title: Дело T-388/03: Решение на Първоинстанционния съд от 10 февруари 2009 г.  — Deutche Post и DHL International/Комисия (Държавни помощи — Решение да не се повдигат възражения — Жалба за отмяна — Процесуална легитимация — Допустимост — Сериозни затруднения)

text:
               21.3.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 69/34

         Решение на Първоинстанционния съд от 10 февруари 2009 г. — Deutche Post и DHL International/Комисия
   (Дело T-388/03) (1)

   (Държавни помощи - Решение да не се повдигат възражения - Жалба за отмяна - Процесуална легитимация - Допустимост - Сериозни затруднения)
   (2009/C 69/79)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподатели: Deutche Post AG (Бон, Германия); и DHL International (Diegem, Белгия) (представители: J. Sedemund и T. Lübbig, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: V. Kreuschitz и M. Niejahr)
   Предмет
   Искане за отмяна на Решение C(2003) 2508 окончателен на Комисията от 23 юли 2003 година да не повдига възражения вследствие на процедурата по предварително разглеждане, предвидена в член 88, параграф 3 ЕО срещу няколко мерки, взети от белгийските власти в полза на белгийското публично предприятие за пощенски услуги La Poste АД.
   Диспозитив

               1)

               Отменя Решение C (2003) 2508 окончателен на Комисията от 23 юли 2003 година да не повдига възражения вследствие на процедурата по предварително разглеждане, предвидена в член 88, параграф 3 ЕО, срещу няколко мерки, взети от белгийските власти в полза на белгийското публично предприятие за пощенски услуги La Poste АД.

               2)

               Комисията понася направените от нея съдебни разноски и тези, направени от Deutsche Post AG и DHL International.

      (1)  ОВ C 35, 7.2.2004 г.


title: Дело T-336/13: Жалба, подадена на 24 юни 2013 г. — Borghezio/Парламент

text:
               31.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/36

         Жалба, подадена на 24 юни 2013 г. — Borghezio/Парламент
   (Дело T-336/13)
   2013/C 252/61
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Mario Borghezio (Торино, Италия) (представител: H. Laquay, avocat)

      Ответник: Европейски парламент

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да обяви искането му за допустимо и основателно и съответно да отмени решението на Европейския парламент, взето под формата на изявление на председателя на Европейския парламент на пленарното заседание от 10 юни 2013 г., съгласно което от 3 юни 2013 г. жалбоподателят заседава като независим член на Парламента и съответно е изключен от политическа група „Европа на свободата и демокрацията“, считано от същата дата,

               —

               да възложи съдебните разноски съобразно закона.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят първо отбелязва, че решението той да заседава като независим член произвежда правни последици, тъй като го лишава от възможността да упражнява парламентарния си мандат при същите условия като депутатите, принадлежащи към някоя от политическите групи, а след това посочва две основания за отмяна на това решение. Той поддържа, че Парламентът е длъжен да проверява дали не е налице явно и грубо нарушение на правилника на политическата група или на общ принцип на правото.

               1.

               Първо правно основание: тежко и явно нарушение на правилника на политическа група „Европа на свободата и демокрацията“, доколкото решението за изключване на жалбоподателя от групата е взето преди предстоящото събрание на групата в противоречие с предвиденото в правилника.

               2.

               Второ правно основание: нарушение на правото на защита на жалбоподателя, доколкото същият не е получил възможност да се защити на събранието на политическа група „Европа на свободата и демокрацията“.


title: Дело C-600/15: Преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия), постъпило на 16 ноември 2015 г. — Staatssecretaris van Financiën/Lemnis Lighting BV

text:
               8.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 48/13

         Преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия), постъпило на 16 ноември 2015 г. — Staatssecretaris van Financiën/Lemnis Lighting BV
   (Дело C-600/15)
   (2016/C 048/20)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hoge Raad der Nederlanden

      Страни в главното производство

      Жалбоподател в касационното производство: Staatssecretaris van Financiën

      Ответник, подал насрещна жалба: Lemnis Lighting BV

      Преюдициален въпрос

   Следва ли позиции 8539, 8541, 8543, 8548 и 9405 от КН да се тълкуват в смисъл, че изделия като LED лампи, съставени от светодиоди, други електрически компоненти, стъклена обвивка и едисонова фасунга, които след монтиране в осветително тяло се използват за осветление, трябва да бъдат класирани в една от тези позиции? При утвърдителен отговор: в коя от тези позиции трябва да бъдат класирани тези изделия? При отрицателен отговор: в коя друга позиция трябва да се извърши класирането?


title: Дело T-624/11: Решение на Общия съд от 19 март 2013 г. — Yueqing Onesto Electric/СХВП — Ensto (ONESTO) (Марка на Общността — Процедура по възражение — Международна регистрация, посочваща Европейската общност — Фигуративна марка ONESTO — По-ранна фигуративна марка на Общността ENSTO — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               4.5.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/19

         Решение на Общия съд от 19 март 2013 г. — Yueqing Onesto Electric/СХВП — Ensto (ONESTO)
   (Дело T-624/11) (1)

   (Марка на Общността - Процедура по възражение - Международна регистрация, посочваща Европейската общност - Фигуративна марка ONESTO - По-ранна фигуративна марка на Общността ENSTO - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2013/C 129/37
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Yueqing Onesto Electric Co. Ltd (Zhejiang, Китай) (представител: B. Piepenbrink, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: V. Melgar)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Ensto Oy (Porvoo, Финландия) (представител: F. Teixeira Baptista, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 20 септември 2011 г. (дело R 2535/2010-2) относно процедура по възражение между Ensto Oy и Yueqing Onesto Electric Co. Ltd.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Yueqing Onesto Electric Co. Ltd да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 32, 4.2.2012 г.


title: Дело C-121/11: Преюдициално запитване, отправено от Conseil d'État (Белгия) на 8 март 2011 г. — Сдружение с нестопанска цел PRO-BRAINE (A.S.B.L.), Michel Bernard, Charlotte de Lantsheere/Община Braine-le-Château

text:
               21.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 152/14

         Преюдициално запитване, отправено от Conseil d'État (Белгия) на 8 март 2011 г. — Сдружение с нестопанска цел PRO-BRAINE (A.S.B.L.), Michel Bernard, Charlotte de Lantsheere/Община Braine-le-Château
   (Дело C-121/11)
   2011/C 152/25
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Conseil d'État

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Сдружение с нестопанска цел PRO-BRAINE (A.S.B.L.), Michel Bernard, Charlotte de Lantsheere

      Ответник: община Braine-le-Château

      Преюдициален въпрос

   Дали приетото въз основа на член 14, буква б) от Директива 1999/31/ЕО на Съвета от 26 април 1999 година относно депонирането на отпадъци (1) окончателно решение относно продължаването на експлоатацията на разрешено депо или на депо, което вече е в експлоатация, представлява разрешение за осъществяване по смисъла на член 1, параграф 2 от Директива 85/337/ЕИО от 27 юни 1985 година относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда (2)?

      (1)  ОВ L 182, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 5, стр. 94.

      (2)  ОВ L 175, стр. 40; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 1, стр. 174.


title: Дело C-190/07: Иск, предявен на 3 април 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република

text:
               9.6.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/10

         Иск, предявен на 3 април 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република
   (Дело C-190/07)
   (2007/C 129/18)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представител: C. Cattabriga)

      Ответник: Италианска република
   Искания

               —

               да се установи, че като не е приела необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобрази с Директива 2004/117/ЕО на Съвета (1) от 22 декември 2004 година за изменение на Директиви 66/401/EИО, 66/402/EИО, 2002/54/ЕО, 2002/55/ЕО и 2002/57/ЕО във връзка с изпитванията, извършвани при официален надзор, и еквивалентността на семената, произвеждани в трети страни и, при всички случаи, като не е съобщила тези разпоредби на Комисията, Италианската република не е изпълнила задълженията, произтичащи за нея съгласно член 8 от тази директива;

               —

               да се осъди Италианската република да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи
   Срокът за транспониране на директива 2004/117/ЕО е изтекъл на 1 октомври 2005 г.

      (1)  ОВ L 14, 2005 г., стр. 18.


title: Дело T-553/13: Жалба, подадена на 17 октомври 2013 г. — European Dynamics Luxembourg и Evropaïki Dynamiki/Европейско съвместно предприятие за ITER и развитието на термоядрената енергия

text:
               14.12.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 367/36

         Жалба, подадена на 17 октомври 2013 г. — European Dynamics Luxembourg и Evropaïki Dynamiki/Европейско съвместно предприятие за ITER и развитието на термоядрената енергия
   (Дело T-553/13)
   2013/C 367/65
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: European Dynamics Luxembourg SA (Етелбрук, Люксембург) и Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Атина, Гърция) (представител: D. Mabger, lawyer)

      Ответник: Европейско съвместно предприятие за ITER и развитието на термоядрената енергия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени възлагателното решение на ответника от 7 август 2013 г. във връзка с откриването на тръжна процедура F4E-ADM-0464 (ОВ 2012/S 213-352451) относно рамков верижен договор за услуги, озаглавен „Изготвяне на проекти за информационни и комуникационни технологии (ИКТ) за термоядрената енергия“ (ОВ 2013/S 198-342743),

               —

               да осъди ответника да заплати на жалбоподателите обезщетение за вредите от пропуснатата възможност да им бъде възложен договор,

               —

               да осъди ответника да заплати на жалбоподателите назидателно обезщетение за вреди,

               —

               да осъди ответника да заплати на жалбоподателите съдебните и други разноски, направени във връзка с тази жалба, включително и при отхвърляне на настоящата жалба.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат две правни основания.

               1.

               Първо правно основание, изведено от твърдението, че ответникът не се е съобразил със законодателството на ЕС, тъй като е пристъпил към оценка на офертите и възлагането на договора след изтичането на срока на действие на офертите.

               2.

               Второ правно основание, изведено от твърдението, че като е нарушил задължението си да изложи мотиви, ответникът не се е съобразил със законодателството на ЕС. Ответникът е предоставил на жалбоподателите доклад за оценка, който не съдържа никакви конкретни твърдения във връзка с оценката, отнасящи се за офертата на жалбоподателите.


title: Дело C-398/09: Преюдициално запитване, отправено от Østre Landsret (Дания) на 14 октомври 2009 г. — Lady & Kid A/S, Direct Nyt ApS, A/S Harald Nyborg Isenkram- og Sportsforretning, KID-Holding A/S/Skatteministeriet

text:
               19.12.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 312/22

         Преюдициално запитване, отправено от Østre Landsret (Дания) на 14 октомври 2009 г. — Lady & Kid A/S, Direct Nyt ApS, A/S Harald Nyborg Isenkram- og Sportsforretning, KID-Holding A/S/Skatteministeriet
   (Дело C-398/09)
   2009/C 312/37
   Език на производството: датски

      Запитваща юрисдикция

   Østre Landsret

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Lady & Kid A/S, Direct Nyt ApS, A/S Harald Nyborg Isenkram- og Sportsforretning, KID-Holding A/S

      Ответник: Skatteministeriet

      Преюдициални въпроси

               1.

               Следва ли Решение на Съда от 14 януари 1997 г. по свързани дела Comateb и др., C-192/95 (1)—C-218/95 да се тълкува в смисъл, че събирането на незаконен данък върху стока предполага, че данъкът е събиран от купувача на стоката по отделната сделка или възможно ли е събирането на данъка, включен в цените, да окаже въздействие и върху цените на други стоки по напълно различни сделки, преди или след съответната продажба на стоки, например, в рамките на цялостна оценка на събрания данък за четиригодишен период, който обхваща голям брой групи стоки, включващи както вносни, така и местни такива?

               2.

               Следва ли понятието от общностното право за „събиране“ да се разбира в смисъл, че незаконният данък върху продажбата на стоки може да се разглежда като събран само ако цената на стоката е по-висока от цената, предлагана непосредствено преди въвеждането на данъка, или възможно ли е данъкът да се счита за събран и когато обложеното с данъка предприятие едновременно с въвеждането на незаконния данък е спестило от други данъци, начислени върху други данъчни основи и по този начин предприятието е запазило непроменени своите цени?

               3.

               Следва ли понятието от общностното право за „неоснователно обогатяване“ да се разбира в смисъл, че възстановяването на незаконния данък, събран при продажбата на стоки може да се разглежда като основание за неоснователно обогатяване, когато преди или след продажбата на подлежащата на облагане стока предприятието е спестило в резултат на отмяната на други данъци, начислявани върху други данъчни основи, ако се предположи, че от тази отмяна на останалите данъци са се възползвали и други предприятия, включително предприятия, които не са плащали незаконния данък или са го плащали в по-малка степен?

               4.

               Ако се предположи, че вследствие на структурата си един незаконен данък е имал за последица това, че предприятията, които внасят стоки са платили пропорционално по-голям данък, отколкото предприятията, които в по-голяма степен са закупили местни стоки и същевременно въвеждането на незаконния данък е придружено с друг законен данък, начислен върху друга данъчна основа, който засяга пропорционално и двата вида предприятия в еднаква степен, независимо от състава на извършените от предприятието покупки, в този случай се искат насоки относно следното:

                           i)

                           дали общностното право допуска на основание събран данък и неоснователно обогатяване пълен или частичен отказ за възстановяване на незаконен данък на предприятие, което внася стоки, доколкото отказът води до положение, при което предприятието, вследствие на плащането на относително по-голям незаконен данък от сходно предприятие, което е закупило сходни местни стоки, при равни други условия, ще се окаже в резултат на данъчната реформа и отказа за възстановяване в по-неблагоприятно положение в сравнение със сходни предприятия, които в по-голяма степен са купували местни стоки,

                           ii)

                           дали възстановяването на незаконния данък в разглежданото положение може концептуално да доведе до „неоснователно обогатяване“ и поради това да бъде отказано, ако възстановяването — дори и ако данъкът се счита за събран — е необходимо, за да се постигне положение, при което последиците от данъчната реформа, след всяко едно възстановяване и при равни други условия, остават непроменени за предприятията, които са внесли стоки, както и за предприятията, закупили местни стоки,

                           iii)

                           дали противоречи на общностното право, включително и на принципа за равно третиране, отказът за възстановяване при положение, в което предприятия, които в по-голяма степен купуват местни стоки имат предимство в сравнение с предприятия, които в по-голяма степен внасят стоки, и

                           iv)

                           дали отговорът на третия въпрос означава, че не е оправдано да се отказва възстановяване на незаконно наложен данък на основание на неоснователно обогатяване, доколкото такова възстановяване само отменя предимството на тези предприятия, които закупуват местни стоки, спрямо предприятията, които в по-голяма степен са внесли стоки.

      (1)  Recueil, стр. I-165.


title: Дело T-137/07: Определение на Първоинстанционния съд от 17 декември 2008 г.  — Portela/Комисия (Извъндоговорна отговорност — Търговия с дефектни цифрови термометри, които имат маркировка CE — Бездействие на Комисията — Причинно-следствена връзка — Иск, който е частично явно недопустим и частично явно лишен от правно основание)

text:
               7.3.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 55/25

         Определение на Първоинстанционния съд от 17 декември 2008 г. — Portela/Комисия
   (Дело T-137/07) (1)

   (Извъндоговорна отговорност - Търговия с дефектни цифрови термометри, които имат маркировка „CE“ - Бездействие на Комисията - Причинно-следствена връзка - Иск, който е частично явно недопустим и частично явно лишен от правно основание)
   (2009/C 55/46)
   Език на производството: португалски
   Страни

      Ищец: Portela — Comércio de artigos ortopédicos e hospitalares, Lda, (Queluz, Португалия) (представител: C. Mourato, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: P. Guerra e Andrade и B. Schima, agents)
   Предмет
   Главно искане — да се задължи Комисията да действа съгласно член 14б от Директива 93/42/ЕИО на Съвета от 14 юни 1993 година относно медицинските изделия (ОВ L 169, стр. 1; Специално издание на български език 2007 г., глава 13, том 11, стр. 244), изменена с Директива 98/79/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 октомври 1998 година относно диагностичните медицински изделия in vitro (ОВ L 331, стр. 1; Специално издание на български език 2007 г., глава 13, том 25, стр. 5), като задължи дружеството за сертифициране TÜV Rheinland Product Safety GmbH с посредничеството на Федерална Република Германия да задейства в полза на ищеца задължителната застраховка гражданска отговорност, предвидена в точка 6 от приложение XI към Директива 93/42, която посоченото дружество е сключило и ако твърдяната вреда не може да бъде поправена посредством главното искане, при условията на евентуалност, искане за поправяне на претърпяната от ищеца вреда поради различни пропуски на Комисията.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля иска.

               2)

               Осъжда Portela — Comércio de artigos ortopédicos e hospitalares, Lda да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 155, 7.7.2007 г.


title: Дело F-94/15: Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 11 април 2016 г. — Wolff/ЕСВД (Публична служба — Персонал на ЕСВД — Комитет по персонала — Избор на членове на комитета по персонала — Валидност — Член 1, пета алинея от Приложение II към Правилника — Избирателни правила на ЕСВД — Първи тур на изборите — Липса на кворум — Продължаване на времето за гласуване — Допълнително продължаване на времето за гласуване — Неорганизиране на втори тур на изборите — Незаконосъобразност)

text:
               30.5.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 191/49

         Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 11 април 2016 г. — Wolff/ЕСВД
   (Дело F-94/15) (1)

   ((Публична служба - Персонал на ЕСВД - Комитет по персонала - Избор на членове на комитета по персонала - Валидност - Член 1, пета алинея от Приложение II към Правилника - Избирателни правила на ЕСВД - Първи тур на изборите - Липса на кворум - Продължаване на времето за гласуване - Допълнително продължаване на времето за гласуване - Неорганизиране на втори тур на изборите - Незаконосъобразност))
   (2016/C 191/71)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Oren Wolff (Етербек, Белгия) (представители: S. Orlandi и T. Martin, avocats)

      Ответник: Европейската служба за външна дейност (представители: първоначално M. Silva и S. Marquardt, впоследствие G.-J. van Hegelsom, S. Marquardt и E. Chaboureau, накрая G.-J. van Hegelsom, S. Marquardt и E. Chaboureau, M. Troncoso Ferrer, F.-M. Hislaire и S. Moya Izquierdo, адвокати)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението, с което е отхвърлено оспорването от жалбоподателя на резултата от изборите за комитет по персонала на ЕСВД.

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението от 23 април 2015 г., с което Европейската служба за външна дейност отхвърля искането на г-н Oren Wolff за обезсилване на резултата от изборите на членове на комитета по персонала.

               2)

               Осъжда Европейската служба за външна дейност да понесе направените от нея съдебни разноски и съдебните разноски на г-н Wolff.

      (1)  ОВ C 294, 7.9.2015 г., стр. 83.


title: Дело T-109/13: Жалба, подадена на 21 февруари 2013 г. — Othman/Съвет

text:
               4.5.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/23

         Жалба, подадена на 21 февруари 2013 г. — Othman/Съвет
   (Дело T-109/13)
   2013/C 129/46
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Razan Othman (Дамаск, Сирия) (представител: E. Ruchat, avocat)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да обяви жалбата за допустима и основателна,

               —

               вследствие на това да отмени Решение 2012/739/ОВППС на Съвета от 29 ноември 2012 година, както и Регламент (ЕС) № 1117/2012 на Съвета от 29 ноември 2012 и последващите ги актове за изпълнение, в частта им относно жалбоподателя,

               —

               да осъди Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три правни основания, които са в основни линии идентични или подобни на тези, изтъкнати по дело T-432/11, Makhlouf/Съвет (1).

      (1)  ОВ C 290, 2011 г., стр. 13.


title: Дело C-632/15: Решение на Съда (четвърти състав) от 26 април 2017 г. (преюдициално запитване от l’Înalta Curte de Casație şi Justiție — Румъния) — Costin Popescu/Guvernul României и др. (Преюдициално запитване — Транспорт — Автомобилен транспорт — Свидетелство за управление на моторно превозно средство — Директива 2006/126/ЕО — Член 13, параграф 2 — Понятие за „право за управление на моторно превозно средство, дадено преди 19 януари 2013 г.“ — Национална правна уредба за транспониране на тази директива — Задължение на лицата, на които преди влизане в сила на тази правна уредба е било разрешено да управляват мотопед без свидетелство, да получат свидетелство за управление)

text:
               19.6.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 195/4

         Решение на Съда (четвърти състав) от 26 април 2017 г. (преюдициално запитване от l’Înalta Curte de Casație şi Justiție — Румъния) — Costin Popescu/Guvernul României и др.
   (Дело C-632/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Транспорт - Автомобилен транспорт - Свидетелство за управление на моторно превозно средство - Директива 2006/126/ЕО - Член 13, параграф 2 - Понятие за „право за управление на моторно превозно средство, дадено преди 19 януари 2013 г.“ - Национална правна уредба за транспониране на тази директива - Задължение на лицата, на които преди влизане в сила на тази правна уредба е било разрешено да управляват мотопед без свидетелство, да получат свидетелство за управление))
   (2017/C 195/04)
   Език на производството: румънски

      Запитваща юрисдикция

   Înalta Curte de Casație şi Justiție

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Costin Popescu

      Ответници: Guvernul României, Ministerul Afacerilor Interne, Direcția Regim Permise de Conducere si înmatriculare a Vehiculelor, Direcția Rutieră, Serviciul Public Comunitar Regim Permise de Conducere și înmatriculare a vehiculelor

      Диспозитив

   Разпоредбите на Директива 2006/126/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 година относно свидетелства за управление на превозни средства, по-конкретно член 13, параграф 2 от нея, трябва да се тълкуват в смисъл, че те допускат национална правна уредба, приета за транспониране на тази директива във вътрешното право, с която се преустановява разрешението за управление на мотопеди без свидетелство за управление, като условие за издаването на последното е успешното полагане на изпити или преминаването на проверки, сходни с изискваните за управлението на други моторни превозни средства.

      (1)  ОВ C 68, 22.2.2016 г.


title: Дело T-475/17: Жалба, подадена на 2 август 2017 г. — Rogesa/Комисия

text:
               25.9.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 318/17

         Жалба, подадена на 2 август 2017 г. — Rogesa/Комисия
   (Дело T-475/17)
   (2017/C 318/23)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Rogesa Roheisengesellschaft Saar mbH (Дилинген, Германия) (представители: S. Altenschmidt и A. Sitzer, Rechtsanwälte)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението за отказ на Комисията от 20 юни 2017 г., при условията на евентуалност от 11 юли 2017 г., относно втората молба на жалбоподателя от 29 май 2017 г. (Az. GestDem Nr. 2017/1788), и

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три основания.

               1.

               Първо основание: условията за правото на достъп до документите са изпълнени

                           —

                           Жалбоподателят твърди, че обжалваното решение противоречи на член 3, първа алинея от Регламент № 1367/2006 (1) във връзка с член 2, параграф 1 от Регламент № 1049/2001 (2), тъй като има право на достъп до поисканите от него документи.

               2.

               Второ основание: не са налице изключения по член 4 от Регламент (ЕО) № 1049/2001

                           —

                           Жалбоподателят твърди, че исканите документи не съдържат чувствителна търговска информация по смисъла на член 4, параграф 2, първо тире от Регламент (ЕО) № 1049/2001 и при всички случаи е налице по-висш обществен интерес от оповестяване на документите.

                           —

                           Жалбоподателят освен това изтъква, че не е приложимо основанието за отказ по член 4, параграф 2, второ тире от Регламент (ЕО) № 1049/2001, съгласно което може да се откаже достъп до документи, когато оповестяването им би засегнало защитата на съдебните процедури и правни становища, тъй като разглежданото от Съда дело C-80/16 (ArcelorMittal Atlantique et Lorraine) почти е приключило с решение от 26 юли 2017 г.

                           —

                           Жалбоподателят по-нататък посочва, че Комисията при всички случаи е трябвало да осигури частичен достъп, евентуално при заличаване на считаните за поверителни данни. Следователно решението на Комисията противоречало и на член 4, параграф 6 от Регламент (ЕО) № 1049/2001, както и на принципа на пропорционалност по член 5, параграф 4 ДЕС.

               3.

               Трето основание: процесуално нарушение, допуснато от Комисията

                           —

                           На последно място жалбоподателят изтъква нарушение на член 8 от Регламент (ЕО) № 1049/2001. Въпреки двукратното удължаване на сроковете, последното от които за неопределено време, до подаването на жалбата не е постановено решение по подадената още на 29 май 2017 г. втора молба на жалбоподателя. Член 8 от Регламент (ЕО) № 1049/2001 предвижда възможност единствено за еднократно удължаване на срока с петнадесет работни дни, а не за неопределено време.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1367/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 6 септември 2006 година относно прилагането на разпоредбите на Орхуската конвенция за достъп до информация, публично участие в процеса на вземане на решения и достъп до правосъдие по въпроси на околната среда към институциите и органите на Общността (ОВ L 264, стр. 13; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 17, стр. 126).

      (2)  Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).


title: Дело F-6/05: Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 18 юни 2008 г. — Kröppelin/Съвет

text:
               2.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 197/38

         Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 18 юни 2008 г. — Kröppelin/Съвет
   (Дело F-6/05)
   (2008/C 197/75)

      Език на производството: френски

   Председателят на първи състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра в резултат на уреждане на спора по взаимно съгласие.


title: Дело T-179/15: Жалба, подадена на 13 април 2015 г. — Lions Gate Entertainment/СХВП (DIRTY DANCING)

text:
               8.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 190/26

         Жалба, подадена на 13 април 2015 г. — Lions Gate Entertainment/СХВП (DIRTY DANCING)
   (Дело T-179/15)
   (2015/C 190/30)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Lions Gate Entertainment Inc. (Санта Моника, Съединени щати) (представители: D. Farnsworth, Solicitor, и J. Hill, Barrister)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Данни за производството пред СХВП

      Спорна марка: словна марка на Общността „DIRTY DANCING“ — заявка за регистрация № 12 036 265

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 10 февруари 2015 г. по преписка R 2252/2014-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, буква в) във връзка с член 7, параграф 1, буква б) и член 7, параграф 3 от Регламент № 207/2009


title: Дело T-449/17: Жалба, подадена на 18 юли 2017 г. — Sevenfriday/EUIPO — Seven (SEVENFRIDAY)

text:
               11.9.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 300/35

         Жалба, подадена на 18 юли 2017 г. — Sevenfriday/EUIPO — Seven (SEVENFRIDAY)
   (Дело T-449/17)
   (2017/C 300/44)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Sevenfriday AG (Цюрих, Швейцария) (представители: M. Mostardini, F. Mellucci, S. Pallavicini и G. Bellomo, lawyers)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Seven SpA (Leinì, Италия)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „SEVENFRIDAY“ — Заявка за регистрация № 13 500 533

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 2 май 2017 г. по преписка R 2292/2016-2

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение, доколкото с него се отхвърля жалбата на Sevenfriday AB срещу решение B252649 от 10 октомври 2016 г., и в резултат от това да уважи заявление № 16500533 за регистрация на заявената марка като марка на Европейския съюз;

               —

               при условията на евентуалност, да отмени обжалваното решение поне в частта му относно стоките от клас 9.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-602/15: Иск, предявен на 23 октомври 2015 г. — Jenkinson/Съвет и др.

text:
               7.3.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 90/17

         Иск, предявен на 23 октомври 2015 г. — Jenkinson/Съвет и др.
   (Дело T-602/15)
   (2016/C 090/25)
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Liam Jenkinson (Keery, Ирландия) (представители: N. de Montigny и J.-N. Louis, адвокати)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия, Европейска служба за външна дейност (ЕСВД), и Съвместно действие на Европейския съюз „Eulex Kosovo“

      Искания на ищеца

   Ищецът иска от Общия съд:
   Като главно искане:

               – 1.

               Относно правата, произтичащи от частноправния договор:

                           —

                           да преквалифицира договорното му правоотношение в трудов договор за неопределено време,

                           —

                           да установи нарушението от ответниците на договорните им задължения и по-специално на задължението им за даване на предизвестие в рамките на прекратяването на договор за неопределено време,
                           Вследствие на това, за компенсиране на вредата, претърпяна поради злоупотребата при последователното използване на срочни трудови договори на цената на трайната несигурност у ищеца и нарушението на задължението за даване на предизвестие в рамките на прекратяването на договора:

                                       —

                                       да осъди ответниците да заплатят на ищеца обезщетение за неспазено предизвестие в размер на 176 601,55 EUR, изчислено въз основа на трудовия му стаж в службата в рамките на мисиите, създадени от Европейския съюз,

                                       —

                                       при условията на евентуалност, да осъди ответниците да заплатят на ищеца обезщетение за неспазено предизвестие в размер на 45 985,15 EUR, изчислено предвид продължителността на извършваната от него дейност за четвъртия ответник.

                           —

                           да обяви, че уволнението на ищеца е незаконно и вследствие на това да осъди ответниците да му заплатят обезщетение, оценено ex aequo et bono в размер на 50 000 EUR,

                           —

                           да установи, че ответниците не са изготвили законните дружествени документи за прекратяването на договора и

                                       —

                                       да ги осъди да заплатят на ищеца сумата от 100,00 EUR за всеки ден забава, считано от предявяването на настоящия иск,

                                       —

                                       да ги осъди да представят на ищеца дружествените документи за прекратяването на договора,

                           —

                           да осъди ответниците за заплатят лихвите върху посочените по-горе суми, изчислени въз основа на законната лихва в Белгия.

               – 2.

               Относно злоупотребата с власт и съществуващата дискриминация:

                           —

                           да обяви, че първите трима ответници са третирали ищеца дискриминационно без обективна обосновка за времето на работата му в рамките на създадените от тях мисии що се отнася до възнаграждението му, пенсионните му права и свързаните с тях предимства, както и по отношение на гаранцията за последваща работа,

                           —

                           да установи, че е трябвало ищецът да бъде нает на работа като срочно нает служител от един от първите трима ответници,

                           —

                           да осъди първите трима ответници да заплатят обезщетение за загубата на възнаграждение, на пенсия, на надбавки и предимства вследствие на посочените по-горе нарушения на общностното право,
                           да ги осъди да му заплатят лихвите върху тези суми, изчислени въз основа на законната лихва в Белгия,

                           —

                           да даде срок на страните, за да определят посоченото възнаграждение, като вземат предвид степента и стъпката, в която ищецът е трябвало да бъде назначен, средното нарастване на възнаграждението, развитието на кариерата му, надбавките, които е трябвало да получава при това положение като срочно нает служител; и да сравни този резултат с действително полученото от ищеца възнаграждение.

         При условията на евентуалност:

               —

               да установи нарушението на задълженията от страна на ответниците,

               —

               да ги осъди да заплатят на ищеца обезщетение за вредата, произтичаща от посочените нарушения, оценено ex aequo et bono в размер на 150 000,00 EUR.

         Във всички случаи:

               —

               да осъди ответниците да заплатят съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на иска си ищецът излага осем основания.

               1.

               Първото основание е изведено от злоупотреба с право, допусната от ответниците при последователното използване на срочни договори и от нарушението от тяхна страна на принципа на пропорционалност.

               2.

               Второто основание е изведено от нарушение от ответниците на защитата на работниците в рамките на колективно уволнение.

               3.

               Третото основание е изведено от нарушение от ответниците на принципа на равно третиране и на принципа на недопускане на дискриминация.

               4.

               Четвъртото основание е изведено от нарушение от ответниците на правото на изслушване на ищеца.

               5.

               Петото основание е изведено от правната несигурност, причинена от ответниците по отношение на ищеца и от нарушението от последните на правото на добра администрация.

               6.

               Шестото основание е изведено от нарушение от ответниците на принципа на консултиране с представителите на персонала.

               7.

               Седмото основание е изведено от нарушение от ответниците на Европейския кодекс за добро поведение на администрацията.

               8.

               Осмото основание е изведено от нарушение от ответниците на правото на свободно движение на работниците.


title: Дело T-475/11 P: Определение на Общия съд от 11 септември 2013 г. — Marcuccio/Комисия (Обжалване — Публична служба — Възстановяване на подлежащи на възстановяване съдебни разноски — Липса на правен интерес — Явно недопустима жалба)

text:
               16.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 336/22

         Определение на Общия съд от 11 септември 2013 г. — Marcuccio/Комисия
   (Дело T-475/11 P) (1)

   (Обжалване - Публична служба - Възстановяване на подлежащи на възстановяване съдебни разноски - Липса на правен интерес - Явно недопустима жалба)
   2013/C 336/46
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: G. Cipressa, avocat)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: J. Currall и C. Berardis-Kayser, подпомагани от A. Dal Ferro, avocat)

      Предмет

   Жалба за отмяна на Определение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (втори състав) от 20 юни 2011 г. по дело Marcuccio/Комисия (F-67/10, все още непубликувано в Сборника).

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда г-н Luigi Marcuccio да понесе направените от него съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 311, 22.10.2011 г.


title: Дело T-652/11: Жалба, подадена на 23 декември 2011 г. — Sabbagh/Съвет

text:
               25.2.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 58/12

         Жалба, подадена на 23 декември 2011 г. — Sabbagh/Съвет
   (Дело T-652/11)
   2012/C 58/22
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Bassam Sabbagh (Дамаск, Сирия) (представители: M.-A. Bastin и J.-M. Salva, avocats)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да приеме, че настоящата жалба е допустима в нейната цялост,

               —

               да приеме за обосновани всички изложени в нея правни основания,

               —

               да постанови, че оспорваните актове могат да се отменят частично, тъй като частта от актовете, която трябва да се отмени, може да се отдели от акта като цяло,

               —

               в съответствие с това,

                           —

                           да отмени частично Решение 2011/782 от 1 декември 2011 година, което отменя Решение 2011/273/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия, както и Регламент за изпълнение (ЕС) № 1151 от 14 ноември 2011 година за изпълнение на Регламент (ЕС) № 442/2011 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия, като премахне посочването на адв. Bassam Sabbagh в списъка на санкционираните лица,

                           —

                           в противен случай да отмени Решение 2011/782 от 1 декември 2011 година, което отменя Решение 2011/273/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия, както и Регламент за изпълнение (ЕС) № 1151 от 14 ноември 2011 година за изпълнение на Регламент (ЕС) № 442/2011 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия, като извади адв. Bassam Sabbagh от списъка на санкционираните лица,

               —

               в противен случай, да приеме, че тези решения и този регламент не се прилагат по отношение на адв. Bassam Sabbagh и да разпореди заличаването на името и данните за него в списъка на лицата, по отношение на които се прилагат санкциите на Европейския съюз,

               —

               да осъди Съвета да заплати 500 000 долара — предварително определено обезщетение за претърпените неимуществени и имуществени вреди, понесени поради посочването на адв. Bassam Sabbagh в списъка на санкционираните лица,

               —

               да осъди Съвета да заплати всички съдебни разноски и по-специално всички разходи, хонорари и авансови плащания, направени от жалбоподателя за неговата защита в настоящото производство.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага шест правни основания.

               1.

               Първо правно основание, изведено от явна грешка в преценката, тъй като жалбоподателят оспорва мотивите, приети спрямо него в обжалваните актове.

               2.

               Второ правно основание, изведено от нарушаване на правото на защита и на правото на справедлив процес, тъй като жалбоподателят не е бил уведомен за обжалваните актове и не са му били представени никакви сериозни доказателства или улики, обосноваващи неговото включване в списъка на санкционираните лица.

               3.

               Трето правно основание, изведено от нарушаване на задължението за мотивиране, доколкото ответникът използвал само утвърдителна и немотивирана формулировка в обжалваните актове, когато приел ограничителните мерки по отношение на жалбоподателя.

               4.

               Четвърто правно основание, изведено от нарушаване на правото на ефективна съдебна защита, доколкото нарушаването на задължението за мотивиране пречело на европейския съд да упражни контрола си за законосъобразност на обжалваните актове.

               5.

               Пето правно основание, изведено от нарушаване на правото на собственост, тъй като приетите санкции засягали непропорционално правото на жалбоподателя да разполага свободно със своето имущество.

               6.

               Шесто правно основание, изведено от вредата, която произтичала от включването на жалбоподателя в списъка на санкционираните лица, тъй като разгласеното чрез пресата публикуване на обжалваните актове имало отражение върху оправданите правни очаквания у клиентите на жалбоподателя спрямо него.


title: Дело T-104/12: Решение на Общия съд от 16 май 2013 г. — Верус/СХВП — Performance Industries Manufacturing (VORTEX) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „VORTEX“ — По-ранна словна марка на Общността „VORTEX“ — Относително основание за отказ — Липса на вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Право на приоритет — Член 29 от Регламент № 207/2009 — Частичен отказ — Член 50 от Регламент № 207/2009 — Нарушение на правото на изслушване — Член 75, второ изречение от Регламент № 207/2009)

text:
               29.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 189/21

         Решение на Общия съд от 16 май 2013 г. — Верус/СХВП — Performance Industries Manufacturing (VORTEX)
   (Дело T-104/12) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „VORTEX“ - По-ранна словна марка на Общността „VORTEX“ - Относително основание за отказ - Липса на вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Право на приоритет - Член 29 от Регламент № 207/2009 - Частичен отказ - Член 50 от Регламент № 207/2009 - Нарушение на правото на изслушване - Член 75, второ изречение от Регламент № 207/2009)
   2013/C 189/42
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател:„Верус“ ЕООД (София, България) (представители: първоначално S. Vykydal, впоследствие F. Henkel, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: D. Walicka)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Performance Industries Manufacturing, Inc. (Одеса, Флорида, Съединени щати)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 21 декември 2011 г. (преписка R 512/2011-4), постановено в производство по възражение със страни „Верус“ ЕООД и Performance Industries Manufacturing Inc.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда „Верус“ ЕООД да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 157, 2.6.2012 г.


title: Дело T-46/11: Решение на Общия съд от 16 декември 2015 г. — Deutsche Lufthansa и др./Комисия (Конкуренция — Картели — Европейски пазар на въздушен превоз на товари — Споразумения и съгласувани практики относно редица компоненти на цените на услугите по въздушен превоз на товари (въвеждане на допълнителни такси за гориво и допълнителни такси за безопасност, неплащане на комисиони върху допълнителните такси) — Член 101 ДФЕС, член 53 от Споразумението за ЕИП и член 8 от Споразумението между Общността и Швейцария по въпроси на въздушния транспорт — Задължение за мотивиране)

text:
               8.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 48/36

         Решение на Общия съд от 16 декември 2015 г. — Deutsche Lufthansa и др./Комисия
   (Дело T-46/11) (1)

   ((Конкуренция - Картели - Европейски пазар на въздушен превоз на товари - Споразумения и съгласувани практики относно редица компоненти на цените на услугите по въздушен превоз на товари (въвеждане на допълнителни такси за гориво и допълнителни такси за безопасност, неплащане на комисиони върху допълнителните такси) - Член 101 ДФЕС, член 53 от Споразумението за ЕИП и член 8 от Споразумението между Общността и Швейцария по въпроси на въздушния транспорт - Задължение за мотивиране))
   (2016/C 048/40)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Deutsche Lufthansa AG (Кьолн, Германия), Lufthansa Cargo AG (Франкфурт на Майн, Германия) и Swiss International Air Lines AG (Базел, Швейцария) (представители: първоначално S. Völcker, F. Louis, E. Arsenidou и A. Israel, впоследствие S. Völcker и J. Orogolas, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално M. Kellerbauer, S. Noë и N. von Lingen, впоследствие S. Noë и A. Dawes, подпомагани от J. Anderson, barrister)

      Предмет

   Искане за отмяна на членове 1 — 4 от Решение C(2010) 7694 окончателен на Комисията от 9 ноември 2010 година относно производство по прилагане на член 101 ДФЕС, член 53 от Споразумението за ЕИП и член 8 от Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария по въпроси на въздушния транспорт (дело COMP/39258 — Въздушен превоз на товари)

      Диспозитив

               1)

               Отменя членове 1 — 4 от Решение C(2010) 7694 окончателен на Комисията от 9 ноември 2010 година относно производство по прилагане на член 101 ДФЕС, член 53 от Споразумението за ЕИП и член 8 от Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария по въпроси на въздушния транспорт (дело COMP/39258 — Въздушен превоз на товари) в частта относно Deutsche Lufthansa AG, Lufthansa Cargo AG и Swiss International Air Lines AG.

               2)

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3)

               Осъжда Европейската комисия да заплати направените от нея съдебни разноски и тези на Deutsche Lufthansa, Lufthansa Cargo и Swiss International Air Lines.

      (1)  ОВ C 80, 12.3.2011 г.


title: Дело T-100/14: Решение на Общия съд от 30 април 2015 г. — Tecalan/СХВП — Ensinger (TECALAN) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „TECALAN“ — По-ранна словна марка на Общността „TECADUR“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               15.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/37

         Решение на Общия съд от 30 април 2015 г. — Tecalan/СХВП — Ensinger (TECALAN)
   (Дело T-100/14) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „TECALAN“ - По-ранна словна марка на Общността „TECADUR“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2015/C 198/50)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Tecalan GmbH (Грюнберг, Германия) (представител: S. Holthaus, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: D. Walicka)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Ensinger GmbH (Нуфринген, Германия) (представител: K. Gründig-Schnelle, адвокат)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 11 декември 2013 г. (преписка R 2308/2012-1), постановено в производство по възражение със страни Ensinger GmbH и Tecalan GmbH.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Tecalan GmbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 112, 14.4.2014 г.


title: Дело T-571/15: Жалба, подадена на 29 септември 2015 г. — Bimbo/СХВП — ISMS (BIMBO BEL SIMPLY MARKET)

text:
               7.12.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 406/37

         Жалба, подадена на 29 септември 2015 г. — Bimbo/СХВП — ISMS (BIMBO BEL SIMPLY MARKET)
   (Дело T-571/15)
   (2015/C 406/37)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Bimbo, SA (Барселона, Испания) (представител: J. Carbonell Callicó, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: International Supermarket Stores (ISMS) SA (Кроа, Франция)

      Данни за производството пред СХВП

      Заявител: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорна марка: фигуративна марка на Общността със словните елементи „BIMBO BEL SIMPLY MARKET“ — заявка за регистрация № 1 0 3 35  321

      Производство пред СХВП: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 17 юли 2015 г. по преписка R 1297/2014-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да измени решението на апелативния състав от 17 юли 2015 г. в съответствие с член 65, параграф 3 от Регламент № 207/2009, като изцяло отхвърли заявка за марка на Общността № 1 0 3 35  321,

               —

               при условията на евентуалност — ако отхвърли предходното искане, да отмени решението на апелативния състав от 17 юли 2015 г.,

               —

               да осъди ответниците да заплатят съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) и параграф 5, член 42, параграфи 2 и 3 и член 76, параграф 2 от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-507/10 R: Определение на председателя на Общия съд от 17 декември 2010 г. — Uspaskich/Парламент (Обезпечително производство — Снемане на имунитета на член на Европейския парламентя — Молба за спиране на изпълнението)

text:
               19.2.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 55/24

         Определение на председателя на Общия съд от 17 декември 2010 г. — Uspaskich/Парламент
   (Дело T-507/10 R)
   (Обезпечително производство - Снемане на имунитета на член на Европейския парламентя - Молба за спиране на изпълнението)
   2011/C 55/44
   Език на производството: литовски

      Страни

      Молител: Viktor Uspaskich (Kėdainiai, Литва) (представител: V. Sviderskis, avocat)

      Ответник: Европейски парламент (представители: N. Lorenz, A. Pospíšilová Padowska и L. Mašalaite)

      Предмет

   Молба за спиране на изпълнението на резолюцията на Европейския парламент от 7 септември 2010 г., с която се снема имунитета на молителя.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля молбата за допускане на обезпечние.

               2.

               Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело T-307/09: Жалба, подадена на 6 август 2009 г. — Earle Beauty/СХВП — (NATURALLY ACTIVE)

text:
               10.10.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 244/13

         Жалба, подадена на 6 август 2009 г. — Earle Beauty/СХВП — (NATURALLY ACTIVE)
   (Дело T-307/09)
   2009/C 244/21
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Liz Earle Beauty Co. Ltd (Ryde, Обединено кралство) (представител: M. Cover, Solicitor)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 11 май 2009 г. по преписка R 27/2009-2 и да се обяви, че разглежданата марка на Общността може да се публикува и регистрира, и

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „NATURALLY ACTIVE“ за стоки и услуги от класове 3, 5, 16, 18, 35 и 44

      Решение на проверителя: отхвърля заявката за регистрация като марка на Общността

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 40/94 на Съвета (понастоящем член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 на Съвета), тъй като апелативният състав неправилно е заключил, че изразът „Naturally Active“ е общоупотребим в английския език и следователно има положителен смисъл и е лесно разбираем от потребителите като цяло, като поради това няма присъщ отличителен характер; нарушение на член 7, параграф 3 от Регламент № 40/94 на Съвета (понастоящем член 7, параграф 3 от Регламент № 207/2009 на Съвета), тъй като апелативният състав: (i) неправилно е заключил, че разглежданата марка не е придобила отличителен характер в резултат на използването ѝ; и (ii) явно не е отдал необходимото значение на обективните доказателства, представени от жалбоподателя, и поради това не е изложил състоятелни и пълни мотиви за свързания с тази разпоредба извод; нарушение на член 7, параграф 2 от Регламент № 40/94 на Съвета (понастоящем член 7, параграф 2 от Регламент № 207/2009 на Съвета), тъй като във връзка с извода по член 7, параграф 3 от Регламент № 40/94 апелативният състав неправилно е извършил проверката по тази разпоредба по отношение на всички държави — членки на ЕС, вместо да извърши съответната проверка само за държавите членки, в които се говори предимно английски език.


title: Дело T-489/11: Решение на Общия съд от 20 март 2013 г. — Русе индъстри/Комисия (Държавни помощи — Помощ, предоставена от България под формата на несъбиране на вземания — Решение, с което тази помощ се обявява за несъвместима с вътрешния пазар и се разпорежда възстановяването ѝ — Нова помощ — Нарушение на конкуренцията — Задължение за мотивиране)

text:
               4.5.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/18

         Решение на Общия съд от 20 март 2013 г. — Русе индъстри/Комисия
   (Дело T-489/11) (1)

   (Държавни помощи - Помощ, предоставена от България под формата на несъбиране на вземания - Решение, с което тази помощ се обявява за несъвместима с вътрешния пазар и се разпорежда възстановяването ѝ - Нова помощ - Нарушение на конкуренцията - Задължение за мотивиране)
   2013/C 129/35
   Език на производството: български

      Страни

      Жалбоподател:„Русе индъстри“ (Русе, България) (представители: адв. Ал. Ангелов и адв. Св. Панов)

      Ответник: Европейска комисия (представители: C. Urraca Caviedes и Д. Стефанов)

      Предмет

   Искане за частична отмяна на Решение 2012/706/ЕС на Комисията от 13 юли 2011 година относно държавна помощ SA.28903 (C 12/10) (ex N 389/09), приведена в действие от България в полза на „Русе индъстри“ (ОВ L 320, 2012 г., стр. 27).

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               „Русе индъстри“ АД понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия, включително свързаните с обезпечителното производство.

      (1)  ОВ C 347, 26.11.2011 г.


title: Дело T-218/17: Жалба, подадена на 12 април 2017 г. — HF/Парламент

text:
               6.6.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 178/30

         Жалба, подадена на 12 април 2017 г. — HF/Парламент
   (Дело T-218/17)
   (2017/C 178/44)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: HF (представител: A. Tymen, avocat)

      Ответник: Европейски парламент

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да обяви настоящата жалба за недопустима и неоснователна,
               В резултат на това,

               —

               да отмени решението от 3 юни 2016 г., с което се отхвърля молбата за съдействие на жалбоподателя от 11 декември 2014 г.,

               —

               ако е необходимо, да отмени решението от 4 януари 2017 г., получено на 11 януари 2017 г., с което се отхвърля административната жалба на жалбоподателя от 6 септември 2016 г.,

               —

               да осъди ответника да заплати обезщетение за претърпените от жалбоподателя морални вреди, определени ex aequo et bono на 90 000 EUR,

               —

               да осъди ответника да заплати всички съдебни разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три основания.

               1.

               Първото основание е нарушение на правото на защита, нарушение на член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз, нарушение на правото на изслушване и нарушение на принципа на състезателност.

               2.

               Второто основание е процесуални грешки, опорочаващи обжалваното решение и пристрастност на проведената от Комитета процедура.

               3.

               Третото основание е явна грешка в преценката, нарушение на задължението за сътрудничество и на задължението за полагане на дължимата грижа и нарушение на членове 12а и 24 от Правилника.


title: Дело C-474/08: Иск, предявен на 4 ноември 2008 г.  — Комисия на Европейските общности/Кралство Белгия

text:
               7.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 32/13

         Иск, предявен на 4 ноември 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Белгия
   (Дело C-474/08)
   (2009/C 32/21)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: M. Patakia и B. Schima)

      Ответник: Кралство Белгия
   Искания

               —

               да се установи, че
               като е не предвидило, че случаи на отказ на достъп до преносна или разпределителна мрежа могат да бъдат отнесени до регулаторния орган, който се произнася със задължително решение в срок от два месеца съгласно член 23, параграф 5 от Директива 2003/54/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2003 година относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия и отменяща Директива 96/92/ЕО (1),
               като е изключило някои определящи елементи при пресмятането на тарифите от правомощията на регулаторния орган, предвидени в член 23, параграф 2 от Директива 2003/54,
               Кралство Белгия не е изпълнило задълженията си по посочената директива,

               —

               да се осъди Кралство Белгия да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Комисията твърди на първо място, че транспонирането в белгийското право на член 23, параграф 5 от Директива 2003/54/ЕО не осъществено. Приложимите разпоредби на белгийския закон относно организацията на пазара на електроенергия всъщност били толкова общи, че не позволявали да се определи със сигурност дали съществува право да се подаде индивидуално жалба срещу решенията за отказ на достъп до електропреносна или електроразпределителна мрежа. По-конкретно тези разпоредби изобщо не определяли точна рамка на процедурата и не предвиждали какъвто и да е срок относно отговора на регулаторния орган, в случая Националната комисия за регулиране на електроенергията (КРЕ).
   Ищецът упреква на второ място ответника, че последният нарушил член 23, параграф 2 от Директива 2003/54/ЕО, доколкото предоставил на Краля или на орган, различен от КРЕ, правомощието да определя конкретните правила относно амортизациите и маржа на печалбата във връзка с инвестициите от национален и от европейски интерес. Тази процедура не била съвместима с посочения по-горе член, тъй като в тези две хипотези не изглеждало регулаторният орган да има каквото и да е влияние върху методиките, използвани за пресмятане или утвърждаване на тарифите за пренос и разпределение.

      (1)  ОВ L 176, стр. 37; Специално издание на български език, 2007 г. глава 12, том 2, стр. 61.


title: Дело T-530/10: Решение на Общия съд от 16 май 2013 г. — Reber/СХВП — Klusmeier (Wolfgang Amadeus Mozart PREMIUM) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „Wolfgang Amadeus Mozart PREMIUM“ — По-ранни национални фигуративни марки „W. Amadeus Mozart“ — Липса на реално използване на по-ранната марка — Член 15, параграф 1, първа алинея, член 15, параграф 1, втора алинея, буква а) и член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               29.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 189/18

         Решение на Общия съд от 16 май 2013 г. — Reber/СХВП — Klusmeier (Wolfgang Amadeus Mozart PREMIUM)
   (Дело T-530/10) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „Wolfgang Amadeus Mozart PREMIUM“ - По-ранни национални фигуративни марки „W. Amadeus Mozart“ - Липса на реално използване на по-ранната марка - Член 15, параграф 1, първа алинея, член 15, параграф 1, втора алинея, буква а) и член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2013/C 189/34
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Reber Holding GmbH & Co. KG (Bad Reichenhall, Германия) (представители: O. Spuhler и M. Geitz, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: първоначално R. Manea, впоследствие D. Walicka)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Anna Klusmeier (Bielefeld, Германия) (представител: G. Schmitt-Gaedke, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 14 септември 2010 г. (преписка R 363/2008-4) относно производство по възражение между Reber Holding GmbH & Co. KG и г-жа Anna Klusmeier

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Reber Holding GmbH & Co. KG да заплати съдебните разноски, включително необходимите разходи, направени от г-жа Anna Klusmeier във връзка с производството пред апелативния състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП).

      (1)  ОВ C 30, 29.1.2011 г.


title: Дело C-100/13: Иск, предявен на 27 февруари 2013 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия

text:
               20.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 114/29

         Иск, предявен на 27 февруари 2013 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия
   (Дело C-100/13)
   2013/C 114/45
   Език на производството: немски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: G. Wilms и G. Zavvos)

      Ответник: Федерална република Германия

      Искания на ищеца

   Европейската комисия иска от Съда:

               —

               да установи, че тъй като германските органи използват списъците с нормативите за строителните продукти („Bauregellisten“), за да изискват допълнителни разрешения за предоставянето на действителен достъп до пазара и за използването на определени строителни продукти, вместо да възприемат необходимите методи и критерии за оценяване в съответствие с хармонизираните норми от правото на Европейския съюз, ответникът нарушава задълженията си по Директива 89/106/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 година относно сближаването на законовите, подзаконови и административни разпоредби на държавите членки по отношение на строителните продукти (1), и по-специално член 4, параграф 2 и член 6, параграф 1 от тази директива.

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Ответникът е нарушил членове 4 и 6 от Директива 89/106/ЕИО. В резултат на използването на списъците с нормативите за строителните продукти ответникът изисквал допълнителни предварителни разрешения, за да може да получи действителен достъп до пазара и да използва тези продукти. В много случаи тези мерки не засягали евентуални предписания относно нови характеристики на продуктите. Напротив съответните органи се придържали към установените още преди хармонизацията предписания, които е можело и е трябвало да бъдат покрити след възприемане на необходимите методи и критерии за оценка в хармонизираната област.

      (1)  ОВ L 40, стр. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 9, стр. 3.


title: Дело C-135/12: Определение на председателя на Съда (осми състав) от 19 септември 2013 г. — Европейска комисия/Република Полша

text:
               21.12.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 377/9

         Определение на председателя на Съда (осми състав) от 19 септември 2013 г. — Европейска комисия/Република Полша
   (Дело C-135/12) (1)

   2013/C 377/20
   Език на производството: полски
   Председателят на осми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 126, 28.4.2012 г.


title: Дело T-347/14: Жалба, подадена на 14 май 2014 г.  — Yanukovych/Съвет

text:
               4.8.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 253/39

         Жалба, подадена на 14 май 2014 г. — Yanukovych/Съвет
   (Дело T-347/14)
   2014/C 253/53
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Viktor Viktorovych Yanukovych (Киев, Украйна) (представител: T. Beazley, QC)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение 2014/119/ОВППС на Съвета от 5 март 2014 година относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на ситуацията в Украйна (OВ L 66, стp. 26), изменено с Решение 2014/216/ОВППС на Съвета от 14 април 2014 година (OВ L 111, стp. 91) и Регламент (ЕС) № 208/2014 на Съвета от 5 март 2014 година (OВ L 66, стp. 1) относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Украйна, изменен с Регламент (ЕС) № 381/2014 на Съвета от 14 април 2014 година (OВ L 111, стp. 33), доколкото те се прилагат спрямо жалбоподателя, и

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски на жалбоподателя.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага седем правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от липсата на надлежно правно основание на решението и на регламента на Съвета на Европейския съюз („Съветът“). Доводите в подкрепа на това твърдение включват (a) че условията за позоваване на член 29 ДЕС от Съвета не са били изпълнени от решението. Наред с останалото: (i) изрично изтъкнатите от Съвета цели (утвърждаване на върховенството на закона и спазването на човешките права в Украйна), не биха могли фактически да бъдат поддържани от Съвета, който след това излага основанията за включването (свързани с твърдяното присвояване на украински държавни средства и незаконното им прехвърляне извън Украйна, което жалбоподателят отрича), които не съответстват и противоречат на изложените или каквито и да е релевантни цели по член 21 ДЕС. (ii) Решението и регламентът противоречат на други релевантни цели, посочени в член 21, доколкото те не осигуряват „утвърждаване и укрепване на демокрацията и принципите на международното право“, в частност съдържайки погрешни твърдения и в съответствие с това действия на това основание, че законно и демократично избраният президент на Украйна — жалбоподателят, бил „бившият президент“, противно на правото на Украйна и международното право и осигурявайки подкрепа за така наречения „временен президент и правителство“, които не са били законно и демократично избрани и които са взели властта, която са имали временно, чрез незаконна употреба на сила, противно на върховенството на закона, демократичните принципи и международното право. (б) Условията за позоваване на член 215 ДЕФС не са били изпълнени, тъй като не е било налице валидно решение по глава 1 от дял V от ДЕС. (в) Не е била налице достатъчна връзка за позоваване на член 215 ДФЕС срещу жалбоподателя.

               2.

               Второто правно основание е изведено от злоупотреба с власт от Съвета. Действителната цел на Съвета при приемането на решението (и поради това и на регламента) по съществото си е било да се опита да спечели благоразположението на така наречения „временен режим“ на Украйна, така че Украйна да пристъпи към по-тесни връзки с ЕС (след като такива тесни връзки са били отхвърлени от демократично избрания президент на Украйна и неговото правителство), а не явно изложените причини в решението и регламента.

               3.

               Третото правно основание е изведено от липса на изложени мотиви на Съвета. Изложените мотиви в решението и регламента за включването на жалбоподателя (освен, че са погрешни) са формални, неподходящи и непълни с оглед особените изисквания.

               4.

               Четвъртото правно основание е изведено от неизпълнението по отношение на жалбоподателя на изложените критерии за лице, което да бъде включено в списъка към релевантния момент. Наред с останалото, Съветът не е предоставил релевантната информация, въпреки, че е бил осведомен, че жалбоподателят (a) в никакъв момент не е бил признат от какъвто и да е съдебен или друг компетентен орган за отговорен за присвояването на украински държавни средства и незаконното им прехвърляне, и (б) в никакъв момент не е бил обект на наказателно преследване в Украйна във връзка с разследване на престъпления, свързани с присвояването на украински държавни средства и тяхното незаконно прехвърляне в чужбина.

               5.

               Петото правно основание е изведено от явни грешки в преценката на Съвета при включването на жалбоподателя в обжалваните мерки. Наред с останалото Съветът не е имал, във всеки случай не и „конкретни“ доказателства, установяващи, че твърденията срещу жалбоподателя са били „точни по същество“ и погрешно се е позовал на твърдения на незаконния така наречен „временен режим“, който е целял да узурпира властта и е имал ясни подбуди да прави такива твърдения с цел злоупотреба.

               6.

               Шестото правно основание е изведено от нарушение на правото на жалбоподателя на защита и/или от отказа на ефективна съдебна защита. Наред с останалото, Съветът не е предоставил на жалбоподателя пълно изложение на съображенията, включително доказателствата срещу него и не му е предоставил точна информация и материали, за които твърди, че обосновават замразяването на активи, а го е задължил да подаде такова искане в несправедливо кратък срок.

               7.

               Седмото правно основание е изведено от нарушение на правото на собственост на жалбоподателя по член 17, параграф 1 от Хартата на основните права на Европейския съюз, доколкото, наред с останалото, ограничителните мерки са необосновано и непропорционално ограничение на това право.


title: Дело C-167/15: Определение на председателя на Съда от 28 февруари 2017 г. (преюдициално запитване, отправено от Tribunale civile di Roma — Италия) — X/Presidenza del Consiglio dei Ministri

text:
               22.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 161/17

         Определение на председателя на Съда от 28 февруари 2017 г. (преюдициално запитване, отправено от Tribunale civile di Roma — Италия) — X/Presidenza del Consiglio dei Ministri
   (Дело C-167/15) (1)

   (2017/C 161/22)
   Език на производството: италиански
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 245, 27.7.2015 г.


title: Дело C-315/17: Преюдициално запитване от Juzgado de lo Contencioso-Administrativo de Zaragoza (Испания), постъпило на 29 май 2017 г. — Pilar Centeno Meléndez/Universidad de Zaragoza

text:
               14.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/9

         Преюдициално запитване от Juzgado de lo Contencioso-Administrativo de Zaragoza (Испания), постъпило на 29 май 2017 г. — Pilar Centeno Meléndez/Universidad de Zaragoza
   (Дело C-315/17)
   (2017/C 269/13)
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Juzgado de lo Contencioso-Administrativo de Zaragoza

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Pilar Centeno Meléndez

      Ответник: Universidad de Zaragoza

      Преюдициални въпроси

               1)

               Приложима ли е клауза 4, параграф 1 от Рамковото споразумение, съставляващо приложение към Директива 1999/70/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. (1) към претендираната от жалбоподателя премия във връзка с хоризонталното кариерно развитие, на основание на това, че получаването на премията съставлява условие за наемане на работа, или обратното, тя е вид възнаграждение с посочените в акта за преюдициално запитване характеристики и зависи от субективните качества на получаващото я лице, придобити при работата в течение на няколко години въз основа на критериите за увеличаване на сложността и отговорността, както и за стабилност, специализиране и професионализъм?

               2)

               При утвърдителен отговор на предходния въпрос и ако Съдът приеме, че [получаването на премията] съставлява условие за наемане на работа по смисъла на клауза 4, параграф 1 от Рамковото споразумение, обоснована ли е обективно разликата във възнаграждението?

      (1)  Директива 1999/70/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 година относно Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) (ОВ L 175, 1999 г., стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5 том 5, стр. 129).


title: Дело C-277/13: Решение на Съда (първи състав) от 11 септември 2014 г.  — Европейска комисия/Португалска република (Неизпълнение на задължения от държава членка — Директива 96/67/ЕО — Член 11 — Въздушен транспорт — Наземно обслужване — Избор на доставчици)

text:
               17.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 409/14

         Решение на Съда (първи състав) от 11 септември 2014 г. — Европейска комисия/Португалска република
   (Дело C-277/13) (1)

   ((Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 96/67/ЕО - Член 11 - Въздушен транспорт - Наземно обслужване - Избор на доставчици))
   2014/C 409/19
   Език на производството: португалски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: P. Guerra e Andrade и F.W. Bulst)

      Ответник: Португалска република (представители: L. Inez Fernandes, T. Falcão и V. Moura Ramos)

      Диспозитив

               1)

               Като не е взела мерките, необходими, за да бъде организирана процедура за избор на доставчици, които имат право да извършват дейност по наземно обслужване от категориите „обработка на багаж“, „работа с подвижна стълба“ и „работа с поща и товари“ на летищата в Лисабон, Порто и Фаро, в съответствие с член 11 от Директива 96/67/ЕО на Съвета от 15 октомври 1996 година относно достъп до пазара на наземни услуги в летищата на Общността, Португалската република не е изпълнила задълженията си по този член.

               2)

               Осъжда Португалската република да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 233, 10.8.2013 г.


title: Дело T-401/11 P: Жалба, подадена на 27 юли 2011 г. от Livio Missir Mamachi di Lusignano срещу решение на Съда на публичната служба от 12 май 2011 г. по дело F-50/09, Livio Missir Mamachi di Lusignano/Комисия

text:
               24.9.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/38

         Жалба, подадена на 27 юли 2011 г. от Livio Missir Mamachi di Lusignano срещу решение на Съда на публичната служба от 12 май 2011 г. по дело F-50/09, Livio Missir Mamachi di Lusignano/Комисия
   (Дело T-401/11 P)
   2011/C 282/73
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Livio Missir Mamachi di Lusignano (Kerkhove-Avelgem, Белгия) (представител: F. Di Gianni, R. Antonini, G. Coppo и A. Scalini, avvocati)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на Съда на публичната служба (първи състав) от 12 май 2011 г. по дело F-50/09, Livio Missir Mamachi di Lusignano/Европейска комисия, с което се отхвърля жалбата на Livio Missir Mamachi di Lusignano по член 236 ЕО и член 90, параграф 2 от Правилника за длъжностните лица, с която се иска отмяната на решението на Органа по назначаването от 3 февруари 2009 г. и осъждането на Комисията да заплати обезщетение за имуществените и неимуществените вреди, произтичащи от убийството на Alessandro Missir Mamachi di Lusignano и неговата съпруга,

               —

               да осъди Комисията да заплати в полза на жалбоподателя и на представляваните от него правоприемници на Alessandro Missir Mamachi di Lusignano определена парична сума като обезщетение за претърпените от тях имуществени и неимуществени вреди, както и за неимуществените вреди, претърпени от жертвата преди смъртта ѝ.

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от това, че Съдът на публичната служба неправилно е счел за недопустимо искането за обезщетение на претърпените от жалбоподателя, както и от Alessandro Missir и от неговите наследници неимуществени вреди.
               В подкрепа на това правно основание жалбоподателят поддържа, на първо място, че Съдът на публичната служба е приложил нелогично, неправилно и дискриминационно така нареченото правило за съответствие, което изисква идентичност на основанието и предмета единствено между административната жалба, подадена на основание член 90, параграф 2 от Правилника, и жалбата, подадена на основание член 91 от Правилника, но не и между искането по член 90, параграф 1 от Правилника и административната жалба по член 90, параграф 2. На второ място, жалбоподателят поддържа, че направеното от Съда на публичната служба тълкуване на правилото за съответствие ограничава упражняването на основното право на ефективна съдебна защита, закрепено по-специално в член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз.

               2.

               Второто правно основание е изведено от това, че Съдът на публичната служба неправилно е счел, че Комисията носи отговорност за причинените вреди само в размер на 40 %.
               В подкрепа на това правно основание жалбоподателят поддържа, че Съдът на публичната служба не е преценил правилно връзката между неправомерното поведение на Комисията, изразяващо си в бездействие, и евентуалните последици от това поведение, тъй като причинената на длъжностното лице вреда е пряка и предвидима последица от небрежността на институцията. Освен това жалбоподателят подържа, че макар вредата да е резултат от взаимодействието на различни причини, Комисията носи солидарна отговорност с убиеца за поправянето на вредата. Следователно предявеното от жалбоподателя срещу Комисията искане за обезщетение за вреди трябва да бъде уважено в размер на 100 %.

               3.

               Третото правно основание е изведено от това, че Съдът на публичната служба неправилно е счел, че като е изплатила предвидените в Правилника престации в полза на наследниците на Alessandro Missir Комисията е поправила напълно вредата, за която носи отговорност.
               В подкрепа на това правно основание жалбоподателят поддържа, че в светлината на произтичащите от общностната съдебна практика принципи предвидените в Правилника престации, различни от тези по член 73, не могат да послужат като обезщетение за претърпените вреди, доколкото става дума за престации, които се различават от обезщетението за вреди по общото право по своето основание, условия и цел. Ето защо след като не е поправила напълно вредата, за която носи отговорност, Комисията трябва да бъде осъдена да заплати в полза на жалбоподателя сума, която е достатъчна, за да гарантира пълното поправяне на вредите, претърпени от убитото длъжностно лице и неговите правоприемници.


title: Дело C-435/08: Определение на председателя на Съда от 14 май 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Република Полша

text:
               12.9.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 220/30

         Определение на председателя на Съда от 14 май 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Република Полша
   (Дело C-435/08) (1)

   2009/C 220/59

      Език на производството: полски

   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 301, 22.11.2008 г.


title: Дело C-372/07: Преюдициално запитване, отправено от Supreme Court (Ирландия) на 6 август 2007 г. — Nicole Hassett и Cheryl Doherty/The Medical Defence Union Limited and MDU Services Limited/Raymond Howard и Brian Davidson

text:
               24.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 283/6

         Преюдициално запитване, отправено от Supreme Court (Ирландия) на 6 август 2007 г. — Nicole Hassett и Cheryl Doherty/The Medical Defence Union Limited and MDU Services Limited/Raymond Howard и Brian Davidson
   (Дело C-372/07)
   (2007/C 283/10)
   Език на производството: английски
   Препращаща юрисдикция
   Supreme Court, Ирландия.
   Страни в главното производство

      Ищци: Nicole Hassett и Cheryl Doherty/The Medical Defence Union Limited and MDU Services Limited.

      Ответници: Raymond Howard и Brian Davidson.
   Преюдициални въпроси
   Ако лекари учредят професионален синдикат под формата на вписано съгласно законодателството на държава-членка дружество за осигуряване на помощ и гаранция на неговите членове, практикуващи в посочената държава и в друга държава-членка, във връзка с упражняването на тяхната професия, и ако осигуряването на посочената помощ или гаранция зависи от решение на управителния съвет на споменатото дружество, при абсолютна дискреционна власт в съответствие с неговия устав, трябва ли споровете, в които решение, с което на основание на посочения устав се отказва помощта или обезщетяването на лекар, практикуващ в другата държава-членка, се оспорва от посочения лекар на основание нарушение от страна на споменатото дружество на неговите договорни или други права, да се считат за спорове относно действителността на решението на орган на дружеството по смисъла на член 22, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (1), като съответно съдилищата на държавата-членка, в която е седалището на дружеството, имат изключителна компетентност?

      (1)  Регламент (ЕО) № 44/2201 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела, OВ L 12, стр. 1.


title: Дело F-127/06: Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 27 юни 2007 г. — H/Съвет

text:
               25.8.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 199/54

         Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 27 юни 2007 г. — H/Съвет
   (Дело F-127/06) (1)

   (2007/C 199/105)

      Език на производството: френски

   Председателят на първи състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра поради постигане на споразумение между страните.

      (1)  ОВ C 326, 30.12.2006 г., стр. 85.


title: Дело T-191/17: Жалба, подадена на 27 март 2017 г. — Boehringer Ingelheim International/Комисия

text:
               6.6.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 178/27

         Жалба, подадена на 27 март 2017 г. — Boehringer Ingelheim International/Комисия
   (Дело T-191/17)
   (2017/C 178/40)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Boehringer Ingelheim International GmbH (Ингелхайм ам Рейн, Германия) (представител: C. Schoonderbeek, lawyer)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение за изпълнение на Комисията от 19 януари 2017 г. C(2017)379 (окончателeн),

               —

               да постанови, че посоченото решение за изпълнение остава в сила, докато Европейската комисия не приеме ново решение, и

               —

               да осъди Европейската комисия да заплати направените от нея съдебни разноски, както и тези на жалбоподателя.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания.

               1.

               С първото основание той твърди, че решението на Комисията от 19 януари 2017 г. е в нарушение на член 12, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 726/2004, във връзка с член 11 от Директива 2001/83/ЕО, и известието до кандидатите.

               2.

               С второто основание той твърди, че решението на Комисията от 19 януари 2017 г. не е в съответствие с прилагането на съответните разпоредби, насоки и регулаторни практики в други случаи и че следователно представлява нарушение на принципите на равно третиране и на недопускане на дискриминация, както и че нарушава равнопоставеността.


title: Дело T-305/07: Жалба, подадена на 9 август 2007 г. — Offshore Legends NV/СХВП

text:
               10.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/48

         Жалба, подадена на 9 август 2007 г. — Offshore Legends NV/СХВП
   (Дело T-305/07)
   (2007/C 269/87)
   Език, на който е изготвена жалбата: френски
   Страни

      Жалбоподател: Offshore Legends NV (Nevele, Белгия) (представители: P. Maeyaert, и N. Clarembeaux, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Acteon SARL (Saint-Tropez, Франция)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени частично решението на втория апелативен състав от 29 май 2007 г. (преписка R 1031/2006-2);

               —

               да се осъди СХВП да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка „Offshore Legends“ в черно и бяло за стоки по класове 3, 9, 14, 18, 20, 24, 25, 28 и 35 — заявка № 3 160 231

      Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: Acteon SARL

      Марка или знак, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: Национална и международна фигуративна марка „Offshore One“ за стоки по класове 16, 18 и 25

      Решение на отдела по споровете: Отхвърля възражението за всички оспорени стоки

      Решение на апелативния състав: Отменя решението на отдела по споровете в частта, с която е отхвърлено възражението за стоки по класове 18 и 25

      Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (1), състоящо се в допусната от апелативния състав грешка в преценката на вероятността от объркване и в частност, грешка в преценката на приликата между марките, предмет на спора.

      (1)  Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ 1994, L 11, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).


title: Дело C-95/13 P: Жалба, подадена на 26 февруари 2013 г. от Alfier Costruzioni Srl и др. срещу определението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 12 декември 2012 г. по дело T-261/00, Sacaim SpA и др./Европейска комисия

text:
               4.5.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/7

         Жалба, подадена на 26 февруари 2013 г. от Alfier Costruzioni Srl и др. срещу определението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 12 декември 2012 г. по дело T-261/00, Sacaim SpA и др./Европейска комисия
   (Дело C-95/13 P)
   2013/C 129/14
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподатели: Alfier Costruzioni Srl и др. (rпредставители: адв. A. Vianello, адв. A. Bortoluzzi и адв. A. Veronese)

      Други страни в производството: Европейска комисия, Италианска република, Sacaim SpA и др.

      Искания на жалбоподателите

               —

               Да се отмени и/или измени обжалваното определение и да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите изтъкват наличието на грешки при прилагане на принципите, изведени от Съда на Съюза в Решение по дело Comitato Venezia vuole vivere; от една страна, що се отнася до задължението за мотивиране на решенията на Комисията в областта на държавните помощи и, от друга страна, що се отнася до разпределянето на доказателствената тежест във връзка с предпоставките по член 107, параграф 1 ДФЕС.
   В обжалваното в настоящото производство определение Общият съд не се е съобразил с Решението на Съда от 9 юни 2011 г. по дело Comitato Venezia vuole vivere, в което е прието, че решението на Комисията „трябва да съдържа всички съществени данни, за да бъде приведено в действие от националните органи“. Така въпреки пропуснатите в решението съществени данни за неговото привеждане в изпълнение от страна националните органи Общият съд не е констатирал никакво нарушение на възприетия от Комисията метод в оспорваното решение, поради което е допуснал грешка при прилагане на правото.
   Съгласно принципите, изведени от Съда в Решение по дело Comitato Venezia vuole vivere, в рамките на възстановяването държавата членка, а не получателя на помощ, е тази, която има задачата да докаже във всеки конкретен случай наличието на предпоставките по член 107, параграф 1 ДФЕС. В дадения случай в оспорваното решение Комисията обаче е пропуснала да изясни какви са „условията за извършване“ на подобна проверка; вследствие на това без да разполага със съществените данни, за да докаже в рамките на възстановяването, че предоставените предимства представляват от гледна точка на получателите държавни помощи, Италианската република със Закон № 228 от 24 декември 2012 г. (член 1, параграфи 351 и сл.) решила да прехвърли onus probandi, в разрез с установеното в общностната съдебна практика. Според италианския законодател не държавата, а именно всяко предприятие — получател на помощи, отпуснати под формата на освобождаване от задължението за плащане на социалноосигурителни вноски, има задачата да докаже, че въпросните предимства не нарушават конкуренцията, нито засягат търговията в Общността, като в противен случай се презумира, че предоставеното предимство по естеството си води до нарушаване на конкуренцията и засяга търговията в Общността. Всичко това по очевиден начин противоречи на принципите, изведени от Съда в Решение по дело Comitato Venezia vuole vivere.


title: Дело C-605/15: Преюдициално запитване от Naczelny Sąd Administracyjny (Полша), постъпило на 17 ноември 2015 г. — Minister Finansów/Aviva Towarzystwo Ubezpieczeń na Życie S.A. w Warszawie

text:
               7.3.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 90/4

         Преюдициално запитване от Naczelny Sąd Administracyjny (Полша), постъпило на 17 ноември 2015 г. — Minister Finansów/Aviva Towarzystwo Ubezpieczeń na Życie S.A. w Warszawie
   (Дело C-605/15)
   (2016/C 090/06)
   Език на производството: полски

      Запитваща юрисдикция

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Minister Finansów

      Ответник: Aviva Towarzystwo Ubezpieczeń na Życie S.A. w Warszawie

      Преюдициални въпроси

               1)

               Съвместима ли е национална правна уредба относно освобождаването на самостоятелна група лица от данъка върху добавената стойност, която не предвижда условия или процедури относно изпълнението на условието за нарушаване на конкуренцията, с член 132, параграф 1, буква е) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (1) (наричана по-нататък „Директивата за ДДС“) във връзка с член 131 от Директивата за ДДС, както и с принципите на ефективност, на правната сигурност и на защита на оправданите правни очаквания?

               2)

               По какви критерии следва да се преценява дали е изпълнено условието за нарушаване на конкуренцията, предвидено в член 132, параграф 1, буква е) от Директивата за ДДС?

               3)

               За отговора на втория въпрос има ли значение обстоятелството, че самостоятелната група лица доставя услугите на членове, които са под юрисдикцията на различни държави членки?

      (1)  ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7 и поправка в OB L 74, 19.3.2011 г., стр. 3 и в OB L 249, 14.9.2012 г., стр. 15.