title: Дело T-7/19: Жалба, подадена на 4 януари 2019 г. — Scandlines Danmark и Scandlines Deutschland/Комисия

text:
               25.2.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 72/41

      Жалба, подадена на 4 януари 2019 г. — Scandlines Danmark и Scandlines Deutschland/Комисия
      (Дело T-7/19)
      (2019/C 72/53)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподатели: Scandlines Danmark ApS (Копенхаген, Дания) и Scandlines Deutschland GmbH (Хамбург, Германия) (представител: L. Sandberg-Mørch, lawyer)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания на жалбоподателя

      Жалбоподателите искат от Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение C(2018) 6268 окончателен от 28 септември 2018 г. относно държавна помощ SA.51981 (2018/FC);

                  —

                  да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага седем основания.

                  1.

                  Първото основание — Комисията допуснала грешка при прилагане на правото, когато констатирала, че разрешение за държавните гаранции, предоставени на A/S Femern Landanlæg, било дадено с решението за изграждане и че те не представляват държавна помощ.

                  2.

                  Второто основание — Комисията допуснала грешка при прилагане на правото, като констатирала, че помощта под формата на 10 милиона DKK капиталова вноска (надвишаваща сумата от 500 милиона DKK, разрешена с решението за планиране) е съвместима с вътрешния пазар.

                  3.

                  Третото основание — Комисията допуснала грешка при прилагане на правото, когато констатирала, че държавните заеми на Femern A/S и A/S Femern Landanlæg били разрешени с решението за изграждане и че заемите, отпуснати на A/S Femern Landanlæg не представляват помощ, а тези на Femern A/S са съвместими с вътрешния пазар.

                  4.

                  Четвъртото основание — Комисията допуснала грешка при прилагане на правото, когато констатирала, че отпуснатите държавни заеми, които надвишават бюджета от 1 445 милиона DKK, са разрешени с решението за планиране и че представляват държавна помощ, съвместима с вътрешния пазар.

                  5.

                  Петото основание — Комисията допуснала грешка при прилагане на правото, когато констатирала, че данъчните предимства не представляват държавна помощ.

                  6.

                  Шестото основание — Комисията не изпълнила задължението си да започне официалната процедура по разследване на помощ по член 108, параграф 2 ДФЕС.

                  7.

                  Седмото основание — Комисията не изпълнила задължението да изложи мотиви, предвидено в член 296 ДФЕС.


title: Дело T-8/19: Жалба, подадена на 8 януари 2019 г. — Repsol/EUIPO (INVENTEMOS EL FUTURO)

text:
               25.2.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 72/42

      Жалба, подадена на 8 януари 2019 г. — Repsol/EUIPO (INVENTEMOS EL FUTURO)
      (Дело T-8/19)
      (2019/C 72/54)
      Език на производството: испански

         Страни

         Жалбоподател: Repsol, SA (Мадрид, Испания) (представители: J.-B. Devaureix и J. C. Erdozain López, abogados)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Данни за производството пред EUIPO

         Спорна марка: заявка за словна марка на Европейския съюз „INVENTEMOS EL FUTURO“ — заявка за регистрация № 17 258 807

         Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 23 октомври 2018 г. по преписка R 1173/2018-2

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) и параграф 3 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-9/19: Жалба, подадена на 8 януари 2019 г. — ClientEarth/ЕИБ

text:
               25.2.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 72/43

      Жалба, подадена на 8 януари 2019 г. — ClientEarth/ЕИБ
      (Дело T-9/19)
      (2019/C 72/55)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: ClientEarth (Лондон, Обединено кралство) (представители: J. Flynn, QC иd H. Leith, barrister)

         Ответник: Европейска инвестиционна банка

         Искания на жалбоподателя

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да отмени отказа на ЕИБ да извърши вътрешно преразглеждане съгласно член 10 от Орхуския регламент (1),

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания.

                  1.

                  Първо — неправилно прилагане на Орхуския регламент във връзка със статута на ClientEarth на неправителствена организация, понятието „административен акт“, дефиницията на мерките с индивидуален характер, правните последици на решението на Съвета на директорите на ЕИБ и понятието „екологично законодателство“

                  2.

                  Второ — нарушение на задължението за мотивиране, предвидено в член 296 ДФЕС

         (1)  Регламент (ЕО) № 1367/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 6 септември 2006 година относно прилагането на разпоредбите на Орхуската конвенция за достъп до информация, публично участие в процеса на вземане на решения и достъп до правосъдие по въпроси на околната среда към институциите и органите на Общността


title: Дело T-11/19: Иск, предявен на 2 януари 2019 г. — Mutualidad de la Abogacía и др./ЕЦБ и ЕСП

text:
               25.2.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 72/43

      Иск, предявен на 2 януари 2019 г. — Mutualidad de la Abogacía и др./ЕЦБ и ЕСП
      (Дело T-11/19)
      (2019/C 72/56)
      Език на производството: испански

         Страни

         Ищци: La Mutualidad General de la Abogacía (Мадрид) и други 75 ищци, (представители: R. Pelayo Jiménez, A. Muñoz Aranguren и P. Hermida Paredes, адвокати)

         Ответници: Европейска централна банка (ЕЦБ) и Единен съвет за преструктуриране (ЕСП)

         Искания на ищците

      Ищците искат от Общия съд:

                  —

                  Да обяви извъндоговорната отговорност на ЕЦБ и на ЕСП вследствие на посочените в исковата молба неизпълнения на задължения и да ги осъди да платят обезщетение на ищците за нанесените вреди, оценени на имуществената стойност на техните акции, която съгласно собствената „Оценка 1“ на ЕСП възлиза на 2,0020217 EUR за акция, и при условията на евентуалност, да осъди ответните институции да платят обезщетение, равно на 0,8442 EUR за акция.

                  —

                  Размерът на обезщетението трябва да се увеличи с компенсаторните лихви, изчислени в съответствие с годишния процент на инфлацията, установен от Евростат в Испания, считано от 6 юни 2017 г. до датата на постановяване на решението, ведно с лихвите за забава (по лихвения процент на Европейската централна банка за основните операции по рефинансиране, увеличен с два процентни пункта), считано от датата на постановяване на решението, с което се признава задължението за поправяне на вредата, до ефективното плащане.

                  —

                  Да осъди ответните институции да заплатят съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на иска си ищците излагат две основания.

                  1.

                  Първо основание, изведено от действия или бездействия на ЕЦБ, считани за незаконни или извършени по небрежност. В тази връзка се посочва:

                              —

                              Нарушение на принципа на оправданите правни очаквания, доколкото в качеството си на институция, натоварена с процеса на надзорен преглед и оценка (ПНПО), ЕЦБ е породила оправдани очаквания у акционерите на Banco Popular Español, S.A.

                              —

                              Нарушение на задължението за полагане на грижа и за добра администрация от страна на ЕЦБ, доколкото тя не е приела подходящи мерки за ранна намеса и/или за възстановяване на Banco Popular Español, в разрез с Насоките за насърчаване на последователното прилагане на предпоставките за използването на мерките за ранна намеса (член 27, параграф 4 от Директива 2014/59).

                  2.

                  Второ основание, изведено от действия на ЕСП, считани за незаконни или извършени по небрежност. В тази връзка се посочва:

                              —

                              Нарушение на членове 7 и 13 от Регламент (ЕС) 806/2014 и член 3, параграф 4 от Директива 2014/59, поради некоординирането на ЕСП с ЕЦБ, както и поради липсата на актуализация на плана за преструктуриране на Banco Popular Español.

                              —

                              Нарушение на задължението за поверителност от страна на ЕСП и корелативно нарушение на задължението по член 339 ДФЕС и по член 88, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 806/2014.

                              —

                              Нарушение на член 20 от Регламент (ЕС) 806/2014, доколкото ЕСП е отказал да поиска окончателна оценка на Banco Popular Español и корелативно нарушение на задължението за полагане на дължимата грижа и за добра администрация.


title: Дело T-12/19: Жалба, подадена на 7 януари 2019 г. — Nowhere v EUIPO — Junguo Ye (APE TEES)

text:
               25.2.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 72/45

      Жалба, подадена на 7 януари 2019 г. — Nowhere v EUIPO — Junguo Ye (APE TEES)
      (Дело T-12/19)
      (2019/C 72/57)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Nowhere Co. Ltd (Токио, Япония) (представител: A. Norris, Barrister)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Junguo Ye (Елче, Испания)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

         Спорна марка: заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „APE TEES“ — заявка за регистрация № 14 319 578

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 8 октомври 2018 г. по преписка R 2474/2017-2

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение;

                  —

                  да отхвърли спорната марка за всички спорни стоки,;

                  —

                  при условията на евентуалност, да върне делото на EUIPO за ново разглеждане;

                  —

                  да разпореди да бъдат заплатени съдебните разноски, понесени от жалбоподателя в производството по обжалване и в производството по възражение.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 4 от Регламент № 207/2009 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-16/19: Жалба, подадена на 10 януари 2019 г. — Activos e Inversiones Monterroso/ЕСП

text:
               25.2.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 72/45

      Жалба, подадена на 10 януари 2019 г. — Activos e Inversiones Monterroso/ЕСП
      (Дело T-16/19)
      (2019/C 72/58)
      Език на производството: испански

         Страни

         Жалбоподател: Activos e Inversiones Monterroso, SL (Pantoja, Испания) (представител: S. Rodríguez Bajón, адвокат)

         Ответник: Единен съвет за преструктуриране

         Искания на жалбоподателя

      Жалбоподателя иска от Общия съд да приеме за подадена жалбата за отмяна на решението на Единния съвет за преструктуриране от 31 октомври 2018 г., в рамките на настоящото производство [Ares (2017) 61995390], и след извършване на необходимите законни действия да постанови решение, с което да отмени решението от 31 октомври 2018 г. и да уважи исканията на жалбоподателя, като предостави достъп до всички документи, съдържащи се във въпросната административна преписка.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква нарушението на член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз и на член 4 от Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (1).

                  —

                  В тази връзка той се позовава на неприложимостта в настоящия случай на защитата на обществения интерес що се отнася до паричната и икономическата политика на Съюза или на държава членка, защитата на търговските интереси на физическо или юридическо лице, защитата на частния живот и на личната неприкосновеност, защитата на целите на дейности по разследване или противопоставянето на този, който стои в основата на данните, като изключения за оповестяването на документи.

         (1)  ОВ L 145, 2001 г., стр. 43.


title: Дело T-18/19: Жалба, подадена на 11 януари 2019 г. — Brown/Комисия

text:
               25.2.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 72/46

      Жалба, подадена на 11 януари 2019 г. — Brown/Комисия
      (Дело T-18/19)
      (2019/C 72/59)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Colin M. Brown (Брюксел, Белгия) (представител: I. Van Damme, lawyer)

         Ответник: Европейка комисия

         Искания на жалбоподателя

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да отмени решението от 19 март 2018 г. на Службата за управление и плащане по индивидуални права, по силата на което жалбоподателят губи правото си на надбавка за експатриране и на пътна надбавка,

                  —

                  да разпореди възстановяване на правото на жалбоподателя на надбавка за експатриране и на пътна надбавка, считано от 1 декември 2017 г.,

                  —

                  да разпореди да бъдат платени на жалбоподателя надбавките, ведно с лихвите, които не са му били платени за периода от 1 декември 2017 г. до датата на възстановяване на правата на жалбоподателя,

                  —

                  ако уважи възражението за незаконосъобразност, да отмени прилагането спрямо жалбоподателя на член 4, параграф 1, буква б) от Приложение VII към Правилника за длъжностните лица, до момента, в който институциите го заменят с недискриминационни разпоредби,

                  —

                  да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири основания.

                  1.

                  Първото основание е изведено от неправилно тълкуване на член 4, параграф 1, буква а) от Приложение VII към Правилника за длъжностните лица, тъй като Комисията е тълкувала тази разпоредба в смисъл, че правото на надбавка за експатриране, придобито въз основа на мястото на произход и центъра на интересите на длъжностно лице, които са били в друга държава членка преди назначаването му, трябва да бъде преразгледано ако впоследствие съответното длъжностно лице придобие гражданство на държавата членка, в която продължава да изпълнява функциите си.

                  2.

                  Второто основание е изведено от това, че решението от 19 март 2018 г. дискриминира жалбоподателя като обвързва правото му на надбавка за експатриране от условието по член 4, параграф 1, буква б) от Приложение VII към Правилника за длъжностните лица.

                  3.

                  Третото основание е изведено от това, че дори Общият съд да стигне до извода, че Комисията правилно е установила правото на жалбоподателя на надбавка за експатриране въз основа на член 4, параграф 1, буква б) от Приложение VII към Правилника за длъжностните лица, тя все пак не е извършила тълкуване на тази разпоредба, което да съответства на принципа за недопускане на дискриминация.

                  4.

                  Четвъртото основание, изтъкнато при условията на евентуалност, е изведено от това, че ако всички останали основания бъдат отхвърлени, член 4, параграф 1 от Приложение VII към Правилника за длъжностните лица е незаконосъобразен и неприложим, в смисъл че и доколкото дискриминира необосновано лицата, които са в положението на жалбоподателя, по изложените в подкрепа на второто основание причини.


title: Дело T-27/19: Жалба, подадена на 15 януари 2019 г. — Pilatus Bank и Pilatus Holding/ЕЦБ

text:
               25.2.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 72/47

      Жалба, подадена на 15 януари 2019 г. — Pilatus Bank и Pilatus Holding/ЕЦБ
      (Дело T-27/19)
      (2019/C 72/60)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподатели: Pilatus Bank plc (Ta’Xbiex, Малта) и Pilatus Holding ltd. (Ta’Xbiex) (представители: O. Behrends, L. Feddern и M. Kirchner, lawyers)

         Ответник: Европейска централна банка

         Искания на жалбоподателите

      Жалбоподателите искат от Общия съд:

                  —

                  да отмени решението на ЕЦБ от 2 ноември 2018 г., изпратено на Pilatus Bank plc. на 5 ноември 2018 г., за отнемане на банковия лиценз на Pilatus Bank;

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат единадесет основания.

                  1.

                  Първо: твърдят, че ЕЦБ не е поела своите отговорности съгласно член 14, параграф 5 от Регламента ЕНМ [единен надзорен механизъм] (1).

                  2.

                  Второ: твърдят, че ЕЦБ е възприела погрешно правно основание за отнемане на лиценза.

                  3.

                  Трето: твърдят, че ЕЦБ не е преценила правилно дискреционния характер на решението.

                  4.

                  Четвърто: твърдят, че ЕЦБ не е оценила релевантните факти и не ги е преценила безпристрастно и обективно.

                  5.

                  Пето: твърдят, че ЕЦБ е нарушила принципа на пропорционалност.

                  6.

                  Шесто: твърдят, че ЕЦБ е нарушила принципа nemo auditur.

                  7.

                  Седмо: твърдят, че ЕЦБ е допуснала грешка при прилагане на правото, що се отнася до съображенията във връзка с презумпцията за невиновност.

                  8.

                  Осмо: твърдят, че ЕЦБ е нарушила принципа на равно третиране и е действала дискриминационно.

                  9.

                  Девето: твърдят, че ЕЦБ е нарушила член 19 и съображение 75 от Регламента ЕНМ, и е извършила злоупотреба с власт.

                  10.

                  Десето: твърдят, че ЕЦБ е нарушила правото на защита на жалбоподателите и правото им да бъдат изслушани.

                  11.

                  Единадесето: твърдят, че ЕЦБ не е изложила адекватни мотиви за решението.

         (1)  Регламент (ЕС) № 1024/2013 на Съвета от 15 октомври 2013 година за възлагане на Европейската централна банка на конкретни задачи относно политиките, свързани с пруденциалния надзор над кредитните институции (OB L 287, 2013 г., стр. 63).


title: Дело T-595/18: Определение на председателя на Общия съд от 6 ноември 2018 г. — Berliner Stadtwerke/EUIPO (berlinGas)

text:
               25.2.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 72/48

      Определение на председателя на Общия съд от 6 ноември 2018 г. — Berliner Stadtwerke/EUIPO (berlinGas)
      (Дело T-595/18) (1)

      (2019/C 72/61)
      Език на производството: немски
      Председателят на Общия съд разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 436, 3.12.2018 г.


title: Дело T-706/17: Решение на Общия съд от 13 декември 2018 г. — UP/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Тежко заболяване — Молба за непълно работно време по медицински причини — Отхвърляне на молбата — Принцип на забрана на дискриминацията, основана на увреждане — Право на изслушване — Принцип на добра администрация — Задължение за полагане на грижа — Отговорност)

text:
               4.3.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 82/52

      Решение на Общия съд от 13 декември 2018 г. — UP/Комисия
      (Дело T-706/17) (1)

      ((Публична служба - Длъжностни лица - Тежко заболяване - Молба за непълно работно време по медицински причини - Отхвърляне на молбата - Принцип на забрана на дискриминацията, основана на увреждане - Право на изслушване - Принцип на добра администрация - Задължение за полагане на грижа - Отговорност))
      (2019/C 82/61)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: UP (представител: M. Casado García-Hirschfeld, avocat)

         Ответник: Европейска комисия (представители: T. Bohr и B. Mongin)

         Предмет

      Искане на основание член 270 ДФЕС, от една страна, за отмяна на решението на Комисията от 26 април 2017 г. за отказ да удовлетвори молбата на жалбоподателя за непълно работно време по медицински причини, и от друга страна, за поправяне на имуществените и неимуществените вреди, които жалбоподателят твърди, че е претърпял

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  UP понася направените от него съдебни разноски, както и направените от Европейската комисия.

         (1)  ОВ C 5, 8.1.2018 г.


title: Дело C-661/17: Решение на Съда (първи състав) от 23 януари 2019 г. (преюдициално запитване от High Court (Ирландия)— Ирландия) — M.A., S.A., A.Z./The International Protection Appeals Tribunal, The Minister for Justice and Equality, Attorney General, Ireland (Преюдициално запитване — Политика относно убежището — Критерии и механизми за определяне на държавата членка, компетентна за разглеждането на молба за международна закрила — Регламент (ЕС) № 604/2013 — Дискреционни клаузи — Критерии за преценка)

text:
               11.3.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 93/16

      Решение на Съда (първи състав) от 23 януари 2019 г. (преюдициално запитване от High Court (Ирландия)— Ирландия) — M.A., S.A., A.Z./The International Protection Appeals Tribunal, The Minister for Justice and Equality, Attorney General, Ireland
      (Дело C-661/17) (1)

      ((Преюдициално запитване - Политика относно убежището - Критерии и механизми за определяне на държавата членка, компетентна за разглеждането на молба за международна закрила - Регламент (ЕС) № 604/2013 - Дискреционни клаузи - Критерии за преценка))
      (2019/C 93/20)
      Език на производството: английски

         Запитваща юрисдикция

      High Court (Ирландия)

         Страни в главното производство

         Жалбоподатели: M.A., S.A., A.Z.

         Ответници: The International Protection Appeals Tribunal, The Minister for Justice and Equality, Attorney General, Ireland

         Диспозитив

                  1)

                  Член 17, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 604/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година за установяване на критерии и механизми за определяне на държавата членка, компетентна за разглеждането на молба за международна закрила, която е подадена в една от държавите членки от гражданин на трета държава или от лице без гражданство, трябва да се тълкува в смисъл, че обстоятелството, че държава членка, определена като „компетентна“ по смисъла на същия регламент, е нотифицирала намерението си да се оттегли от Европейския съюз в съответствие с член 50 ДЕС, не задължава определящата държава членка сама да разгледа в приложение на дискреционната клауза, предвидена в този член 17, параграф 1, въпросната молба за закрила.

                  2)

                  Регламент (ЕС) № 604/2013 трябва да се тълкува в смисъл, че не изисква определянето на компетентната държава членка в съответствие с критериите по този регламент и упражняването на предвидената в член 17, параграф 1 от този регламент дискреционна клауза да се извършват от един и същ национален орган.

                  3)

                  Член 6, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 604/2013 трябва да се тълкува в смисъл, че не налага на държава членка, която не е компетентна съгласно критериите по този регламент за разглеждането на молба за международна закрила, да вземе предвид висшия интерес на детето и да разгледа тази молба на основание член 17, параграф 1 от посочения регламент.

                  4)

                  Член 27, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 604/2013 трябва да се тълкува в смисъл, че не налага да се предвиди жалба срещу решението да не се използва възможността, предвидена в член 17, параграф 1 от този регламент, независимо че това решение може да бъде оспорено в рамките на жалба срещу решението за прехвърляне.

                  5)

                  Член 20, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 604/2013 трябва да се тълкува в смисъл, че при липсата на доказателства за противното тази разпоредба установява презумпция, според която е във висш интерес на детето неговото положение да се разглежда като неразделна част от това на родителите му.

         (1)  ОВ C 42, 5.2.2018 г.


title: Дело T-333/18: Решение на Общия съд от 6 февруари 2019 г. — Marry Me Group/EUIPO (marry me) (Марка на Европейския съюз — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „marry me“ — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (EС) 2017/1001)

text:
               18.3.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 103/41

      Решение на Общия съд от 6 февруари 2019 г. — Marry Me Group/EUIPO (marry me)
      (Дело T-333/18) (1)

      ((Марка на Европейския съюз - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „marry me“ - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (EС) 2017/1001))
      (2019/C 103/55)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Marry Me Group AG (Цуг, Швейцария) (представител: G. Theado, avocat)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: J. Schäfer и D. Walicka)

         Предмет

      Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 5 март 2018 г. (преписка R 807/2017-5) относно заявка за регистрация на фигуративния знак „marry me“ като марка на Европейския съюз

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Marry Me Group AG да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 259, 23.7.2018 г.


title: Дело C-179/18: Решение на Съда (десети състав) от 13 февруари 2019 г. (преюдициално запитване от Arbeidsrechtbank Gent — Белгия) — Ronny Rohart/Federale Pensioendienst (Преюдициално запитване — Социално осигуряване — Пенсионни права съгласно националната пенсионна схема за наетите лица — Отказ да се вземе предвид периодът на задължителната военна служба, отбита от длъжностно лице на Европейския съюз след встъпването му в длъжност — Принцип на лоялно сътрудничество)

text:
               8.4.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 131/14

      Решение на Съда (десети състав) от 13 февруари 2019 г. (преюдициално запитване от Arbeidsrechtbank Gent — Белгия) — Ronny Rohart/Federale Pensioendienst
      (Дело C-179/18) (1)

      (Преюдициално запитване - Социално осигуряване - Пенсионни права съгласно националната пенсионна схема за наетите лица - Отказ да се вземе предвид периодът на задължителната военна служба, отбита от длъжностно лице на Европейския съюз след встъпването му в длъжност - Принцип на лоялно сътрудничество)
      (2019/C 131/17)
      Език на производството: нидерландски

         Запитваща юрисдикция

      Arbeidsrechtbank Gent

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Ronny Rohart

         Ответник: Federale Pensioendienst

         Диспозитив

      Член 4, параграф 3 ДЕС във връзка с Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз, установен с Регламент (ЕИО, Евратом, ЕОВС) № 259/68 на Съвета от 29 февруари 1968 година относно Правилника за длъжностните лица на Европейските общности и Условията за работа на другите служители на Общностите, и за установяване на специални мерки, временно приложими за длъжностните лица на Комисията, изменен с Регламент (ЕО, Евратом) № 723/2004 на Съвета от 22 март 2004 г., трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска правна уредба на държава членка като разглежданата в главното производство, по силата на която при определянето на пенсионните права на работник, който е работил като наето лице в тази държава членка, преди да стане длъжностно лице на Европейския съюз, и който, след като е станал длъжностно лице на Съюза, е отбил задължителната си военна служба в тази държава членка, се отказва възможността да се ползва от приравняване на периода, прекаран в редиците на армията, на период на действително полагане на труд като наето лице, на каквото приравняване той би имал право, ако в момента, в който е призован да отбие тази военна служба или в продължение на поне една година в рамките на период от три години след уволнението си, е извършвал трудова дейност, към която се прилага националната пенсионна схема.

         (1)  ОВ C 182, 28.5.2018 г.


title: Дело C-763/18 P: Жалба, подадена на 5 декември 2018 г. от Wallapop, S.L. срещу решението на Общия съд (шести състав), постановено на 3 октомври 2018 г. по дело T-186/17 — Unipreus/EUIPO — Wallapop (wallapop)

text:
               8.4.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 131/20

      Жалба, подадена на 5 декември 2018 г. от Wallapop, S.L. срещу решението на Общия съд (шести състав), постановено на 3 октомври 2018 г. по дело T-186/17 — Unipreus/EUIPO — Wallapop (wallapop)
      (Дело C-763/18 P)
      (2019/C 131/25)
      Език на производството: испански

         Страни

         Жалбоподател: Wallapop, S.L. (представители: D. Sarmiento Ramírez-Escudero и N. Porxas Roig, адвокати)

         Друга страна в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Искания на жалбоподателя

                  —

                  да се отмени обжалваното решение поради причините, изложени в единственото основание, като се обяви, че разглежданите услуги не са сходни;

                  —

                  да се осъди Unipreus да заплати разноските, направени от Wallapop, както в производството пред Общия съд, така и в настоящото производство преди Съда.

         Основания и основни доводи

      Wallapop, S.L. подава касационна жалба срещу решението на Общия съд (шести състав) от 3 октомври 2018 г., постановено по дело T-186/17 (1), във връзка с производство по възражение, образувано по инициатива на дружеството Unipreus, S.L. срещу заявката на Wallapop, S.L. за регистрация на фигуративна марка на Европейския съюз № 13 268 941.
      Жалбата се основава на едно-единствено касационно основание, с което се твърди нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Европейския съюз (2) [понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2017 година относно марката на Европейския съюз] и на съдебната практика относно преценката за сходство между услугите.
      По-специално жалбоподателят в касационното производство извежда основанието на жалбата си от погрешното прилагане от страна на Общия съд на критериите, установени в съдебната практика за разглеждането на сходството между приложното поле на марките. По същество Общият съд не е взел предвид понятието за продажба и услугите, които поначало предлага онлайн място за търговия съгласно неговото определение в закона и в съдебната практика, които са посреднически услуги, а не услуги за продажба или сходни услуги.
      Тази погрешна преценка на Общия съд се отразява на анализа на сходството между разглежданите услуги, който този съд прави в решението си, прилагайки определените критерии за тази цел в съдебната практика (като естеството на услугите, тяхното разпространение, предназначение и схващане или конкуренцията и взаимното допълване между тези услуги).

         (1)  Решение от 3 октомври 2018 г., Unipreus/EUIPO — Wallapop (wallapop) (T-186/17, непубликувано, EU:T:2018:640)

         (2)  ОВ L 78, 2009 г., стр. 1


title: Дело C-835/18: Преюдициално запитване от Curtea de Apel Timișoara (Румъния), постъпило на 24 декември 2018 г. — SC Terracult SRL/Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Timișoara — Administrația Județeană a Finanțelor Publice Arad — Serviciul Inspecție Fiscală Persoane Juridice 5, Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Timișoara — Serviciul de Soluționare a Contestațiilor

text:
               8.4.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 131/21

      Преюдициално запитване от Curtea de Apel Timișoara (Румъния), постъпило на 24 декември 2018 г. — SC Terracult SRL/Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Timișoara — Administrația Județeană a Finanțelor Publice Arad — Serviciul Inspecție Fiscală Persoane Juridice 5, Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Timișoara — Serviciul de Soluționare a Contestațiilor
      (Дело C-835/18)
      (2019/C 131/27)
      Език на производството: румънски

         Запитваща юрисдикция

      Curtea de Apel Timișoara

         Страни в главното производство

         Жалбоподател във въззивното производство: SC Terracult SRL

         Ответници във въззивното производство: Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Timișoara –Administrația Județeană a Finanțelor Publice Arad — Serviciul Inspecție Fiscală Persoane Juridice 5, Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Timișoara — Serviciul de Soluționare a Contestațiilor

         Преюдициален въпрос

      Допускат ли Директивата за ДДС (1) и принципите на данъчния неутралитет, на ефективност и на пропорционалност при обстоятелства като тези в главното производство административна практика и/или тълкуване на разпоредби от националното законодателство, които не разрешават коригирането на някои фактури, и вследствие на това включването на коригираните фактури в справка-декларацията по ДДС за периода, през който се извършва корекцията, за сделки, осъществени в период, който е бил предмет на данъчна ревизия, приключила с издаването на окончателен ревизионен акт от страна на данъчните органи, когато след издаването на ревизионния акт се установяват допълнителни данни и сведения, обуславящи прилагането на различен данъчен режим?

         (1)  Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7).


title: Дело C-118/17: Решение на Съда (трети състав) от 14 март 2019 г. (преюдициално запитване от Budai Központi Kerületi Bíróság — Унгария) — Zsuzsanna Dunai/ERSTE Bank Hungary Zrt (Преюдициално запитване — Защита на потребителите — Неравноправни клаузи в потребителските договори — Директива 93/13/ЕИО — Член 1, параграф 2 — Член 6, параграф 1 — Договор за кредит в чуждестранна валута — Курсова разлика — Заместване на клауза, обявена за неравноправна, със законова разпоредба — Валутен риск — Запазване на договора след премахването на неравноправната клауза — Национална система за еднакво тълкуване на правото)

text:
               6.5.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 155/2

      Решение на Съда (трети състав) от 14 март 2019 г. (преюдициално запитване от Budai Központi Kerületi Bíróság — Унгария) — Zsuzsanna Dunai/ERSTE Bank Hungary Zrt
      (Дело C-118/17) (1)

      (Преюдициално запитване - Защита на потребителите - Неравноправни клаузи в потребителските договори - Директива 93/13/ЕИО - Член 1, параграф 2 - Член 6, параграф 1 - Договор за кредит в чуждестранна валута - Курсова разлика - Заместване на клауза, обявена за неравноправна, със законова разпоредба - Валутен риск - Запазване на договора след премахването на неравноправната клауза - Национална система за еднакво тълкуване на правото)
      (2019/C 155/02)
      Език на производството: унгарски

         Запитваща юрисдикция

      Budai Központi Kerületi Bíróság

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Zsuzsanna Dunai

         Ответник: ERSTE Bank Hungary Zrt

         Диспозитив

                  1)

                  Член 6, параграф 1 от Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори трябва да се тълкува в смисъл, че:

                              —

                              допуска национална правна уредба, която не позволява на сезирания съд да уважи искане за обезсилване на договор за заем, основаващо се на неравноправния характер на клауза относно курсовата разлика като разглежданата в главното производство, стига установяването на неравноправния характер на такава клауза да позволява да се възстановят правното и фактическото положение на потребителя, каквито биха били без наличието на тази неравноправна клауза, и

                              —

                              не допуска национална правна уредба, която при обстоятелства като тези, предмет на главното производство, не позволява на сезирания съд да уважи искане за обезсилване на договор за заем, основаващо се на неравноправния характер на клауза относно валутния риск, когато се установи, че тази клауза е неравноправна и договорът не може да съществува без тази клауза.

                  2)

                  Директива 93/13 във връзка с член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз допуска върховна национална юрисдикции на държава членка, в интерес на еднаквото тълкуване на правото да приема задължителни решения относно начина на прилагане тази Директива, стига те да не са пречка за компетентния съд да гарантира пълното действие на нормите, предвидени в посочената директива, нито да предложи на потребителя ефективно средство за защита на правата, които може да извлече от тях, нито да сезира Съда с преюдициално запитване на това основание, което запитващата юрисдикция следва все пак да провери.

         (1)  ОВ C 221, 10.7.2017 г.


title: Дело C-128/17: Решение на Съда (шести състав) от 13 март 2019 г. — Република Полша/Европейски парламент, Съвет на Европейския съюз (Жалба за отмяна — Директива (ЕС) 2016/2284 — Намаляване на националните емисии на някои атмосферни замърсители — Приемане на правни актове на Съюза — Протичане на законодателната процедура — Член 4, параграф 3 ДЕС — Принцип на лоялно сътрудничество — Ефективно упражняване на правото на преценка на законодателя на Съюза — Оценка на въздействието — Достатъчна оценка на последиците от обжалвания акт — Член 5, параграф 4 ДЕС — Принцип на пропорционалност — Член 4, параграф 2 ДЕС — Равенство на държавите членки пред Договорите — Член 191, параграф 2 ДФЕС — Политика на Съюза в областта на околната среда — Съобразяване на многообразието на регионите в Европейския съюз — Съдебен контрол)

text:
               6.5.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 155/3

      Решение на Съда (шести състав) от 13 март 2019 г. — Република Полша/Европейски парламент, Съвет на Европейския съюз
      (Дело C-128/17)
      (Жалба за отмяна - Директива (ЕС) 2016/2284 - Намаляване на националните емисии на някои атмосферни замърсители - Приемане на правни актове на Съюза - Протичане на законодателната процедура - Член 4, параграф 3 ДЕС - Принцип на лоялно сътрудничество - Ефективно упражняване на правото на преценка на законодателя на Съюза - Оценка на въздействието - Достатъчна оценка на последиците от обжалвания акт - Член 5, параграф 4 ДЕС - Принцип на пропорционалност - Член 4, параграф 2 ДЕС - Равенство на държавите членки пред Договорите - Член 191, параграф 2 ДФЕС - Политика на Съюза в областта на околната среда - Съобразяване на многообразието на регионите в Европейския съюз - Съдебен контрол)
      (2019/C 155/03)
      Език на производството: полски

         Страни

         Жалбоподател: Република Полша (представител: B. Majczyna)

         Ответници: Европейски парламент (представители: A. Tamás и A. Pospíšilová Padowska), Съвет на Европейския съюз (представители: M. Simm, A.-Z. Varfi, K. Adamczyk Delamarre и A. Sikora-Kalėda)

         Встъпили страни в подкрепа на жалбоподателя: Унгария (представители: M. Z. Fehér, G. Koós и E. Tóth), Румъния (представители: C. Canțăr, R. H. Radu, A. Wellman и M. Chicu)

         Встъпила страна в подкрепа на ответниците: Европейска комисия (представители: K. Petersen, K. Herrmann и G. Gattinara)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Република Полша да заплати съдебните разноски, направени от Европейския парламент и от Съвета на Европейския съюз.

                  3)

                  Унгария, Румъния и Европейската комисия понасят направените от тях съдебни разноски.


title: Дело C-221/17: Решение на Съда (голям състав) от 12 март 2019 г. (преюдициално запитване от Raad van State — Нидерландия) — M.G. Tjebbes и др./Minister van Buitenlandse Zaken (Преюдициално запитване — Гражданство на Европейския съюз — Член 20 ДФЕС — Членове 7 и 24 от Хартата на основните права на Европейския съюз — Гражданство на държава членка и на трета държава — Загубване по силата на закона на гражданството на държава членка и гражданството на Съюза — Последици — Пропорционалност)

text:
               6.5.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 155/4

      Решение на Съда (голям състав) от 12 март 2019 г. (преюдициално запитване от Raad van State — Нидерландия) — M.G. Tjebbes и др./Minister van Buitenlandse Zaken
      (Дело C-221/17)
      (Преюдициално запитване - Гражданство на Европейския съюз - Член 20 ДФЕС - Членове 7 и 24 от Хартата на основните права на Европейския съюз - Гражданство на държава членка и на трета държава - Загубване по силата на закона на гражданството на държава членка и гражданството на Съюза - Последици - Пропорционалност)
      (2019/C 155/04)
      Език на производството: нидерландски

         Запитваща юрисдикция

      Raad van State

         Страни в главното производство

         Жалбоподатели: M.G. Tjebbes, G.J.M. Koopman, E. Saleh Abady, L. Duboux

         Ответник: Minister van Buitenlandse Zaken

         Диспозитив

      Член 20 ДФЕС във връзка с членове 7 и 24 от Хартата на основните права на Европейския съюз трябва да се тълкува в смисъл, че допуска законодателство на държава членка като приложимото в главното производство, което при определени условия предвижда загубване по силата на закона на гражданството на тази държава членка, а с това за лицата, които не са граждани и на друга държава членка, довежда до загубване на статута им на граждани на Европейския съюз и на свързаните с него права, стига компетентните национални органи, в това число евентуално националните съдилища, да имат възможността инцидентно да преценяват последиците от загубването на това гражданство и евентуално да възстановяват ex tunc гражданството на съответните лица по повод на тяхно заявление за издаване на документ за задгранично пътуване или на всякакъв друг документ, удостоверяващ гражданството им. При тази преценка посочените органи и съдилища трябва да проверяват дали загубването на гражданството на съответната държава членка, което води и до загубване на статута на гражданин на Съюза, е съобразено с принципа на пропорционалност, що се отнася до последиците, които поражда за положението на всяко съответно лице и евентуално за положението на членовете на неговото семейство от гледна точка на правото на Съюза.


title: Дело C-399/17: Решение на Съда (първи състав) от 14 март 2019 г. — Европейска комисия/Чешка република (Неизпълнение на задължения от държава членка — Регламент (ЕО) № 1013/2006 — Превоз на отпадъци — Отказ на Чешката република да осигури вземането обратно на сместа TPS-NOLO (Geobal), превозена от тази държава членка в Полша — Наличие на отпадък — Тежест на доказване — Доказване)

text:
               6.5.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 155/5

      Решение на Съда (първи състав) от 14 март 2019 г. — Европейска комисия/Чешка република
      (Дело C-399/17)
      (Неизпълнение на задължения от държава членка - Регламент (ЕО) № 1013/2006 - Превоз на отпадъци - Отказ на Чешката република да осигури вземането обратно на сместа TPS-NOLO (Geobal), превозена от тази държава членка в Полша - Наличие на отпадък - Тежест на доказване - Доказване)
      (2019/C 155/05)
      Език на производството: чешки

         Страни

         Ищец: Европейска комисия (представители: P. Němečková, E. Sanfrutos Cano и L. Haasbeek)

         Ответник: Чешка република (представители: M. Smolek, J. Vláčil, T. Müller и L. Dvořáková)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля иска.

                  2)

                  Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-428/17 P: Решение на Съда (девети състав) от 14 март 2019 г. — Meta Group Srl/Европейска комисия (Обжалване — Арбитражна клауза — Договори за отпускане на безвъзмездни средства, сключени в рамките на Шестата рамкова програма за изследвания, технологично развитие и демонстрации (2002 — 2006 г.) — Договори за отпускане на безвъзмездни средства, сключени в рамките на Рамковата програма за конкурентоспособност и иновации (2007 — 2013 г.) — Суми, за които се твърди, че са дължими от Европейската комисия във връзка с изпълнението на договорите — Дължимо салдо от общата сума на финансовото участие, отпуснато на жалбоподателя — Договорна отговорност)

text:
               6.5.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 155/5

      Решение на Съда (девети състав) от 14 март 2019 г. — Meta Group Srl/Европейска комисия
      (Дело C-428/17 P)
      (Обжалване - Арбитражна клауза - Договори за отпускане на безвъзмездни средства, сключени в рамките на Шестата рамкова програма за изследвания, технологично развитие и демонстрации (2002 - 2006 г.) - Договори за отпускане на безвъзмездни средства, сключени в рамките на Рамковата програма за конкурентоспособност и иновации (2007 - 2013 г.) - Суми, за които се твърди, че са дължими от Европейската комисия във връзка с изпълнението на договорите - Дължимо салдо от общата сума на финансовото участие, отпуснато на жалбоподателя - Договорна отговорност)
      (2019/C 155/06)
      Език на производството: италиански

         Страни

         Жалбоподател: Meta Group Srl (представител: A. Formica, avvocato)

         Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: R. Lyal и D. Recchia)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Meta Group Srl да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-437/17: Решение на Съда (пети състав) от 13 март 2019 г. (преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof — Австрия) — Gemeinsamer Betriebsrat EurothermenResort Bad Schallerbach GmbH/EurothermenResort Bad Schallerbach GmbH (Преюдициално запитване — Свободно движение на работници — Член 45 ДФЕС — Регламент (ЕС) № 492/2011 — Член 7, параграф 1 — Забрана за дискриминация, основана на гражданство — Право на платен годишен отпуск в зависимост от трудовия стаж на работника при работодателя — Зачитане само отчасти на предходен трудов стаж, придобит при други работодатели — Социално право — Различие между схемите и законодателствата на държавите членки)

text:
               6.5.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 155/6

      Решение на Съда (пети състав) от 13 март 2019 г. (преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof — Австрия) — Gemeinsamer Betriebsrat EurothermenResort Bad Schallerbach GmbH/EurothermenResort Bad Schallerbach GmbH
      (Дело C-437/17)
      (Преюдициално запитване - Свободно движение на работници - Член 45 ДФЕС - Регламент (ЕС) № 492/2011 - Член 7, параграф 1 - Забрана за дискриминация, основана на гражданство - Право на платен годишен отпуск в зависимост от трудовия стаж на работника при работодателя - Зачитане само отчасти на предходен трудов стаж, придобит при други работодатели - Социално право - Различие между схемите и законодателствата на държавите членки)
      (2019/C 155/07)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Oberster Gerichtshof

         Страни в главното производство

         Ищец: Gemeinsamer Betriebsrat EurothermenResort Bad Schallerbach GmbH

         Ответник: EurothermenResort Bad Schallerbach GmbH

         Диспозитив

      Член 45 ДФЕС и член 7, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 492/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 5 април 2011 година относно свободното движение на работници в Съюза трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат национална правна уредба като разглежданата в главното производство, съгласно която при преценката дали работник с общо 25 години трудов стаж има право платеният му годишен отпуск да бъде увеличен от 5 на 6 седмици, годините придобит стаж в рамките на едно или повече трудови правоотношения, предхождащи трудовото правоотношение с настоящия му работодател, се зачитат най-много за 5 години трудов стаж, дори тези години реално да са повече от 5.


title: Дело C-449/17: Решение на Съда (първи състав) от 14 март 2019 г. (преюдициално запитване от Bundesfinanzhof — Германия) — A & G Fahrschul-Akademie GmbH/Finanzamt Wolfenbüttel (Преюдициално запитване — Обща система на данъка върху добавената стойност (ДДС) — Директива 2006/112/ЕО — Член 132, параграф 1, букви и) и й) — Освобождавания за някои дейности от обществен интерес — Училищно или университетско образование — Понятие — Курсове за управление на моторно превозно средство, провеждани от учебен център за придобиване на правоспособност за такова управление)

text:
               6.5.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 155/7

      Решение на Съда (първи състав) от 14 март 2019 г. (преюдициално запитване от Bundesfinanzhof — Германия) — A & G Fahrschul-Akademie GmbH/Finanzamt Wolfenbüttel
      (Дело C-449/17)
      (Преюдициално запитване - Обща система на данъка върху добавената стойност (ДДС) - Директива 2006/112/ЕО - Член 132, параграф 1, букви и) и й) - Освобождавания за някои дейности от обществен интерес - Училищно или университетско образование - Понятие - Курсове за управление на моторно превозно средство, провеждани от учебен център за придобиване на правоспособност за такова управление)
      (2019/C 155/08)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Bundesfinanzhof

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: A & G Fahrschul-Akademie GmbH

         Ответник: Finanzamt Wolfenbüttel

         Диспозитив

      Понятието „училищно или университетско образование“ по смисъла на член 132, параграф 1, букви и) и й) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност трябва да се тълкува в смисъл, че не обхваща обучението за управление на моторни превозни средства, което учебен център като разглеждания в главното производство провежда с оглед придобиване на свидетелство за управление на превозни средства от категориите B и C1, посочени в член 4, параграф 4 от Директива 2006/126/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 година относно свидетелства за управление на превозни средства.


title: Дело C-557/17: Решение на Съда (четвърти състав) от 14 март 2019 г. (преюдициално запитване от Raad van State — Нидерландия) — Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie/Y.Z., Z.Z., Y.Y. (Преюдициално запитване — Право на събиране на семейството — Директива 2003/86/ЕО — Член 16, параграф 2, буква а) — Член 17 — Оттегляне на разрешението за пребиваване на член на семейството на гражданин на трета страна — Статут на дългосрочно пребиваващи граждани от трети страни — Директива 2003/109/ЕО — Член 9, параграф 1, буква а) — Загубване на този статут — Измама — Незнание за измамата)

text:
               6.5.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 155/7

      Решение на Съда (четвърти състав) от 14 март 2019 г. (преюдициално запитване от Raad van State — Нидерландия) — Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie/Y.Z., Z.Z., Y.Y.
      (Дело C-557/17)
      (Преюдициално запитване - Право на събиране на семейството - Директива 2003/86/ЕО - Член 16, параграф 2, буква а) - Член 17 - Оттегляне на разрешението за пребиваване на член на семейството на гражданин на трета страна - Статут на дългосрочно пребиваващи граждани от трети страни - Директива 2003/109/ЕО - Член 9, параграф 1, буква а) - Загубване на този статут - Измама - Незнание за измамата)
      (2019/C 155/09)
      Език на производството: нидерландски

         Запитваща юрисдикция

      Raad van State

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

         Ответници: Y.Z., Z.Z., Y.Y.

         Диспозитив

                  1)

                  Член 16, параграф 2, буква а) от Директива 2003/86/ЕО на Съвета от 22 септември 2003 година относно правото на събиране на семейството трябва да се тълкува в смисъл, че когато за издаването на разрешения за пребиваване на членовете на семейството на гражданин на трета страна са били представени подправени документи, незнанието на тези членове на семейството, че посочените документи са неистински, не е пречка съответната държава членка в приложение на цитираната разпоредба да оттегли тези разрешения. В съответствие с член 17 от тази директива обаче компетентните национални власти трябва предварително да направят индивидуален анализ на положението на тези членове, като преценят премерено и разумно всички засегнати интереси.

                  2)

                  Член 9, параграф 1, буква а) от Директива 2003/109/ЕО на Съвета от 25 ноември 2003 година относно статута на дългосрочно пребиваващи граждани от трети страни трябва да се тълкува в смисъл, че когато на граждани на трета страна е бил предоставен статут на дългосрочно пребиваващ въз основа на подправени документи, незнанието на тези граждани, че посочените документи са неистински, не е пречка съответната държава членка в приложение на цитираната разпоредба да отнеме този статут.


title: Дело C-635/17: Решение на Съда (втори състав) от 13 март 2019 г. (преюдициално запитване от Rechtbank Den Haag zittingsplaats Haarlem — Нидерландия) — E./Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie (Преюдициално запитване — Пространство на свобода, сигурност и правосъдие — Политика относно имиграцията — Право на събиране на семейството — Директива 2003/86/ЕО — Изключване от приложното поле на Директивата — Член 3, параграф 2, буква в) — Изключване на лицата с право на субсидиарна закрила — Разширяване посредством националното законодателство на обхвата на правото на събиране на семейството по отношение на посочените лица — Компетентност на Съда — Член 11, параграф 2 — Липса на официални документни доказателства за семейната връзка — Обяснения, считани за недостатъчно убедителни — Задължения на органите на държавите членки да предприемат допълнителни действия — Граници)

text:
               6.5.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 155/8

      Решение на Съда (втори състав) от 13 март 2019 г. (преюдициално запитване от Rechtbank Den Haag zittingsplaats Haarlem — Нидерландия) — E./Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
      (Дело C-635/17)
      (Преюдициално запитване - Пространство на свобода, сигурност и правосъдие - Политика относно имиграцията - Право на събиране на семейството - Директива 2003/86/ЕО - Изключване от приложното поле на Директивата - Член 3, параграф 2, буква в) - Изключване на лицата с право на субсидиарна закрила - Разширяване посредством националното законодателство на обхвата на правото на събиране на семейството по отношение на посочените лица - Компетентност на Съда - Член 11, параграф 2 - Липса на официални документни доказателства за семейната връзка - Обяснения, считани за недостатъчно убедителни - Задължения на органите на държавите членки да предприемат допълнителни действия - Граници)
      (2019/C 155/10)
      Език на производството: нидерландски

         Запитваща юрисдикция

      Rechtbank Den Haag zittingsplaats Haarlem

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: E.

         Ответник: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

         Диспозитив

                  1)

                  Съдът на Европейския съюз е компетентен на основание член 267 ДФЕС да тълкува член 11, параграф 2 от Директива 2003/86/ЕО на Съвета от 22 септември 2003 година относно правото на събиране на семейството в положение като разглежданото в главното производство, в което запитващата юрисдикция е призована да се произнесе относно заявление за събиране на семейството, подадено от лице, на което е предоставен статут на субсидиарна закрила, когато съгласно предвиденото в националното право тази разпоредба е приложима пряко и безусловно в подобни ситуации.

                  2)

                  При обстоятелства като тези в главното производство, при които кандидат за събиране на семейството със статут на субсидиарна закрила подава заявление за събиране на семейството в полза на свой непълнолетен племенник, пребиваващ като бежанец без семейни връзки в трета държава, по отношение на когото кандидатът твърди, че е негов настойник, член 11, параграф 2 от Директива 2003/86 трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска това заявление да бъде отхвърлено само на основание, че кандидатът за събиране на семейството не е представил официални документни доказателства, удостоверяващи смъртта на биологичните родители на непълнолетното лице и съответно наличието на действителни семейни връзки с него, и на основание, че обяснението, което кандидатът за събиране на семейството е дал, за да обоснове невъзможността си да представи подобни доказателства, е било счетено за неубедително от компетентните органи единствено въз основа на общата информация, с която те разполагат относно положението в държавата на произход, без да вземат предвид конкретното положение на кандидата за събиране на семейството и на непълнолетното лице, както и специфичните трудности, с които те твърдят, че са се сблъскали, преди и след като са избягали от държавата си на произход.


title: Дело C-647/17: Решение на Съда (пети състав) от 13 март 2019 г. (преюдициално запитване от Högsta förvaltningsdomstolen — Швеция) — Skatteverket/Srf konsulterna AB (Преюдициално запитване — Данък върху добавената стойност (ДДС) — Директива 2006/112/ЕО — Член 53 — Доставка на услуги, състоящи се в предоставяне на достъп до образователни събития — Място на облагаемите сделки)

text:
               6.5.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 155/9

      Решение на Съда (пети състав) от 13 март 2019 г. (преюдициално запитване от Högsta förvaltningsdomstolen — Швеция) — Skatteverket/Srf konsulterna AB
      (Дело C-647/17)
      (Преюдициално запитване - Данък върху добавената стойност (ДДС) - Директива 2006/112/ЕО - Член 53 - Доставка на услуги, състоящи се в предоставяне на достъп до образователни събития - Място на облагаемите сделки)
      (2019/C 155/11)
      Език на производството: шведски

         Запитваща юрисдикция

      Högsta förvaltningsdomstolen

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Skatteverket

         Ответник: Srf konsulterna AB

         Диспозитив

      Член 53 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност, изменена с Директива 2008/8/ЕО на Съвета от 12 февруари 2008 г., трябва да се тълкува в смисъл, че изразът „услуги по отношение на достъп до събития“ в тази разпоредба включва услуга като разглежданата в делото по главното производство, представляваща петдневен курс по счетоводство и мениджмънт, който е предназначен само за данъчнозадължени лица и за който е необходимо предварително регистриране и плащане.


title: Дело C-666/17 P: Решение на Съда (първи състав) от 13 март 2019 г. — AlzChem AG/Европейска комисия (Обжалване — Достъп до документи — Регламент (ЕО) № 1049/2001 — Член 4, параграф 2, трето тире — Обща презумпция за поверителност на документите, свързани с процедура по разследване в областта на държавните помощи — Обхват)

text:
               6.5.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 155/10

      Решение на Съда (първи състав) от 13 март 2019 г. — AlzChem AG/Европейска комисия
      (Дело C-666/17 P)
      (Обжалване - Достъп до документи - Регламент (ЕО) № 1049/2001 - Член 4, параграф 2, трето тире - Обща презумпция за поверителност на документите, свързани с процедура по разследване в областта на държавните помощи - Обхват)
      (2019/C 155/12)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: AlzChem AG (представители: A. Borsos, avocat, J. A. Guerrero Pérez, abogado)

         Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: L. Armati и A. Buchet)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда AlzChem AG да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-695/17: Решение на Съда (първи състав) от 14 март 2019 г. (преюдициално запитване от Helsingin käräjäoikeus — Финландия) — Metirato Oy, в несъстоятелност/Suomen valtio/Verohallinto, Eesti Vabariik/Maksu- ja Tolliamet (Преюдициално запитване — Директива 2010/24/ЕС — Взаимна помощ при събиране на вземания, свързани с данъци, такси и други мерки — Член 13, параграф 1 — Член 14, параграф 2 — Принудително събиране от органите на запитаната държава членка на вземания на запитващата държава членка — Производство по иск за връщане на тези вземания в масата на несъстоятелността на дружество, установено в запитаната държава членка — Ответник в това производство — Определяне)

text:
               6.5.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 155/11

      Решение на Съда (първи състав) от 14 март 2019 г. (преюдициално запитване от Helsingin käräjäoikeus — Финландия) — Metirato Oy, в несъстоятелност/Suomen valtio/Verohallinto, Eesti Vabariik/Maksu- ja Tolliamet
      (Дело C-695/17)
      (Преюдициално запитване - Директива 2010/24/ЕС - Взаимна помощ при събиране на вземания, свързани с данъци, такси и други мерки - Член 13, параграф 1 - Член 14, параграф 2 - Принудително събиране от органите на запитаната държава членка на вземания на запитващата държава членка - Производство по иск за връщане на тези вземания в масата на несъстоятелността на дружество, установено в запитаната държава членка - Ответник в това производство - Определяне)
      (2019/C 155/13)
      Език на производството: фински

         Запитваща юрисдикция

      Helsingin käräjäoikeus

         Страни в главното производство

         Ищец: Metirato Oy, в несъстоятелност

         Ответници: Suomen valtio/Verohallinto, Eesti Vabariik/Maksu- ja Tolliamet

         Диспозитив

      Член 13, параграф 1 и член 14, параграф 2 от Директива 2010/24/ЕС на Съвета от 16 март 2010 година относно взаимната помощ при събиране на вземания, свързани с данъци, такси и други мерки, трябва да се тълкуват в смисъл, че от една страна, се прилагат към производство за връщане в масата на несъстоятелността на установено в запитаната държава членка дружество на вземания, събрани по искане на запитващата държава членка, когато производството е въз основа на оспорване на изпълнителни мерки по смисъла на член 14, параграф 2, и от друга страна, запитаната държава членка по смисъла на тези разпоредби се счита за ответник в посоченото производство, като в това отношение е без значение обстоятелството, че сумата на тези вземания се отделя от имуществото на тази държава членка или се смесва с него.


title: Дело C-724/17: Решение на Съда (втори състав) от 14 март 2019 г. (преюдициално запитване от Korkein oikeus — Финландия) — Vantaan kaupunki/Skanska Industrial Solutions Oy, NCC Industry Oy, Asfaltmix Oy (Преюдициално запитване — Конкуренция — Член 101 ДФЕС — Поправяне на вредите, причинени от картел, забранен по силата на този член — Определяне на субектите, задължени да поправят вредите — Правоприемство на правни субекти — Понятие за предприятие — Критерий за икономическа приемственост)

text:
               6.5.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 155/11

      Решение на Съда (втори състав) от 14 март 2019 г. (преюдициално запитване от Korkein oikeus — Финландия) — Vantaan kaupunki/Skanska Industrial Solutions Oy, NCC Industry Oy, Asfaltmix Oy
      (Дело C-724/17)
      (Преюдициално запитване - Конкуренция - Член 101 ДФЕС - Поправяне на вредите, причинени от картел, забранен по силата на този член - Определяне на субектите, задължени да поправят вредите - Правоприемство на правни субекти - Понятие за предприятие - Критерий за икономическа приемственост)
      (2019/C 155/14)
      Език на производството: фински

         Запитваща юрисдикция

      Korkein oikeus

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Vantaan kaupunki

         Ответници: Skanska Industrial Solutions Oy, NCC Industry Oy, Asfaltmix Oy

         Диспозитив

      Член 101 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че в положение като разглежданото в главното производство, в което всички акции в дружествата, участвали в картел, забранен по силата на този член, са били придобити от други дружества, които са прекратили първите дружества и са поели търговската им дейност, дружествата приобретатели могат да се считат за носещи отговорността за вредите, причинени от картела.


title: Дело C-21/18: Решение на Съда (пети състав) от 14 март 2019 г. (преюдициално запитване от Svea hovrätt — Швеция) — Textilis Ltd, Ozgur Keskin/Svenskt Tenn Aktiebolag (Преюдициално запитване — Марка на Европейския съюз — Понятие за форма — Форма, която придава значителна стойност на стоките — Двуизмерна марка — Фигуративна марка, която е и произведение на изкуството по смисъла на авторското право — Регламент (ЕО) № 207/2009 — Член 7, параграф 1, буква д), подточка iii) — Регламент (ЕС) 2015/2424)

text:
               6.5.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 155/12

      Решение на Съда (пети състав) от 14 март 2019 г. (преюдициално запитване от Svea hovrätt — Швеция) — Textilis Ltd, Ozgur Keskin/Svenskt Tenn Aktiebolag
      (Дело C-21/18)
      (Преюдициално запитване - Марка на Европейския съюз - Понятие за форма - Форма, която придава значителна стойност на стоките - Двуизмерна марка - Фигуративна марка, която е и произведение на изкуството по смисъла на авторското право - Регламент (ЕО) № 207/2009 - Член 7, параграф 1, буква д), подточка iii) - Регламент (ЕС) 2015/2424)
      (2019/C 155/15)
      Език на производството: шведски

         Запитваща юрисдикция

      Svea hovrätt

         Страни в главното производство

         Жалбоподатели: Textilis Ltd, Ozgur Keskin

         Ответник: Svenskt Tenn Aktiebolag

         Диспозитив

                  1)

                  Член 7, параграф 1, буква д), подточка iii) от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно [марката на Европейския съюз], изменен с Регламент (ЕС) 2015/2424 на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2015 г., трябва да се тълкува в смисъл, че не е приложим за марки, регистрирани преди влизането в сила на Регламент № 207/2009, изменен с Регламент 2015/2424.

                  2)

                  Член 7, параграф 1, буква д), подточка iii) от Регламент № 207/2009 трябва да се тълкува в смисъл, че знак като разглеждания в главното производство, който се състои от двуизмерни декоративни шарки и е поставен върху стоки като плат или хартия, не „се състои изключително от формата“ по смисъла на тази разпоредба.


title: Дело C-134/18: Решение на Съда (осми състав) от 14 март 2019 г. (преюдициално запитване от Arbeidsrechtbank Antwerpen — Белгия) — Maria Vester/Rijksinstituut voor ziekte- en invaliditeitsverzekering (Преюдициално запитване — Системи за социално осигуряване — Обезщетения за инвалидност — Членове 45 и 48 ДФЕС — Свободно движение на работници — Регламент (ЕО) № 883/2004 — Схеми за обезщетяване, които се различават според държавите членки — „Предварителен стаж за неработоспособност“ — Продължителност — Отпускане на обезщетение за неработоспособност — Неудобства за работниците мигранти)

text:
               6.5.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 155/13

      Решение на Съда (осми състав) от 14 март 2019 г. (преюдициално запитване от Arbeidsrechtbank Antwerpen — Белгия) — Maria Vester/Rijksinstituut voor ziekte- en invaliditeitsverzekering
      (Дело C-134/18)
      (Преюдициално запитване - Системи за социално осигуряване - Обезщетения за инвалидност - Членове 45 и 48 ДФЕС - Свободно движение на работници - Регламент (ЕО) № 883/2004 - Схеми за обезщетяване, които се различават според държавите членки - „Предварителен стаж за неработоспособност“ - Продължителност - Отпускане на обезщетение за неработоспособност - Неудобства за работниците мигранти)
      (2019/C 155/16)
      Език на производството: нидерландски

         Запитваща юрисдикция

      Arbeidsrechtbank Antwerpen

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Maria Vester

         Ответник: Rijksinstituut voor ziekte- en invaliditeitsverzekering

         Диспозитив

      Членове 45 и 48 ДФЕС трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат положение като разглежданото в главното производство, при което на работник, който е бил неработоспособен в продължение на една година и е признат за инвалид от компетентния институт на държавата членка по местопребиваването му, без обаче да може да получава обезщетение за инвалидност въз основа на законодателството на тази държава членка, компетентният орган на държавата членка, в която е завършил всичките си периоди на осигуряване, налага допълнителен период на неработоспособност от една година, за да бъде признат за инвалид и да му бъдат опуснати пропорционални обезщетения за инвалидност, без обаче да получава обезщетение за неработоспособност през въпросния период.


title: Дело C-174/18: Решение на Съда (девети състав) от 14 март 2019 г. (преюдициално запитване от Tribunal de première instance de Liège — Белгия) — Jean Jacob, Dominique Lennertz/État belge (Преюдициално запитване — Свободно движение на работници — Равно третиране — Данък върху доходите — Законодателство за избягване на двойното данъчно облагане — Пенсия, получена в държава членка, различна от тази по местопребиваване — Правила за изчисляване на освободената сума в държавата членка по местопребиваване — Частична загуба на някои данъчни предимства)

text:
               6.5.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 155/14

      Решение на Съда (девети състав) от 14 март 2019 г. (преюдициално запитване от Tribunal de première instance de Liège — Белгия) — Jean Jacob, Dominique Lennertz/État belge
      (Дело C-174/18)
      (Преюдициално запитване - Свободно движение на работници - Равно третиране - Данък върху доходите - Законодателство за избягване на двойното данъчно облагане - Пенсия, получена в държава членка, различна от тази по местопребиваване - Правила за изчисляване на освободената сума в държавата членка по местопребиваване - Частична загуба на някои данъчни предимства)
      (2019/C 155/17)
      Език на производството: френски

         Запитваща юрисдикция

      Tribunal de première instance de Liège

         Страни в главното производство

         Жалбоподатели: Jean Jacob, Dominique Lennertz

         Ответник: État belge

         Диспозитив

      Член 45 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска прилагане на данъчна правна уредба на държава членка като спорната в главното производство, в резултат от което пребиваваща в тази държава двойка, единият от партньорите в която получава от друга държава членка пенсия, освободена от облагане в първата държава членка по силата на двустранна спогодба за избягване на двойното данъчно облагане, е лишена от част от предоставяните от последно споменатата държава данъчни предимства.


title: Дело C-195/18: Решение на Съда (десети състав) от 13 март 2019 г. (преюдициално запитване от Sąd Okręgowy w Piotrkowie Trybunalskim — Полша) — Наказателно производство срещу B. S. (Преюдициално запитване — Данъчни въпроси — Акцизи върху алкохола и алкохолните напитки — Директива 92/83/ЕИО — Член 2 — Понятие „бира“ — Напитка, произведена от пивна мъст, получена от смес, съдържаща повече глюкоза отколкото малц — Комбинирана номенклатура — Позиция 2203 (малцови бири) или 2206 (други ферментирали напитки)

text:
               6.5.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 155/14

      Решение на Съда (десети състав) от 13 март 2019 г. (преюдициално запитване от Sąd Okręgowy w Piotrkowie Trybunalskim — Полша) — Наказателно производство срещу B. S.
      (Дело C-195/18)
      (Преюдициално запитване - Данъчни въпроси - Акцизи върху алкохола и алкохолните напитки - Директива 92/83/ЕИО - Член 2 - Понятие „бира“ - Напитка, произведена от пивна мъст, получена от смес, съдържаща повече глюкоза отколкото малц - Комбинирана номенклатура - Позиция 2203 (малцови бири) или 2206 (други ферментирали напитки)
      (2019/C 155/18)
      Език на производството: полски

         Запитваща юрисдикция

      Sąd Okręgowy w Piotrkowie Trybunalskim

         Страна в главното производство

      B. S.

         в присъствието на: Prokuratura Okręgowa w Piotrkowie Trybunalskim, Łódzki Urząd Celno-Skarbowy w Łodzi, Urząd Celno-Skarbowy w Piotrkowie Trybunalskim

         Диспозитив

      Член 2 от Директива 92/83/ЕИО на Съвета от 19 октомври 1992 година за хармонизиране на структурата на акцизите върху алкохола и алкохолните напитки трябва да се тълкува в смисъл, че междинен продукт, предназначен за смесване с безалкохолни напитки, получен от пивна мъст, съдържаща по-малко малцови съставки, отколкото немалцови съставки и в която преди процеса на ферментация е добавен глюкозен сироп, може да бъде квалифициран като „малцова бира“, спадаща към позиция 2203 от Комбинираната номенклатура в приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа, в редакцията след приемане на Регламент (ЕИО) № 2587/91 на Комисията от 26 юли 1991 г., стига органолептичните характеристики на този продукт да съответстват на тези на бирата, което запитващата юрисдикция следва да провери.


title: Дело C-372/18: Решение на Съда (седми състав) от 14 март 2019 г. (преюдициално запитване от Cour administrative d'appel de Nancy — Франция) — Ministre de l'Action et des Comptes publics/Г-н и г-жа Raymond Dreyer (Преюдициално запитване — Социална сигурност — Споразумение между Европейската общност и нейните държави членки, от една страна, и Конфедерация Швейцария, от друга страна, относно свободното движение на хора — Регламент (CE) № 883/2004 — Член 3 — Материален обхват — Удръжки от капиталови доходи на френски гражданин, осигуряван към швейцарската схема за социална сигурност — Удръжки, предназначени за финансиране на две обезщетения, управлявани от френската национална взаимоосигурителна каса за самостоятелност — Пряка и достатъчно релевантна връзка с някои клонове на социалната сигурност — Понятие за „социалноосигурително обезщетение“ — Индивидуална преценка на личните нужди на заявителя — Отчитане на средствата на заявителя при изчисляване на размера на обезщетенията)

text:
               6.5.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 155/15

      Решение на Съда (седми състав) от 14 март 2019 г. (преюдициално запитване от Cour administrative d'appel de Nancy — Франция) — Ministre de l'Action et des Comptes publics/Г-н и г-жа Raymond Dreyer
      (Дело C-372/18)
      (Преюдициално запитване - Социална сигурност - Споразумение между Европейската общност и нейните държави членки, от една страна, и Конфедерация Швейцария, от друга страна, относно свободното движение на хора - Регламент (CE) № 883/2004 - Член 3 - Материален обхват - Удръжки от капиталови доходи на френски гражданин, осигуряван към швейцарската схема за социална сигурност - Удръжки, предназначени за финансиране на две обезщетения, управлявани от френската национална взаимоосигурителна каса за самостоятелност - Пряка и достатъчно релевантна връзка с някои клонове на социалната сигурност - Понятие за „социалноосигурително обезщетение“ - Индивидуална преценка на личните нужди на заявителя - Отчитане на средствата на заявителя при изчисляване на размера на обезщетенията)
      (2019/C 155/19)
      Език на производството: френски

         Запитваща юрисдикция

      Cour administrative d'appel de Nancy

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Ministre de l'Action et des Comptes publics

         Ответници: Г-н и г-жа Raymond Dreyer

         Диспозитив

      Член 3 от Регламент (ЕО) № 883/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година за координация на системите за социална сигурност трябва да се тълкува в смисъл, че обезщетения като персонализираното обезщетение за самостоятелност и компенсаторното обезщетение за увреждане за целите на квалификацията им като „социалноосигурителни обезщетения“ по смисъла на тази разпоредба трябва да се считат за отпуснати без каквато и да било индивидуална преценка на личните нужди на получателя, при положение че средствата му се вземат предвид единствено с цел изчисляване на действителния размер на тези обезщетения въз основа на обективни и определени по закон критерии.


title: Дело C-277/18: Определение на председателя на пети състав на Съда от 14 февруари 2019 г. (преюдициално запитване, отправено от Tribunal Administrativo de Círculo de Lisboa — Португалия) — Henkel Ibérica Portugal, Unipessoal Lda/Comissão de Segurança de Serviços e Bens de Consumo

text:
               20.5.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 172/24

      Определение на председателя на пети състав на Съда от 14 февруари 2019 г. (преюдициално запитване, отправено от Tribunal Administrativo de Círculo de Lisboa — Португалия) — Henkel Ibérica Portugal, Unipessoal Lda/Comissão de Segurança de Serviços e Bens de Consumo
      (Дело C-277/18) (1)

      (2019/C 172/31)
      Език на производството: португалски
      Председателят на пети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 259, 23.7.2018 г.


title: Дело T-161/19: Жалба, подадена на 11 март 2019 г. — Deutsche Telekom/Парламент и Съвет

text:
               20.5.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 172/37

      Жалба, подадена на 11 март 2019 г. — Deutsche Telekom/Парламент и Съвет
      (Дело T-161/19)
      (2019/C 172/51)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Deutsche Telekom (Бон, Германия) (представители: F. González Díaz, B. Langeheine и J. Blanco Carol, адвокати)

         Ответник: Европейски парламент и Съвет на Европейския съюз

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да обяви жалбата за отмяна за допустима;

                  —

                  да отмени член 50 от Регламент (ЕС) 2018/1971 на Европейския парламент и на Съвета (1);

                  —

                  да осъди Европейския парламент и Съвета да платят на жалбоподателя правните и всички други разноски, свързани с делото.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква пет основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: Член 50 от оспорвания регламент е невалиден поради това, че член 114 ДФЕС не е подходящото правно основание.

                  2.

                  Второ основание: член 50 от оспорвания регламент нарушава принципа на субсидиарност и за него няма мотиви.

                  3.

                  Трето основание: член 50 от оспорвания регламент нарушава принципа на пропорционалност и за него няма мотиви.

                  4.

                  Четвъртото основание: процедурата за приемането на член 50 от оспорвания регламент нарушава принципите за по-добро регулиране.

                  5.

                  Петото основание: член 50 от оспорвания регламент ограничава основното право на жалбоподателя на собственост и неговата свобода на стопанска инициатива.

         (1)  Регламент (ЕС) 2018/1971 на Европейския парламент и на Съвета от 11 декември 2018 година за създаване на Орган на европейските регулатори в областта на електронните съобщения (ОЕРЕС) и на Агенция за подкрепа на ОЕРЕС (Службата на ОЕРЕС), за изменение на Регламент (ЕС) 2015/2120 и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1211/2009 (ОВ L 321,2018 г., стр. 1).


title: Дело T-125/19: Жалба, подадена на 20 февруари 2019 г. — Clem & Jo Optique/EUIPO — C&A (C&J)

text:
               29.4.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 148/54

      Жалба, подадена на 20 февруари 2019 г. — Clem & Jo Optique/EUIPO — C&A (C&J)
      (Дело T-125/19)
      (2019/C 148/52)
      Език на жалбата: френски

         Страни

         Жалбоподател: Clem & Jo Optique SARL (Кормиси, Франция) (представител: N. Hausmann, avocate)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: C&A AG (Цуг, Швейцария)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител: жалбоподателят в производството пред Общия съд

         Спорна марка: заявка за словна марка на Европейския съюз „C&J“ — заявка за регистрация № 15 912 041

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 19 декември 2018 г. по преписка R 1252/2018-4

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд да отмени обжалваното решение.

         Изложено основание

                  —

                  Дружеството жалбоподател изтъква липсата на вероятност от объркване между марките C & A и C & J.


title: Дело C-377/16: Решение на Съда (голям състав) от 26 март 2019 г. — Кралство Испания/Европейски парламент (Жалба за отмяна — Езиков режим — Процедура за подбор на договорно наети служители — Покана за изразяване на интерес — Шофьори — Функционална група I — Езикови познания — Ограничение на избора на език 2 по процедурата за подбор до английски, френски и немски — Език за комуникация — Регламент № 1 — Правилник за длъжностните лица — Условия за работа на другите служители — Дискриминация, основана на езика — Обосноваване — Интерес на службата)

text:
               3.6.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 187/2

      Решение на Съда (голям състав) от 26 март 2019 г. — Кралство Испания/Европейски парламент
      (Дело C-377/16) (1)

      (Жалба за отмяна - Езиков режим - Процедура за подбор на договорно наети служители - Покана за изразяване на интерес - Шофьори - Функционална група I - Езикови познания - Ограничение на избора на език 2 по процедурата за подбор до английски, френски и немски - Език за комуникация - Регламент № 1 - Правилник за длъжностните лица - Условия за работа на другите служители - Дискриминация, основана на езика - Обосноваване - Интерес на службата)
      (2019/C 187/02)
      Език на производството: испански

         Страни

         Жалбоподател: Кралство Испания (представители: M. J. García-Valdecasas Dorrego и M. A. Sampol Pucurull)

         Ответник: Европейски парламент (представители: D. Nessaf, C. Burgos и M. Rantala)

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя поканата за изразяване на интерес „Договорно наети служители — функционална група I — Шофьори (М/Ж) — EP/CAST/S/16/2016“.

                  2)

                  Отменя базата данни, създадена съгласно поканата за изразяване на интерес „Договорно наети служители — функционална група I — Шофьори (М/Ж) — EP/CAST/S/16/2016“.

                  3)

                  Осъжда Европейския парламент да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 314, 29.8.2016 г.


title: Дело C-127/17: Решение на Съда (четвърти състав) от 21 март 2019 г. — Европейска комисия/Република Полша (Неизпълнение на задължения от държава членка — Транспорт — Директива 96/53/ЕО — Международен транспорт — Пътни превозни средства в съответствие с граничните стойности за маса и размери, посочени в тази директива — Използване на такива пътни превозни средства, регистрирани или пуснати в движение в една държава членка, на територията на друга държава членка — Система със специално разрешително — Членове 3 и 7 — Акт за присъединяване от 2003 г. — Преходни разпоредби — Приложение XII, точка 8, параграф 3)

text:
               3.6.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 187/7

      Решение на Съда (четвърти състав) от 21 март 2019 г. — Европейска комисия/Република Полша
      (Дело C-127/17) (1)

      (Неизпълнение на задължения от държава членка - Транспорт - Директива 96/53/ЕО - Международен транспорт - Пътни превозни средства в съответствие с граничните стойности за маса и размери, посочени в тази директива - Използване на такива пътни превозни средства, регистрирани или пуснати в движение в една държава членка, на територията на друга държава членка - Система със специално разрешително - Членове 3 и 7 - Акт за присъединяване от 2003 г. - Преходни разпоредби - Приложение XII, точка 8, параграф 3)
      (2019/C 187/08)
      Език на производството: полски

         Страни

         Ищец: Европейска комисия (представители: J. Hottiaux и W. Mölls)

         Ответник: Република Полша (представители: B. Majczyna, M. Kamejsza-Kozłowska, J. Sawicka, подпомагани от J. Waszkiewicz, експерт)

         Диспозитив

                  1)

                  Като налага на транспортните предприятия задължението да притежават специални разрешителни, за да могат да се движат по определени обществени пътища, Република Полша не е изпълнила задълженията си по член 3 във връзка с член 7 от Директива 96/53/ЕО на Съвета от 25 юли 1996 година относно максимално допустимите размери в националния и международен трафик на някои пътни превозни средства, които се движат на територията на Общността, както и максимално допустимите маси в международния трафик, изменена с Директива (ЕС) 2015/719 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2015 г., разгледани във връзка с точки 3.1. и 3.4. от приложение I към посочената Директива 96/53.

                  2)

                  Осъжда Република Полша да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 151, 15.5.2017 г.


title: Дело C-253/19: Преюдициално запитване от Tribunal da Relação de Guimarães (Португалия), постъпило на 26 март 2019 г. — MH, NI/OJ, Novo Banco SA

text:
               17.6.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 206/28

      Преюдициално запитване от Tribunal da Relação de Guimarães (Португалия), постъпило на 26 март 2019 г. — MH, NI/OJ, Novo Banco SA
      (Дело C-253/19)
      (2019/C 206/33)
      Език на производството: португалски

         Запитваща юрисдикция

      Tribunal da Relação de Guimarães

         Страни в главното производство

         Жалбоподатели: MH, NI

         Ответници: OJ, Novo Banco SA

         Преюдициален въпрос

      Съгласно Регламент (ЕС) 2015/848 (1) на Европейския парламент и на Съвета, компетентна ли е юрисдикция на държава членка да образува главно производство по несъстоятелност на гражданин, чийто единствен недвижим имот се намира на нейна територия, независимо че обичайното му местопребиваване и семейството му се намират в друга държава членка, в която е заето лице?

         (1)  Регламент (ЕС) 2015/848 на Европейския парламент и на Съвета от 20 май 2015 година относно производството по несъстоятелност (ОВ L 141, 2015 г., стр. 19).


title: Съединени дела C-119/18 — C-121/18: Определение на Съда (девети състав) от 21 март 2019 г. (преюдициално запитване от l’Audiencia Nacional, Sala de lo Contencioso-Administrativo — Espagne) — Telefónica Móviles España SAU (C-119/18), Orange España SAU (C-120/18), Vodafone España SAU (C-121/18)/Tribunal Económico-Administrativo Central (Преюдициално запитване — Директива 2002/20/ЕО — Член 6, параграф 1 и част A от приложението — Разрешение на електронните съобщителни мрежи и услуги — Телекомуникационни оператори — Географско покритие, по-голямо от територията на автономна общност — Годишна финансова вноска — Участие във финансирането на Corporación de Radio y Televisión Española)

text:
               1.7.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 220/13

      Определение на Съда (девети състав) от 21 март 2019 г. (преюдициално запитване от l’Audiencia Nacional, Sala de lo Contencioso-Administrativo — Espagne) — Telefónica Móviles España SAU (C-119/18), Orange España SAU (C-120/18), Vodafone España SAU (C-121/18)/Tribunal Económico-Administrativo Central
      (Съединени дела C-119/18 — C-121/18) (1)

      (Преюдициално запитване - Директива 2002/20/ЕО - Член 6, параграф 1 и част A от приложението - Разрешение на електронните съобщителни мрежи и услуги - Телекомуникационни оператори - Географско покритие, по-голямо от територията на автономна общност - Годишна финансова вноска - Участие във финансирането на Corporación de Radio y Televisión Española)
      (2019/C 220/17)
      Език на производството: испански

         Запитваща юрисдикция

      Audiencia Nacional, Sala de lo Contencioso-Administrativo

         Страни в главното производство

         Жалбоподатели: Telefónica Móviles España SAU (C-119/18), Orange España SAU (C-120/18), Vodafone España SAU (C-121/18)

         Ответник: Tribunal Económico-Administrativo Central

         Диспозитив

      Директива 2002/20/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно разрешението на електронните съобщителни мрежи и услуги („Директива за разрешение“) трябва да се тълкува в смисъл, че не попада в приложното поле на тази директива годишна финансова вноска, като разглежданата в главното производство, наложена на телекомуникационни предприятия, опериращи в Испания с географско покритие, по-голямо от територията на автономна общност с цел участие във финансирането на обществените радио- и телевизионни оператори.

         (1)  ОВ C 161, 7.5.2018 г.


title: Дело C-305/18: Решение на Съда (шести състав) от 8 май 2019 г. (преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio — Италия) — Verdi Ambiente e Società (VAS) — Aps Onlus, Movimento Legge Rifiuti Zero per l’Economia Circolare Aps/Presidenza del Consiglio dei Ministri и др. (Преюдициално запитване — Околна среда — Директива 2008/98/ЕО — Оползотворяване или обезвреждане на отпадъци — Въвеждане на интегрирана система за управление на отпадъците, гарантираща самодостатъчност на национално равнище — Изграждане на инсталации за изгаряне или увеличаване на капацитета на съществуващите инсталации — Квалифициране на инсталациите за изгаряне на отпадъците като „стратегически инфраструктури и съоръжения от първостепенен национален интерес“ — Спазване на принципа на „йерархия на отпадъците“ — Директива 2001/42/ЕО — Необходимост от извършване на „екологична оценка“)

text:
               8.7.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 230/17

      Решение на Съда (шести състав) от 8 май 2019 г. (преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio — Италия) — Verdi Ambiente e Società (VAS) — Aps Onlus, Movimento Legge Rifiuti Zero per l’Economia Circolare Aps/Presidenza del Consiglio dei Ministri и др.
      (Дело C-305/18) (1)

      (Преюдициално запитване - Околна среда - Директива 2008/98/ЕО - Оползотворяване или обезвреждане на отпадъци - Въвеждане на интегрирана система за управление на отпадъците, гарантираща самодостатъчност на национално равнище - Изграждане на инсталации за изгаряне или увеличаване на капацитета на съществуващите инсталации - Квалифициране на инсталациите за изгаряне на отпадъците като „стратегически инфраструктури и съоръжения от първостепенен национален интерес“ - Спазване на принципа на „йерархия на отпадъците“ - Директива 2001/42/ЕО - Необходимост от извършване на „екологична оценка“)
      (2019/C 230/20)
      Език на производството: италиански

         Запитваща юрисдикция

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Страни в главното производство

         Жалбоподатели: Verdi Ambiente e Società (VAS) — Aps Onlus, Movimento Legge Rifiuti Zero per l’Economia Circolare Aps

         Ответници: Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Regione Lazio, Regione Toscana, Regione Lombardia

         в присъствието на: Associazione Mamme per la Salute e l’Ambiente Onlus, Comitato Donne 29 Agosto

         Диспозитив

                  1)

                  Принципът на „йерархия на отпадъците“, посочен в член 4 от Директива 2008/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 ноември 2008 година относно отпадъците и за отмяна на определени директиви и във връзка с член 13 от тази директива, трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална правна уредба като разглежданата в главното производство, която квалифицира инсталациите за изгаряне на отпадъците като „стратегически инфраструктури и съоръжения от първостепенен национален интерес“, стига тази национална правна уредба да е съвместима с другите разпоредби от тази директива, които предвиждат по-конкретни задължения.

                  2)

                  Член 2, буква a), член 3, параграф 1 и член 3, параграф 2, буква a) от Директива 2001/42/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 юни 2001 година относно оценката на последиците на някои планове и програми върху околната среда трябва да се тълкуват в смисъл, че национална правна уредба като разглежданата в главното производство, състояща се от основна правна уредба и от правна уредба за изпълнение, с която се определя по-голям капацитет на съществуващите инсталации за изгаряне на отпадъците и се предвижда изграждането на нови инсталации от същия вид, попада в обхвата на понятието „планове и програми“ по смисъла на тази директива, когато може да има съществени последици за околната среда и поради това следва да се подложи на предварителна екологична оценка.

         (1)  ОВ C 268, 30.7.2018 г.


title: Дело T-690/16: Решение на Общия съд от 8 май 2019 г. — Enrico Colombo и Corinti Giacomo/Комисия (Обществени поръчки за строителство — Процедура за възлагане на обществени поръчки — СИЦ в Испра — Строителство и поддръжка на водопроводни тръби и отоплителни/охладителни подстанции — Отхвърляне на офертата на оферент — Жалба за отмяна — Искане за обезщетение — Задължение за мотивиране)

text:
               8.7.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 230/26

      Решение на Общия съд от 8 май 2019 г. — Enrico Colombo и Corinti Giacomo/Комисия
      (Дело T-690/16) (1)

      (Обществени поръчки за строителство - Процедура за възлагане на обществени поръчки - СИЦ в Испра - Строителство и поддръжка на водопроводни тръби и отоплителни/охладителни подстанции - Отхвърляне на офертата на оферент - Жалба за отмяна - Искане за обезщетение - Задължение за мотивиране)
      (2019/C 230/32)
      Език на производството: италиански

         Страни

         Жалбоподатели: Enrico Colombo SpA (Сесто Календе, Италия) и Corinti Giacomo (Испра, Италия) (представители: R. Colombo и G. Turri, адвокати)

         Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално S. Delaude, L. Di Paolo и P. Rosa Plaza, впоследствие S. Delaude и L. Di Paolo и накрая S. Delaude и A. Spina)

         Предмет

      От една страна, искане на основание член 263 ДФЕС по същество за отмяна на решенията на Комисията, с които се отхвърля представената от жалбоподателите оферта в рамките на процедурата за представяне на оферти JRC/IPR/2016/C4/0002/OC относно рамково споразумение за строителство и поддръжка на водопроводни тръби и отоплителни/охладителни подстанции в Съвместния изследователски център (СИЦ) в Испра (Италия) и поръчката се възлага на друг оферент, и от друга страна, искане на основание член 268 ДФЕС за обезщетение на вредите, които жалбоподателите твърдят, че са претърпели вследствие на тези решения

         Диспозитив

                  1)

                     Отхвърля жалбата.

                  2)

                     Осъжда Enrico Colombo SpA и Corinti Giacomo да заплатят съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 22, 23.1.2017 г.