари 2016 г. (преписка R 426/2015-2), постановено в производство по възражение със страни WE Brand и El Corte Inglés

      Диспозитив

            1)

            Отменя решението на втори апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 11 февруари 2016 г. (преписка R 426/2015-2).

            2)

            EUIPO и WE Brand Sàrl понасят направените от тях съдебни разноски, както и съдебните разноски на El Corte Inglés, SA.

      (
         1
      )	ОВ C 251, 11.7.2016 г.


201806080181931212018/C 221/185742016TC22120180625BG01BGINFO_JUDICIAL20180503161722Дело T-574/16: Решение на Общия съд от 3 май 2018 г. — HK/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Пенсии — Наследствена пенсия — Условия за предоставяне — Условие за продължителност на брака — Небрачно партньорство — Член 17, първа алинея от приложение VIII към Правилника)
 ---documentbreak--- C2212018BG1620120180503BG0018162172Решение на Общия съд от 3 май 2018 г. — HK/Комисия
   (Дело T-574/16) (
         1
      )
   „(Публична служба — Длъжностни лица — Пенсии — Наследствена пенсия — Условия за предоставяне — Условие за продължителност на брака — Небрачно партньорство — Член 17, първа алинея от приложение VIII към Правилника)“2018/C 221/18Език на производството: френски
      Страни

      Жалбоподател: HK (представители: S. Rodrigues и A. Tymen, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: G. Gattinara и F. Simonetti)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Съвет на Европейския съюз (представители: първоначално M. Bauer и M. Veiga, впоследствие M. Bauer и R. Meyer)

      Предмет

   Искане на основание член 270 ДФЕС, от една страна, за отмяна на решението на Комисията, с което на жалбоподателя се отказва предоставянето на наследствена пенсия и, ако е необходимо, на решението на Комисията за отхвърляне на жалбата на жалбоподателя по административен ред, и, от друга страна, за обезщетение за претърпените имуществени и неимуществени вреди.

      Диспозитив

            1)

            Отхвърля жалбата.

            2)

            Осъжда HK да заплати съдебните разноски.

            3)

            Съветът на Европейския съюз понася направените от него съдебни разноски.

      (
         1
      )	ОВ C 59, 15.2.2016 г. (дело, първоначално регистрирано пред Съда на публичната служба на Европейския съюз под номер F-151/15 и прехвърлено на Общия съд на Европейския съюз на 1.9.2016 г.)


201806150891955262018/C 231/298182016TC23120180702BG01BGINFO_JUDICIAL20180516242521Дело T-818/16: Решение на Общия съд от 16 май 2018 г. — Netflix International и Netflix/Комисия (Жалба за отмяна — Държавни помощи — Помощ, която Германия планира да отпусне в подкрепа на производството и разпространението на филми — Решение, с което помощта се обявява за съвместима с вътрешния пазар — Липса на лично засягане — Подзаконов акт, включващ мерки за изпълнение — Недопустимост)
 ---documentbreak--- C2312018BG2410120180516BG0029241252Решение на Общия съд от 16 май 2018 г. — Netflix International и Netflix/Комисия
   (Дело T-818/16) (
         1
      )
   „(Жалба за отмяна — Държавни помощи — Помощ, която Германия планира да отпусне в подкрепа на производството и разпространението на филми — Решение, с което помощта се обявява за съвместима с вътрешния пазар — Липса на лично засягане — Подзаконов акт, включващ мерки за изпълнение — Недопустимост)“2018/C 231/29Език на производството: английски
      Страни

      Жалбоподатели: Netflix International BV (Амстердам, Нидерландия) и Netflix, Inc. (Лос Гатос, Калифорния, Съединени щати) (представители: C. Alberdingk Thijm, S. van Schaik, S. van Velze и E. H. Janssen, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: J. Samnadda, G. Braun и B. Stromsky)

      Предмет

   Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение (ЕС) 2016/2042 на Комисията от 1 септември 2016 година относно схемата за помощи SA.38418 — 2014/C (ex 2014/N), която Германия възнамерява да приведе в действие за финансирането на производство и разпространение на филми (ОВ L 314, 2016 г., стр. 63).

      Диспозитив

            1)

            Отхвърля жалбата като недопустима.

            2)

            Липсва основание за произнасяне по молбите за встъпване, подадени от Федерална република Германия, Френската република, Кралство Нидерландия и Filmförderungsanstalt.

            3)

            Осъжда Netflix International BV и Netflix, Inc. да понесат направените от тях съдебни разноски и да заплатят тези на Европейската комисия, с изключение на съдебните разноски във връзка с молбите за встъпване.

            4)

            Netflix International, Netflix, Комисията, Федерална република Германия, Френската република, Кралство Нидерландия и Filmförderungsanstalt понясат съответно направените от тях съдебни разноски във връзка с молбите за встъпване.

      (
         1
      )	ОВ C 30, 30.1.2017 г.


201806220481970402018/C 240/377012016TC24020180709BG01BGINFO_JUDICIAL20180517353622Дело T-701/16 P: Решение на Общия съд от 17 май 2018 г. — Комисия/AV (Обжалване — Публична служба — Срочно наети служители — Назначаване — Медицински преглед — Декларации, които са непълни към момента на медицинския преглед — Прилагане с обратна сила на медицинската резерва — Отказ за отпускане на обезщетение за инвалидност — Изпълнение на решение на Съда на публичната служба за отмяна на първоначалното решение)
 ---documentbreak--- C2402018BG3520120180517BG0037352362Решение на Общия съд от 17 май 2018 г. — Комисия/AV
   (Дело T-701/16 P) (
         1
      )
   „(Обжалване — Публична служба — Срочно наети служители — Назначаване — Медицински преглед — Декларации, които са непълни към момента на медицинския преглед — Прилагане с обратна сила на медицинската резерва — Отказ за отпускане на обезщетение за инвалидност — Изпълнение на решение на Съда на публичната служба за отмяна на първоначалното решение)“2018/C 240/37Език на производството: френски
      Страни

      Жалбоподател: Европейска комисия (представители: първоначално C. Berardis-Kayser, C. Ehrbar и T. Bohr, а впоследствие C. Ehrbar и T. Bohr)

      Друга страна в производството: AV (представители: J.-N. Louis и N. de Montigny, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (втори състав) от 21 юли 2016 г., AV/Комисия (F-91/15, EU:F:2016:170), с която се иска отмяна на това решение

      Диспозитив

            1)

            Отменя решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (втори състав) от 21 юли 2016 г., AV/Комисия (F-91/15).

            2)

            Връща делото за ново разглеждане от съдебен състав на Общия съд, различен от състава, който се е произнесъл по настоящата жалба.

            3)

            Не се произнася по съдебните разноски.

      (
         1
      )	ОВ C 14, 16.1.2017 г.


201806220341970802018/C 240/202112018CJC24020180709BG01BGINFO_JUDICIAL20180326171822Дело C-211/18: Преюдициално запитване от Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD) (Португалия), постъпило на 26 март 2018 г. — Idealmed III — Serviços de Saúde SA/Autoridade Tributária e Aduaneira
 ---documentbreak--- C2402018BG1720120180326BG0020172182Преюдициално запитване от Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD) (Португалия), постъпило на 26 март 2018 г. — Idealmed III — Serviços de Saúde SA/Autoridade Tributária e Aduaneira
   (Дело C-211/18)2018/C 240/20Език на производството: португалски
      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD)

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Idealmed III — Serviços de Saúde SA

      Ответник: Autoridade Tributária e Aduaneira

      Преюдициални въпроси

            1)

            Допуска ли член 132, параграф 1, буква б) от Директива 2006/112/ЕО (
                  1
               ) на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност („Директивата за ДДС“) да се приеме, че болница, която е собственост на частно търговско дружество, сключило договори за предоставяне на здравни услуги с държавата и с публични юридически лица, започва да осъществява дейност при социални условия, сравними с приложимите за посочените в тази разпоредба публичноправни субекти, когато са изпълнени следните изисквания:

                     —

                     повече от 54,5 % от приходите, включително сумите, фактурирани на съответните осигурени потребители, са свързани с държавни структури и държавни професионални здравноосигурителни каси, а цените на услугите са определени в сключените с тях споразумения и договори,

                     —

                     повече от 69 % от потребителите се осигуряват към държавни професионални здравноосигурителни каси или получават услуги, предоставяни в рамките на подписани с държавни структури договори,

                     —

                     повече от 71 % от медицинските услуги се извършват във връзка с договори, сключени с държавни професионални здравноосигурителни каси и с държавни структури, и

                     —

                     осъществяваната дейност е от съществен обществен интерес?

            2)

            Предвид обстоятелствата, че в съответствие с член 377 от Директивата за ДДС Португалия е избрала да освободи от облагане с ДДС сделките, осъществявани от болниците, които не са посочени в член 132, параграф 1, буква б) от въпросната директива, че е предоставила на тези данъчнозадължени лица възможността да изберат в съответствие с член 391 от Директивата да бъдат облагани за въпросните сделки, стига да останат в този режим поне за срок от пет години, и че е предвидила те да могат да преминат към режим на данъчно освобождаване само ако изрично поискат това, допускат ли член 391 и/или принципите на защита на придобитите права и на оправданите правни очаквания, на равенство и на недопускане на дискриминация, на неутралитет и на недопускане на нарушаване на конкуренцията във връзка с потребителите и данъчнозадължените лица, които са публичноправни субекти, данъчният и митнически орган да наложи режима на данъчно освобождаване преди изтичането на посочения срок, от момента, в който приеме, че данъчнозадълженото лице е започнало да предоставя услуги при социални условия, сравними с приложимите за публичноправните субекти?

            3)

            Допускат ли член 391 от Директивата и/или споменатите по-горе принципи нов закон, който предвижда прилагане — преди да е изтекъл горепосоченият период от пет години — на режима на освобождаване спрямо данъчнозадължени лица, които преди това са избрали режима на облагане?

            4)

            Допускат ли член 391 от Директивата и посочените по-горе принципи правна уредба, съгласно която данъчнозадълженото лице, избрало режима на облагане понеже към момента на избора не е предоставяло здравни услуги при социални условия, сравними с приложимите за публичноправните субекти, може да остане в този режим, дори да започне да предоставя такива услуги при социални условия, сравними с приложимите за публичноправните субекти?

      (
         1
      )	ОВ L 347, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7.


201806220631970192018/C 240/526662017TC24020180709BG01BGINFO_JUDICIAL20180417464611Дело T-666/17: Определение на Общия съд от 17 април 2018 г. — NeoCell/EUIPO (BIOACTIVE NEOCELL COLLAGEN) (Марка на Европейския съюз — Юридическо лице на частното право — Липса на доказателства за правосубектност — Член 177, параграф 4 от Процедурния правилник — Явна недопустимост)
 ---documentbreak--- C2402018BG4610120180417BG0052461461Определение на Общия съд от 17 април 2018 г. — NeoCell/EUIPO (BIOACTIVE NEOCELL COLLAGEN)
   (Дело T-666/17) (
         1
      )
   „(Марка на Европейския съюз — Юридическо лице на частното право — Липса на доказателства за правосубектност — Член 177, параграф 4 от Процедурния правилник — Явна недопустимост)“2018/C 240/52Език на производството: английски
      Страни

      Жалбоподател: NeoCell Corporation (представител: M. Edenborough, QC)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: A. Lukošiūtė)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 18 юли 2017 г. (преписка R 147/2017-2) относно посочващата Европейския съюз международна регистрация на словната марка „BIOACTIVE NEOCELL COLLAGEN“

      Диспозитив

            1)

            Отхвърля жалбата.

            2)

            Осъжда NeoCell Corporation да заплати съдебните разноски.

      (
         1
      )	ОВ C 5, 8.1.2018 г.


201806220081970652018/C 240/212122018CJC24020180709BG01BGINFO_JUDICIAL20180326191911Дело C-212/18: Преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte (Италия), постъпило на 26 март 2018 г. — Prato Nevoso Termo Energy Srl/Provincia di Cuneo, ARPA Piemonte
 ---documentbreak--- C2402018BG1910120180326BG0021191191Преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte (Италия), постъпило на 26 март 2018 г. — Prato Nevoso Termo Energy Srl/Provincia di Cuneo, ARPA Piemonte
   (Дело C-212/18)2018/C 240/21Език на производството: италиански
      Запитваща юрисдикция

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Prato Nevoso Termo Energy Srl

      Ответници: Provincia di Cuneo, ARPA Piemonte

      Преюдициални въпроси

            1)

            Допуска ли член 6 от Директива 2008/98/ЕО (
                  1
               ) и при всички положения принципът на пропорционалност национална правна уредба като установената в член 293 и в член 268, буква eee-bis) от Законодателен декрет № 152/2006, които налагат да се счита за отпадък, включително в рамките на процедура за разрешаване на захранвана с биомаса централа, течно гориво от биомаса, което има техническите изисквания в това отношение и което се е поискано като гориво за производствени цели, ако и докато посоченото течно гориво от биомаса не бъде включено в приложение Х, част II, раздел 4, параграф 1 към част V от Законодателен декрет № 152 от 3 април 2006 г., независимо от оценките и за отрицателно въздействие върху околната среда и от това дали са повдигнати каквито и да е възражения, свързани с техническите характеристики на продукта, извършено в рамките на процедурата за издаване на разрешение?

            2)

            Допускат ли член 13 от Директива 2009/28/ЕО (
                  2
               ) и при всички положения принципите на пропорционалност, прозрачност и опростяване национална правна уредба като установената в член 5 от Законодателен декрет № 28/2011 в частта, в която не се предвижда, ако заявителят поиска да получи разрешение за употреба на биомаса като гориво в инсталация, която изпуска емисии в атмосферата, никакво координиране с процедурата за разрешаване на такова използване на гориво, предвидена в Законодателен декрет № 152/2006, приложение X към част V, нито възможност за конкретна оценка на предложеното решение в контекста на една-единствена процедура за издаване на разрешение и с оглед на предварително определени технически спецификации.

      (
         1
      )	Директива 2008/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 ноември 2008 година относно отпадъците и за отмяна на определени директиви (ОВ L 312, стр. 3).
   (
         2
      )	Директива 2009/28/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 година за насърчаване използването на енергия от възобновяеми източници и за изменение и впоследствие за отмяна на директиви 2001/77/ЕО и 2003/30/ЕО (ОВ L 140, стр. 16 и поправка в ОВ L 216, 22.7.2014 г., стр. 5).


201806220431970542018/C 240/387602016TC24020180709BG01BGINFO_JUDICIAL20180517363611Дело T-760/16: Решение на Общия съд от 17 май 2018 г. — Basil/EUIPO — Artex (Кошници за велосипеди) (Промишлен дизайн на Общността — Производство за обявяване на недействителност — Регистриран промишлен дизайн на Общността, изобразяващ кошници за велосипеди — Основание за недействителност — Недопустимост на искането за обявяване на недействителност — Член 52, параграф 3 и член 86, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 6/2002 — Оповестяване на предходния промишлен дизайн — Оригиналност — Различно общо впечатление — Член 6 и член 25, параграф 1, буква б) от Регламент № 6/2002)
 ---documentbreak--- C2402018BG3610120180517BG0038361361Решение на Общия съд от 17 май 2018 г. — Basil/EUIPO — Artex (Кошници за велосипеди)
   (Дело T-760/16) (
         1
      )
   „(Промишлен дизайн на Общността — Производство за обявяване на недействителност — Регистриран промишлен дизайн на Общността, изобразяващ кошници за велосипеди — Основание за недействителност — Недопустимост на искането за обявяване на недействителност — Член 52, параграф 3 и член 86, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 6/2002 — Оповестяване на предходния промишлен дизайн — Оригиналност — Различно общо впечатление — Член 6 и член 25, параграф 1, буква б) от Регламент № 6/2002)“2018/C 240/38Език на производството: немски
      Страни

      Жалбоподател: Basil BV (Силволде, Нидерландия) (представители: N. Weber и J. von der Thüsen, адвокати)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: S. Hanne и D. Walicka)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Artex SpA (Сан Дзено ди Касола, Италия)

      Предмет

   Жалба срещу решението на трети апелативен състав на EUIPO от 7 юли 2016 г. (преписка R 535/2015-3), постановено в производство за обявяване на недействителност със страни Artex и Basil

      Диспозитив

            1)

            Отхвърля жалбата.

            2)

            Осъжда Basil BV да заплати съдебните разноски.

      (
         1
      )	ОВ C 6, 9.1.2017 г.


201806220811970772018/C 240/537262017TC24020180709BG01BGINFO_JUDICIAL20180515464722Дело T-726/17: Определение на Общия съд от 15 май 2018 г. — Commune de Fessenheim и др./Комисия (Жалба за отмяна — Достъп до документи — Писмо от Комисията до френските власти относно протокола за обезщетение на групата EDF, в рамките на отмяната на разрешението за експлоатация на ядрената централа Фесенхайм — Мълчалив отказ за достъп — Срок за обжалване — Просрочване — Недопустимост)
 ---documentbreak--- C2402018BG4620120180515BG0053462472Определение на Общия съд от 15 май 2018 г. — Commune de Fessenheim и др./Комисия
   (Дело T-726/17) (
         1
      )
   „(Жалба за отмяна — Достъп до документи — Писмо от Комисията до френските власти относно протокола за обезщетение на групата EDF, в рамките на отмяната на разрешението за експлоатация на ядрената централа Фесенхайм — Мълчалив отказ за достъп — Срок за обжалване — Просрочване — Недопустимост)“2018/C 240/53Език на производството: френски
      Страни

      Жалбоподатели: Commune de Fessenheim (Франция), Communauté de communes Pays Rhin-Brisach (Volgelsheim, Франция), Conseil départemental du Haut-Rhin (Колмар, Франция), Conseil régional Grand Est Alsace Champagne-Ardenne Lorraine, (Страсбург, Франция) (представител: G. de Rubercy, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представител: A. Buchet)

      Предмет

   Искане на основание на член 263 ДФЕС за отмяна на мълчаливия отказ от 10 август 2017 г. на Комисията да предостави на жалбоподателите достъп до писмото, изпратено от нея на 22 март 2017 г. до френските власти относно протокола за обезщетение на групата Électricité de France (EDF), свързано с отмяната на разрешението за експлоатация на ядрената централа Фесенхайм

      Диспозитив

            1)

            Отхвърля жалбата като недопустима.

            2)

            Няма основание за произнасяне по молбата за встъпване на Френската република.

            3)

            Осъжда Сommune de Fessenheim, Сommunauté de communes Pays Rhin-Brisach, Сonseil départemental du Haut-Rhin и Сonseil régional Grand Est Alsace Champagne-Ardenne Lorraine да заплатят направените от тях съдебни разноски, както и съдебните разноски на Европейската комисия.

            4)

            Френската република понася направените от нея съдебни разноски.

      (
         1
      )	ОВ C 13, 15.1.2018 г.


201806220191970702018/C 240/091022017CJC24020180709BG01BGINFO_JUDICIAL201804257711Дело C-102/17: Определение на Съда (осми състав) от 25 април 2018 г. (преюдициално запитване от Tribunal de Contas — Португалия) — Secretaria Regional de Saúde dos Açores/Ministério Público (Преюдициално запитване — Член 53, параграф 2 и член 94 от Процедурния правилник на Съда — Член 267 ДФЕС — Понятие „юрисдикция на държава членка“ — Производство, което приключва с правораздавателен акт — Национална сметна палата — Предварителен контрол по отношение на законосъобразността и бюджетната обосновка на публичен разход — Явна недопустимост)
 ---documentbreak--- C2402018BG710120180425BG00097171Определение на Съда (осми състав) от 25 април 2018 г. (преюдициално запитване от Tribunal de Contas — Португалия) — Secretaria Regional de Saúde dos Açores/Ministério Público
   (Дело C-102/17) (
         1
      )
   „(Преюдициално запитване — Член 53, параграф 2 и член 94 от Процедурния правилник на Съда — Член 267 ДФЕС — Понятие „юрисдикция на държава членка“ — Производство, което приключва с правораздавателен акт — Национална сметна палата — Предварителен контрол по отношение на законосъобразността и бюджетната обосновка на публичен разход — Явна недопустимост)“2018/C 240/09Език на производството: португалски
      Запитваща юрисдикция

   Tribunal de Contas

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Secretaria Regional de Saúde dos Açores
   в присъствието на: Ministério Público

      Диспозитив

   Преюдициалното запитване, отправено от Tribunal de Contas (Сметната палата на Португалия) с акт от 17 януари 2017 г., е явно недопустимо.
   (
         1
      )	ОВ C 151, 15.5.2017 г.


201806220721970462018/C 240/398012016TC24020180709BG01BGINFO_JUDICIAL20180529373711Дело T-801/16 RENV: Решение на Общия съд от 29 май 2018 г. — Fedtke/ЕИСК (Публична служба — Длъжностни лица — Пенсиониране — Възраст за пенсиониране — Искане на длъжностното лице да продължи да изпълнява длъжността — Член 52, първа и втора алинея от Правилника — Интерес на службата — Акт с чисто потвърдителен характер — Нови и съществени факти — Допустимост)
 ---documentbreak--- C2402018BG3710120180529BG0039371371Решение на Общия съд от 29 май 2018 г. — Fedtke/ЕИСК
   (Дело T-801/16 RENV) (
         1
      )
   „(Публична служба — Длъжностни лица — Пенсиониране — Възраст за пенсиониране — Искане на длъжностното лице да продължи да изпълнява длъжността — Член 52, първа и втора алинея от Правилника — Интерес на службата — Акт с чисто потвърдителен характер — Нови и съществени факти — Допустимост)“2018/C 240/39Език на производството: френски
      Страни

      Жалбоподателка: Ingrid Fedtke (Везембек-Опем, Белгия) (представител: M.-A. Lucas, адвокат)

      Ответник: Европейски икономически и социален комитет (ЕИСК) (представители: M. Pascua Mateo, K. Gambino, X. Chamodraka, A. Carvajal и L. Camarena Januzec, подпомагани от B. Wägenbaur, адвокат)

      Предмет

   Искане на основание член 270 ДФЕС за отмяна на решението на ЕИСК, с което се отхвърля искането на жалбоподателката да остане на работа до навършването на 66-годишна възраст

      Диспозитив

            1)

            Отхвърля жалбата.

            2)

            Осъжда г-жа Ingrid Fedtke да заплати съдебните разноски, направени в производствата съответно пред Общия съд на Европейския съюз и пред Съда на публичната служба на Европейския съюз.

      (
         1
      )	ОВ C 320, 28.9.2015 г. (дело, първоначално регистрирано пред Съда на публичната служба на Европейския съюз под номер F-107/15 и прехвърлено на Общия съд на Европейския съюз на 1 септември 2016 г.).


201806220141970532018/C 240/222132018CJC24020180709BG01BGINFO_JUDICIAL20180326192022Дело C-213/18: Преюдициално запитване от Tribunale ordinario di Roma (Италия), постъпило на 26 март 2018 г. — Adriano Guaitoli и др./easyJet Airline Co. Ltd
 ---documentbreak--- C2402018BG1920120180326BG0022192202Преюдициално запитване от Tribunale ordinario di Roma (Италия), постъпило на 26 март 2018 г. — Adriano Guaitoli и др./easyJet Airline Co. Ltd
   (Дело C-213/18)2018/C 240/22Език на производството: италиански
      Запитваща юрисдикция

   Tribunale ordinario di Roma

      Страни в главното производство

      Ищци: Adriano Guaitoli, Concepción Casan Rodriguez, Alessandro Celano Tomassoni, Antonia Cirilli, Lucia Cortini, Mario Giuli, Patrizia Padroni

      Ответник: easyJet Airline Co. Ltd

      Преюдициални въпроси

            1)

            Когато лице, претърпяло закъснение или отмяна на полет, поиска наред с общите обезщетения с предварително определен размер, посочени в членове 5, 7 и 9 от Регламент № 261/04 (
                  1
               ), и обезщетението за вреди съгласно член 12 от същия регламент, следва ли да се приложи член 33 от Конвенцията от Монреал или „съдебната компетентност“ (както международната, така и вътрешната) във всички случаи се урежда от член 5 от Регламент № 44/01 (
                  2
               )?

            2)

            В първата хипотеза по първия въпрос трябва ли член 33 от Конвенцията от Монреал да се тълкува в смисъл, че урежда само разпределението на юрисдикцията между държавите или в смисъл, че урежда и вътрешната териториална компетентност в отделната държава?

            3)

            В първата хипотеза по втория въпрос „изключително“ ли е приложението на член 33 от Конвенцията от Монреал и изключва ли то приложението на член 5 от Регламент № 44/01, или двете разпоредби могат да се прилагат съвместно, за да се определят пряко както юрисдикцията на държавата, така и вътрешната териториална компетентност на нейните съдилища?

      (
         1
      )	Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91 (ОВ L 46, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218).
   (
         2
      )	Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (ОВ L 12, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74 и поправка в ОВ L 10, 2014 г., стр. 32).


201806220541970412018/C 240/40672017TC24020180709BG01BGINFO_JUDICIAL20180518373822Дело T-67/17: Решение на Общия съд от 18 май 2018 г. — Italytrade/EUIPO — Tpresso (tèespresso) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Европейския съюз bale tèespresso — По-ранна международна фигуративна марка TPresso и по-ранна словна марка TPRESSO — Относителни основания за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 [впоследствие член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001])
 ---documentbreak--- C2402018BG3720120180518BG0040372382Решение на Общия съд от 18 май 2018 г. — Italytrade/EUIPO — Tpresso (tèespresso)
   (Дело T-67/17) (
         1
      )
   „(Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Европейския съюз bale tèespresso — По-ранна международна фигуративна марка TPresso и по-ранна словна марка TPRESSO — Относителни основания за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 [впоследствие член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001])“2018/C 240/40Език на производството: английски
      Страни

      Жалбоподател: Italytrade Srl (Бари, Италия) (представител: N. Clemente, адвокат)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: L. Rampini)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Tpresso SA (Цюрих, Швейцария) (представители: L. Biglia и R. Spagnolli, адвокати)

      Предмет

   Жалба, подадена срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 29 ноември 2016 г. (преписка R 959/2016-4) във връзка с производство по възражение между Tpresso и Italytrade

      Диспозитив

            1)

            Отхвърля жалбата.

            2)

            Осъжда Italytrade Srl да заплати съдебните разноски.

      (
         1
      )	ОВ C 104, 3.4.2017 г.


201806220761970252018/C 240/54TC24020180709BG01BGINFO_JUDICIAL20180515474711Дело T-812/17: Определение на Общия съд от 15 май 2018 г. — Seco Belgium и Vinçotte/Парламент (Жалба за отмяна — Обществени поръчки за строителство — Процедура за възлагане на обществени поръчки — Функции по упражняване на контрол и предоставяне на технически становища в рамките на придобивания, проекти и строителни дейности към Европейския парламент в Брюксел — Отхвърляне на офертата на жалбоподателите и възлагане на обществената поръчка на друг оферент — Оттегляне на обжалвания акт — Отпадане на предмета на спора — Липса на основание за произнасяне)
 ---documentbreak--- C2402018BG4710120180515BG0054471471Определение на Общия съд от 15 май 2018 г. — Seco Belgium и Vinçotte/Парламент
   (Дело T-812/17) (
         1
      )
   „(Жалба за отмяна — Обществени поръчки за строителство — Процедура за възлагане на обществени поръчки — Функции по упражняване на контрол и предоставяне на технически становища в рамките на придобивания, проекти и строителни дейности към Европейския парламент в Брюксел — Отхвърляне на офертата на жалбоподателите и възлагане на обществената поръчка на друг оферент — Оттегляне на обжалвания акт — Отпадане на предмета на спора — Липса на основание за произнасяне)“2018/C 240/54Език на производството: френски
      Страни

      Жалбоподатели: Seco Belgium (Брюксел, Белгия) и Vinçotte (Вилворде, Белгия) (представители: A. Delvaux и R. Simar, адвокати)

      Ответник: Европейски парламент (представители: първоначално P. López-Carceller и Z. Nagy, а впоследствие Z. Nagy и B. Simon)

      Предмет

   Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на решението на Парламента от 1 декември 2017 г. за отхвърляне на офертата, представена от жалбоподателите в рамките на обществена поръчка 06D 20/2017/M005, озаглавена „Функции по упражняване на контрол и предоставяне на технически становища в рамките на придобивания, проекти и строителни дейности към Европейския парламент в Брюксел“ и за възлагане на тази обществена поръчка на друг оферент

      Диспозитив

            1)

            Липсва основание за произнасяне по съществото на настоящата жалба.

            2)

            Осъжда Европейския парламент да заплати съдебните разноски, включително тези по обезпечителното производство.

      (
         1
      )	ОВ C 52, 12.2.2018 г.


201806220531970592018/C 240/41682017TC24020180709BG01BGINFO_JUDICIAL20180518383811Дело T-68/17: Решение на Общия съд от 18 май 2018 г. — Italytrade/EUIPO — Tpresso (teaespresso) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Европейския съюз teaespresso — По-ранна международна фигуративна марка TPresso и по-ранна словна марка TPRESSO — Относителни основания за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 [впоследствие член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001])
 ---documentbreak--- C2402018BG3810120180518BG0041381381Решение на Общия съд от 18 май 2018 г. — Italytrade/EUIPO — Tpresso (teaespresso)
   (Дело T-68/17) (
         1
      )
   „(Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Европейския съюз teaespresso — По-ранна международна фигуративна марка TPresso и по-ранна словна марка TPRESSO — Относителни основания за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 [впоследствие член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001])“2018/C 240/41Език на производството: английски
      Страни

      Жалбоподател: Italytrade Srl (Бари, Италия) (представител: N. Clemente, адвокат)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: L. Rampini)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Tpresso SA (Цюрих, Швейцария) (представители: L. Biglia и R. Spagnolli, адвокати)

      Предмет

   Жалба, подадена срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 29 ноември 2016 г. (преписка R 1099/2016-4) във връзка с производство по възражение между Tpresso и Italytrade

      Диспозитив

            1)

            Отхвърля жалбата.

            2)

            Осъжда Italytrade Srl да заплати съдебните разноски.

      (
         1
      )	ОВ C 104, 3.4.2017 г.


201806220211970752018/C 240/232172018CJC24020180709BG01BGINFO_JUDICIAL20180326202121Дело C-217/18: Преюдициално запитване от Consiglio di Stato (Италия), постъпило на 26 март 2018 г. — La Gazza s.c.r.l. и др./Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto
 ---documentbreak--- C2402018BG2010120180326BG0023201212Преюдициално запитване от Consiglio di Stato (Италия), постъпило на 26 март 2018 г. — La Gazza s.c.r.l. и др./Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto
   (Дело C-217/18)2018/C 240/23Език на производството: италиански
      Запитваща юрисдикция

   Consiglio di Stato

      Страни в главното производство

      Въззивници: La Gazza s.c.r.l., Umberto Bernardi, Giovanni Bressan, Bruno Ceccato, Alessandro Cerbaro, Virgilio Cerbaro, Alessandro Conte, Antonio Costa, Maurizio Dalla Pria, Daniele Donà, Fausto Guidolin, Gianni Mancon, Claudio Meneghini, Antonio Pesce, Dario Poli, Rino Salvalaggio, Luciano Simioni, Tiziano Sperotto, Armando Tollio, Marco Toson, Silvano Marcon, Lorella Cusinato, Federica Marcon, Eleonora Marcon, Caterina Marcon, Azienda agricola Bacchin Fratelli, Baldisseri Giancarlo e Mario s.s., Azienda agricola Ballardin Bortolino e Giuseppe, Facchinello Egidio e Giuseppe s.s., Azienda agricola Marchioron Fratelli di Marchioron Maurizio e Giuliano, Marchioron Ruggero e Massimo s.s., Azienda agricola Milan di Milan Mauro e Maurizio s.s., Azienda agricola Pettenuzzo Luciano e Aurelio s.s., Azienda agricola Stragliotto di Stragliotto Giovanni & c. s.s., Azienda agricola Todescato Giuseppe e Maurizio s.s., Azienda agricola Toffan Piermaria e Antonio s.s.

      Въззиваеми: Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto

      Преюдициални въпроси

            1)

            В положение като описаното, което е предмет на разглеждане по главното производство, трябва ли правото на Европейския съюз да се тълкува в смисъл, че несъответствието на законодателна разпоредба на държава членка с член 2, параграф 2, алинея 3 от Регламент (ЕИО) № 3950/92 (
                  1
               ) има за последица отпадане на задължението на производителите да плащат допълнителната такса, когато са налице условията, определени в посочения регламент?

            2)

            В положение като описаното, което е предмет на разглеждане по главното производство, трябва ли правото на Европейския съюз, и по-специално общия принцип на защита на оправданите правни очаквания, да се тълкува в смисъл, че не може да се защитят оправданите очаквания на правни субекти, които са изпълнили предвидено от държава членка задължение и са извлекли ползи от изпълнението му, когато това задължение противоречи на правото на Европейския съюз?

            3)

            В положение като описаното, което е предмет на разглеждане по главното производство, допускат ли член 9 от Регламент (ЕО) № 1392/2001 (
                  2
               ) от 9 юли 2001 г. и понятието „приоритетна категория“ по смисъла на правото на Съюза разпоредба на държава членка като член 2, алинея 3 от Декрет-закон № 157/2004, приет от Италианската република, който установява различни режими на възстановяване на допълнителната такса, начислена в повече, разграничавайки, за целите на сроковете и на условията и реда на това възстановяване, производителите, които са формирали оправдани очаквания след като са спазили надлежно определена национална разпоредба, която се оказва в противоречие с правото на Съюза, и производителите, които не са спазили тази разпоредба?

      (
         1
      )	Регламент (ЕИО) № 3950/92 на Съвета от 28 декември 1992 година относно въвеждане на допълнителна такса в сектора на млякото и млечните продукти (ОВ L 405, стр. 1).
   (
         2
      )	Регламент (ЕО) № 1392/2001 на Комисията от 9 юли 2001 година за определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕИО) № 3950/92 на Съвета относно въвеждане на допълнителна такса в сектора на млякото и млечните продукти (ОВ L 187, стр. 19).


201806220151970742018/C 240/103272017CJC24020180709BG01BGINFO_JUDICIAL201804127822Дело C-327/17 P: Определение на Съда (седми състав) от 12 април 2018 г. — Cryo-Save AG/ Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO), MedSkin Solutions Dr. Suwelack AG (Обжалване — Марка на Европейския съюз — Производство по отмяна — Оттегляне на искането за отмяна — Жалба, чиито предмет е отпаднал — Липса на основание за произнасяне по същество)
 ---documentbreak--- C2402018BG720120180412BG00107282Определение на Съда (седми състав) от 12 април 2018 г. — Cryo-Save AG/ Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO), MedSkin Solutions Dr. Suwelack AG
   (Дело C-327/17 P) (
         1
      )
   „(Обжалване — Марка на Европейския съюз — Производство по отмяна — Оттегляне на искането за отмяна — Жалба, чиито предмет е отпаднал — Липса на основание за произнасяне по същество)“2018/C 240/10Език на производството: немски
      Страни

      Жалбоподател: Cryo-Save AG (представител: C. Onken, Rechtsanwältin)

      Други страни в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) (представител: D. Hanf), MedSkin Solutions Dr. Suwelack AG (представител: A. Thünken, Rechtsanwalt)

      Диспозитив

            1)

            Липсва основание за произнасяне по настоящата жалба.

            2)

            Cryo-Save AG понася направените от Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) в настоящото производство съдебни разноски.

            3)

            Cryo-Save AG и MedSkin Solutions Dr. Suwelack AG понасят направените от тях съдебни разноски.

      (
         1
      )	ОВ C 330, 2.10.2017 г.


201806220711970862018/C 240/552522018TC24020180709BG01BGINFO_JUDICIAL20180422484811Дело T-252/18: Жалба, подадена на 22 април 2018 г. — European Anglers Alliance/Съвет
 ---documentbreak--- C2402018BG4810120180422BG0055481481Жалба, подадена на 22 април 2018 г. — European Anglers Alliance/Съвет
   (Дело T-252/18)2018/C 240/55Език на производството: френски
      Страни

      Жалбоподател: European Anglers Alliance (Офенбах на Майн, Германия) (представител: L.-B. Buchman, адвокат)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

            —

            да признае правния интерес на European Anglers Alliance,

            —

            да отмени разпоредбите на член 9, параграфи 4 и 5 от Регламент (EС) 2018/120 на Съвета от 23 януари 2018 година за определяне за 2018 г. на възможностите за риболов на определени рибни запаси и групи от рибни запаси, приложими във водите на Съюза и за риболовните кораби на Съюза в някои води извън Съюза, и за изменение на Регламент (ЕС) 2017/127 (ОВ, L 27, 2018 г., стр. 1), тъй като:

                     —

                     създават между гражданите на Европейския съюз необоснована дискриминация с оглед на преследваната от тези разпоредби цел и нарушават принципа на равенство,

                     —

                     Съветът на Европейския съюз излиза извън пределите на правото си на преценка, тъй като не се основава на никакви обективни данни относно намаляването на запасите от лаврак в резултат от морския любителски риболов,

                     —

                     нарушават принципа на пропорционалност и не зачитат член 17 от Общата политика в областта на рибарството, поради това че икономическата и социална тежест на морския любителски риболов очевидно не е била взета предвид.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три основания.

            1.

            В първото основание се твърди нарушение на принципа на равно третиране, тъй като обжалваните разпоредби на Регламент (ЕС) 2018/120 създават необоснована дискриминация между европейките граждани с оглед на преследваната цел, както и между рибарите любители и промишления риболов.

            2.

            С второто основание се твърди, че Съветът е излязъл извън пределите на правото си на преценка.

            3.

            С третото основание се твърди нарушение на принципа на пропорционалност.


201806220221970362018/C 240/242182018CJC24020180709BG01BGINFO_JUDICIAL20180326212221Дело C-218/18: Преюдициално запитване от Consiglio di Stato (Италия), постъпило на 26 март 2018 г. — Latte Più Srl и др./Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto
 ---documentbreak--- C2402018BG2110120180326BG0024211222Преюдициално запитване от Consiglio di Stato (Италия), постъпило на 26 март 2018 г. — Latte Più Srl и др./Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto
   (Дело C-218/18)2018/C 240/24Език на производството: италиански
      Запитваща юрисдикция

   Consiglio di Stato

      Страни в главното производство

      Въззивници: Latte Più Srl, Azienda agricola Benedetti Pietro e Angelo s.s., Azienda agricola Bertoldo Leandro e Ferruccio s.s., Sila di Bettinardi Virgilio e Adriano s.s., Bonora Delis, Capparotto Giampaolo e Lorenzino s.s., Cristofori Alessandra, Cunico Antonio, Dal Degan Santo e Giovanni, Dalle Palle Silvano e Munari Teresa, Dalle Palle Tiziano, Fontana Luca, Gonzo Dino e Stefano s.s., Guarato Giuseppe, Guerra Giuseppe, Magrin Stefano e Renato s.s., Marcolin Graziano, Marin Daniele, Gabriele e Graziano s.s., Azienda agricola Mascot di Pilotto Bortolo e figli s.s., Azienda agricola 2000 di Mastrotto Giuseppe, Matteazzi Mario, Mazzaron Roberto, Pozzan Michele e Luca, Radin Alessandro, Raffaello Carlo e fratelli s.s., Azienda agricola Rodighiero Elena di Bartolomei Roberto e Michele s.s., Sambugaro Andrea, Scuccato Gervasio, Serafini Candida, Toffanin Giovanni e Mauro s.s., Trevisan Francesco, Zanettin Gianfranco e Giampietro s.s.

      Въззиваеми: Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto

      Преюдициални въпроси

            1)

            В положение като описаното, което е предмет на разглеждане по главното производство, трябва ли правото на Европейския съюз да се тълкува в смисъл, че несъответствието на законодателна разпоредба на държава членка с член 2, параграф 2, алинея 3 от Регламент (ЕИО) № 3950/92 (
                  1
               ) има за последица отпадане на задължението на производителите да плащат допълнителната такса, когато са налице условията, определени в посочения регламент?

            2)

            В положение като описаното, което е предмет на разглеждане по главното производство, трябва ли правото на Европейския съюз, и по-специално общия принцип на защита на оправданите правни очаквания, да се тълкува в смисъл, че не може да се защитят оправданите очаквания на правни субекти, които са изпълнили предвидено от държава членка задължение и са извлекли ползи от изпълнението му, когато това задължение противоречи на правото на Европейския съюз?

            3)

            В положение като описаното, което е предмет на разглеждане по главното производство, допускат ли член 9 от Регламент (ЕО) № 1392/2001 (
                  2
               ) от 9 юли 2001 г. и понятието „приоритетна категория“ по смисъла на правото на Съюза разпоредба на държава членка като член 2, алинея 3 от Декрет-закон № 157/2004, приет от Италианската република, който установява различни режими на възстановяване на допълнителната такса, начислена в повече, разграничавайки, за целите на сроковете и на условията и реда на това възстановяване, производителите, които са формирали оправдани очаквания след като са спазили надлежно определена национална разпоредба, която се оказва в противоречие с правото на Съюза, и производителите, които не са спазили тази разпоредба?

      (
         1
      )	Регламент (ЕИО) № 3950/92 на Съвета от 28 декември 1992 година относно въвеждане на допълнителна такса в сектора на млякото и млечните продукти (ОВ L 405, стр. 1).
   (
         2
      )	Регламент (ЕО) № 1392/2001 на Комисията от 9 юли 2001 година за определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕИО) № 3950/92 на Съвета относно въвеждане на допълнителна такса в сектора на млякото и млечните продукти (ОВ L 187, стр. 19).


201806220661970622018/C 240/562532018TC24020180709BG01BGINFO_JUDICIAL20180423484922Дело T-253/18: Жалба, подадена на 23 април 2018 г. — VY/Комисия
 ---documentbreak--- C2402018BG4820120180423BG0056482492Жалба, подадена на 23 април 2018 г. — VY/Комисия
   (Дело T-253/18)2018/C 240/56Език на производството: френски
      Страни

      Жалбоподател: VY (представител: J.-N. Louis, avocat)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

            —

            да отмени решението за назначаване на [поверително] (
                  1
               ) на длъжността началник на отдел в отдел [поверително] на делегацията на Европейския съюз в Япония и решението за отхвърляне на кандидатурата на жалбоподателя,

            —

            да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три основания.

            1.

            Първото основание е твърдениe за нарушение на обявлението за свободна длъжност.

            2.

            Второто основание е твърдение за нарушение на задължението за мотивиране.

            3.

            Третото основание е твърдение за нарушение на член 21 от Хартата на основните права, както и на член 1г от Правилника за длъжностните лица.

      (
         1
      )	Заличени поверителни данни.


201806220121970662018/C 240/116402017CJC24020180709BG01BGINFO_JUDICIAL201804178811Дело C-640/17: Определение на Съда (осми състав) от 17 април 2018 г. (преюдициално запитване от Tribunal Administrativo e Fiscal de Coimbra — Португалия) — Luís Manuel dos Santos/Fazenda Pública (Преюдициално запитване — Член 99 от Процедурния правилник на Съда — Вътрешно данъчно облагане — Забрана за дискриминация при данъчното облагане — Член 110 ДФЕС — Единен данък за движение на моторни превозни средства — Определяне на данъчната ставка в зависимост от датата на първата регистрация на моторното превозно средство в държавата членка на данъчно облагане — Употребявани автомобили, внесени от други държави членки — Неотчитане на датата на първата регистрация в друга държава членка)
 ---documentbreak--- C2402018BG810120180417BG00118181Определение на Съда (осми състав) от 17 април 2018 г. (преюдициално запитване от Tribunal Administrativo e Fiscal de Coimbra — Португалия) — Luís Manuel dos Santos/Fazenda Pública
   (Дело C-640/17) (
         1
      )
   „(Преюдициално запитване — Член 99 от Процедурния правилник на Съда — Вътрешно данъчно облагане — Забрана за дискриминация при данъчното облагане — Член 110 ДФЕС — Единен данък за движение на моторни превозни средства — Определяне на данъчната ставка в зависимост от датата на първата регистрация на моторното превозно средство в държавата членка на данъчно облагане — Употребявани автомобили, внесени от други държави членки — Неотчитане на датата на първата регистрация в друга държава членка)“2018/C 240/11Език на производството: португалски
      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Administrativo e Fiscal de Coimbra

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Luís Manuel dos Santos

      Ответник: Fazenda Pública

      Диспозитив

   Член 110 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска правна уредба на държава членка, съгласно която с установен от нея единен данък за движение се облагат предназначени за превоз на пътници леки автомобили, регистрирани в посочената държава членка, без да се взема предвид датата на първата регистрация на превозното средство, когато последната е извършена в друга държава членка, поради което данъчното облагане на превозни средства, внесени от друга държава членка, е по-високо от облагането на сходни превозни средства, които не са внесени.
   (
         1
      )	ОВ C 42, 5.2.2018 г.


201806220441970552018/C 240/683152018TC24020180709BG01BGINFO_JUDICIAL20180516585921Дело T-315/18: Иск, подаден на 16 май 2018 г. — Calvo Gutierrez и др./ЕСП
 ---documentbreak--- C2402018BG5810120180516BG0068581592Иск, подаден на 16 май 2018 г. — Calvo Gutierrez и др./ЕСП
   (Дело T-315/18)2018/C 240/68Език на производството: испански
      Страни

      Ищци: Maria Graciela Calvo Gutierrez (Алкобендас, Испания) и други 21 ищци (представители: R. Vallina Hoset, A. Sellés Marco, C. Iglesias Megías и A. Lois Perreau de Pinninck, abogados)

      Ответник: Единен съвет за преструктуриране

      Искания на ищците

   Ищците искат от Общия съд:

            —

            да обяви извъндоговорната отговорност на Единния съвет за преструктуриране и да го осъди да поправи претърпените от ищците вреди, произтичащи от съвкупността от неговите действия и бездействия, в резултат на които ищците са загубили изцяло инвестицията в подчинени облигации на BANCO POPULAR ESPAÑOL, S.A.;

            —

            да осъди ЕСП да заплати на ищците на основание поправяне на претърпените материални и нематериално вреди:
            за материални вреди, общата сума от 7570098,78 EUR за обезценяването на акциите на Banco Popular, разделена пропорционално в зависимост от притежаваните от всеки от ищците акции, както следва:

                     —

                     María Graciela Calvo Gutiérrez: 8836,67 EUR

                     —

                     Eric Gancedo Holmer: 35257,42 EUR

                     —

                     María Graciela Calvo Gutiérrez y Eric Gancedo Holmer: 39358,01 EUR

                     —

                     Carlos Eric Gancedo Calvo: 7374,19 EUR

                     —

                     Gabriel Gancedo Calvo: 7062,93 EUR

                     —

                     Jorge Gancedo Calvo: 8545,24 EUR

                     —

                     Lucía Gancedo Calvo: 7388,69 EUR

                     —

                     Manuel Gancedo Calvo: 9472,17 EUR

                     —

                     José Gancedo Calvo: 7389,45 EUR

                     —

                     Claudia Sáez de Montagut Gancedo: 763,66 EUR

                     —

                     Bosco Sáez de Montagut Gancedo: 2879,18 EUR

                     —

                     Yago Sáez de Montagut Gancedo: 379,16 EUR

                     —

                     VICA58, S.L.: 265763,84 EUR

                     —

                     Diana Luisa Gancedo Holmer: 175499,04 EUR

                     —

                     Guillermo de Zavala Gancedo: 722,47 EUR

                     —

                     Alfredo de Zavala Gancedo: 718,65 EUR

                     —

                     Cosme de Zavala Gancedo: 1006,27 EUR

                     —

                     Bruno de Zavala Gancedo: 689,66 EUR

                     —

                     María Astrid Gancedo Holmer: 442136,41 EUR

                     —

                     Marco Gancedo Holmer: 442135,64 EUR

                     —

                     LOS PRUNOS DEL SETO, S.L.: 6898,14 EUR

                     —

                     MANUEL GANCEDO, S.A.: 5340911,85 EUR

                     —

                     EVEDAM INMUEBLES, S.L.: 620238,46 EUR

                     —

                     GANCEDO Y GONZÁLEZ, S.L.: 138671,57 EUR и

               за нематериални вреди, сумата от 7570098,78 EUR или сумата, която Общият съд приема за подходяща, разделена пропорционално между ищците в същото съотношение като сумата за поправяне на материални вреди;

            —

            да увеличи дължимата сума със съответните лихви за забава, считано от датата на произнасяне на настоящото решение до пълното изплащане на дължимата сума по определения от ЕЦБ процент за основните операции по рефинансиране, увеличен с два пункта

            —

            да осъди ЕСП да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Основанията и главните доводи са подобни на изтъкнатите по дело T-659/17, Vallina Fonseca/Единен съвет за преструктуриране (ОВ C 424, 2017 г., стр. 42).


201806220161970672018/C 240/12852018CJC24020180709BG01BGINFO_JUDICIAL201804108922Дело C-85/18 PPU: Определение на Съда (първи състав) от 10 април 2018 г. (преюдициално запитване от Judecătoria Oradea — Румъния) — CV/DU (Преюдициално запитване — Спешно преюдициално производство — Член 99 от Процедурния правилник на Съда — Съдебно сътрудничество по гражданскоправни и наказателноправни въпроси — Компетентност във връзка с родителската отговорност — Упражняване на родителските права върху детето — Регламент (ЕО) № 2201/2003 — Членове 8, 10 и 13 — Понятието „обичайно местопребиваване“ на детето — Решение, постановено от юрисдикция на друга държава членка относно мястото на пребиваване на детето — Неправомерно отвеждане или задържане на дете — Компетентност в случай на отвличане на дете)
 ---documentbreak--- C2402018BG820120180410BG00128292Определение на Съда (първи състав) от 10 април 2018 г. (преюдициално запитване от Judecătoria Oradea — Румъния) — CV/DU
   (Дело C-85/18 PPU) (
         1
      )
   „(Преюдициално запитване — Спешно преюдициално производство — Член 99 от Процедурния правилник на Съда — Съдебно сътрудничество по гражданскоправни и наказателноправни въпроси — Компетентност във връзка с родителската отговорност — Упражняване на родителските права върху детето — Регламент (ЕО) № 2201/2003 — Членове 8, 10 и 13 — Понятието „обичайно местопребиваване“ на детето — Решение, постановено от юрисдикция на друга държава членка относно мястото на пребиваване на детето — Неправомерно отвеждане или задържане на дете — Компетентност в случай на отвличане на дете)“2018/C 240/12Език на производството: румънски
      Запитваща юрисдикция

   Judecătoria Oradea

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: CV

      Ответник: DU

      Диспозитив

   Член 10 от Регламент (ЕО) № 2201/2003 на Съвета от 27 ноември 2003 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по брачни дела и делата, свързани с родителската отговорност, с който се отменя Регламент (ЕО) № 1347/2000, и член 3 от Регламент (ЕО) № 4/2009 на Съвета от 18 декември 2008 година относно компетентността, приложимото право, признаването и изпълнението на съдебни решения и сътрудничеството по въпроси, свързани със задължения за издръжка, трябва да се тълкуват в смисъл, че по дело като разглежданото в главното производство, по което дете, което е имало обичайно местопребиваване в държава членка, е било неправомерно отведено от единия от родителите в друга държава членка, юрисдикциите на тази друга държава членка не са компетентни да се произнесат по иск за упражняване на родителските права или за определяне на издръжка на посоченото дете, когато липсват каквито и да било данни, според които другият родител е дал съгласието си за неговото отвеждане или не е подал молба с искане за връщането на детето.
   (
         1
      )	ОВ C 152, 30.4.2018 г.


201806220401970812018/C 240/422992017TC24020180709BG01BGINFO_JUDICIAL20180529393911Дело T-299/17: Решение на Общия съд от 29 май 2018 г. — Sata/EUIPO — Zhejiang Rongpeng Air Tools (1000) (Марка на Европейския съюз — Производство за обявяване на недействителност — Словна марка на Европейския съюз „1000“ — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Член 52, параграф 1, букви a) и б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 59, параграф 1, букви a) и б) от Регламент (ЕС) 2017/1001) — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 207/2009 (понастоящем член 7, параграф 1, буква в) от Регламент 2017/1001) — Равно третиране — Принцип на добра администрация — Задължение за мотивиране)
 ---documentbreak--- C2402018BG3910120180529BG0042391391Решение на Общия съд от 29 май 2018 г. — Sata/EUIPO — Zhejiang Rongpeng Air Tools (1000)
   (Дело T-299/17) (
         1
      )
   „(Марка на Европейския съюз — Производство за обявяване на недействителност — Словна марка на Европейския съюз „1000“ — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Член 52, параграф 1, букви a) и б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 59, параграф 1, букви a) и б) от Регламент (ЕС) 2017/1001) — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 207/2009 (понастоящем член 7, параграф 1, буква в) от Регламент 2017/1001) — Равно третиране — Принцип на добра администрация — Задължение за мотивиране)“2018/C 240/42Език на производството: немски
      Страни

      Жалбоподател: Sata GmbH & Co. KG (Корнвестхайм, Германия) (представител: M.-C. Simon, адвокат)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: D. Hanf)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Zhejiang Rongpeng Air Tools Co. Ltd (Пенджи Таун, Китай) (представители: S. Fröhlich и M. Hartmann, адвокати)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 6 март 2017 (преписка R 650/2016-4), постановено в производство за обявяване на недействителност със страни Zhejiang Rongpeng Air Tools и Sata

      Диспозитив

            1)

            Отхвърля жалбата.

            2)

            Осъжда Sata GmbH & Co. KG да заплати съдебните разноски.

      (
         1
      )	ОВ C 231, 17.7.2017 г.


201806220601970432018/C 240/693172018TC24020180709BG01BGINFO_JUDICIAL20180518596021Дело T-317/18: Жалба, подадена на 18 май 2018 г. — Fugro/Комисия
 ---documentbreak--- C2402018BG5910120180518BG0069591602Жалба, подадена на 18 май 2018 г. — Fugro/Комисия
   (Дело T-317/18)2018/C 240/69Език на производството: английски
      Страни

      Жалбоподател: Fugro NV (Leidschendam, Нидерландия) (представители: T. Snoep и V. van Weperen, lawyers)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

            —

            да отмени обжалваното решение;

            —

            при условията на евентуалност, да отмени частично това решение, и по-конкретно член 1, параграф 2 от решението;

            —

            да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три основания.

            1.

            Първото основание — Решението нарушава принципа на пропорционалност.

                     —

                     Комисията не е разполагала с широко право на преценка при приемането на Решението и преценката дали то нарушава принципа на пропорционалност не трябва да бъде ограничена само до проверка дали Решението е ясно или явно неадекватно предвид преследваните цели. Решението нарушава принципа на пропорционалност тъй като:

                              —

                              Решението надхвърля необходимото за постигане на преследваните цели;

                              —

                              Комисията не е избрала мярката, която създава най-малко ограничения измежду наличните подходящи мерки; и

                              —

                              Причинените от Решението неблагоприятни последици са непропорционални на преследваните цели.

                     —

                     Дори Комисията да разполага с широко право на преценка, Решението все пак е явно неподходящо средство за постигане на преследваните цели.

            2.

            Второто основание — Решението нарушава правото на Fugro на собственост по член 17 от Хартата на основните права на Европейския съюз и свободата му на стопанска инициатива по член 16 от Хартата на основните права на Европейския съюз.

                     —

                     Решението нарушава правото на Fugro на собственост, тъй като унищожава търговската му дейност. Загубата на собственост е значителна и надхвърля разумния стопански риск; и

                     —

                     Решението засяга самата свобода на Fugro на стопанска инициатива.

            3.

            Третото основание — Решението пренебрегва принципа да не се допуска нарушаване на конкуренцията.

                     —

                     Решението възпрепятства Европейския съюз да изпълни основната си задача да създаде вътрешен пазар, в който няма нарушения, тъй като:

                              —

                              Решението води до несъвместима с принципите на лоялна конкуренция намеса на публичния сектор в пазара за повишаване на точността на услуги, свързани с Глобалната навигационна спътникова система (ГНСС); и

                              —

                              в нарушение на член 3, параграф 3 ДЕС и Протокол № 27, решението се намесва в пазара за повишаване на точността на услуги, свързани с ГНСС, на който няма пазарна неефективност.