title: Дело C-62/08: Определение на Съда (втори състав) от 19 февруари 2009 г. (преюдициално запитване от Hof van Cassatie van België — Белгия) — UDV North America Inc/Brandtraders NV (Член 104, параграф 3, втора алинея от Процедурния правилник — Марка на Общността — Регламент (ЕО) № 40/94 — Член 9, параграфи 1, буква a) и 2, буква г) — Право на притежателя на регистрирана марка да се противопостави на използването от трето лице на знак, който е идентичен с марката — Понятие за използване — Използване на знак, който е идентичен с марката, от търговски посредник в неговите делови книжа — Посредник, действащ от свое име, но за сметка на продавач)

text:
               16.5.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/16

         Определение на Съда (втори състав) от 19 февруари 2009 г. (преюдициално запитване от Hof van Cassatie van België — Белгия) — UDV North America Inc/Brandtraders NV
   (Дело C-62/08) (1)

   (Член 104, параграф 3, втора алинея от Процедурния правилник - Марка на Общността - Регламент (ЕО) № 40/94 - Член 9, параграфи 1, буква a) и 2, буква г) - Право на притежателя на регистрирана марка да се противопостави на използването от трето лице на знак, който е идентичен с марката - Понятие за използване - Използване на знак, който е идентичен с марката, от търговски посредник в неговите делови книжа - Посредник, действащ от свое име, но за сметка на продавач)
   2009/C 113/31
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hof van Cassatie van België

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: UDV North America Inc

      Ответник: Brandtraders NV

      Предмет

   Преюдициално запитване — Hof van Cassatie van België — Тълкуване на член 9, параграф 1 и параграф 2, буква г) от Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ L 11, 1994 г., стр. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146) — Право на притежателя на марка да се противопостави на използването ѝ от трето лице — Понятие за използване на марката

      Диспозитив

   Понятието за използване по смисъла на член 9, параграфи 1, буква a) и 2, буква г) от Регламент (CE) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността обхваща случай като този по главното производство, в който търговски посредник, който действа от свое име, но за сметка на продавача и който следователно не е заинтересована страна в продажбата на стоки, в която той самият е договаряща страна, използва в своите делови книжа знак, който е идентичен с марка на Общността за стоки или за услуги, които са идентични с тези, за които марката на Общността е регистрирана.

      (1)  ОВ C 107, 26.4.2008 г.


title: Дело T-523/15: Жалба, подадена на 10 септември 2015 г. — Italmobiliare и др./Комисия

text:
               26.10.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 354/53

         Жалба, подадена на 10 септември 2015 г. — Italmobiliare и др./Комисия
   (Дело T-523/15)
   (2015/C 354/64)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподатели: Italmobiliare SpA (Милано, Италия), Sirap-Gema SpA (Verolanuova, Италия), Sirap France SAS (Noves, Франция), Petruzalek GmbH (Tattendorf, Австрия), Petruzalek kft (Будапеща, Унгария), Petruzalek s.r.o. (Братислава, Словакия), Petruzalek s.r.o. (Břeclav, Чешка република) (представители: M. Siragusa, avvocato, F. Moretti, avvocato, A. Bardanzellu, avvocato)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               Да разпореди да се извърши служебно техническа експертиза на икономическия анализ по делото;

               —

               Да отмени решението в частта му, в която в него се приема, че Linpac може да се ползва с имунитет срещу санкциите, предвидени в Известие 2006/С 298/11 на Комисията относно имунитета срещу глоби и намаляването на глоби при картелни производства (наричано по-нататък „Известието“);

               —

               Да отмени решението в частта му, в която и Italmobiliare е упреквано за извършване на санкционираните действия, като го осъжда да заплати солидарно глобите;

               —

               Да намали размера на наложените санкции;

               —

               Да осъди Комисията да заплати съдебните разноски, разходите и адвокатските хонорари.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на своята жалба жалбоподателите излагат четири основания.

               1.

               Първото основание е изведено от нарушение на Известието от страна на Комисията и на принципа на равно третиране с това, че Комисията е допуснала Linpac да се ползва с имунитет, макар и да не са били налице необходимите условия, предвидени в същото известие.

               2.

               Второто основание е изведено от нарушение на член 101 ДФЕС, на принципите на правна сигурност, на индивидуализиране на наказанията и на презумпцията за невинност, предвидени в членове 6, точка втора, и 7 от Европейската конвенция за правата на човека (по-нататък наричана Конвенцията“) и член 48 и 49 от Хартата на основните права на Европейския съюз (по-нататък „Хартата от Ница“), на основното право на собственост, предвидено в Допълнителния протокол към Конвенцията, на член 14 от Конвенцията, както и на членове 17 и 21 от Хартата от Ница, както и нарушение на принципите за недопускане на дискриминация и равно третиране, с това, че Комисията неправилно е възложила на Italmobiliare солидарна отговорност като дружество майка за действията, извършени от дъщерните дружества.

               3.

               Третото основание е изведено от нарушение на член 101 ДФЕС, на член 23 от Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L1, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167) от Насоките относно метода за определяне на глобите, налагани по силата на член 23, параграф 2, буква а) от Регламент № 1/2003 (по-нататък „Насоките“), както и на принципите на пропорционалност и равно третиране, при определянето на следните елементи/параметри при изчисляването на размера на глобите: (i) стойността на продажбите; (ii) размерът за тежест; (iii) entry fee; (iv) корекции на основния размер (по-конкретно неотчитане на състоянието на криза в отрасъла); (v) горният праг на санкцията съгласно член 23, параграф 2 от Регламент № 1/2003; и (vi) недостатъчно намаляване на размера на глобата в резултат на продължителността на производството; както и, накрая, нарушение на член 101 ДФЕС, на Насоките и на задължението за мотивиране с това, че не е уважена молбата за прилагане на точка 35 от посочените Насоки.

               4.

               Четвъртото основание: жалбоподателите искат, на основание член 31 от Регламент № 1/2003, Общият съд на Европейския съюз да упражни правото си на пълен съдебен контрол, и дори и в случай, че горните основания за обжалване не бъдат уважени, да замени със собствената си преценка преценката на Комисията и вследствие на това да намали общия размер на наложените с решението глоби.


title: Дело C-344/08: Преюдициално запитване, отправено от Sąd Rejonowy w Kościanie (Република Полша) на 24 юли 2008 г. — Наказателно производство срещу Tomasz Rubach

text:
               25.10.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 272/10

         Преюдициално запитване, отправено от Sąd Rejonowy w Kościanie (Република Полша) на 24 юли 2008 г. — Наказателно производство срещу Tomasz Rubach
   (Дело C-344/08)
   (2008/C 272/17)
   Език на производството: полски
   Препращаща юрисдикция
   Sąd Rejonowy w Kościanie
   Страни в главното производство

      Прокуратура: Prokuratura Rejonowa w Kościanie

      Обвиняем: Tomasz Rubach
   Преюдициален въпрос
   Как трябва да се тълкува член 8, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 338/97 на Съвета от 9 декември 1996 г. относно защитата на видовете от дивата флора и фауна чрез регулиране на търговията с тях (1), тоест по какъв начин притежателят на животни, вписани в приложение Б (които не са земноводни, влечуги, птици или бозайници), може да докаже по смисъла на общностното право, че неговите екземпляри са придобити или въведени в Общността в съответствие със законодателството относно защитата на видовете от дивата флора и фауна, когато разпоредбите на националното право не уреждат този въпрос?

      (1)  ОВ L 61, 3.3.1997 г.; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 3, стр. 239.


title: Дело T-262/12: Жалба, подадена на 12 юни 2012 г. — Central Bank of Iran/Съвет

text:
               11.8.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 243/27

         Жалба, подадена на 12 юни 2012 г. — Central Bank of Iran/Съвет
   (Дело T-262/12)
   2012/C 243/48
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Central Bank of Iran (Техеран, Иран) (представител: M. Lester, barrister)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отменят Решение 2012/35/ОВППС на Съвета от 23 януари 2012 г. (1) и Регламент (ЕС) № 267/2012 на Съвета от 23 март 2012 г. (2), доколкото приетите с тези актове мерки засягат жалбоподателя,

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага четири правни основания.

               1.

               С първото правно основание се твърди, че жалбоподателят допуснал явна грешка, като приел, че критериите за включване в списъка към Решение 2012/35/ОВППС на Съвета и Регламент (ЕС) № 267/2012 на Съвета са изпълнени.

               2.

               С второто правно основание се твърди, че жалбоподателят не е посочил адекватни или достатъчни основания за включването на жалбоподателя в списъка на лицата и образуванията, към които се прилагат ограничителните мерки.

               3.

               С третото правно основание се твърди, че ответникът не е гарантирал правото на защита на жалбоподателя и правото му на ефективен съдебен контрол.

               4.

               С четвъртото правно основание се твърди, че ответникът е нарушил без основание или несъразмерно основните права на жалбоподателя, включително правото му на собственост и на добро име.

      (1)  Решение 2012/35/ОВППС на Съвета от 23 януари 2012 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 19, 2012 г., стр. 22).

      (2)  Регламент (ЕС) № 267/2012 на Съвета от 23 март 2012 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕС) № 961/2010 (ОВ L 88, 2012 г., стр. 1).


title: Дело F-1/08: Определение на Съда на публичната служба (втори състав) от 27 юни 2008 г. — Nijs/Сметна палата (Публична служба — Длъжностни лица — Член 35, параграф 1, буква д) от Процедурния правилник — Изложение на правните основания и доводите — Срок за обжалване — Явна недопустимост)

text:
               15.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/72

         Определение на Съда на публичната служба (втори състав) от 27 юни 2008 г. — Nijs/Сметна палата
   (Дело F-1/08) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Член 35, параграф 1, буква д) от Процедурния правилник - Изложение на правните основания и доводите - Срок за обжалване - Явна недопустимост)
   (2008/C 209/133)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Bart Nijs (Bereldange, Люксембург) (представител: F. Rollinger, avocat)

      Ответник: Сметна палата на Европейските общности (представители: T. Kennedy, J.-M. Stenier и G. Corstens)
   Предмет
   От една страна, отмяна на решение на апелативната комисия жалбоподателят да не бъде повишен в степен A*11 в рамките на процедурата по повишаване за 2005 г. и, от друга страна, искане за обезщетение за вреди.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата отчасти като явно недопустима, и отчасти като явно неоснователна.

               2)

               Осъжда г-н Nijs да заплати всички съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 64, 8.3.2008 г., стр. 68.


title: Дело T-47/09: Жалба, подадена на 9 февруари 2009 г. — Deutsche Behindertenhilfe — Aktion Mensch/СХВП (diegesellschafter.de)

text:
               1.5.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 102/18

         Жалба, подадена на 9 февруари 2009 г. — Deutsche Behindertenhilfe — Aktion Mensch/СХВП (diegesellschafter.de)
   (Дело T-47/09)
   2009/C 102/29
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Deutsche Behindertenhilfe — Aktion Mensch eV (Mainz, Германия) (представители: V. Töbelmann и A. Piltz, Rechtsanwälte)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 27 ноември 2008 г. по преписка № R 1094/2008-1,

               —

               да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „diegesellschafter.de“ за услуги от класове 35 и 41 (Заявка № 4 606 372)

      Решение на проверителя: отхвърляне на заявката

      Решение на апелативния състав: отхвърляне на жалбата

      Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 40/94 (1), тъй като заявената за регистрация марка има необходимия отличителен характер и не съществува необходимост да бъде оставена за свободно ползване.

      (1)  Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ, 1994 г., L 11, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).


title: Дело T-275/07: Жалба, подадена на 18 юли 2007 г. — Ebro Puleva, SA/СХВП — Berenguel (BRILLO'S)

text:
               6.10.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 235/13

         Жалба, подадена на 18 юли 2007 г. — Ebro Puleva, SA/СХВП — Berenguel (BRILLO'S)
   (Дело T-275/07)
   (2007/C 235/24)
   Език, на който е изготвена жалбата: испански
   Страни

      Жалбоподател: Ebro Puleva, SA (Мадрид) [представител: Sr. P. Casamitjana Lleonart, abogado]

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Luis Berenguel, SL
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на втори апелативен състав на СХВП от 21 май 2007 г., постановено по дело R 493/2006-2 (относно процедура по възражение № B 705 790).

         Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: LUIS BERENGUEL, S.L.

      Марка на Общността, предмет на спора: Словна марка „BRILLO'S“ за стоки от класове 29, 30 и 31 (заявка № 2 984 995).

      Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: жалбоподателят.

      Марка или знак, на който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Фигуративна испанска марка „brillante“ (марка № 922 772) за стоки от клас 30 и фигуративна испанска марка „brillante“ (марка № 2 413 459) за стоки от клас 29.

      Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (1), доколкото се приема, че конфликтните знаци се различават във фонетично, концептуално и зрително отношение.

      (1)  Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 г. относно марката на Общността (ОВ L 11, стр. 1; Специално издание на български език 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).


title: Дело C-500/12: Иск, предявен на 6 ноември 2012 г. — Европейска комисия/Република Полша

text:
               26.1.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 26/26

         Иск, предявен на 6 ноември 2012 г. — Европейска комисия/Република Полша
   (Дело C-500/12)
   2013/C 26/52
   Език на производството: полски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: J. Hottiaux и H. Støvlbæk)

      Ответник: Република Полша

      Искания на ищеца

   Ищецът моли:

               —

               да се установи, че Република Полша не е изпълнила задълженията си по член 2 от Директива 2011/18/ЕС на Комисията от 1 март 2011 година за изменение на приложения II, V и VI към Директива 2008/57/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно оперативната съвместимост на железопътната система в рамките на Общността (1), тъй като не е приела необходимите законови, подзаконови и административни мерки, за да се съобрази с тази директива, или най-малкото не е уведомила Комисията за приемането им,

               —

               Република Полша да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Срокът за транспонирането на Директивата е изтекъл на 31 декември 2011 г.

      (1)  ОВ L 57, стр. 21.


title: Дело T-432/07: Решение на Първоинстанционния съд от 30 септември 2009 г. — Франция/Комисия (ФЕОГА — Секция Гарантиране — Разходи, изключени от финансиране от страна на Общността — Плодове и зеленчуци — Условия за признаване на организациите на производители)

text:
               21.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/42

         Решение на Първоинстанционния съд от 30 септември 2009 г. — Франция/Комисия
   (Дело T-432/07) (1)

   (ФЕОГА - Секция „Гарантиране“ - Разходи, изключени от финансиране от страна на Общността - Плодове и зеленчуци - Условия за признаване на организациите на производители)
   2009/C 282/79
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Френска република (представители: G. de Bergues, A.-L. During)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: F. Clotuche-Duvieusart и F. Jimeno Fernández)

      Предмет

   Жалба за отмяна на Решение 2007/647/ЕО на Комисията от 3 октомври 2007 година за изключване от финансиране от страна на Общността на някои разходи, направени от държавите-членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА), секция „Гарантиране“ (ОВ L 261, стр. 28) в частта, в която то изключва някои разходи, направени от Френската република в полза на организациите на производителите на плодове и зеленчуци.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Френската република да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 22, 26.1.2008 г.


title: Дело C-313/06: Решение на Съда (шести състав) от 19 април 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република (Неизпълнение на задълженията от държава-членка — Директива 2004/26/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 година за изменение на Директива 97/68/ЕО за сближаването на законодателствата на държавите-членки относно мерките за намаляване на емисиите на замърсяващи газове и частици от двигатели с вътрешно горене, предназначени за извънпътни подвижни машини — Липса на транспониране в определения срок)

text:
               28.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 96/18

         Решение на Съда (шести състав) от 19 април 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република
   (Дело C-313/06) (1)

   (Неизпълнение на задълженията от държава-членка - Директива 2004/26/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 година за изменение на Директива 97/68/ЕО за сближаването на законодателствата на държавите-членки относно мерките за намаляване на емисиите на замърсяващи газове и частици от двигатели с вътрешно горене, предназначени за извънпътни подвижни машини - Липса на транспониране в определения срок)
   (2007/C 96/30)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: D. Lawunmi и D. Recchia)

      Ответник: Италианска република (представители: I. M. Braguglia et M. Fiorilli)
   Предмет
   Неизпълнение на задълженията от държава-членка — Неприемане, в предвидения срок, на необходимите разпоредби за спазване на Директива 2004/26/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 година за изменение на Директива 97/68/ЕО за сближаването на законодателствата на държавите-членки относно мерките за намаляване на емисиите на замърсяващи газове и частици от двигатели с вътрешно горене, предназначени за извънпътни подвижни машини (ОВ L 146, стр. 1)
   Диспозитив

               1)

               Поради факта, че не е въвела в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за да спази Директива 2004/26/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 година за изменение на Директива 97/68/ЕО за сближаването на законодателствата на държавите-членки относно мерките за намаляване на емисиите на замърсяващи газове и частици от двигатели с вътрешно горене, предназначени за извънпътни подвижни машини, Италианската република не е изпълнила задълженията, възложени й по силата на тази директива.

               2)

               Италианската република се осъжда да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 212, 2.9.2006 г.


title: Дело C-602/12 P: Жалба, подадена на 20 декември 2012 г. от Gem-Year Industrial Co. Ltd, Jinn-Well Auto-Parts (Zhejiang) Co. Ltd срещу решението, постановено от Общия съд (седми състав) на 10 октомври 2012 г. по дело T-172/09, Gem-Year Industrial Co. Ltd/Съвет на Европейския съюз

text:
               6.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 101/6

         Жалба, подадена на 20 декември 2012 г. от Gem-Year Industrial Co. Ltd, Jinn-Well Auto-Parts (Zhejiang) Co. Ltd срещу решението, постановено от Общия съд (седми състав) на 10 октомври 2012 г. по дело T-172/09, Gem-Year Industrial Co. Ltd/Съвет на Европейския съюз
   (Дело C-602/12 P)
   2013/C 101/12
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Gem-Year Industrial Co. Ltd, Jinn-Well Auto-Parts (Zhejiang) Co. Ltd (представители: Y. Melin, V. Akritidis, avocats)

      Други страни в производството: Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия, European Industrial Fasteners Institute AISBL (EIFI)

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Съда:

               1.

               да отмени Решение на Общия съд (седми състав) от 10 октомври 2012 г. по дело T-172/09, Gem-Year and Jinn-Well Auto-Parts (Zhejiang)/Съвет,

               2.

               да уважи, като се произнесе окончателно,

                           —

                           третото правно основание, посочено в жалбата, относно липсата на вреда, претърпяна от производството на Съюза, в нарушение на член 3 от основния регламент (1), и

                           —

                           седмото правно основание относно незаконосъобразно компенсиране на субсидия посредством отказ да се приложи третиране в условията на пазарна икономика, в нарушение на Регламент № 2026/97 (2) и член 2, параграф 7, буква в) от основния регламент,
                           или, при условията на евентуалност, да върне делото на Общия съд;

               3.

               да осъди Съвета и встъпилите страни да понесат направените от тях съдебни разноски и да заплатят всички съдебни разноски, направени от жалбоподателите в настоящото производство по обжалване и в производството пред Общия съд.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателите поддържат, че обжалваното съдебно решение трябва да се отмени на следните основания:

               Първо, с оглед на представените пред Общия съд факти, е ясно, че липсва каквото и да е доказателство, че производството на Съюза на скрепителни елементи е претърпяло вреда, причинена от дъмпингов внос с произход от Китай по смисъла на член 3, параграфи 2, 5 и 6 от основния антидъмпингов регламент (3). Това първо основание е разделено на две части:

                           i)

                           Общият съд е изопачил представените пред него доказателства, като е приел, че през разглеждания период (от 1 януари 2003 г. до 30 септември 2007 г.) маржът на печалбата на производството на Съюза на скрепителни елементи е засегнат съществено от дъмпингов внос с произход от Китай, докато доказателствата по преписката сочат, че през този период печалбите са варирали и са достигнали второто си най-високо равнище през последната година (4.4 %), през която е имало най-голям дъмпингов внос с произход от Китай, като са се доближили до най-високото си историческо равнище от 4.7 % (през 2004 г.), или малко под целевата печалба (5 %), използвана от Комисията при изчисляването на маржа на подбиване.

                           ii)

                           Представените пред Общия съд доказателства описват растежа и просперитета на производството на Съюза, по-специално през периода на разследване. Те не посочват хипотеза на претърпяване на значителна вреда, а по-скоро евентуален случай на пропуск да се извлече изцяло полза от растежа на пазара на Съюза. Като е приел въз основа на това, че институциите на Съюза правилно са счели, че е налице значителна вреда, причинена от дъмпинговия внос, Общият съд е допуснал грешка в правната квалификация на установените от него факти, и по този начин е приложил неправилно член 3, параграфи 2, 5 и 6 от основния регламент.

               Второ, Общият съд е допуснал грешка при прилагането на правото като е приел, че искане за третиране в условията на пазарна икономика по член 2, параграф 7, буква в) от основния регламент може да се отхвърли с мотива, че е субсидирано производство нагоре по веригата. Това е равнозначно на компенсиране на тези субсидии по начин, различен от провеждането на разследване съгласно Регламент № 2026/97 (приложимият към този момент основен антидъмпингов регламент). Това представлява незаконосъобразно тълкуване на член 2, параграф 7, буква в) от основния регламент и нарушение на Регламент № 2026/97.

      (1)  Регламент (ЕО) № 384/96 на Съвета от 22 декември 1995 година за защита срещу дъмпингов внос на стоки от страни, които не са членки на Европейската общност (ОВ L 56, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 12, стр. 223).

      (2)  Регламент (ЕО) № 2026/97 на Съвета от 6 октомври 1997 година относно защитата срещу субсидиран внос от страни, които не са членки на Европейската общност (ОВ L 288, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 15, стр. 180).

      (3)  Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (ОВ L 343, стр. 51).


title: Дело C-569/14: Преюдициално запитване от Juzgado Mercantil n ° 3 de Barcelona (Испания), постъпило на 9 декември 2014 г.  — Jordi Carné Hidalgo и Anna Aracil Gracia/Catalunya Banc, S.A.

text:
               9.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/35

         Преюдициално запитване от Juzgado Mercantil no 3 de Barcelona (Испания), постъпило на 9 декември 2014 г. — Jordi Carné Hidalgo и Anna Aracil Gracia/Catalunya Banc, S.A.
   (Дело C-569/14)
   (2015/C 046/41)
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Juzgado Mercantil no 3 de Barcelona

      Страни в главното производство

      Ищци: Jordi Carné Hidalgo и Anna Aracil Gracia

      Ответник: Catalunya Banc, S.A.

      Преюдициални въпроси

               1)

               Не представлява ли член 43 от испанския Закон за производството по граждански дела, който не допуска съдът да предложи на страните евентуално спиране на производството по гражданско дело, когато друг съдебен състав или друг съд е отправил преюдициално запитване до Съда на Европейския съюз, явно ограничение на предвиденото в член 7 от Директива 93/13/ЕИО (1) що се отнася до задължението на държавите членки да осигурят в интерес на потребителите и конкурентите наличието на подходящи и ефективни мерки за предотвратяване на употребата на неравноправни клаузи в договори, сключени между потребители и продавачи или доставчици?

               2)

               Не представлява член 721.2 от испанския Закон за производството по граждански дела, който не допуска съдът служебно да постанови или предложи постановяването на привременни мерки в рамките на производство по индивидуален иск, в което се разглежда недействителността на общо условие като неравноправно, явно ограничение на предвиденото в член 7 от Директива 93/13/ЕИО що се отнася до задължението на държавите членки да осигурят в интерес на потребителите и конкурентите наличието на подходящи и ефективни мерки за предотвратяване на употребата на неравноправни клаузи в договори, сключени между потребители и продавачи или доставчици?

               3)

               Не следва ли действието на привременните мерки, които могат да бъдат постановени служебно или по искане на някоя от страните в рамките на производство по индивидуален иск, да продължи до окончателното произнасяне по този иск или по колективен иск, който се конкурира с упражняването на правото на индивидуален иск, за да се осигурят подходящите и ефективни мерки, предвидени в член 7 от посочената директива?

      (1)  Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори (ОВ L 95, стр. 29; Специално издание на български език, глава 15, том 2, стр. 273).


title: Дело C-129/14: Преюдициално запитване от Oberlandesgericht Nürnberg (Германия), постъпило на 20 март 2014 г.  — Наказателно производство срещу Zoran Spasic

text:
               19.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 151/15

         Преюдициално запитване от Oberlandesgericht Nürnberg (Германия), постъпило на 20 март 2014 г. — Наказателно производство срещу Zoran Spasic
   (Дело C-129/14)
   2014/C 151/19
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberlandesgericht Nürnberg

      Страна в главното производство

   Zoran Spasic

      Друга страна: Generalstaatsanwaltschaft Nürnberg

      Преюдициални въпроси

               1)

               Съвместим ли е член 54 от Конвенцията за прилагане на споразумението от Шенген (1) с член 50 от Хартата на основните права на Европейския съюз, доколкото предвижда забрана на повторното наказателно преследване, но с условието, ако присъдата е осъдителна, санкцията да е изпълнена, да е в процес на изпълнение или да не може да се изпълни по силата на законите в договарящата страна, в която е произнесена?

               2)

               Изпълнено ли е посоченото условие по член 54 от Конвенцията за прилагане на споразумението от Шенген дори когато е изпълнена само една част (в случая — глобата) от санкцията, наложена в съответната договаряща държава и включваща две отделни части (в случая — лишаване от свобода и глоба)?

      (1)  ОВ L 239, 2000 г., стр. 19; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 1, стр. 183.


title: Дело T-231/04: Решение на Първоинстанционния съд от 17 януари 2007 г. — Република Гърция/Комисия ( Иск за отмяна — Общо дипломатическо представителство в Абуджа (Нигерия) — Изпълнение на задължение чрез прихващане — Регламенти (ЕО, Евратом) № 1605/2002 и 2342/2002 — Принцип за добросъвестност в международното публично право )

text:
               10.3.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 56/26

         Решение на Първоинстанционния съд от 17 януари 2007 г. — Република Гърция/Комисия
   (Дело T-231/04) (1)

   („Иск за отмяна - Общо дипломатическо представителство в Абуджа (Нигерия) - Изпълнение на задължение чрез прихващане - Регламенти (ЕО, Евратом) № 1605/2002 и 2342/2002 - Принцип за добросъвестност в международното публично право“)
   (2007/C 56/50)
   Език на производството: гръцки
   Страни

      Ищец: Република Гърция (представители: P. Mylonopoulos и V. Kyriazopoulos)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: D. Triantafyllou и F. Dintilhac)
   Предмет
   Искане за отмяна на акта от 10 март 2004 година, с който Комисията е изпълнила свое задължение чрез прихващане на суми, дължими от Република Гърция в резултат на нейното участие в проекти за недвижими имоти относно дипломатическото представителство на Комисията, както и на някои държави-членки на Европейския съюз в Абуджа (Нигерия).
   Диспозитив

               1)

               Становището на Правната служба на Съвета от 26 юни 1998 година, представено от Република Гърция в Приложение № 12 към исковата молба, е оттеглено от делото.

               2)

               Искът се отхвърля.

               3)

               Република Гърция се осъжда да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 179, 10.7.2004 г. (предишно дело С-189/04).


title: Дело C-125/14: Решение на Съда (четвърти състав) от 3 септември 2015 г. (преюдициално запитване от Fővárosi Törvényszék — Унгария) — Iron & Smith kft/Unilever NV (Преюдициално запитване — Марки — Регистрация на национална марка, идентична или сходна с по-ранна марка на Общността — Марка на Общността с репутация в Европейския съюз — Географски обхват на репутацията)

text:
               26.10.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 354/7

         Решение на Съда (четвърти състав) от 3 септември 2015 г. (преюдициално запитване от Fővárosi Törvényszék — Унгария) — Iron & Smith kft/Unilever NV
   (Дело C-125/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Марки - Регистрация на национална марка, идентична или сходна с по-ранна марка на Общността - Марка на Общността с репутация в Европейския съюз - Географски обхват на репутацията))
   (2015/C 354/07)
   Език на производството: унгарски

      Запитваща юрисдикция

   Fővárosi Törvényszék

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Iron & Smith kft

      Ответник: Unilever NV

      Диспозитив

               1)

               Член 4, параграф 3 от Директива 2008/95/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 октомври 2008 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно марките трябва да се тълкува в смисъл, че щом репутацията на по-ранната марка на Общността е установена в съществена част от територията на Европейския съюз, която евентуално може да съвпада с територията само на една държава членка, която не трябва непременно да е същата държава членка, в която е подадена заявката за регистрация на по-късната национална марка, следва да се приеме, че тази марка се ползва с репутация в Европейския съюз. Критериите, които са изведени в съдебната практика относно реалното използване на марката на Общността, като такива не са релевантни, за да се установи наличието на „репутация“ по смисъла на член 4, параграф 3 от Директивата.

               2)

               Щом по-ранната марка на Общността вече е придобила репутация в съществена част от територията на Европейския съюз, но не и сред съответните потребители в държавата членка, в която е заявена за регистрация по-късната национална марка, срещу която е подадено възражението, притежателят на марката на Общността може да ползва защитата по член 4, параграф 3 от Директива 2008/95, когато е установено, че търговски непренебрежима част от тези потребители познават марката му и правят връзка между нея и по-късната национална марка и че предвид всички релевантни фактори за конкретния случай съществува или действително и настоящо нарушение на марката на Общността по смисъла на тази разпоредба, или — при липсата на такова нарушение — сериозен риск от извършването му в бъдеще.

      (1)  ОВ C 175, 10.6.2014 г.


title: Дело C-108/16: Преюдициално запитване от Rechtbank Amsterdam (Нидерландия), постъпило на 24 февруари 2016 г. — Openbaar Ministerie/Paweł Dworzecki

text:
               2.5.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 156/29

         Преюдициално запитване от Rechtbank Amsterdam (Нидерландия), постъпило на 24 февруари 2016 г. — Openbaar Ministerie/Paweł Dworzecki
   (Дело C-108/16)
   (2016/C 156/39)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Rechtbank Amsterdam

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Openbaar Ministerie (Staatsanwaltschaft)

      Ответник: Paweł Dworzecki

      Преюдициални въпроси

               1)

               Понятията

                           —

                           „своевременно […] е призовано лично и по този начин уведомено за определената дата и място на съдебния процес, вследствие на който е постановено решението“,
                           и

                           —

                           „своевременно […] чрез други средства действително е получило официална информация за определената дата и място на съдебния процес по начин, който недвусмислено доказва, че то е било уведомено за насрочения съдебен процес“,
                           използвани в член 4а, параграф 1, буква a) Рамково решение 2002/584/ПВР (1), автономни понятия ли са на правото на Съюза?

               2)

               Ако да,

                           a)

                           как тези автономни понятия трябва се тълкуват по принцип и

                           б)

                           случай като този по настоящото дело, характеризиращ се с това, че:
                           според ЕЗА призовката е връчена на адреса на исканото лице, на пълнолетно лице от неговото домакинство, което се е задължило да предаде призовката на исканото лице,
                           без ЕЗА да позволява да се определи дали и кога лицето от домакинството действително е предало призовката на исканото лице,
                           при положение че изявленията, направени от исканото лице в съдебното заседание пред запитващия съд, не позволяват да се определи дали последното е било уведомено своевременно за датата и мястото на насрочения съдебен процес,

                     попада ли в обхвата на едно от двете автономни понятия, посочени в първия въпрос?

      (1)  Рамково решение на Съвета от 13 юни 2002 година относно европейската заповед за арест и процедурите за предаване между държавите-членки (ОВ L 190, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 3).


title: Дело T-502/04: Решение на Първоинстанционния съд от 4 юли 2007 г. — Lopparelli/Комисия ( Публична служба — Длъжностни лица — Повишаване — Процедура за повишаване за 2003 г. — Предоставяне на точки за предимство )

text:
               25.8.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 199/34

         Решение на Първоинстанционния съд от 4 юли 2007 г. — Lopparelli/Комисия
   (Дело T-502/04) (1)

   („Публична служба - Длъжностни лица - Повишаване - Процедура за повишаване за 2003 г. - Предоставяне на точки за предимство“)
   (2007/C 199/63)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Stéphane Lopparelli (Брюксел, Белгия) (представители: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis и É. Marchal, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: C. Berardis-Kayser и M. Velardo, agents)
   Предмет
   Иск за отмяна на решението за предоставяне на точки за предимство на ищеца, в процедурата за повишаване за 2003 г., както и на решението, името му да не бъде вписано в списъка на длъжностните лица, повишени в стъпка А 5 въз основа на същата процедура.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля иска.

               2)

               Всяка страна понася собствените си съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 57, 5.3.2005 г.


title: Дело T-32/10: Решение на Общия съд от 9 март 2012 г. — Ella Valley Vineyards/СХВП — HFP ( „ELLA VALLEY VINEYARDS“ ) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността „ELLA VALLEY VINEYARDS“ — По-ранни национална марка и марка на Общността „ELLE“ — Относително основание за отказ — Възможност за свързване — Връзка между знаците — Репутация — Липса на сходство на знаците — Член 8, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               28.4.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 126/14

         Решение на Общия съд от 9 март 2012 г. — Ella Valley Vineyards/СХВП — HFP („ELLA VALLEY VINEYARDS“)
   (Дело T-32/10) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „ELLA VALLEY VINEYARDS“ - По-ранни национална марка и марка на Общността „ELLE“ - Относително основание за отказ - Възможност за свързване - Връзка между знаците - Репутация - Липса на сходство на знаците - Член 8, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2012/C 126/27
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Ella Valley Vineyards (Adulam) Ltd (Йерусалим, Израел) (представители: C. de Haas и O. Vanner, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Folliard-Monguiral)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Hachette Filipacchi Presse (HFP) (Levallois-Perret, Франция) (представител: C. Moyou Joly, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 11 ноември 2009 г. (преписка R 1293/2008-1) относно производство по възражение между Hachette Filipacchi Presse (HFP) и Ella Valley Vineyards (Adulam) Ltd

      Диспозитив

               1.

               Отменя решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 11 ноември 2009 г. (преписка R 1293/2008-1).

               2.

               Осъжда СХВП да понесе, наред с направените от нея съдебни разноски, и съдебните разноски, направени от Ella Valley Vineyards (Adulam) Ltd.

               3.

               Hachette Filipacchi Presse (HFP) понася направените от него разноски.

      (1)  ОВ C 80, 27.3.2010 г.


title: Дело C-433/14: Преюдициално запитване от Tribunale di Bari (Италия), постъпило на 22 септември 2014 г.  — Наказателно производство срещу Domenico Rosa

text:
               15.12.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 448/4

         Преюдициално запитване от Tribunale di Bari (Италия), постъпило на 22 септември 2014 г. — Наказателно производство срещу Domenico Rosa
   (Дело C-433/14)
   (2014/C 448/04)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale di Bari

      Страна в главното производство

   Domenico Rosa

      Преюдициални въпроси

               1)

               Следва ли член 49 и сл. и член 56 и сл. от ДФЕС да се тълкуват, с оглед на решението на Съда на Европейския съюз от 16 февруари 2012 г. по съединени дела C-72/10 и C-77/10, в смисъл, че не допускат да се организира процедура за възлагане на обществени поръчки за концесии с по-кратка продължителност от тази на по-рано възложените обществени поръчки, при което разглежданата обществена поръчка е със заявена цел да се поправят последиците от неправомерното изключване на определен брой оператори от предходните обществени поръчки?

               2)

               Следва ли член 49 и сл. и член 56 и сл. от ДФЕС да се тълкуват, с оглед на посоченото решение на Съда на Европейския съюз, в смисъл, че не допускат изискването за изравняване във времето на крайните срокове на концесиите да бъде подходящо основание за намаляване на продължителността на концесиите, за които са образувани процедурите, спрямо продължителността на преди възложените концесии?

               3)

               Следва ли член 49 и сл. и член 56 и сл. от ДФЕС да се тълкуват, с оглед на посоченото решение на Съда на Европейския съюз, в смисъл, че не допускат въвеждането на задължение за безвъзмездно прехвърляне на ползването на притежавани материални и нематериални активи, които представляват система на управление и събиране на залози, в случай на прекратяване на дейността поради изтичане на срока на концесията или вследствие на решение за отмяна или разваляне?


title: Дело T-182/08: Иск, предявен на 16 май 2008 г. — Комисия/Atlantic Energy

text:
               5.7.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/46

         Иск, предявен на 16 май 2008 г. — Комисия/Atlantic Energy
   (Дело T-182/08)
   (2008/C 171/88)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: A.-M. Rouchaud-Joët, S. Lejeune и M. Jarvis, Barrister)

      Ответник: Atlantic Energy Ltd (Truro, Обединено Кралство)
   Искания на ищеца

               —

               да се осъди ответника да заплати на Комисията сумата от 383 081,19 EUR, която представлява 226 010,00 EUR главница и 76 233,61 EUR лихви за забава, изчислени по курса на ЕЦБ + 2 % върху главницата за периода между 1 юни 1996 г. и 28 февруари 2002 г., както и 84 448,11 EUR лихви за забава, изчислени върху главницата, заедно с лихвите до 28 февруари 2002 г. по курса на ЕЦБ + 1.5 % за периода между 16 юли 2002 г. и 31 май 2008 г., като сумата е намалена с компенсация от 3 610,53 EUR,

               —

               да се осъди ответника да заплати по 39,33 EUR лихва на ден, считано от 31 май 2008 г. до датата на пълното връщане на дълга, и

               —

               да се осъди ответника да заплати съдебните разноски за настоящото производство.

         Правни основания и основни доводи
   На 29 март 1996 г. Европейската общност, представлявана от Комисията, сключва договор BU 183/95 UK/AT със Sidney C. Banks Plc и Jenbacher Energiesysteme AG за изпълнение на проекта „Advanced automated gasifier with CHP using waste wood as fuel“ в рамките на дейностите на Общността в областта на неядрената енергетика (1). Съгласно клаузите на договора, Комисията заплаща авансово своята част по него на определения координатор по договора — Sidney C. Banks Plc.
   С факс от 25 септември 1996 г. Sidney C. Banks Plc уведомява Комисията, че е решило да се откаже от проекта. На 17 април 1998 г. Европейската общност, представлявана от Комисията, подписва Приложение № 1 към договора, съгласно което Atlantic Energy Ltd замества Sidney C. Banks Plc като страна и координатор по договора.
   Съгласно клауза 2 от приложението, през месец април 1998 г. Sidney C. Banks Plc прехвърля полученото от Комисията авансовото плащане (заедно с лихвите) на Atlantic Energy Ltd.
   Комисията иска Atlantic Energy Ltd да бъде осъдено да възстанови авансовото плащане заедно с лихвите или на основание на това, че проектът изобщо не е започвал, или че ако е започнал, то Комисията го е прекратила.

      (1)  Решение 94/806/ЕО на Съвета от 23 ноември 1994 г. за приемане на специфична програма за изследвания и развитие на технологиите, в това число и за демонстрация, в областта на неядрената енергетика (1994 г.-1998 г.) ОВ L 334, 22.12.1994, стр. 87.


title: Дело T-464/07: Жалба, подадена на 19 декември 2007 г. — Korsch/СХВП (PharmaResearch)

text:
               23.2.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 51/51

         Жалба, подадена на 19 декември 2007 г. — Korsch/СХВП (PharmaResearch)
   (Дело T-464/07)
   (2008/C 51/94)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: Korsch AG (Берлин, Германия) (представител: J. Grzam, Rechtanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 18 октомври 2007 г. (преписка R 924/2007-4R 924/2007-4) относно словна марка № 5 309 836 „PharmaResearch“;

               —

               ответникът да се осъди да заплати както съдебните разноски, така и разноските, направени в производството пред апелативния състав.

         Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „PharmaResearch“ за стоки и услуги по клас 9 (заявка № 5 309 836).

      Решение на проверителя: отхвърля заявката.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (1), тъй като нямало никакво основание за отказ.

      (1)  Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ 1994 г., L 11, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).


title: Дело T-68/13: Жалба, подадена на 5 февруари 2013 г. — Novartis/СХВП (CARE TO CARE)

text:
               13.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 108/30

         Жалба, подадена на 5 февруари 2013 г. — Novartis/СХВП (CARE TO CARE)
   (Дело T-68/13)
   2013/C 108/76
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Novartis AG (Базел, Швейцария) (представител: M. Douglas, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на първи апелативен състав от 29 ноември 2012 г. по преписка R 953/2012-1,

               —

               да осъди Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „CARE TO CARE“ за услуги от класове 41 и 42 — заявка за регистрация на марка на Общността № 10 224 657

      Решение на проверителя: отхвърля заявката за регистрация на марка на Общността

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 на Съвета.


title: Дело T-97/11: Жалба, подадена на 18 февруари 2011 г. — Rovi Pharmaceuticals/СХВП — Laboratorios Farmaceuticos Rovi (ROVI Pharmaceuticals)

text:
               16.4.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 120/15

         Жалба, подадена на 18 февруари 2011 г. — Rovi Pharmaceuticals/СХВП — Laboratorios Farmaceuticos Rovi (ROVI Pharmaceuticals)
   (Дело T-97/11)
   2011/C 120/35
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Rovi Pharmaceuticals GmbH (Шлюхтерн, Германия) (представител: M. Berghofer, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Laboratorios Farmaceuticos Rovi, SA (Мадрид, Испания)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 7 декември 2010 г. (преписка R 500/2010-2),

               —

               да се отхвърли изцяло възражение № B 1 368 580 и на жалбоподателя да се присъдят разноските за производството по възражение,

               —

               да се разпореди на ответника да регистрира марката на Общността, за която е подадена заявка № 6 475 107.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят.

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „ROVI Pharmaceuticals“ за стоки и услуги от класове 3, 5 и 44 — заявка за марка на Общността № 6 475 107.

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: фигуративната марка на Общността „ROVI“, регистрирана под № 24 810 за стоки от класове 3 и 5; фигуративната марка на Общността „ROVICM Rovi Contract Manufacturing“, регистрирана под № 4 953 915 за стоки и услуги от класове 5, 42 и 44; испанската словна марка „ROVIFARMA“, регистрирана под № 2 509 464 за стоки и услуги от класове 5, 39 и 44; испанската словна марка „ROVI“, регистрирана под № 1 324 942 за стоки от клас 3; испанската словна марка „ROVI“, регистрирана под № 283 403 за стоки от класове 1 и 5; испанската фигуративна марка „ROVI“, регистрирана под № 137 853 за стоки от клас 3.

      Решение на отдела по споровете: уважава възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 на Съвета, доколкото (i) констатацията на апелативния състав, че има вероятност от объркване, е неправилна, тъй като не са преценени правилно индивидуалните фактори, които са от значение за общата преценка, и (ii) апелативният състав не е направил обща преценка на съответните марки.


title: Дело T-137/15: Определение на Общия съд от 5 август 2015 г. — Parker Hannifin Manufacturing и Parker-Hannifin/Комисия

text:
               16.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 381/61

         Определение на Общия съд от 5 август 2015 г. — Parker Hannifin Manufacturing и Parker-Hannifin/Комисия
   (Дело T-137/15) (1)

   (2015/C 381/86)
   Език на производството: английски
   Председателят на шести състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 190, 8.6.2015 г.


               26.4.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 107/1

         (2008/C 107/01)
   Последна публикация на Съда в Официален вестник на Европейския съюз

         ОВ C 92, 12.4.2008 г.

   Предишни публикации

      ОВ C 79, 29.3.2008 г.

      ОВ C 64, 8.3.2008 г.

      ОВ C 51, 23.2.2008 г.

      ОВ C 37, 9.2.2008 г.

      ОВ C 22, 26.1.2008 г.

      ОВ C 8, 12.1.2008 г.

   Може да намерите тези текстове на:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Дело T-354/04: Решение на Първоинстанционния съд от 13 февруари 2007 г. — Petralia/Комисия ( Длъжностни лица — Временно наети служители — Длъжности лица в научните служби на общностите — Класиране в степен )

text:
               14.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 82/34

         Решение на Първоинстанционния съд от 13 февруари 2007 г. — Petralia/Комисия
   (Дело T-354/04) (1)

   („Длъжностни лица - Временно наети служители - Длъжности лица в научните служби на общностите - Класиране в степен“)
   (2007/C 82/75)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Ищец: Gaetano Petralia (Брюксел, Белгия) (представител: C. Forte, адвокат)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: J. Currall и C. Loggi
   Предмет
   Искане за отмяна на решението на Комисията от 7 октомври 2003 г. относно окончателното класиране на ищеца в степен B2, стъпка 3, и на решението от 13 май 2004 г., с което се отхвърля жалбата на ищеца.
   Диспозитив

               1)

               Искът се отхвърля.

               2)

               Всяка страна да понесе разноските, които е направила.

      (1)  ОВ C 262, 23.10.2004 г.


title: Дело C-155/12: Решение на Съда (първи състав) от 27 юни 2013 г. (преюдициално запитване от Naczelny Sąd Administracyjny — Полша) — Minister Finansów/RR Donnelley Global Turnkey Solutions Poland Sp. z o.o. (ДДС — Директива 2006/112/ЕО — Членове 44 и 47 — Място на извършване на облагаемите сделки — Данъчно привързване — Понятие за доставка на услуги, свързани с недвижими имоти — Презгранична доставка на комплексни услуги по складирането на стоки)

text:
               3.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 225/30

         Решение на Съда (първи състав) от 27 юни 2013 г. (преюдициално запитване от Naczelny Sąd Administracyjny — Полша) — Minister Finansów/RR Donnelley Global Turnkey Solutions Poland Sp. z o.o.
   (Дело C-155/12) (1)

   (ДДС - Директива 2006/112/ЕО - Членове 44 и 47 - Място на извършване на облагаемите сделки - Данъчно привързване - Понятие за доставка на услуги, свързани с недвижими имоти - Презгранична доставка на комплексни услуги по складирането на стоки)
   2013/C 225/50
   Език на производството: полски

      Запитваща юрисдикция

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Minister Finansów

      Ответник: RR Donnelley Global Turnkey Solutions Poland Sp. z o.o.

      Предмет

   Преюдициално запитване — Naczelny Sad Administracyjny — Тълкуване на членове 44 и 47 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7), с изменения — Определяне на мястото на данъчно привързване — Понятие за доставка на услуги, свързани с недвижими имоти — Презгранична доставка на комплексни услуги по складирането на стоки, доставяни на договорни партньори със седалище в други държави членки или в трети страни, които услуги се състоят от получаването на стоки в складове, разположени в Полша, както и в тяхното подреждане, съхраняване, натоварване и разтоварване, преопаковането им и последващото им транспортиране към клиентите

      Диспозитив

   Член 47 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност, изменена с Директива 2008/8/ЕО на Съвета от 12 февруари 2008 г., трябва да се тълкува в смисъл, че доставката на комплексна услуга по складиране, обхващаща приемането на стоките в склад, разпределянето на същите в подходящи за складирането им места, складирането на тези стоки, опаковането им и предаването, разтоварването и натоварването на стоките, попада в приложното поле на този член само при условие че складирането представлява основната доставка по една-единствена сделка и че на получателя на тази услуга е предоставено право да ползва цялостно или частично точно определен недвижим имот.

      (1)  ОВ C 184, 23.6.2012 г.


title: Дело C-230/06: Решение на Съда (трети състав) от 3 април 2008 г. (преюдициално запитване от Corte suprema di cassazione — Италия) — Militzer & Münch GmbH/Ministero delle Finanze (Митнически съюз — Общностен транзит — Събиране на митническо задължение — Компетентна държава-членка — Доказателство за редовност на операцията или за мястото на нарушението — Срокове — Отговорност на главното отговорно лице)

text:
               24.5.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 128/5

         Решение на Съда (трети състав) от 3 април 2008 г. (преюдициално запитване от Corte suprema di cassazione — Италия) — Militzer & Münch GmbH/Ministero delle Finanze
   (Дело C-230/06) (1)

   (Митнически съюз - Общностен транзит - Събиране на митническо задължение - Компетентна държава-членка - Доказателство за редовност на операцията или за мястото на нарушението - Срокове - Отговорност на главното отговорно лице)
   (2008/C 128/07)
   Език на производството: италиански
   Препращаща юрисдикция
   Corte suprema di cassazione
   Страни в главното производство

      Ищец: Militzer & Münch GmbH

      Ответник: Ministero delle Finanze
   Предмет
   Преюдициално запитване — Corte suprema di cassazione — Тълкуване на член 11а от Регламент (ЕИО) № 1062 на Комисията от 27 март 1987 година относно разпоредбите за прилагане, както и мерки за опростяване режима на общностния транзит (ОВ L 107, стр. 1) и член 215, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 2913 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 302, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 5, стр. 58) — Приключване от получаващото митническо учреждение посредством подправени документи — Срок, предвиден за съобщаване на обстоятелството, че пратката не е представена в получаващото митническо учреждение — Приложимост
   Диспозитив

               1)

               За да провери компетентността на държавата-членка, която извършва събирането на митата, препращащата юрисдикция следва да определи дали към момента, в който е установено, че пратката не е представена в получаващото митническо учреждение, може да се установи мястото на нарушението или на нередността. Ако случаят е такъв, разпоредбите на член 203, параграф 1 и на член 215, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността позволяват да се определи като компетентна да събере митническото задължение държавата-членка, на чиято територия е извършено първото нарушение или нередност, които могат да се квалифицират като отклонение от митнически надзор. В замяна на това, ако мястото на нарушението или нередността не могат да бъдат установени по този начин, съгласно разпоредбите на членове 378 и 379 от Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 година за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент № 2913/92 компетентна да извърши събирането на митата е държавата-членка, към която принадлежи отправното митническо учреждение.

               2)

               Когато пратка не е представена в получаващото митническо учреждение и не може да се установи мястото на нарушението или нередността, само отправното митническо учреждение следва да извърши предвиденото уведомление, като спазва посочените в член 379, параграфи 1 и 2 от Регламент № 2454/93 единадесетмесечен и тримесечен срок.

               3)

               Обстоятелството, че в качеството си на главно отговорно лице митническият агент е считан за отговорен за митническото задължение, не противоречи на принципа на пропорционалност.

      (1)  ОВ C 190 от 12.8.2006 г.


title: Дело T-569/10: Решение на Общия съд от 10 октомври 2012 г. — Bimbo/СХВП — Panrico (BIMBO DOUGHNUTS) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „BIMBO DOUGHNUTS“ — По-ранна национална словна марка „DOGHNUTS“ — Относително основание за отказ — Член 75 от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Член 76, параграф 2 от Регламент № 207/2009 — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 — Молба за изменение — Допустимост)

text:
               24.11.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 366/32

         Решение на Общия съд от 10 октомври 2012 г. — Bimbo/СХВП — Panrico (BIMBO DOUGHNUTS)
   (Дело T-569/10) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „BIMBO DOUGHNUTS“ - По-ранна национална словна марка „DOGHNUTS“ - Относително основание за отказ - Член 75 от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Член 76, параграф 2 от Регламент № 207/2009 - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 - Молба за изменение - Допустимост)
   2012/C 366/62
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Bimbo, SA (Барселона, Испания) (представител: J. Carbonell Callicó, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Folliard-Monguiral)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Panrico, SA (Барселона, Испания) (представител: D. Pellisé Urquiza, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 7 октомври 2010 г. (преписка № R 838/2009-4), постановено в производство по възражение между Panrico, SA и Bimbo, SA

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Bimbo, SA понася, наред с направените от него съдебни разноски, и тези на СХВП.

               3.

               Panrico, SA понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 46, 12.2.2011 г.


title: Дело C-265/10: Иск, предявен на 28 май 2010 г. — Европейска комисия/Кралство Белгия

text:
               14.8.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 221/21

         Иск, предявен на 28 май 2010 г. — Европейска комисия/Кралство Белгия
   (Дело C-265/10)
   ()
   2010/C 221/35
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: P. Oliver и M. van Beek)

      Ответник: Кралство Белгия

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е приело всички законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими за прилагането на санкции при нарушение на Регламент № 1907/2006 (1) на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 година относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH), за създаване на Европейска агенция по химикали, за изменение на Директива 1999/45/ЕО и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 793/93 на Съвета и Регламент (ЕО) № 1488/94 на Комисията, както и на Директива 76/769/ЕИО на Съвета и директиви 91/155/ЕИО, 93/67/ЕИО, 93/105/ЕО и 2000/21/ЕО на Комисията, или като не е уведомило Комисията за приемането на такива разпоредби, Кралство Белгия не е изпълнило задълженията си по член 126 от посочения Регламент (ЕО) №°1907/2006;

               —

               да се осъди Кралство Белгия да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Като се има предвид, че Кралство Белгия не е приело всички мерки, свързани с прилагането на санкции при нарушение на Регламента REACH, които би трябвало да са влезли в сила най-късно до 1 декември 2008 г., или във всички случаи като не е уведомило Европейската комисия за тези мерки, последната достига до заключението, че Кралство Белгия не е изпълнило задълженията си по член 126 от този регламент.

      (1)  ОВ L 396, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 60, стр. 3 и поправки в ОВ L 36, 2009 г., стр. 1 и ОВ L 118, 2010 г., стр. 89.


title: Дело T-135/13: Решение на Общия съд от 30 април 2015 г. — Hitachi Chemical Europe и др./ECHA (REACH — Идентифициране на някои респираторни сенсибилизатори като пораждащи сериозно безпокойство вещества — Еквивалентна степен на безпокойство — Жалба за отмяна — Пряко засягане — Допустимост — Право на защита — Пропорционалност)

text:
               15.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/33

         Решение на Общия съд от 30 април 2015 г. — Hitachi Chemical Europe и др./ECHA
   (Дело T-135/13) (1)

   ((REACH - Идентифициране на някои респираторни сенсибилизатори като пораждащи сериозно безпокойство вещества - Еквивалентна степен на безпокойство - Жалба за отмяна - Пряко засягане - Допустимост - Право на защита - Пропорционалност))
   (2015/C 198/44)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Hitachi Chemical Europe GmbH (Дюселдорф, Германия); Polynt SpA (Scanzorosciate, Италия); и Sitre Srl (Милано, Италия) (представители: C. Mereu и K. Van Maldegem, avocats)

      Ответник: Европейска агенция по химикали (ECHA) (представители: M. Heikkilä, W. Boere и T. Zbihlej)

      Страни, встъпили в подкрепа на жалбоподателите: REACh ChemAdvice GmbH (Kelkheim, Германия); и New Japan Chemical (Осака, Япония) (представители: C. Mereu и K. Van Maldegem)

      Страни, встъпили в подкрепа на ответника: Кралство Нидерландия (представители: B. Koopman, M. Bulterman и C. Schillemans); и Европейска комисия (представители: K. Mifsud-Bonnici и K. Talabér-Ritz)

      Предмет

   Искане за частична отмяна на Решение ED/169/2012 на ECHA от 18 декември 2012 г. относно включването на пораждащи сериозно безпокойство вещества в списъка на кандидат-веществата на основание член 59 от Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 година относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH), за създаване на Европейска агенция по химикали, за изменение на Директива 1999/45/ЕО и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 793/93 на Съвета и Регламент (ЕО) № 1488/94 на Комисията, както и на Директива 76/769/ЕИО на Съвета и директиви 91/155/ЕИО, 93/67/ЕИО, 93/105/ЕО и 2000/21/ЕО на Комисията (ОВ L 396, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 60, стр. 3 и поправки в OB L 118, 2010 г., стр. 89 и OB L 36, 2009 г., стр. 84), в частта му относно хексахидро метилфталов анхидрид (ЕО № 247-094-1), хексахидро-4-метилфталов анхидрид (ЕО № 243-072-0), хексахидро-1- метилфталов анхидрид (ЕО № 256-356-4) и хексахидро-3- метилфталов анхидрид (ЕО № 260-566-1).

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Hitachi Chemical Europe GmbH, Polynt SpA и Sitre Srl понасят, наред с направените от тях съдебни разноски, и тези на Европейската агенция по химикали (ECHA).

               3)

               Кралство Нидерландия, Европейската комисия, REACh ChemAdvice GmbH и New Japan Chemical понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 129, 4.5.2013 г.


title: Дело T-378/10: Решение на Общия съд от 16 септември 2013 г. — Masco и др./Комисия (Конкуренция — Картели — Белгийски, германски, френски, италиански, нидерландски и австрийски пазар на оборудване за баня — Решение за констатиране на нарушение на член 101 ДФЕС и на член 53 от Споразумението за ЕИП — Координиране на увеличения на цени и обмен на чувствителна търговска информация — Единно нарушение)

text:
               9.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 325/26

         Решение на Общия съд от 16 септември 2013 г. — Masco и др./Комисия
   (Дело T-378/10) (1)

   (Конкуренция - Картели - Белгийски, германски, френски, италиански, нидерландски и австрийски пазар на оборудване за баня - Решение за констатиране на нарушение на член 101 ДФЕС и на член 53 от Споразумението за ЕИП - Координиране на увеличения на цени и обмен на чувствителна търговска информация - Единно нарушение)
   2013/C 325/43
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Masco Corp. (Мичиган, Съединени американски щати), Hansgrohe AG (Schiltach, Германия), Hansgrohe Deutschland Vertriebs GmbH (Schiltach), Hansgrohe Handelsgesellschaft mbH (Wiener Neudorf, Австрия), Hansgrohe SA/NV (Брюксел, Белгия), Hansgrohe BV (Westknollendam, Нидерландия), Hansgrohe SARL (Antony, Франция), Hansgrohe SRL (Villanova d’Asti, Италия), Hüppe GmbH (Bad Zwischenahn, Германия), Hüppe Ges.mbH (Laxenburg, Австрия), Hüppe Belgium SA (Woluwé Saint-Étienne, Белгия) и Hüppe BV (Alblasserdam, Нидерландия) (представители: D. Schroeder, S. Heinz, avocats, и J. Temple Lang, solicitor)

      Ответник: Европейска комисия (представители: F. Castillo de la Torre и F. Ronkes Agerbeek, подпомагани от B. Kennelly, barrister)

      Предмет

   Искане за частична отмяна на член 1 от Решение C(2010) 4185 окончателен на Комисията от 23 юни 2010 г. относно производство по член 101 от ДФЕС и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/39.092 — Оборудване за баня), доколкото Комисията е приела, че жалбоподателите са участвали в единно комплексно нарушение в сектора на оборудването за баня

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Masco Corp., Hansgrohe AG, Hansgrohe Deutschland Vertriebs GmbH, Hansgrohe Handelsgesellschaft mbH, Hansgrohe SA/NV, Hansgrohe BV, Hansgrohe SARL, Hansgrohe SRL, Hüppe GmbH, Hüppe Ges.mbH, Hüppe Belgium SA и Hüppe BV да понесат направените от тях съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 301, 6.11.2010 г.


title: Дело T-174/07: Иск, предявен на 21 май 2007 г. — Volkswagen AG/СХВП

text:
               7.7.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 155/40

         Иск, предявен на 21 май 2007 г. — Volkswagen AG/СХВП
   (Дело T-174/07)
   (2007/C 155/73)
   Език на производството: немски
   Страни

      Ищец: Volkswagen AG (Woltsburg, Германия) (представител: Rechtsanwalt S. Risthaus)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени решението на Първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни), прието на 7 март 2007 г., публикувано на 23 март 2007 г., по жалба № 1479/2005-1,

               —

               да се осъди СХВП да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „TDI“ за стоки и услуги от класове 4, 7 и 37 (заявка № 842 302).

      Решение на проверителя: отхвърляне на заявката.

      Решение на апелативния състав: отхвърляне на жалбата.
   Изложени правни основания:

               —

               нарушаване на член 62, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 40/94 (1), тъй като не е взето предвид решението на Апелативния състав от 12 май 2003 г. по преписка R 53/2002-4,

               —

               нарушаване на член 74, параграф 1, първо изречение от Регламент (ЕО) № 40/94 поради ненадлежно служебно установяване на фактите по делото,

               —

               нарушаване на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 поради отричане на отличителния характер на заявената марка,

               —

               нарушаване на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 40/94, тъй като се приема описателна функция на заявената марка,

               —

               нарушаване на член 7, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 40/94, тъй като с обжалваното решение се установява, че заявената марка не е придобила отличителен характер с използването й;

      (1)  Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ 1994, L 11, стp. 1).


title: Дело C-92/14: Преюдициално запитване от Judecătoria Câmpulung (Румъния), постъпило на 25 февруари 2014 г.  — Liliana Tudoran, Florin Iulian Tudoran, Ilie Tudoran/SC Suport Colect SRL

text:
               12.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 142/21

         Преюдициално запитване от Judecătoria Câmpulung (Румъния), постъпило на 25 февруари 2014 г. — Liliana Tudoran, Florin Iulian Tudoran, Ilie Tudoran/SC Suport Colect SRL
   (Дело C-92/14)
   2014/C 142/29
   Език на производството: румънски

      Запитваща юрисдикция

   Judecătoria Câmpulung

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Liliana Tudoran, Florin Iulian Tudoran, Ilie Tudoran

      Ответник: SC Suport Colect SRL

      Преюдициални въпроси

               1)

               Приложими ли са разпоредбите на Директива 93/13/ЕИО (1) на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори и на Директива 2008/48/ЕО на Съвета на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2008 година относно договорите за потребителски кредити и за отмяна на Директива 87/102/ЕИО (2), включително по отношение на договор за банков кредит, сключен на 5 октомври 2006 г. преди присъединяването на Румъния към Европейския съюз, чието действие обаче продължава и към настоящия момент, доколкото уговорките на договора понастоящем са предмет на изпълнително производство, вследствие на прехвърляне на вземането, произтичащо от договора.

               2)

               При утвърдителен отговор на първия въпрос, могат ли клаузи като тези относно „обслужване на дълга от кредитополучателя“, които се отнасят до случаите на забава на длъжника, както и тези относно увеличенията на лихвения процент, които след изтичането на една година лихвеният процент се определя в зависимост от референтния плаващ лихвен процент на Banca Comercială Română, посочен от управлението на банката, увеличен с 1,90 [процентни пункта], да се считат за неравноправни по смисъла на Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори.

               3)

               Принципът на ефективни прави средства за защита на правата, предоставени от правото на Съюза на частноправните субекти, гарантиран в член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз, допуска ли национална разпоредба, като съдържащата се в член 120 от Закон декрет № 99 от 6 декември 2006 г. относно кредитните институции и капиталовата адекватност, с която се признава характер на изпълнително основание на договора за банков кредит, сключен в обикновена писмена форма, без да предвижда възможност за договаряне на клаузите му с длъжника, като въз основа на този договор и извършване на обобщена проверка и след допускане на принудително изпълнение в едностранно производство, при което съдът има ограничена възможност за преценка на кредитната институция, съдебният изпълнител може да пристъпи към принудително изпълнение върху имуществото на длъжника.

               4)

               Трябва ли Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори да се тълкува в смисъл, че не допуска правна уредба на държава членка, като съдържащата се в член 372 и сл. от стария Граждански процесуален кодекс, която позволява на кредитора да претендира изпълнението на престация, произтичаща от неравноправни договорни клаузи, като осъществи принудително изпълнения върху предоставения като обезпечение недвижим имот посредством продажбата му, въпреки възражението на потребителя, без да е извършена проверка на договорните клаузи от независим съд.

               5)

               Може ли съществуването в националната правна уредба на разпоредба като член 120 от Декрет закон № 99 от 6 декември 2006 г. относно кредитните институции и капиталовата адекватност, с която се признава характер на изпълнително основание на договора за банков кредит, да накърни свободата на установяване, предвидено в член 49 ДФЕС, както и свободата на предоставяне на услуги, предвидена в член 45 ДФЕС, доколкото възпира гражданите на Съюза да се установят в държава членка, в която договорът за банков кредит, сключен от частна институция, има силата на изпълнително основание, произтичащо от съдебно решение.

               6)

               При утвърдителен отговор на предходните въпроси, може ли националният съд служебно да констатира липсата на характер на изпълнително основание на подобен документ, чрез който е осъществено принудително изпълнение за вземането, посочено в този договор.

      (1)  ОВ L 95, стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273.

      (2)  ОВ L 133, стр. 66; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 1, стр. 252.


title: Дело T-496/10: Решение на Общия съд от 29 януари 2013 г. — Bank Mellat/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки срещу Иран с цел предотвратяване на разпространението на ядрено оръжие — Замразяване на средства — Задължение за мотивиране — Право на защита — Право на ефективна съдебна защита — Явна грешка в преценката)

text:
               9.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 71/16

         Решение на Общия съд от 29 януари 2013 г. — Bank Mellat/Съвет
   (Дело T-496/10) (1)

   (Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Иран с цел предотвратяване на разпространението на ядрено оръжие - Замразяване на средства - Задължение за мотивиране - Право на защита - Право на ефективна съдебна защита - Явна грешка в преценката)
   2013/C 71/23
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Bank Mellat (Техеран, Иран) (представители: първоначално S. Gadhia, S. Ashley, solicitors, D. Anderson, QC, и R. Blakeley, barrister, впоследствие R. Blakeley, S. Zaiwalla, solicitor, и M. Brindle, QC)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bishop и A. Vitro)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: S. Boelaert и M. Konstantinidis)

      Предмет

   Жалба за отмяна на Решение 2010/413/ОВППС на Съвета от 26 юли 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС (ОВ L 195, стр. 39), на Регламент за изпълнение (ЕС) № 668/2010 на Съвета от 26 юли 2010 година за прилагане на член 7, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 423/2007 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 195, стр. 25), на Решение 2010/644/ОВППС на Съвета от 25 октомври 2010 година за изменение на Решение 2010/413 (ОВ L 281, стр. 81), на Регламент (ЕС) № 961/2010 на Съвета от 25 октомври 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕО) № 423/2007 (ОВ L 281, стр. 1), на Решение 2011/783/ОВППС на Съвета от 1 декември 2011 година за изменение на Решение 2010/413 (ОВ L 319, стр. 71), на Регламент за изпълнение (ЕС) № 1245/2011 на Съвета от 1 декември 2011 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 961/2010 (ОВ L 319, стр. 11) и на Регламент (ЕС) № 267/2012 на Съвета от 23 март 2012 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент № 961/2010 (ОВ L 88, стр. 1 и поправка в ОВ L 332, 2012 г., стр. 31), в частите, в които посочените актове се отнасят до жалбоподателя

      Диспозитив

               1.

               Отменя в частите, които се отнасят до Bank Mellat,

                           —

                           таблица Б, точка 4 от приложение II към Решение 2010/413/ОВППС на Съвета от 26 юли 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС,

                           —

                           таблица Б, точка 2 от приложението към Регламент за изпълнение (ЕС) № 668/2010 на Съвета от 26 юли 2010 година за прилагане на член 7, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 423/2007 относно ограничителни мерки срещу Иран,

                           —

                           раздел I, таблица Б, точка 4 от приложението към Решение 2010/644/ОВППС на Съвета от 25 октомври 2010 година за изменение на Решение 2010/413,

                           —

                           таблица Б, точка 4 от приложение VIII към Регламент (ЕС) № 961/2010 на Съвета от 25 октомври 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент № 423/2007,

                           —

                           Решение 2011/783/ОВППС на Съвета от 1 декември 2011 година за изменение на Решение 2010/413,

                           —

                           Регламент за изпълнение (ЕС) № 1245/2011 на Съвета от 1 декември 2011 година за прилагане на Регламент № 961/2010,

                           —

                           Раздел I, таблица Б, точка 4 от приложение IX към Регламент (ЕС) № 267/2012 на Съвета от 23 март 2012 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент № 961/2010.

               2.

               Съветът на Европейския съюз понася направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от Bank Mellat.

               3.

               Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 328, 4.12.2010 г.


title: Дело T-361/10 P: Жалба, подадена на 25 август 2010 г. от Европейската комисия срещу решение, постановено на 15 юни 2010 г. от Съда на публичната служба по дело F-35/08, Pachtitis/Комисия

text:
               6.11.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/33

         Жалба, подадена на 25 август 2010 г. от Европейската комисия срещу решение, постановено на 15 юни 2010 г. от Съда на публичната служба по дело F-35/08, Pachtitis/Комисия
   (Дело T-361/10 P)
   ()
   2010/C 301/57
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Жалбоподател: Европейска комисия (представител: J. Currall и Ι. Chatzigiannis)

      Други страни в производството: Dimitrios Pachtitis (Атина, Гърция), подпомаган от Европейския надзорен орган по защита на данните

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение на Съда на публичната служба от 15 юни 2010 г. по дело F-35/08, Pachtitis/Комисия;

               —

               делото да се върне на Съда на публичната служба, за да бъдат разгледани и другите правни основания за отмяна;

               —

               да се осъди ответникът по жалбата да заплати съдебните разноски, направени в производството по жалбата и в първоинстанционното производство.

      Правни основания и основни доводи

   С настоящата жалба жалбоподателят иска отмяна на решението, постановено от Съда на публичната служба на 15 юни 2010 г. по дело F-35/08, Pachtitis/Комисия, с което се отменят решенията на Европейската служба за подбор на персонал на Европейските общности (EPSO) от 31 май 2007 г. и от 6 декември 2007 г., съгласно които г-н D. Pachtitis е изключен от списъка със 110-тимата кандидати, които са получили най-добра оценка на входните тестове за общия конкурс EPSO/AD/77/06, и с което Комисията е осъдена да понесе направените от нея съдебни разноски, както и да заплати съдебните разноски, направени от жалбоподателя в първоинстанционното производство.
   В подкрепа на своята жалба Комисията изтъква следните правни основания за отмяна:

               —

               нарушение на членове 1, 5 и 7 от Приложение III от Регламента относно Правилника на длъжностните лица на Европейските общности;

               —

               нарушение на правото на Съюза и по-конкретно на член 2 от Решение 2002/620/ЕО (1) и на член 1 от Решение 2002/621/ЕО (2), относно създаването на EPSO;

               —

               нарушение на задължението за мотивиране на решенията.

      (1)  Решение на Европейския парламент, на Съвета, на Комисията, на Съда на Европейските общности, на Сметната палата, на Икономическия и социален комитет, на Комитета на регионите и на Европейския омбудсман от 25 юли 2002 година относно създаването на Служба за подбор на персонал на Европейските общности (2002/620/ЕО) (ОВ L 197, стр. 53; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 8, стр. 247).

      (2)  Решение на генералните секретари на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията, на секретаря на Съда на Европейските общности, на генералните секретари на Сметната палата, на Икономическия и социален комитет и на Комитета на регионите и на представителя на Европейския омбудсман от 25 юли 2002 година относно работата и организацията на Службата за подбор на персонал на Европейските общности (2002/621/ЕО) (ОВ L 197, стр. 56; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 8, стр. 249).


title: Дело C-72/11: Решение на Съда (трети състав) от 21 декември 2011 г. (преюдициално запитване от Oberlandesgericht Düsseldorf, Германия) — наказателно производство срещу Mohsen Afrasiabi, Behzad Sahabi, Heinz Ulrich Kesse (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки срещу Ислямска република Иран за предотвратяване на ядреното разпространение — Регламент (ЕО) № 423/2007 — Член 7, параграфи 3 и 4 — Доставка и инсталиране на синтеровъчна пещ в Иран — Понятието „непряко предоставяне“ на „икономически ресурс“ в полза на лице, образувание или субект, включено или включен в приложения IV и V от посочения регламент — Понятието „заобикаляне“ на забраната за предоставяне)

text:
               18.2.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 49/13

         Решение на Съда (трети състав) от 21 декември 2011 г. (преюдициално запитване от Oberlandesgericht Düsseldorf, Германия) — наказателно производство срещу Mohsen Afrasiabi, Behzad Sahabi, Heinz Ulrich Kesse
   (Дело C-72/11) (1)

   (Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Ислямска република Иран за предотвратяване на ядреното разпространение - Регламент (ЕО) № 423/2007 - Член 7, параграфи 3 и 4 - Доставка и инсталиране на синтеровъчна пещ в Иран - Понятието „непряко предоставяне“ на „икономически ресурс“ в полза на лице, образувание или субект, включено или включен в приложения IV и V от посочения регламент - Понятието „заобикаляне“ на забраната за предоставяне)
   2012/C 49/21
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Страни в главното производство

   Mohsen Afrasiabi, Behzad Sahabi, Heinz Ulrich Kessel

      Предмет

   Преюдициално запитване — Oberlandesgericht Düsseldorf — Тълкуване на член 7, параграфи 3 и 4 от Регламент (ЕО) № 423/2007 на Съвета от 19 април 2007 година относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 103, стр. 1) — Доставка на неподготвено за експлоатация оборудване от посочените в приложение II към Регламент (ЕО) № 423/2007 за иранско юридическо лице, което не е посочено в приложения IV и V към този регламент — Оборудване, за което се твърди, че е предназначено за последващо производство на стоки за едно от образуванията, посочени в двете приложения — Обхват на забраната за предоставяне на икономически ресурси на лицата, изброени в приложения IV и V към посочения регламент — Понятието „косвено предоставяне“ — Едновременно прилагане на разпоредбата, забраняваща предоставянето на икономически ресурси, и на разпоредбата, забраняваща заобикалянето на първата забрана.

      Диспозитив

               1.

               Член 7, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 423/2007 на Съвета от 19 април 2007 година относно ограничителни мерки срещу Иран трябва да се тълкува в смисъл, че забраната за косвено предоставяне на икономически ресурс по смисъла на член 1, буква и) от този регламент обхваща действията по доставката и инсталирането на функционално изправна, но все още неподготвена за експлоатация синтеровъчна пещ в помещенията на трето лице в Иран, което действа от името, под контрола или съгласно указанията на лице, образувание или субект от списъка в приложения IV и V към споменатия регламент и възнамерява да експлоатира тази пещ, за да произвежда в полза на това лице, образувание или субект стоки, които могат да допринесат за ядреното разпространение в тази държава.

               2.

               Член 7, параграф 4 от Регламент № 423/2007 трябва да се тълкува в смисъл, че:

                           —

                           обхваща дейностите, които, макар формално и привидно да не осъществяват състава на нарушението на член 7, параграф 3 от този регламент, все пак имат за предмет или за пряка или непряка последица да се преодолее действието на забраната, предвидена в последната посочена разпоредба,

                           —

                           термините „съзнателно“ и „преднамерено“ предполагат кумулативно наличие на интелектуален и волеви момент, които са налице, когато лицето, което участва в дейност с подобен предмет или подобни последици, пряко се стреми към това или най-малкото предвижда като възможност участието му да има такъв предмет или такива последици и допуска това.

      (1)  ОВ C 252, 27.08.2011 г.


title: Дело T-600/15: Определение на Общия съд от 28 септември 2016 г. — PAN Europe и др./Комисия (Жалба за отмяна — Продукти за растителна защита — Активно вещество сулфоксафлор — Вписване в приложението към Регламент за изпълнение (ЕС) № 540/2011 — Липса на пряко засягане — Недопустимост)

text:
               21.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 428/16

         Определение на Общия съд от 28 септември 2016 г. — PAN Europe и др./Комисия
   (Дело T-600/15) (1)

   ((Жалба за отмяна - Продукти за растителна защита - Активно вещество сулфоксафлор - Вписване в приложението към Регламент за изпълнение (ЕС) № 540/2011 - Липса на пряко засягане - Недопустимост))
   (2016/C 428/18)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) (Брюксел, Белгия), Bee Life European Beekeeping Coordination (Bee Life) (Лувен ла Ньов, Белгия), Unione nazionale associazioni apicoltori italiani (Unaapi) (Кастел Сан Пиетро Терме, Италия) (представители: B. Kloostra и A. van den Biesen, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: L. Pignataro-Nolin, G. von Rintelen и P. Ondrůšek)

      Предмет

   Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/1295 на Комисията от 27 юли 2015 година за одобряване на активното вещество сулфоксафлор в съответствие с Регламент (ЕО) № 1107/2009 на Европейския парламент и на Съвета относно пускането на пазара на продукти за растителна защита и за изменение на приложението към Регламент за изпълнение (ЕС) № 540/2011 на Комисията (ОВ L 199, 2015 г., стр. 8).

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2)

               Няма основание за произнасяне по молбите за встъпване на European Crop Protection Association (ECPA), Dow AgroSciences Ltd и Dow AgroSciences Iberica SA.

               3)

               Pesticide Action Network Europe (PAN Europe), Bee Life European Beekeeping Coordination (Bee Life) и Unione nazionale associazioni apicoltori italiani (Unaapi) понасят направените от тях съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия.

               4)

               PAN Europe, Bee Life, Unaapi, Комисията, ECPA, Dow AgroSciences и Dow AgroSciences Iberica понасят направените от всеки от тях разноски във връзка с молбите за встъпване.

      (1)  ОВ C 59, 15.2.2016 г.


title: Дело F-40/14: Жалба, подадена на 30 април 2014 г.  — ZZ/Комисия

text:
               1.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 292/60

         Жалба, подадена на 30 април 2014 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-40/14)
   2014/C 292/78
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: S. Orlandi, avocat)

      Ответник:Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на решението за определяне на бонус към пенсионните права на жалбоподателя в рамките на пенсионната схема на Съюза съгласно новите общи разпоредби за изпълнение на членове 11 и 12 от приложение VIII към Правилника за длъжностните лица.

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска то Съда на публичната служба:

               —

               да обяви за неприложим член 9 от общите разпоредби за изпълнение от 3 март 2011 г. на член 11, параграф 2 от приложение VIII към Правилника за длъжностните лица,

               —

               да отмени решенията от 30 септември 2013 г. и от 9 декември 2013 г. за определяне на бонус към придобитите пенсионни права на жалбоподателя преди постъпването му на служба във връзка с прехвърлянето им по пенсионната схема на институциите на Европейския съюз съгласно общите разпоредби за изпълнение от 3 март 2011 г. на член 11, параграф 2 от приложение VIII към Правилника за длъжностните лица,

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.