title: Дело C-349/11: Определение на Съда (шести състав) от 9 декември 2011 г. (преюдициално запитване от Tribunal de première instance de Liège — Белгия) — Auditeur du travail/Yangwei SPRL (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник — Директива 97/81/ЕО — Административни пречки, които могат да ограничат възможностите за работа на непълно работно време — Задължително оповестяване и съхраняване на трудовите договори и на работните часове)

text:
               14.4.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 109/5

         Определение на Съда (шести състав) от 9 декември 2011 г. (преюдициално запитване от Tribunal de première instance de Liège — Белгия) — Auditeur du travail/Yangwei SPRL
   (Дело C-349/11) (1)

   (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник - Директива 97/81/ЕО - Административни пречки, които могат да ограничат възможностите за работа на непълно работно време - Задължително оповестяване и съхраняване на трудовите договори и на работните часове)
   2012/C 109/09
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal de première instance de Liège

      Страни в главното производство

      Ищец: Auditeur du travail

      Ответник: Yangwei SPRL

      Предмет

   Преюдициално запитване — Tribunal de première instance de Liège — Тълкуване на Директива 97/81/ЕО на Съвета от 15 декември 1997 година относно Рамково споразумение за работа при непълно работно време, сключено между Съюза на конфедерациите на индустриалците и на работодателите в Европа (UNICE), Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) и Европейската конфедерация на профсъюзите (ЕКП) (ОВ L 14, 1998 г., стр. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 35) — Допустимост на национална правна уредба, която изисква съставянето от работодателя на документи, в които се вписват отклоненията от работните часове, както и съхраняването и оповестяването на договорите и на работните часове на работниците на непълно работно време — Административни пречки, които могат да ограничат възможностите за работа на непълно работно време

      Диспозитив

   Клауза 4 от Рамковото споразумение за работа при непълно работно време, сключено между Съюза на конфедерациите на индустриалците и на работодателите в Европа (UNICE), Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) и Европейската конфедерация на профсъюзите (ЕКП), приложено към Директива 97/81/ЕО на Съвета от 15 декември 1997 година относно Рамково споразумение за работа при непълно работно време, сключено между Съюза на конфедерациите на индустриалците и на работодателите в Европа (UNICE), Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) и Европейската конфедерация на профсъюзите (ЕКП), трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална правна уредба, налагаща на работодателите задължение за съхраняване и оповестяване на договорите и на работните часове на работниците на непълно работно време, ако е установено, че тази правна уредба не води до по-неблагоприятно третиране на последните в сравнение с работниците на пълно работно време, които са в сходно положение, или че такава разлика в третирането съществува, но е установено, че тя е обоснована от обективни съображения и не надхвърля необходимото за постигането на преследваните с посоченото задължение цели. Запитващата юрисдикция следва да извърши необходимите проверки от фактическа и правна страна, по-специално с оглед на приложимото национално право, за да прецени дали това е така по делото, с което е сезирана.
   В случай че запитващата юрисдикция стигне до извода, че разглежданата по делото в главното производство национална правна уредба не е съвместима с клауза 4 от Рамковото споразумение за работа при непълно работно време, приложено към Директива 97/81/ЕО, клауза 5, параграф 1 от същото следва да се тълкува в смисъл, че не допуска такава правна уредба.

      (1)  ОВ C 282, 24.9.2011 г.


title: Дело T-183/09: Жалба, подадена на 11 май 2009 г. — Spa Monopole/СХВП — Club de Golf Peralada (WINE SPA)

text:
               4.7.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 153/49

         Жалба, подадена на 11 май 2009 г. — Spa Monopole/СХВП — Club de Golf Peralada (WINE SPA)
   (Дело T-183/09)
   2009/C 153/93
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV (Спа, Белгия) (представители: L. De Brouwer, E. Cornu и O. Klimis, lawyers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Club de Golf Peralada, SA (Барселона, Испания)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 2 март 2009 г. по съединени преписки R 1231/2005-4 и R 1250/2005-4, и

               —

               да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „WINE SPA“ за стоки и услуги от класове 3, 5, 16, 24, 25 и 42

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в процедурата по възражението: жалбоподателят

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: няколко национални и международни регистрации и регистрации в Общността на марката „SPA“ съответно за стоки и услуги от класове 3, 32 и 42; регистрация в Бенелюкс и международна регистрация на марката „LES THERMES DE SPA“ за стоки и услуги от класове 3 и 42; германска регистрация на марката „SPA MONOPOLE S.A. SPA“ за стоки от клас 3; S.A. SPA Monopole, Compagnie fermière de Spa, en abrégé S.A. Spa Monopole N.V., société anonyme — наименование, защитено в Белгия; Les Thermes de Spa, Place Royale 2, 4900 Spa, Belgium — търговско наименование, защитено в Белгия

      Решение на отдела по споровете: уважава частично възражението

      Решение на апелативния състав: отменя частично решението на отдела по споровете и отхвърля изцяло възражението

      Изложени правни основания: нарушение на член 75, второ изречение и на член 76, параграф 1, второ изречение от Регламент № 207/2009 на Съвета (1), тъй като решението на апелативния състав е прието в нарушение на принципа на правото на справедлив процес и на принципа на състезателност; нарушение на член 8, параграф 5 от Регламент № 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав е основал преценката си за отличителния характер на по-ранната марка „SPA“ на неправилно установени и недоказани факти, и не е преценил приликата между разглежданите марки по отношение на стоките, за които те са регистрирани или за които е заявена регистрацията им. Накрая апелативният състав не е проверил дали използването на разглежданата марка на Общността може да се доведе до несправедливо предимство за по-ранната марка „SPA“, да накърни нейния отличителен характер или репутация, с което е нарушил член 8, параграф 5 от Регламент № 207/2009 на Съвета.

      (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността, ОВ L 78, стр. 1.


title: Дело T-25/11: Решение на Общия съд от 29 януари 2013 г. — Germans Boada/СХВП (Ръчна пила) (Марка на Общността — Заявка за триизмерна марка на Общността — Ръчна пила — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Липса на отличителен характер, придобит чрез използването — Член 7, параграф 3 от Регламент № 207/2009 — Задължение за мотивиране — Членове 75 и 76 от Регламент № 207/2009 — Равно третиране)

text:
               9.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 71/16

         Решение на Общия съд от 29 януари 2013 г. — Germans Boada/СХВП (Ръчна пила)
   (Дело T-25/11) (1)

   (Марка на Общността - Заявка за триизмерна марка на Общността - Ръчна пила - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Липса на отличителен характер, придобит чрез използването - Член 7, параграф 3 от Регламент № 207/2009 - Задължение за мотивиране - Членове 75 и 76 от Регламент № 207/2009 - Равно третиране)
   2013/C 71/24
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Germans Boada SA (Rubí, Испания) (представител: адв. J. Carbonell Callicó)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: V. Melgar)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 28 октомври 2010 г. по преписка R 771/2010-1 относно заявка за регистрация на триизмерния знак, изобразяващ ръчна пила, като марка на Общността.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Germans Boada SA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 80, 12.3.2011 г.


title: Дело C-192/07: Определение на председателя на Съда от 24 януари 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Федерална Република Германия

text:
               29.3.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 79/23

         Определение на председателя на Съда от 24 януари 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Федерална Република Германия
   (Дело C-192/07) (1)

   (2008/C 79/43)

      Език на производството: немски

   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 117, 26.5.2007 г.


title: Дело C-184/08: Решение на Съда (осми състав) от 24 март 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Велико херцогство Люксембург (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Регламент (ЕО) № 648/2004 — Член 18 — Пазар на детергенти и на повърхностноактивни вещества, предназначени да влязат в състава на детергенти — Санкции в случай на неспазване)

text:
               16.5.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/11

         Решение на Съда (осми състав) от 24 март 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Велико херцогство Люксембург
   (Дело C-184/08) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Регламент (ЕО) № 648/2004 - Член 18 - Пазар на детергенти и на повърхностноактивни вещества, предназначени да влязат в състава на детергенти - Санкции в случай на неспазване)
   2009/C 113/21
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: P. Oliver и J.-B. Laignelot)

      Ответник: Велико херцогство Люксембург (представител: C. Schiltz)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Неприемане или несъобщаване в предвидения срок на ефективните, съразмерни и възпиращи санкции, които се прилагат в случай на нарушение на Регламент (ЕО) № 648/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно детергентите (ОВ L 104, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 43, стр. 378)

      Диспозитив

               1)

               Като не е приело в предвидения срок санкции съгласно член 18 от Регламент (ЕО) № 648/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно детергентите, Великото херцогство Люксембург не е изпълнило задълженията си по този член.

               2)

               Осъжда Великото херцогство Люксембург да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 158, 21.6.2008 г.


title: Дело C-446/06: Решение на Съда (трети състав) от 28 февруари 2008 г. (преюдициално запитване от College van Beroep voor het bedrijfsleven — Нидерландия) — A.G. Winkel/Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit (Говеждо и телешко месо — Обща организация на пазарите — Регламент (ЕО) № 1254/1999 — Член 3, буква е) — Предоставяне на премия за крава с бозаещи телета — Условия, съответстващи на обичайна животновъдна практика)

text:
               26.4.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 107/5

         Решение на Съда (трети състав) от 28 февруари 2008 г. (преюдициално запитване от College van Beroep voor het bedrijfsleven — Нидерландия) — A.G. Winkel/Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
   (Дело C-446/06) (1)

   (Говеждо и телешко месо - Обща организация на пазарите - Регламент (ЕО) № 1254/1999 - Член 3, буква е) - Предоставяне на премия за крава с бозаещи телета - Условия, съответстващи на обичайна животновъдна практика)
   (2008/C 107/07)
   Език на производството: нидерландски
   Препращаща юрисдикция
   College van Beroep voor het bedrijfsleven
   Страни в главното производство

      Жалбоподател: A. G. Winkel

      Ответник: Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
   Предмет
   Преюдициално запитване — College van Beroep voor het bedrijfsleven — Тълкуване на член 3, буква е) от Регламент (ЕО) № 1254/1999 на Съвета от 17 май 1999 година относно общата организация на пазара на говеждо и телешко месо (ОВ L 160, стр. 21; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 28, стр. 80) — Съвместимост на национално законодателство, което поставя отпускането на премия за крава с бозаещи телета в зависимост от условия, съответстващи на обичайна животновъдна практика
   Диспозитив
   Член 3, буква е) от Регламент (ЕО) № 1254/1999 на Съвета от 17 май 1999 година относно общата организация на пазара на говеждо и телешко месо, изменен с Регламент (ЕО) № 1512/2001 на Съвета от 23 юли 2001 година, допуска национална правна уредба, която поставя правото на премия за крава с бозаещи телета в зависимост от условия, съобразени с обичайна животновъдна практика, като предвижда, от една страна, определена честота на отелването и от друга страна, телето да бозае от майка си в продължение на четири месеца след раждането си.

      (1)  ОВ C 326, 30.12.2006 г.


title: Съединени дели T-329/12 и T-74/13: Решение на Общия съд от 9 юли 2014 г.  — Al-Tabbaa/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки срещу Сирия — Замразяване на средства и икономически ресурси — Ограничения за влизане и за транзитно преминаване през територията на Съюза — Право на защита — Право на ефективна съдебна защита — Задължение за мотивиране — Грешка в преценката)

text:
               25.8.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/29

         Решение на Общия съд от 9 юли 2014 г. — Al-Tabbaa/Съвет
   (Съединени дели T-329/12 и T-74/13) (1)

   ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Сирия - Замразяване на средства и икономически ресурси - Ограничения за влизане и за транзитно преминаване през територията на Съюза - Право на защита - Право на ефективна съдебна защита - Задължение за мотивиране - Грешка в преценката))
   2014/C 282/38
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Mazen Al-Tabbaa (Бейрут, Ливан) (представители: M. Lester, barrister, и G. Martin, solicitor)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: S. Kyriakopoulou и V. Piessevaux)

      Предмет

   Искане за отмяна на актовете на Съвета с отнасящи се до жалбоподателя ограничителни мерки, а именно, първоначално, Решение за изпълнение 2012/256/ОВППС на Съвета от 14 май 2012 година за изпълнение на Решение 2011/782/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия (ОВ L 126, стр. 9), а също така Регламент за изпълнение (ЕС) № 410/2012 на Съвета от 14 май 2012 година за прилагане на член 32, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия (ОВ L 126, стр. 3)

      Диспозитив

               1)

               Отменя Решение за изпълнение 2012/256/ОВППС на Съвета от 14 май 2012 година за изпълнение на Решение 2011/782/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия, както и Регламент за изпълнение (ЕС) № 410/2012 на Съвета от 14 май 2012 година за прилагане на член 32, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия, в частите, в които се отнасят до г-н Mazen Al-Tabbaa.

               2)

               Отменя Решение 2012/739/ОВППС на Съвета от 29 ноември 2012 година относно ограничителни мерки срещу Сирия и за отмяна на Решение 2011/782, и Регламент за изпълнение (ЕС) № 1117/2012 на Съвета от 29 ноември 2012 година за прилагане на член 32, параграф 1 от Регламент № 36/2012, в частите, в които се отнасят до г-н Al-Tabbaa.

               3)

               Отменя Регламент за изпълнение (ЕС) № 363/2013 на Съвета от 22 април 2013 година за изпълнение на Регламент (ЕС) № 36/2012, както и Решение за изпълнение 2013/185/ОВППС на Съвета от 22 април 2013 година за изпълнение на Решение 2012/739, в частите, в които се отнасят до г-н Al-Tabbaa.

               4)

               Отменя Решение 2013/255/ОВППС на Съвета от 31 май 2013 година относно ограничителни мерки срещу Сирия, в частта, в която се отнася до г-н Al-Tabbaa.

               5)

               Действието на Решение 2013/255 се запазва по отношение на г-н Al-Tabbaa до влизането в сила на частичната отмяна на Регламент за изпълнение № 363/2013 за изпълнението на Регламент № 36/2012.

               6)

               Липсва основание за произнасяне по дело T-74/13.

               7)

               Съветът на Европейския съюз понася освен направените от него съдебни разноски и тези, които са направени от жалбоподателя по дело T-329/12, както и три четвърти от съдебните разноски, направени от последния по дело T-74/13.

               8)

               Жалбоподателят понася една четвърт от направените от него съдебни разноски по дело T-74/13.

      (1)  ОВ C 273, 8.9.2012 г.


title: Дело C-443/13: Преюдициално запитване, отправено от Unabhängiger Verwaltungssenat in Tirol (Австрия) на 7 август 2013 г. — Ute Reindl, MPREIS Warenvertriebs GmbH/Bezirkshauptmannschaft Innsbruck

text:
               23.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 344/39

         Преюдициално запитване, отправено от Unabhängiger Verwaltungssenat in Tirol (Австрия) на 7 август 2013 г. — Ute Reindl, MPREIS Warenvertriebs GmbH/Bezirkshauptmannschaft Innsbruck
   (Дело C-443/13)
   2013/C 344/69
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Unabhängiger Verwaltungssenat in Tirol

      Страни в главното производство

      Ответник в първоинстанционното производство и жалбоподател във въззивното производство: Ute Reindl, MPREIS Warenvertriebs GmbH

      Ищец в първоинстанционното производство и ответник във въззивното производство: Bezirkshauptmannschaft Innsbruck

      Преюдициални въпроси

               1.

               Следва ли член 1 от Регламент (ЕО) № 1086/2011 (1) за изменение на Регламент (ЕО) № 2073/2005 да се тълкува в смисъл, че прясно месо от домашни птици трябва да отговаря на микробиологичния критерий, посочен в ред 1.28 от глава 1 на приложение I към Регламент (ЕО) № 2073/2005 (2), във всички фази на дистрибуция?

               2.

               Подлежат ли и стопанските субекти в хранителната промишленост, извършващи дейност на етапа на дистрибуцията на храни, изцяло на режима на Регламент (ЕО) № 2073/2005?

               3.

               Трябва ли микробиологичният критерий, посочен в ред 1.28 от глава 1 на приложение I към Регламент (ЕО) № 2073/2005, да се спазва и на всички етапи на дистрибуцията от предприятията за храни, които не участват в производството (а извършват дейност само на етапа на дистрибуция)?

      (1)  Регламент (ЕС) № 1086/2011 на Комисията от 27 октомври 2011 година за изменение на приложение II към Регламент (ЕО) № 2160/2003 на Европейския парламент и на Съвета и на приложение I към Регламент (ЕО) № 2073/2005 на Комисията по отношение на салмонела в прясно месо от домашни птици, ОВ L 281, стр. 7.

      (2)  Регламент (ЕО) № 2073/2005 на Комисията от 15 ноември 2005 година относно микробиологични критерии за храните, ОВ L 338, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 51, стр. 141.


title: Дело T-715/16: Жалба, подадена на 7 октомври 2016 г. — Pebagua/Комисия

text:
               28.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 441/31

      Жалба, подадена на 7 октомври 2016 г. — Pebagua/Комисия
      (Дело T-715/16)
      (2016/C 441/36)
      Език на производството: испански

         Страни

         Жалбоподател: Asociación de la pesca y acuicultura del entorno de Doñana y del Bajo Guadalquívir (Pebagua) (Isla Mayor, Испания) (представител: A. J. Uceda Sosa, abogado)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания на жалбоподателя

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  Да отмени обжалвания регламент за изпълнение.

                  —

                  При условията на евентуалност, да отмени включването на вида Procambarus clarkii в списъка, одобрен с посочения регламент.

                  —

                  Да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Настоящата жалба е насочена срещу Регламент за изпълнение (ЕС) 2016/1141 на Комисията за приемане на списък на инвазивните чужди видове, които засягат Съюза, в съответствие с Регламент (ЕС) № 1143/2014 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 189, стр. 4).
      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят твърди, че относно вида Procambarus clarkii не са изпълнени изискванията, предвидени в член 4 от Регламент 1143/2014, нито е била направена оценка на рисковете по смисъла на член 5, параграф 1 от посочения регламент.


title: Дело T-841/14: Определение на Общия съд от 14 септември 2015 г. — Испания/Комисия (Жалба за отмяна — Собствени ресурси на Съюза — Финансова отговорност на държавите членки — Задължение за плащане на Комисията на сумата, съответстваща на загуба на собствени ресурси — Размер на лихвите за забава — Писмо на Комисията — Неподлежащ на обжалване акт — Недопустимост)

text:
               16.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 381/39

         Определение на Общия съд от 14 септември 2015 г. — Испания/Комисия
   (Дело T-841/14) (1)

   ((Жалба за отмяна - Собствени ресурси на Съюза - Финансова отговорност на държавите членки - Задължение за плащане на Комисията на сумата, съответстваща на загуба на собствени ресурси - Размер на лихвите за забава - Писмо на Комисията - Неподлежащ на обжалване акт - Недопустимост))
   (2015/C 381/45)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Кралство Испания (представител: A. Gavela Llopis, abogado del Estado)

      Ответник: Европейска комисия (представители: A. Caeiros и L. Lozano Palacios)

      Предмет

   Искане за отмяна на твърдяното решение на Генерална дирекция „Бюджет“ на Комисията, съдържащо се в писмото BUDG/B/03MV D (2014) 3486706 от 21 октомври 2014 г., с което последната приложила член 11 от изменения Регламент (ЕО, Евратом) № 1150/2000 на Съвета от 22 май 2000 година за прилагане на Решение 94/728/ЕО, Евратом относно системата за собствени ресурси на Общностите (ОВ L 130, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 2, стр. 184) и определила размер от 3 1 72  388,46 EUR на лихвите за забава, които да се заплатят от Кралство Испания най-късно в последния работен ден на втория месец, следващ изпращането на посоченото писмо

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Кралство Испания да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 73, 2.3.2015 г.


title: Дело C-303/11: Преюдициално запитване, отправено от Consiglio di Stato (Италия) на 17 юни 2011 г. — Maria Laura Altavista/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

text:
               27.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/21

         Преюдициално запитване, отправено от Consiglio di Stato (Италия) на 17 юни 2011 г. — Maria Laura Altavista/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato
   (Дело C-303/11)
   2011/C 252/40
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Consiglio di Stato

      Страни в главното производство

      Ищец: Maria Laura Altavista

      Ответник: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

      Преюдициални въпроси

               а)

               Тълкуването от страна на Съда на ЕО на разпоредбата на клауза 4, алинея 4 от приложението към Директива 1999/70/ЕО (1), според която „Критериите за прослужено време, свързани с определени условия за наемане на работа, са същите за работниците на срочни трудови договори, както и за работниците на постоянни трудови договори, освен когато различните критерии за прослужено време са оправдани по обективни причини“ във връзка с клауза 5, според което тълкуване италианската правна уредба, която в сферата на публичната служба забранява превръщането на срочен трудов договор в трудов договор за неопределено време, е правомерна, допуска ли национална правна уредба на стабилизирането на непостоянни служители (член 1, алинея 519 от Закон № 296/2006) която позволява работници, които вече са били срочно наети, да се наемат пряко за неопределено време при дерогация от правилото за публичен конкурс, но с приравняване на нула на стажа, натрупан за периода на срочната работа, или пък предвиденото от националния законодател изгубване на стажа попада в обхвата на дерогацията за „обективни причини“, които могат да се открият в изискването да се избегне придобиването на нормативноустановен статут от непостоянни работници да се извършва в ущърб на работниците, които вече имат такъв статут, какъвто би бил случаят ако непостоянните работници запазваха предходно натрупания стаж,

               б)

               тълкуването от страна на Съда на ЕО на посочената разпоредба на клауза 4, алинея 4 от приложението към Директива 1999/70/ЕО, според която „Критериите за прослужено време, свързани с определени условия за наемане на работа, са същите за работниците на срочни трудови договори, както и за работниците на постоянни трудови договори, освен когато различните критерии за прослужено време са оправдани по обективни причини“ във връзка с клауза 5, според което тълкуване италианската правна уредба, която в сферата на публичната служба забранява превръщането на срочен трудов договор в трудов договор за неопределено време е правомерна, допуска ли национална правна уредба, която независимо от натрупания за периода на срочното трудово правоотношение стаж, предвижда прекратяване на срочния договор и сключване на нов договор за неопределено време, различен от предишния и без запазване на предходно натрупания стаж (член 1, алинея 519 от Закон № 296/2006).

      (1)  ОВ L 175, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 129.


title: Дело T-392/13: Жалба, подадена на 25 юли 2013 г. — Leone La Ferla/Комисия и ECHA

text:
               5.10.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 291/3

         Жалба, подадена на 25 юли 2013 г. — Leone La Ferla/Комисия и ECHA
   (Дело T-392/13)
   2013/C 291/03
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Leone La Ferla SpA (Мелили, Италия) (представители: G. Passalacqua, J. Occhipinti и G. Calcerano, avvocati)

      Ответници: Европейска агенция по химикалите и Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваните актове изцяло или доколкото Общият съд прецени за справедливо и за съответстващо на интересите на жалбоподателя,

               —

               в резултат от това, да осъди ECHA да върне недължимо събраните от жалбоподателя суми, ведно с лихвите за забава и евентуалната валутна ревалоризация от датата, на която Leone La Ferla Spa е кредитирало ECHA до датата на реалното изпълнение, или

               —

               кумулативно или алтернативно, да осъди ECHA да поправи вредите, претърпени от Leone La Ferla Spa, равняващи се на горепосочените недължимо събрани от жалбоподателя суми, ведно с лихвите за забава и евентуалната валутна ревалоризация от датата, на която Leone La Ferla Spa е кредитирало ECHA до датата на реалното изпълнение,

               —

               да осъди ответниците да заплатят съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят по настоящото дело оспорва решението, с което ECHA — като приема, че жалбоподателят не е доказал, че е малко или средно предприятие (МСП) — му разпорежда да плати регистрационни такси по тарифата, предвидена за големите предприятия, както и съответната административна тежест,
   В подкрепа жалбата си жалбоподателят излага четири основания.

               1.

               С първото основание жалбоподателят изтъква, че ECHA незаконно е превишила правата си, които се ограничават до това да провери дали предприятието жалбоподател има право да се ползва от предвидената за МСП намалена тарифа, като вместо Комисията е приела решението относно това право и като е приложила произволно материалноправни критерии, различни от предвидените в Регламент (ЕО) 340/2008 (1) на Комисията, за да определи дали жалбоподателят има статут на МСП.
               Всъщност правомощието да се приемат решения относно наличието на право на регистрация по предвидената за МСП намалена тарифа, изисквало да се прецени дали критериите на Препоръка 2003/361/ЕО относно общностното финансиране на МСП са приложими към определянето на размера на регистрираното предприятие, която преценка може да се направи само от Комисията, но не и от секретариата на ECHA, тъй като нито Регламент REACH, нито Регламентът за изпълнение на Комисията предвиждат възможността за сезиране ad hoc.
               Освен това, що се отнася до установяването на това дали дадено предприятие има статута на МСП, Регламент (ЕО) 340/2008 на Комисията изрично предвижда, че подкритериите на Препоръка 2003/361/ЕО, свързани с дяловите участия в други предприятия, ще се прилагат само по отношение на предприятията, които не са установени в Европейския съюз. От това, a contrario, следва че тези критерии не могат да се приложат при оценката на размера на установено в Съюза предприятие, с оглед проверката на това дали то има право да се ползва от намалената тарифа.

               2.

               С второто основание жалбоподателят изтъква, че при всички положения в конкретния случай ECHA е приложила незаконосъобразно горепосочените критерии, тъй като не е взела предвид обстоятелството, че Leone La Ferla S.p.a. е семейно предприятие, доколкото неговите дялове се притежават изцяло от тримата братя La Ferla. Поради това не е следвало да се придава никакво значение, дори съгласно посочените подкритерии, на отношенията на съдружие и на връзките с други предприятия, тъй като нито едно друго предприятие, което има връзка с жалбоподателя, не осъществява дейност на същия пазар или на съседни пазари (член 3, точка 3 от приложение 1 към Препоръка 361/2003/ЕО).

               3.

               С третото основание жалбоподателят изтъква, че оспорваният акт незаконосъобразно е бил подписан от изпълнителния директор на ECHA, тъй като в Регламент REACH не е предвидено, че изпълнителният директор на ECHA може да приема решения относно определянето на размера на предприятията, които искат регистрация.

               4.

               С четвъртото основание жалбоподателят изтъква незаконосъобразността на Решения на ECHA MB/D/29/2010 и MB/D/21/2012/D, с които агенцията определя размера на т.нар. „административна тежест“, като го променя произволно в различни икономически стойности, докато в действителност ще бъде наложена само тежест в най-големия възможен размер. Тези решения са незаконосъобразни — което води до последяваща незаконосъобразност на мерките по прилагане — както поради това че Комисията е тази, която трябва да определи точния размер на всички такси и тежести, предвидени от Регламент REACH (ECHA може само да направи класификация на услуги, „различни“ от присъщите за системата REACH), така и поради факта, че стойността на т.нар. „административна тежест“ ще бъде внесена в бюджета на ECHA. Освен това, тъй като посочената „тежест“ има характера на административна санкция, целяща да възпре неуместното поведение на предприятията или задържането на информация от тяхна страна, размерът на тази тежест трябва да се определи от държавите членки в съответствие с Регламента REACH.

      (1)  Регламент (ЕО) № 340/2008 на Комисията от 16 април 2008 година относно таксите и плащанията, дължими на Европейската агенция по химикалите в съответствие с Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH) (ОВ L 107, стр. 6).


title: Дело T-272/13: Жалба, подадена на 21 май 2013 г. — Max Mara Fashion Group/СХВП — Mackays Stores (M&Co.)

text:
               20.7.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 207/47

         Жалба, подадена на 21 май 2013 г. — Max Mara Fashion Group/СХВП — Mackays Stores (M&Co.)
   (Дело T-272/13)
   2013/C 207/78
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Max Mara Fashion Group Srl (Торино, Италия) (представител: F. Terrano, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Mackays Stores Ltd (Renfrew, Обединено кралство)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени оспорваното решение на втори апелативен състав от 7 март 2013 г. по дело R 1199/2012-2;

               —

               да разпореди на СХВП да заплати разноските.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративната марка, съдържаща словния елемент „M&Co.“ за стоки и услуги от класове 25 и 35 — заявка за марка на Общността № 9 128 679

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: фигуративни марки, съдържащи словния елемент „MAX&Co.“ за стоки и услуги от класове 18, 24, 25, 35, 42

      Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 на Съвета.


title: Дело F-746/15 R: Определение на председателя на Общия съд от 18 януари 2016 г. — Biofa/Комисия (Обезпечителни мерки — Продукт за растителна защита — Одобряване на основното вещество натриев хидрогенкарбонат — Молба за спиране на изпълнението — Липса на неотложност)

text:
               7.3.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 90/17

         Определение на председателя на Общия съд от 18 януари 2016 г. — Biofa/Комисия
   (Дело F-746/15 R)
   ((Обезпечителни мерки - Продукт за растителна защита - Одобряване на основното вещество натриев хидрогенкарбонат - Молба за спиране на изпълнението - Липса на неотложност))
   (2016/C 090/24)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Biofa AG (Мюнзинген, Германия) (представители: C. Stallberg и S. Knoblich, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: G. von Rintelen, F. Moro и P. Ondrüsek)

      Предмет

   Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/2069 на Комисията от 17 ноември 2015 година за одобряване на основното вещество натриев хидрогенкарбонат в съответствие с Регламент (ЕО) № 1107/2009 на Европейския парламент и на Съвета относно пускането на пазара на продукти за растителна защита и за изменение на приложението към Регламент за изпълнение (ЕС) № 540/2011 на Комисията (ОВ L 301, стр. 42)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.

               2)

               Не се произнася по съдебните разноски.


title: Съединени дела T-349/07 и Т-350/07: Определение на Първоинстанционния съд от 19 март 2009 г. — FMC Chemical и др./Комисия

text:
               16.5.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/44

         Определение на Първоинстанционния съд от 19 март 2009 г. — FMC Chemical и др./Комисия
   (Съединени дела T-349/07 и Т-350/07) (1)

   2009/C 113/89

      Език на производството: английски

   Председателят на втори състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 269 от 10.11.2007 г.


title: Дело T-10/08: Жалба, подадена на 7 януари 2008 г. — Kwang Yang Motor/СХВП — Honda Giken Kogyo (Изображение на мотор с вътрешно горене)

text:
               8.3.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 64/58

         Жалба, подадена на 7 януари 2008 г. — Kwang Yang Motor/СХВП — Honda Giken Kogyo (Изображение на мотор с вътрешно горене)
   (Дело T-10/08)
   (2008/C 64/93)
   Език на който е изготвена жалбата: английски
   Страни

      Жалбоподател: Kwang Yang Motor Co. Ltd (Kaohsiung City, Тайван) (представители: P. Rath и W. Festl-Wietek, lawyers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативната комисия: Honda Giken Kogyo Kabushiki Kaisha Co. Ltd (Токио, Япония)
   Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението на трета апелативна комисия на СХВП от 8 октомври 2007 г. по преписка R 1337/2006-3, връчено на представителите на жалбоподателя на 30 октомври 2007 г.,

               —

               да се осъди СХВП да заплати разноските във връзка с производството пред Първоинстанционния съд и апелативната комисия.

         Правни основания и основни доводи

      Регистриран дизайн на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: Регистриран дизайн на Общността за „Двигател с вътрешно горене“ — Дизайн на Общността № 000 163 290 — 0001

      Притежател на дизайна на Общността: жалбоподателят

      Страна, която иска обявяване на недействителността на дизайна на Общността: Honda Giken Kogyo Kabushiki Kaisha Co. Ltd

      Дизайн на страната, която иска обявяване на недействителността: дизайн, регистриран в САЩ за „мотор с вътрешно горене“ — патент № D 367 070

      Решение на отдела за обявяване на недействителност: отхвърля изцяло искането за обявяване на недействителност

      Решение на апелативната комисия: отменя решението на отдела за обявяване на недействителност и обявява дизайна за недействителен

      Изложени правни основания: нарушение на член 4 и член 6 от Регламент (ЕО) № 6/2002 на Съвета относно промишления дизайн на Общността.


title: Дело C-365/13: Преюдициално запитване, отправено от Conseil d'État (Белгия) на 1 юли 2013 г. — Ordre des architectes/État belge

text:
               21.9.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 274/6

         Преюдициално запитване, отправено от Conseil d'État (Белгия) на 1 юли 2013 г. — Ordre des architectes/État belge
   (Дело C-365/13)
   2013/C 274/11
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Conseil d'État

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Ordre des architectes [Камара на архитектите]

      Ответник: État belge [Белгийска държавна администрация]

      Преюдициален въпрос

   Доколкото членове 21 и 49 от Директива 2005/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 септември 2005 година относно признаването на професионалните квалификации (1), задължават всяка държава членка да признае на удостоверенията за професионална квалификация, посочени в тези членове, що се отнася до достъпа до професионалните дейности и тяхното упражняване, същото действие на своята територия, като на удостоверенията за професионална квалификация, които издава съответната държава членка, трябва ли споменатите членове да се тълкуват в смисъл, че забраняват на държавата да изисква за вписване в таблица на Камарата на архитектите от притежателя на удостоверение за професионална квалификация като архитект, което е в съответствие с член 46 от посочената директива, или на удостоверение за професионална квалификация, посочено в член 49, параграф 1, да отговаря освен това на изисквания за професионален стаж или опит, еквивалентни на тези, които се прилагат за притежателите на издавани на нейна територия дипломи след тяхното получаване?

      (1)  ОВ L 255, стр. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 8, стр. 3; поправки ОВ L 271, 2007 г., стр. 18 и ОВ L 33, 2009 г., стр. 49.


title: Дело T-121/05: Решение на Първоинстанционния съд от 11 март 2009 г. — Borax Europe/Комисия (Достъп до документи — Регламент (ЕО) № 1049/2001 — Документи и звукозаписи — Отказ на достъп — Изключение, свързано със защита на частния живот и личната неприкосновеност — Изключение, свързано със защита на процеса на вземане на решение)

text:
               18.4.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 90/23

         Решение на Първоинстанционния съд от 11 март 2009 г. — Borax Europe/Комисия
   (Дело T-121/05) (1)

   (Достъп до документи - Регламент (ЕО) № 1049/2001 - Документи и звукозаписи - Отказ на достъп - Изключение, свързано със защита на частния живот и личната неприкосновеност - Изключение, свързано със защита на процеса на вземане на решение)
   2009/C 90/35
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Borax Europe Ltd (Guildford, Обединено кралство) (представители: D. Vandermeersch и K. Nordlander, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: P. Costa de Oliveira и I. Chatzigiannis)

      Предмет

   Жалба за отмяна на решението на генералния секретар на Комисията от 17 януари 2005 г. за отказ на достъп до някои документи и звукозаписи във връзка с изменение с цел адаптиране към техническия прогрес за тридесети път на Директива 67/548/ЕИО на Съвета от 27 юни 1967 година за сближаването на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно класификацията, опаковането и етикетирането на опасни вещества (ОВ 1967, 196, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 1, стр. 23).

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на генералния секретар на Комисията от 17 януари 2005 г. за отказ на достъп до някои документи и звукозаписи във връзка с изменение с цел адаптиране към техническия прогрес за тридесети път на Директива 67/548/ЕИО на Съвета от 27 юни 1967 година за сближаването на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно класификацията, опаковането и етикетирането на опасни вещества.

               2)

               Осъжда Комисията да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 143, 11.6.2005 г.


title: Дело C-241/13: Иск, предявен на 29 април 2013 г. — Европейска комисия/Република Естония

text:
               29.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 189/11

         Иск, предявен на 29 април 2013 г. — Европейска комисия/Република Естония
   (Дело C-241/13)
   2013/C 189/22
   Език на производството: естонски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: O. Beynet, M. Heller и L. Naaber-Kivisoo)

      Ответник: Република Естония

      Искания на ищеца

   Комисията иска:

               —

               да се установи, че Република Естония не е изпълнила задълженията си по член 54, параграф 1 от Директива 2009/73/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 година относно общите правила за вътрешния пазар на природен газ и за отмяна на Директива 2003/55/ЕО като не е приела законови разпоредби, за да транспонира член 2, точки 10, 20 и 22, член 3, параграфи 3 и 4, член 7, параграф 3, член 9, параграфи 5, 7 и 12, член 10, параграф 5, член 11, параграф 5, букви a) и б), членове 12, 13, 15, 16, член 26, параграф 2, буква б), член 26, параграф 2, буква в), второ, четвърто и пето изречение, член 26, параграф 2, буква г), трето и четвърто изречение, член 26, параграф 3, член 27, параграф 2, член 33, член 36, параграф 4, втора и четвърта алинея, член 36, параграфи 6 и 8, член 36, параграф 9, трета алинея, член 41, параграф 1, букви г), д), и), к), н), п), р) и т), член 41, параграф 6, буква в), член 41, параграф 9, второ и трето изречение, член 41, параграф 10, член 44, параграф 3, приложение 1, точка 1, буква a), параграф 1, второ, трето, пето и седмо тире, приложение 1, точка 1, буква a), параграф 2, приложение 1, точка 1), букви б), г), е), з), и) и й), както и приложение 1, точка 2, или във всеки случай като не е съобщила на Комисията за приемането на необходимите за транспонирането правни разпоредби;

               —

               на основание на член 260, параграф 3 ДФЕС да се осъди Република Естония да заплаща периодична имуществена санкция в размер на 4224 EUR дневно, считано от деня на постановяване на решението на Съда, тъй като не е изпълнила задълженията си за съобщаване на предприетите мерки за транспониране на директивата;

               —

               да се осъди Република Естония да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Срокът за транспониране на директивата е изтекъл на 3 март 2011 г.

      (1)  ОВ L 211, стр. 94.


title: Дело C-533/10: Преюдициално запитване, отправено от Tribunal d'instance de Roubaix (Франция) на 17 ноември 2010 г. — CIVAD SA/Receveur des douanes de Roubaix, Directeur régional des douanes et droits indirects de Lille, Administration des douanes

text:
               29.1.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 30/23

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunal d'instance de Roubaix (Франция) на 17 ноември 2010 г. — CIVAD SA/Receveur des douanes de Roubaix, Directeur régional des douanes et droits indirects de Lille, Administration des douanes
   (Дело C-533/10)
   ()
   2011/C 30/38
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal d'instance de Roubaix

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: CIVAD SA

      Ответник: Receveur des douanes de Roubaix, Directeur régional des douanes et droits indirects de Lille, Administration des douanes

      Преюдициални въпроси

               1.

               Дали незаконосъобразността на общностен регламент, срещу който нито de facto, нито de jure може да бъде подадена жалба за отмяна от частен стопански субект, представлява за последния непреодолима сила, която му разрешава да превиши предвидения в член 236 [параграф 2, алинея 2] от Митническия кодекс на Общността (1) срок?

               2.

               В случай на отрицателен отговор на първия въпрос, дали разпоредбите на член 236 [параграф 2, алинея 3], последна алинея от Митническия кодекс на Общността налагат на митническите органи служебно да пристъпят към възстановяването на антидъмпингово мито, когато неговата незаконосъобразност е установена вследствие на оспорване от държава — членка на Световната търговска организация (СТО):

                           1.

                           Считано от първото уведомяване на съответната държава, която оспорва законосъобразността на антидъмпинговия регламент;

                           2.

                           Считано от доклада на специалната група, с който се установява незаконосъобразността на антидъмпинговия регламент;

                           3.

                           Считано от доклада на апелативния орган на СТО, вследствие на който Европейската комисия признава незаконосъобразността на антидъмпинговия регламент?

      (1)  Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 302, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 5, стр. 58).


title: Дело T-303/11: Определение на Общия съд от 30 ноември 2011 г. — Leopardi Dittajuti/СХВП — Llopart Vilarós (CONTE LEOPARDI DITTAJUTI)

text:
               28.1.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 25/66

      Определение на Общия съд от 30 ноември 2011 г. — Leopardi Dittajuti/СХВП — Llopart Vilarós (CONTE LEOPARDI DITTAJUTI)
      (Дело T-303/11) (1)

      (2012/C 25/126)
      Език на производството: английски
      Председателят на шести състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ) ОВ C 238, 13.8.2011 г.


title: Решение на Съда от 6 декември 2013 година по дело E-15/13 — Надзорен орган на ЕАСТ срещу Исландия (Неизпълнение от страна на държава от ЕИП на нейните задължения — Директива 2009/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. относно исковете за преустановяване на нарушения с цел защита на интересите на потребителите)

text:
               27.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 88/14

      РЕШЕНИЕ НА СЪДА

   от 6 декември 2013 година
   по дело E-15/13
   Надзорен орган на ЕАСТ срещу Исландия
   (Неизпълнение от страна на държава от ЕИП на нейните задължения — Директива 2009/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. относно исковете за преустановяване на нарушения с цел защита на интересите на потребителите)
   2014/C 88/11
   По дело Е-15/13 Надзорният орган на ЕАСТ срещу Исландия — ИСК за постановяване, че като не е приела в предвидения срок или не е уведомила незабавно Надзорния орган на ЕАСТ относно мерките, необходими за транспонирането на акта, посочен в точка 7г от приложение XIX към Споразумението за Европейското икономическо пространство (Директива 2009/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. относно исковете за преустановяване на нарушения с цел защита на интересите на потребителите), адаптиран към Споразумението за ЕИП с протокол 1 към него, Исландия не е изпълнила задълженията си съгласно акта и съгласно член 7 от Споразумението за ЕИП, Съдът в състав: Carl Baudenbacher, председател, Per Christiansen и Páll Hreinsson (съдия докладчик), съдии, постанови на 6 декември 2013 г. решение със следния диспозитив:
   С настоящото Съдът:

               1.

               постановява, че като не е приела в предвидения срок мерките, необходими за прилагането на акта, посочен в точка 7г от приложение IX към Споразумението за Европейското икономическо пространство (Директива 2009/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. относно исковете за преустановяване на нарушения с цел защита на интересите на потребителите), адаптиран към Споразумението за ЕИП с протокол 1 към него, Исландия не е изпълнила задълженията си съгласно акта и съгласно член 7 от Споразумението за ЕИП.

               2.

               нарежда на Исландия да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-418/10: Жалба, подадена на 15 септември 2010 г. — voestalpine и voestalpine Austria Draht/Комисия

text:
               6.11.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/59

         Жалба, подадена на 15 септември 2010 г. — voestalpine и voestalpine Austria Draht/Комисия
   (Дело T-418/10)
   ()
   2010/C 301/95
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподатели: voestalpine AG (Линц, Австрия), voestalpine Austria Draht GmbH (Bruck an der Mur, Австрия) (представители: A. Ablasser-Neuhuber и G. Fussenegger, Rechtsanwälte)

      Ответник: Комисията

      Искания на жалбоподателите

               —

               да се отмени Решение на Комисията С(2010) 4387 окончателен от 30 юни 2010 г., постановено в рамките на процедура по прилагане на член 101 ДФЕС и на член 53 ЕИП по дело COMP/38.344 — Стомана за предварително напрягане, в частта му, в която се отнася до жалбоподателите;

               —

               при условията на евентуалност, да се намали размерът на наложените на жалбоподателите глоби по член 2 от Решението;

               —

               да се осъди Комисия да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателите обжалват Решение на Комисията C(2010) 4387 окончателен от 30 юни 2010 г. по дело COMP/38.344 — Стомана за предварително напрягане. С обжалваното Решение на жалбоподателите и на други предприятия се налагат глоби на основание нарушение на член 101 ДФЕС и на член 53 ЕИП. Според Комисията жалбоподателите са участвали в продължаващо споразумение и/или съгласувана практика в сектора на стомана за предварително напрягане на пазара на Общността и на пазара на ЕИП.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите посочват три правни основания.
   В първото правно основание жалбподателите твърдят, че не са извършили нарушение на член 101 ДФЕС. В тази връзка изтъкват, че Комисията погрешно е ангажирала отговорността им за това, че са участвали [в посоченото продължаващо споразумение и/или съгласувана практика], като взема предвид единствено действията на съответния търговски представител в Италия, който по никакъв начин не представлявал жалбоподателите по време на срещите на „клуб Италия“, а и жалбоподателите не можели да носят отговорност за действията на лице, което не е било техен изключителен търговски представител, при положение че липсвала конкретна стопанска единица [в която да бъдат обединени]; като е ангажирал автоматично отговорността на жалбоподателите за действията на техния неизключителен търговски представител, ответникът не се е съобразил с релевантната практика на Съда, а освен това жалбоподателите по никакъв начин не са били уведомени за предприетите действия от страна на търговския представител. При условията на алтернативност се посочва, че продължителността на извършеното нарушение била определена погрешно по отношение на жалбоподателите.
   Във второто правно основание жалбоподателите оспорват обстоятелството, че са участвали в едно единствено, комплексно и продължено нарушение. Във връзка с това те изтъкват по-специално, че нарушението в „клуб Италия“ следвало да се разглежда отделно от останалите нарушения, посочени в конкретното решение. По-нататък посочват, че не са участвали в извършването на едно единствено, комплексно и продължено нарушение, тъй като са нямали информация за цялостния план, не са могли всъщност логически да го предвидят, а и не са били готови да поемат риска, произтичащ от подобно действие.
   Накрая, като трето правно основание, се изтъкват грешки, които Комисията е допуснала при определянето на наложената глоба. Жалбоподателите посочват във връзка с това, че било допуснато нарушение на принципа на пропорционалността, тъй като наложената от Комисията глоба била прекомерно висока, независимо че били поставени нови (и непредвидими) правни въпроси, а и наложената глоба била в същия размер, като наложената глоба на останалите предприятия, единствено поради обстоятелството, че жалбоподателите знаели за извършваните от останалите предприятия нарушения. В допълнение според жалбоподателите са допуснати нарушения на принципа на еднакво третиране, на Насоките от 2006 г. относно метода за определяне на глобите (1) и на правото на защита, както и на правото на справедлив съдебен процес.

      (1)  Насоки относно метода за определяне на глобите, налагани по силата на член 23, параграф 2, буква а) от Регламент № 1/2003 (ОВ C 210, 1.09.2006 г., стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 4, стр. 264).


title: Дело T-328/17: Жалба, подадена на 26 май 2017 г. — Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi/EUIPO — M. J. Dairies (BBQLOUMI)

text:
               24.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 239/56

         Жалба, подадена на 26 май 2017 г. — Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi/EUIPO — M. J. Dairies (BBQLOUMI)
   (Дело T-328/17)
   (2017/C 239/69)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi (Никозия, Кипър) (представители: S. Malynicz, QC и V. Marsland, Solicitor)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: M. J. Dairies EOOD (София, България)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словния елемент „BBQLOUMI“ — заявка за регистрация № 13 069 034

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 16 март 2017 г. по преписка R 497/2016-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело F-80/10: Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 29 септември 2011 г. — AJ/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Повишаване — Членове 43 и 45 от Правилника — Атестационен доклад — Явна грешка в преценката — Мотивиране)

text:
               12.5.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/24

         Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 29 септември 2011 г. — AJ/Комисия
   (Дело F-80/10)
   (Публична служба - Длъжностни лица - Повишаване - Членове 43 и 45 от Правилника - Атестационен доклад - Явна грешка в преценката - Мотивиране)
   2012/C 138/48
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: AJ (Ватерло, Белгия) (представители: адв. S. Rodrigues и адв. C. Bernard-Glanz)

      Ответник: Европейска комисия (представители: G. Berscheid и C. Berardis-Kayser)

      Предмет

   Искане за отмяна на доклада за развитие на кариерата на жалбоподателя за периода от 1 януари 2008 г. до 31 декември 2008 г.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               AJ понася своите съдебни разноски, както и тези на Комисията.


title: Дело C-551/08: Иск, предявен на 11 декември 2008 г.  — Комисия на Европейските общности/Република Полша

text:
               7.3.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 55/9

         Иск, предявен на 11 декември 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Република Полша
   (Дело C-551/08)
   (2009/C 55/15)
   Език на производството: полски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: N. Yerrell и M. Kaduczak)

      Ответник: Република Полша
   Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е приела необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби за съобразяване с Директива 2005/68/EО на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2005 година относно презастраховането и за изменение на Директиви 73/239/EИО и 92/49/EИО на Съвета, както и на Директиви 98/78/EО и 2002/83/EО (1), и във всички случаи, като не ги е съобщила на Комисията, Република Полша не е изпълнила задълженията си по член 64 от Директива 2005/68/EО;

               —

               да се осъди Република Полша да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Срокът за транспониране на Директива 2005/68/ЕО е изтекъл на 10 декември 2007 г.

      (1)  ОВ L 323, 9.12.2005 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 7, стр. 224.


title: Дело T-418/14: Решение на Общия съд от 18 октомври 2016 г. — Sina Bank/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки срещу Иран с цел предотвратяване на ядреното разпространение — Замразяване на средства — Жалба за отмяна — Срок за обжалване — Промяна на исканията — Допустимост — Задължение за мотивиране — Право на защита — Право на ефективна съдебна защита — Явна грешка в преценката — Адаптиране на действието на отмяната във времето)

text:
               28.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 441/16

      Решение на Общия съд от 18 октомври 2016 г. — Sina Bank/Съвет
      (Дело T-418/14) (1)

      ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Иран с цел предотвратяване на ядреното разпространение - Замразяване на средства - Жалба за отмяна - Срок за обжалване - Промяна на исканията - Допустимост - Задължение за мотивиране - Право на защита - Право на ефективна съдебна защита - Явна грешка в преценката - Адаптиране на действието на отмяната във времето))
      (2016/C 441/20)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Sina Bank (Техеран, Иран) (представители: . Mettetal и C. Wucher-North, адвокати)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: B. Driessen и Д. Гичева)

         Предмет

      Жалба на основание член 263 ДФЕС за отмяна, от една страна, на решението на Съвета — в редакцията му съгласно Известието от 15 март 2014 година на вниманието на лицата и образуванията, които са обект на ограничителните мерки, предвидени в Решение 2010/413/ОВППС на Съвета и в Регламент (ЕС) № 267/2012 на Съвета относно ограничителни мерки срещу Иран (OВ C 77, 2014 г., стр. 1) — да остави в сила включването на името на жалбоподателя в списъка по приложение II към Решение 2010/413/ОВППС на Съвета от 26 юли 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС (OВ L 195, 2010 г., стр. 39), изменено с Решение 2010/644/ОВППС на Съвета от 25 октомври 2010 г. (OВ L 281, 2010 г., стр. 81), и по приложение IX към Регламент (ЕС) № 267/2012 на Съвета от 23 март 2012 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕС) № 961/2010 (OВ L 88, 2012 г., стр. 1), и от друга страна, на Решение 2014/776/ОВППС на Съвета от 7 ноември 2014 година за изменение на Решение 2010/413 (OВ L 325, 2014 г., стр. 19), на Регламент за изпълнение (ЕС) № 1202/2014 на Съвета от 7 ноември 2014 година за изпълнение на Регламент № 267/2012 (OВ L 325, 2014 г., стр. 3), на Решение (ОВППС) 2015/1008 на Съвета от 25 юни 2015 година за изменение на Решение 2010/413 (OВ L 161, 2015 г., стр. 19) и на Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/1001 на Съвета от 25 юни 2015 година за изпълнение на Регламент № 267/2012 (OВ L 161, 2015 г., стр. 1) в частта, в която тези актове оставят в сила включването на името на жалбоподателя в списъка по приложение II към Решение 2010/413, изменено с Решение 2010/644, и по приложение IX към Регламент № 267/2012

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя решението на Съвета на Европейския съюз — в редакцията му съгласно Известието от 15 март 2014 година на вниманието на лицата и образуванията, които са обект на ограничителните мерки, предвидени в Решение 2010/413/ОВППС на Съвета и в Регламент (ЕС) № 267/2012 на Съвета относно ограничителни мерки срещу Иран — да остави в сила включването на името на Sina Bank в списъка по приложение II към Решение 2010/413/ОВППС на Съвета от 26 юли 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС, изменено с Решение 2010/644/ОВППС на Съвета от 25 октомври 2010 година, и по приложение IX към Регламент (ЕС) № 267/2012 на Съвета от 23 март 2012 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕС) № 961/2010.

                  2)

                  Отменя Решение 2014/776/ОВППС на Съвета от 7 ноември 2014 година за изменение на Решение 2010/413, Регламент за изпълнение (ЕС) № 1202/2014 на Съвета от 7 ноември 2014 година за изпълнение на Регламент № 267/2012, Решение (ОВППС) 2015/1008 на Съвета от 25 юни 2015 година за изменение на Решение 2010/413 и Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/1001 на Съвета от 25 юни 2015 година за изпълнение на Регламент № 267/2012 в частта, в която тези актове оставят в сила включването на името на Sina Bank в списъка по приложение II към Решение 2010/413, изменено с Решение 2010/644, и по приложение IX към Регламент № 267/2012.

                  3)

                  Запазва действието на Решение 2015/1008 по отношение на Sina Bank от датата на влизането му в сила до датата на изтичане на срока за обжалване на настоящото съдебно решение по член 56, първа алинея от Статута на Съда на Европейския съюз, или, ако в този срок е подадена жалба срещу настоящото съдебно решене — до датата на отхвърлянето на тази жалба.

                  4)

                  Осъжда Съвета да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 282, 25.8.2014 г.


title: Дело T-79/13: Жалба, подадена на 11 февруари 2013 г. — Accorinti и др./ЕЦБ

text:
               6.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 101/26

         Жалба, подадена на 11 февруари 2013 г. — Accorinti и др./ЕЦБ
   (Дело T-79/13)
   2013/C 101/56
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподатели: Accorinti (Nichelino, Италия), Michael Acherer (Bressanone, Италия), Giuliano Agostinetti (Mestre, Италия), Marco Alagna (Милано, Италия), Riccardo Alagna (Милано, Италия), Agostino Amalfitano (Forio, Италия), Emanuela Amsler (Торино, Италия), Francine Amsler (Торино, Италия), Alessandro Anelli (Bellinzago Novarese, Италия), Angelo Giovanni Angione (Potenza, Италия), Giancarlo Antonelli (Верона, Италия), Giuseppe Aronica (Licata, Италия), Elisa Arsenio (Sesto San Giovanni, Италия), Pasquale Arsenio (Sesto San Giovanni, Италия), Luigi Azzano (Concordia Sagittaria, Италия), Giovanni Baglivo (Lecce, Италия), Mario Bajeli (Бергамо, Италия) Stefano Baldoni (Matera, Италия), Giulio Ballini (Lonato, Италия), Antonino Barbara (Неапол, Италия), Armida Baron (Cassola, Италия), Paolo Baroni (Рим, Италия), Lucia Benassi (Scandiano, Италия), Michele Benelli (Madignano, Италия), Erich Bernard (Lana, Италия), Flaminia Berni (Рим, Италия), Luca Bertazzini (Монца, Италия), Adriano Bianchi (Casale Corte Cerro, Италия), Massimiliano Bigi (Montecchio Emilia, Италия), Daniele Fabrizio Bignami (Милано, Италия), Sergio Borghesi (Coredo, Италия), Borghesi Srl (Cles, Италия), Sergio Bovini (Cogoleto, Италия), Savino Brizzi (Торино, Италия), Annunziata Brum (Badiola, Италия), Christina Brunner (Laives, Италия), Giovanni Busso (Caselette, Италия), Fabio Edoardo Cacciuttolo (Милано, Италия), Vincenzo Calabrò (Рим, Италия), Carlo Cameranesi (Анкона, Италия), Giuseppe Campisciano (Besana in Brianza, Италия), Allegra Canepa (Пиза, Италия), Luca Canonaco (Como, Италия), Piero Cantù (Vimercate, Италия), Fabio Capelli (Tortona, Италия), Gianluca Capello (Сан Ремо, Италия), Sergio Capello (Сан Ремо, Италия), Filippo Caracciolo di Melito (Lucca, Италия), Mario Carchini (Carrara, Италия), Filippo Carosi (Рим, Италия), Elena Carra (Рим, Италия), Claudio Carrara (Nembro, Италия), Ivan Michele Casarotto (Верона, Италия), Anna Maria Cavagnetto (Торино, Италия), Gabriele Lucio Cazzulani (Segrate, Италия), Davide Celli (Римини, Италия), Antonio Cerigato (Ferrara, Италия), Paolo Enrico Chirichilli (Рим, Италия), Celestino Ciocca (Рим, Италия), Mariagiuseppa Civale (Милано, Италия), Benito Colangelo (Bollate, Италия), Roberto Colicchio (Милано, Италия), Edoardo Colli (Триест, Италия), Nello Paolo Colombo (Casatenovo, Италия), Mario Concini (Tuenno, Италия), Marika Congestrì (S. Onofrio, Италия), Luigi Corsini (Pistoia, Италия), Maria Chiara Corsini (Генуа, Италия), Aniello Cucurullo (Civitavecchia, Италия), Roberto Cugola (Melara, Италия), Roberto Cupioli (Римини, Италия), Giuseppe D’Acunto (Lucca — S. Anna, Италия), Stefano D’Andrea (Анкона, Италия), Nazzareno D’Amici (Рим, Италия), Michele Danelon (Gruaro, Италия), Piermaria Carlo Davoli (Милано, Италия), Iole De Angelis (Рим, Италия), Roberto De Pieri (Treviso, Италия), Stefano De Pieri (Martellago, Италия), Ario Deasti (Сан Ремо, Италия), Stefano Marco Debernardi (Aosta, Италия), Gianfranco Del Mondo (Casoria, Италия), Salvatore Del Mondo (Gaeta, Италия), Gianmaria Dellea (Castelveccana, Италия), Rocco Delsante (Langhirano, Италия), Gianmarco Di Luigi (Sant’Antimo, Италия), Alessandro Di Tomizio (Reggello, Италия), Donata Dibenedetto (Altamura, Италия), Angela Dolcini (Pavia, Италия), Denis Dotti (Милано, Италия), Raffaele Duino (San Martino Buon Albergo, Италия), Simona Elefanti (Montecchio Emilia, Италия), Maurizio Elia (Рим, Италия), Claudio Falzoni (Besnate, Италия), Enrico Maria Ferrari (Рим, Италия), Giuseppe Ferraro (Pago Vallo Lauro, Италия), Fiduciaria Cavour Srl (Рим, Италия), Giorgio Filippello (Caccamo, Италия), Giovanni Filippello (Caccamo, Италия), Dario Fiorin (Венеция, Италия), Guido Fortunati (Верона, Италия), Achille Furioso (Agrigento, Италия), Monica Furlanis (Concordia Sagittaria, Италия), Vitaliano Gaglianese (San Giuliano Terme, Италия), Antonio Galbo (Палермо, Италия), Gianluca Gallino (Милано, Италия), Giandomenico Gambacorta (Рим, Италия), Federico Gatti (Besana in Brianza, Италия), Raffaella Maria Fatima Gerardi (Lavello, Италия), Mauro Gini (Bressanone, Италия), Barbara Giudiceandrea (Рим, Италия), Riccardo Grillini (Lugo, Италия), Luciano Iaccarino (Верона, Италия), Vittorio Iannetti (Carrara, Италия), Franz Anton Inderst (Marlengo, Италия), Alessandro Lepore (Giovinazzo, Италия), Hermann Kofler (Merano, Италия), Fabio Lo Presti (Ponte S. Pietro, Италия), Silvia Locatelli (Brembate, Италия), Nicola Lozito (Grumo Appula, Италия), Rocco Lozito (Grumo Appula, Италия), Fabio Maffoni (Soncino, Италия), Silvano Maffoni (Orzinuovi, Италия), Bruno Maironi Da Ponte (Бергамо, Италия), Franco Maironi Da Ponte (Бергамо, Италия), Michele Maironi Da Ponte (Бергамо, Италия), Francesco Makovec (Lesmo, Италия), Concetta Mansi (Matera, Италия), Angela Marano (Melito di Napoli, Италия), Bruno Marchetto (Милано, Италия), Fabio Marchetto (Милано, Италия), Sergio Mariani (Милано, Италия), Lucia Martini (Scandicci, Италия), Alessandro Mattei (Treviso, Италия), Giorgio Matterazzo (Seregno, Италия), Mauro Mazzone (Верона, Италия), Ugo Mereghetti (Brescia, Италия), като представител на Fulvia Mereghetti (Casamassima, Италия), Vitale Micheletti (Brescia, Италия), Giuseppe Mignano (Генуа, Италия), Fabio Mingo (Ladispoli, Италия), Giovanni Minorenti (Guidonia Montecelio, Италия), Filippo Miuccio (Рим, Италия), Fulvio Moneta Caglio de Suvich (Милано, Италия), Giancarlo Monti (Милано, Италия), Angelo Giuseppe Morellini (Besana in Brianza, Италия), Barbara Mozzambani (San Martino Buon Albergo, Италия), Mario Nardelli (Gubbio, Италия), Eugenio Novajra (Udine, Италия), Giorgio Omizzolo (Baone, Италия), Patrizia Paesani (Рим, Италия), Daniela Paietta (Arona, Италия), Luigi Paparo (Volla, Италия), Davide Pascale (Милано, Италия), Salvatore Pasciuto (Gaeta, Италия), Sergio Pederzani (Ossuccio, Италия), Aldo Perna (Неапол, Италия), Marco Piccinini (San Mauro Torinese, Италия), Nicola Piccioni (Soncino, Италия), Stefano Piedimonte (Неапол, Италия), Mauro Piliego (Bolzano, Италия), Vincenzo Pipolo (Рим, Италия), Johann Poder (Silandro, Италия), Giovanni Polazzi (Милано, Италия), Santo Pullarà (Римини, Италия), Patrizio Ragusa (Рим, Италия), Rosangela Raimondi (Arluno, Италия), Massimo Ratti (Милано, Италия), Gianni Resta (Imola, Италия), Giuseppe Ricciarelli (San Giustino, Италия), Enrica Rivi (Scandiano, Италия), Maria Rizescu (Pesaro, Италия), Alessandro Roca (Торино, Италия), Mario Римni (Милано, Италия), Claudio Римno (Неапол, Италия), Gianfranco Римno (Pisticci, Италия), Ivo Rossi (Nettuno, Италия), Alfonso Russo (Scandiano, Италия), Iginio Russolo (San Quirinino, Италия), Francesco Sabato (Барселона, Испания), Giuseppe Salvatore (Silvi, Италия), Luca Eudilio Sarzi Amadè, (Милано, Италия), Tiziano Scagliola (Terlizzi, Италия), Antonio Scalzullo (Avellino, Италия), Liviano Semeraro (Gavirate, Италия), Laura Liliana Serpente (Анкона, Италия), Maria Grazia Serpente (Анкона, Италия), Luciana Serra (Милано, Италия), Giuseppe Silecchia (Altamura, Италия), Paolo Sillani (Бергамо, Италия), Vincenzo Solombrino (Неапол, Италия), Patrizia Spiezia (Casoria, Италия), Alberto Tarantini (Рим, Италия), Halyna Terentyeva (Concordia Sagittaria, Италия), Vincenzo Tescione (Caserta, Италия), Riccardo Testa (Cecina, Италия), Salvatore Testa (Pontinia, Италия), Nadia Toneatti (Триест, Италия), Giuseppe Ucci (Como, Италия), Giovanni Urbanelli (Pescara, Италия), Giuseppina Urciuoli (Avellino, Италия), Amelia Vaccaro (Chiavari, Италия), Maria Grazia Valentini (Tuenno, Италия), Nicola Varacalli (Occhieppo Superiore, Италия), Giancarlo Vargiu (Болоня, Италия), Salvatore Veltri Barraco Alestra (Marsala, Италия), Roberto Vernero (Милано, Италия), Vincenza Vigilia (Castello d’Agogna, Италия), Celso Giuliano Vigna (Castel San Pietro Terme, Италия), Roberto Vignoli (Santa Marinella, Италия), Georg Weger (Merano, Италия), Albino Zanichelli (Busana, Италия), Andrea Zecca (Рим, Италия), Maurizio Zorzi (Ora, Италия) (представители: S. Sutti и R. Spelta, avvocati)

      Ответник: Европейска централна банка

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да приеме, че жалбата е допустима,

               —

               след като установи и прецени отговорността на Европейската централна банка (ЕЦБ) по смисъл на член 340 ДФЕС, да осъди ответника да плати обезщетение за причинената вреда в размер на поне 12 504 614,98 EUR, или във всеки друг размер определен от съда по справедливост, който може да бъде променен в хода на производството, както и законовите и мораторни лихви върху тази сума, натрупани от датата на падежа до датата на плащане,

               —

               при условията на евентуалност, отново след като установи и прецени отговорността на Европейската централна банка (ЕЦБ) по смисъл на член 340 ДФЕС, да осъди ответника да плати обезщетение за причинената вреда в размер на поне 3 668 020,39 EUR, или във всеки друг размер определен от съда по справедливост, който може да бъде променен в хода на производството, както и законовите и мораторни лихви върху тази сума, натрупани от датата на падежа до датата на плащане,

               —

               при условията на последваща евентуалност, отново след като установи и прецени отговорността на Европейската централна банка (ЕЦБ) по смисъл на член 340 ДФЕС, да осъди ответника да плати обезщетение за причинената вреда в размер на поне 2 667 651,19 EUR, или във всеки друг размер определен от съда по справедливост, който може да бъде променен в хода на производството, както и законовите и мораторни лихви върху тази сума, натрупани от датата на падежа до датата на плащане,

               —

               при условията на последваща евентуалност, да осъди ЕЦБ да плати обезщетение за вредата, причинена от нейното правомерно или безвиновно поведение в размер, определен от съда по справедливост,

               —

               да осъди ЕЦБ да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателите по настоящото дело изтъкват извъндоговорната отговорност на ответника за начина му на действие при преструктурирането на дефицита по гръцкия дълг и твърдят, че ЕЦБ носи отговорност по смисъла на член 340, трета алинея ДФЕС, тъй като са налице всички изисквания за възникването на тази отговорност, а именно неправомерност на оспорваното от жалбоподателите поведение на ЕЦБ, наличие на действителна вреда и причинно-следствена връзка между вредата и поведението на посочената институция.
   В това отношение се подчертава, че ответникът:

               —

               е сключил, на 15 февруари 2012 г., тайно споразумение за обмен на ценни книжа с Република Гърция,

               —

               не е участвал или е отказал да участва в преструктурирането на гръцкия дълг, наложено на гръцката държава, за да получи втория транш от помощи, тъй като е налице конфликт на интереси понеже самата ЕЦБ е част от Тройката,

               —

               на 5 март 2012 г. е приел решение, което обуславя допустимостта на гръцките ценни книжа като гаранция по програма за обратно изкупуване, разрешено само на централните национални банки (ЦНБ), въпреки че тези ценни книжа са лишени от кредитно качество.

         Всъщност в подкрепа на жалбата жалбоподателите твърдят, че поведението на ответника оказва пряко негативно влияние върху правното положение на жалбоподателите, които понасят допълнително намаляване на стойността (haircut) за частни лица, деградиране на вземанията им и понижаване на частните инвеститори в категорията на кредитори „junior“.
   Според жалбоподателите това поведение представлява грубо нарушение на правните норми с по-висок ранг, насочени към защита на частните лица, и по-специално принципите на равно третиране на кредиторите, на недопускане на дискриминация и на равенство, на пропорционалност, на правни очаквания, на защита на оправданите правни очаквания на притежателите на ценни книжа, на правна сигурност.
   При условията на евентуалност, ако Общият съд не квалифицира поведението на ЕЦБ като неправомерно, жалбоподателите твърдят, че все пак е налице най-малко обективна или безвиновна отговорност на ЕЦБ или отговорност, произтичаща от законосъобразен акт, тъй като оспорваното поведение на ЕЦБ е причинило ненормална и специфична вреда, по-специално с оглед на основните права, защитени от Хартата от Ница след Договор от Лисабон, предвидени в член 17 (собственост), член 21 (принцип на недопускане на дискриминация), член 38 (защита на потребителите), член 41 (право на добра администрация).


title: Дело C-621/11 P: Жалба, подадена на 2 декември 2011 г. от New Yorker SHK Jeans GmbH & Co. KG, по-рано New Yorker SHK Jeans GmbH срещу решението на Общия съд (шести състав), постановено на 29 септември 2011 г. по дело T-415/09, New Yorker SHK Jeans GmbH & Co. KG, по-рано New Yorker SHK Jeans GmbH/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Vallis K. — Vallis A. & Co. O.E.

text:
               28.1.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 25/44

      Жалба, подадена на 2 декември 2011 г. от New Yorker SHK Jeans GmbH & Co. KG, по-рано New Yorker SHK Jeans GmbH срещу решението на Общия съд (шести състав), постановено на 29 септември 2011 г. по дело T-415/09, New Yorker SHK Jeans GmbH & Co. KG, по-рано New Yorker SHK Jeans GmbH/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Vallis K. — Vallis A. & Co. O.E.
      (Дело C-621/11 P)
      (2012/C 25/82)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: New Yorker SHK Jeans GmbH & Co. KG, по-рано New Yorker SHK Jeans GmbH (представители: V. Spitz, A. Gaul, T. Golda, S. Kirschstein-Freund, Rechtsanwälte)

         Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Vallis K. — Vallis A. & Co. O.E.

         Искания на жалбоподателя

      Жалбоподателят иска от Съда:

                  —

                  да отмени решението на Общия съд на Европейския съюз от 29 септември 2011 г. по дело T-415/09, и

                              а)

                              да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 30 юли 2009 г. в частта, в която се отхвърля жалбата и се потвърждава отхвърлянето на заявката по отношение на стоки от клас 25,

                                          —

                                          при условията на евентуалност,

                              б)

                              да върне делото на Общия съд за постановяване на решение по същество.
                              да осъди Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) да заплати съдебните разноски, направени във връзка с първоинстанционното производство и производството по обжалване.

         Правни основания и основни доводи

                  —

                  Вземането предвид на допълнителни доказателства за използване, представени след изтичане на определения от Службата срок за представяне на такива доказателства, представлява нарушение на член 42, параграфи 2 и 3 и член 76, параграф 2 от Регламента относно марката на Общността (1) (предишни член 43, параграфи 2 и 3 и член 74, параграф 2 от Регламента относно марката на Общността) и правило 22, параграф 2 от Регламента за прилагане.

                  —

                  Представянето на доказателства за реалното използване на марката, предмет на възражението, е уредено само в правило 22, параграф 2 от Регламента за прилагане. Разпоредбата на правило 22, параграф 2 от Регламента за прилагане не предоставя право на преценка. Следователно член 76, параграф 2 от Регламента относно марката на Общността не се прилага в този случай. В случай че реалното използване на марката, предмет на възражението, не бъде доказано в определения от Службата срок, в съответствие с правило 22, параграф 2, изречение 1 от Регламента за прилагане възражението се отхвърля.

                  —

                  Следователно когато Службата приканва направилото възражението лице да представи становище в отговор на доводите на заявителя относно представените доказателства за използване, в съответствие с член 75 от Регламента относно марката на Общността и правило 20, параграф 4 от Регламента за прилагане направилото възражението лице може да представи становището си. Допълнителните доказателства за използване обаче не могат да бъдат взети предвид, тъй като са представени след изтичане на срока. Вземането предвид на представени след изтичане на срока доказателства представлява нарушение на член 42, параграфи 2 и 3 от Регламента относно марката на Общността и на правило 22, параграф 2 от Регламента за прилагане.

                  —

                  Само представянето на становище от заявителя, с което той оспорва пълнотата на представените в срок доказателства, не обосновава вземането предвид на допълнителни доказателства за използване.

                  —

                  Дори да се приеме, че член 76, параграф 2 от Регламента относно марката на Общността е приложим за допълнителните доказателства за използване, представени след изтичане на срока по правило 22, параграф 2 от Регламента за прилагане, в настоящия случай е налице нарушение на член 42, параграфи 2 и 3 и член 76, параграф 2 от Регламента относно марката на Общността и на правило 22, параграф 2 от Регламента за прилагане.

                  —

                  Доказателствата, представени впоследствие, не са допълнителни доказателства. За да бъдат налице допълнителни доказателствата, трябва представените в първоначалния срок доказателства да удостоверяват реалното използване на марката, предмет на възражението, и представените на по-късна дата доказателства само да потвърждават вече доказани факти. Следователно Общият съд е нарушил член 76, параграф 2 от Регламента относно марката на Общността, като е допуснал прилагането на тази разпоредба в производството по обжалване.

                  —

                  Налице е злоупотреба с предоставеното с член 76, параграф 2 от Регламента относно марката на Общността право на преценка. Службата е злоупотребила с правото си на преценка, като само е взела предвид, че представянето на нови примери за използване е необходимо за направилото възражението лице. Въпросът дали представянето на допълнителни доказателства е необходимо за дадена страна в производството не е обстоятелство, което трябва да се има предвид от лицето, срещу което е направено възражението. На този въпрос трябва да отговори сама съответната страна. Освен това Службата не е взела предвид допълнителни обстоятелства. Тя дори не е преценила силата на първоначално представените доказателства. Като е приел, че не е налице злоупотреба с правото на преценка, Общият съд е нарушил приложимото право.

         (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1).


title: Дело C-121/12 P: Решение на Съда (четвърти състав) от 3 октомври 2013 г. — Bernhard Rintisch/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Valfleuri Pâtes alimentaires SA (Обжалване — Марка на Общността — Регламент (ЕО) № 40/94 — Член 74, параграф 2 — Регламент (ЕО) № 2868/95 — Правило 50, параграф 1, първа и трета алинея — Възражение от притежателя на по-ранната марка — Съществуване на марката — Доказателства в подкрепа на възражението, представени след изтичане на определения срок — Невзимане предвид — Правомощие за преценка на апелативния състав — Разпоредба в обратен смисъл — Обстоятелства, които не допускат вземането предвид на допълнителни или допълващи доказателства)

text:
               23.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 344/25

         Решение на Съда (четвърти състав) от 3 октомври 2013 г. — Bernhard Rintisch/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Valfleuri Pâtes alimentaires SA
   (Дело C-121/12 P) (1)

   (Обжалване - Марка на Общността - Регламент (ЕО) № 40/94 - Член 74, параграф 2 - Регламент (ЕО) № 2868/95 - Правило 50, параграф 1, първа и трета алинея - Възражение от притежателя на по-ранната марка - Съществуване на марката - Доказателства в подкрепа на възражението, представени след изтичане на определения срок - Невзимане предвид - Правомощие за преценка на апелативния състав - Разпоредба в обратен смисъл - Обстоятелства, които не допускат вземането предвид на допълнителни или допълващи доказателства)
   2013/C 344/41
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Bernhard Rintisch (представител: A. Dreyer, Rechtsanwalt)

      Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: G. Schneider), Valfleuri Pâtes alimentaires SA (представител: F. Baujoin, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Общия съд (седми състав) от 16 декември 2011 г. по дело Rintisch/СХВП — Valfleuri Pâtes alimentaires (T-109/09), с което Общият съд отхвърля жалба за отмяна, подадена от притежателя на някои национални словни марки и словна марка на Общността, на национална фигуративна марка и на търговското наименование, съдържащо думата „PROTI“, за стоки от класове 5, 29, 30 и 32, срещу Решение R 1660/2007-4 на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (СХВП) от 21 януари 2009 г., с което се отхвърля жалбата срещу решението на отдела по споровете, който отхвърля възражението, направено от жалбоподателя срещу регистрацията на словната марка „PROTIVITAL“ за стоки от класове 5, 29 и 30 — Несвоевременно предоставяне на документи — Право на преценка, предоставено от член 74, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 76, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 207/2009)

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда г-н Bernhard Rintisch да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 165, 9.6.2012 г.


title: Дело C-501/08 P: Жалба, подадена на 20 ноември 2008 г. от Município de Gondomar срещу определението на Първоинстанционния съд (четвърти състав), постановено на 10 септември 2008 г. по дело T-324/06, Município de Gondomar/Комисия

text:
               24.1.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/18

         Жалба, подадена на 20 ноември 2008 г. от Município de Gondomar срещу определението на Първоинстанционния съд (четвърти състав), постановено на 10 септември 2008 г. по дело T-324/06, Município de Gondomar/Комисия
   (Дело C-501/08 P)
   (2009/C 19/32)
   Език на производството: португалски
   Страни

      Жалбоподател: Município de Gondomar [Община Gondomar] (представители: J.L. da Cruz Vilaça и L. Pinto Monteiro, advogados)

      Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени определението на Първоинстанционния съд и да се приеме за допустима жалбата за отмяна на Решение на Комисията C(2006) 3782 от 16 август 2006 г. относно отменяне на отпуснатата от Кохезионния фонд помощ;

               —

               При условията на евентуалност, да се отмени определението на Първоинстанционния съд и делото да се върне на Първоинстанционния съд за произнасяне;

               —

               Да се осъди Комисията на основание член 69 от Процедурния правилник на Съда да заплати всички съдебни разноски, включително направените от жалбоподателя, или, при условията на евентуалност, произнасянето по съдебните разноски да се извърши с решението или определението, с което се слага край на производството.

         Правни основания и основни доводи
   1.   ГЕШКА ПРИ ПРИЛАГАНЕ НА ПРАВОТО ПРИ ПРЕЦЕНКАТА НА УСЛОВИЕТО ЗА ПРЯКО ЗАСЯГАНЕ И ЛИПСА НА МОТИВИ:
   Община Gondomar счита, че португалската правна уредба притежава особености, които би трябвало да доведат до тълкуване, различно от възприетото от Първоинстанционният съд в определението за недопустимост, постановено по дело T-324/06, което е засегнато от грешка при прилагане на правото.
   Всъщност от португалската правна уредба, и по-специално от членове 18 и 20 от Правилника за прилагане на Кохезионния фонд в Португалия, одобрен с единствения член на Декрет-закон № 191/2000 от 16 август, следва, че Португалската република не разполага с никаква свобода на преценка при вземането на решение дали да запази помощите, предоставени от Кохезионния фонд на община Gondomar в качеството й на организация, отговаряща за изпълнението на проекта, което налага извода за автоматичния характер на решението на Комисията за отменяне на помощта, предоставена от Кохезионния фонд, тъй като посочената по-горе правна уредба не позволява изпълняващите организации да бъдат освободени от задължението за връщане на недължимо изплатените суми.
   В определението за недопустимост, постановено по дело T-324/06, Първоинстанционният съд изобщо не се е спрял на този въпрос и тъй като той е съществен за произнасянето по допустимостта на жалбата, Първоинстанционният съд е допуснал грешка при прилагане на правото, която има непосредствени последици за упражняването на процесуалните права, предоставени на жалбоподателя от член 230 ЕО.
   Пропускът на Първоинстанционния съд да се произнесе по този въпрос представлява също така порок на неговото определение, изразяващ се в липса на мотиви или недостатъчни мотиви. Всъщност, съгласно доктрината и общностната съдебна практика съществува общо задължение за мотивиране на постановяваните от административни и съдебни органи решения с цел улесняване на задачата на Съда за упражняване на съдебен контрол.
   Пропускът на Първоинстанционния съд да се произнесе относно особеностите на португалското право представлява липса на мотиви, която може да засегне сериозно интересите на жалбоподателя.
   2.   НАРУШАВАНЕ НА ПРИНЦИПА НА ЕФЕКТИВНА СЪДЕБНА ЗАЩИТА:
   Община Gondomar счита също, че съществува опасност да й бъде отказано право на ефективна съдебна защита, защото не разполага със средства за защита на национално равнище, за да оспори искането за връщане на помощите от Кохезионния фонд, тъй като актът, с който е уведомена за решението на Комисията относно отменянето на помощта от Кохезионния фонд, не подлежи на обжалване на вътрешно равнище.
   Уведомяването за решението на Комисията, което не подлежи на обжалване на вътрешно равнище, е извършено с писмо от 25 септември 2006 г. на органа към Министерството на околната среда, отговарящ за управлението на Кохезионния фонд, което само „предава“ решението на Комисията, съдържащо диспозитива.
   Невъзможността да разполага със средства за защита нарушава принципа на право на ефективна съдебна защита, гарантирано от най-новата доктрина и общностна съдебна практика.


title: Дело T-276/14: Жалба, подадена на 30 април 2014 г.  — Flachglas Torgau и др./Комисия

text:
               14.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 223/29

         Жалба, подадена на 30 април 2014 г. — Flachglas Torgau и др./Комисия
   (Дело T-276/14)
   2014/C 223/34
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподатели: Flachglas Torgau GmbH (Торгау, Германия) Saint-Gobain Isover G+H AG (Лудвигсхафен ам Райн, Германия) и Saint-Gobain Oberland AG (Бад Вурцах, Германия) (представители: S. Altenschmidt и H. Janssen, Rechtsanwälte)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени решението на Европейската комисия от 18 декември 2013 година по дело държавна помощ SA.33995 (2013/C) — Подкрепа за електроенергия от възобновяеми източници и намалена допълнителна такса по EEG за енергоемките потребители,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат три правни основания.

               1.

               Първо правно основание: нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС

                           —

                           Жалбоподателите твърдят, че обжалваното решение нарушава член 107, параграф 1 ДФЕС, тъй като предвидената в Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien (Закон за приоритета на възобновяемите енергийни източници, наричан по-нататък „EEG“) допълнителна такса по EEG и особеният компенсационен режим не представляват отпускане на държавни или контролирани от държавата ресурси. Всички релевантни за квалифицирането на тези мерки факти са били установени в досъдебната процедура със страни Комисията и Федерална република Германия. Повече няма съмнения, които Комисията да е длъжна да установява в производството по член 108, параграф 2 ДФЕС и член 4, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 659/1999 за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (1).

               2.

               Второ правно основание: нарушение на член 108, параграф 1 ДФЕС и на принципа на правна сигурност

                           —

                           В това отношение жалбоподателите твърдят, че Комисията не се е съобразила с член 108, параграф 1 ДФЕС и с принципа на правна сигурност, като е прибягнала до производството за нова помощ по член 4, параграф 4 от Регламент № 659/1999, вместо до производството за съществуваща помощ по член 17 и следващите от Регламент № 659/1999, за да провери предварителната си оценка на EEG като помощ. В това отношение те по-специално посочват, че с решение от 22 май 2002 г. Комисията не е квалифицирала EEG от 2000 г. като помощ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС, тъй като не е налице прехвърляне на държавни ресурси. В сравнение с решението на Комисията от 22 май 2002 г. измененията на EEG от 2000 г. в EEG от 2012 г. не са били съществени. Следователно Комисията е можела да изрази различното си правно тълкуване в производство по член 108, параграф 1 ДФЕС, без да обременява жалбоподателите.

               3.

               Трето правно основание: нарушение на член 41 от Хартата на основните права и на принципа на състезателното начало

                           —

                           По-нататък жалбоподателите твърдят, че ответникът е приел обжалваното решение, без преди това да им даде възможност да изразят становище.

      (1)  Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО, ОВ L 83, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41.


title: Дело T-117/08: Решение на Общия съд от 31 март 2011 г. — Италия/ЕИСК (Езиков режим — Обявление за свободна длъжност за генерален секретар на ЕИСК — Публикуване на три официални езика — Информация относно обявлението за свободна длъжност — Публикуване на всички официални езици — Жалба за отмяна — Допустимост — Членове 12 ЕО и 290 ЕО — Член 12 от УРДС — Регламент № 1)

text:
               14.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 145/23

         Решение на Общия съд от 31 март 2011 г. — Италия/ЕИСК
   (Дело T-117/08) (1)

   (Езиков режим - Обявление за свободна длъжност за генерален секретар на ЕИСК - Публикуване на три официални езика - Информация относно обявлението за свободна длъжност - Публикуване на всички официални езици - Жалба за отмяна - Допустимост - Членове 12 ЕО и 290 ЕО - Член 12 от УРДС - Регламент № 1)
   2011/C 145/37
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Италианска република (представители: R. Adam, подпомаган от P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Ответник: Европейски икономически и социален комитет (ЕИСК) (представители: първоначално M. Bermejo Garde, впоследствие M. Arsène, подпомагани от A. Dal Ferro, avocat)

      Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателя: Кралство Испания (представител: F. Díez Moreno)

      Предмет

   Искане за отмяна, от една страна, на обявление за свободна длъжност № 73/07 за длъжността генерален секретар в секретариата на ЕИСК, публикувано в Официален вестник на Европейския съюз от 28 декември 2007 г. на немски, английски и френски език (ОВ C 316 A, стр. 1), и от друга страна, на поправката на обявлението за свободна длъжност, публикувана в Официален вестник на Европейския съюз от 30 януари 2008 г. на немски, английски и френски език (ОВ C 25 A, стр. 19)

      Диспозитив

               1.

               Отменя обявление за свободна длъжност № 73/07 за длъжността генерален секретар в секретариата на Европейския икономически и социален комитет (ЕИСК), публикувано на 28 декември 2007 г., със съответната поправка от 30 януари 2008 г.

               2.

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 116, 9.5.2008 г.