title: Дело Т-227/10: Жалба, подадена на 18 май 2010 г. — Banco Santander/Комисия

text:
               17.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 195/28

         Жалба, подадена на 18 май 2010 г. — Banco Santander/Комисия
   (Дело Т-227/10)
   2010/C 195/43
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Banco Santander, SA (Сантандер, Испания) (представители: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, M. Muñoz de Juan, R. Calvo Salinero, abogados)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени член 1, параграф 1 от обжалваното решение доколкото в него е обявено, че член 12, параграф 5, TRLIS (кодифициран текст на Закона за корпоративния данък) съдържа елементи на държавна помощ,

               —

               при условията на евентуалност, да се отмени член 1, параграф 1 от обжалваното решение, доколкото в него се обявява, че член 12, параграф 5 от TRLIS съдържа елементи на държавна помощ, когато се прилага към придобиване на дялови участия, предполагащи придобиване на контрол,

               —

               при условията на евентуалност, да се отмени член 4 от обжалваното решение, доколкото в него се прилага разпореждането за възстановяване на помощта към сделки, сключени преди публикуването на окончателното решение, предмет на настоящата жалба, в ОВ на ЕС и

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Решението, предмет на настоящата жалба, е същото като това, което се обжалва по дела T-219/10 Autogrill España/Комисия, T-221/10 Iberdrola/Комисия и T-225/10, Banco Bilbao Vizcaya Argentaria/Комисия.
   Правните основания и основните доводи са сходни с изтъкнатите в рамките на посочените дела.
   По-специално, жалбоподателят изтъква грешки при прилагане на правото що се отнася до правната квалификация като държавна помощ на мярката, до установяването на бенефициера на тази мярка и до установяването на краен срок за признаване на оправданите правни очаквания. Жалбоподателят изтъква последното правно основание доколкото в обжалваното решение е признато съществуването на оправдани правни очаквания, но същевременно е направено разграничение между сделки, осъществени в периода от влизане в сила на мярката до датата на публикуване на решението за започване на официална процедура по разследване и сделки, осъществени след това.


title: Дело C-33/07: Решение на Съда (първи състав) от 10 юли 2008 г. (преюдициално запитване от Tribunal Dâmbovița — Румъния) — Ministerul Administrației și Internelor — Direcția Generală de Pașapoarte București/Gheorghe Jipa (Гражданство на Съюза — Член 18 ЕО — Директива 2004/38/ЕО — Право на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите-членки)

text:
               30.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 223/11

         Решение на Съда (първи състав) от 10 юли 2008 г. (преюдициално запитване от Tribunal Dâmbovița — Румъния) — Ministerul Administrației și Internelor — Direcția Generală de Pașapoarte București/Gheorghe Jipa
   (Дело C-33/07) (1)

   (Гражданство на Съюза - Член 18 ЕО - Директива 2004/38/ЕО - Право на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите-членки)
   (2008/C 223/16)
   Език на производството: румънски
   Препращаща юрисдикция
   Tribunal Dâmbovița
   Страни в главното производство

      Ищец: Ministerul Administrației și Internelor — Direcția Generală de Pașapoarte București

      Ответник: Gheorghe Jipa
   Предмет
   Преюдициално запитване — Tribunal Dâmbovița — Тълкуване на член 18 ЕО и на член 27 от Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите-членки, за изменение на Регламент (ЕИО) № 1612/68 и отменяща Директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО (ОВ L 158, стp. 77; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 56, и поправка, ОВ L 229, стp. 35).
   Диспозитив
   Член 18 ЕО и член 27 от Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите-членки, за изменение на Регламент (ЕИО) № 1612/68 и отменяща Директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО допускат национална правна уредба, която позволява да се ограничи правото на гражданин на дадена държава-членка да пътува до територията на друга държава-членка, по-специално на основание че преди това е бил репатриран оттам, тъй като е бил „незаконно пребиваващ“, при условие че, от една страна, личното поведение на този гражданин представлява истинска, настояща и достатъчно сериозна заплаха, която засяга някой от основните интереси на обществото, а от друга страна, предвидената рестриктивна мярка може да гарантира осъществяването на преследваната с нея цел и не надхвърля необходимото за нейното постигане. Препращащата юрисдикция следва да провери дали е такъв случаят по делото, с което е сезирана.

      (1)  ОВ C 140, 23.6.2006 г.


title: Дело T-502/12: Жалба, подадена на 19 ноември 2012 г. — Ferring/СХВП — Tillotts Pharma (OCTASA)

text:
               26.1.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 26/62

         Жалба, подадена на 19 ноември 2012 г. — Ferring/СХВП — Tillotts Pharma (OCTASA)
   (Дело T-502/12)
   2013/C 26/122
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Ferring BV (Haarlem, Нидерландия) (представители: I. Fowler, Solicitor, A. Renck и J. Fuhrmann, lawyers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Tillotts Pharma AG (Ziefen, Швейцария)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 6 септември 2012 г. по преписка R 1216/2011-4; и

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски, или — ако другата страна в производството пред апелативния състав встъпи по делото в подкрепа на ответника — да осъди ответника и встъпилата страна да заплатят съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „OCTASA“за стоки от клас 5 — заявка за регистрация на марка на Общността № 8169881

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: словната марка „PENTASA“, регистрирана в Бенелюкс под № 377513 за стоки, наред с други, от клас 5; Словната марка „PENTASA“, регистрирана в Германия под № 1181393 за стоки от клас 5; словната марка „PENTASA“, регистрирана в Португалия под № 218845 за стоки от клас 5; словната марка „PENTASA“, регистрирана в Дания под № VR 024 301 980 за стоки от клас 5; словната марка „PENTASA“, регистрирана във Финландия под № 94367 за стоки от клас 5; словната марка „PENTASA“, регистрирана в Обединеното кралство под № 1131049 за стоки от клас 5; словната марка „PENTASA“, регистрирана в Испания под № 1766091 за стоки от клас 5; международната словна марка „PENTASA“, регистрирана под № 605880 за стоки от клас 5; словната марка „OCTOSTIM“, регистрирана в Бенелюкс под № 430245 за стоки от клас 5; словната марка „OCTOSTIM“, регистрирана в Германия под № 2024737 за стоки от клас 5; словната марка „OCTOSTIM“, регистрирана във Финландия под № 95782 за стоки от клас 5; словната марка „OCTOSTIM“, регистрирана във Франция под № 1537576 за стоки от клас 5; словната марка „OCTOSTIM“, регистрирана в Обединеното кралство под № 1262052 за стоки от клас 5; словната марка „OCTOSTIM“, регистрирана в Гърция под № 129507-A за стоки от клас 5; словната марка „OCTOSTIM“, регистрирана в Ирландия под № 175341 за стоки от клас 5; словната марка „OCTOSTIM“, регистрирана в Португалия под № 246194 за стоки от клас 5; словната марка „OCTOSTIM“, регистрирана в Дания под № VR 198601124 за стоки от клас 5; словната марка „OCTOSTIM“, регистрирана в Швеция под № 2000103 за стоки от клас 5

      Решение на отдела по споровете: отхвърля изцяло възражението

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата

      Изложени правни основания:

               —

               нарушение на член 8, параграф 1, буква б) и член 8, параграф 5 от Регламент № 207/2009 на Съвета.

               —

               нарушение на правило 80, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2868/95 на Комисията.


title: Дело C-262/16: Преюдициално запитване от Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Обединено кралство), постъпило на 12 май 2016 г. — Shields & Sons Partnership/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

text:
               18.7.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 260/30

         Преюдициално запитване от Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Обединено кралство), постъпило на 12 май 2016 г. — Shields & Sons Partnership/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
   (Дело C-262/16)
   (2016/C 260/38)
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Shields & Sons Partnership

      Ответник: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

      Преюдициални въпроси

               1)

               По отношение на общия режим на единна данъчна ставка за земеделски производители, установен в дял XII, глава 2 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета (1), следва ли член 296, параграф 2 да се тълкува в смисъл, че предвижда изчерпателно случаите, в които държава членка може да изключи земеделски производител от общия режим на единна ставка за земеделски производители? По-специално:

                           1.1.

                           Само съгласно член 296, параграф 2 ли може държава членка да изключи земеделски производители от общия режим на единна данъчна ставка за земеделски производители?

                           1.2.

                           Може ли държава членка да изключи земеделски производител от общия режим на единна данъчна ставка за земеделски производители и на основание член 299?

                           1.3.

                           Дава ли принципът на данъчен неутралитет право на държава членка да изключи земеделски производител от общия режим на единна данъчна ставка за земеделски производители?

                           1.4.

                           Има ли държава членка право да изключва земеделски производители от общия режим на единна данъчна ставка за земеделски производители на други основания?

               2)

               Как следва да се тълкува изразът „категории земеделски производители“ в член 296, параграф 2 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета? По-специално:

                           2.1.

                           Трябва ли съответната категория земеделски производители да може да се определи въз основа на обективни критерии?

                           2.2.

                           Възможно ли е съответна категория земеделски производители да бъде определена въз основа на икономически съображения?

                           2.3.

                           Доколко точно се изисква да бъде определена категорията земеделски производители, която държавата членка предвижда да изключи?

                           2.4.

                           Дава ли този израз право на държавата членка да разглежда като релевантна категория „земеделски производители, за които е установено, че възстановяват значително по-големи суми като участници в режима на единна данъчна ставка, отколкото биха възстановили, ако бяха регистрирани по общия режим на ДДС“?

      (1)  Директива 2006/112 (ЕО) на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1)


title: Дело C-120/08: Преюдициално запитване, отправено от Bundesgerichtshof (Германия) на 20 март 2008 г. — Bayerischer Brauerbund e.V./Bavaria N.V.

text:
               2.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 197/2

         Преюдициално запитване, отправено от Bundesgerichtshof (Германия) на 20 март 2008 г. — Bayerischer Brauerbund e.V./Bavaria N.V.
   (Дело C-120/08)
   (2008/C 197/02)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Bundesgerichtshof
   Страни в главното производство

      Ищец: Bayerischer Brauerbund e.V.

      Ответник: Bavaria N.V.
   Преюдициални въпроси

               1)

               Прилага ли се член 14, параграф 1от Регламент (ЕО) № 510/2006 на Съвета от 20 март 2006 година относно закрилата на географски указания и наименования за произход на земеделски продукти и храни (1), когато защитеното указание е валидно регистрирано по опростената процедура по член 17 от Регламент (ЕИО) № 2081/92 на Съвета от 14 юли 1992 година относно закрилата на географски указания и наименования за произход на земеделски продукти и храни (2)?

               2)

                           a)

                           При утвърдителен отговор на първия въпрос, кой момент трябва да се вземе предвид при преценката за поредност на регистрация на защитеното географско указание по смисъла на член 14, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 510/06?

                           б)

                           При отрицателен отговор на първия въпрос, въз основа на коя разпоредба трябва да се прецени конфликтът между валидно регистрирано географско указания по опростената процедура на член 17 от Регламент (ЕИО) № 2081/92 и марка, и според какви критерии се преценява поредността на регистрацията на защитеното географско указание?

               3)

               Може ли да се прибегне до националните разпоредби за закрила на географските наименования, когато указанието „Bayerisches Bier“ отговаря на условията за регистрация според Регламент (ЕИО) № 2081/92 и според Регламент (ЕО) № 510/06, ако се окаже че Регламент (ЕО) № 1347/2001 на Съвета от 28 юни 2001 година за допълнение на приложението към Регламент (ЕО) № 1107/96 на Комисията относно регистрацията на географските указания и наименованията за произход на основание процедурата, предвидена в член 17 от Регламент (ЕИО) № 2081/92 на Съвета (3) е недействителен?

      (1)  ОВ L 93, стр. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 71, стр. 114.

      (2)  ОВ L 208, стр. 1.

      (3)  ОВ L 182, стр. 3; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 38, стр. 128.


title: Дело C-451/17: Преюдициално запитване, отправено от Административен съд — Велико Търново (България) на 27 юли 2017 година — „Уолтопия“ АД/Директор на Териториална дирекция на Националната агенция за приходите — гр. Велико Търново

text:
               2.10.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 330/9

         Преюдициално запитване, отправено от Административен съд — Велико Търново (България) на 27 юли 2017 година — „Уолтопия“ АД/Директор на Териториална дирекция на Националната агенция за приходите — гр. Велико Търново
   (Дело C-451/17)
   (2017/C 330/11)
   Език на производството: български

      Запитваща юрисдикция

   Административен съд Велико Търново

      Страни в главното производство

      Жалбоподател:„Уолтопия“ АД

      Ответник: Директор на Териториална дирекция на Националната агенция за приходите — гр. Велико Търново

      Преюдициални въпроси

               1.

               Следва ли нормата на чл.14, [параграф] 1 от РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 987/2009 (1) НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ и СЪВЕТА от 16.9.2009 г. за установяване процедурата за прилагане на Регламент (ЕО) № 883/2004 за координация на системите за социална сигурност във връзка с чл.12, [параграф] 1 от РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 883/2004 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА от 29.4.2004 г. за координация на системите за социална сигурност да се тълкува в смисъл, че визираното в тях наето лице не е подчинено на законодателството на държавата членка, респективно за него не е приложимо законодателството на държавата — членка, в която е установен неговият работодател предвид обстоятелството, че по силата на посоченото в чл.1, буква л от Основния Регламент национално законодателство, това лице не е имало качеството на осигурено лице в тази държава — членка непосредствено преди да започне работа като наето лице?

               2.

               В случай, че отговорът на първият въпрос е отрицателен, при тълкуването на съдържанието и смисъла на понятието „прилагало“ от разпоредбата на чл.14, [параграф] 1 от РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 987/2009 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ и СЪВЕТА от 16.9.2009 г. за установяване процедурата за прилагане на Регламент (ЕО) № 883/2004 за координация на системите за социална сигурност във връзка с понятието „подчинено“ от разпоредбата на чл.12, [параграф] 1 от РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 883/2004 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА от 29.4.2004 г. за координация на системите за социална сигурност допустимо ли е да се съобрази от националната юрисдикция гражданството на лицето на страна — членка при положение, че наетото лице така или иначе е било подчинено на националната правна уредба само поради факта на гражданството си?

               3.

               В случай, че отговорът на предходният въпрос е също отрицателен, при прилагането на посочените в този въпрос понятия може ли националната юрисдикция да вземе предвид факта на обичайното и продължително пребиваване на наетото лице в смисъла, установен в чл.1, буква й от РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 883/2004 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА от 29.4.2004 г. за координация на системите за социална сигурност?

               4.

               В случай, че отговорът и на третият въпрос е отрицателен, какви елементи на тълкуване следва да бъдат съобразени от националната юрисдикция за определяне на съдържанието на понятието „подчинено на законодателството“ от разпоредбата на чл.12, [параграф] 1 от Основният Регламент и понятието „се е прилагало законодателството“ от разпоредбата на чл.14, [параграф] 1 от Регламента с оглед прилагането на точния смисъл на тези разпоредби?

      (1)  Регламент (ЕО) № 987/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 година за установяване процедурата за прилагане на Регламент (ЕО) № 883/2004 за координация на системите за социална сигурност (Текст от значение за ЕИП и за Швейцария)

      OB 2009, L 284, стр. 1


title: Дело C-225/07: Определение на Съда (трети състав) от 3 юли 2008 г. (преюдициално запитване от Amtsgericht Landau/Isar — Германия) — Наказателно производство срещу Rainer Günther Möginger (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник — Директива 91/439/ЕИО — Взаимно признаване на свидетелствата за управление на моторни превозни средства — Отнемане на свидетелството за управление — Временна забрана за издаване на ново свидетелство — Валидност на свидетелство, получено в друга държава-членка през периода на забрана)

text:
               8.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 285/11

         Определение на Съда (трети състав) от 3 юли 2008 г. (преюдициално запитване от Amtsgericht Landau/Isar — Германия) — Наказателно производство срещу Rainer Günther Möginger
   (Дело C-225/07) (1)

   (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник - Директива 91/439/ЕИО - Взаимно признаване на свидетелствата за управление на моторни превозни средства - Отнемане на свидетелството за управление - Временна забрана за издаване на ново свидетелство - Валидност на свидетелство, получено в друга държава-членка през периода на забрана)
   (2008/C 285/18)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Amtsgericht Landau/Isar
   Страна в главното наказателно производство
   Rainer Günther Möginger
   Предмет
   Преюдициално запитване — Amtsgericht Landau/Isar — Тълкуване на член 8, параграфи 2 и 4 от Директива 91/439/ЕИО на Съвета от 29 юли 1991 г. относно свидетелствата за управление на моторни превозни средства (ОВ L 237, стр. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 2, стр. 62) — Непризнаване на нейната територия от държавата-членка по пребиваване на свидетелство за управление, получено в друга държава-членка през периода на временна забрана да се иска ново свидетелство в държавата-членка по пребиваване
   Диспозитив
   Член 1, параграф 2 и член 8, параграфи 2 и 4 от Директива 91/439/ЕИО на Съвета от 29 юли 1991 г. относно свидетелствата за управление на моторни превозни, изменена с Регламент (ЕО) № 1882/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 29 септември 2003 г., трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат държава-членка да откаже да признае валидността на свидетелство за управление, издадено от друга държава-членка, когато към датата на това издаване на неговия притежател е наложена временна забрана за издаване на ново свидетелство за управление в първата държава-членка. В това отношение е без значение обстоятелството, че въпросът за валидността се поставя след датата, на която този период на забрана е приключил.

      (1)  ОВ C 183 от 4.8.2007 г.


title: Дело T-578/12: Жалба, подадена на 27 декември 2012 г. — NIOC/Съвет

text:
               16.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 79/20

         Жалба, подадена на 27 декември 2012 г. — NIOC/Съвет
   (Дело T-578/12)
   2013/C 79/36
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: National Iran Oil Co. (NIOC) (Техеран, Иран) (представител: адв. J.-M. Thouvenin)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Регламент за изпълнени (ЕС) № 945/2012 на Съвета от 15 октомври 2012 година в частта, която се отнася до жалбоподателя,

               —

               да отмени Решение 2012/635/ОВПС на Съвета от 15 октомври 2012 година в частта, която се отнася до жалбоподателя,

               —

               да обяви Регламент (ЕС) № 267/2012 на Съвета от 23 март 2012 година за неприложим спрямо него,

               —

               да обяви Решение 2012/635/ОВПС за неприложимо спрямо него,

               —

               да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага седем правни основания, които по същество са идентични и сходни с тези, изложени по дело Т-577/12, NIOC и др./Съвет.


title: Дело C-457/06 P: Определение на Съда от 4 октомври 2007 г. — Република Финландия/Комисия на Европейските общности (Обжалване — Жалба за отмяна — Недопустимост — Акт, който не поражда задължителни правни последици — Собствени ресурси на Европейските общности — Процедура за нарушение — Член 11 от Регламент (ЕО, Евратом) № 1150/2000 — Лихви за забава — Преговори по споразумение за плащане под условие — Писмо за отказ)

text:
               26.1.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/18

         Определение на Съда от 4 октомври 2007 г. — Република Финландия/Комисия на Европейските общности
   (Дело C-457/06 P) (1)

   (Обжалване - Жалба за отмяна - Недопустимост - Акт, който не поражда задължителни правни последици - Собствени ресурси на Европейските общности - Процедура за нарушение - Член 11 от Регламент (ЕО, Евратом) № 1150/2000 - Лихви за забава - Преговори по споразумение за плащане под условие - Писмо за отказ)
   (2008/C 22/34)
   Език на производството: фински
   Страни

      Жалбоподател: Република Финландия (представител: E. Bygglin)

      Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности (представители: G. Wilms и P. Aalto)
   Предмет
   Жалба, подадена срещу Определение на Първоинстанционния съд (четвърти състав) от 5 септември 2006 г. по дело Финландия/Комисия (T-350/05), с което Първоинстанционният съд отхвърля като недопустима жалба с предмет искане за отмяна на решение на Комисията от 8 юли 2005 г., с което тя отказва да започне преговори с Република Финландия по възможността последната да заплати като временна мярка мита върху материал за отбранителни цели, което се изисква от Комисията в рамките на производство за установяване на неизпълнение на задължения — Подлежащи на обжалване актове
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Република Финландия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 326, 30.12.2006 г.


title: Дело C-376/11: Преюдициално запитване, отправено от Cour d'appel de Bruxelles (Белгия) на 15 юли 2011 г. — Pie Optiek/Bureau Gevers, European Registry for Internet Domains

text:
               8.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 298/11

         Преюдициално запитване, отправено от Cour d'appel de Bruxelles (Белгия) на 15 юли 2011 г. — Pie Optiek/Bureau Gevers, European Registry for Internet Domains
   (Дело C-376/11)
   2011/C 298/21
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour d'appel de Bruxelles

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Pie Optiek

      Ответник: Bureau Gevers, European Registry for Internet Domains

      Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли член 12, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 874/2004 на Комисията от 28 април 2004 година относно определяне на правила на обществената политика за въвеждането и функциите на.eu домейн от най-високо ниво и принципите, които ръководят регистрирането (1), да се тълкува в смисъл, че при положение, при което съответното предходно право е право относно марка, терминът „лицензополучатели на предходни права“ може да се отнася за лице, упълномощено от притежателя на марката единствено да регистрира от свое име, но за сметка на лицензодателя име на домейн, което е идентично или подобно на марката, без обаче да има право да използва по друг начин марката или да използва знака като марка като например за предлагане на пазара на стоки или услуги с тази марка?

               2.

               При положителен отговор на този въпрос, трябва ли член 21, параграф 1, буква a) от Регламент (ЕО) № 874/2004 на Комисията от 28 април 2004 година относно определяне на правила на обществената политика за въвеждането и функциите на.eu домейн от най-високо ниво и принципите, които ръководят регистрирането, да се тълкува в смисъл, че „право или законен интерес“ съществува дори ако „лицензополучателят на предходни права“ е извършил регистрирането на името на домейн.eu от свое име, но за сметка на притежателя на марката, когато последният няма право на регистриране в съответствие с член 4, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕО) № 733/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 22 април 2002 година относно въвеждането на.eu домейн от най-високо ниво (2)?

      (1)  ОВ L 162, стр. 40; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 45, стр. 71.

      (2)  ОВ L 113, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 35, стр. 240.


title: Дело C-62/12: Решение на Съда (първи състав) от 13 юни 2013 г. (преюдициално запитване от Административен съд — Варна — България) — Галин Костов/Директор на дирекция „Обжалване и изпълнение на управлението“ — Варна, при Централно управление на Националната агенция за приходите (Обща система на данъка върху добавената стойност — Директива 2006/112/ЕО — Член 9, параграф 1 — Понятие за данъчнозадължено лице — Физическо лице — Облагаема доставка на услуги — Инцидентно извършена услуга — Без връзка с регистрирана и облагаема с ДДС дейност, извършвана по занятие — Частен съдебен изпълнител)

text:
               3.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 225/26

         Решение на Съда (първи състав) от 13 юни 2013 г. (преюдициално запитване от Административен съд — Варна — България) — Галин Костов/Директор на дирекция „Обжалване и изпълнение на управлението“ — Варна, при Централно управление на Националната агенция за приходите
   (Дело C-62/12) (1)

   (Обща система на данъка върху добавената стойност - Директива 2006/112/ЕО - Член 9, параграф 1 - Понятие за данъчнозадължено лице - Физическо лице - Облагаема доставка на услуги - Инцидентно извършена услуга - Без връзка с регистрирана и облагаема с ДДС дейност, извършвана по занятие - Частен съдебен изпълнител)
   2013/C 225/41
   Език на производството: български

      Запитваща юрисдикция

   Административен съд — Варна

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Галин Костов

      Ответник: Директор на дирекция „Обжалване и изпълнение на управлението“ — Варна, при Централно управление на Националната агенция за приходите

      Предмет

   Преюдициално запитване — Административен съд — Варна — Тълкуване на член 9, параграф 1 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7) — Понятие за „данъчнозадължено лице“ — Облагане с ДДС на инцидентно извършените от физическо лице доставки на услуги, които не са свързани с упражняваната от това лице свободна професия като [частен] съдебен изпълнител

      Диспозитив

   Член 9, параграф 1 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност трябва да се тълкува в смисъл, че физическо лице, което вече е регистрирано за целите на данък върху добавената стойност поради упражняваната от него дейност като частен съдебен изпълнител, трябва да се счита за „данъчнозадължено лице“ по отношение на всяка друга икономическа дейност, която извършва инцидентно, при условие че тази дейност съставлява дейност по смисъла на член 9, параграф 1, втора алинея от Директива 2006/112.

      (1)  ОВ C 118, 21.4.2012 г.


title: Дело F-147/12: Жалба, подадена на 3 декември 2012 г. — ZZ/Комисия

text:
               23.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 55/26

         Жалба, подадена на 3 декември 2012 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-147/12)
   2013/C 55/44
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представители: D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis и É. Marchal, avocats)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на решението за прехвърляне на пенсионните права, придобити преди встъпването в длъжност на жалбоподателя в приложение на новите общи разпоредби за изпълнение (ОРИ) на членове 11 и 12 от Приложение VIII към Правилника за длъжностните лица, и при необходимост — на решението, с което това прехвърляне се потвърждава.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се обяви за незаконосъобразен член 9 от общите разпоредби за изпълнение на член 11, параграф 2 от Приложение VIII към Правилника;

               —

               да се отмени решението от 3 февруари 2012 г. за прилагане на параметрите, посочени в общите разпоредби за изпълнение на член 11, параграф 2 от Приложение VIII към Правилника, от 3 март 2011 г. за прехвърлянето на пенсионните права на жалбоподателя;

               —

               при необходимост, да се отмени решението от 11 октомври 2012 г., с което това прехвърляне се потвърждава;

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-43/14: Жалба, подадена на 13 януари 2014 г.  — Heidrick & Struggles International/СХВП (THE LEADERSHIP COMPANY)

text:
               28.4.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/22

         Жалба, подадена на 13 януари 2014 г. — Heidrick & Struggles International/СХВП (THE LEADERSHIP COMPANY)
   (Дело T-43/14)
   2014/C 129/29
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Heidrick & Struggles International, Inc. (Чикаго, Съединени американски щати) (представител: A. Norris, Barrister)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 10 октомври 2013 г. по преписка R 338/2013-2,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „THE LEADERSHIP COMPANY“ за услуги от класове 35 и 44 — заявка за марка на Общността № 11 031 457.

      Решение на проверителя: отказва да регистрира заявената марка.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) и член 7, параграф 2) от Регламента относно марката на Общността.


title: Дело C-505/09 P: Жалба, подадена на 4 декември 2009 г. от Европейската комисия срещу решението, постановено от Първоинстанционния съд (седми състав) на 23 септември 2009 г. по дело T-263/07, Европейска комисия/Република Естония

text:
               13.3.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/23

         Жалба, подадена на 4 декември 2009 г. от Европейската комисия срещу решението, постановено от Първоинстанционния съд (седми състав) на 23 септември 2009 г. по дело T-263/07, Европейска комисия/Република Естония
   (Дело C-505/09 P)
   2010/C 63/38
   Език на производството: естонски

      Страни

      Жалбоподател: Европейска комисия (представители: E. Kružíková, E. White и E. Randvere)

      Други страни в производството: Република Естония, Република Литва, Словашка република, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени обжалваното съдебно решение,

               —

               да се осъди Република Естония да понесе съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Според Комисията Решението на Първоинстанционния съд на Европейските общности (наричан по-нататък „Първоинстанционен съд“) трябва да се отмени на следните основания:

               1.

               Първоинстанционният съд е нарушил член 21 от Статута на Съда на Европейските общности и член 44, параграф 1, буква в) от Процедурния правилник на Първоинстанционния съд, като е счел за допустима жалбата по отношение на член 1, точки 3 и 4, член 2, точки 3 и 4 както и член 3, параграфи 2 и 3 от Решение на Комисията от 4 май 2007 година (за националния план за разпределение на квоти за емисии на парникови газове, съобщен от Естония съгласно Директива 2003/87/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета). Първоинстанционният съд неправилно обявил жалбата за допустима в нейната цялост, при положение че жалбоподателят изтъкнал основания за отмяна само във връзка с член 1, точки 1 и 2, член 2, точки 1 и 2 както и член 3, параграф 1.

               2.

               Първоинстанционният съд е допуснал грешка по отношение на член 9, параграфи 1 и 3 от Директивата, като при установяване на обхвата на компетентността на Комисията да упражнява контрол и на компетентността ѝ да прилага член 9, параграф 3 от Директивата неправилно изтълкувал принципа на равно третиране и целта на Директивата. Плановете за разпределяне не били класически мерки за транспониране на директива, които щели впоследствие да бъдат оценявани. Ако се приемело, че всяка държава членка привеждала своите собствени данни, без да бъдат контролирани, това щяло да породи опасност от неправилно третиране на държавите членки. Целите на Директивата можели да бъдат постигнати само, когато търсенето на сертификати надвишало тяхното предлагане. Трябвало да се провежда разлика между горната граница на общото количество на подлежащите на разпределение сертификати и общото количество на подлежащите на разпределение сертификати.

               3.

               Първоинстанционният съд неправилно изтълкувал обхвата на принципа на добра администрация. Изготвянето на плана за разпределение било задача на държавата членка и Комисията не била компетентна да запълва празнини в него, а да оценява съвместимостта на плана за разпределение с Директивата.

               4.

               Първоинстанционният съд направил неправилна правна преценка на разпоредбите на решението на Комисията, като приел, че член 1, точки 1 и 2, член 2, точки 1 и 2 както е член 3, параграф 1 не можели да се отделят от другите разпоредби на решението на Комисията и отменил цялото решение. В действителност не бил налице такава невъзможност за отделяне, тъй като от структурата и от мотивите на решението на Комисията ставало ясно, че всяка точка от член 2 била неделима от съответните точки на член 1, не обаче от другите точка на член 2. Същото се отнася за точките на член 1.

      (1)  Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета (ОВ L 275, стр. 32; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 10, стр. 78).


title: Дело T-135/11: Жалба, подадена на 4 март 2011 г. — Clorox/СХВП — Industrias Alen (CLORALEX)

text:
               21.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 152/23

         Жалба, подадена на 4 март 2011 г. — Clorox/СХВП — Industrias Alen (CLORALEX)
   (Дело T-135/11)
   2011/C 152/43
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: The Clorox Company (Oakland, Съединени американски щати) (представители: S. Malynicz, barrister и A. Chaudri, solicitor)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Industrias Alen SA de CV (Santa Catarina, Мексико)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 16 декември 2010 г. по преписка R 521/2009-4;

               —

               да се осъдят ответникът и другата страна в производството пред апелативния състав да заплатят съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „CLORALEX“ за стоки от класове 3 и 5 — заявка за марка на Общността № 4037371

      Притежател на марката или знака, на която/който се прави позоваване в процедурата по възражение: жалбоподателят

      Марка или знак, на която/който се прави позоваване в подкрепа на възражението: словната марка „CLOROX“, регистрирана в Гърция под № 147925 за стоки от класове 3 и 5; словната марка „CLOROX“, регистрирана в Бенелюкс под № 340039 за стоки от класове 1, 3 и 5; словната марка „CLOROX“, регистрирана в Чехия под № 165741 за стоки от класове 3 и 5; словната марка „CLOROX“, регистрирана в Дания под № VR 04.153 1985 за стоки от клас 3; словната марка „CLOROX“, регистрирана във Франция под № 402988 за стоки от класове 1, 3, 5, 29, 30, 31 и 32; словната марка „CLOROX“, регистрирана в Литва под № 8254 за стоки от класове 3 и 5; словната марка „CLOROX“, регистрирана в Португалия под № 296498 за стоки от клас 3; словната марка „CLOROX“, регистрирана в Португалия под № 193727 за стоки от клас 5; словната марка „CLOROX“, регистрирана в Испания под № 1047984 за стоки от клас 3; словната марка „CLOROX“, регистрирана в Испания под № 835878 за стоки от клас 5; словната марка „CLOROX“, регистрирана в Австрия под № 52470 за стоки от клас 1; словната марка „CLOROX“, регистрирана в Естония под № 8348 за стоки от класове 3 и 5; словната марка „CLOROX“, регистрирана в Германия под № 644398 за стоки от класове 3 и 5; словната марка „CLOROX“, регистрирана в Унгария под № 124182 за стоки от класове 3 и 5; словната марка „CLOROX“, регистрирана в Латвия под № M 10054 за стоки от класове 3 и 5; словната марка „CLOROX“, регистрирана в Словения под № 9181304 за стоки от класове 3 и 5; словната марка „CLOROX“, регистрирана в Италия под № 825852 за стоки от класове 3 и 5; словната марка „CLOROX“, регистрирана в Дания под № VR 01.019 1978 за стоки от клас 5; словната марка „CLOROX“, регистрирана във Финландия под № 93244 за стоки от класове 3 и 5; словната марка „CLOROX“, регистрирана в Полша под № 60273 за стоки от класове 3 и 5

      Решение на отдела по споровете: уважава възражението

      Решение на апелативния състав: отменя решението на отдела по споровете и отхвърля възражението в неговата цялост

      Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав е извършил неправилен анализ на отличителния характер на марките при тяхното визуално, фонетично и концептуално сравнение и освен това не е взел предвид очевидните сходства между началните и крайните части на марките.


title: Дело C-163/09: Решение на Съда (трети състав) от 9 декември 2010 г. (преюдициално запитване от First-tier Tribunal (Tax Chamber), Обединеното кралство) — Repertoire Culinaire Ltd/The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs (Директива 92/83/ЕИО — Хармонизиране на структурата на акцизите върху алкохола и алкохолните напитки — Член 20, първо тире и член 27, параграф 1, букви д) и е) — Вино, порто и коняк за готвене)

text:
               19.2.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 55/7

         Решение на Съда (трети състав) от 9 декември 2010 г. (преюдициално запитване от First-tier Tribunal (Tax Chamber), Обединеното кралство) — Repertoire Culinaire Ltd/The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
   (Дело C-163/09) (1)

   (Директива 92/83/ЕИО - Хармонизиране на структурата на акцизите върху алкохола и алкохолните напитки - Член 20, първо тире и член 27, параграф 1, букви д) и е) - Вино, порто и коняк за готвене)
   2011/C 55/10
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Repertoire Culinaire Ltd

      Ответник: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Предмет

   Преюдициално запитване — VAT and Duties Tribunal, Лондон — Тълкуване на член 20 и на член 27, параграф 1, точки д) и е) от Директива 92/83/ЕИО на Съвета от 19 октомври 1992 година за хармонизиране на структурата на акцизите върху алкохола и алкохолните напитки (ОВ L 316, стр. 21; Специално издание на български език 2007 г., глава 9, том 1, стр. 152) — Освобождаване от акциз — Вино, вино Рorto и коняк за готвене, съдържащи сол и черен пипер

      Диспозитив

               1.

               Член 20, първо тире от Директива 92/83/ЕИО на Съвета от 19 октомври 1992 година за хармонизиране на структурата на акцизите върху алкохола и алкохолните напитки трябва да се тълкува в смисъл, че определението за етилов алкохол, съдържащо се в тази разпоредба, се прилага за виното за готвене и за портото за готвене.

               2.

               При обстоятелства като разглежданите в главното производство освобождаването от хармонизирания акциз на виното за готвене, портото за готвене и коняка за готвене може да бъде извършено съгласно член 27, параграф 1, буква е) от Директива 92/83.

               3.

               Когато продукти като разглежданите по главното производство вино за готвене, порто за готвене и коняк за готвене, които се счита, че не подлежат на облагане с акциз или че са освободени от акциз по силата на Директива 92/83 и са пуснати в консумация в държавата членка, в която са произведени, са предназначени за търговия в друга държава членка, последната следва да третира тези продукти по същия начин на своята територия, освен ако не съществуват конкретни, обективни и подлежащи на проверка доказателства за това, че първата държава членка не е приложила правилно разпоредбите на тази директива или че съгласно член 27, параграф 1 от нея е обосновано приемането на мерки, насочени към предотвратяване на всяка данъчна измама, избягване на акцизи или злоупотреба в областта на освобождаванията, както и към гарантиране на точното и опростено прилагане на последните.

               4.

               Член 27, параграф 1, буква е) от Директива 92/83 трябва да се тълкува в смисъл, че предоставянето на предвиденото в тази разпоредба освобождаване може да бъде поставяно в зависимост от съблюдаването на условия като установените в разглежданата в главното производство национална правна уредба, а именно ограничаване на броя на лицата, които могат да подадат искане за възстановяване, четиримесечен срок за подаване на такова искане и определяне на минимален размер на възстановяването, единствено ако от конкретни, обективни и подлежащи на проверка доказателства следва, че тези условия са необходими както за гарантиране на точното и опростено прилагане на посоченото освобождаване, така и за предотвратяване на всяка данъчна измама, избягване на акцизи или злоупотреба. Запитващата юрисдикция следва да провери дали е такъв случаят по отношение на предвидените в тази правна уредба условия.

      (1)  ОВ C 180, 1.8.2009 г.


title: Дело T-53/06: Решение на Общия съд от 6 март 2012 г. — UPM-Kymmene/Комисия (Конкуренция — Картели — Сектор на найлонови промишлени торби — Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО — Продължителност на нарушението — Едно-единствено продължавано нарушение — Глоби — Тежест на нарушението — Смекчаващи обстоятелства — Пасивна роля на предприятието — Пропорционалност)

text:
               21.4.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 118/21

         Решение на Общия съд от 6 март 2012 г. — UPM-Kymmene/Комисия
   (Дело T-53/06) (1)

   (Конкуренция - Картели - Сектор на найлонови промишлени торби - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Продължителност на нарушението - Едно-единствено продължавано нарушение - Глоби - Тежест на нарушението - Смекчаващи обстоятелства - Пасивна роля на предприятието - Пропорционалност)
   2012/C 118/34
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: UPM-Kymmene Oyj (Хелзинки, Финландия) (представители: първоначално B. Amory, E. Friedel и F. Bimont, впоследствие B. Amory, E. Friedel, F. Bimont и F. Amato и накрая B. Amory, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: F. Castillo de la Torre, подпомаган от M. Gray, barrister)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение C(2005) 4634 окончателен на Комисията от 30 ноември 2005 година относно производство по член 81 [ЕО] (Дело COMP/F/38.354 — Промишлени торби)

      Диспозитив

               1.

               Отменя Решение C(2005) 4634 окончателен на Комисията от 30 ноември 2005 година относно производство по член 81 [ЕО] (Дело COMP/F/38.354 — Промишлени торби) в частта, в която се приема, че UPM-Kymmene Oyj носи отговорност за посоченото в член 1, параграф 1 от решението едно-единствено продължавано нарушение за периода преди 10 октомври 1995 г.

               2.

               Определя размера на глобата, наложена с член 2, буква й) от посоченото решение, на 50,7 милиона евро.

               3.

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               4.

               Европейската комисия и UPM-Kymmene понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 86, 8.4.2006 г.


title: Дело C-209/12: Преюдициално запитване, отправено от Bundesgerichtshof (Германия) на 3 май 2012 г. — Walter Endress/Allianz Lebensversicherungs AG

text:
               7.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 200/7

         Преюдициално запитване, отправено от Bundesgerichtshof (Германия) на 3 май 2012 г. — Walter Endress/Allianz Lebensversicherungs AG
   (Дело C-209/12)
   2012/C 200/13
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesgerichtshof

      Страни в главното производство

      Ищец: Walter Endress

      Ответник: Allianz Lebensversicherungs AG

      Преюдициални въпроси

   Трябва ли член 15, параграф 1, първо изречение от Втора директива 90/619/ЕИО на Съвета от 8 ноември 1990 година (1), с оглед на член 31, параграф 1 от Директива 92/96/ЕИО на Съвета от 10 ноември 1992 година (2), да се тълкува в смисъл, че не допуска разпоредба като член 5а, параграф 2, четвърто изречение от Versicherungsvertragsgesetz (VVG), в редакцията му с Drittes Gesetz zur Durchführung versicherungsrechtlicher Richtlinien des Rates der Europäischen Gemeinschaften vom 21. Juli 1994 (Drittes Durchführungsgesetz/EWG zum Versicherungsaufsichtsgesetz (VAG), съгласно която правото на отказ или на възражение се погасява не по-късно от една година след плащането на първата застрахователна премия, дори ако застрахованият не е бил уведомен за правото на отказ или на възражение?

      (1)  Втора директива 90/619/ЕИО на Съвета от 8 ноември 1990 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно прякото животозастраховане, относно предвиждането на разпоредби за улесняване на ефективното осъществяване на свободно предоставяне на услуги и за изменение на Директива 79/267/ЕИО (Втора директива за животозастраховането) (ОВ L 330, стр. 50).

      (2)  Директива 92/96/ЕИО на Съвета от 10 ноември 1992 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно прякото животозастраховане и за изменение на Директиви 79/267/ЕИО и 90/619/ЕИО (Трета директива за животозастраховането) (ОВ L 360, стр. 1).


title: Дело T-688/16 R: Определение на председателя на Общия съд от 17 февруари 2017 г. — Janssen-Cases/Комисия (Обезпечително производство — Публична служба — Обявяване на свободна длъжност — Омбудсман на Комисията — Молба за спиране на изпълнението — Липса на неотложност)

text:
               18.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 121/34

         Определение на председателя на Общия съд от 17 февруари 2017 г. — Janssen-Cases/Комисия
   (Дело T-688/16 R)
   ((Обезпечително производство - Публична служба - Обявяване на свободна длъжност - Омбудсман на Комисията - Молба за спиране на изпълнението - Липса на неотложност))
   (2017/C 121/50)
   Език на производството: френски

      Страни

      Молител: Mercedes Janssen-Cases (Брюксел, Белгия) (представители: J.-N. Louis и N. de Montigny, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: G. Berscheid и C. Berardis-Kayser)

      Предмет

   Молба с правно основание член 278 и член 279 ДФЕС за спиране на изпълнението на решението на Комисията от 15 юни 2016 г. за назначаване на г-н X за омбудсман на Комисията, считано от 1 октомври 2016 г.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.

               2)

               Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело F-125/11: Жалба, подадена на 28 ноември 2011 г. — ZZ/Комисия

text:
               3.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 65/21

         Жалба, подадена на 28 ноември 2011 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-125/11)
   2012/C 65/38
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представители: S. Rodrigues и A. Blot, avocats)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет и описание на производството

   Отмяната на решението да не се допусне жалбоподателката до изпитите в рамките на конкурс EPSO/AST/111/10.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението, с което се отказва на жалбоподателката правото да участва в изпитите в рамките на конкурс EPSO/AST/111/10 — Секретари (AST 1);

               —

               да се включи жалбоподателката в процеса по наемане на длъжност в рамките на посочения конкурс, като при необходимост бъдат организирани нови изпити;

               —

               при всички случаи, да се поиска от EPSO да обяви данните, с които разполага, относно резултатите на всички кандидати на тест г) и д);

               —

               при условията на евентуалност, ако не бъде уважено главното искане, quod non, да се изплати на жалбоподателката определена ex aequo et bono сума с временен размер от 50 000 EUR;

               —

               при всички случаи да се изплати на жалбоподателката определена ex aequo et bono сума с временен размер от 50 000 EUR като обезщетение за неимуществените вреди.


title: Съединени дела T-122/07—T-124/07: Решение на Общия съд от 3 март 2011 г. — Siemens Österreich и др./Комисия (Конкуренция — Картели — Пазар на проекти за комутационни апарати с газова изолация — Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО и на член 53 от Споразумението за ЕИП — Разпределяне на пазара — Последици в рамките на общия пазар — Понятие за продължено нарушение — Продължителност на нарушението — Погасителна давност — Глоби — Пропорционалност — Таван от 10 % от оборота — Солидарна отговорност за заплащането на глобата — Смекчаващи обстоятелства — Сътрудничество — Право на защита)

text:
               9.4.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/11

         Решение на Общия съд от 3 март 2011 г. — Siemens Österreich и др./Комисия
   (Съединени дела T-122/07—T-124/07) (1)

   (Конкуренция - Картели - Пазар на проекти за комутационни апарати с газова изолация - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО и на член 53 от Споразумението за ЕИП - Разпределяне на пазара - Последици в рамките на общия пазар - Понятие за продължено нарушение - Продължителност на нарушението - Погасителна давност - Глоби - Пропорционалност - Таван от 10 % от оборота - Солидарна отговорност за заплащането на глобата - Смекчаващи обстоятелства - Сътрудничество - Право на защита)
   2011/C 113/21
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподатели: Siemens AG Österreich (Виена, Австрия) (Дело T-122/07); VA Tech Transmission & Distribution GmbH & Co. KEG (Виена) (Дело T-122/07); Siemens Transmission & Distribution Ltd (Манчестър, Обединено кралство) (Дело T-123/07); Siemens Transmission & Distribution SA (Гренобъл, Франция) (Дело T-124/07); и Nuova Magrini Galileo SpA (Бергамо, Италия) (Дело T-124/07) (представители: H. Wollmann и F. Urlesberger, avocats)

      Ответник: Европейска Комисия (представители: първоначално F. Arbault и O. Weber, впоследствие X. Lewis и A. Antoniadis, и накрая A. Antoniadis и R. Sauer)

      Предмет

   Искане за частична отмяна на Решение С(2006) 6762 окончателен на Комисията от 24 януари 2007 година относно производство по член 81 ЕО и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/F/38.899 — Комутационни апарати с газова изолация), а при условията на евентуалност — искане за намаляване на наложената на жалбоподателите глоба.

      Диспозитив

               1.

               Отменя член 1, букви м), п), р), с) и у) от Решение С(2006) 6762 окончателен на Комисията от 24 януари 2007 година относно производство по член 81 ЕО и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/F/38.899 — Комутационни апарати с газова изолация) в частта, в която Комисията констатира нарушение от страна на Siemens AG Österreich, на VA Tech Transmission & Distribution GmbH & Co. KEG, на Siemens Transmission & Distribution Ltd, на Siemens Transmission & Distribution SA и на Nuova Magrini Galileo SpA за периода от 1 април до 30 юни 2002 г.

               2.

               Отменя член 2, букви й), к) и л) от Решение C(2006) 6762 окончателен.

               3.

               Налага следните глоби за нарушенията, констатирани в член 1, букви м), п), р), с) и у) от Решение C(2006) 6762 окончателен:

                           —

                           Siemens Transmission & Distribution SA и Nuova Magrini Galileo, при условията на солидарна отговорност със Schneider Electric SA: 8 100 000 ЕUR,

                           —

                           Siemens Transmission & Distribution Ltd, при условията на солидарна отговорност със Siemens AG Österreich, VA Tech Transmission & Distribution GmbH & Co. KEG, Siemens Transmission & Distribution SA и Nuova Magrini Galileo: 10 350 000 EUR,

                           —

                           Siemens Transmission & Distribution Ltd, при условията на солидарна отговорност със Siemens AG Österreich и VA Tech Transmission & Distribution GmbH & Co. KEG: 2 250 000 EUR,

                           —

                           Siemens Transmission & Distribution Ltd: 9 450 000 EUR.

               4.

               Отхвърля жалбите в останалата им част.

               5.

               По дело T-122/07 Европейската комисия понася една десета от съдебните разноски на Siemens AG Österreich и VA Tech Transmission & Distribution GmbH & Co. KEG и една десета от направените от нея съдебни разноски. Siemens AG Österreich и VA Tech Transmission & Distribution GmbH & Co. KEG понасят девет десети от направените от тях съдебни разноски и девет десети от тези на Комисията.

               6.

               По дело T-123/07 Комисията понася една десета от съдебните разноски на Siemens Transmission & Distribution Ltd и една десета от направените от нея съдебни разноски. Siemens Transmission & Distribution Ltd понася девет десети от направените от него съдебни разноски и девет десети от тези на Комисията.

               7.

               По дело T-124/07 Комисията понася една пета от съдебните разноски на Siemens Transmission & Distribution SA и Nuova Magrini Galileo и една пета от направените от нея съдебни разноски. Siemens Transmission & Distribution SA и Nuova Magrini Galileo понасят четири пети от направените от тях съдебни разноски и четири пети от тези на Комисията.

      (1)  ОВ C 140, 23.6.2007 г.


title: Съединени дела C-196/16 и C-197/16: Решение на Съда (първи състав) от 26 юли 2017 г. (преюдициални запитвания от Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche — Италия) — Comune di Corridonia (C-196/16), Comune di Loro Piceno (C-197/16) и др./Provincia di Macerata, Provincia di Macerata Settore 10 — Ambiente (Преюдициално запитване — Околна среда — Директива 85/337/ЕИО — Директива 2011/92/ЕС — Възможност за последваща оценка на въздействието върху околната среда на пусната в експлоатация инсталация за производство на енергия от биогаз с оглед на предоставянето на ново разрешение)

text:
               18.9.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 309/11

         Решение на Съда (първи състав) от 26 юли 2017 г. (преюдициални запитвания от Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche — Италия) — Comune di Corridonia (C-196/16), Comune di Loro Piceno (C-197/16) и др./Provincia di Macerata, Provincia di Macerata Settore 10 — Ambiente
   (Съединени дела C-196/16 и C-197/16) (1)

   ((Преюдициално запитване - Околна среда - Директива 85/337/ЕИО - Директива 2011/92/ЕС - Възможност за последваща оценка на въздействието върху околната среда на пусната в експлоатация инсталация за производство на енергия от биогаз с оглед на предоставянето на ново разрешение))
   (2017/C 309/14)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Comune di Corridonia (C-196/16), Comune di Loro Piceno (C-197/16), Marcello Bartolini (C-197/16), Filippo Bruè (C-197/16), Sergio Forti (C-197/16), Stefano Piatti (C-197/16), Gaetano Silvetti (C-197/16), Gianfranco Silvetti (C-197/16), Rocco Tirabasso (C-197/16), Sante Vagni (C-197/16), Albergo Ristorante Le Grazie Sas di Forti Sergio & Co. (C-197/16), Suolificio Elefante Srl (C-197/16), Suolificio Roxy Srl (C-197/16), Aldo Alessandrini (C-197/16)

      Ответници: Provincia di Macerata, Provincia di Macerata Settore 10 — Ambiente

      в присъствието на: VBIO1 Società Agricola Srl (C-196/16), Regione Marche, Agenzia Regionale per la Protezione Ambientale delle Marche — (ARPAM) — Dipartimento Provinciale di Macerata, ARPAM, VBIO2 Società Agricola Srl (C-197/16), Azienda Sanitaria Unica Regionale — Marche (ASUR Marche) (C-197/16), ASUR Marche — Area Vasta 3 (C-197/16), Comune di Colmurano (C-197/16), Comune di Loro Piceno (C-197/16)

      Диспозитив

   При пропуск да се извърши оценката на въздействието на даден проект върху околната среда, изисквана съгласно Директива 85/337/ЕИО на Съвета от 27 юни 1985 година относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда, изменена с Директива 2009/31/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г., правото на Съюза, от една страна, изисква държавите членки да заличат незаконосъобразните последици от този пропуск, и от друга страна, допуска той да бъде отстранен, като бъде извършена оценка на въздействието след изграждането и въвеждането в експлоатация на съответната инсталация, при условие че:

               —

               националните норми, които позволяват да бъде отстранен пропускът, не предоставят на заинтересованите лица повод да заобикалят нормите на Съюза или да не ги прилагат, и

               —

               извършената с цел отстраняване на пропуска оценка не обхваща само бъдещото въздействие на тази инсталация върху околната среда, а отчита и въздействието от момента на изграждането ѝ.

      (1)  ОВ C 251, 11.7.2016 г.


title: Дело C-239/14: Преюдициално запитване от Tribunal du travail de Liège (Белгия), постъпило на 14 май 2014 г.  — Abdoulaye Amadou Tall/Centre public d’action sociale de Huy (CPAS, град Ху)

text:
               14.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 223/10

         Преюдициално запитване от Tribunal du travail de Liège (Белгия), постъпило на 14 май 2014 г. — Abdoulaye Amadou Tall/Centre public d’action sociale de Huy (CPAS, град Ху)
   (Дело C-239/14)
   2014/C 223/14
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal du travail de Liège

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Abdoulaye Amadou Tall

      Ответник: Centre public d’action sociale de Huy (CPAS, град Ху)

      Преюдициален въпрос

   Съгласно член 39/1 от loi du 15 décembre 1980 sur l’accès du territoire, le séjour, l’établissement et l’éloignement des étrangers (Закона от 15 декември 1980 г. за влизането, пребиваването и установяването на чужденци на територията на страната и извеждането им от нея) във връзка с член 39/2, параграф 1, алинея 3, член 39/76, член 39/82, параграф 4, алинея 2, точка d и член 57/6/2 от същия закон срещу решение за оставяне без разглеждане на последваща молба за убежище могат да бъдат подавани само жалби за отмяна и за спиране на изпълнението при изключително спешни случаи. Съвместими ли са тези жалби с изискванията на член 47 от Хартата за основните права на Европейския съюз и на член 39 от Директива 2005/85 на Съвета относно минимални норми относно процедурата за предоставяне или отнемане на статут на бежанец в държавите членки (1), които предвиждат правото на ефективни правни средства за защита, доколкото не става въпрос за жалба, която подлежи на пълен съдебен контрол, или за жалба със суспензивен ефект и търсещото убежище лице не се ползва от право на пребиваване, нито от право на материална помощ по време на разглеждането ѝ?

      (1)  ОВ L 326, стр. 13.


title: Дело C-368/14 P: Жалба, подадена на 30 юли 2014 г. от Compagnie des bateaux mouches SA срещу решението на Общия съд (осми състав), постановено на 21 май 2014 г. по дело T-553/12 — Compagnie des bateaux mouches SA/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

text:
               23.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 65/17

         Жалба, подадена на 30 юли 2014 г. от Compagnie des bateaux mouches SA срещу решението на Общия съд (осми състав), постановено на 21 май 2014 г. по дело T-553/12 — Compagnie des bateaux mouches SA/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
   (Дело C-368/14 P)
   (2015/C 065/25)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Compagnie des bateaux mouches SA (представител: E. Piwnica, avocat)

      Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
   С определение на Съда (шести състав) от 11 декември 2014 г. Съдът отхвърли жалбата и осъди Compagnie des bateaux mouches SA да понесе направените от нея съдебни разноски.


title: Дело T-375/14: Жалба, подадена на 30 май 2014 г.  — Al Naggar/Съвет

text:
               28.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 245/25

         Жалба, подадена на 30 май 2014 г. — Al Naggar/Съвет
   (Дело T-375/14)
   2014/C 245/34
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Shahinaz Abdel Azizabdel Wahab Al Naggar (Кайро, Египет) (представители: J.-F. Bellis, R. Luff, A. Bailleux, Q. Declève, P. Vovan, S. Rowe и A. Yehia, avocats)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателката иска от Общия съд:

               —

               да обяви жалбата за допустима и основателна,

               —

               да отмени Решение 2014/153, доколкото продължава до 22 март 2015 г. ограничителните мерки срещу жалбоподателката, която е посочена в Решение 2011/172/ОВППС относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Египет,

               —

               да осъди Съвета на Европейския съюз да заплати разноските в производството.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателката излага пет правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от нарушение на член 1 от Решение 2011/172 (1), доколкото самата жалбоподателка не е била призната, нито дори идентифицирана, като отговорна за присвояване на публични средства, а била засегната от ограничителните мерки само поради факта, че е съпруга на Ahmed Abdelaziz Ezz („г-н Ezz“).

               2.

               Второто правно основание е изведено от нарушение на член 6 ДЕС, разглеждан във връзка с членове 2 и 3 ДЕС и членове 47 и 48 от Хартата на основните права на Европейския съюз, доколкото Решение 2014/153 (2) почивало погрешно на необоримата презумпция, че не съществува опасност от нарушение на основните права на жалбоподателката във водените срещу нея производства в Египет.

               3.

               Третото правно основание е изведено от нарушение на членове 7, 16 и 17 от Хартата на основните права на Европейския съюз, доколкото Решение 2014/153 водело до непропорционално ограничаване на правото на личен живот, на правото на собственост и на свободата на стопанска инициатива на жалбоподателката.

               4.

               Четвъртото правно основание е изведено от нарушение на членове 41, 47 и 48 от Хартата на основните права на Европейския съюз, доколкото в Решение 2014/153 не били изложени адекватни и достатъчни мотиви и то било прието в нарушение на правото на жалбоподателката да бъде изслушана.

               5.

               Петото правно основание е изведено от явна грешка в преценката, доколкото (i) жалбоподателката не е била обект на каквото и да е съдебно разследване на основание присвояване на публични средства; (ii) действията на г-н Ezz представлявали нормално поведение в деловия свят и поради това не можели да се считат като присвояване на публични средства и (ii) към момента на приемането на Решение 2014/153, Съветът не бил взел предвид факта, че три години след приемането на първите мерки, правното положение на г-н Ezz ще продължи да бъде най-малкото несигурно.

      (1)  Решение 2011/172/ОВППС на Съвета от 21 март 2011 година относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Египет (ОВ L 76, стр. 63).

      (2)  Решение 2014/153/ОВППС на Съвета от 20 март 2014 година за изменение на Решение 2011/172/ОВППС относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Египет (ОВ L 85, стр. 9).


title: Дело C-281/11: Иск, предявен на 6 юни 2011 г. — Европейска комисия/Република Полша

text:
               27.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/15

         Иск, предявен на 6 юни 2011 г. — Европейска комисия/ Република Полша
   (Дело C-281/11)
   2011/C 252/29
   Език на производството: полски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: L. Pignataro-Nolin i M. Owsiany-Hornung, pełnomocnicy)

      Ответник: Република Полша

      Искания на ищеца

               —

               да се обяви, че като не е транспонирала или е транспонирала погрешно член 2, букви a), б), г), д) и е), член 3, параграф 3, член 4, параграф 3, член 6, член 7, член 8, член 9, параграф 1 и параграф 2, буква a), член 10, параграфи 3 и 4 и член 18, параграф 1, втора алинея и параграфи 3 и 4 от Директива 2009/41/ЕО и четвъртото тире от Част A, първото тире от Част Б и първото тире от Част В на Приложение V към Директива 2009/41/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 май 2009 година относно работата с генетично модифицирани микроорганизми в контролирани условия, Република Полша не е изпълнила задълженията си по тази директива;

               —

               да се разпореди на Република Полша да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Комисията твърди, че Република Полша е транспонирала погрешно в полското право дефинициите за „микроорганизъм“, „генетично модифициран микроорганизъм“, „инцидент“ и „ползвател“, съдържащи се съответно в член 2, букви a), б), г) и д) от Директива 2009/41. Според Комисията налице е нарушение и поради факта, че полското законодателство не предвижда дефиниция за „нотификация“, определението на която се съдържа в член 2, буква е) от Директивата.
   По-нататък Комисията поддържа, че член 3, параграф 3, член 6, член 7, член 8, член 9, параграф 1 и параграф 2, буква a) и член 18, параграф 1, втора алинея и параграфи 3 и 4 от Директива 2009/41/ЕО и първото тире от Част Б и първото тире от Част В на Приложение V към нея не са транспонирани в полското законодателство.
   Според Комисията транспонирането на член 4, параграф 3 от Директива 2009/41 е погрешно, тъй като съгласно полското право първият клас обхваща само дейности без риск, докато Директивата обхваща и дейности с незначителен риск.
   Комисията твърди също, че Република Полша е приложила член 10, параграф 3 от Директива 2009/41 погрешно, ограничавайки възможността за уточняване на допълнителните условия относно работата с генетично модифицирани микроорганизми в контролирани условия само до положение, при което това е продиктувано от необходимостта от опазване на човешкото здраве или на околната среда, докато член 10, параграф 3 от Директива 2009/41 не съдържа такова ограничение.
   По-нататък според Комисията член 10, параграф 4 от Директива 2009/41 е транспониран погрешно в националното право, тъй като в него се предвижда 30-дневен срок, какъвто не се съдържа в Директивата.
   Накрая Комисията твърди, че полските власти не са транспонирали напълно четвъртото тире от Част A на Приложение V към Директива 2009/41.


               25.10.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 272/2

         Избор на председател на Съда на публичната служба
   (2008/C 272/02)
   На 24 септември 2008 г. в съответствие с член 4, параграф 1 от Приложението към Статута на Съда на Европейските общности и член 6, параграф 1 от Процедурния правилник съдиите от Съда на публичната служба избраха за председател г-н P. MAHONEY за периода от 6 октомври 2008 г. до 30 септември 2011 г.


title: Дело C-175/11: Решение на Съда (втори състав) от 31 януари 2013 г. (преюдициално запитване от High Court of Ireland — Ирландия) — H.I.D., B.A./Refugee Applications Commissioner, Refugee Appeals Tribunal, Minister for Justice, Equality and Law Reform, Irlande, Attorney General (Преюдициално запитване — Обща европейска система за убежище — Молба от гражданин на трета страна за получаване на статут на бежанец — Директива 2005/85/ЕО — Член 23 — Възможност за използване на приоритетна процедура за разглеждане на молбите за убежище — Национална процедура, която предвижда да се приложи ускорена или приоритетна процедура за разглеждане на молби за убежище от лица, принадлежащи към определена въз основа на гражданството или на страната на произход категория — Право на ефективна съдебна защита — Член 39 от посочената директива — Понятие за юрисдикция по смисъла на този член)

text:
               23.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 86/3

         Решение на Съда (втори състав) от 31 януари 2013 г. (преюдициално запитване от High Court of Ireland — Ирландия) — H.I.D., B.A./Refugee Applications Commissioner, Refugee Appeals Tribunal, Minister for Justice, Equality and Law Reform, Irlande, Attorney General
   (Дело C-175/11) (1)

   (Преюдициално запитване - Обща европейска система за убежище - Молба от гражданин на трета страна за получаване на статут на бежанец - Директива 2005/85/ЕО - Член 23 - Възможност за използване на приоритетна процедура за разглеждане на молбите за убежище - Национална процедура, която предвижда да се приложи ускорена или приоритетна процедура за разглеждане на молби за убежище от лица, принадлежащи към определена въз основа на гражданството или на страната на произход категория - Право на ефективна съдебна защита - Член 39 от посочената директива - Понятие за юрисдикция по смисъла на този член)
   2013/C 86/04
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   High Court of Ireland

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: H.I.D., B.A.

      Ответници: Refugee Applications Commissioner, Refugee Appeals Tribunal, Minister for Justice, Equality and Law Reform, Irlande, Attorney General

      Предмет

   Преюдициално запитване — High Court of Ireland — Тълкуване на членове 23 и 39 от Директива 2005/85/ЕО на Съвета от 1 декември 2005 г. относно минимални норми относно процедурата за предоставяне или отнемане на статут на бежанец в държавите членки (ОВ L 326, стр. 13; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 7, стр. 242) — Молба от гражданин на трета страна за получаване на статут на бежанец — Съответствие с правото на Съюза на национална процедура, която предвижда да се приложи ускорена или приоритетна процедура за разглеждане на молби за убежище от лица, принадлежащи към определена въз основа на гражданството или на страната на произход категория — Право на ефективни правни средства за защита — Понятие за „юрисдикция“ по смисъла на член 267 ДФЕС

      Диспозитив

               1.

               Член 23, параграфи 3 и 4 от Директива 2005/85/ЕО на Съвета от 1 декември 2005 година относно минимални норми относно процедурата за предоставяне или отнемане на статут на бежанец в държавите членки трябва да се тълкува в смисъл, че допуска държава членка да предвижда, при спазване на основните принципи и гаранции, посочени в глава II от същата директива, някои категории молби за убежище, определени въз основа на критерия за гражданството или страната на произход на кандидата, да бъдат разглеждани по реда на ускорена или приоритетна процедура.

               2.

               Член 39 от Директива 2005/85 трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална правна уредба като разглежданата в главното производство, която позволява на кандидат за убежище да подаде жалба срещу решението на решаващия орган пред юрисдикция като Refugee Appeals Tribunal (Ирландия) и да обжалва решението на последната по въззивен ред пред по-горна юрисдикция, като High Court, или да оспори валидността на решението на същия този решаващ орган пред High Court, чиито решения могат да бъдат обжалвани пред Supreme Court (Ирландия).

      (1)  ОВ C 204, 9.7.2011 г.


title: Дело C-221/17: Преюдициално запитване от Raad van State (Нидерландия), постъпило на 27 април 2017 г. — M.G. Tjebbes и др./Minister van Buitenlandse Zaken

text:
               24.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 239/26

         Преюдициално запитване от Raad van State (Нидерландия), постъпило на 27 април 2017 г. — M.G. Tjebbes и др./Minister van Buitenlandse Zaken
   (Дело C-221/17)
   (2017/C 239/32)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Raad van State

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: M.G. Tjebbes, G.J.M. Koopman, E. Saleh Abady, L. Duboux

      Ответник: Minister van Buitenlandse Zaken

      Преюдициални въпроси

   Трябва ли членове 20 ДФЕС и 21 ДФЕС от Договора за функционирането на Европейския съюз, по-специално в светлината на член 7 от Хартата на основните права на Европейския съюз, да се тълкуват в смисъл, че поради липсата на конкретна преценка от гледна точка на принципа на пропорционалност — що се отнася до последиците за заинтересованото лице от гледна точка на правото на Съюза, когато това лице загубва гражданството си — тези норми не допускат законови разпоредби като разглежданите в главното производство, които предвиждат, че:

               а)

               пълнолетно лице, което притежава и гражданство на трета държава, загубва ex lege гражданството на своята държава членка и следователно гражданството на Съюза, когато в продължение на непрекъснат период от десет години то е имало обичайно пребиваване в чужбина и извън Европейския съюз, макар и да съществуват възможности за прекъсване на този срок от десет години?

               б)

               при определени обстоятелства малолетно или непълнолетно лице загубва ex lege гражданството на своята държава членка и следователно гражданството на Съюза, когато негов родител загуби гражданството си в хипотезата по буква а)?


title: Дело T-98/12: Жалба, подадена на 22 февруари 2012 г. — Makhlouf/Съвет

text:
               26.5.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 151/30

         Жалба, подадена на 22 февруари 2012 г. — Makhlouf/Съвет
   (Дело T-98/12)
   2012/C 151/50
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Ehab Makhlouf (Дамаск, Сирия) (представител: E. Ruchat, avocat)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да приеме, че искането на жалбоподателя е допустимо и основателно,

               —

               вследствие на това да отмени Решение 2011/782/ОВППС от 1 декември 2011 година, както и Регламент № 36/2012 (ЕС) от 18 януари 2012 година, и последващите ги актове за изпълнение в частта, в която се отнасят до жалбоподателя,

               —

               да осъди Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три правни основания, които по същество са идентични или подобни на правните основания, изложени по дело T-433/11, Makhlouf/Съвет (1).

      (1)  ОВ C 290, 2011 г., стр. 14.


title: Дело T-390/11: Определение на Общия съд от 12 декември 2012 г. — Evonik Industries/СХВП — Bornemann (EVONIK) (Марка на Общността — Възражение — Оттегляне на възражението — Липса на основание за произнасяне)

text:
               2.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 32/17

         Определение на Общия съд от 12 декември 2012 г. — Evonik Industries/СХВП — Bornemann (EVONIK)
   (Дело T-390/11) (1)

   (Марка на Общността - Възражение - Оттегляне на възражението - Липса на основание за произнасяне)
   2013/C 32/27
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Evonik Industries AG (Есен, Германия) (представител: J. Albrecht, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: A. Pohlmann и R. Pethke)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Johann Heinrich Bornemann GmbH — Geschäftsbereich Kunststofftechnik Obernkirchen (Obernkirchen, Германия) (представител: A. Oldekop, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 19 април 2011 г. (преписка R 1802/2010-2) относно производство по възражение между Johann Heinrich Bornemann GmbH — Geschäftsbereich Kunststofftechnik Obernkirchen и Evonik Industries AG

      Диспозитив

               1.

               Липсва основание за произнасяне по жалбата.

               2.

               Жалбоподателят и встъпилата страна понасят направените от тях съдебни разноски, като всеки от тях понася и половината от съдебните разноски на ответника.

      (1)  ОВ C 269, 10.9.2011 г.


title: Дело C-354/11 Р: Определение на Съда (седми състав) от 22 март 2012 г. — Maurice Emram/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Guccio Gucci SpA (Обжалване — Член 119 от Процедурния правилник — Марка на Общността — Регламент (ЕО) № 40/94 — Член 8, параграф 1, буква б) — Заявка за регистрация на фигуративната марка „G“ — Марки)

text:
               4.8.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 235/5

         Определение на Съда (седми състав) от 22 март 2012 г. — Maurice Emram/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Guccio Gucci SpA
   (Дело C-354/11 Р) (1)

   (Обжалване - Член 119 от Процедурния правилник - Марка на Общността - Регламент (ЕО) № 40/94 - Член 8, параграф 1, буква б) - Заявка за регистрация на фигуративната марка „G“ - Марки)
   2012/C 235/07
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Maurice Emram (представител: адв. M. Benavï)

      Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Folliard-Monguiral), Guccio Gucci SpA (представител: F. Jacobacci, avvocato)

      Предмет

   Жалба срещу Решението на Общия съд (втори състав) от 10 май 2011 г. по дело Emram/СХВП (T-187/10), с което той отхвърля жалбата срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 11 февруари 2010 г. (преписка R 1281/2008-1) относно производство по възражение между Guccio Gucci SpA и г-н Emram — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1) — Заявка за фигуративна марка на Общността „G“ — Вероятност от объркване — Изопачаване на доказателства — Погрешна преценка на отличителния характер — Нарушение на принципа за равно третиране

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда г-н Emram да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 282, 24.9.2011 г.


title: Дело T-297/07: Решение на Първоинстанционния съд от 15 октомври 2008 г. — TridonicAtco/СХВП (Intelligent Voltage Guard) (Марка на Общността — Заявка за фигуративна марка на Общността Intelligent Voltage Guard — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94)

text:
               6.12.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/33

         Решение на Първоинстанционния съд от 15 октомври 2008 г. — TridonicAtco/СХВП (Intelligent Voltage Guard)
   (Дело T-297/07) (1)

   (Марка на Общността - Заявка за фигуративна марка на Общността „Intelligent Voltage Guard“ - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94)
   (2008/C 313/58)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: TridonicAtco GmbH & Co. KG (Dornbirn, Австрия) (представители: първоначално L. Wiltschek, avocat, впоследствие L. Wiltschek и E. Tremmel, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: A. Poch)
   Предмет
   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 31 май 2007 г. (преписка R 108/2007-2) относно заявка за регистрация на фигуративния знак „Intelligent Voltage Guard“ като марка на Общността.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда TridonicAtco GmbH & Co. KG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 235, 6.10.2007 г.


title: Дело C-518/10: Определение на Съда (четвърти състав) от 25 ноември 2011 г. (преюдициално запитване от Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Обединено кралство) — Yeda Research and Development Company Ltd, Aventis Holdings Inc/Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник — Лекарствени продукти за хуманна употреба — Сертификат за допълнителна закрила — Регламент (ЕО) № 469/2009 — Член 3 — Условия за получаване на сертификат — Понятие за продукт, защитен с основен патент, който е в сила — Критерии — Разрешение за пускане на пазара — Пуснат на пазара лекарствен продукт, който съдържа само една активна съставка, при положение че с патента се претендира комбинация от активни съставки)

text:
               10.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 73/8

         Определение на Съда (четвърти състав) от 25 ноември 2011 г. (преюдициално запитване от Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Обединено кралство) — Yeda Research and Development Company Ltd, Aventis Holdings Inc/Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks
   (Дело C-518/10) (1)

   (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник - Лекарствени продукти за хуманна употреба - Сертификат за допълнителна закрила - Регламент (ЕО) № 469/2009 - Член 3 - Условия за получаване на сертификат - Понятие за продукт, защитен с основен патент, който е в сила - Критерии - Разрешение за пускане на пазара - Пуснат на пазара лекарствен продукт, който съдържа само една активна съставка, при положение че с патента се претендира комбинация от активни съставки)
   2012/C 73/13
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Yeda Research and Development Company Ltd, Aventis Holdings Inc

      Ответник: Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks

      Предмет

   Преюдициално запитване — Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Тълкуване на член 3, буква a) от Регламент (ЕО) № 469/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 6 май 2009 година относно сертификата за допълнителна закрила на лекарствените продукти (ОВ L 152, стp.1) — Условия за получаване на сертификат — Понятие за продукт, защитен с основен патент, който е в сила — Критерии — Значение на Споразумение 89/695/ЕИО относно патентите на Общността за преценката на тези критерии в случай на косвено нарушение или на нарушение при условията на съучастие по смисъла на член 26 от това споразумение

      Диспозитив

   Член 3, буква а) от Регламент (ЕО) № 469/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 6 май 2009 година относно сертификата за допълнителна закрила на лекарствените продукти трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска компетентните в областта на индустриалната собственост ведомства на държава членка да издават сертификат за допълнителна закрила, когато споменатата в заявката за такъв сертификат активна съставка е посочена в текста на претенциите на основния патент в комбинация с друга активна съставка, без да е налице претенция само за тази активна съставка.

      (1)  ОВ C 13, 15.1.2011 г.


title: Дело C-526/12: Преюдициално запитване, отправено от Debreceni Munkaügyi Bíróság (Унгария) на 20 ноември 2012 г. — Józsefné Ványai/Nagyrábé Község Polgármesteri Hivatal

text:
               16.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 79/4

         Преюдициално запитване, отправено от Debreceni Munkaügyi Bíróság (Унгария) на 20 ноември 2012 г. — Józsefné Ványai/Nagyrábé Község Polgármesteri Hivatal
   (Дело C-526/12)
   2013/C 79/08
   Език на производството: унгарски

      Запитваща юрисдикция

   Debreceni Munkaügyi Bíróság

      Страни в главното производство

      Ищец: Józsefné Ványai

      Ответник: Nagyrábé Község Polgármesteri Hivatal

      Преюдициални въпроси

               1.

               Може ли член 30 от Хартата на основните права на Европейския съюз да се тълкува в смисъл, че посочената разпоредба цели единствено да гарантира възможността за правна закрила срещу незаконни и неоснователни уволнения („unjustified“)?

               2.

               Означава ли [посочената разпоредба], че при уволнение работодателят е длъжен да съобщи писмено на служителя мотивите за уволнението, като това уволнение не може да бъде неоснователно („unjustified“)?

               3.

               Самото несъобщаване на мотивите води ли до незаконосъобразност на мярката или работодателят може да посочи мотивите впоследствие в хода на евентуално трудово производство?


title: Дело C-506/15 P: Решение на Съда (осми състав) от 26 януари 2017 г. — Кралство Испания/Европейска комисия (Обжалване — Европейски земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) — Разходи, изключени от финансирането от Европейския съюз — Регламенти (ЕО) № 1698/2005, (ЕО) № 1975/2006 и (ЕО) № 796/2004 — Мерки за подпомагане на развитието на селските райони — Области с неблагоприятни природни условия — Проверки на място — Коефициент за гъстота на животните — Преброяване на животните)

text:
               3.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 104/18

         Решение на Съда (осми състав) от 26 януари 2017 г. — Кралство Испания/Европейска комисия
   (Дело C-506/15 P) (1)

   ((Обжалване - Европейски земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) - Разходи, изключени от финансирането от Европейския съюз - Регламенти (ЕО) № 1698/2005, (ЕО) № 1975/2006 и (ЕО) № 796/2004 - Мерки за подпомагане на развитието на селските райони - Области с неблагоприятни природни условия - Проверки на място - Коефициент за гъстота на животните - Преброяване на животните))
   (2017/C 104/27)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Кралство Испания (представител: M. A. Sampol Pucurull)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: I. Galindo Martín и G. von Rintelen)

      Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателя: Френска република (представители: D. Colas и A. Daly)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Кралство Испания да заплати съдебните разноски.

               3)

               Френската република понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 381, 16.11.2015 г.


title: Дело C-443/05 P: Решение на Съда (втори състав) от 13 септември 2007 г. — Common Market Fertilizers SA/Комисия на Европейските общности (Обжалване — Антидъмпингови мита — Член 239 от Митническия кодекс — Опрощаване на вносни сборове — Член 907, първа алинея от Регламент (ЕИО) № 2454/93 — Тълкуване — Законност — Решение на Комисията — Група от експерти, заседаваща в рамките на Комитета за Митническия кодекс — Функционално обособена единица — Член 2 и член 5, параграф 2 от Решение 1999/468/ЕО на Съвета — Член 4 от Процедурния правилник на Комитета за Митническия кодекс — Условия за прилагане на член 239 от Митническия кодекс — Отсъствие на груба небрежност)

text:
               10.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/10

         Решение на Съда (втори състав) от 13 септември 2007 г. — Common Market Fertilizers SA/Комисия на Европейските общности
   (Дело C-443/05 P) (1)

   (Обжалване - Антидъмпингови мита - Член 239 от Митническия кодекс - Опрощаване на вносни сборове - Член 907, първа алинея от Регламент (ЕИО) № 2454/93 - Тълкуване - Законност - Решение на Комисията - Група от експерти, заседаваща в рамките на Комитета за Митническия кодекс - Функционално обособена единица - Член 2 и член 5, параграф 2 от Решение 1999/468/ЕО на Съвета - Член 4 от Процедурния правилник на Комитета за Митническия кодекс - Условия за прилагане на член 239 от Митническия кодекс - Отсъствие на груба небрежност)
   (2007/C 269/19)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Common Market Fertilizers SA (представители: A. Sutton, Barrister, N. Flandin, avocat)

      Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности (представител: X. Lewis)
   Предмет
   Жалба, подадена срещу Решение на Първоинстанционния съд от 27 септември 2005 г. по дело Common Market Fertilizers/Комисия (Т-134/03 и Т-135/03), с което Първоинстанционният съд е отхвърлил иска за отмяна на Решение C(2002) 5217 окончателен и Решение C(2002) 5218 окончателен на Комисията от 20 декември 2002 г., тъй като е установил, че в конкретния случай опрощаването на вносни сборове не е обосновано.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Common Market Fertilizers SA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 36, 11.2.2006 г.


title: Дело T-83/09: Решение на Общия съд от 9 септември 2011 г. — Chalk/СХВП — Reformed Spirits Company Holdings (CRAIC) (Марка на Общността — Словна марка на Общността CRAIC — Прехвърляния — Вписване в регистъра на прехвърлянето на марката — Отмяна — Членове 16, 17, 23 и 77а от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем членове 16, 17, 23 и 80 от Регламент (ЕО) № 207/2009) и правило 31от Регламент (ЕО) № 2868/95)

text:
               22.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 311/39

         Решение на Общия съд от 9 септември 2011 г. — Chalk/СХВП — Reformed Spirits Company Holdings (CRAIC)
   (Дело T-83/09) (1)

   (Марка на Общността - Словна марка на Общността „CRAIC“ - Прехвърляния - Вписване в регистъра на прехвърлянето на марката - Отмяна - Членове 16, 17, 23 и 77а от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем членове 16, 17, 23 и 80 от Регламент (ЕО) № 207/2009) и правило 31от Регламент (ЕО) № 2868/95)
   2011/C 311/70
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: David Chalk (Кентърбъри, Кент, Обединеното кралство) (представители: W. James, M. Gilbert, C. Balme, solicitors, и S. Malynicz, barrister)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: D. Botis)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Reformed Spirits Company Holdings Ltd (Saint Helier, Обединеното кралство) (представител: C. Morcom, QC)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на втори апелативен състав на СХВП от 13 ноември 2008 г. (преписка R 1888/2007-2) относно заявка за вписване в регистъра на прехвърляне на марка на Общността.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда г-н David Chalk да заплати съдебните разноски, включително необходимите разходи, направени от Reformed Spirits Company Holdings Ltd във връзка с производството пред апелативния състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП).

      (1)  ОВ C 90, 18.4.2009 г.


title: Дело C-625/13 P: Решение на Съда (първи състав) от 26 януари 2017 г. — Villeroy & Boch AG/Европейска комисия (Обжалване — Конкуренция — Картели — Белгийски, германски, френски, италиански, нидерландски и австрийски пазар на оборудване за баня — Решение, с което се установява нарушение на член 101 ДФЕС и на член 53 от Споразумението за Европейското икономическо пространство — Съгласуване на цените и обмен на чувствителна търговска информация — Единно нарушение — Доказване — Глоби — Пълен съдебен контрол — Разумен срок — Пропорционалност)

text:
               3.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 104/6

         Решение на Съда (първи състав) от 26 януари 2017 г. — Villeroy & Boch AG/Европейска комисия
   (Дело C-625/13 P) (1)

   ((Обжалване - Конкуренция - Картели - Белгийски, германски, френски, италиански, нидерландски и австрийски пазар на оборудване за баня - Решение, с което се установява нарушение на член 101 ДФЕС и на член 53 от Споразумението за Европейското икономическо пространство - Съгласуване на цените и обмен на чувствителна търговска информация - Единно нарушение - Доказване - Глоби - Пълен съдебен контрол - Разумен срок - Пропорционалност))
   (2017/C 104/09)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Villeroy & Boch AG (представители: M. Klusmann и T. Kreifels, Rechtsanwälte, подпомагани от M. S. Thomas, professeur)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: L. Malferrari, F. Castillo de la Torre и F. Ronkes Agerbeek)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Villeroy & Boch AG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 39, 8.2.2014 г.