title: Дело T-643/21: Жалба, подадена на 5 октомври 2021 г. — Foodwatch/Комисия

text:
               29.11.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 481/38

      Жалба, подадена на 5 октомври 2021 г. — Foodwatch/Комисия
      (Дело T-643/21)
      (2021/C 481/53)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Foodwatch eV (Берлин, Германия) (представители: R. Klinger, C. Douhaire и S. Ernst, Rechtsanwälte)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени Решението на Комисията от 5 август 2021 г. [C(2021)5963 окончателен] по Регламент (ЕО) № 1049/2001, с което е отхвърлено потвърдителното заявление на жалбоподателя от 6 май 2021 г. за пълен достъп до документа „Briefing for the EU RCF co-chair for the Regulatory Cooperation Forum meeting on 3-4 February 2020“ [Ares(2021)1264866], в частта, в която достъпът е отказан на основанието по член 4, параграф 1, буква а), трето тире от Регламент (ЕО) № 1049/2001, и

                  —

                  да осъди Комисията да заплати всички съдебни разноски в производството, включително и тези на жалбоподателя.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си срещу Решение на Комисията [C(2021)5963 окончателен] от 5 август 2021 г., с което му е отказан неограничен достъп до документ относно подготовката на заседание на форума за регулаторно сътрудничество (RCF) за Всеобхватно икономическо и търговско споразумение ЕС — Канада (ВИТС) жалбоподателят изтъква следните основания:

                  1.

                  Първо основание: нарушение на член 4, параграф 1, буква а), трето тире от Регламент № 1049/2001 (1) чрез неправилно прилагане на правото

                              —

                              Неправилно се приема накърняване на международните отношения по смисъла на тази разпоредба с мотива, че разкриването на вътрешни стратегически съображения би могло да застраши успешното приключване на продължаващите преговори за прилагане на споразумението.

                              —

                              Неправилно се приема накърняване на международните отношения по смисъла на тази разпоредба с мотива, че ползваната информация може да се използва срещу ЕС от трети държави.

                              —

                              Неправилно се приема накърняване на международните отношения по смисъла на тази разпоредба и с мотива, че в противен случай може да се застраши сътрудничеството с Канада.

                  2.

                  Второ основание: нарушение на член 4, параграф 6 от Регламент № 1049/2001 поради неправилното решение да се разгласят само части от спорния документ.

                  3.

                  Трето основание: нарушение на член 4, параграф 7 от Регламент № 1049/2001 поради неограничаване на отказа за достъп във времето.

                  4.

                  Четвърто основание: нарушаване на произтичащото от член 296 ДФЕС и член 41, параграф 2, буква в) от Хартата на основните права на Европейския съюз задължение за мотивиране.

         (1)  Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, 2001 г., стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).


title: Дело T-645/21: Жалба, подадена на 6 октомври 2021 г. — Bloom/Парламент и Съвет

text:
               29.11.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 481/39

      Жалба, подадена на 6 октомври 2021 г. — Bloom/Парламент и Съвет
      (Дело T-645/21)
      (2021/C 481/54)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Bloom (Париж, Франция) (представители: C. Saynac и L. Chovet-Ballester, avocates)

         Ответник: Европейски парламент и Съвет на Европейския съюз

         Искания

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  на основание членове 256 и 263 ДФЕС да отмени частично Регламент (ЕС) 2021/1139 на Европейския парламент и на Съвета от 7 юли 2021 година за създаване на Европейския фонд за морско дело, рибарство и аквакултури и за изменение на Регламент (ЕС) 2017/1004 (ОВ L 247, 2021 г., стр. 1), а именно членове 17, 18 и 19 от него,

                  —

                  да осъди Европейския парламент и Съвета на Европейския съюз да заплатят всички съдебни разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква три основания в подкрепа на своята жалба.

                  1.

                  Първото основание е изведено от нарушаването на целите за постигане на високо равнище на защита на околната среда и устойчивото развитие. Според жалбоподателя с членове 17, 18 и 19 от Регламент (ЕС) 2021/1139 на Европейския парламент и на Съвета от 7 юли 2021 година за създаване на Европейския фонд за морско дело, рибарство и аквакултури и за изменение на Регламент (ЕС) 2017/1004 (наричан по-нататък „регламентът ЕФМДРА), се въвеждали отново пагубни за морската среда субсидии, без да се зачитат целите за постигане на високо равнище на защита на околната среда и устойчивото развитие, утвърдени в европейските нормативни актове.

                  2.

                  Второто основание е изведено от нарушаването на общите принципи на европейското право на предпазните мерки и на пропорционалност. Според жалбоподателя членове 17, 18 и 19 от регламента ЕФМДРА противоречат на принципа на предпазните мерки, установен в член 191, параграф 2 ДФЕС. Освен това възникващите въз основа на тези членове последици влизали в противоречие с приложимия в областта на рибарството принцип на пропорционалност.

                  3.

                  Третото основание е изведено от нарушаването на Конвенцията на ООН по морско право от 10 декември 1982 година, на Конвенцията за опазване на морската среда и на крайбрежните райони в Средиземноморието от 9 юли 2004 година, и на принципа на добросъвестно изпълнение на конвенциите. Според жалбоподателя членове 17, 18 и 19 от регламента ЕФМДРА противоречат на предвидените в тези конвенции задължения в областта на борбата с прекомерния улов и защитата на морските ресурси. С приемането на оспорените членове Парламентът и Съветът нарушили принципа на добросъвестно изпълнение на конвенциите.


title: Дело T-647/21: Жалба, подадена на 1 октомври 2021 г. — Sberbank Europe/ЕЦБ

text:
               29.11.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 481/40

      Жалба, подадена на 1 октомври 2021 г. — Sberbank Europe/ЕЦБ
      (Дело T-647/21)
      (2021/C 481/55)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Sberbank Europe AG (Виена, Австрия) (представител: M. Fellner, lawyer)

         Ответник: Европейска централна банка

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решението на ответника от 2 август 2021 г. (1) и

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква дванадесет основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: ответникът е нарушил забраната за наказване два пъти съгласно член 50 от Хартата на основните права („Хартата“) на Европейския съюз и член 4 Европейската конвенция за правата на човека („ЕКПЧ“).

                  2.

                  Второ основание: ответникът е нарушил член 49 от Хартата и член 7 от ЕКПЧ, като е наложил глоба, която надвишава границите, установени в член 18, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1024/2013 (2).

                  3.

                  Трето основание: ответникът е нарушил член 17 от Хартата и член 1 от първия допълнителен протокол към ЕКПЧ.

                  4.

                  Четвърто основание: ответникът е нарушил принципа на добросъвестността, защото неправилно е приложил метода за налагане на административни имуществени наказания съгласно член 18, параграфи 1) и 7) от Регламент (ЕС) № 1024/2013.

                  5.

                  Пето основание: ответникът е нарушил член 6 от ЕКПЧ.

                  6.

                  Шесто основание: ответникът е нарушил максималния размер за налагане на наказания съгласно член 18, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1024/2013.

                  7.

                  Седмо основание: член 97 от Austrian Banking Act („BWG“) не се прилага, ако не е реализирана печалба или не е избегната загуба, превишавайки максималните размери на големите експозиции.

                  8.

                  Осмо основание: възможността на ответника да налага на жалбоподателя възстановителни лихви е ограничена във времето съгласно член 97 от BWG във връзка с член 395 от Регламент (ЕС) № 575/2013.

                  9.

                  Девето основание: ответникът е приложил неправилно член 97, параграф 1 от BWG във връзка с член 30, буква a) от BWG и член 395, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 575/2013.

                  10.

                  Десето основание: жалбоподателят не е имал намерение да надвиши максималните размери на големите експозиции съгласно член 395 от Регламент (ЕС) № 575/2013 (3).

                  11.

                  Единадесето основание: в периода, предмет на спора, жалбоподателят не е реализирал печалба, нито е избегнал загуба, която да бъде покрита, превишавайки максималните размери на големите експозиции.

                  12.

                  Дванадесето основание: ответникът е злоупотребил с правото си на преценка, като по отношение на жалбоподателя не е приложил изключението съгласно член 396, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 575/2013.

         (1)  No ECB-SSM-2021-ATSBE-7 — ESA-2020-00000051.

         (2)  Регламент (ЕС) № 1024/2013 на Съвета от 15 октомври 2013 година за възлагане на Европейската централна банка на конкретни задачи относно политиките, свързани с пруденциалния надзор над кредитните институции (ОВ L 287, 2013 г., стр. 63).

         (3)  Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година относно пруденциалните изисквания за кредитните институции и инвестиционните посредници и за изменение на Регламент (ЕС) № 648/2012 (ОВ L 176, 2013 г., стр. 1).


title: Дело T-651/21: Жалба, подадена на 7 октомври 2021 г. — Saure/Комисия

text:
               29.11.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 481/41

      Жалба, подадена на 7 октомври 2021 г. — Saure/Комисия
      (Дело T-651/21)
      (2021/C 481/56)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Hans-Wilhelm Saure (Берлин, Германия) (представител: C. Partsch, адвокат)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени, считано от 1 април 2020 г. за всеки от двата акта, решението на Комисията, с което се отказва поисканият от жалбоподателя достъп до документи на Комисията от 2 юни 2021 г., и решението на Комисията, с което се отказва исканият от жалбоподателя достъп до документи на Комисията от 11 август 2021 г., като задължи Комисията да предостави копия от цялата ѝ кореспонденция със:

                              a)

                              дружеството BioNTech SE,

                              б)

                              с германското федерално канцлерство относно дружеството BioNTech SE и неговите продукти,

                              в)

                              с германския федерален министър на здравеопазването относно покупката на ваксини за борба с пандемията на коронавируса,

                        с които актове по-специално на жалбоподателя се отказва частично или изцяло достъп до информацията относно количеството на предлаганите от BioNTech ваксини и сроковете за техните доставки;

                  —

                  да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква шест основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  С първото основание се твърди, че жалбоподателят имал право на достъп до спорните документи на Европейската комисия по силата на член 2, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1049/2001 (1).

                  2.

                  С второто основание се твърди, че член 4, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 1049/2001 не е пречка за правото на достъп до спорните сведения. Поисканата информация била необходима както за националната сигурност, за обществения мир и спокойствие и за обществения ред, за икономическото благосъстояние на страната, за защитата на реда, така и за опазването на общественото здраве. Ето защо била допустима евентуална намеса в личния живот и личната неприкосновеност. Накрая Комисията изтъква, че оповестяването на исканата информация е от значим обществен интерес.

                  3.

                  С третото основание се твърди, че член 4, параграф 2, второ тире от Регламент (ЕО) № 1049/2001 не е пречка за правото на достъп до спорните сведения. Не съществувало никакво основание за прилагане на изключението по тази разпоредба, тъй като тя предвиждала ограничена във времето деогация, отнасяща се само до текущите обсъждания. За сметка на това искането на жалбоподателя за предоставяне на информация се отнасяло единствено до приключените операции.

                  4.

                  С четвъртото основание се твърди, че член 4, параграф 3, първа алинея от Регламент (ЕО) № 1049/2001 не е пречка за правото на достъп до спорната информацията. Тази разпоредба закриляла само текущия процес на вземане на решения. Искането на жалбоподателя по преписката обаче имало за предмет документи, свързани с преговорите на ответника във връзка с доставките на ваксини. Тези преговори вече били приключили. Освен това съществувал по-висш обществен интерес от оповестяването на спорните сведения, доколкото в цяла Европа седмици наред бил обсъждан проблемът за набавянето на ваксини от Съюза.

                  5.

                  С петото основание се твърди, че член 4, параграф 2, първо тире от Регламент (ЕО) № 1049/2001 не бил пречка за правото на достъп до спорните сведения. Оповестяването на информацията не засягало търговските интереси на физическо или юридическо лице. Поисканата информация не съдържала търговска тайна по смисъла на Директива (ЕС) 2016/943 (2).

                  6.

                  С шестото основание накрая се твърди, че съществувал по-висш обществен интерес, обосноваващ оповестяването на исканите документи.

         (1)  Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Eвропейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (OB L 145, 2001г., стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).

         (2)  Директива (ЕС) 2016/943 на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2016 година относно защитата на неразкрити ноу-хау и търговска информация (търговски тайни) срещу тяхното незаконно придобиване, използване и разкриване (OB L 157, 2016 г., стр. 1).


title: Дело T-652/21: Жалба, подадена на 11 октомври 2021 г. — L. Oliva Torras/EUIPO — Mecánica del Frío (Прикачни устройства за превозни средства)

text:
               29.11.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 481/42

      Жалба, подадена на 11 октомври 2021 г. — L. Oliva Torras/EUIPO — Mecánica del Frío (Прикачни устройства за превозни средства)
      (Дело T-652/21)
      (2021/C 481/57)
      Език на жалбата: испански

         Страни

         Жалбоподател: L. Oliva Torras, SA (Manresa, Испания) (представител: E. Sugrañes Coca, abogada)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Mecánica del Frío, SL (Корнейа де Льобрегат, Испания)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител/Притежател на спорния промишлен дизайн: другата страна в производството пред апелативния състав

         Спорен промишлен дизайн: промишлен дизайн на Общността (Прикачни устройства за превозни средства) — промишлен дизайн на Общността № 002217588-0001

         Обжалвано решение: решение на трети апелативен състав на EUIPO от 27 август 2021 г. по преписка R 1306/2020-3

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение, или

                  —

                  да измени обжалваното решение, и

                  —

                  да осъди загубилата делото страна да заплати съдебните разноски, ако другата страна е направила такова искане.

         Изложени основания

                  —

                  Нарушение на член 4, параграфи 2 и 3 и на член 8, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕО) № 6/2002 на Съвета.

                  —

                  Нарушение на членове 5, 6 и 7 от Регламент № 6/2002.


title: Дело T-494/20: Определение на Общия съд от 8 ноември 2021 г. — Satabank/ЕЦБ (Икономическа и парична политика — Пруденциален надзор върху по-малко значимите кредитни институции — Регламент (ЕС) № 1024/2013 — Конкретни задачи на ЕЦБ — Отказ за извършване на пряк пруденциален надзор — Отказ да се дадат инструкции на компетентното лице — Жалба, явно лишена от всякакво правно основание)

text:
               24.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 37/32

      Определение на Общия съд от 8 ноември 2021 г. — Satabank/ЕЦБ
      (Дело T-494/20) (1)

      (Икономическа и парична политика - Пруденциален надзор върху по-малко значимите кредитни институции - Регламент (ЕС) № 1024/2013 - Конкретни задачи на ЕЦБ - Отказ за извършване на пряк пруденциален надзор - Отказ да се дадат инструкции на компетентното лице - Жалба, явно лишена от всякакво правно основание)
      (2022/C 37/43)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Satabank plc (Сейнт-Джулианс, Малта) (представител: O. Behrends, адвокат)

         Ответник: Европейска централна банка (представители: C. Hernández Saseta, F. Bonnard и A. Лефтеров)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на решението на ЕЦБ от 15 май 2020 г., с което се отказва да се поеме пряк надзор на жалбоподателя и да се дадат инструкции на компетентното лице

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Satabank plc да понесе наред с направените от него съдебни разноски, и тези на Европейската централна банка (ЕЦБ).

         (1)  ОВ C 371, 3.11.2020 г.


title: Дело T-157/21: Определение на Общия съд от 18 ноември 2021 г. — RG/Съвет (Жалба за отмяна — Пространство на свобода, сигурност и правосъдие — Споразумение за търговия и сътрудничество между Съюза и Евратом, от една страна, и Обединеното кралство, от друга страна — Решение на Съвета относно подписването и временното прилагане на Споразумението за търговия и сътрудничество — Механизъм за предаване въз основа на заповед за арест — Лице, арестувано и задържано под стража в Ирландия след края на преходния период с цел изпълнение на европейска заповед за арест, издадена от Обединеното кралство по време на предходния период — Липса на лично засягане — Ненормативен акт — Недопустимост)

text:
               24.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 37/32

      Определение на Общия съд от 18 ноември 2021 г. — RG/Съвет
      (Дело T-157/21) (1)

      (Жалба за отмяна - Пространство на свобода, сигурност и правосъдие - Споразумение за търговия и сътрудничество между Съюза и Евратом, от една страна, и Обединеното кралство, от друга страна - Решение на Съвета относно подписването и временното прилагане на Споразумението за търговия и сътрудничество - Механизъм за предаване въз основа на заповед за арест - Лице, арестувано и задържано под стража в Ирландия след края на преходния период с цел изпълнение на европейска заповед за арест, издадена от Обединеното кралство по време на предходния период - Липса на лично засягане - Ненормативен акт - Недопустимост)
      (2022/C 37/44)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: RG (представител: R. Purcell, solicitor)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: A. Antoniadis, J. Ciantar и A. Stefanuc)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за частична отмяна на Решение (ЕС) 2020/2252 на Съвета от 29 декември 2020 година относно подписването, от името на Съюза, и временното прилагане на Споразумението за търговия и сътрудничество между Европейския съюз и Европейската общност за атомна енергия, от една страна, и Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия, от друга страна, и на Споразумението между Европейския съюз и Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия относно процедурите за сигурност при обмен и защита на класифицирана информация (OВ L 444, 2020 г., стр. 2).

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата ката недопустима.

                  2)

                  Няма основание за произнасяне по молбите за встъпване на Ирландия и на Европейската комисия.

                  3)

                  Осъжда RG да понесе, наред с направените от него съдебни разноски, и тези на Съвета на Европейския съюз, с изключение на разноските, свързани с молбите за встъпване.

                  4)

                  RG, Съветът, Ирландия и Комисията понасят направените от тях съдебни разноски във връзка с молбите за встъпване.

         (1)  ОВ C 288, 14.6.2021 г.


title: Дело T-272/21 R II: Определение на заместник-председателя на Общия съд от 26 ноември 2021 г. — Puigdemont i Casamajó и др./Парламент (Обезпечително производство — Институционално право — Член на Европейския парламент — Привилегии и имунитети — Снемане на парламентарния имунитет на член на Европейския парламент — Молба за спиране на изпълнението — Липса на неотложност)

text:
               24.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 37/33

      Определение на заместник-председателя на Общия съд от 26 ноември 2021 г. — Puigdemont i Casamajó и др./Парламент
      (Дело T-272/21 R II)
      (Обезпечително производство - Институционално право - Член на Европейския парламент - Привилегии и имунитети - Снемане на парламентарния имунитет на член на Европейския парламент - Молба за спиране на изпълнението - Липса на неотложност)
      (2022/C 37/45)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподатели: Carles Puigdemont i Casamajó (Ватерло, Белгия), Antoni Comín i Oliveres (Ватерло), Clara Ponsatí i Obiols (Ватерло) (представители: P. Bekaert, G. Boye, J. Costa i Rosselló и S. Bekaert, адвокати)

         Ответник: Европейски парламент (представители: N. Lorenz, N. Görlitz и J.-C. Puffer)

         Встъпила страна в подкрепа на ответника: Кралство Испания (представител: S. Centeno Huerta)

         Предмет

      Искане на основание членове 278 ДФЕС и 279 ДФЕС за спиране на изпълнението на решения P9_TA(2021)0059, P9_TA(2021)0060 и P9_TA(2021)0061 на Парламента от 9 март 2021 г. по искане за снемане на имунитета на жалбоподателите.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.

                  2)

                  Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело T-534/21 R: Определение на председателя на Общия съд от 25 ноември 2021 г. — VP/Cedefop (Обезпечително производство — Публична служба — Срочно наети служители — Молба за постановяване на временни мерки — Недопустимост)

text:
               24.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 37/33

      Определение на председателя на Общия съд от 25 ноември 2021 г. — VP/Cedefop
      (Дело T-534/21 R)
      (Обезпечително производство - Публична служба - Срочно наети служители - Молба за постановяване на временни мерки - Недопустимост)
      (2022/C 37/46)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: VP (представител: L. Levi, адвокат)

         Ответник: Европейски център за развитие на професионалното обучение (представители: T. Bontinck, A. Guillerme и T. Payan, адвокати)

         Предмет

      Искане на основание членове 278 ДФЕС и 279 ДФЕС, от една страна, да се спре изпълнението на решението на изпълнителния комитет на Cedefop да подкрепи предложението на изпълнителния му директор за възстановяване на длъжността вътрешен правен съветник и за започване на подборна процедура, и от друга страна, да се разпореди на Cedefop да запази свободна длъжност за срочно нает служител със степен AD, на която жалбоподателят евентуално да бъде възстановен на работа като правен съветник

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.

                  2)

                  Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело T-613/21: Жалба, подадена на 19 октомври 2021 г. — XH/Комисия

text:
               24.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 37/34

      Жалба, подадена на 19 октомври 2021 г. — XH/Комисия
      (Дело T-613/21)
      (2022/C 37/47)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: XH (представител: E. Auleytner, lawyer)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да се отмени решението от 4 декември 2020 г. относно отказа на искането на жалбоподателя за правна помощ и решението на органа по назначаването в отговор на подадената от него жалба по административен ред,

                  —

                  да се отмени решението от 26 май 2021 г. за образуване на процедура по инвалидизиране и решението на органа по назначаването в отговор на подадената от жалбоподателя жалба по административен ред,

                  —

                  да присъди обезщетение в полза на жалбоподателя за претърпени вреди,

                  —

                  да осъди ответника да заплати всички съдебни разходи и разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква четири основания.

                  1.

                  Първо основание — грешка при прилагане на правото и нередовност в оспорената процедура: нарушение на член 12a и член 24 от Правилника за длъжностните лица в светлината на член 7 от Хартата на основните права на Европейския съюз, по-специално нарушение на задължението за полагане на дължимата грижа и на принципа на добра администрация, установен в член 41 от Хартата.

                  2.

                  Второ основание: нарушение на членове 12a, 24, и 59—60 от Правилника на длъжностните лица чрез поставянето на ясно непостижими цели, които изискват от жалбоподателя да полага труд по време на отпуск по болест при 100 % неработоспособност.

                  3.

                  Трето основание: нарушение на член 59 от Правилника за длъжностните лица в светлината на членове 12a и 24 от него — образуване на процедура по инвалидизиране без необходимия брой дни отпуск по болест към момента на образуване на процедурата.

                  4.

                  Четвърто основание: нарушение на членове 7 и 8 от Хартата на основните права.


title: Дело T-644/21: Жалба, подадена на 4 октомври 2021 г. — Pharmadom/EUIPO — Wellbe Pharmaceuticals (WellBe PHARMACEUTICALS)

text:
               24.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 37/35

      Жалба, подадена на 4 октомври 2021 г. — Pharmadom/EUIPO — Wellbe Pharmaceuticals (WellBe PHARMACEUTICALS)
      (Дело T-644/21)
      (2022/C 37/48)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Pharmadom (Булон Биянкур, Франция) (представител: M-P. Dauquaire, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Wellbe Pharmaceuticals S.A. (Варшава, Полша)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

         Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словния елемент „WellBe PHARMACEUTICALS“ — заявка за регистрация № 17 151 176

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 12 юли 2021 г. по преписка R 1423/2020-5

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение.

         Изложено основание

      Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-682/21: Жалба, подадена на 19 октомври 2021 г. — ClientEarth/Съвет

text:
               24.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 37/35

      Жалба, подадена на 19 октомври 2021 г. — ClientEarth/Съвет
      (Дело T-682/21)
      (2022/C 37/49)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: ClientEarth AISBL (Брюксел, Белгия) (представители: O. Brouwer, B. Verheijen и T. van Helfteren, адвокати)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решение № SGS 21/2870 на ответника от 9 август 2021 г., получено от жалбоподателя на 9 август 2021 г., с което е отказан достъп до някои документи, поискани съгласно Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Eвропейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (1) и Регламент (ЕО) № 1367/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 6 септември 2006 година относно прилагането на разпоредбите на Орхуската конвенция за достъп до информация, публично участие в процеса на вземане на решения и достъп до правосъдие по въпроси на околната среда към институциите и органите на Общността, (2)

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски на жалбоподателя съгласно член 134 от Процедурния правилник на Общия съд, включително разноските, свързани с евентуалните встъпили страни.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква пет основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: грешки при прилагане на правото и явна грешка в преценката, водещи до неправилно прилагане на изключението относно защитата на процеса на вземане на решение (член 4, параграф 3, първа алинея от Регламент 1049/2001), тъй като оповестяването не би засегнало сериозно процеса на вземане на решение, на който се прави позоваване.

                              —

                              Жалбоподателят поддържа, че Съветът не е достигнал високият праг, установен от правния критерий за проверка оповестяването сериозно да засяга процеса на вземане на решение. Първо, към момента на обжалваното решение вече не е имало процес на вземане на решение по същество. Освен това Съветът неправилно се основал на довод, че външното въздействие от страна на обществеността при процеса на вземане на решение относно Регламент 1367/2006 би било проблематично.

                  2.

                  Второ основание: грешки при прилагането на правото и явна грешка в преценката, водещи до неправилно прилагане на изключението относно защитата на правните становища (член 4, параграф 2, второ тире от Регламент 1049/2001), тъй като оповестяването не би засегнало сериозно защитата на правно становище.

                              —

                              Съветът не е доказал, че поисканият документ съдържа конкретно практическо правно становище. Освен това Съветът не взел предвид установени в правната уредба и в съдебната практика релевантни правни разпоредби и принципи, съгласно които законодателният процес в ЕС трябва да е открит и правният анализ, направен от правната служба на институция на ЕС, който съдържа важни правни съображения от общ характер относно законодателния процес по приемането на изменение на законодателството на ЕС трябва да бъде оповестен (когато това е поискано съгласно Регламент 1049/2001).

                  3.

                  Трето основание: грешки при прилагане на правото и явна грешка в преценката, водещи до неправилно прилагане на изключението относно процеса на вземане на решение (член 4, параграф 3, първа алинея от Регламент 1049/2001) и изключението за защита на правните становища (член 4, параграф 2, второ тире от Регламент 1049/2001), тъй като обжалваното решение не признало и не предоставило достъп на основание на по-висш обществен интерес.

                              —

                              Съветът не признал и не предоставил достъп на основание на по-висш обществен интерес. По-специално бил налице по-висш обществен интерес, тъй като изменението на Регламент 1367/2006 било от много съществено значение за бъдещото равнище на достъп до правосъдие по въпроси на околната среда и обжалваното решение засягало особено и значително жалбоподателя при изпълнението на задачата му като неправителствена организация, която обслужва обществен интерес.

                  4.

                  Четвърто основание: грешки при прилагане на правото и явна грешка в преценката, водещи до неправилно прилагане на изключението за защита на международните отношения (член 4, параграф 1, буква а), трето тире от Регламент 1049/2001).

                              —

                              Съветът не достигнал високият праг, установен от правния критерий за проверка, съгласно който, за да се позове валидно на изключението по член 4, параграф 1, буква а), трето тире от Регламент 1049/2001, е необходимо по-специално оповестяването на документ конкретно и действително да засяга защитата на международните отношения, а опасността от засягане на интереси трябва да е разумно предвидима, а не чисто хипотетична.

                  5.

                  Пето основание: при условията на евентуалност се изтъкват грешки при прилагане на правото и явна грешка в преценката, водещи до неправилно прилагане на задължението да се предостави частичен достъп (член 4, параграф 6 от Регламент 1049/2001).

                              —

                              На последно място се твърди, че Съветът не е разгледал и предоставил надлежно частичен достъп. Той неправилно приложил правният критерий за проверка, съгласно който е необходимо Съветът да прецени дали за всяка част от поискания документ се прилага (някое от) изтъкнатите изключения.

         (1)  ОВ L 145, 2001 г., стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76.

         (2)  OВ L 264, 2006 г., стр. 13; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 17, стр. 126. Бел. изд.: поисканият документ се отнася до процеса на вземане на решение относно предложеното изменение на Регламент 1367/2006.


title: Дело T-683/21: Жалба, подадена на 19 октомври 2021 г. — Leino-Sandberg/Съвет

text:
               24.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 37/37

      Жалба, подадена на 19 октомври 2021 г. — Leino-Sandberg/Съвет
      (Дело T-683/21)
      (2022/C 37/50)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Päivi Leino-Sandber (Хелзинки, Финландия) (представители: O. Brouwer, B. Verheijen и T. van Helfteren, lawyers)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решението на ответника от 9 август 2021 г., референтен № SGS 21/2869, получено от жалбоподателя на 9 август 2021 г., да откаже достъпа до някои документи (1), поискан в съответствие с Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Eвропейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (2),

                  —

                  да осъди ответника да плати направените от жалбоподателя съдебни разноски в съответствие с член 134 от Процедурния правилник на Общия съд, включително съдебните разноски, свързани с встъпили страни.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква пет основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание, в което се твърди наличието на грешки при прилагане на правото и на явни грешки в преценката, довели до неправилно прилагане на изключението относно защитата на процеса на вземане на решения (член 4, параграф 3, първа алинея от Регламент № 1049/2001), тъй като разкриването на информация няма да засегне сериозно посочения процес на вземане на решения.

                              —

                              Жалбоподателят посочва, че Съветът не е достигнал високия праг, установен при правния тест, който е, че разкриването трябва сериозно да засегне процеса на вземане на решения.

                              —

                              Първо, към момента на оспорваното решение вече не е имало процес по същество по вземане на решения. Освен това Съветът неправилно се основал на аргумент, че външна намеса от обществеността в процеса на вземане на решения във връзка с Регламент № 1367/2006 би била проблемна.

                  2.

                  Второ основание, в което се твърди наличието на грешки при прилагане на правото и на явна грешка в преценката, довели до неправилното прилагане на изключението за защита на правните становища (член 4, параграф 2, второ тире от Регламент № 1049/2001), тъй като разкриването няма да засегне съществено защитата на правните становища.

                              —

                              Съветът не доказал, че поисканият документ съдържа специфични оперативни правни становища. Освен това Съветът не взел предвид релевантните правни разпоредби и принципи, установени в правната уредба и съдебната практика, че законодателният процес на ЕС трябва да бъде открит и че правни анализи на правната служба на институция на ЕС, съдържащи важни общи правни анализи относно законодателния процес за приемане или изменение на законодателство на ЕС, трябва (когато е поискано в съответствие с Регламент № 1049/2001) да бъдат оповестени.

                  3.

                  Трето основание, в което се твърди наличието на грешки при прилагане на правото и на явна грешка в преценката, довели до неправилното прилагане на изключението относно процеса на вземане на решения (член 4, параграф 3, първа алинея от Регламент № 1049/2001) и на изключението относно защитата на правните становища (член 4, параграф 2, второ тире от Регламент № 1049/2001), тъй като с оспорваното решение не е признат и предоставен достъп въз основа на по-висш обществен интерес.

                              —

                              Съветът не признал и не предоставил достъп въз основа на по-висш обществен интерес. По-специално, по-висш обществен интерес съществувал, тъй като изменението на Регламент № 1367/2006 е от много голямо значение за бъдещото равнище на достъп до правосъдие в областта на околната среда и оспорваното решение засяга жалбоподателя по особен и съществен начин при изпълнението на неговата задача като изследовател и учен, който служи на обществения интерес.

                  4.

                  Четвърто основание, в което се твърди наличието на грешки при прилагане на правото и на явна грешка в преценката, довели до неправилно прилагане на изключението относно защитата на международните отношения (член 4, параграф 1, буква а), трето тире от Регламент № 1049/2001).

                              —

                              Съветът не достигнал високия праг, установен при правния тест, за да се позове валидно на изключението, предвидено в член 4, параграф 1, буква а), трето тире от Регламент № 1049/2001, а именно, че оповестяването на документа ще засегне конкретно и действително защитата на обществения интерес по отношение на международните отношения и че опасността от засягане на съответния интерес трябва да е разумно предвидима, а не чисто хипотетична.

                  5.

                  Пето основание, при условията на евентуалност, в което се твърди наличието на грешки при прилагане на правото и на явна грешка в преценката, довели до неправилното изпълнение на задължението да се представи частичен достъп до документи (член 4, параграф 6 от Регламент № 1049/2001).

                              —

                              На последно място, жалбоподателят посочва, че Съветът не разгледал надлежно възможността за и не предоставил надлежно частичен достъп. Той не приложил правния тест, който изисква от Съвета да прецени дали всяка част от поискания документ се покрива от (някое) от изтъкнатите изключения.

         (1)  Бел. ред.: поисканият документ е свързан с процеса на вземане на решения във връзка с предложеното изменение на Регламент (ЕО) № 1367/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 6 септември 2006 година относно прилагането на разпоредбите на Орхуската конвенция за достъп до информация, публично участие в процеса на вземане на решения и достъп до правосъдие по въпроси на околната среда към институциите и органите на Общността (ОВ L 264, 2006 г., стp. 13; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 17, стр. 126).

         (2)  ОВ L 145, 2001 г., стp. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76.


title: Дело T-692/21: Жалба, подадена на 22 октомври 2021 г. — AL/Комисия и OLAF

text:
               24.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 37/38

      Жалба, подадена на 22 октомври 2021 г. — AL/Комисия и OLAF
      (Дело T-692/21)
      (2022/C 37/51)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: AL (представител: R. Rata, адвокат)

         Ответници: Европейска комисия, Европейска служба за борба с измамите (OLAF)

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени (i) решение OCM (2021)22007 на OLAF от 22 юли 2021 г.; (ii) решение OCM (2021)22008 на OLAF от 22 юли 2021 г.; (iii) решение на Комисията (реф. Ares(2021)20233749) от 22 март 2021 г. и (iv) решение на Комисията (реф. Ares(2021)1610971) от 3 март 2021 г.;

                  —

                  да разпореди ответниците да платят (i) сумата от 1 127,66 EUR, удържана при липсата на индивидуално решение на Службата на Европейската комисия за управление и плащане по индивидуални права (PMO) относно възстановяването; (ii) сумата от 9 250,05 EUR удържана за месеците май, юни, юли, август и септември 2021 г. и (iii) 1 EUR ex aequo et bono като обезщетение за неимуществените вреди, претърпени от жалбоподателя вследствие от незаконното поведение на OLAF в рамките на разследване OF/2016/0928/A1, което в крайна сметка е довело до уволнението на жалбоподателя;

                  —

                  да осъди ответниците да понесат направените от тях съдебни разноски и да заплатят разноските на жалбоподателя.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква три основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: нарушение от OLAF на член 90, параграф 2 и член 90a от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз, поради отхвърлянето на административната жалба на жалбоподателя от 23 март 2021 г. като недопустима, въз основа на постоянната съдебна практика на ЕС в съответствие с която окончателният доклад и препоръките на OLAF не са актове, пораждащи правни последици.

                  2.

                  Второ основание: нарушение от OLAF на член 90, параграф 2 и член 90a от посочения Правилник, поради отхвърлянето на административната жалба на жалбоподателя от 23 април 2021 г. като недопустима. Жалбоподателят твърди, че административната му жалба е трябвало да бъде обявена за допустима от OLAF, тъй като OLAF е служба на Комисията, тоест тя е част от Комисията, и е трябвало да разгледа административната жалба на жалбоподателя.

                  3.

                  Трето основание: нарушение от Комисията на член 90, параграф 2 от посочения Правилник, доколкото Комисията е приела имплицитно решение за отхвърляне на административната жалба на жалбоподателя срещу решението на Комисията от 22 март 2021 г. (реф. ARES(2021)2023374), което потвърждава решението на Комисията от 3 март 2021 г. (реф. ARES(2021)1610971).


title: Дело T-693/21: Жалба, подадена на 25 октомври 2021 г. — NJ/Комисия

text:
               24.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 37/39

      Жалба, подадена на 25 октомври 2021 г. — NJ/Комисия
      (Дело T-693/21)
      (2022/C 37/52)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: NJ (представител: C. Maczkovics, lawyer)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да обяви, в съответствие с член 265 ДФЕС, че Комисията неправомерно не предприела действия по неговата жалба от 19 април 2018 г. относно мярка за държавна помощ SA.50952(2018FC);

                  —

                  да разпореди на Комисията незабавно да се произнесе по неговата жалба, регистрирана под номер SA.50952(2018FC);

                  —

                  да осъди Комисията да заплати всички съдебни разноски, в това число направените от жалбоподателя, дори ако след подаването на настоящата жалба тя вземе мерки, което според Общия съд би направило настоящата жалба безпредметна или ако Общият съд я отхвърли като недопустима.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на настоящата си жалба си жалбоподателят изтъква само едно основание — Комисията не изпълнила задълженията си по Договора за функционирането на Европейския съюз. По-конкретно той твърди нарушение на член 265 ДФЕС, както и на член 12, параграф 1, втора алинея от Регламент 2015/1589, (1) изискването за надлежно и безпристрастно разглеждане, принципа на добра администрация и принципа за приемане на решения в разумен срок, тъй като Комисията изобщо не приела решение по член 4, параграфи 2, 3 или 4 от Регламент 2015/1589 над три години и шест месеца след като жалбоподателят подал своята жалба относно мярка за държавна помощ SA.50952(2018FC). Той твърди, че Комисията е трябвало да приеме такова решение в рамките на дванадесет месеца, съгласно своя Кодекс на най-добри практики при провеждане на процедури на контрол на държавните помощи (2) или поне в разумен срок.

         (1)  Регламент (ЕС) 2015/1589 на Съвета от 13 юли 2015 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 108 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ОВ L 248, 2015 г., стр. 9).

         (2)  Кодекс на най-добри практики при провеждане на процедури на контрол на държавните помощи (ОВ C 136, 2009 г., стр. 13).


title: Дело T-699/21: Жалба, подадена на 31 октомври 2021 г. — Peace United/EUIPO — 1906 Collins (MY BOYFRIEND IS OUT OF TOWN)

text:
               24.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 37/40

      Жалба, подадена на 31 октомври 2021 г. — Peace United/EUIPO — 1906 Collins (MY BOYFRIEND IS OUT OF TOWN)
      (Дело T-699/21)
      (2022/C 37/53)
      Език на жалбата: френски

         Страни

         Жалбоподател: Peace United Ltd (Лондон, Обединеното кралство) (представител: M. Artzimovitch, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: 1906 Collins LLC (Маями, Флорида, Съединените щати)

         Данни за производството пред EUIPO

         Притежател на спорната марка: жалбоподателят в производството пред Общия съд

         Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „MY BOYFRIEND IS OUT OF TOWN“ — марка на Европейския съюз № 11 352 804

         Производство пред EUIPO: производство по отмяна

         Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 30 юли 2021 г. по преписка R 276/2020-2

         Искания

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение, тъй като вследствие на различни грешки в преценката на фактическите и правните обстоятелства и на нарушаване на задължението за добра администрация апелативният състав е приел, че марката на Европейския съюз „MY BOYFRIEND IS OUT OF TOWN“ № 11 352 804 не е била реално използвана през спорния период за стоките от класове 41 и 43,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

         Изложени основания

                  —

                  Нарушение на член 63, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета поради допусната от апелативния състав грешка в преценката относно злоупотреба с искането за отмяна,

                  —

                  Нарушение на член 58, параграф 1, буква a) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета поради допусната от апелативния състав грешка в преценката относно реалното използване на марката.


title: Дело T-705/21: Жалба, подадена на 3 ноември 2021 г. — Balaban/EUIPO (Stahlwerk)

text:
               24.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 37/41

      Жалба, подадена на 3 ноември 2021 г. — Balaban/EUIPO (Stahlwerk)
      (Дело T-705/21)
      (2022/C 37/54)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Okan Balaban (Борнхайм, Германия) (представител: T. Schaaf, Rechtsanwalt)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Данни за производството пред EUIPO

         Спорна марка: Заявка за регистрация на словна марка на Европейския къюз — Заявка № 18 235 592

         Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 2 септември 2021 г. по преписка R 77/2021-1

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решението за отказ на ответника от 18 ноември 2020 г. относно заявка за регистрация № 18 235 592, както и обжалваното решение, доколкото с него частично се отказва регистрацията, и да осъди ответника да регистрира марката за всички заявени стоки и услуги;

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

         Изложени основания

                  —

                  Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.

                  —

                  Нарушение на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-706/21: Жалба, подадена на 3 ноември 2021 г. — Balaban/EUIPO (Stahlwerkstatt)

text:
               24.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 37/41

      Жалба, подадена на 3 ноември 2021 г. — Balaban/EUIPO (Stahlwerkstatt)
      (Дело T-706/21)
      (2022/C 37/55)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Okan Balaban (Борнхайм, Германия) (представител: T. Schaaf, Rechtsanwalt)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Данни за производството пред EUIPO

         Спорна марка:: Заявка за регистрация на словна марка на Европейския къюз — Заявка № 18 219 170

         Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 2 септември 2021 г. по преписка R 1987/2020-1

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решението за отказ на ответника от 27 август 2020 г., както и да измени обжалваното решение, като осъди ответника да регистрира марката за услугите в сферата на обучението и образованието от клас 41;

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

         Изложени основания

                  —

                  Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.

                  —

                  Нарушение на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-715/21: Жалба, подадена на 5 ноември 2021 г. — Cellnex Telecom и Retevisión I/Комисия

text:
               24.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 37/42

      Жалба, подадена на 5 ноември 2021 г. — Cellnex Telecom и Retevisión I/Комисия
      (Дело T-715/21)
      (2022/C 37/56)
      Език на производството: испански

         Страни

         Жалбоподатели: Cellnex Telecom, SA (Мадрид, Испания) и Retevisión I, SA (Мадрид) (представители: J. Buendía Sierra; A. Lamadrid de Pablo и N. Bayón Fernández, адвокати)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателите молят Общия съд:

                  —

                  да приеме и уважи мотивите за отмяна, изтъкнати в жалбата им;

                  —

                  да отмени Решение (ЕС) 2021/2034 на Комисията от 10 юни 2021 година относно държавна помощ SA.28599 (C 23/2010) (ex NN 36/2010, ex CP 163/2009), приведена в действие от Испания, за въвеждане на цифрова наземна телевизия в отдалечени и слабо урбанизирани райони (извън Кастилия-Ла Манча) (1);

                  —

                  да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателите изтъкват две основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание, с което се твърди явно нарушение на производството по член 108, параграф 2 ДФЕС и нарушение на процесуалните права, които правото на Съюза предоставя на заинтересованите страни.

                              —

                              В тази връзка се твърди, че посоченото нарушение е допуснато с приемането на обжалваното решение, без да е било прието ново решение за откриване на процедурата, нито да е било изменено решението за откриване на процедурата, предшестващо решението от 2013 г., нито жалбоподателите да са били информирани преди това за предварителния анализ на Комисията в областта на селективността.

                  2.

                  Второ основание, с което се твърди грешка при прилагането на член 107, параграф 1 ДФЕС във връзка с понятието за селективност, нарушение на тежестта на доказване и липса на мотиви.

                              —

                              В тази връзка се твърди, че Комисията е допуснала грешка при „основния“ си анализ на селективността като е приела, че референтната система са „нормалните пазарни условия, при които предприятията следва да работят“, включвайки всички предприятия и всички сектори на икономиката. Комисията е допуснала грешка и в своя „допълнителен“ анализ на селективност, като е приела, че наземната и сателитната технологии се намират в сходно положение що се отнася до предаването на цифров телевизионен сигнал в това, което обжалваното решение нарича зона II.

         (1)  ОВ L 417, 2021 г., стр. 1.


title: Дело C-613/21 P: Жалба, подадена на 1 октомври 2021 г. от Европейски парламент срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 14 юли 2021 г. по дело T-670/19, Carbajo Ferrero/Парламент

text:
               24.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 37/10

      Жалба, подадена на 1 октомври 2021 г. от Европейски парламент срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 14 юли 2021 г. по дело T-670/19, Carbajo Ferrero/Парламент
      (Дело C-613/21 P)
      (2022/C 37/15)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Европейски парламент (представители: I. Terwinghe, C. González Argüelles, R. Schiano)

         Друга страна в производството: Fernando Carbajo Ferrero

         Искания на жалбоподателя

      Главни искания:

                  —

                  да се отмени решението от 14 юли 2021 г. на Общия съд по дело T-670/19,

                  —

                  да се върне делото на Общия съд,

                  —

                  да не се произнася по съдебните разноски.

            При условията на евентуалност:

                  —

                  да се отмени решението от 14 юли 2021 г. на Общия съд по дело T-670/19,

                  —

                  да се отхвърли жалбата, подадена пред първата инстанция,

                  —

                  да се осъди г-н Carbajo Ferrero да понесе всички съдебни разноски.

         Основания и основни доводи

      Първото основание е изведено, от една страна, от грешки при прилагане на правото при тълкуването на решението от 16 май 2000 г. за определяне на етапите на процедурата за подбор на високопоставени длъжностни лица, изменено с решението на Бюрото от 18 февруари 2008 г., и при тълкуването на принципите на равно третиране и прозрачност, и от друга страна, от изопачаване на фактите. Парламентът поддържа, че Общият съд погрешно е приел, че процедурата по назначаване на директор за медиите в Генерална дирекция „Комуникации“ е проведена редовно, доколкото Консултативният комитет по назначаването на високопоставени длъжностни лица не е приложил едни и същи критерии на сравнителен анализ на заслугите по време на цялата процедура.
      С второто основание, изведено от грешка при прилагане на правото и от изопачаване на фактите и на доказателствата, Парламентът сочи, че съдът, разгледал спора по същество, не е взел предвид ролята на изготвения от консултативния комитет доклад относно събеседванията и е заключил погрешно, че ОН не е взел предвид правилно професионалния опит на жалбоподателя.


title: Дело C-617/21: Преюдициално запитване от Landgericht Ravensburg (Германия), постъпило на 6 октомври 2021 г. — RU, PO/Nissan Leasing, Volkswagen Leasing GmbH

text:
               24.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 37/11

      Преюдициално запитване от Landgericht Ravensburg (Германия), постъпило на 6 октомври 2021 г. — RU, PO/Nissan Leasing, Volkswagen Leasing GmbH
      (Дело C-617/21)
      (2022/C 37/16)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Landgericht Ravensburg

         Страни в главното производство

         Ищци: RU, PO

         Ответници: Nissan Leasing, Volkswagen Leasing GmbH

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Попадат ли в приложното поле на Директива 2011/83/ЕС (1) и/или на Директива 2008/48/ЕО (2) и/или на Директива 2002/65/ЕО (3) договорите за лизинг на моторни превозни средства с отчитане на пробега в километри, които са със срок от приблизително две или повече години и изключват правото на прекратяване на общо основание и при които потребителят е длъжен да сключи застраховка „гражданска отговорност“ и пълно автокаско за автомобила, длъжен е освен това да предявява претенциите за недостатъци към трети лица (по-специално към търговеца и производителя на превозното средство) и също така носи риска от погиване, повреда и други намаления на стойността? Може ли да се приеме, че това са договори за кредит по смисъла на член 3, буква в) от Директива 2008/48 и/или договори за финансови услуги по смисъла на член 2, точка 12 от Директива 2011/83 и член 2, буква б) от Директива 2002/65?

                  2)

                  Ако договорите за лизинг на моторни превозни средства с отчитане на пробега в километри, както е описано в точка 1, са договори за финансови услуги:

                              а)

                              представляват ли и търговските обекти на дадено лице, което участва в подготовката на сключването на сделки с потребители от името на търговеца, но самото то няма представителна власт да сключва съответните договори, недвижими търговски обекти по смисъла на член 2, точка 9 от Директива 2011/83?
                              При утвърдителен отговор:

                              б)

                              това важи ли и за случаите, когато лицето, което участва в подготовката на сключването на договора, извършва стопанска дейност в друг отрасъл и/или няма право по силата на разпоредби в областта на надзора и/или на гражданското право да сключва договори за финансови услуги?

                  3)

                  При отрицателен отговор на въпрос 2, буква а) или б):
                  трябва ли член 16, буква л) от Директива 2011/83 да се тълкува в смисъл, че договорите за лизинг на моторни превозни средства с отчитане на пробега в километри (както е описано по-горе в първи въпрос) попадат в обхвата на това изключение?

                  4)

                  Ако договорите за лизинг на моторни превозни средства с отчитане на пробега в километри, както е описано в първи въпрос, са договори за финансови услуги:

                              а)

                              налице ли е договор от разстояние по смисъла на член 2, буква а) от Директива 2002/65 и член 2, точка 7 от Директива 2011/83 и когато по време на преговорите за сключване на договора е имало личен контакт само с лице, което участва в подготовката на сключването на сделки с потребители от името на търговеца, но самото то няма представителна власт да сключва съответните договори?
                              При отрицателен отговор:

                              б)

                              това важи ли и за случаите, когато лицето, което участва в подготовката на сключването на договора, извършва стопанска дейност в друг отрасъл и/или няма право по силата на разпоредби в областта на надзора и/или на гражданското право да сключва договори за финансови услуги?

         (1)  Директива 2011/83/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2011 година относно правата на потребителите, за изменение на Директива 93/13/ЕИО на Съвета и Директива 1999/44/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директива 85/577/ЕИО на Съвета и Директива 97/7/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 304, 2011 г., стр. 64).

         (2)  Директива 2008/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2008 година относно договорите за потребителски кредити и за отмяна на Директива 87/102/ЕИО на Съвета (ОВ L 133, 2008 г., стр. 66).

         (3)  Директива 2002/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 септември 2002 година относно дистанционна търговия на потребителски финансови услуги и за изменение на Директива 90/619/ЕИО на Съвета и на Директиви 97/7/ЕО и 98/27/ЕО (ОВ L 271, 2002 г., стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 4, стр. 183).


title: Дело C-625/21: Преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof (Австрия), постъпило на 8 октомври 2021 г. — VB/GUPFINGER Einrichtungsstudio GmbH

text:
               24.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 37/12

      Преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof (Австрия), постъпило на 8 октомври 2021 г. — VB/GUPFINGER Einrichtungsstudio GmbH
      (Дело C-625/21)
      (2022/C 37/17)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Oberster Gerichtshof

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: VB

         Ответник: GUPFINGER Einrichtungsstudio GmbH

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Трябва ли член 6, параграф 1 и член 7, параграф 1 от Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори (1) да се тълкуват в смисъл, че при разглеждането на свързан с договор иск за обезщетение за вреди, предявен от търговец срещу потребител, на основание неправомерен отказ от договора от страна на потребителя, прилагането на диспозитвни национални норми е изключено, ако общите условия на търговеца съдържат неравноправна клауза, която наред с диспозитивните национални разпоредби дава на търговеца право на избор да предяви иск за обезщетение за вреди с фиксиран размер срещу потребител, който нарушава договора?
                  При утвърдителен отговор на първия въпрос:

                  2)

                  Изключено ли е подобно прилагане на диспозитивните национални норми и когато искът за обезщетение за вреди, предявен от търговеца срещу потребителя, не се основава на клаузата?
                  При утвърдителен отговор на първи и втори въпрос:

                  3)

                  В случай на клауза, която съдържа няколко правила (напр. алтернативни санкции при неправомерен отказ от договора), допускат ли посочените разпоредби на правото на Съюза онези части от клаузата, които при всички положения не противоречат на диспозитивните национални норми и не следва да се квалифицират като неравноправни, да се запазят в договорното правоотношение?

         (1)  ОВ L 95, 1993 г., стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273.


title: Дело C-626/21: Преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof (Австрия), постъпило на 11 октомври 2021 г. — Funke Sp. z o.o.

text:
               24.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 37/13

      Преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof (Австрия), постъпило на 11 октомври 2021 г. — Funke Sp. z o.o.
      (Дело C-626/21)
      (2022/C 37/18)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Verwaltungsgerichtshof

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Funke Sp. z o.o.

         Ответник: Landespolizeidirektion Wien

         Преюдициални въпроси

      Трябва ли

                  —

                  Директива 2001/95/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 3 декември 2001 година относно общата безопасност на продуктите (1), в изменената с Регламент (ЕО) № 765/2008 (2) и с Регламент (ЕО) № 596/2009 (3), и по-специално член 12 от нея и приложение II към нея,

                  —

                  Регламент (ЕО) № 765/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 9 юли 2008 година за определяне на изискванията за акредитация и надзор на пазара във връзка с предлагането на пазара на продукти и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 339/93, и по-специално членове 20 и 22 от него, както и

                  —

                  Решение за изпълнение (ЕС) 2019/417 на Комисията от 8 ноември 2018 година за въвеждане на насоки за управлението на системата на Европейския съюз за бърз обмен на информация „RAPEX“, създадена съгласно член 12 от Директива 2001/95/ЕО относно общата безопасност на продуктите, и нейната система за нотифициране (4), да се тълкуват в смисъл, че

                  1.

                  от тези разпоредби пряко произтича правото на икономическия оператор да иска попълване на нотификация в RAPEX?

                  2.

                  компетентна за вземането на решение по такова искане е Европейската комисия (Комисията)?
                  или

                  3.

                  компетентен за вземането на решение по такова искане е органът на съответната държава членка?
                  (При утвърдителен отговор на третия въпрос)

                  4.

                  (националната) съдебна защита срещу такова решение е достатъчна, когато не се предоставя на всички, а само на засегнатия от (задължителната) мярка икономически оператор срещу предприетата от органа (задължителна) мярка?

         (1)  ОВ L 11, 2002 г., стр. 4; Специално издание на български език 2007 г., глава 15, том 8, стр. 52.

         (2)  Регламент (ЕО) № 765/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 9 юли 2008 година за определяне на изискванията за акредитация и надзор на пазара във връзка с предлагането на пазара на продукти и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 339/93 (ОВ L 218, 2008 г., стр. 30).

         (3)  Регламент (ЕО) № 596/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 18 юни 2009 година за адаптиране към Решение 1999/468/ЕО на Съвета на някои актове, за които се прилага процедурата, предвидена в член 251 от Договора, във връзка с процедурата по регулиране с контрол — адаптиране към процедурата по регулиране с контрол — част четвърта (ОВ L 188, 2009 г., стр. 14).

         (4)  ОВ L 73, 2019 г., стр. 121.


title: Дело C-634/21: Преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Wiesbaden (Германия), постъпило на 15 октомври 2021 г. — OQ/Land Hessen

text:
               24.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 37/14

      Преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Wiesbaden (Германия), постъпило на 15 октомври 2021 г. — OQ/Land Hessen
      (Дело C-634/21)
      (2022/C 37/19)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Verwaltungsgericht Wiesbaden

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: OQ

         Ответник: Land Hessen

         Встъпила страна: SCHUFA Holding AG

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Трябва ли член 22, параграф 1 от Регламент (ЕС) 2016/679 (1) да се тълкува в смисъл, че още самото автоматизирано изготвяне на вероятностна оценка за възможностите на субекта на данните да обслужва кредит в бъдеще представлява решение, основаващо се единствено на автоматизирано обработване, включващо профилиране, което поражда правни последствия за субекта на данните или по подобен начин го засяга в значителна степен, при положение че администраторът съобщава на трето лице администратор оценката, която е определил с помощта на личните данни на субекта, и това трето лице основава до голяма степен на тази оценка решението си относно установяването, изпълняването или прекратяването на договорни отношения със субекта на данните?

                  2)

                  При отрицателен отговор на първия въпрос трябва ли член 6, параграф 1 и член 22 от Регламент (ЕС) 2016/679 да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба, съгласно която използването на вероятностна оценка — в случая оценка за платежоспособността и готовността за плащане на дадено физическо лице, която включва и информация за вземания — за определено бъдещо поведение на физическо лице за целите на решението относно установяването, изпълняването или прекратяването на договорни отношения с това лице (финансово оценяване) се допуска само ако са изпълнени определени допълнителни условия, описани подробно в мотивите на това преюдициално запитване?

         (1)  Регламент (ЕС) 2016/679 на Европейския парламент и на Съвета от 27 април 2016 година относно защитата на физическите лица във връзка с обработването на лични данни и относно свободното движение на такива данни и за отмяна на Директива 95/46/EО (Общ регламент относно защитата на данните) (ОВ L 119, 2016 г., стр. 1).


title: Дело C-651/21: Преюдициално запитване, отправено от Софийски районен съд (България) на 25 октомври 2021 година — М. Я. M.

text:
               24.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 37/15

      Преюдициално запитване, отправено от Софийски районен съд (България) на 25 октомври 2021 година — М. Я. M.
      (Дело C-651/21)
      (2022/C 37/20)
      Език на производството: български

         Запитваща юрисдикция

      Софийски районен съд

         Страна в главното производство

         Молител в главното производство: М. Я. M.

         Преюдициални въпроси

                  1.

                  Следва ли чл. 13 от Регламент (ЕО) № 650/2012 (1) във връзка с принципа за защита на правната сигурност да се тълкува в смисъл, че не допуска, след като наследник е вписал в съда на държавата по своето обичайно местопребиваване приемане или отказ от наследството на наследодател, който е имал към датата на смъртта си обичайно местопребиваване в друга държава от Европейския съюз, да се поиска последващо вписване на извършения отказ или приемане в последната държава?

                  2.

                  Ако отговорът на първия въпрос е, че последващо вписване се допуска, следва ли чл. 13 от Регламент (ЕО) № 650/2012 във връзка с принципа за защита на правната сигурност и ефективното прилагане на правото на Европейския съюз и задължението за съдействие между държавите по чл. 4, пар. 3 ДФЕС да се тълкуват в смисъл, че допускат да се поиска отбелязване на извършения от наследник по държавата на неговото обичайно местопребиваване отказ от наследството на общ наследодател от друг наследник, който пребивава в държавата на обичайно местопребиваване на наследодателя към момента на смъртта, въпреки че процесуалното право на последната държава не допуска възможност за вписване на отказ от наследство от чуждо име?

         (1)  Регламент (ЕС) № 650/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 4 юли 2012 година относно компетентността, приложимото право, признаването и изпълнението на решения и приемането и изпълнението на автентични актове в областта на наследяването и относно създаването на европейско удостоверение за наследство; OB 2012, L 201, стр. 107


title: Дело C-653/21: Преюдициално запитване от Conseil d'État (Франция), постъпило на 27 октомври 2021 г. — Syndicat Uniclima/Ministre de l'Intérieur

text:
               24.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 37/15

      Преюдициално запитване от Conseil d'État (Франция), постъпило на 27 октомври 2021 г. — Syndicat Uniclima/Ministre de l'Intérieur
      (Дело C-653/21)
      (2022/C 37/21)
      Език на производството: френски

         Запитваща юрисдикция

      Conseil d'État

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Syndicat Uniclima

         Ответник: Ministre de l'Intérieur

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Допуска ли хармонизацията, наложена с Директиви 2006/42/ЕО (1), 2014/35/ЕС (2) и 2014/68/ЕС (3) държавите членки да предвиждат изисквания за безопасност — и евентуално при какви условия и в какви граници — приложими към регламентираните от тях съоръжения, при положение че въпросните изисквания не предполагат модифициране на онези съоръжения, които, видно от поставената маркировка „СЕ“, са в съответствие с изискванията на тези директиви?

                  2)

                  Допуска ли наложената с въпросните директиви хармонизация държавите членки да предвиждат — само в хипотезата на използване на тези съоръжения в общественодостъпни помещения и с оглед на специфичните рискове за пожарната безопасност — изисквания за безопасност, които могат да доведат до модифициране на съоръжения, които същевременно, видно от поставената маркировка „СЕ“, са в съответствие с изискванията на тези директиви?

                  3)

                  При отрицателен отговор на предходния въпрос, може ли да се даде положителен отговор, когато разглежданите изисквания за безопасност, от една страна, се налагат само при условие че в същите тези съоръжения са използвани алтернативни на флуорсъдържащите парникови газове запалими хладилни агенти, в съответствие с целите, посочени в Регламент (ЕС) № 517/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 16 април 2014 година за флуорсъдържащите парникови газове (4), и от друга страна, се отнасят само до онези от въпросните съоръжения, които, макар да са в съответствие с изискванията на тези директиви, не предлагат, от гледна точка на риска от пожар в случай на използване на запалими хладилни агенти, безопасността на херметически затворените?

         (1)  Директива 2006/42/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 май 2006 година относно машините и за изменение на Директива 95/16/ЕО (ОВ L 157, 2006 г., стр. 24; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 53, стр. 120).

         (2)  Директива 2014/35/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2014 година за хармонизиране на законодателствата на държавите членки за предоставяне на пазара на електрически съоръжения, предназначени за използване в определени граници на напрежението (ОВ L 96, 2014 г., стp. 357).

         (3)  Директива 2014/68/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 15 май 2014 година за хармонизиране на законодателствата на държавите членки за предоставяне на пазара на съоръжения под налягане (ОВ L 189, 2014 г., стp. 164).

         (4)  Регламент (ЕС) № 517/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 16 април 2014 година за флуорсъдържащите парникови газове и за отмяна на Регламент (ЕО) № 842/2006 (ОВ L 150, 2014 г., стp. 195).


title: Дело C-655/21: Преюдициално запитване, отправено от Районен съд — Несебър (България) на 27 октомври 2021 година — наказателно производство срещу Г. СТ. Т.

text:
               24.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 37/16

      Преюдициално запитване, отправено от Районен съд — Несебър (България) на 27 октомври 2021 година — наказателно производство срещу Г. СТ. Т.
      (Дело C-655/21)
      (2022/C 37/22)
      Език на производството: български

         Запитваща юрисдикция

      Районен съд — Несебър

         Страна в главното производство

      Г. СТ. Т.

         Преюдициални въпроси

                  1.

                  Съответстват ли на стандартите относно вредите от неправомерно упражняване на права върху интелектуална собственост, въведени с ДИРЕКТИВА 2004/48/ЕО (1) НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА от 29 април 2004 година, законодателство и съдебна практика, според които част от състава на престъпленията по чл. 172б, ал. 1 и ал. 2 НК, са претърпените от притежателя вреди;

                  2.

                  При положителен отговор на първия въпрос — съответства ли на стандартите на ДИРЕКТИВА 2004/48/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА от 29 април 2004 година въведeният от съдебната практика в Република България презумптивен механизъм за определяне на вредите — в размер на стойността на предлаганите за продажба стоки, изчислена по цени на дребно на правомерно произведени стоки;

                  3.

                  Съответства ли на принципа на законоустановеност на престъпленията, прокламиран в чл. 49 от Хартата на основните права на Европейския съюз, законодателство, в което липсва разграничение между административното нарушение (чл. 127, ал. 1 от сега действащия ЗМГО и чл. 81, ал. 1 от действалия към 2016г. ЗМГО), престъплението по чл. 172б, ал. 1 НК, а при отрицателен отговор на първия въпрос и престъплението по чл. 172б, ал. 2 НК;

                  4.

                  Съответстват ли на принципа, прокламиран в чл. 49, пар. 3 от Хартата на основните права на европейския съюз — тежестта на наказанията не трябва да бъде несъразмерна спрямо престъплението, предвидените в чл. 172б, ал. 2 НК наказания — от 5 до 8 години Лишаване от свобода и глоба от пет хиляди до осем хиляди лева.

         (1)  Директива 2004/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно упражняването на права върху интелектуалната собственост (OB 2004, L 157, стр. 45; специално българско издание: глава 17, том 2, стр. 56)


title: Дело C-656/21: Преюдициално запитване от Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD) (Португалия), постъпило на 29 октомври 2021 г. — IM GESTÃO DE ATIVOS — SOCIEDADE GESTORA DE ORGANISMOS DE INVESTIMENTO COLETIVO, S.A. и др./Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               24.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 37/17

      Преюдициално запитване от Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD) (Португалия), постъпило на 29 октомври 2021 г. — IM GESTÃO DE ATIVOS — SOCIEDADE GESTORA DE ORGANISMOS DE INVESTIMENTO COLETIVO, S.A. и др./Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Дело C-656/21)
      (2022/C 37/23)
      Език на производството: португалски

         Запитваща юрисдикция

      Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD)

         Страни в главното производство

         Жалбоподатели: IM GESTÃO DE ATIVOS — SOCIEDADE GESTORA DE ORGANISMOS DE INVESTIMENTO COLETIVO, S.A. и др.

         Ответник: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Допуска ли член 5, параграф 2 от Директива 2008/7/ЕО (1) национална правна уредба като правило 17.3.4 от Código do Imposto do Selo (Кодекса за гербовия налог), което предвижда облагане с гербов налог на комисионите, начислявани от банките на образувания, управляващи отворени инвестиционни фондове, във връзка с предоставянето на услуги по набиране на нови записани дялове, т.е. набиране на нови капиталови приходи за инвестиционните фондове чрез нови записани дялове, емитирани от фондовете?

                  2)

                  Допуска ли член 5, параграф 2 от Директива 2008/7/ЕО национална правна уредба, която предвижда облагане с гербов налог на комисионите за управление, събирани от управляващите дружества на отворени инвестиционни фондове, доколкото тези комисиони за управление включват комисиони, начислявани за посочената дейност от банките към управляващите дружества?

         (1)  Директива 2008/7/ЕО на Съвета от 12 февруари 2008 година относно косвените данъци върху набирането на капитал (ОВ L 46, 2008 г., стр. 11).


title: Дело C-668/21: Преюдициално запитване от Augstākā tiesa (Senāts) (Латвия), постъпило на 8 ноември 2021 г. — SIA Druvnieks/Lauku atbalsta dienests

text:
               24.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 37/18

      Преюдициално запитване от Augstākā tiesa (Senāts) (Латвия), постъпило на 8 ноември 2021 г. — SIA Druvnieks/Lauku atbalsta dienests
      (Дело C-668/21)
      (2022/C 37/24)
      Език на производството: латвийски

         Запитваща юрисдикция

      Augstākā tiesa (Senāts)

         Страни в главното производство

         Жалбоподател в първоинстанционното и в касационното производство: SIA Druvnieks

         Друга страна в касационното производство: Lauku atbalsta dienests

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Има ли основание за прилагането на член 60 от Регламент № 1306/2013 (1) на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 година относно финансирането, управлението и мониторинга на общата селскостопанска политика, когато предприятие на собственика на дружеството заявител на помощта, различно от последното, е извършило нередност, чиито финансови последици не са отстранени, и дружеството заявител на помощта фактически е поело селскостопанската дейност на посоченото предприятие?

                  2)

                  Може ли член 60 от Регламент № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 година относно финансирането, управлението и мониторинга на общата селскостопанска политика да бъде приложен по такъв начин, че да се приеме, че дадено лице е заобиколило административната санкция, предвидена в член 64, параграф 4, буква г) от посочения регламент, въпреки че срещу дружеството жалбоподател или неговия собственик не е издадено решение за налагане на административна санкция, водещо до изключването му от кръга на потенциалните заявители на помощта?

                  3)

                  Може ли член 60 от Регламент № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 година да се приложи по такъв начин, че органът, компетентен да разгледа проектното предложение, трябва да провери дали други предприятия, притежавани преди това от собственика на дружеството заявител на помощта, отговарят на предвиденото в член 2, точка 14 от Регламент (ЕС) № 702/2014 на Комисията от 25 юни 2014 година относно деклариране на някои категории помощи в секторите на селското и горското стопанство и в селските райони за съвместими с вътрешния пазар в приложение на членове 107 и 108 от Договора за функционирането на Европейския съюз (2) и в случай че условията не са изпълнени, да отхвърли проектното предложение без допълнителна индивидуална преценка на фактическите обстоятелства?

         (1)  Регламент (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 година относно финансирането, управлението и мониторинга на общата селскостопанска политика и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 352/78, (ЕО) № 165/94, (ЕО) № 2799/98, (ЕО) № 814/2000, (ЕО) № 1290/2005 и (ЕО) № 485/2008 на Съвета (ОВ L 347, 2013 г., стр. 549).

         (2)  ОВ L 193, 2014 г., стр. 1.


title: Дело C-686/21: Преюдициално запитване от Corte suprema di cassazione (Италия), постъпило на 15 ноември 2021 г. — VW, Legea S.r.l./SW, CQ, ET, VW, Legea S.r.l.

text:
               24.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 37/18

      Преюдициално запитване от Corte suprema di cassazione (Италия), постъпило на 15 ноември 2021 г. — VW, Legea S.r.l./SW, CQ, ET, VW, Legea S.r.l.
      (Дело C-686/21)
      (2022/C 37/25)
      Език на производството: италиански

         Запитваща юрисдикция

      Corte suprema di cassazione (Върховен касационен съд, Италия)

         Страни в главното производство

         Жалбоподатели: VW, Legea S.r.l.

         Ответници: SW, CQ, ET, VW, Legea S.r.l.

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Като предвиждат изключително право за притежателя на марка на ЕС и в същото време възможност за дялово съвместно притежание от няколко лица, нормите на Съюза (1) предполагат ли решението за предоставяне на изключителна, безвъзмездна и безсрочна лицензия за общата марка на трети лица да може да бъде вземано с мнозинство от съпритежателите, или пък за него е необходимо единодушно съгласие?

                  2)

                  Във втората хипотеза, ако правото върху национални марки и марки на Съюза се притежава съвместно от няколко субекта, съвместимо ли е с принципите на правото на Съюза тълкуване, което утвърждава невъзможността за един от съпритежателите на правото върху марката, за която е предоставена безвъзмездна и безсрочна лицензия на трети лица с единодушно решение, да оттегли едностранно посоченото решение; или напротив, трябва да се приеме, че в съответствие с принципите на Съюза е обратното тълкуване, тоест да се изключи трайното обвързване на съпритежателя с първоначалното волеизявление, така че да може да се освободи от него със съответните последици по отношение на акта на лицензиране?

         (1)  Директива (ЕС) 2015/2436 на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2015 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно марките (ОВ L 336, 2015 г., стр. 1); Регламент (EC) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2017 година относно марката на Европейския съюз (ОВ L 154, 2017 г., стр. 1).


title: Дело C-688/21: Преюдициално запитване от Conseil d'État (Франция), постъпило на 17 ноември 2021 г. — Confédération paysanne, Réseau Semences Paysannes, Les Amis de la Terre France, Collectif vigilance OGM et Pesticides 16, Vigilance OG2M, CSFV 49, OGM: dangers, Vigilance OGM 33/Premier ministre, Ministre de l'Agriculture et de l'Alimentation

text:
               24.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 37/19

      Преюдициално запитване от Conseil d'État (Франция), постъпило на 17 ноември 2021 г. — Confédération paysanne, Réseau Semences Paysannes, Les Amis de la Terre France, Collectif vigilance OGM et Pesticides 16, Vigilance OG2M, CSFV 49, OGM: dangers, Vigilance OGM 33/Premier ministre, Ministre de l'Agriculture et de l'Alimentation
      (Дело C-688/21)
      (2022/C 37/26)
      Език на производството: френски

         Запитваща юрисдикция

      Conseil d'État

         Страни в главното производство

         Жалбоподатели: Confédération paysanne, Réseau Semences Paysannes, Les Amis de la Terre France, Collectif vigilance OGM et Pesticides 16, Vigilance OG2M, CSFV 49, OGM: dangers, Vigilance OGM 33

         Ответници: Premier ministre, Ministre de l'Agriculture et de l'Alimentation

         Друга страна: Fédération française des producteurs d’oléagineux et de protéagineux

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Трябва ли член 3, параграф 1 от Директива 2001/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 март 2001 година относно съзнателното освобождаване на генетично модифицирани организми в околната среда и за отмяна на Директива 90/220/ЕИО на Съвета (1), във връзка с точка 1 от приложение I Б към тази директива и с оглед на съображение 17 от нея, да се тълкува в смисъл, че за да се разграничат сред мутагенезните техники/методи техниките/методите, които традиционно са били използвани в редица приложения и чиято безопасност е отдавна известна по смисъла на решението на Съда от 25 юли 2018 г., е достатъчно да се вземат предвид само начините, по които мутагенът модифицира генетичния материал на организма, или, напротив, следва да се вземат предвид всички вариации на организма, предизвикани от използвания способ, включително сомаклоналните вариации, които могат да засегнат човешкото здраве и околната среда?

                  2)

                  Трябва ли член 3, параграф 1 от Директива 2001/18/ЕО от 12 март 2001 година, във връзка с точка 1 от приложение I Б към тази директива и с оглед на съображение 17 от нея, да се тълкува в смисъл, че за да се прецени дали дадена мутагенезна техника или даден мутагенезен метод традиционно е бил(а) използван(а) в редица приложения и дали безопасността ѝ(му) е отдавна известна по смисъла на решението на Съда от 25 юли 2018 г., е достатъчно да се вземат предвид само отглежданите на полето култури от получени чрез тази техника или този метод организми или, напротив, че е възможно да се вземат предвид и научните изследвания и публикации, които не се отнасят до тези култури, като що се отнася до тези изследвания и публикации, само тези от тях, имащи отношение към рисковете за човешкото здраве и за околната среда, ли са меродавни?

         (1)  ОВ L 106, 2001 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 7, стр. 75.


title: Дело C-694/21 P: Жалба, подадена на 17 ноември 2021 г. от Brunswick Bowling Products LLC срещу решението, постановено от Общия съд (втори състав) на 8 септември 2021 г. по дело T-152/19, Brunswick Bowling Products LLC/Комисия

text:
               24.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 37/20

      Жалба, подадена на 17 ноември 2021 г. от Brunswick Bowling Products LLC срещу решението, постановено от Общия съд (втори състав) на 8 септември 2021 г. по дело T-152/19, Brunswick Bowling Products LLC/Комисия
      (Дело C-694/21 P)
      (2022/C 37/27)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Brunswick Bowling Products LLC (представител: R. Martens, avocat)

         Други страни в производството: Европейска комисия, Кралство Швеция

         Искания на жалбоподателя

      Жалбоподателят иска от Съда:

                  —

                  да отмени точки 1 и 2 от диспозитива на обжалваното решение;

                  —

                  и да върне делото за ново разглеждане на Общия съд;

                  —

                  или при условията на евентуалност, да отмени точки 1 и 2 от диспозитива на обжалваното решение и да се произнесе по жалбата, подадена пред първата съдебна инстанция, като отмени в неговата цялост Решение за изпълнение (EС) 2018/1960 на Комисията (1);

                  —

                  и при всички положение да осъди Европейската комисия да заплати всички съдебни разноски по делото.

         Основания и основни доводи

      Първото основание е изведено от твърдение за нарушение на член 263 във връзка с член 256, параграф 1 ДФЕС и на член 41, параграф 1 от Хартата на основните права на Европейския съюз и на принципа на добра администрация, защото Общият съд допуснал грешка при прилагането на правото, като пропуснал да подложи на преценка информацията, на която Комисията се позовала или на която тя пропуснала да се позове при приемането на окончателното си решение и по този начин не взела предвид да вземе предвид всички релевантни фактори, при положение че в хипотезата, в която Комисията имала задължение да гарантира, че разполага с най-пълната и благонадеждна информация, за да може да бъде адекватно проведен съдебният контрол за законосъобразност на решението на Комисията от страна на Общия съд, се предполагало да бъде проверено дали Комисията се е позовала на цялата относима информация и дали, доколкото е приложимо, информацията, на която тя се позовала в решението си, е фактически вярна, благонадеждна, пълна и състоятелна.
      Второто основание е изведено от твърдение за нарушение на член 296, параграф 2 ДФЕС, на член 41, параграф 1 и на член 41, параграф 2, буква в) от Хартата и на задължението за мотивиране, тъй като Общият съд не изложил достатъчно подробни и обосновани мотиви, при положение че в съответствие със задължението за мотивиране той следвало да изложи мотивите си по такъв начин, че да позволи на жалбоподателя да установи причините, поради които е постановил съответното решение.

         (1)  Решение за изпълнение (ЕС) 2018/1960 на Комисията от 10 декември 2018 година относно защитна мярка, наложена от Швеция съгласно Директива 2006/42/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, за забрана на пускането на пазара на тип машина за нареждане на кегли и допълнителен комплект, който трябва да бъде използван заедно с машината за нареждане на кегли, произведени от дружеството Brunswick Bowling & Billiards, и за изтегляне на тези машини, които вече са пуснати на пазара (OВ L 315, 2018 г., стр. 29).


title: Дело C-701/21 P: Жалба, подадена на 19 ноември 2021 г. от Mytilinaios AE — Omilos Epicheiriseon срещу решението, постановено от Общия съд (трети разширен състав) на 22 септември 2021 г. по съединени дела T-639/14 RENV, Τ-352/15 и Τ-740/17, Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE/Европейска комисия, подпомагана от Mytilinaios AE — Omilos Epicheiriseon

text:
               24.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 37/21

      Жалба, подадена на 19 ноември 2021 г. от Mytilinaios AE — Omilos Epicheiriseon срещу решението, постановено от Общия съд (трети разширен състав) на 22 септември 2021 г. по съединени дела T-639/14 RENV, Τ-352/15 и Τ-740/17, Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE/Европейска комисия, подпомагана от Mytilinaios AE — Omilos Epicheiriseon
      (Дело C-701/21 P)
      (2022/C 37/28)
      Език на производството: гръцки

         Страни

         Жалбоподател: Mytilinaios AE — Omilos Epicheiriseon (представители: Vassilios-Spyridon Christianos и Georgios Karydis, адвокати)

         Други страни в производството: Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI), Европейска комисия

         Искания на жалбоподателя

                  —

                  Отмяна на решението на Общия съд по съединени дела T-639/14 RENV, T-352/15 и T-740/17,

                  —

                  при необходимост, връщане на делото на Общия съд за постановяване на решение,

                  —

                  осъждане на DEI AE да заплати всички съдебни разноски.

         Основания и основни доводи

      Обжалваното съдебно решение е следвало да установи дали у Комисията е трябвало да се породят съмнения по смисъла на член 4, параграфи 3 и 4 от Регламент 2015/1589 (1) или сериозни затруднения във връзка с установяването на държавна помощ при цената за доставка на електроенергия, прилагана от DEI AE по отношение на жалбоподателя въз основа на арбитражно решение, с оглед на които тя е трябвало да започна официална процедура по разследване.
      Жалбоподателят сочи три основания за обжалване и поддържа, че в обжалваното съдебно решение:

                  —

                     На първо място, Общият съд не разгледал общите принципи на правото на „nemo auditur (…)“ и „venire contra factum proprium“, що се отнася до легитимния интерес на DEI AE да поиска отмяна.

                  —

                     На второ място, Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, от една страна, по отношение на критерия за частния оператор по член 107, параграф 1 ДФЕС и от друга страна, по отношение на качеството на арбитражния съд като държавен орган.

                  —

                     На трето място, Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото във връзка с тълкуването на член 4 от Регламент 2015/1589, от една страна, по отношение на изискването за съмнения или за сериозни затруднения при установяване на съществуването на държавна помощ във фазата на предварителното разглеждане на оплакванията и от друга страна, по отношение на преобръщането на доказателствената тежест.

         (1)  Регламент (ЕС) 2015/1589 на Съвета от 13 юли 2015 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 108 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ОВ L 248, 2015 г., стр. 9).