title: Дело T-254/21: Иск, предявен на 10 май 2021 г. — Armadora Parleros/Комисия

text:
               28.6.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/31

      Иск, предявен на 10 май 2021 г. — Armadora Parleros/Комисия
      (Дело T-254/21)
      (2021/C 252/42)
      Език на производството: испански

         Страни

         Ищец: Armadora Parleros, SL (Санта Еухения де Рибейра, Испания) (представител: J. Navas Marqués, abogado)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Ищецът моли Общия съд:

                  —

                  да установи допуснато неправомерно бездействие от страна на Европейската комисия, доколкото в нарушение на член 118 от Регламент № 1224/2009 относно общата политика в областта на рибарството тя не е упражнявала адекватен контрол и надзор за правилното прилагане на тази нормативна уредба от страна на Кралство Испания, което е годно да се квалифицира като увреждащ акт по отношение на ищеца ARMADORA PARLEROS, S.L.,

                  —

                  да установи, че този пропуск на Комисията е довел до възникването на вреди за ищеца ARMADORA PARLEROS, S.L., изразяващи се в пропуснати ползи при улова на скумрия и мерлуза за периода от 2006 г. до 2020 г.,

                  —

                  да осъди Европейската комисия да заплати на търговското дружество ARMADORA PARLEROS, S.L. сумата от ДЕВЕТ МИЛИОНА ОСЕМСТОТИН ОСЕМДЕСЕТ И ЕДНА ХИЛЯДИ ЧЕТИРИСТОТИН ТРИДЕСЕТ И ЧЕТИРИ ЕВРО И ШЕСТДЕСЕТ И ЕДИН ЦЕНТА (9 881 434,61 EUR), представляваща обезщетение за вреди, заедно със съответната законна лихва,

                  —

                  да осъди Европейската комисия да заплати всички съдебни разноски.

         Основания и основни доводи

      Ищецът изтъква едно основание в подкрепа на иска.
      Всъщност той се оплаква от противоправно поведение от страна на Европейската комисия. По-конкретно, Комисията не изпълнила задължението си за надзор и контрол спрямо Кралство Испания във връзка с ефективното прилагане на Общата политика в областта на рибарството (ОПОР), и по-конкретно на Регламент (ЕИО) № 2847/93 на Съвета от 12 октомври 1993 година относно установяването на система за контрол, приложима към общата политика в областта на рибарството (ОВ L 261, 1993 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 4, том 2, стр. 109) и Регламент (ЕО) № 1224/2009 на Съвета от 20 ноември 2009 година за създаване на система за контрол на Съюза за гарантиране на спазването на правилата на общата политика в областта на рибарството (ОВ L 343, 2009 г., стр. 1). В това отношение той специално посочва „липсата на проверки на мощността на двигателите на траулерните кораби, които извършват дейност във водите на Кантабрийско море и на Северозапада“.
      Като последица от неизпълнението на това задължение ищецът понесъл вреди в периода от 2006 г. до 2020 г., причинени от невъзможността да използва кораба „Vianto Tercero“, който поради неправилното прилагане на ОПОР трябвало да бъде бракуван и съответно изобщо не бил използван. Всичко това причинило вреди за дружеството ARMADORA PARLEROS S.L.


title: Дело T-259/21: Жалба, подадена на 17 май 2021 г. — Neolith Distribution/EUIPO (Изображение на декоративен мотив)

text:
               28.6.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/33

      Жалба, подадена на 17 май 2021 г. — Neolith Distribution/EUIPO (Изображение на декоративен мотив)
      (Дело T-259/21)
      (2021/C 252/44)
      Език на производството: испански

         Страни

         Жалбоподател: Neolith Distribution, SL (Мадрид, Испания) (представител: N. Fernández Fernández-Pacheco, abogado)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Данни за производството пред EUIPO

         Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз (Изображение на декоративен мотив) — заявка за регистрация № 18 162 188

         Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 12 март 2021 г. по преписка R 2155/2020-4

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да постанови решение, с което да разпореди на EUIPO да приеме за законосъобразна регистрацията на фигуративна марка на Европейския съюз № 18 162 188 за всички стоки от клас 19, за които се иска защита с посочената марка,

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски както в производството пред EUIPO, така и в производството пред Общия съд.

         Изложено основание

      Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-140/20: Определение на Общия съд от 29 април 2021 г. — Applia/Комисия

text:
               28.6.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/39

      Определение на Общия съд от 29 април 2021 г. — Applia/Комисия
      (Дело T-140/20) (1)

      (2021/C 252/63)
      Език на производството: английски
      Председателят на седми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 161, 11.5.2020 г.


title: Дело C-247/21: Преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof (Австрия), постъпило на 20 април 2021 г. — Luxury Trust Automobil GmbH

text:
               5.7.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 263/9

      Преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof (Австрия), постъпило на 20 април 2021 г. — Luxury Trust Automobil GmbH
      (Дело C-247/21)
      (2021/C 263/12)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Verwaltungsgerichtshof

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Luxury Trust Automobil GmbH

         Ответник: Finanzamt Österreich, Dienststelle Baden Mödling

         Преюдициални въпроси

                  1.

                  Трябва ли член 42, буква а) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (1) във връзка с член 197, параграф 1, буква в) от тази директива (доколкото е изменена с Директива 2010/45/ЕС (2)) да се тълкува в смисъл, че определяне на лицето, за което е извършена доставката, като платецът на ДДС e налице и когато във фактурата, в която не е отбелязан размер на ДДС, е посочено: „необлагаема вътреобщностна тристранна операция“?

                  2.

                  При отрицателен отговор на първия въпрос:

                              a)

                              Може ли такова съдържание на фактурата да бъде коригирано валидно с обратно действие (чрез отбелязване: „вътреобщностна тристранна операция съгласно член 25 от UStG. Данъчното задължение преминава към получателя на услугата“)?

                              б)

                              Необходимо ли е за наличието на валидно коригиране коригираната фактура да бъде получена от получателя на фактурата?

                              в)

                              Има ли коригирането обратно действие към датата на първоначалното фактуриране?

                  3.

                  Трябва ли член 219а от Директива 2006/112/ЕО (в редакцията ѝ, произтичаща от Директива 2010/45/ЕС и поправката (3)) да се тълкува в смисъл, че трябва да се прилагат правилата за фактуриране на държавата членка, чиито правила биха се прилагали, ако във фактурата (все още) няма определено „лице, придобиващо стоките“ като платеца на ДДС, или трябва да се прилагат правилата за фактуриране на държавата членка, чиито правила биха се прилагали при евентуално валидно определяне на „лице, придобиващо стоките“ като платеца на ДДС?

         (1)  ОВ L 347, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7.

         (2)  Директива 2010/45/ЕС на Съвета от 13 юли 2010 година за изменение на Директива 2006/112/ЕО относно общата система на данъка върху добавената стойност по отношение на правилата за фактуриране (ОВ L 189, 2010 г., стр. 1).

         (3)  Поправка на Директива 2010/45 за изменение на Директива 2006/112 (ОВ L 299, 2010 г., стр. 46).


title: Дело T-218/18: Решение на Общия съд от 19 май 2021 г. — Deutsche Lufthansa/Комисия (Държавни помощи — Сектор на въздухоплаването — Оперативна помощ, предоставена на от Германия в полза на летище Франкфурт Хан — Решение да не се повдигат възражения — Жалба за отмяна — Качество на заинтересована страна — Защита на процесуалните права — Допустимост — Насоки относно помощите в областта на въздухоплаването — Съмнения относно съвместимостта на помощта с вътрешния пазар — Член 4, параграф 4 от Регламент (ЕС) 2015/1589 — Сериозни затруднения)

text:
               5.7.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 263/14

      Решение на Общия съд от 19 май 2021 г. — Deutsche Lufthansa/Комисия
      (Дело T-218/18) (1)

      (Държавни помощи - Сектор на въздухоплаването - Оперативна помощ, предоставена на от Германия в полза на летище Франкфурт Хан - Решение да не се повдигат възражения - Жалба за отмяна - Качество на заинтересована страна - Защита на процесуалните права - Допустимост - Насоки относно помощите в областта на въздухоплаването - Съмнения относно съвместимостта на помощта с вътрешния пазар - Член 4, параграф 4 от Регламент (ЕС) 2015/1589 - Сериозни затруднения)
      (2021/C 263/19)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Deutsche Lufthansa AG (Кьолн, Германия) (представител: A. Martin-Ehlers, avocat)

         Ответник: Европейска комисия (представители: K. Herrmann, T. Maxian Rusche и S. Noë)

         Встъпили страни в подкрепа на ответника: Федерална република Германия (представители: J. Möller, R. Kanitz, S. Heimerl и S. Costanzo), Land Rheinland-Pfalz (Германия) (представители: R. van der Hout и C. Wagner, avocats

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение C(2017) 5289 final на Комисията от 31 юли 2017 година относно държавна помощ SA.43260 (2015/FC), приведена в действие от Германия, относно оперативна помощ, предоставена на летище Франкфурт Хан

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя Решение C(2017) 5289 final на Комисията от 31 юли 2017 година относно държавна помощ SA.43260 (2015/FC), приведена в действие от Германия, относно оперативна помощ, предоставена на летище Франкфурт Хан.

                  2)

                  Европейската комисия понася, наред с направените от нея разноски, и разноските на Deutsche Lufthansa AG.

                  3)

                  Федерална република Германия и Land Rheinland-Pfalz (федерална провинция Рейнланд-Пфалц, Германия) понасят направените от тях съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 190, 4.6.2018 г.


title: Дело T-324/20: Решение на Общия съд от 19 май 2021 г. — Yongkang Kugooo Technology/EUIPO — Ford Motor Company (kugoo) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „kugoo“ — По-ранна словна марка на Европейския съюз и по-ранна национална словна марка „KUGA“ и по-ранна словна марка на Европейския съюз „KUGA ENERGI“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) № 2017/1001])

text:
               5.7.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 263/20

      Решение на Общия съд от 19 май 2021 г. — Yongkang Kugooo Technology/EUIPO — Ford Motor Company (kugoo)
      (Дело T-324/20) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „kugoo“ - По-ранна словна марка на Европейския съюз и по-ранна национална словна марка „KUGA“ и по-ранна словна марка на Европейския съюз „KUGA ENERGI“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) № 2017/1001])
      (2021/C 263/26)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Yongkang Kugooo Technology Co. Ltd (Йонгканг, Китай) (представител: P. Pérot, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: L. Rampini и V. Ruzek)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO: Ford Motor Company (Диърборн, Мичиган, Съединени щати)

         Предмет

      Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 24 март 2020 г. (преписка R 65/2019-4), постановено в производство по възражение със страни Ford Motor Company и Yongkang Kugooo Technology

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Yongkang Kugooo Technology Co. Ltd да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 247, 27.7.2020 г.


title: Дело T-465/20: Решение на Общия съд от 19 май 2021 г. — Ryanair/Комисия (TAP; Covid-19) (Държавни помощи — Португалски пазар на въздушния транспорт — Помощ, предоставена от Португалия на TAP с оглед на пандемията от COVID-19 — Държавен заем — Решение да не се повдигат възражения — Точка 22 от Насоките за държавните помощи за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение — Дружество, което е част от група — Затруднения, които са вътрешни, а не произтичат от произволно разпределение на разходите в рамките на групата — Затруднения, които са прекалено големи, за да може групата сама да се справи с тях — Задължение за мотивиране — Запазване на правните последици на решението)

text:
               5.7.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 263/20

      Решение на Общия съд от 19 май 2021 г. — Ryanair/Комисия (TAP; Covid-19)
      (Дело T-465/20) (1)

      (Държавни помощи - Португалски пазар на въздушния транспорт - Помощ, предоставена от Португалия на TAP с оглед на пандемията от COVID-19 - Държавен заем - Решение да не се повдигат възражения - Точка 22 от Насоките за държавните помощи за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение - Дружество, което е част от група - Затруднения, които са вътрешни, а не произтичат от произволно разпределение на разходите в рамките на групата - Затруднения, които са прекалено големи, за да може групата сама да се справи с тях - Задължение за мотивиране - Запазване на правните последици на решението)
      (2021/C 263/27)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Ryanair DAC (Суордс, Ирландия) (представители: E. Vahida, F.-C. Laprévote, S. Rating, I.-G. Metaxas-Maranghidis и V. Blanc, avocats)

         Ответник: Европейска комисия (представители: L. Flynn, V. Bottka и S. Noë)

         Страни, встъпили в подкрепа на исканията на ответника: Френска република (представители: P. Dodeller и E. de Moustier), Република Полша (представител: B. Majczyna), Португалска република (представители: L. Inez Fernandes, P. Barros da Costa и S. Jaulino, подпомагани от N. Mimoso Ruiz, avocat)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение C(2020) 3989 final на Комисията от 10 юни 2020 година относно държавна помощ SA.57369 (2020/N) — COVID-19 — Португалия — Помощ за TAP

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя Решение C(2020) 3989 final на Комисията от 10 юни 2020 година относно държавна помощ SA.57369 (2020/N) — COVID-19 — Португалия — Помощ за TAP.

                  2)

                  Отмяната на това решение не поражда правни последици до приемането на ново решение от Европейската комисия по силата на член 108 ДФЕС. Посочените правни последици няма да възникнат през период от най-много два месеца, считано от датата на обявяване на настоящото съдебно решение, в случай че Комисията реши да приеме това ново решение в рамките на член 108, параграф 3 ДФЕС, и през разумен допълнителен период, в случай че Комисията реши да започне предвидената в член 108, параграф 2 ДФЕС процедура.

                  3)

                  Осъжда Комисията да понесе направените от нея съдебни разноски, както и съдебните разноски на Ryanair DAC.

                  4)

                  Френската република, Република Полша и Португалската република понасят направените от тях съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 287, 31.8.2020 г.


title: Дело T-198/18: Определение на Общия съд от 12 май 2021 г. — Chrysses Demetriades & Co. и Provident Fund of the Employees of Chrysses Demetriades & Co./Съвет и др.

text:
               5.7.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 263/37

      Определение на Общия съд от 12 май 2021 г. — Chrysses Demetriades & Co. и Provident Fund of the Employees of Chrysses Demetriades & Co./Съвет и др.
      (Дело T-198/18) (1)

      (2021/C 263/47)
      Език на производството: английски
      Председателят на първи състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 182, 28.5.2018 г.


title: Дело T-199/18: Определение на Общия съд от 12 май 2021 г. — SCF Terminal (Cyprus) и SHB/Съвет и др.

text:
               5.7.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 263/37

      Определение на Общия съд от 12 май 2021 г. — SCF Terminal (Cyprus) и SHB/Съвет и др.
      (Дело T-199/18) (1)

      (2021/C 263/48)
      Език на производството: английски
      Председателят на първи състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 231, 2.7.2018 г.


title: Дело C-56/20: Решение на Съда (първи състав) от 29 април 2021 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg — Германия) — AR/Stadt Pforzheim (Преюдициално запитване — Транспорт — Свидетелство за управление на превозно средство — Взаимно признаване — Отнемане на свидетелството за управление на територията на държава членка, различна от държавата членка, която го е издала — Отбелязване върху свидетелството за управление, че то не е валидно на територията на тази държава членка)

text:
               12.7.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 278/17

      Решение на Съда (първи състав) от 29 април 2021 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg — Германия) — AR/Stadt Pforzheim
      (Дело C-56/20) (1)

      (Преюдициално запитване - Транспорт - Свидетелство за управление на превозно средство - Взаимно признаване - Отнемане на свидетелството за управление на територията на държава членка, различна от държавата членка, която го е издала - Отбелязване върху свидетелството за управление, че то не е валидно на територията на тази държава членка)
      (2021/C 278/23)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: AR

         Ответник: Stadt Pforzheim

         Диспозитив

      Директива 2006/126/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 година относно свидетелства за управление на превозни средства, изменена с Директива 2011/94/ЕС на Комисията от 28 ноември 2011 г., трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска държава членка, която в съответствие с член 11, параграф 4, втора алинея от тази директива, изменена с Директива 2011/94, е приела решение за отказ да признае валидността на издадено от друга държава членка свидетелство за управление поради нарушение, извършено от притежателя му при временно пребиваване на територията на първата държава членка след издаването на свидетелството, да отбележи също така върху въпросното свидетелство наличието на забрана за този притежател да управлява превозни средства на посочената територия, при положение че притежателят няма обичайно пребиваване по смисъла на член 12, първа алинея от Директива 2006/126, изменена с Директива 2011/94, на територията на първата държава членка.

         (1)  ОВ C 209, 22.6.2020 г.


title: Дело C-122/20 P: Решение на Съда (седми състав) от 6 май 2021 г. — Bruno Gollnisch/Европейски парламент (Обжалване — Институционално право — Правилник за изплащане на разноски и надбавки на членовете на Европейския парламент — Изменение на схемата за допълнително доброволно пенсионно осигуряване — Понятие „индивидуално решение по отношение на депутат в Парламента“ — Член 72 от Мерките за прилагане на Устава на членовете на Европейския парламент — Член 263, шеста алинея ДФЕС — Срок за обжалване)

text:
               12.7.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 278/20

      Решение на Съда (седми състав) от 6 май 2021 г. — Bruno Gollnisch/Европейски парламент
      (Дело C-122/20 P) (1)

      (Обжалване - Институционално право - Правилник за изплащане на разноски и надбавки на членовете на Европейския парламент - Изменение на схемата за допълнително доброволно пенсионно осигуряване - Понятие „индивидуално решение по отношение на депутат в Парламента“ - Член 72 от Мерките за прилагане на Устава на членовете на Европейския парламент - Член 263, шеста алинея ДФЕС - Срок за обжалване)
      (2021/C 278/27)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Bruno Gollnisch (представител: B. Bonnefoy-Claudet, адвокат)

         Друга страна в производството: Европейски парламент (представители: M. Ecker и Z. Nagy)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Bruno Gollnisch да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 175, 25.5.2020 г.


title: Дело C-703/20: Преюдициално запитване, отправено от Софийски градски съд (България) на 21 декември 2020 година — „ПОНС ХОЛДИНГ“ АД

text:
               26.7.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 297/14

      Преюдициално запитване, отправено от Софийски градски съд (България) на 21 декември 2020 година — „ПОНС ХОЛДИНГ“ АД
      (Дело C-703/20)
      (2021/C 297/14)
      Език на производството: български

         Запитваща юрисдикция

      Софийски градски съд

         Страна в главното производство

      „ПОНС ХОЛДИНГ“ АД
      С определение от 6 май 2021 година Съдът (девети състав) реши:
      Произнасянето по преюдициалните въпроси, поставени от Софийски градски съд с акт от 9 декември 2020 г., очевидно не е от компетентността на Съда на Европейския съюз.


title: Решение на Съда от 25 март 2021 г. по дело E-3/20 Норвежко правителство, представлявано от Министерството на здравеопазването и грижите (Helse- og omsorgsdepartementet)/ Anniken Jenny Lindberg (Свободно движение на хора — Директива 2005/36/ЕО — Признаване на професионалните квалификации — Достъп до професията на лекар по дентална медицина — Автоматично признаване) 2021/C 303/07

text:
               29.7.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 303/10

      РЕШЕНИЕ НА СЪДА
      от 25 март 2021 г.
      по дело E-3/20
      Норвежко правителство, представлявано от Министерството на здравеопазването и грижите (Helse- og omsorgsdepartementet)/ Anniken Jenny Lindberg

            (Свободно движение на хора — Директива 2005/36/ЕО — Признаване на професионалните квалификации — Достъп до професията на лекар по дентална медицина — Автоматично признаване)

      (2021/C 303/07)
      По дело E-3/20, Норвежко правителство, представлявано от Министерството на здравеопазването и грижите (Helse- og omsorgsdepartementet)/Anniken Jenny Lindberg — МОЛБА до Съда съгласно член 34 от Споразумението между държавите от ЕАСТ за създаване на надзорен орган и съд от Върховния съд на Норвегия (Norges Høyesterett) относно тълкуването на Директива 2005/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 септември 2005 г. относно признаването на професионалните квалификации, по-специално член 21, адаптиран към Споразумението за Европейското икономическо пространство, Съдът в състав Páll Hreinsson, председател, Per Christiansen (съдия-докладчик) и Bernd Hammermann, съдии, постанови решение на 25 март 2021 г., чийто диспозитив гласи:

                  1.

                  За да се ползва от автоматичното признаване, предвидено в член 21, параграф 1 от Директива 2005/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 септември 2005 г. относно признаването на професионалните квалификации, заявителят трябва да притежава всички свидетелства, придружаващи удостоверенията за професионални квалификации, изброени в приложение V към директивата, в съответствие с изискванията на държавата членка по произход за упражняване на съответната професия.

                  2.

                  Членове 28 и 31 от Споразумението за ЕИП трябва да се тълкуват в смисъл, че се изисква от приемащата държава членка да извърши индивидуална оценка на знанията и обучението, удостоверени с професионалните квалификации на заявителя, също така когато заявителят търси достъп до дадена професия, която попада в категорията професии с координирани минимални квалификационни изисквания, но не отговаря на условията, посочени в членове 10 или 21 от Директива 2005/36/ЕО.

                  3.

                  В индивидуалната оценка на знанията и уменията на заявителя, извършена от приемащата държава членка, трябва да бъде включено сравнение на всички дипломи, свидетелства и други удостоверения за професионална квалификация и опит на заявителя спрямо изискванията на приемащата държава за упражняване на въпросната професия. Ако знанията и квалификациите на заявителя, удостоверени с дипломата и съответния професионален опит, не са равностойни или само частично съответстват на изискванията на приемащата държава членка, тази държава трябва да уточни какво обучение липсва, за да може заявителят да завърши или допълни обучението си.

                  4.

                  Фактът, че заявителят няма пълен достъп до професията в държавата членка по произход, не може да бъде определящ за преценката дали на кандидата може да бъде предоставен достъп до същата професия в приемащата държава членка.


title: Дело C-681/21: Преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof (Австрия), постъпило на 11 ноември 2021 г. — Versicherungsanstalt öffentlich Bediensteter, Eisenbahnen und Bergbau

text:
               21.2.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 84/25

      Преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof (Австрия), постъпило на 11 ноември 2021 г. — Versicherungsanstalt öffentlich Bediensteter, Eisenbahnen und Bergbau
      (Дело C-681/21)
      (2022/C 84/32)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Verwaltungsgerichtshof

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Versicherungsanstalt öffentlich Bediensteter, Eisenbahnen und Bergbau, представляван от Finanzprokuratur

         Друга страна в производството: BB

         Преюдициален въпрос

      Трябва ли член 2, параграф 1 и параграф 2, буква а) и член 6, параграф 1 от Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (1), респ. принципите на правна сигурност, на зачитане на придобитите права и на ефективност на правото на Съюза да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба като разглежданата в главното производство, съгласно която поради коригирането на пенсиите облагодетелствана преди това категория държавни служители е лишена с обратно действие от размера на пенсията, който ѝ се полага, и в резултат на която по този начин (премахване с обратна сила на облагодетелстваната преди това категория чрез поставянето ѝ понастоящем в равностойно положение с категорията, която преди това е била в неблагоприятно положение) категорията държавни служители, която преди това е била в неблагоприятно положение, също (вече) е лишена от размера на пенсията, който ѝ се полага, поради коригирането на пенсиите, и на който последната посочена категория би имала право въз основа на вече (многократно) установена по съдебен ред дискриминация на основание възраст — в резултат от неприлагането на противоречаща на правото на Съюза национална разпоредба с цел да се постигне равно третиране с облагодетелстваната преди това категория?

         (1)  ОВ L 303, 2000 г., стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 7.


title: Дело C-815/21 P: Жалба, подадена на 21 декември 2021 г. от Amazon.com, Inc., Amazon Services LLC, Amazon EU Sàrl, Amazon Europe Core Sàrl срещу определението, постановено от Общия съд (първи състав) на 14 октомври 2021 г. по дело T-19/21, Amazon.com и др./Комисия

text:
               21.2.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 84/31

      Жалба, подадена на 21 декември 2021 г. от Amazon.com, Inc., Amazon Services LLC, Amazon EU Sàrl, Amazon Europe Core Sàrl срещу определението, постановено от Общия съд (първи състав) на 14 октомври 2021 г. по дело T-19/21, Amazon.com и др./Комисия
      (Дело C-815/21 P)
      (2022/C 84/42)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподатели: Amazon.com, Inc., Amazon Services LLC, Amazon EU Sàrl, Amazon Europe Core Sàrl (представители: A. Komninos, dikigoros, G. Tantulli, abogado)

         Друга страна в производството: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателите искат от Съда:

                  —

                  да отмени обжалваното определение,

                  —

                  да отхвърли изцяло възражението за недопустимост,

                  —

                  да върне делото на Общия съд, който да разгледа жалбата до него по същество.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателите твърдят, че с обжалваното определение е нарушен член 263 ДФЕС, тъй като в него се приема, че оспорваната с жалбата до Общия съд мярка не поражда правни последици. Това нарушение се дължало на погрешно тълкуване на член 11, параграф 6 от Регламент 1/2003 (1), който предоставял на предприятията правна защита от успоредни антитръстови производства, провеждани от Комисията и от националните органи по конкуренция. В обжалваното определение не се признавало, че оспорваната мярка лишава Amazon от тази защита.

         (1)  Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, 2003 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).


title: Дело C-814/21: Иск, предявен на 21 декември 2021 г. — Европейска комисия/Република Полша

text:
               21.2.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 84/31

      Иск, предявен на 21 декември 2021 г. — Европейска комисия/Република Полша
      (Дело C-814/21)
      (2022/C 84/41)
      Език на производството: полски

         Страни

         Ищец: Европейска комисия (представители: J. Tomkin и A. Szmytkowska)

         Ответник: Република Полша

         Искания на ищеца

                  —

                  да се установи, че като отказва право на членство в политически партии на гражданите на Европейския съюз, които нямат полско гражданство, но пребивават на територията на Република Полша, последната не изпълнява задълженията си по член 22 от Договора за функционирането на Европейския съюз,

                  —

                  Република Полша да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Съгласно член 22 от Договора за функционирането на Европейския съюз всеки гражданин на Съюза, пребиваващ в държава членка, на която не е гражданин, има право да избира и да бъде избиран в местни избори и в изборите за Европейски парламент в държавата членка, в която пребивава, при същите условия, както и гражданите на тази държава.
      Комисията поддържа, че тъй като им е отказано правото на членство в политически партии, гражданите на Съюза, които нямат полско гражданство, но пребивават на територията на Република Полша, не могат да упражняват политическите си права по член 22 от Договора за функционирането на Европейския съюз при същите условия като полските граждани.


title: Дело C-782/21 P: Жалба, подадена на 15 декември 2021 г. от Aeris Invest Sàrl срещу решението, постановено от Общия съд (трети разширен състав) на 6 октомври 2021 г. по дело T-827/17, Aeris Invest Sàrl/ЕЦБ

text:
               21.3.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 128/7

      Жалба, подадена на 15 декември 2021 г. от Aeris Invest Sàrl срещу решението, постановено от Общия съд (трети разширен състав) на 6 октомври 2021 г. по дело T-827/17, Aeris Invest Sàrl/ЕЦБ
      (Дело C-782/21 P)
      (2022/C 128/10)
      Език на производството: испански

         Страни

         Жалбоподател: Aeris Invest Sàrl (представители: R. Vallina Hoset, E. Galán Burgos и M. Varela Suárez, abogados)

         Други страни в производството: Европейска централна банка, Европейска комисия и Banco Santander, S.A.

         Искания на жалбоподателя

                  —

                  да се отмени решението на трети разширен състав на Общия съд от 6 октомври 2021 г., Aeris Invest/ЕЦБ, T-827/17, EU:T:2021:660,

                  —

                  да се уважат исканията на Aeris Invest, изтъкнати в първоинстанционното производство, и по-специално да се обяви недействителността на решенията на Европейската централна банка от 7 ноември 2017 г., LS/MD/17/405, LS/MD/17/419, LS/MD/17/406, с които се отказва достъпа до серия документи относно неплатежоспособността и преструктурирането на Banco Popular Español, S.A., както и относно салдото по депозита и спешната помощ за ликвидност (СПЛ), допусната в полза на Banco Popular Español, S.A. и

                  —

                  да се осъди Европейската централна банка да заплати съдебните разноски в съответствие с предвиденото в член 184 от Процедурния правилник на Съда.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква две основания в подкрепа на жалбата си срещу обжалваното решение.

                  —

                  В рамките на първото основание жалбоподателят поддържа, че обжалваното решение нарушава член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз (наричана по-нататък „Хартата“), тъй като: (i) в рамките на дело T-628/17 не било възможно да се претендира достъп до поисканите документи и (ii) това решение възпрепятствало жалбоподателя да упражни правото си на ефективни правни средства за защита, а освен това засилвало неравенството на процесуалните възможности на страните. Във всички случаи подобно ограничение на член 47 от Хартата не било обосновано съгласно член 52, параграф 1 от Хартата.

                  —

                  В рамките на второто основание жалбоподателят поддържа, че обжалваното съдебно решение нарушава Решение 2004/258/ЕО на Европейската централна банка от 4 март 2004 година относно публичния достъп до документи на Европейската централна банка (наричано по-нататък „Решение 2004/258“) (1) във връзка с член 47 от Хартата. По-специално обжалваното съдебно решение нарушавало членове 1, 2 и 6 от Решение 2004/258, тъй като тълкувало целта на последното по начин, който противоречи на основните права.

         (1)  OВ L 80от 18 март 2004 г., стр. 42; Специално издание на български език, 2007 г., глава 10, том 5, стр. 229.


title: Дело T-799/17: Решение на Общия съд от 2 февруари 2022 г. — Scania и др./Комисия (Конкуренция — Картели — Пазар на производителите на камиони — Решение за установяване на нарушение на член 101 ДФЕС и на член 53 от Споразумението за ЕИП — Споразумения и съгласувани практики относно продажните цени на камионите, времевия график за въвеждане на технологии за емисии на вредни газове и прехвърлянето върху клиентите на разходите за тези технологии — Поетапна във времето „хибридна“ процедура — Презумпция за невиновност — Принцип на безпристрастност — Харта на основните права — Единно продължено нарушение — Ограничение на конкуренцията с оглед на целта — Географски обхват на нарушението — Глоба — Пропорционалност — Равно третиране — Правомощие за пълен съдебен контрол)

text:
               21.3.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 128/14

      Решение на Общия съд от 2 февруари 2022 г. — Scania и др./Комисия
      (Дело T-799/17) (1)

      (Конкуренция - Картели - Пазар на производителите на камиони - Решение за установяване на нарушение на член 101 ДФЕС и на член 53 от Споразумението за ЕИП - Споразумения и съгласувани практики относно продажните цени на камионите, времевия график за въвеждане на технологии за емисии на вредни газове и прехвърлянето върху клиентите на разходите за тези технологии - Поетапна във времето „хибридна“ процедура - Презумпция за невиновност - Принцип на безпристрастност - Харта на основните права - Единно продължено нарушение - Ограничение на конкуренцията с оглед на целта - Географски обхват на нарушението - Глоба - Пропорционалност - Равно третиране - Правомощие за пълен съдебен контрол)
      (2022/C 128/19)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподатели: Scania AB (Сьодертеле, Швеция), Scania CV AB (Сьодертеле), Scania Deutschland GmbH (Кобленц, Германия) (представители: D. Arts, F. Miotto, C. Pommiès, K. Schillemans, C. Langenius, L. Ulrichs, P. Hammarskiöld, S. Falkner и N. De Backer, адвокати)

         Ответник: Европейска комисия (представители: M. Farley и L. Wildpanner)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение C(2017) 6467 final на Комисията от 27 септември 2017 година относно производство по член 101 ДФЕС и член 53 от Споразумението за Европейското икономическо пространство (ЕИП) (Дело AT.39824 — Камиони) или при условията на евентуалност за намаляване на размера на глобите, наложени на жалбоподателите с посоченото решение

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Scania AB, Scania CV AB и Scania Deutschland GmbH понасят направените от тях съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия.

         (1)  ОВ C 42, 5.2.2018 г.


title: Дело C-461/20: Решение на Съда (четвърти състав) от 3 февруари 2022 г. (преюдициално запитване от Högsta förvaltningsdomstolen — Швеция) — Advania Sverige AB, Kammarkollegiet/Dustin Sverige AB (Преюдициално запитване — Директива 2014/24/ЕС — Член 72 — Изменение на договорите за поръчка през техния срок на изпълнение — Прехвърляне на рамкови споразумения — Нов изпълнител, който е поел правата и задълженията на първоначалния изпълнител по дадено рамково споразумение, след като спрямо първоначалния изпълнител е открито производство по несъстоятелност — Наличие или липса на необходимост от провеждане на нова процедура за възлагане на обществена поръчка)

text:
               21.3.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 128/2

      Решение на Съда (четвърти състав) от 3 февруари 2022 г. (преюдициално запитване от Högsta förvaltningsdomstolen — Швеция) — Advania Sverige AB, Kammarkollegiet/Dustin Sverige AB
      (Дело C-461/20) (1)

      (Преюдициално запитване - Директива 2014/24/ЕС - Член 72 - Изменение на договорите за поръчка през техния срок на изпълнение - Прехвърляне на рамкови споразумения - Нов изпълнител, който е поел правата и задълженията на първоначалния изпълнител по дадено рамково споразумение, след като спрямо първоначалния изпълнител е открито производство по несъстоятелност - Наличие или липса на необходимост от провеждане на нова процедура за възлагане на обществена поръчка)
      (2022/C 128/02)
      Език на производството: шведски

         Запитваща юрисдикция

      Högsta förvaltningsdomstolen

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Advania Sverige AB, Kammarkollegiet

         Ответник: Dustin Sverige AB

         Диспозитив

      Член 72, параграф 1, буква г), подточка ii) от Директива 2014/24/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2014 година за обществените поръчки и за отмяна на Директива 2004/18/ЕО трябва да се тълкува в смисъл, че когато е поел само правата и задълженията на първоначалния изпълнител по сключено с възлагащ орган рамково споразумение, след като спрямо първоначалния изпълнител е открито водещо до ликвидацията му производство по несъстоятелност, икономическият оператор следва да се счита за частично встъпил в положението на първоначалния изпълнител след корпоративно преструктуриране по смисъла на тази разпоредба.

         (1)  ОВ C 414, 30.11.2020 г.


title: Дело T-498/20: Решение на Общия съд от 26 януари 2022 г. — Diego/EUIPO — Forbo Financial Services (WOOD STEP LAMINATE FLOORING) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „WOOD STEP LAMINATE FLOORING“ — По-ранна международна словна марка „STEP“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 — Свободно движение на стоки)

text:
               21.3.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 128/20

      Решение на Общия съд от 26 януари 2022 г. — Diego/EUIPO — Forbo Financial Services (WOOD STEP LAMINATE FLOORING)
      (Дело T-498/20) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „WOOD STEP LAMINATE FLOORING“ - По-ранна международна словна марка „STEP“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 - Свободно движение на стоки)
      (2022/C 128/28)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Diego Kereskedelmi és Szolgáltató Kft. (Дабас, Унгария) (представител: P. Jalsovszky, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: T. Frydendahl и A. Folliard-Monguiral)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Forbo Financial Services AG (Бар, Швейцария) (представител: F. Kramer, адвокат)

         Предмет

      Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 4 юни 2020 г. (преписка R 1630/2019-1) относно производство по възражение между Forbo Financial Services и Diego Kereskedelmi és Szolgáltató

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Diego Kereskedelmi és Szolgáltató Kft. да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 339, 12.10.2020 г.


title: Дело T-616/18: Решение на Общия съд от 2 февруари 2022 г. — Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo/Комисия (Ангажименти на „Газпром“) (Конкуренция — Злоупотреба с господстващо положение — Пазари на газ в Централна и Източна Европа — Решение, с което предложените от предприятие индивидуални ангажименти стават задължителни — Член 9 от Регламент (ЕО) № 1/2003 — Адекватност на ангажиментите с оглед на опасенията за конкуренцията, посочени първоначално в изложението на възраженията — Отказ на Комисията да изиска ангажименти по някои от първоначалните опасения — Принцип на добра администрация — Прозрачност — Задължение за мотивиране — Цели на енергийната политика на Съюза — Принцип на енергийна солидарност — Злоупотреба с власт)

text:
               21.3.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 128/15

      Решение на Общия съд от 2 февруари 2022 г. — Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo/Комисия (Ангажименти на „Газпром“)
      (Дело T-616/18) (1)

      (Конкуренция - Злоупотреба с господстващо положение - Пазари на газ в Централна и Източна Европа - Решение, с което предложените от предприятие индивидуални ангажименти стават задължителни - Член 9 от Регламент (ЕО) № 1/2003 - Адекватност на ангажиментите с оглед на опасенията за конкуренцията, посочени първоначално в изложението на възраженията - Отказ на Комисията да изиска ангажименти по някои от първоначалните опасения - Принцип на добра администрация - Прозрачност - Задължение за мотивиране - Цели на енергийната политика на Съюза - Принцип на енергийна солидарност - Злоупотреба с власт)
      (2022/C 128/20)
      Език на производството: полски

         Страни

         Жалбоподател: Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A. (Варшава, Полша) (представители: K. Karasiewicz, radca prawny, T. Kaźmierczak, K. Kicun и P. Moskwa, адвокати)

         Ответник: Европейска комисия (представители: G. Meessen и J. Szczodrowski)

         Встъпили страни в подкрепа на жалбоподателя: Република Литва (представители: K. Dieninis и R. Dzikovič), Република Полша (представители: B. Majczyna и M. Nowacki), Overgas Inc. (София, България) (представители: S. Gröss и S. Cappellari, адвокати)

         Встъпили страни в подкрепа на ответника: Gazprom PJSC (Москва, Русия), Gazprom export LLC (Санкт Петербург, Русия) (представители: J. Karenfort, J. Hainz, B. Evtimov, N. Tuominen, J. Heithecker, адвокати, и D. O’Keeffe, solicitor)

         Предмет

      Искане по член 263 ДФЕС за отмяна на Решение C(2018) 3106 окончателен на Комисията от 24 май 2018 година относно производство по член 102 ДФЕС и член 54 от Споразумението за ЕИП (преписка AT.39816 — Доставки на газ нагоре по веригата в Централна и Източна Европа)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A. понася направените от него съдебни разноски и тези на Европейската комисия, Gazprom PJSC и Gazprom export LLC.

                  3)

                  Република Литва, Република Полша и Overgas Inc. понасят направените от тях съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 4, 7.1.2019 г.


title: Дело T-418/21: Определение на Общия съд от 14 януари 2022 г. — Alauzun и др./Комисия и EMA (Жалба за отмяна — Лекарствени продукти за хуманна употреба — Изменение на условното разрешение за пускане на пазара на лекарствен продукт за хуманна употреба „Comirnaty“ — Акт, неподлежащ на обжалване — Подготвителен акт — Липса на правен интерес — Липса на пряко засягане — Липса на лично засягане — Ненормативен акт — Недопустимост)

text:
               21.3.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 128/25

      Определение на Общия съд от 14 януари 2022 г. — Alauzun и др./Комисия и EMA
      (Дело T-418/21) (1)

      (Жалба за отмяна - Лекарствени продукти за хуманна употреба - Изменение на условното разрешение за пускане на пазара на лекарствен продукт за хуманна употреба „Comirnaty“ - Акт, неподлежащ на обжалване - Подготвителен акт - Липса на правен интерес - Липса на пряко засягане - Липса на лично засягане - Ненормативен акт - Недопустимост)
      (2022/C 128/37)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподатели: Virginie Alauzun (Saint-Cannat, Франция) и 774 други жалбоподатели, чиито имена са посочени в приложение към определението (представител: F. Di Vizio, avocat)

         Ответници: Европейска комисия (представители: O. Beynet, L. Haasbeek и K. Mifsud-Bonnici), Европейска агенция по лекарствата (представители: S. Drosos, C. Schultheiss и S. Marino)

         Предмет

      Жалба на основание член 263 ДФЕС за отмяна, от една страна, на Решение за изпълнение C(2021) 4034 окончателен от 31 май 2021 г. на Комисията за изменение на условното разрешение за пускане на пазара на лекарствен продукт за хуманна употреба „Comirnaty“ — иРНК ваксина срещу COVID-19 (нуклеозидно модифицирана), предоставено с Решение за изпълнение C(2020) 9598 окончателен, и от друга страна, на становището на EMA от 28 май 2021 г.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата като недопустима.

                  2)

                  Осъжда г-жа Virginie Alauzun и останалите жалбоподатели, чиито имена са посочени в приложението, да заплатят съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 338, 23.8.2021 г.


title: Дело T-740/18: Решение на Общия съд от 9 февруари 2022 г. — Taminco и Arysta LifeScience Great Britain/Комисия (Продукти за растителна защита — Активно вещество тирам — Неподновяване на одобрението — Регламент (ЕО) № 1107/2009 и Регламент за изпълнение (ЕС) № 844/2012 — Право на защита — Процесуално нарушение — Явна грешка в преценката — Компетентност на ЕОБХ — Пропорционалност — Принцип на предпазните мерки — Равно третиране)

text:
               21.3.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 128/16

      Решение на Общия съд от 9 февруари 2022 г. — Taminco и Arysta LifeScience Great Britain/Комисия
      (Дело T-740/18) (1)

      (Продукти за растителна защита - Активно вещество тирам - Неподновяване на одобрението - Регламент (ЕО) № 1107/2009 и Регламент за изпълнение (ЕС) № 844/2012 - Право на защита - Процесуално нарушение - Явна грешка в преценката - Компетентност на ЕОБХ - Пропорционалност - Принцип на предпазните мерки - Равно третиране)
      (2022/C 128/21)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподатели: Taminco BVBA (Гент, Белгия), Arysta LifeScience Great Britain Ltd (Единбург, Обединено кралство) (представители: C. Mereu и M. Grunchard, адвокати)

         Ответник: Европейска комисия (представител: Г. Колева)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяната на Регламент за изпълнение (ЕС) 2018/1500 на Комисията от 9 октомври 2018 година относно неподновяването на одобрението на активното вещество тирам и за забрана на употребата и продажбата на семена, третирани с продукти за растителна защита, съдържащи тирам, в съответствие с Регламент (ЕО) № 1107/2009 на Европейския парламент и на Съвета относно пускането на пазара на продукти за растителна защита, и за изменение на Регламент за изпълнение (ЕС) № 540/2011 на Комисията (ОВ L 254, 2018 г., стр. 1)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Taminco BVBA и Arysta LifeScience Great Britain Ltd понасят направените от тях съдебни разноски и тези на Европейската комисия в рамките на настоящото производство по обжалване.

                  3)

                  Taminco понася направените от него съдебни разноски и тези на Комисията в рамките на обезпечителното производство.

         (1)  ОВ C 72, 25.2.2019 г.


title: Дело C-807/21: Преюдициално запитване от Kammergericht Berlin (Германия), постъпило на 21 декември 2021 г. — Deutsche Wohnen SE/Staatsanwaltschaft Berlin

text:
               21.3.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 128/8

      Преюдициално запитване от Kammergericht Berlin (Германия), постъпило на 21 декември 2021 г. — Deutsche Wohnen SE/Staatsanwaltschaft Berlin
      (Дело C-807/21)
      (2022/C 128/11)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Kammergericht Berlin

         Страни в главното производство

         Административнонаказателно производство срещу: Deutsche Wohnen SE

         Друга страна в производството: Staatsanwaltschaft Berlin

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Трябва ли член 83, параграфи 4—6 от ОРЗД (1) да се тълкува в смисъл, че въвежда в националното право характерното за членове 101 ДФЕС и 102 ДФЕС функционално понятие за предприятие и принципа на отговорността на функционалната единица, като последица от което чрез разширяване на залегналия в член 30 от OWiG принцип на отговорността на правния субект производството по налагане на административни наказания може да се води пряко срещу предприятия и за санкционирането на последните не е необходимо да се установява наличието на административно нарушение, извършено от идентифицирано физическо лице, евентуално при наличие на всички признаци от обективна и субективна страна?

                  2)

                  Ако отговорът на първия въпрос е утвърдителен, трябва ли член 83, параграфи 4—6 от ОРЗД да се тълкува в смисъл, че предприятието трябва да е извършило виновно нарушението, опосредствано от негов служител (срв. член 23 от Регламент (ЕО) № 1/2003 (2)), или за санкционирането на предприятието по принцип е достатъчно и само да е налице обективно неизпълнение на задължения от негова страна (обективна отговорност)?

         (1)  Регламент (ЕС) 2016/679 на Европейския парламент и на Съвета от 27 април 2016 година относно защитата на физическите лица във връзка с обработването на лични данни и относно свободното движение на такива данни и за отмяна на Директива 95/46/EО (Общ регламент относно защитата на данните) (ОВ L 119, 2016 г., стр. 1).

         (2)  Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, 2003 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).


title: Дело T-40/22: Жалба, подадена на 22 януари 2022 г. — Dado Ceramica и др./EUIPO — Italcer (Piastrelle)

text:
               21.3.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 128/26

      Жалба, подадена на 22 януари 2022 г. — Dado Ceramica и др./EUIPO — Italcer (Piastrelle)
      (Дело T-40/22)
      (2022/C 128/38)
      Език на жалбата: италиански

         Страни

         Жалбоподатели: Dado Ceramica Srl (Сан Джовани ин Персичето, Италия), Antica Ceramica Rubiera Srl (Рубиера, Италия) и Star-Gres sp. z o.o. (Конске, Полша) (представители: A. Merlini и F. Carpi, avvocati)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Italcer SpA (Рубиера, Италия)

         Данни за производството пред EUIPO

         Притежател на спорния промишлен дизайн: другата страна в производството пред апелативния състав

         Спорен промишлен дизайн: промишлен дизайн на Общността (Piastrelle) № 6 581 245-0013

         Производство пред EUIPO: производство по отмяна

         Обжалвано решение: решение на трети апелативен състав на EUIPO от 10 ноември 2021 г. по преписка R 1965/2020-3

         Искания

      Жалбоподателите молят Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение и да уважи искането за обявяване на недействителност,

                  —

                  при условията на евентуалност, след като отмени обжалваното решение, да върне делото на апелативен състав на EUIPO с подходящите указания за провеждане на устно производство и събиране на нови писмени доказателства от изключително значение,

                  —

                  да осъди EUIPO и другата страна в производството пред апелативния състав да заплатят съдебните разноски по производството и да възстановят на жалбоподателите понесените от тях разноски.

         Изложени основания

                  —

                  Нарушение на член 5 от Регламент (ЕО) № 6/2002 на Съвета,

                  —

                  Нарушение на член 6 от Регламент (ЕО) № 6/2002 на Съвета.


title: Дело C-823/21: Иск, предявен на 22 декември 2021 г. — Европейска комисия/Унгария

text:
               21.3.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 128/9

      Иск, предявен на 22 декември 2021 г. — Европейска комисия/Унгария
      (Дело C-823/21)
      (2022/C 128/12)
      Език на производството: унгарски

         Страни

         Ищец: Европейска комисия (представители: A. Azéma, L. Grønfeldt, Tokár A. и J. Tomkin)

         Ответник: Унгария

         Искания на ищеца

                  —

                  Да се обяви, че Унгария не е изпълнила задълженията си съгласно член 6 от Директива 2013/32, (1) тълкуван във връзка с член 18 от Хартата, като по отношение на гражданите на трети страни, намиращи се на унгарска територия, включително на границите ѝ, обуславя възможността за достъп до процедурата за международна закрила и за подаване на молба за международна закрила с изпълнение на изискването да са провели преди това процедура пред дипломатическо представителство на Унгария в трета страна,

                  —

                  да се осъди Унгария да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Що се отнася до уредбата на правото на убежище, въведена в Унгария със Закон LVIII от 2020 г., приета с предварителен характер, но чието действие е продължено впоследствие няколкократно, всички лица с малки изключения, които решат за подадат молба за убежище в тази държава, трябва да представят преди това писмо за намерения в посолството на Унгария в Белград или Киев и едва след положителен отговор на това писмо за намерения и издаване на разрешение за влизане е възможен достъпът до процедурата за международна закрила.
      Комисия приема, че тази нова процедура за предоставяне на убежище е несъвместима с член 6 от Директива 2013/32 относно общите процедури за предоставяне и отнемане на международна закрила, тълкуван в светлината на член 18 от Хартата.
      Действително, правото на „достъп до процедурата“, гарантирано от член 6 от Директивата, предполага преди всичко възможност гражданите на трети страни, които се намират на територията на държава членка, включително на границите ѝ, да отправят молба за международна закрила.
      Въпреки това, от приложимите разпоредби на Закон LVIII от 2020 г. следва, че, ако гражданите на трети страни, които се намират на унгарска територия, включително на границите ѝ, изразят желание да получат международна закрила, унгарските органи няма да счетат това волеизявление като отправяне на молба за международна закрила по смисъла на Директива 2013/32. Молбата не се регистрира и на заинтересуваното лице не се признават правата, съответстващи на молителя. Вместо това, за да подаде молбата си, заинтересуваното лице трябва да напусне унгарската територия, да се завърне в третата страна и да започне предварителна процедура пред посолството на Унгария в тази страна.

         (1)  Директива 2013/32/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година относно общите процедури за предоставяне и отнемане на международна закрила (ОВ L 180, 2013 г., стp. 60).


title: Дело C-515/20: Решение на Съда (шести състав) от 3 февруари 2022 г. (преюдициално запитване от Bundesfinanzhof — Германия) — B AG/Finanzamt A (Преюдициално запитване — Данък върху добавената стойност (ДДС) — Директива 2006/112/ЕО — Член 122 — Намалена ставка за доставките на дървесина за ползване като дърва за огрев — Разграничаване в зависимост от обективните характеристики и свойства на стоките — Форми на дървен материал, предназначени за горене, задоволяващи една и съща нужда на потребителя и намиращи се в конкуренция — Принцип на данъчен неутралитет)

text:
               21.3.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 128/3

      Решение на Съда (шести състав) от 3 февруари 2022 г. (преюдициално запитване от Bundesfinanzhof — Германия) — B AG/Finanzamt A
      (Дело C-515/20) (1)

      (Преюдициално запитване - Данък върху добавената стойност (ДДС) - Директива 2006/112/ЕО - Член 122 - Намалена ставка за доставките на дървесина за ползване като дърва за огрев - Разграничаване в зависимост от обективните характеристики и свойства на стоките - Форми на дървен материал, предназначени за горене, задоволяващи една и съща нужда на потребителя и намиращи се в конкуренция - Принцип на данъчен неутралитет)
      (2022/C 128/03)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Bundesfinanzhof

         Страни в главното производство

         Ищец/Жалбоподател: B AG

         Ответник: Finanzamt A

         Диспозитив

                  1)

                  Член 122 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност трябва да се тълкува в смисъл, че понятието за дървесина за ползване като дърва за огрев по смисъла на този член обозначава всяка дървесина, чиито обективни свойства я определят изключително за горене.

                  2)

                  Член 122 от Директива 2006/112 трябва да се тълкува в смисъл, че държава членка, която в приложение на този член въведе намалена ставка на данъка върху добавената стойност за доставките на дървесина за ползване като дърва за огрев, може да ограничи приложното ѝ поле до някои категории на доставки на дървесина за ползване като дърва за огрев, като се позове на Комбинираната номенклатура, стига да спазва принципа на данъчен неутралитет.

                  3)

                  Принципът на данъчен неутралитет трябва да се тълкува в смисъл, че допуска възможността националното право да изключи доставката на дървени частици от облагане с намалената ставка на данъка върху добавената стойност, докато от нея се ползват доставките на други форми на дърва за огрев, при условие че в съзнанието на средния потребител дървените частици не са взаимозаменяеми с тези други форми на дърва за огрев, което следва да се провери от запитващата юрисдикция.

         (1)  ОВ C 28, 25.1.2021 г.


title: Дело T-536/20: Решение на Общия съд от 2 февруари 2022 г. — LU/ЕИБ (Публична служба — Персонал на ЕИБ — Политика относно защитата на достойнството на работното място — Психически тормоз — Производство по разследване — Жалба за отмяна — Окончателен доклад на комитета по разследване — Подготвителен акт — Недопустимост — Решение, с което се отхвърля жалбата — Акт с неблагоприятни последици — Допустимост — Член 41 от Хартата на основните права — Право на защита — Право на изслушване — Задължение за мотивиране — Отговорност)

text:
               21.3.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 128/21

      Решение на Общия съд от 2 февруари 2022 г. — LU/ЕИБ
      (Дело T-536/20) (1)

      (Публична служба - Персонал на ЕИБ - Политика относно защитата на достойнството на работното място - Психически тормоз - Производство по разследване - Жалба за отмяна - Окончателен доклад на комитета по разследване - Подготвителен акт - Недопустимост - Решение, с което се отхвърля жалбата - Акт с неблагоприятни последици - Допустимост - Член 41 от Хартата на основните права - Право на защита - Право на изслушване - Задължение за мотивиране - Отговорност)
      (2022/C 128/29)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: LU (представител: B. Maréchal, адвокат)

         Ответник: Европейска инвестиционна банка (представители: G. Faedo и K. Carr, подпомагани от J. Currall и B. Wägenbaur, адвокати)

         Предмет

      Жалба на основание член 270 ДФЕС и член 50а, параграф 1 от Статута на Съда на Европейския съюз, от една страна, по същество за отмяна на окончателния доклад от 13 май 2020 г. на комитета по разследване в областта на зачитането на достойнството на работното място, както и на решението на председателя на ЕИБ от 26 май 2020 г., с което е отхвърлена жалбата за тормоз на жалбоподателя, и от друга страна, за присъждане на обезщетение за претърпените от жалбоподателя вреди

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя решението на председателя на Европейската инвестиционна банка (ЕИБ) от 26 май 2020 г., с което е отхвърлена жалбата за тормоз, подадена от LU.

                  2)

                  Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

                  3)

                  Осъжда ЕИБ да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 399, 23.11.2020 г.


title: Дело T-27/19: Решение на Общия съд от 2 февруари 2022 г. — Pilatus Bank и Pilatus Holding/ЕЦБ (Икономическа и парична политика — Пруденциален надзор над кредитните институции — Конкретни надзорни задачи, възложени на ЕЦБ — Решение за отнемане на лиценза на кредитна институция — Привличане на основен акционер като обвиняем в трета държава — Критерий за репутация — Възприемане на репутацията от страна на пазара — Презумпция за невиновност — Пропорционалност — Право на защита)

text:
               21.3.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 128/16

      Решение на Общия съд от 2 февруари 2022 г. — Pilatus Bank и Pilatus Holding/ЕЦБ
      (Дело T-27/19) (1)

      (Икономическа и парична политика - Пруденциален надзор над кредитните институции - Конкретни надзорни задачи, възложени на ЕЦБ - Решение за отнемане на лиценза на кредитна институция - Привличане на основен акционер като обвиняем в трета държава - Критерий за репутация - Възприемане на репутацията от страна на пазара - Презумпция за невиновност - Пропорционалност - Право на защита)
      (2022/C 128/22)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподатели: Pilatus Bank plc (Та Шбиш, Малта), Pilatus Holding Ltd. (Та Шбиш) (представител: O. Behrends, адвокат)

         Ответник: Европейска централна банка (представители: E. Yoo, M. Puidokas и A. Karpf)

         Встъпила страна в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: D. Triantafyllou, A. Nijenhuis и A. Steiblytė)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на решение от 2 ноември 2018 г. на ЕЦБ, с което на Pilatus Bank се отнема лиценз за извършване на дейност на кредитна институция

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Pilatus Bank plc и Pilatus Holding Ltd. понасят, наред с направените от тях съдебни разноски, и тези на Европейска централна банка (ЕЦБ).

                  3)

                  Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 72, 25.2.2019 г.


title: Дело C-830/21: Преюдициално запитване от Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg (Германия), постъпило на 23 декември 2021 г. — Syngenta Agro GmbH/Agro Trade Handelsgesellschaft mbH

text:
               21.3.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 128/10

      Преюдициално запитване от Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg (Германия), постъпило на 23 декември 2021 г. — Syngenta Agro GmbH/Agro Trade Handelsgesellschaft mbH
      (Дело C-830/21)
      (2022/C 128/13)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg

         Страни в главното производство

         Ищец: Syngenta Agro GmbH

         Ответник: Agro Trade Handelsgesellschaft mbH

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Трябва ли член 1 във връзка с приложение I, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) № 547/2011 (1) да се тълкува в смисъл, че в случай на паралелен внос на продукт за растителна защита се изисква при продажба в друга държава членка върху опаковката да се посочва името и адресът на притежателя на разрешението от държавата членка по произход, от която е внесен продуктът за растителна защита?

                  2)

                  Трябва ли член 1 във връзка с приложение I, параграф 1, буква е) от Регламент (ЕС) № 547/2011 да се тълкува в смисъл, че в случай на паралелен внос на продукт за растителна защита се изисква върху опаковката задължително да се посочва в непроменен вид първоначално определеният от производителя партиден номер, или споменатата разпоредба допуска паралелният вносител да премахва първоначалния партиден номер и да поставя върху опаковката собствен идентификационен номер, ако този вносител води документация, от която е видно съответствието на използваните от него партидни номера с тези на притежателя на разрешението за паралелно внасяния продукт за растителна защита?

         (1)  Регламент (ЕС) № 547/2011 на Комисията от 8 юни 2011 година за прилагане на Регламент (ЕО) № 1107/2009 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на изискванията за етикетиране на продукти за растителна защита (ОВ L 155, 2011 г., стр. 176).


title: Дело T-589/20: Решение на Общия съд от 9 февруари 2022 г. — Calzaturificio Emmegiemme Shoes/EUIPO — Inticom (MAIMAI MADE IN ITALY) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Европейския съюз MAIMAI MADE IN ITALY — По-ранна словна марка на Европейския съюз YAMAMAY — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 — Реално използване на по-ранната марка — Допустимост на новите доказателства — Промяна на отличителния характер)

text:
               21.3.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 128/21

      Решение на Общия съд от 9 февруари 2022 г. — Calzaturificio Emmegiemme Shoes/EUIPO — Inticom (MAIMAI MADE IN ITALY)
      (Дело T-589/20) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Европейския съюз MAIMAI MADE IN ITALY - По-ранна словна марка на Европейския съюз YAMAMAY - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 - Реално използване на по-ранната марка - Допустимост на новите доказателства - Промяна на отличителния характер)
      (2022/C 128/30)
      Език на производството: италиански

         Страни

         Жалбоподател: Calzaturificio Emmegiemme Shoes Srl (Сурано, Италия) (представител: R. Fragalà, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: M. Capostagno)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Inticom SpA (Галарате, Италия)

         Предмет

      Жалба, подадена срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 14 юли 2020 г. (преписка R 1874/2018-2) във връзка с производство по възражение между Inticom и Calzaturificio Emmegiemme Shoes

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Calzaturificio Emmegiemme Shoes Srl да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 378, 9.11.2020 г.


title: Дело C-20/21: Решение на Съда (девети състав) от 3 февруари 2022 г. (преюдициално запитване от Landgericht Frankfurt am Main — Германия) — JW, HD, XS/LOT Polish Airlines (Преюдициално запитване — Съдебно сътрудничество по гражданскоправни въпроси — Съдебна компетентност и изпълнение на съдебни решения по граждански и търговски дела — Регламент (ЕС) № 1215/2012 — Член 7, точка 1, буква б), второ тире — Специална компетентност по дела, свързани с договор — Понятие „място на изпълнение на въпросното задължение“ — Договор за доставка на услуги — Въздушен транспорт — Полет, закупен с потвърдена единна резервация и изпълнен на няколко етапа от два различни въздушни превозвача — Регламент (ЕО) № 261/2004 — Общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети — Член 7 — Право на обезщетение — Закъснение при първия етап от полета — Иск за обезщетение, предявен срещу въздушния превозвач, извършващ първия етап от полета, пред съда по мястото на пристигане на този етап от полета)

text:
               21.3.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 128/4

      Решение на Съда (девети състав) от 3 февруари 2022 г. (преюдициално запитване от Landgericht Frankfurt am Main — Германия) — JW, HD, XS/LOT Polish Airlines
      (Дело C-20/21) (1)

      (Преюдициално запитване - Съдебно сътрудничество по гражданскоправни въпроси - Съдебна компетентност и изпълнение на съдебни решения по граждански и търговски дела - Регламент (ЕС) № 1215/2012 - Член 7, точка 1, буква б), второ тире - Специална компетентност по дела, свързани с договор - Понятие „място на изпълнение на въпросното задължение“ - Договор за доставка на услуги - Въздушен транспорт - Полет, закупен с потвърдена единна резервация и изпълнен на няколко етапа от два различни въздушни превозвача - Регламент (ЕО) № 261/2004 - Общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети - Член 7 - Право на обезщетение - Закъснение при първия етап от полета - Иск за обезщетение, предявен срещу въздушния превозвач, извършващ първия етап от полета, пред съда по мястото на пристигане на този етап от полета)
      (2022/C 128/04)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Landgericht Frankfurt am Main

         Страни в главното производство

         Жалбоподатели: JW, HD, XS

         Ответник: LOT Polish Airlines

         Диспозитив

      Член 7, точка 1, буква б), второ тире от Регламент (ЕС) № 1215/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2012 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела трябва да се тълкува в смисъл, че при полет, който e закупен с единна резервация, потвърдена за целия маршрут, и е разделен на два или повече етапа, транспортът в които е осъществен от различни въздушни превозвачи, когато в основата на иск за обезщетение, предявен на основание на Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91, е само настъпило поради късно излитане закъснение на първия етап от полета и този иск е насочен срещу въздушния превозвач, който следва да осъществи първия етап от полета, мястото на неговото пристигане не може да се квалифицира като „място на изпълнение“ по смисъла на посочената разпоредба.

         (1)  ОВ C 98, 22.3.2021 г.


title: Дело T-47/22: Жалба, подадена на 26 януари 2022 г. — DDR Kultur/EUIPO — Groupe Canal+ (THE PLANET)

text:
               21.3.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 128/27

      Жалба, подадена на 26 януари 2022 г. — DDR Kultur/EUIPO — Groupe Canal+ (THE PLANET)
      (Дело T-47/22)
      (2022/C 128/39)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: DDR Kultur UG (haftungsbeschränkt) (Берлин, Германия) (представител: I. Yeboah, lawyer)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Groupe Canal+ (Иси ле Мулино, Франция)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител: жалбоподателят пред Общия съд

         Спорна марка: заявка за регистрация на фигуративна марка на Европейския съюз „THE PLANET“ — заявка за регистрация № 18 096 394

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 25 ноември 2021 г. по преписка R 2385/2020-2

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-694/20: Решение на Общия съд от 2 февруари 2022 г. — Canisius/EUIPO — Beiersdorf (CCLABELLE VIENNA) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз със словния елемент „CCLABELLE VIENNA“ — По-ранна словна марка на Европейския съюз „LABELLO“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)

text:
               21.3.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 128/22

      Решение на Общия съд от 2 февруари 2022 г. — Canisius/EUIPO — Beiersdorf (CCLABELLE VIENNA)
      (Дело T-694/20) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз със словния елемент „CCLABELLE VIENNA“ - По-ранна словна марка на Европейския съюз „LABELLO“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)
      (2022/C 128/31)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Maria Alexandra Canisius (Виена, Австрия) (представител: H. Asenbauer, avocat)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: T. Frydendahl и D. Hanf)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Beiersdorf AG (Хамбург, Германия) (представители: J. Fuhrmann и V. von Bomhard, avocats)

         Предмет

      Жалба срещу решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 16 септември 2020 г. (преписка R 2233/2019-4), постановено в производство по възражение със страни Beiersdorf и г-жа Canisius

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда г-жа Maria Alexandra Canisius да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 28, 25.1.2021 г.


title: Дело C-717/21: Преюдициално запитване от Sąd Rejonowy w Siemianowicach Śląskich (Полша), постъпило на 26 ноември 2021 г. — Provident Polska S.A./VF

text:
               21.3.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 128/4

      Преюдициално запитване от Sąd Rejonowy w Siemianowicach Śląskich (Полша), постъпило на 26 ноември 2021 г. — Provident Polska S.A./VF
      (Дело C-717/21)
      (2022/C 128/05)
      Език на производството: полски

         Запитваща юрисдикция

      Sąd Rejonowy w Siemianowicach Śląskich

         Страни в главното производство

         Ищец: Provident Polska S.A.

         Ответник: VF

         Преюдициален въпрос

      Допуска ли текстът на член 7 от Хартата на основните права на Европейския съюз, който е израз на основното право, защитаващо жилището, тълкуване на член 3, параграф 1 и член 4, параграф 1 от Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори (1), и по-специално на понятието „значителна неравнопоставеност“, което тълкуване позволява изпълнение на договор за потребителски кредит чрез погасяването му на вноски, събирани от търговеца само в жилището на потребителя?

         (1)  ОВ L 95, 1993 г., стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273.


title: Дело T-48/22: Жалба, подадена на 27 януари 2022 г. — Чешка република/Комисия

text:
               21.3.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 128/27

      Жалба, подадена на 27 януари 2022 г. — Чешка република/Комисия
      (Дело T-48/22)
      (2022/C 128/40)
      Език на производството: чешки

         Страни

         Жалбоподател: Чешка република (представители: M. Smolek, J. Vláčil, J. Očková и O. Serdula)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение в частта, в която от направените от Чешката република разходи се изключва сума в общ размер на 43 470 836,30 EUR, и

                  —

                  да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      С жалбата си жалбоподателят иска да бъде отменено Решение за изпълнение (ЕС) 2021/2020 на Комисията от 17 ноември 2021 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки по линия на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (нотифицирано под номер С(2021) 8168), в частта, в която от направените от Чешката република разходи се изключва сума в общ размер на 43 470 836,30 EUR.
      Жалбоподателят изтъква шест основания в подкрепа на жалбата си.

                  1.

                     Първо основание: финансовата корекция, извършена във връзка с констатациите относно статута на т.нар. активен земеделски стопанин, трябвало да се отмени. Комисията нарушила член 52, параграф 1 от Регламент № 1306/2013 (1), тъй като извършила корекция, въпреки че Чешката република не е нарушавала правото на Съюза при извършването на проверки относно статута на активен земеделски стопанин. В хипотезата на двете условия, посочени в член 9, параграф 2, трета алинея от Регламент № 1307/2013, правото на Съюза не възпрепятствало прилагането на критерия за дела от постъпленията от селскостопански дейности. Правото на Съюза също така не изисквало при извършването на проверка на статута на активен земеделски стопанин да се вземат под внимание т.нар. свързани предприятия. При всички случаи Комисията нарушила член 52, параграф 2 Регламент № 1306/2013 и принципа на пропорционалност, тъй като извършила финансова корекция в размер, който не отразява тежестта на твърдяното несъответствие.

                  2.

                     Второ основание: финансовата корекция, извършена във връзка с констатациите относно т.нар. постоянни пасища, трябвало да се отмени. Комисията нарушила член 52, параграф 1 от Регламент № 1306/2013, принципа на добра администрация, принципа на оправдани правни очаквания и не изпълнила задължението за мотивиране по смисъла на член 296 ДФЕС, тъй като извършила корекция, въпреки че самата тя преди това приела, че системата за идентификация на постоянните пасища в Чешката република съответства на правото на Съюза. Комисията освен това не мотивирала подхода си.

                  3.

                     Трето основание: финансовата корекция, извършена във връзка с констатациите относно минималния брой проверки, трябвало да се отмени. Комисията нарушила член 52, параграф 1 от Регламент № 1306/2013, тъй като извършила корекция, въпреки че Чешката република спазила изискването от правото на Съюза за минималния брой проверки. Едно от твърдените несъответствия не било посочено от Комисията в първоначалното съобщение в рамките на одита, поради което тя нарушила член 34, параграф 2 от Регламент № 908/2014 (2). Във всички случаи Комисията нарушила член 52, параграф 2 от Регламент № 1306/2013 и принципа на пропорционалност, тъй като извършила финансова корекция в размер, който не отразява тежестта на твърдяното несъответствие.

                  4.

                     Четвърто основание: финансовата корекция, извършена във връзка с констатациите относно възстановяването на неправомерно изплатените средства, трябвало да се отмени. Комисията нарушила член 52, параграф 1 от Регламент № 1306/2013, тъй като извършила корекция, въпреки че в изтъкнатите разпоредби от правото на ЕС не се изисква системна проверка дали дадена площ отговаря на условията за ползване на помощ за минали години. Във всички случаи Комисията нарушила член 52, параграф 2 от Регламент № 1306/2013 и принципа на пропорционалност, тъй като извършила финансова корекция в размер, който не отразява тежестта на твърдяното несъответствие.

                  5.

                     Пето основание: финансовата корекция, извършена във връзка с констатациите относно късното подаване на заявлението, трябвало да се отмени. Комисията нарушила член 52, параграф 1 от Регламент № 1306/2013, тъй като извършила корекция, въпреки че възможността за допълване на частта с подписа под заявлението до пет дни не представлява късно подаване на заявление по смисъла на член 13 от Регламент № 640/2014 (3).

                  6.

                     Шесто основание: финансовата корекция, извършена във връзка с всички констатации от одита по бюджетния ред за т.нар. финансова дисциплина, трябвало да се отмени. Комисията нарушила член 52, параграф 2 от Регламент № 1306/2013 и принципа на пропорционалност, тъй като изчислила неправилно тази корекция, при това не само като се вземе предвид отражението на останалите основания от жалбата.

         (1)  Регламент (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 година относно финансирането, управлението и мониторинга на общата селскостопанска политика и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 352/78, (ЕО) № 165/94, (ЕО) № 2799/98, (ЕО) № 814/2000, (ЕО) № 1290/2005 и (ЕО) № 485/2008 на Съвета (ОВ L 347, 2013 г., стр. 549).

         (2)  Регламент за изпълнение (ЕС) № 908/2014 на Комисията от 6 август 2014 година за определяне на правила за прилагането на Регламент (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на разплащателните агенции и други органи, финансовото управление, уравняването на сметките, правилата за проверките, обезпеченията и прозрачността (ОВ L 255, 2014 г., стр. 59).

         (3)  Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014 на Комисията от 11 март 2014 година за допълнение на Регламент (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на интегрираната система за администриране и контрол и условията за отказ или оттегляне на плащанията и административните санкции, приложими към директните плащания, подпомагането на развитието на селските райони и кръстосаното съответствие (ОВ L 181, 2014 г., стр. 48).


title: Дело C-5/22: Преюдициално запитване от Consiglio di Stato (Италия), постъпило на 3 януари 2022 г. — Green Network SpA/SF, YB, Autorità di Regolazione per Energia Reti e Ambiente (ARERA)

text:
               21.3.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 128/10

      Преюдициално запитване от Consiglio di Stato (Италия), постъпило на 3 януари 2022 г. — Green Network SpA/SF, YB, Autorità di Regolazione per Energia Reti e Ambiente (ARERA)
      (Дело C-5/22)
      (2022/C 128/14)
      Език на производството: италиански

         Запитваща юрисдикция

      Consiglio di Stato

         Страни в главното производство

         Въззивник: Green Network SpA

         Въззивеми: SF, YB, Autorità di Regolazione per Energia Reti e Ambiente (ARERA)

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Може ли европейската правна уредба, която се съдържа в Директива 72/2009 (1) на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. — и по-специално в член 37, параграфи 1 и 4, който урежда правомощията на регулаторните органи, и в приложение I — да се тълкува в смисъл, че обхваща и правомощието на Регулаторния орган на италианския пазар на електроенергия (ARERA) да разпореди на дружествата, осъществяващи дейност в сектора на електроенергията, да възстановят на клиентите, включително бивши и неизправни, сума, която съответства на таксата, която са платили за покриване на разходите за административно управление в изпълнение на договорна клауза, за която е била наложена санкция от същия орган?

                  2)

                  Може ли европейската правна уредба, която се съдържа в Директива 72/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. — и по-специално в член 37, параграфи 1 и 4, който урежда правомощията на регулаторните органи, и в приложение I — да се тълкува в смисъл, че режимът за обезщетение и възстановяване на суми, който се прилага спрямо клиентите на пазара на електроенергия, ако операторът на пазара не е постигнал договореното качество на услугата, обхваща и възстановяването на платена от клиентите такса, изрично предвидена в клауза на подписания и приет договор, която няма никаква връзка с качеството на самата услуга, а е предвидена с цел покриване на разходите за административно управление на икономическия оператор?

         (1)  Директива 2009/72/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 година относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия и за отмяна на Директива 2003/54/ЕО (ОВ L 211, 2009 г., стр. 55).


title: Дело C-27/22: Преюдициално запитване от Consiglio di Stato (Италия), постъпило на 11 януари 2022 г. — Volkswagen Group Italia S.p.A., Volkswagen Aktiengesellschaft/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

text:
               21.3.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 128/11

      Преюдициално запитване от Consiglio di Stato (Италия), постъпило на 11 януари 2022 г. — Volkswagen Group Italia S.p.A., Volkswagen Aktiengesellschaft/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato
      (Дело C-27/22)
      (2022/C 128/15)
      Език на производството: италиански

         Запитваща юрисдикция

      Consiglio di Stato

         Страни в главното производство

         Жалбоподатели: Volkswagen Group Italia S.p.A., Volkswagen Aktiengesellschaft

         Ответник: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Могат ли санкциите, наложени във връзка с нелоялни търговски практики съгласно националната правна уредба за прилагане на Директива 2005/29/ЕО (1), да се квалифицират като административни санкции с наказателноправен характер?

                  2)

                  Трябва ли член 50 от Хартата на основните права на Европейския съюз да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба, която позволява в хода на съдебното производство да се потвърди и да влезе в сила административна имуществена санкция с наказателноправен характер по отношение на юридическо лице за неправомерни действия, съставляващи нелоялни търговски практики, за които то междувременно е осъдено с влязла в сила присъда в друга държава членка, когато втората присъда е влязла в сила преди формирането на сила на пресъдено нещо в производството по обжалване на първата административна имуществена санкция с наказателноправен характер?

                  3)

                  Могат ли разпоредбите на Директива 2005/29, и по-специално член 3, параграф 4 и член 13, параграф 2, буква д), да обосноват дерогация от забраната ne bis in idem, установена в член 50 от Хартата на основните права на Европейския съюз (впоследствие включена в Договора за Европейския съюз с член 6 ДЕС) и в член 54 от Шенгенската конвенция?

         (1)  Директива 2005/29/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 11 май 2005 година относно нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители на вътрешния пазар и изменение на Директива 84/450/ЕИО на Съвета, Директиви 97/7/EО, 98/27/EО и 2002/65/EО на Европейския парламент и на Съвета, и Регламент (EО) № 2006/2004 на Европейския парламент и на Съвета („Директива за нелоялни търговски практики“) (ОВ L 149, 2005 г., стр. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 14, стр. 260).


title: Дело C-718/21: Преюдициално запитване от Sąd Najwyższy (Полша), постъпило на 26 ноември 2021 г. — L.G./Krajowa Rada Sądownictwa

text:
               21.3.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 128/5

      Преюдициално запитване от Sąd Najwyższy (Полша), постъпило на 26 ноември 2021 г. — L.G./Krajowa Rada Sądownictwa
      (Дело C-718/21)
      (2022/C 128/06)
      Език на производството: полски

         Запитваща юрисдикция

      Sąd Najwyższy

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: L.G.

         Ответник: Krajowa Rada Sądownictwa

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Трябва ли да се приеме, че член 19, параграф 1, втора алинея от Договора за Европейския съюз не допуска разпоредба от националното право като член 69, параграф 1b, първо изречение от Ustаwа z dnia 27 lipca 2001 r. — Prawo o ustroju sądów powszechnych (Закон от 27 юли 2001 г. за устройството на общите съдилища) (Dz. U., 2020 г., позиция 2072), съгласно която настъпването на правни последици от декларацията на съдия за волята му да продължи да заема съдийска длъжност след навършване на пенсионна възраст зависи от съгласието на друг орган?

                  2)

                  Трябва ли да се приеме, че член 19, параграф 1, втора алинея от Договора за Европейския съюз не допуска тълкуване на националната разпоредба, съгласно което късно подадената декларация на съдията за волята му да продължи да заема съдийска длъжност след навършване на пенсионна възраст не поражда правни последици независимо от обстоятелствата във връзка с неспазването на срока и от значението на неспазването му за производството по даване на съгласие за по-нататъшното заемане на съдийска длъжност?


title: Дело T-116/21: Решение на Общия съд от 2 февруари 2022 г. — Maternus/EUIPO — adp Gauselmann (WILD) (Марка на Европейския съюз — Производство за обявяване на недействителност — Словна марка на Европейския съюз „WILD“ — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Член 52, параграф 1, буква a) и член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 59, параграф 1, буква а) и член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) 2017/1001)

text:
               21.3.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 128/22

      Решение на Общия съд от 2 февруари 2022 г. — Maternus/EUIPO — adp Gauselmann (WILD)
      (Дело T-116/21) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство за обявяване на недействителност - Словна марка на Европейския съюз „WILD“ - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 52, параграф 1, буква a) и член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 59, параграф 1, буква а) и член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) 2017/1001)
      (2022/C 128/32)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Maternus GmbH (Мюнхен, Германия) (представители: M. Zoebisch и R. Drozdz, адвокати)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: R. Manea и E. Markakis)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: adp Gauselmann GmbH (Еспелкамп, Германия) (представител: K. Mandel, адвокат)

         Предмет

      Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 9 декември 2020 г. (преписка R 932/2019-1) относно производство за обявяване на недействителност със страни adp Gauselmann и Maternus

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Maternus GmbH да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 148, 26.4.2021 г.


title: Дело C-54/22 P: Жалба, подадена на 27 януари 2022 г. от Румъния, срещу решението, постановено от Общия съд (десети състав) на 10 ноември 2021 г. по дело T-495/19, Румъния/Комисия

text:
               21.3.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 128/12

      Жалба, подадена на 27 януари 2022 г. от Румъния, срещу решението, постановено от Общия съд (десети състав) на 10 ноември 2021 г. по дело T-495/19, Румъния/Комисия
      (Дело C-54/22 P)
      (2022/C 128/16)
      Език на производството: румънски

         Страни

         Жалбоподател: Румъния (представители: E. Gane, L. Liţu, L.-E. Baţagoi)

         Други страни в производството: Европейска комисия, Унгария

         Искания на жалбоподателя

      Жалбоподателят моли Съда:

                  —

                  да обяви жалбата за допустима, да отмени решението на Общия съд по дело T-495/19 в частта му относно разглеждането на основанието, свързано с нарушението на член 4, параграф 2, буква б) от Регламент № 211/2011, и да се произнесе по дело T-495/19, като уважи искането за отмяна на Решение (ЕС) 2019/721 на Комисията,
                  или

                  —

                  да обяви жалбата за допустима, да отмени решението на Общия съд по дело T-495/19 в частта му относно разглеждането на основанието, свързано с нарушението на член 4, параграф 2, буква б) от Регламент № 211/2011, и да върне дело T-495/19 за ново разглеждане от Общия съд, който да уважи жалбата за отмяна и да отмени Решение (ЕС) 2019/721 на Комисията,

                  —

                  да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си Румъния изтъква едно основание — нарушение на член 4, параграф 2, буква б) от Регламент № 211/2011 във връзка с член 5, параграф 2 от Договора за Европейския съюз.
      Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е нарушил следните разпоредби.

                  i)

                  На първо място, с тълкуването си на условията, при които Комисията може да откаже регистрацията на европейска гражданска инициатива — по специално като приема, че подобен отказ може да има само когато може изцяло да се изключи възможността Комисията да представи предложение за правен акт на Съюза с цел изпълнение на Договорите.
                  Подобна инициатива обаче се намира очевидно извън обхвата на правомощията на Комисията, които ѝ позволяват да представи предложение за правен акт, когато вследствие на правна преценка in abstracto на предложените мерки съществуват сериозни съмнения, че такива мерки могат да бъдат приети въз основа на Договорите.

                  ii)

                  На второ място, с тълкуването си във връзка с възможността на Комисията да регистрира предложение за европейска гражданска инициатива с резерви или условно.
                  В такъв случай обаче Комисията трябва да вземе предвид всички задължителни и факултативни сведения, представени от организаторите, и не може да ги пренебрегне дори частично.