title: Дело T-293/11: Решение на Общия съд от 14 март 2014 г.  — Holcim (Deutschland) и Holcim/Комисия (Конкуренция  — Административно производство  — Решение, изискващо предоставянето на информация  — Необходим характер на поисканата информация  — Задължение за мотивиране  — Пропорционалност)

text:
               5.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 135/29

         Решение на Общия съд от 14 март 2014 г. — Holcim (Deutschland) и Holcim/Комисия
   (Дело T-293/11) (1)

   ((Конкуренция - Административно производство - Решение, изискващо предоставянето на информация - Необходим характер на поисканата информация - Задължение за мотивиране - Пропорционалност))
   2014/C 135/35
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподатели: Holcim (Deutschland) AG (Хамбург, Германия) и Holcim Ltd (Цюрих, Швейцария) (представители: P. Niggemann и K. Gaßner, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: M. Kellerbauer, R. Sauer и C. Hödlmayr, подпомагани от A. Böhlke, адвокат)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение на Комисията С (2011) 2363 окончателен от 30 март 2011 г. относно производство по прилагане на член 18, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета (преписка 39520 — Цимент и свързани продукти).

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Holcim (Deutschland) AG и Holcim Ltd да понесат съдебните разноски, включително във връзка с обезпечителното производство.

      (1)  ОВ C 238, 13.8.2011 г.


title: Дело C-197/07 Р: Жалба, подадена на 12 април 2007 г. от Aktieselskabet af 21. november 2001 срещу решението на Първоинстанционния съд (първи състав), постановено на 6 февруари 2007 г. по дело T-477/04: Aktieselskabet af 21. November 2001 срещу Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП), TDK Kabushiki Kaisha (TDK Corp.)

text:
               9.6.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/11

         Жалба, подадена на 12 април 2007 г. от Aktieselskabet af 21. november 2001 срещу решението на Първоинстанционния съд (първи състав), постановено на 6 февруари 2007 г. по дело T-477/04: Aktieselskabet af 21. November 2001 срещу Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП), TDK Kabushiki Kaisha (TDK Corp.)
   (Дело C-197/07 Р)
   (2007/C 129/20)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Aktieselskabet af 21 ноември 2001 г. (представител: C. Barrett Christiansen, advokat)

      Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни), TDK Kabushiki Kaisha (TDK Corp.)
   Искания на жалбоподателя
   Жалбоподателят иска от Съда:

               —

               да отмени изцяло решението на Първоинстанционния съд от 6 февруари 2007 година, по дело № T-477/04 (атакуваното решение)

               —

               да осъди Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) да заплати съдебните разноски за производството пред Съда на Европейските общности.

               —

               да отмени решението на Първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 7 октомври 2004 година, по дело № R-364/2003-1

               —

               да осъди Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) да заплати съдебните разноски за производството пред Първоинстанционния съд и пред СХВП.

         Правни основания и основни доводи
   В настоящата жалба жалбоподателят твърди, че:

               като е приел, че по-ранните марки се ползват с известност, по смисъла на член 8, параграф 5 от Регламента относно марката на Общността, Първоинстанционният съд неправилно:

                           1.

                           не е направил, разграничение между 36-те по-ранни марки в атакуваното решение

                           2.

                           е взел предвид доказателство, което не съвпада с официалните указания на СХВП

                           3.

                           е взел предвид доказателство, което няма връзка с по-ранните марки

                           4.

                           е взел предвид документ без дата

                           5.

                           не е взел предвид, че датата имаща значение за установяване на известността е датата на регистриране на оспореното заявление за марка на Общността

                           6.

                           е потвърдил известността, основана на доказателство, което не е близко по време до датата на постъпване на оспореното заявление за марка на Общността

                           7.

                           е взел предвид изследване на пазара като доказателство за известност, без никакви доказателства:

                                       (а)

                                       за това дали то е било проведено от независим и признат изследователски институт или дружество

                                       (б)

                                       за броя и профила (пол, възраст, занятие и среда) на интервюираните

                                       (в)

                                       за метода и обстоятелствата, при които изследването е било проведено и пълния списък с въпросите включени във въпросника

                                       (г)

                                       за това дали процентът отразен в изследването отговаря на общия брой лица, до които е било направено допитването или само на тези, които действително са отговорили.

                           8.

                           не е взел предвид отделната доказателствена стойност на представените доказателства преди да направи общо заключение.

               Като е приел, в нарушение на член 8, параграф 5 от Регламента за марката на Общността, че неоснователно е била извлечена полза от известността на по-ранните марки, Първоинстанционният съд неправилно:

                           9.

                           е основал решението си относно съществуването на неоснователно извлечена полза въз основа на известността, което противоречи на член 8, параграф 5 от Регламента за марката на Общността,

                           10.

                           е приел, че възможност, която не може да бъде изключена, е достатъчна за да се приеме за доказан, prima facie, бъдещ риск, който не е хипотетичен, от неоснователно извличане от жалбоподателя на ползи от известността на по-ранните марки.


title: Дело T-495/11: Решение на Общия съд от 30 януари 2014 г. — Streng/СХВП — Gismondi (PARAMETRICA) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „PARAMETRICA“ — По-ранна национална словна марка „parameta“ — Относително основание за отказ — Непредставяне на доказателства на езика на производството по възражението — Правило 19, параграфи 2 и 3, и правило 98, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 2868/95)

text:
               8.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 71/17

      Решение на Общия съд от 30 януари 2014 г. — Streng/СХВП — Gismondi (PARAMETRICA)
      (Дело T-495/11) (1)

      (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „PARAMETRICA“ - По-ранна национална словна марка „parameta“ - Относително основание за отказ - Непредставяне на доказателства на езика на производството по възражението - Правило 19, параграфи 2 и 3, и правило 98, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 2868/95)
      (2014/C 71/28)
      Език на производството: италиански

         Страни

         Жалбоподател: Michael Streng (Erding, Германия) (представител: A. Pappert, avocat)

         Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: P. Bullock)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Fulvio Gismondi (Рим Италия) (представители: A. Masetti Zannini de Concina, G. Petrocchi, M. Bucarelli и F. Bellan, адвокати)

         Предмет

      Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 19 юли 2011 г. (преписка R 1348/2010-4) относно производство по възражение между г-н Michael Streng и г-н Fulvio Gismondi.

         Диспозитив

                  1.

                  Отхвърля жалбата.

                  2.

                  Осъжда г-н Michael Streng да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 347, 26.11.2011 г.


title: Дело T-68/15: Жалба, подадена на 12 февруари 2015 г. — Scandlines Øresund и др./Комисия

text:
               27.4.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/56

         Жалба, подадена на 12 февруари 2015 г. — Scandlines Øresund и др./Комисия
   (Дело T-68/15)
   (2015/C 138/73)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Scandlines Øresund I/S (Helsingør, Дания), HH Ferries Helsingor ApS (Helsingør, Дания), HH-Ferries Helsingborg AB (Helsingborg, Швеция) (представители: M. Johansson, R. Azelius и P. Remnelid, lawyers)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение и

               —

               да осъди Комисията да заплати разноските.

      Правни основания и основни доводи

   Настоящата жалба е подадена на основание член 263 oт Договора за функционирането на Европейския съюз за отмяна на решението на Европейската комисия от 15 октомври 2014 г. по член 107, параграф 3, буква б) от Договора за функционирането на Европейския съюз (по преписки SA.36558 и SA.38371 — Дания, и SA.36662 — Швеция, Помощ, предоставена на Øresundsbro Konsortiet).
   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателите излагат три правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от грешки при прилагане на правото и в преценката.

                           —

                           С първата част от първото правно основание жалбоподателите твърдят, че Комисията е допуснала явна грешка в преценката, като е заключила, че финансирането на местната инфраструктура не включва държавна помощ, след като съответните мерки не са можели да нарушат конкуренцията, нито да засегнат търговията между държавите членки.

                           —

                           С втората част жалбоподателите твърдят, че Комисията е допуснала грешка при прилагане на правото що се отнася до безусловния характер на държавните гаранции и подлежащото на принудително изпълнение право на консорциума да получи държавно гарантирано финансиране, както и относно преценката на Комисията за броя на държавните гаранции.

                           —

                           С третата и четвъртата част жалбоподателите твърдят, че Комисията е допуснала грешка при прилагане на правото, като е заключила, че шведските гаранции представляват схема за държавна помощ и съществуваща помощ.

                           —

                           С петата част жалбоподателите твърдят, че Комисията е допуснала явна грешка в преценката, когато е заключила, че държавните гаранции са ограничени до финансирането на постоянната връзка.

                           —

                           С шестата част на първото правно основание жалбоподателите твърдят нарушение на член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС, доколкото Комисията не е имала достатъчно основания, за да приеме, че въпросните мерки за помощ са съвместими с вътрешния пазар.

                           —

                           Съгласно шестата част жалбоподателите твърдят също, че Комисията е допуснала грешка при прилагане на правото, като не е преценила кумулативния ефект на всички различни мерки за помощ предоставени пряко и непряко на консорциума.

                           —

                           Със седмата част на първото правно основание жалбоподателите твърдят неправилно прилагане на принципа на оправданите правни очаквания.

               2.

               Второто правно основание е изведено от нарушение на задължението да открие официалната процедура по разследване.

                           —

                           Второто правно основание е разделено на деветнадесет части, чрез които жалбоподателите излагат, че разглеждането от Комисията е било недостатъчно и непълно и че по много въпроси Комисията е отказала да следва собствените си насоки и известия. Тези пропуски установяват достатъчно убедително, че Комисията не е била в състояние към момента на приемането на обжалваното решение да разреши всички сериозни затруднения, идентифицирани по разглежданата преписка. В резултат на това Комисията погрешно е отказала да защити процесуалните права, които жалбоподателите черпят от член 108, параграф 2 от ДФЕС.

               3.

               Третото правно основание е изведено от нарушение на задължението да се изложат мотиви.

                           —

                           С третото си и последно правно основание жалбоподателите твърдят, че обжалваното решение не е надлежно мотивирано. Жалбоподателите твърдят, че Комисията не се е уверила, че твърденията и мотивите в обжалваното решение са достатъчно точни, така че жалбоподателите да могат да защитя правата си, а Съдът да упражни своя контрол. Твърдените недостатъци в мотивите засягат преценката на Комисията по отношение на местната инфраструктура, държавните гаранции, датските данъчни предимства, датските държавни заеми и накрая, факта, че заключенията на Комисията относно съответствието с вътрешния пазар и оправданите правни очаквания се основават на общи мотиви.


title: Дело T-800/14: Решение на Общия съд от 15 септември 2016 г. — Philip Morris/Комисия (Достъп до документи — Регламент (ЕО) № 1049/2001 — Документи, изготвени по време на подготвителните работи за приемането на Директивата за сближаване на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите членки относно производството, представянето и продажбата на тютюневи и свързани с тях изделия — Отказ за предоставяне на достъп — Изключение, отнасящо се до защитата на правните становища — Изключение, отнасящо се до защитата на процеса на вземане на решения — Право на защита — По-висш обществен интерес)

text:
               31.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 402/39

         Решение на Общия съд от 15 септември 2016 г. — Philip Morris/Комисия
   (Дело T-800/14) (1)

   ((Достъп до документи - Регламент (ЕО) № 1049/2001 - Документи, изготвени по време на подготвителните работи за приемането на Директивата за сближаване на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите членки относно производството, представянето и продажбата на тютюневи и свързани с тях изделия - Отказ за предоставяне на достъп - Изключение, отнасящо се до защитата на правните становища - Изключение, отнасящо се до защитата на процеса на вземане на решения - Право на защита - По-висш обществен интерес))
   (2016/C 402/44)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Philip Morris Ltd (Ричмънд, Обединено кралство) (представители: K. Nordlander и M. Abenhaïm, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: J. Baquero Cruz и F. Clotuche-Duvieusart)

      Предмет

   Жалба на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение Ares(2014) 3388066 на Комисията от 29 септември 2014 г., в частта, с която се отказва на жалбоподателя пълен достъп до исканите документи, с изключение на съдържащите се в тях променени лични данни.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Philip Morris Ltd заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 56, 16.2.2015 г.


title: Дело C-94/15 P: Решение на Съда (пети състав) от 16 февруари 2017 г. — Tudapetrol Mineralölerzeugnisse Nils Hansen KG/Европейска комисия (Обжалване — Картели — Европейски пазар на парафинови восъци и германския пазар на суров парафин — Определяне на цените и разпределяне на пазарите — Задължение за мотивиране — Доказване на нарушението — Изопачаване на доказателства)

text:
               10.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 112/4

         Решение на Съда (пети състав) от 16 февруари 2017 г. — Tudapetrol Mineralölerzeugnisse Nils Hansen KG/Европейска комисия
   (Дело C-94/15 P) (1)

   ((Обжалване - Картели - Европейски пазар на парафинови восъци и германския пазар на суров парафин - Определяне на цените и разпределяне на пазарите - Задължение за мотивиране - Доказване на нарушението - Изопачаване на доказателства))
   (2017/C 112/06)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Tudapetrol Mineralölerzeugnisse Nils Hansen KG (представители: U. Itzen и J. Ziebarth, Rechtsanwältinen)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: R. Sauer, C. Vollrath и L. Wildpanner, A. Böhlke, Rechtsanwalt)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Tudapetrol Mineralölerzeugnisse Nils Hansen KG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 127, 20.4.2015 г.


title: Дело C-299/09: Преюдициално запитване, отправено от Nejvyšším správním soudem (Чешка република) на 30 юли 2009 г. — DAR Duale Abfallwirtschaft und Verwertung Ruhrgebiet GmbH/Ministerstvo životního prostředí

text:
               7.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 267/32

         Преюдициално запитване, отправено от Nejvyšším správním soudem (Чешка република) на 30 юли 2009 г. — DAR Duale Abfallwirtschaft und Verwertung Ruhrgebiet GmbH/Ministerstvo životního prostředí
   (Дело C-299/09)
   2009/C 267/59
   Език на производството: чешки

      Запитваща юрисдикция

   Nejvyšší správní soud

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: DAR Duale Abfallwirtschaft und Verwertung Ruhrgebiet GmbH

      Ответник: Ministerstvo životního prostředí

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли член 2, букви и) и к) от Регламент (ЕИО) № 259/93 на Съвета от 1 февруари 1993 година относно надзора и контрола върху превози на отпадъци в рамките на, за и от Европейската общност (1), във връзка с член 1, букви д) и е) от Директива 75/442/ЕИО на Съвета от 15 юли 1975 г. относно отпадъците (2) и точка D10 от приложение II A и точка R1 от приложение II Б към посочената директива, да се тълкува в смисъл, че първият от критериите, определени от Съда в Решение от 13 февруари 2003 г. по дело Комисия/Люксембург, C-458/00, Recueil, стр. I-1553, за да се приеме, че изгарянето на отпадъци представлява оползотворяване на отпадъци за получаване на енергия по смисъла на точка R1 от приложение II Б към посочената директива (тоест главната цел на това действие да е възможността отпадъците да имат полезна функция, а именно производство на енергия), може да е изпълнен и в случаите, когато не са налице обстоятелствата, които в посоченото решение Съдът изброява като обстоятелства, които доказват оползотворяването на отпадъци, или иначе казано, в случаите, когато операторът на съоръжението, където следва да бъдат изгорени отпадъците, не извършва плащане в полза на доставчика на отпадъците за това действие и когато при недостиг на отпадъци съоръжението не е годно от техническа гледна точка да функционира, като се използват източници на първична енергия?

               2)

               При утвърдителен отговор на първия въпрос, при какви условия може да се приеме, че действието представлява оползотворяване на отпадъци?

                           а)

                           Възможно ли е напълно да се пренебрегне елементът на плащане за действието по обработване на отпадъците, или за да се приеме, че действието представлява оползотворяване на отпадъци, най-малкото е необходимо приходите на оператора на съоръжението от продажбата на топлинна или електрическа енергия, получена в резултат от изгарянето на определено количество отпадъци, да надвишават приходите на същия оператор от получаването на отпадъците?

                           б)

                           Що се отнася до характеристиките на съоръжението на получателя на отпадъците, може ли да се приеме, че за да се докаже наличието на действие по оползотворяване на отпадъци е достатъчно в решението, с което се разрешава експлоатацията на съоръжението, същото изрично да се квалифицира като съоръжение за оползотворяване на отпадъци за получаване на енергия, а операторът на съоръжението по силата на договор да се е задължил да внесе определено количество топлинна енергия в мрежата, като в случай на неизпълнение на посоченото задължение в договора е предвидена санкция, или минималното изискване, за да се разглежда действието като оползотворяване на отпадъци, е операторът на съоръжението действително да е в състояние от юридическа, техническа и икономическа гледна точка поне временно да експлоатира съоръжението, като използва горива, различни от отпадъците?

      (1)  ОВ L 30, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 161

      (2)  ОВ L 194, стр. 39


title: Дело C-496/11: Преюдициално запитване, отправено от Tribunal Central Administrativo Sul (Португалия) на 26 септември 2011 г. — Portugal Telecom SGPS, SA/Fazenda Pública

text:
               10.12.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 362/13

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunal Central Administrativo Sul (Португалия) на 26 септември 2011 г. — Portugal Telecom SGPS, SA/Fazenda Pública
   (Дело C-496/11)
   2011/C 362/19
   Език на производството: португалски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Central Administrativo Sul

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Portugal Telecom SGPS, SA

      Ответник: Fazenda Pública

      Встъпила страна: Ministério Público

      Преюдициални въпроси

               1.

               Изключва ли правилното тълкуване на член 17, параграф 2 от Шеста директива 77/388/ЕИО (1) на Съвета от 17 май 1977 година възможността португалската данъчна администрация да задължи дружеството жалбоподател (холдинг) да използва пропорционалния метод на приспадане за целия платен за получени доставки ДДС поради това, че основният предмет на дейност на въпросното дружество е управление на дялови участия на други дружества, включително когато тези доставки (получените услуги) имат пряка, непосредствена и несъмнена връзка с облагаеми сделки (по предоставяне на услуги), извършени впоследствие в рамките на допустима от закона допълнителна дейност по предоставяне на технически услуги по управление?

               2.

               Може ли субект, който има качеството на холдинг, данъчнозадължен е по ДДС за придобитите стоки и услуги, които впоследствие изцяло прехвърля, със съответно начисляване на ДДС, на дружествата, в които има дялове, и наред с основната си дейност (управление на дялови участия) извършва и съпътстваща дейност (предоставяне на услуги по техническо управление), да приспада целия платен за тези стоки и услуги данък, като приложи за тази цел метода на реалното предназначение, предвиден в член 17, параграф 2 от Шеста директива?

      (1)  Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1).


title: Дело T-431/08: Определение на Общия съд от 12 април 2010 г. — Bulur Giyim Sanayi ve Ticaret Sirketi/СХВП — Denim (VIGOSS)

text:
               5.6.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 148/51

         Определение на Общия съд от 12 април 2010 г. — Bulur Giyim Sanayi ve Ticaret Sirketi/СХВП — Denim (VIGOSS)
   (Дело T-431/08) (1)

   2010/C 148/84

      Език на производството: английски

   Председателят на осми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 313, 6.12.2008 г.


title: Дело T-189/10: Жалба, подадена на 20 април 2010 г. — GEA Group/Комисия

text:
               3.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 179/44

         Жалба, подадена на 20 април 2010 г. — GEA Group/Комисия
   (Дело T-189/10)
   2010/C 179/77
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: GEA Group AG (Бохум, Германия) (представители: адв. A. Kallmayer, адв. I. du Mont и адв. G. Schiffers Rechtsanwälte)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени член 1 от решението за изменение, доколкото с него се налага глоба на жалбоподателя;

               —

               при условията на евентуалност, да се намали глобата, наложена на жалбоподателя в член 1 от решението за изменение;

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят оспорва Решение № C(2010) 727 окончателен на Комисията от 8 февруари 2010 г., с което Комисията изменя в частност по отношение на жалбоподателя свое Решение № C(2009) 8682 окончателен от 11 ноември 2009 г. по преписка COMP/38.589 — Топлинни стабилизатори (наричано по-нататък: „решение за изменение“). Изменението засяга член 2, точки 31 и 32 от Решение № C(2009) 8682 окончателен на Комисията по отношение на солидарната отговорност на жалбоподателя.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят посочва пет правни основания.
   На първо място, жалбоподателят възразява, че е нарушено правото му на защита, тъй като преди постановяване на решението за изменение не е изслушан, нито е взел някакво участие в производството. Като второ правно основание жалбоподателят сочи пороци в мотивите на решението за изменение, тъй като те се основават единствено на неотчитането на горната граница според член 23, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1/2003 (1), която следва да се вземе предвид служебно, а индивидуални мотиви по отношение на жалбоподателя липсват. В третото правно основание жалбоподателят посочва липсата на правно основание за приемане на решението за изменение, което по отношение на определени адресати е влязло в сила, съответно спрямо него е налице висящо съдебно производство. Като четвърто правно основание жалбоподателят изтъква, че промяната на глобата в негова вреда е недопустима. Накрая жалбоподателят се позовава на изтекла давност, тъй като решението за изменение е постановено след изтичане на давностния срок съгласно член 25, параграф 6 от Регламент № 1/2003.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).


title: Дело T-211/08: Решение на Общия съд от 16 юни 2011 г. — Putters International/Комисия (Конкуренция — Картели — Пазар на международните услуги по преместване в Белгия — Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО — Определяне на цените — Подялба на пазара — Манипулиране на процедури по набиране на оферти — Едно и също продължавано нарушение — Глоби — Насоки относно метода за определяне на размера на глобите от 2006 г. — Тежест — Продължителност)

text:
               30.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 226/25

         Решение на Общия съд от 16 юни 2011 г. — Putters International/Комисия
   (Дело T-211/08) (1)

   (Конкуренция - Картели - Пазар на международните услуги по преместване в Белгия - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Определяне на цените - Подялба на пазара - Манипулиране на процедури по набиране на оферти - Едно и също продължавано нарушение - Глоби - Насоки относно метода за определяне на размера на глобите от 2006 г. - Тежест - Продължителност)
   2011/C 226/51
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподател: Putters International NV (Cargovil, Белгия) (представител: K. Platteau, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: A. Bouquet и F. Ronkes Agerbeek)

      Предмет

   Искане за частична отмяна на Решение C(2008) 926 окончателен на Комисията от 11 март 2008 година относно производство по член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/38.543 — Международни услуги по преместване), както и при условията на евентуалност, отмяна или намаляване на наложената на жалбоподателя глоба

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Putters International NV да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 197, 2.8.2008 г.


title: Дело T-158/12: Решение на Общия съд от 29 януари 2014 г. — European Dynamics Belgium и др./ЕМА (Обществени поръчки за услуги — Процедура за възлагане на обществени поръчки — Доставка на външни услуги в областта на софтуерните приложения — Решение за класиране на офертата на оферент на второ място за целите на договор с подизпълнители — Критерии за възлагане — Добавяне на критерий за възлагане, който не е предвиден в документацията за възлагане на договора — Оценяване на критерий за подбор във фазата на възлагането — Прозрачност)

text:
               8.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 71/18

      Решение на Общия съд от 29 януари 2014 г. — European Dynamics Belgium и др./ЕМА
      (Дело T-158/12) (1)

      (Обществени поръчки за услуги - Процедура за възлагане на обществени поръчки - Доставка на външни услуги в областта на софтуерните приложения - Решение за класиране на офертата на оферент на второ място за целите на договор с подизпълнители - Критерии за възлагане - Добавяне на критерий за възлагане, който не е предвиден в документацията за възлагане на договора - Оценяване на критерий за подбор във фазата на възлагането - Прозрачност)
      (2014/C 71/30)
      Език на производството: гръцки

         Страни

         Жалбоподатели: European Dynamics Belgium SA (Брюксел, Белгия), European Dynamics Luxembourg SA (Ettelbrück, Люксембург), Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Атина, Гърция); и European Dynamics UK Ltd (Лондон, Обединено кралство) (представител: V. Christianos, адвокат)

         Ответник: Европейска агенция по лекарствата (EMA) (представители: T. Jabłoński и C. Maignen, подпомагани първоначално от H.-G. Kamann и E. Arsenidou, впоследствие от H.-G. Kamann и A. Dritsa, адвокати)

         Предмет

      От една страна, отмяна на Решение № EMA/67882/2012 на Европейската агенция по лекарствата от 31 януари 2012 г., прието във връзка с открита процедура за възлагане на обществена поръчка № EMA/2011/17/ICT за доставка на външни услуги в областта на софтуерните приложения, с което офертата на жалбоподателите е класирана на второ място във връзка с Партида №1 и, от друга страна, искане за обезщетение за вреди и загуби

         Диспозитив

                  1.

                  Отхвърля жалбата.

                  2.

                  Осъжда European Dynamics Belgium SA, European Dynamics Luxembourg SA, Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai и European Dynamics UK Ltd да заплатят съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 184, 23.6.2012 г.


title: Дело C-100/10: Иск, предявен на 23 февруари 2010 г. — Европейска комисия/Великото херцогство Люксембург

text:
               1.5.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/29

         Иск, предявен на 23 февруари 2010 г. — Европейска комисия/Великото херцогство Люксембург
   (Дело C-100/10)
   2010/C 113/46
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: G. Braun и J. Sénéchal)

      Ответник: Великото херцогство Люксембург

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е приело в предвидения срок всички законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2006/43/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 май 2006 година относно задължителния одит на годишните счетоводни отчети и консолидираните счетоводни отчети, за изменение на Директиви 78/660/ЕИО и 83/349/ЕИО на Съвета и за отмяна на Директива 84/253/ЕИО на Съвета (1), и във всеки случай като не е съобщило на Комисията за посочените разпоредби, Великото херцогство Люксембург не е изпълнило задълженията си по член 53 от тази директива;

               —

               да се осъди Великото херцогство Люксембург да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Срокът за транспониране на Директива 2006/43/ЕО е изтекъл на 28 юни 2008 г. Към момента на предявяване на настоящия иск обаче ответната страна все още не е предприела всички необходими мерки за транспониране на директивата или във всеки случай не ги е съобщила на Комисията.

      (1)  ОВ L 157, стр. 87; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 2, стр. 122.


title: Дело C-524/12 P: Жалба, подадена на 19 ноември 2012 г. от TeamBank AG Nürnberg срещу решението на Общия съд (трети състав), постановено на 19 септември 2012 г. по дело T-220/11 — TeamBank AG Nürnberg/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

text:
               12.1.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 9/33

         Жалба, подадена на 19 ноември 2012 г. от TeamBank AG Nürnberg срещу решението на Общия съд (трети състав), постановено на 19 септември 2012 г. по дело T-220/11 — TeamBank AG Nürnberg/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
   (Дело C-524/12 P)
   2013/C 9/56
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: TeamBank AG Nürnberg (представител: D. Terheggen, Rechtsanwalt)

      Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени изцяло решението на Общия съд, постановено на 19 септември 2012 г. по дело T-220/11,

               —

               да се уважат изцяло исканията, изложени в първоинстанционната жалба, която е подадена на 18 април 2011 г. пред Общия съд.

      Основания и основни доводи

   Общият съд приложил неправилно член 8, параграф 1, буква б) от Регламента относно марката на Общността (1), понеже приел, че има вероятност от объркване между фигуративните знаци „f@ir Credit“ и „FERCREDIT“.
   Обратно на становището на Общия съд, имало очевидна визуална разлика в общото впечатление, което създават двата знака. На следващо място, трябвало да се има предвид, че конфликтните знаци са свързани с финансови услуги, които обикновено имат съществени финансови последици за лицата, които ги ползват. Ето защо трябвало да се приеме, че средният потребител ще провери тези знаци особено внимателно и е много вероятно да открие разликите между тях. Общият съд обаче не разгледал достатъчно задълбочено този факт.
   Правилната преценка на посочения факт и на разликата в общото впечатление, което създават двата знака, водела до извода, че между тях няма релевантно сходство.

      (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1).


title: Дело T-84/13: Жалба, подадена на 14 февруари 2013 г. — Samsung SDI и др./Комисия

text:
               13.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 108/32

         Жалба, подадена на 14 февруари 2013 г. — Samsung SDI и др./Комисия
   (Дело T-84/13)
   2013/C 108/81
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Samsung SDI Co. Ltd (Gyeonggi-do, Република Корея), Samsung SDI Germany GmbH (Берлин, Германия), Samsung SDI (Малайзия) Bhd (Negeri Sembilan Darul Khusus, Малайзия) (представители: G. Berrisch, lawyer, D. Hull, Solicitor, и L.-A. Grelier, lawyer)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени член 1, параграф 2 и член 2, параграф 2 от Решение C(2012) 8839 окончателен на Комисията от 5 декември 2012 г. по дело COMP/39.437 — Тръби за телевизионни приемници и за компютърни монитори (спорното решение) в частта, в която се отнася до жалбоподателите,

               —

               при условията на евентуалност: да отмени частично член 1, параграф 2 от решението в частта относно началната и крайна дата на участието на жалбоподателите в нарушението, свързано с цветни тръби за телевизионни приемници („CPT“), и да намали наложената им глоба с член 2, параграф 2 от спорното решение,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите изтъкват три правни основания относно нарушението, свързано с CPT. Що се отнася до нарушението, свързано с цветните тръби, използвани в компютърни монитори (CDT), жалбоподателите се позовават на три правни основания.
   По отношение на нарушението, свързано с CPT, жалбоподателите изтъкват следните правни основания:

               1.

               Първото правно основание е изведено от твърдението, че Комисията неправилно е приложила член 101 ДФЕС, за да установи, че е налице едно-единствено продължавано нарушение, което обхваща всички видове CPT през целия период на нарушението и всички практики в Азия.

               2.

               Второто правно основание е изведено, при условията на евентуалност, от твърдението, че Комисията е допуснала грешка както при определянето на началната, така и на крайната дата на участие на жалбоподателите в нарушението, свързано с CPT, което довело до увеличаване на общата продължителност на картела с най-малко шестнадесет месеца.

               3.

               Третото правно основание е изведено, при условията на евентуалност, от твърдението, че решението на Комисията да не предостави на жалбоподателите максималното намаление за сътрудничество от 50 % се основава на неточни фактически констатации и е явно погрешно.

         По отношение на нарушението, свързано с CDT, жалбоподателите изтъкват следните правни основания:

               1.

               Първото правно основание е изведено от твърдението, че Комисията е нарушила своите Насоките за глобите (1) като е включила продажбите на CDT, доставени на Samsung Electronics в Европа, в стойността на продажбите с оглед на изчислението на глобата, независимо от факта, че конкуренцията за тези продажби се води изцяло в Корея.

               2.

               Второто правно основание е изведено от твърдението, че Комисията е нарушила своите Насоките за глобите като е взела предвид средния годишен оборот за целия период на нарушението за изчисляването на глобата и така се е отклонила от правилото, според което се взема предвид последната цяла финансова година от нарушението.

               3.

               Третото правно основание е изведено от твърдението, че решението на Комисията да не предостави на жалбоподателите максималното намаление за сътрудничество от 50 % се основава на неточни фактически констатации и е явно погрешно.

      (1)  Насоки относно метода за определяне на глобите, налагани по силата на член 23, параграф 2, буква а) от Регламент № 1/2003 (ОВ C 210, 2006 г., стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 4, стр. 264)


title: Дело C-71/12: Преюдициално запитване, отправено от Qorti Kostituzzjonali (Малта) на 10 февруари 2012 г. — Vodafone Malta Limited и Mobisle Communications Limited/L-Avukat Ġenerali, Il-Kontrollur tad-Dwana, Il-Ministru tal-Finanzi, и L-Awtorità ta’ Malta dwar il-Komunikazzjoni

text:
               21.4.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 118/16

         Преюдициално запитване, отправено от Qorti Kostituzzjonali (Малта) на 10 февруари 2012 г. — Vodafone Malta Limited и Mobisle Communications Limited/L-Avukat Ġenerali, Il-Kontrollur tad-Dwana, Il-Ministru tal-Finanzi, и L-Awtorità ta’ Malta dwar il-Komunikazzjoni
   (Дело C-71/12)
   2012/C 118/25
   Език на производството: малтийски

      Запитваща юрисдикция

   Qorti Kostituzzjonali

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Vodafone Malta Limited, Mobisle Communications Limited

      Ответници: L-Avukat Ġenerali, Il-Kontrollur tad-Dwana, Il-Ministru tal-Finanzi, L-Awtorità ta’ Malta dwar il-Komunikazzjoni

      Преюдициални въпроси

   Забраняват ли разпоредбите на Директива 2002/20/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно разрешението на електронните съобщителни мрежи и услуги („Директива за разрешение“), и по-специално членове 12 и/или 13 от нея, на държавите членки да налагат данъчна тежест на операторите на мобилни далекосъобщителни услуги („операторите“), която:

               а)

               представлява данък, наречен акциз, въведен по силата на национална правна уредба;

               б)

               изчислява се като процент от сумите, събирани от мобилните телефонни оператори от техните потребители за предоставяните им от тях услуги с изключение на освободените по закон услуги;

               в)

               заплаща се индивидуално на мобилните телефонни оператори от техните потребители, след което всички оператори, предлагащи мобилни телефонни услуги, предават сумата на Митническия контрольор, като въпросната сума се дължи единствено от операторите, а не от други предприятия, включително предоставящи други електронни съобщителни мрежи и услуги?


title: Дело C-484/15: Решение на Съда (втори състав) от 9 март 2017 г. (преюдициално запитване от Općinski sud u Novom Zagrebu — Хърватия) — Ibrica Zulfikarpašić/Slaven Gajer (Преюдициално запитване — Съдебно сътрудничество по граждански дела — Регламент (ЕО) № 805/2004 — Европейско изпълнително основание при безспорни вземания — Условия за удостоверяване като европейско изпълнително основание — Понятие „съд“ — Нотариус, издал разпореждане за принудително изпълнение въз основа на „автентичен документ“ — Публичен документ)

text:
               8.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 144/8

         Решение на Съда (втори състав) от 9 март 2017 г. (преюдициално запитване от Općinski sud u Novom Zagrebu — Хърватия) — Ibrica Zulfikarpašić/Slaven Gajer
   (Дело C-484/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Съдебно сътрудничество по граждански дела - Регламент (ЕО) № 805/2004 - Европейско изпълнително основание при безспорни вземания - Условия за удостоверяване като европейско изпълнително основание - Понятие „съд“ - Нотариус, издал разпореждане за принудително изпълнение въз основа на „автентичен документ“ - Публичен документ))
   (2017/C 144/10)
   Език на производството: хърватски

      Запитваща юрисдикция

   Općinski sud u Novom Zagrebu

      Страни в главното производство

      Взискател: Ibrica Zulfikarpašić

      Длъжник: Slaven Gajer

      Диспозитив

               1)

               Регламент (ЕО) № 805/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 година за въвеждане на европейско изпълнително основание при безспорни вземания трябва да се тълкува в смисъл, че в Хърватия нотариусите, действащи в рамките на предоставените им от националното право правомощия в производствата по принудително изпълнение въз основа на „автентичен документ“, не попадат в обхвата на понятието „съд“ по смисъла на този регламент.

               2)

               Регламент № 805/2004 трябва да се тълкува в смисъл, че разпореждане за принудително изпълнение, което е издадено от нотариус в Хърватия въз основа на „автентичен документ“ и срещу което не е подадена частна жалба, не може да бъде удостоверено като европейско изпълнително основание, тъй като не се отнася за безспорно вземане по смисъла на член 3, параграф 1 от този регламент.

      (1)  ОВ C 389, 23.11.2015 г.


title: Дело T-377/06: Решение на Общия съд от 24 март 2011 г. — Comap/Комисия (Конкуренция — Картели — Сектор на фитингите от мед и медни сплави — Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО — Продължителност на участието в нарушението — Глоби — Определяне на началния размер на глобата — Пропорционалност)

text:
               14.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 145/19

         Решение на Общия съд от 24 март 2011 г. — Comap/Комисия
   (Дело T-377/06) (1)

   (Конкуренция - Картели - Сектор на фитингите от мед и медни сплави - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Продължителност на участието в нарушението - Глоби - Определяне на началния размер на глобата - Пропорционалност)
   2011/C 145/28
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Comap SA (Париж, Франция) (представители: първоначално A. Wachsmann и C. Pommiès, впоследствие A. Wachsmann и D. Nourissier, и накрая A. Wachsmann и S. de Guigné, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: A. Nijenhuis и V. Bottka, подпомагани от N. Coutrelis, avocat)

      Предмет

   Искане за частична отмяна на Решение C(2006) 4180 на Комисията от 20 септември 2006 година относно производство по член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/F-1/38.121 — Фитинги), както и искане за намаляване на глобата, наложена на жалбоподателя с посоченото решение.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Comap SA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 42, 24.2.2007 г.


title: Дело C-250/15: Преюдициално запитване от Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Белгия), постъпило на 29 май 2015 г. — Vivium SA/Belgische Staat

text:
               10.8.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 262/9

         Преюдициално запитване от Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Белгия), постъпило на 29 май 2015 г. — Vivium SA/Belgische Staat
   (Дело C-250/15)
   (2015/C 262/12)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Vivium SA

      Ответник: Belgische Staat

      Преюдициален въпрос

   Допускат ли правото на Съюза, и по-специално принципите на ефективност и на равностойност, прилагане на законодателство на държава членка, съгласно което достъпът до предоставяните въз основа на разпоредба от националното законодателство способи за правна защита по административен и по съдебен ред срещу действията и актовете на административните органи, престава да съществува, ако на основание на член 267 от Договора за функционирането на Европейския съюз (предишен член 234 от Договора за ЕО) Съдът на Европейския съюз постанови с решение, че дадена разпоредба от националното право противоречи на правото на Съюза, при положение че всяко лице с правен интерес може да подаде пред националния конституционен съд жалба за отмяната на разпоредбата от националното законодателство и като се вземе предвид, че с решение на този конституционен съд по отправено от национална юрисдикция преюдициално запитване е установено, че същата разпоредба от националното законодателство противоречи на Конституцията и че след постановяването на решението, с което Конституционният съд отменя съответния закон, е отново отворен достъпът до способите за правна защита по административен и по съдебен ред срещу действията и актовете на административните органи, предоставяни въз основа на същата разпоредба от националното законодателство?


title: Дело C-115/07: Решение на Съда (шести състав) от 27 септември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Чешка република (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Директива 2004/27/ЕО — Лекарствени продукти — Лекарствени продукти за хуманна употреба — Липса на транспониране в предвидения срок)

text:
               24.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 283/5

         Решение на Съда (шести състав) от 27 септември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Чешка република
   (Дело C-115/07) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 2004/27/ЕО - Лекарствени продукти - Лекарствени продукти за хуманна употреба - Липса на транспониране в предвидения срок)
   (2007/C 283/07)
   Език на производството: чешки
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: B. Stromsky и M. Šimerdová)

      Ответник: Чешка република (представител: T. Boček)
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Неприемане в предвидения срок на всички необходими разпоредби за съобразяване с Директива 2004/27/EО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година за изменение на Директива 2001/83/EО за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствените продукти за хуманна употреба (OВ L 136, стр. 34)
   Диспозитив

               1)

               Като не е приело в предвидения срок законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2004/27/EО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година за изменение на Директива 2001/83/EО за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствените продукти за хуманна употреба, Чешката република не е изпълнила задълженията си, произтичащи по силата на член 3 от тази директива.

               2)

               Осъжда Чешката република да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 95, 28.4.2007 г.


title: Дело C-332/12: Определение на председателя на Съда от 4 януари 2013 г. — Европейска комисия/Република Полша

text:
               13.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 108/19

         Определение на председателя на Съда от 4 януари 2013 г. — Европейска комисия/Република Полша
   (Дело C-332/12) (1)

   2013/C 108/50
   Език на производството: полски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 287, 22.9.2012 г.


title: Дело F-1/10: Решение на Съда на публичната служба (едноличен състав) от 14 декември 2010 г. — Marcuccio/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Социално осигуряване — Здравно осигуряване — Искания за възстановяване на медицински разходи — Липса на увреждащ акт — Недопустимост — Липса на мотиви)

text:
               29.1.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 30/62

         Решение на Съда на публичната служба (едноличен състав) от 14 декември 2010 г. — Marcuccio/Комисия
   (Дело F-1/10) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Социално осигуряване - Здравно осигуряване - Искания за възстановяване на медицински разходи - Липса на увреждащ акт - Недопустимост - Липса на мотиви)
   2011/C 30/121
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представители: G. Cipressa, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: г-н J. Currall и г-жа C. Berardis-Kayser, подпомагани от A. Dal Ferro, avocat)

      Предмет

   Отмяна на решението, с което се отказва възстановяване на 100 % на направените от жалбоподателя медицински разходи

      Диспозитив

               1.

               Отменя мълчаливите откази, с които Европейската комисия отхвърля исканията от 25 декември 2008 г. на г-н Marcuccio за възстановяване на някои медицински разходи по обичайната ставка.

               2.

               Отхвърля жалбата в останалата й част.

               3.

               Всяка от страните понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 63, 13.3.2010 г., стр. 52.


title: Дело T-116/04: Решение на Първоинстанционния съд от 6 май 2009 г. — Wieland-Werke/Комисия ( Конкуренция — Картели — Пазар на медни тръби за промишлени цели — Решение за установяване на нарушение на член 81 ЕО — Определяне на цени и подялба на пазари — Глоби — Принцип на законоустановеност на наказанието — Размер на съответния пазар — Възпиращ ефект — Продължителност на нарушението — Сътрудничество ))

text:
               4.7.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 153/32

         Решение на Първоинстанционния съд от 6 май 2009 г. — Wieland-Werke/Комисия
   (Дело T-116/04) (1)

   („Конкуренция - Картели - Пазар на медни тръби за промишлени цели - Решение за установяване на нарушение на член 81 ЕО - Определяне на цени и подялба на пазари - Глоби - Принцип на законоустановеност на наказанието - Размер на съответния пазар - Възпиращ ефект - Продължителност на нарушението - Сътрудничество“))
   2009/C 153/60
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Wieland-Werke AG (Ulm, Германия) (представители:: R. Bechtold и U. Soltész, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: първоначално от É. Gippini Fournier и H. Gading, впоследствие от É. Gippini Fournier, O. Weber и K. Mojzesowicz, avocats)

      Предмет

   Искане за отмяна или намаляване на размера на глобата, наложена на жалбоподателя на основание член 2, буква а) от Решение C (2003) 4820 окончателен на Комисията от 16 декември 2003 година относно производство по член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/E-1/38.240 — Тръби за промишлени цели)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Wieland-Werke AG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 118, 30.4.2004 г.


title: Дело T-24/09: Жалба, подадена на 21 януари 2009 г.  — Biocaps/Комисия

text:
               7.3.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 55/50

         Жалба, подадена на 21 януари 2009 г. — Biocaps/Комисия
   (Дело T-24/09)
   (2009/C 55/89)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Biocaps (Orsay, Франция) (представители: Y.-R. Guillou, H. Speyart и T. Verstraeten, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени спорното решение; и

               —

               да се осъди Комисията да заплати направените от нея съдебни разноски и тези, направени от жалбоподателя.

         Правни основания и основни доводи
   Жалбоподателят, правен субект, отговорен за стопанисването на Laboratoire Champagnat Desmoulins Philippakis, иска отмяна на Решение C(2008) 6524 на Комисията от 29 октомври 2008 година, с което Комисията разпорежда съгласно член 20, параграф 4 от Регламент № 1/2003 (1) на посочената лаборатория, както и на всички пряко или непряко контролирани от нея субекти, да се подчинят на проверка относно участието им в и/или евентуалното прилагане на споразумения или съгласувани практики, които противоречат на разпоредбите на член 81 ЕО и/или на член 82 ЕО.
   Това поведение по-специално се изразило във формата на решения, които имали за цел да възпрепятстват достъпа на фармацевтите и/или на юридическите лица до пазара на услуги, свързани с медицинските биологични анализи, да ограничат дейността им на този пазар или да ги изключат от него.
   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят посочва едно-единствено правно основание, изведено от нарушение на принципа, според който решенията на общностните институции трябва да бъдат отправени към субекти, които имат правосубектност, тъй като адресатът на спорното решение вече не съществувал към момента на приемането на решението.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, 2003 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).


title: Дело C-598/12: Иск, предявен на 20 декември 2012 г. — Европейска комисия/Република Полша

text:
               16.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 79/8

         Иск, предявен на 20 декември 2012 г. — Европейска комисия/Република Полша
   (Дело C-598/12)
   2013/C 79/14
   Език на производството: полски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: P. Hetsch, O. Beynet и K. Herrmann)

      Ответник: Република Полша

      Искания на ищеца

               —

               да бъде установено, че като не е приела всички законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими, за да се съобрази с член 2, точки 1, 22, 32 и 33, член 3, параграфи 7, 8 и 13, член 6, параграфи 1 и 3, член 9, както и с членове 13—14 и 17—23, членове 10 и 11, член 16, параграфи 1 и 2, член 26, параграф 2, букви б), в) и г), трето и четвърто изречение, член 29, член 38, параграфи 1—4, член 39, параграфи 1—4, член 40, параграфи 1—3 и 5—7, както и с точки 1 и 2 от приложение I към тази директива, или във всички случаи, като не е съобщила на Комисията за приемането на тези разпоредби, Република Полша е нарушила задълженията си по член 49, параграф 1 от Директива 2009/72/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 година относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия и за отмяна на Директива 2003/54/ЕО (1);

               —

               тъй като не е изпълнила задължението да съобщи за мерките за транспониране на Директива 2009/72/ЕО на основание на член 260, параграф 3 ДФЕС на Република Полша да бъде наложена периодична имуществена санкция в размер на 84 378,24 EUR на ден, считано от датата на обявяване на решението по настоящото дело;

               —

               да бъде осъдена Република Полша да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Срокът за транспонирането на Директива 2009/72/ЕО е изтекъл на 3 март 2011 г.

      (1)  ОВ L 211, стр. 55.


title: Дело T-410/08: Жалба, подадена на 30 септември 2008 г. — GEMA/Комисия

text:
               6.12.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/39

         Жалба, подадена на 30 септември 2008 г. — GEMA/Комисия
   (Дело T-410/08)
   (2008/C 313/70)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: Gesellschaft für musikalische Aufführungs- und mechanische Vervielfältigungsrechte (GEMA) (Берлин, Германия) (представители: R. Bechtold и I. Brinker, Rechtsanwälte)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               съгласно член 231, параграф 1 ЕО да се отмени член 3, член 4, параграф 2 и — доколкото е свързан с член 3 — член 4, параграф 3 от Решение на Комисията от 16 юли 2008 г., доколкото се засяга жалбоподателят,

               —

               съгласно член 87, параграф 2 от Процедурния правилник на Първоинстанционния съд да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Жалбата се отнася до Решение на Комисията от 16 юли 2008 г. по дело COMP/C2/38.698 — CISAC, с което Комисията обявява за несъвместими с член 81 ЕО и с член 53 от Споразумението за ЕИП съгласувани практики във връзка с взаимното предоставяне на авторски права в музикалната област между дружествата за колективно управление на авторските права, които принадлежат към International Confederation of Societies of Authors and Composers (Международна конфедерация на дружествата на композиторите и авторите — „CISAC“). Жалбоподателят оспорва твърдението в член 3 от решението за наличие на съгласувана практика и свързаните с това задължения по член 4, параграфи 2 и 3 от него за преустановяване на нарушението.
   Във връзка с това жалбоподателят посочва четири правни основания.
   На първо място жалбоподателят посочва, че решението на Комисията не отговаряло на изискванията на член 7 от Регламент (ЕО) № 1/2003 (1). Решението нарушавало изискването за законоустановеност, тъй като не позволявало ясно да се установи, кои действия се забраняват, било вътрешно противоречиво и освен това било в противоречие с другата административна практика на Комисията. Освен това жалбоподателят твърди, че е налице нарушение на принципа на пропорционалност, както и злоупотреба с правото на преценка, тъй като в своето решение Комисията се е ръководела от съображения, чужди на релевантните критерии в областта на конкуренцията, и така надхвърлила границите на правомощията си.
   Жалбоподателят твърди на второ място, че Комисията е допуснала съществена процесуална грешка, като не е мотивирала достатъчно решението в нарушение на задължението си по член 253 ЕО.
   На трето място решението се основавало на явна правна грешка и грешка в преценката, тъй като само въз основа на структурата на пазара Комисията е направила заключение за наличието на съгласувана практика и така недопустимо е преместила тежестта на доказване, чието разпределение е законоустановено, към жалбоподателя.
   На четвърто място Комисията е изходила погрешно от правна гледна точка от наличието на нарушение на член 81 ЕО, като не е преценила, че ограниченото в рамките на националната територия предоставяне на права в сключените в съответствие с типовия договор на CISAC реципрочни споразумения между членовете на CISAC, представлява съществен и необходим елемент на международното колективно упражняване и израз на общопризнатия в авторското право териториален принцип и следователно не е ограничение на конкуренцията по смисъла на член 81 ЕО.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, стр. 1; Специално издание на български език, глава 8, том 1, стр. 1).


title: Дело C-32/11: Преюдициално запитване, отправено от Magyar Köztársaság Legfelsőbb Bírósága (Унгария) на 21 януари 2011 г. — Allianz Hungária Biztosító Zrt., Generali-Providencia Biztosító Zrt., Gépjármű Márkakereskedők Országos Szövetsége, Magyar Peugeot Márkakereskedők Biztosítási Alkusz Kft., Paragon-Alkusz Zrt. (правоприемник на Magyar Opelkereskedők Bróker Kft.)/Gazdasági Versenyhivatal

text:
               14.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 145/4

         Преюдициално запитване, отправено от Magyar Köztársaság Legfelsőbb Bírósága (Унгария) на 21 януари 2011 г. — Allianz Hungária Biztosító Zrt., Generali-Providencia Biztosító Zrt., Gépjármű Márkakereskedők Országos Szövetsége, Magyar Peugeot Márkakereskedők Biztosítási Alkusz Kft., Paragon-Alkusz Zrt. (правоприемник на Magyar Opelkereskedők Bróker Kft.)/Gazdasági Versenyhivatal
   (Дело C-32/11)
   2011/C 145/04
   Език на производството: унгарски

      Запитваща юрисдикция

   Magyar Köztársaság Legfelsőbb Bírósága

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Allianz Hungária Biztosító Zrt., Generali-Providencia Biztosító Zrt., Gépjármű Márkakereskedők Országos Szövetsége, Magyar Peugeot Márkakereskedők Biztosítási Alkusz Kft., Paragon-Alkusz Zrt. (правоприемник на Magyar Opelkereskedők Bróker Kft.)

      Ответник: Gazdasági Versenyhivatal

      Преюдициален въпрос

   Може ли да се приеме, че двустранните споразумения, сключени между застрахователно дружество и определени автомобилни сервизи, или между застрахователно дружество и сдружение на автомобилни сервизи, съгласно които цената на час, която застрахователното дружество заплаща на автомобилния сервиз за ремонта на застрахованите от това дружество автомобили, зависи, наред с други фактори, и от броя и процентния дял на застрахователните договори, сключени от това дружество чрез автомобилния сервиз, действащ като негов застрахователен посредник, са забранени по силата на член 101, параграф 1 ДФЕС (в качеството им на споразумения, които имат за своя цел или резултат предотвратяването, ограничаването или нарушаването на конкуренцията в рамките на вътрешния пазар)?


title: Дело C-170/11: Решение на Съда (първи състав) от 6 септември 2012 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — Maurice Robert Josse Marie Ghislain Lippens, Gilbert Georges Henri Mittler, Jean Paul François Caroline Votron/Hendrikus Cornelis Kortekaas, Kortekaas Entertainment Marketing BV, Kortekaas Pensioen BV, Dirk Robbard De Kat, Johannes Hendrikus Visch, Euphemia Joanna Bökkerink, Laminco GLD N-A (Регламент (ЕО) № 1206/2001 — Сътрудничество при събирането на доказателства по граждански или търговски дела — Материален обхват — Изслушване от съд в държава членка на свидетел, който е страна в главното производството и пребивава в друга държава членка — Възможност страна да се призове като свидетел от компетентния съд съгласно правото на държавата членка на този съд)

text:
               27.10.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 331/8

      Решение на Съда (първи състав) от 6 септември 2012 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — Maurice Robert Josse Marie Ghislain Lippens, Gilbert Georges Henri Mittler, Jean Paul François Caroline Votron/Hendrikus Cornelis Kortekaas, Kortekaas Entertainment Marketing BV, Kortekaas Pensioen BV, Dirk Robbard De Kat, Johannes Hendrikus Visch, Euphemia Joanna Bökkerink, Laminco GLD N-A
      (Дело C-170/11) (1)

      (Регламент (ЕО) № 1206/2001 - Сътрудничество при събирането на доказателства по граждански или търговски дела - Материален обхват - Изслушване от съд в държава членка на свидетел, който е страна в главното производството и пребивава в друга държава членка - Възможност страна да се призове като свидетел от компетентния съд съгласно правото на държавата членка на този съд)
      (2012/C 331/12)
      Език на производството: нидерландски

         Запитваща юрисдикция

      Hoge Raad der Nederlanden

         Страни в главното производство

         Ищци: Maurice Robert Josse Marie Ghislain Lippens, Gilbert Georges Henri Mittler, Jean Paul François Caroline Votron

         Ответници: Hendrikus Cornelis Kortekaas, Kortekaas Entertainment Marketing BV, Kortekaas Pensioen BV, Dirk Robbard De Kat, Johannes Hendrikus Visch, Euphemia Joanna Bökkerink, Laminco GLD N-A, Ageas NV, по-рано Fortis NV

         Предмет

      Преюдициално запитване — Hoge Raad der Nederlanden — Тълкуване на член 1, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1206/2001 на Съвета от 28 май 2001 година относно сътрудничеството между съдилища на държавите членки при събирането на доказателства по граждански или търговски дела (ОB L 174, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 138) — Приложно поле — Изслушване от нидерландските съдилища на свидетели, които същевременно са страни в производството по съществото на спора и не са с местожителство в Нидерландия — Вътрешно процесуално право

         Диспозитив

      Разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1206/2001 на Съвета от 28 май 2001 година относно сътрудничеството между съдилища на държавите членки при събирането на доказателства по граждански или търговски дела, и по-специално член 1, параграф 1 от него, трябва да се тълкуват в смисъл, че компетентният съд на държава членка, който иска да разпита като свидетел страна, пребиваваща в друга държава членка, има възможност, за да проведе такова изслушване, да призове тази страна и да я разпита в съответствие с правото на своята държава членка.

         (1)  ОВ C 179, 18.6.2011 г.


title: Дело F-141/11: Жалба, подадена на 23 декември 2011 г. — ZZ/Комисия

text:
               3.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 65/25

         Жалба, подадена на 23 декември 2011 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-141/11)
   2012/C 65/50
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: G. Cipressa, avvocato)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на мълчаливия отказ на Комисията по отношение на искането на жалбоподателя да получи неизплатени възнаграждения, дължими за месеците септември—декември 2010 г. и за януари 2011 г.

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени всяко от следните пет решения за отхвърляне от страна на Комисията или за които при всички положения тя е отговорна, независимо дали става въпрос за частично или пълно отхвърляне, на претенциите на жалбоподателя, съдържащи се в следните пет искания: 1.a) решение за отхвърляне на претенциите на жалбоподателя, съдържащи се в искането, подадено до ОН на 5 октомври 2010 г.; l.б) решение за отхвърляне, независимо дали частично или пълно, на претенциите на жалбоподателя, съдържащи се в искането, подадено до ОН на 2 ноември 2010 г.; 1.в) решение за отхвърляне, независимо дали частично или пълно на претенциите на жалбоподателя, съдържащи се в искането, подадено до ОН на 6 декември 2010 г.; 1.г) решение за отхвърляне, независимо дали частично или пълно, на претенциите на жалбоподателя, съдържащи се в искането, подадено до ОН на 3 януари 2011 г.; 1.д) решение за отхвърляне, независимо дали частично или пълно, на претенциите на жалбоподателя, съдържащи се в искането, подадено до ОН на 3 февруари 2011 г.;

               —

               да се обяви за несъществуваща ex lege — доколкото е необходимо — записката от 28 февруари 2011 г. с номер Ares(2011) 217354;

               —

               да се отмени всяко от следните пет решения за отхвърляне на Комисията или за които при всички положения тя е отговорна, на административните жалби, подадени от жалбоподателя, независимо дали става въпрос за частично или пълно отхвърляне: 3.a) решение за отхвърляне на административната жалба от 26 април 2011 г., подадена срещу решението за отхвърляне на искането от 5 октомври 2010 г.; 3.б) решение за отхвърляне, независимо дали частично или пълно, на административната жалба от 23 май 2011 г.; 3.в) решение за отхвърляне, независимо дали частично или пълно, на административната жалба от 20 юни 2011 г.; 3.г) решение за отхвърляне, независимо дали частично или пълно, на административната жалба от 24 юни 2011 г.; 3.д) решение за отхвърляне, независимо дали частично или пълно, на административната жалба от 23 юли 2011 г.,

               —

               да се отмени записка № HR.D.21MB/ac Ares(2011) 941139 от 8 август 2011 г.,

               —

               да се осъди ответника да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-273/09: Определение на Общия съд от 19 март 2012 г. — Associazione „Giùlemanidallajuve“ /Комисия (Конкуренция — Картели — Злоупотреба с господстващо положение — Отхвърляне на жалба — Законен интерес — Общностен интерес — Отчасти явно недопустима и отчасти явно неоснователна жалба)

text:
               26.5.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 151/27

         Определение на Общия съд от 19 март 2012 г. — Associazione „Giùlemanidallajuve“/Комисия
   (Дело T-273/09) (1)

   (Конкуренция - Картели - Злоупотреба с господстващо положение - Отхвърляне на жалба - Законен интерес - Общностен интерес - Отчасти явно недопустима и отчасти явно неоснователна жалба)
   2012/C 151/43
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Associazione „Giùlemanidallajuve“ (Чериньола, Италия) (представители: L. Misson, G. Ernes и A. Pel)

      Ответник: Европейска комисия (представители: A. Bouquet и V. Di Bucci, подпомагани от J. Derenne)

      Страна, встъпила в подкрепа на ответника: Международна футболна федерация (ФИФА) (Цюрих, Швейцария) (представители: A. Barav и D. Reymond)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение C(2009) 3916 на Комисията от 12 май 2009 г., с което на основание член 7, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 773/2004 на Комисията поради липса на правен интерес и липса на общностен интерес се отхвърля жалбата, с която жалбоподателят твърди нарушения на членове 81 ЕО и 82 ЕО, извършени според него от Италианската футболна федерация, Италианския национален олимпийски комитет, Съюза на европейските футболни асоциации и Международната футболна федерация при налагането на санкции на футболен клуб Ювентус Торино (Италия) (дело COMP/39464 — Привърженици на Ювентус Торино/ИФФ, ИНОК, УЕФА, ФИФА)

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Associazione „Giùlemanidallajuve“ да заплати направените от него съдебни разноски и тези на Европейската комисия.

               3.

               Международната футболна федерация (ФИФА) понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 244, 10.10.2009 г.


title: Дело T-552/13: Решение на Общия съд от 23 октомври 2015 г. — Oil Turbo Compressor/Съвет (Жалба за отмяна — Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки срещу Иран за предотвратяване на ядреното разпространение — Замразяване на средства — Срок за обжалване — Просрочие — Недопустимост — Искане за обезщетение — Недопустимост)

text:
               14.12.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 414/25

         Решение на Общия съд от 23 октомври 2015 г. — Oil Turbo Compressor/Съвет
   (Дело T-552/13) (1)

   ((Жалба за отмяна - Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Иран за предотвратяване на ядреното разпространение - Замразяване на средства - Срок за обжалване - Просрочие - Недопустимост - Искане за обезщетение - Недопустимост))
   (2015/C 414/31)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Oil Turbo Compressor Co. (Private Joint Stock) (Техеран, Иран) (представител: K. Kleinschmidt, avocat)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bishop и J.-P. Hix)

      Предмет

   От една страна, искане за отмяна на Регламент за изпълнение (ЕС) № 1245/2011 на Съвета от 1 декември 2011 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 961/2010 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 319, стр. 11), както и на Регламент (ЕС) № 267/2012 на Съвета от 23 март 2012 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕС) № 961/2010 (ОВ L 88, стр. 1) — в частта, в която тези регламенти засягат жалбоподателя, и от друга страна, искане за обезщетение

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2)

               Oil Turbo Compressor Co. (Private Joint Stock) понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Съвета на Европейския съюз.

      (1)  ОВ C 359, 7.12.2013 г.


title: Дело C-504/10: Преюдициално запитване, отправено от Najvyšší súd Slovenskej republiky (Словашка република) на 21 октомври 2010 г. — Tanoarch s.r.o./Daňové riaditeľstvo Slovenskej republiky

text:
               12.2.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/2

         Преюдициално запитване, отправено от Najvyšší súd Slovenskej republiky (Словашка република) на 21 октомври 2010 г. — Tanoarch s.r.o./Daňové riaditeľstvo Slovenskej republiky
   (Дело C-504/10)
   2011/C 46/02
   Език на производството: словашки

      Запитваща юрисдикция

   Najvyšší súd Slovenskej republiky

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Tanoarch s.r.o.

      Ответник: Daňové riaditeľstvo Slovenskej republiky

      Преюдициални въпроси

               1.

               В съответствие ли е с член 2, точка 1 от Шеста директива 77/388/ЕИО (1) на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност, разпоредба, съгласно която данъчнозадълженото лице може да приспадне от дължимия от него данък данъка върху стоките и услугите, които използва за осъществяването на стопанската си дейност като данъчнозадължено лице, когато данъкът му се начислява от друго данъчнозадължено лице на територията на страната за стоки и услуги, които му се доставят или трябва да му бъдат доставени, в случай че жалбоподателят в качеството си на съ-заявител при регистрацията на изобретение, за което все още не е издаден патент, ex lege вече е притежател на правото да използва самостоятелно придобитата услуга [ако става дума за] изобретение, което е предмет на патент в своята цялост?

               2.

               Основателно ли е в светлината на Шеста директива тълкуване, съгласно което завареното право ex lege на данъчнозадълженото лице да използва самостоятелно патента предопределя правната невъзможност услугата да се използва от него за доставка на стоки и услуги в качеството на данъчнозадължено лице, като по този начин придобитата услуга юридически се изчерпва?

               3.

               Оказва ли въздействие и обстоятелството, че — при фактическа обстановка като тази по главното производство — изобретението все още не е патентовано и се прехвърлят единствено дялове, върху наличието на злоупотреба с правото на данъчнозадълженото лице да приспада платения по получени доставки ДДС съгласно Решение на Съда на ЕС от 21 февруари 2006 г. по дело Halifax plc и др., С-255/02?

      (1)  ОВ L 145, стр. 1.


title: Дело C-294/08: Определение на председателя на Съда от 2 март 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Чешка република

text:
               20.6.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 141/35

         Определение на председателя на Съда от 2 март 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Чешка република
   (Дело C-294/08) (1)

   2009/C 141/68

      Език на производството: чешки

   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 247, 27.9.2008 г.


title: Дело T-240/15: Жалба, подадена на 18 май 2015 г. — Grupo Bimbo/СХВП (Форма на пръчици с четири кръга)

text:
               20.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 236/45

         Жалба, подадена на 18 май 2015 г. — Grupo Bimbo/СХВП (Форма на пръчици с четири кръга)
   (Дело T-240/15)
   (2015/C 236/60)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Grupo Bimbo, SAB de CV (Мексико, Мексико) (представител: N. Fernández Fernández-Pacheco, abogado)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Данни за производството пред СХВП

      Спорна марка: Триизмерна марка на Общността (Форма на пръчици с четири кръга) — Заявка за регистрация № 12 551 867

      Обжалвано решение: Решение на първи апелативен състав на СХВП от 2 март 2015 г. по преписка R 1602/2014-1

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение, доколкото е незаконосъобразно и е в несъответствие с действащата правна уредба относно марката на Общността, да уважи в решението си исканията по настоящата жалба въз основа на присъщия отличителен характер на заявената триизмерна марка и да разпореди вписването в регистъра на заявката за триизмерна марка на Общността № 12 551 867 за класове 5, 29 и 30 от Международната класификация в тяхната цялост,

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски и да възстанови платените ѝ такси и свързаните с тях разходи.

      Изложено основание

               —

               Нарушение член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело F-104/06: Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 12 март 2009 г. — Arpaillange и др./Комисия (Публична служба — Договорно наети служители — Назначаване — Класиране — Бивши самостоятелни експерти — Диплома — Професионален опит — Възражение на незакосъобразност)

text:
               1.5.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 102/36

         Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 12 март 2009 г. — Arpaillange и др./Комисия
   (Дело F-104/06) (1)

   (Публична служба - Договорно наети служители - Назначаване - Класиране - Бивши самостоятелни експерти - Диплома - Професионален опит - Възражение на незакосъобразност)
   2009/C 102/51
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: Joséphine Arpaillange и др. (Сантяго, Чили) (представители: S. Rodrigues и C. Bernard-Glanz, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: J. Currall и G. Berscheid)

      Страна встъпила в подкрепа на ответника: Съвет на Европейския съюз (представители: I. Sulce и B. Driessen)

      Предмет на делото

   От една страна, отмяна на решенията на органа, оправомощен да слючва договори (ООСД), с които се определят условията за назначаване на жалбоподателите, както следват от техните договори на договорно наети служители, тъй като броят на годините професионален опит, който им е признат от ООСД, бил по-нисък от броя на годините професионален опит, действително натрупан от жалбоподателите и, от друга страна, искане за обезщетение.

      Диспозитив на решението

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 261 от 28.10.2006 г.


title: Дело C-65/14: Преюдициално запитване от Tribunal du travail de Nivelles (Белгия), постъпило на 10 януари 2014 г.  — Charlotte Rosselle/Institut national d'assurance maladie-invalidité (INAMI), Union nationale des mutualités libres (UNM Libres)

text:
               28.4.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/13

         Преюдициално запитване от Tribunal du travail de Nivelles (Белгия), постъпило на 10 януари 2014 г. — Charlotte Rosselle/Institut national d'assurance maladie-invalidité (INAMI), Union nationale des mutualités libres (UNM Libres)
   (Дело C-65/14)
   2014/C 129/16
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal du travail de Nivelles

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Charlotte Rosselle

      Ответник: Institut national d'assurance maladie-invalidité (INAMI), Union nationale des mutualités libres (UNM Libres)

      Встъпила по нейно искане страна: Institut pour l'Egalité des Femmes et des Hommes (IEFH)

      Преюдициален въпрос

   Дял III, глава III, раздели 1 и 2 от Кралски указ от 3 юли 1996 година за задължителното здравно осигуряване и обезщетенията, съгласуван на 14 юли 1994 г., нарушава ли Директива 92/85/ЕИО на Съвета от 19 октомври 1992 година за въвеждане на мерки за насърчаване подобряването на безопасността и здравето по време на работа на бременни работнички и на работнички родилки или кърмачки (1) и Директива 2006/54/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 юли 2006 година за прилагането на принципа на равните възможности и равното третиране на мъжете и жените в областта на заетостта и професиите (преработена) (2) поради това че не предвижда освобождаване от изискването за определен период на работа по отношение на лице на държавна служба, което е в неплатен отпуск по лични причини и в отпуск за бременност и раждане, щом като предвижда такова освобождаване по отношение на лице на държавна служба, което е подало оставка или е уволнено?

      (1)  ОВ L 348, стp. 1.

      (2)  ОВ L 204, стp. 23.


title: Дело C-75/11: Решение на Съда (втори състав) от 4 октомври 2012 г. — Европейска комисия/Република Австрия (Неизпълнение на задължения от държава членка — Гражданство на Съюза — Право на движение и пребиваване — Членове 20 ДФЕС и 21 ДФЕС — Дискриминация, основана на гражданство — Член 18 ДФЕС — Директива 2004/38/ЕО — Член 24 — Дерогиране — Обхват — Държава членка, в която право на намаление на цените за превоз имат само студентите, чиито родители получават семейни помощи в тази държава)

text:
               24.11.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 366/10

         Решение на Съда (втори състав) от 4 октомври 2012 г. — Европейска комисия/Република Австрия
   (Дело C-75/11) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Гражданство на Съюза - Право на движение и пребиваване - Членове 20 ДФЕС и 21 ДФЕС - Дискриминация, основана на гражданство - Член 18 ДФЕС - Директива 2004/38/ЕО - Член 24 - Дерогиране - Обхват - Държава членка, в която право на намаление на цените за превоз имат само студентите, чиито родители получават семейни помощи в тази държава)
   2012/C 366/16
   Език на производството: немски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: V. Kreuschitz и Д. Русанов)

      Ответник: Република Австрия (представители: C. Pesendorfer и M. Fruhman)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на членове 18 ДФЕС, 20 ДФЕС и 21 ДФЕС и на член 24 от Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки, за изменение на Регламент (ЕИО) № 1612/68 и отменяща директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО (ОВ L 158, стр. 77; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 56) — Договори за продажбата на студентски карти за транспорт по намалена тарифа, сключени между различни органи на държава членка и различни предприятия за обществен транспорт — Изключване на възможността студентите, чиито родители нямат право на семейни помощи в тази държава, да ползват намалението.

      Диспозитив

               1.

               Като по принцип е предвидила право на намаление на цените за превоз само за студентите, чиито родители получават австрийски семейни помощи, Република Австрия не е изпълнила задълженията си по член 18 ДФЕС във връзка с членове 20 ДФЕС и 21 ДФЕС и по член 24 от Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки, за изменение на Регламент (ЕИО) № 1612/68 и отменяща директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО.

               2.

               Осъжда Република Австрия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 130, 30.4.2011 г.


title: Дело C-282/14: Преюдициално запитване от Sąd Rejonowy w Rzeszowie (Полша), постъпило на 10 юни 2014 г. — Przedsiębiorstwo Produkcyjno-Handlowo-Usługowe „Stylinart“ sp. z o.o./Skarb Państwa — Wojewoda Podkarpacki, Skarb Państwa — Prezydent Miasta Przemyśla

text:
               26.5.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/7

         Преюдициално запитване от Sąd Rejonowy w Rzeszowie (Полша), постъпило на 10 юни 2014 г. — Przedsiębiorstwo Produkcyjno-Handlowo-Usługowe „Stylinart“ sp. z o.o./Skarb Państwa — Wojewoda Podkarpacki, Skarb Państwa — Prezydent Miasta Przemyśla
   (Дело C-282/14)
   (2015/C 171/10)
   Език на производството: полски

      Запитваща юрисдикция

   Sąd Rejonowy w Rzeszowie

      Страни в главното производство

      Ищец: Przedsiębiorstwo Produkcyjno-Handlowo-Usługowe „Stylinart“ sp. z o.o.

      Ответник: Skarb Państwa — Wojewoda Podkarpacki, Skarb Państwa — Prezydent Miasta Przemyśla
   С определение от 11 декември 2014 г. Съдът на Европейския съюз постанови, че очевидно не е от компетентността му да отговори на въпросите, поставени от Sąd Rejonowy w Rzeszowie.


title: Дело C-209/14: Решение на Съда (втори състав) от 2 юли 2015 г. (преюдициално запитване от Vrhovno sodišče — Словения) — NLB Leasing d.o.o./Република Словения (Преюдициално запитване — ДДС — Директива 2006/112/ЕО — Доставка на стоки или услуги — Договор за лизинг — Връщане на лизингодателя на недвижим имот, предмет на договор за лизинг — Понятие „анулиране, разваляне, отказ или пълно или частично неплащане“ — Право на лизингодателя на намаляване на облагаемата основа — Двойно данъчно облагане — Отделни доставки — Принцип на данъчен неутралитет)

text:
               7.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 294/10

         Решение на Съда (втори състав) от 2 юли 2015 г. (преюдициално запитване от Vrhovno sodišče — Словения) — NLB Leasing d.o.o./Република Словения
   (Дело C-209/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - ДДС - Директива 2006/112/ЕО - Доставка на стоки или услуги - Договор за лизинг - Връщане на лизингодателя на недвижим имот, предмет на договор за лизинг - Понятие „анулиране, разваляне, отказ или пълно или частично неплащане“ - Право на лизингодателя на намаляване на облагаемата основа - Двойно данъчно облагане - Отделни доставки - Принцип на данъчен неутралитет))
   (2015/C 294/13)
   Език на производството: словенски

      Запитваща юрисдикция

   Vrhovno sodišče

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: NLB Leasing d.o.o.

      Ответник: Република Словения

      Диспозитив

               1)

               Член 2, параграф 1, член 14 и член 24, параграф 1 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност трябва да се тълкуват в смисъл, че в хипотезата, при която договор за лизинг на недвижим имот предвижда в края на договора или да се прехвърли собствеността на лизингополучателя, или да му се предоставят присъщите за правото на собственост върху този имот основни правомощия, а именно да му се прехвърлят по същество всички рискове и изгоди от собствеността върху посочения имот, и настоящата стойност на сбора от вноските е практически идентична на пазарната стойност на стоката, сделката, която следва от такъв договор, трябва да се приравни на придобиване на дълготраен актив.

               2)

               Член 90, параграф 1 от Директива 2006/112 трябва да се тълкува в смисъл, че не позволява данъчнозадължено лице да намали данъчната си основа, когато реално е получило всички плащания като насрещна престация за доставената от него услуга или когато, без договорът да е бил развален или отменен, другата страна по договора вече не му дължи уговорената цена.

               3)

               Принципът на данъчен неутралитет трябва да се тълкува в смисъл, че допуска, от една страна, лизингова услуга, отнасяща се до недвижими имоти, и от друга, продажбата на тези имоти на трето (за договора за лизинг) лице, да бъдат обект на отделно данъчно облагане за целите на данъка върху добавената стойност, ако за тези сделки не може да се счита, че образуват една-единствена доставка — нещо, което следва да бъде преценено от запитващата юрисдикция.

      (1)  ОВ C 202, 30.6.2014 г.


title: Дело T-293/13: Определение на Общия съд от 10 ноември 2014 г.  — Theophilou/Комисия и ЕЦБ (Жалба за отмяна и искане за обезщетение — Програма за подкрепа за стабилност на Кипър — Меморандум за разбирателство относно специфичните условия на икономическата политика, сключен между Република Кипър и ЕМС — Компетентност на Общия съд — Причинно-следствена връзка — Жалба, която е отчасти недопустима и отчасти явно лишена от всякакво правно основание)

text:
               26.1.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 26/31

         Определение на Общия съд от 10 ноември 2014 г. — Theophilou/Комисия и ЕЦБ
   (Дело T-293/13) (1)

   ((Жалба за отмяна и искане за обезщетение - Програма за подкрепа за стабилност на Кипър - Меморандум за разбирателство относно специфичните условия на икономическата политика, сключен между Република Кипър и ЕМС - Компетентност на Общия съд - Причинно-следствена връзка - Жалба, която е отчасти недопустима и отчасти явно лишена от всякакво правно основание))
   (2015/C 026/38)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Christos Theophilou (Никозия, Кипър) и Eleni Theophilou (Никозия, Кипър) (представители: C. Paschalides, solicitor, и A. Paschalides, адвокат)

      Ответници: Европейска комисия (представители: B. Smulders и J.-P. Keppenne) и Европейска централна банка (ЕЦБ) (представители: A. Sáinz de Vicuña Barroso, N. Lenihan et F. Athanasiou, подпомагани от W. Bussian, W. Devroe и D. Arts, адвокати)

      Предмет

   На първо място, искане за отмяна на точки 1.23 — 1.27 от меморандума за разбирателство относно специфичните условия на икономическата политика, сключен между Република Кипър и Европейския механизъм за стабилност (ЕМС) на 26 април 2013 г., и на второ място, искане за обезщетение за вредите, които се твърди, че жалбоподателите са претърпели поради включването в меморандума за разбирателство на точки 1.23 — 1.27 от същия и поради неизпълнение на задължението за контрол на Комисията

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Christos Theophilou и Eleni Theophilou да понесат направените от тях съдебни разноски и да заплатят тези на Европейската комисия и на Европейската централна банка (ЕЦБ).

      (1)  ОВ C 226, 3.8.2013 г.


title: Дело C-22/07: Определение на председателя на осми състав на Съда от 30 януари 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания

text:
               12.4.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 92/24

         Определение на председателя на осми състав на Съда от 30 януари 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания
   (Дело C-22/07) (1)

   (2008/C 92/48)

      Език на производството: испански

   Председателят на осми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 56, 10.3.2007 г.


title: Дело C-562/10: Решение на Съда (втори състав) от 12 юли 2012 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия (Иск за установяване на неизпълнение на задължения — Член 56 ДФЕС — Германска правна уредба на осигуряването за нужда от чужда помощ — Непредоставяне на обезщетения в натура за помощ по домовете при престой в друга държава членка — По-ниски прехвърлими в друга държава членка парични обезщетения — Невъзстановяване на разходите за наем на помощни средства в други държави членки)

text:
               22.9.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 287/5

         Решение на Съда (втори състав) от 12 юли 2012 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия
   (Дело C-562/10) (1)

   (Иск за установяване на неизпълнение на задължения - Член 56 ДФЕС - Германска правна уредба на осигуряването за нужда от чужда помощ - Непредоставяне на обезщетения в натура за помощ по домовете при престой в друга държава членка - По-ниски прехвърлими в друга държава членка парични обезщетения - Невъзстановяване на разходите за наем на помощни средства в други държави членки)
   2012/C 287/08
   Език на производството: немски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: F.W. Bulst и I. Rogalski)

      Ответник: Федерална република Германия (представители: T. Henze и J. Möller)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 56 ДФЕС — Национална правна уредба на осигуряването за нужда от чужда помощ, съгласно която при временно пребиваване на осигуреното лице в друга държава членка добавката за чужда помощ се получава само за срок от шест седмици, възстановяването на разходите за наемане на помощни средства е изключено и обезщетенията в натура за чужда помощ в държавата членка на пребиваване не се възстановяват в същия размер, както ако се предоставят в Германия

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля иска.

               2.

               Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 63, 26.2.2011 г.


title: Дело T-570/10: Решение на Общия съд от 22 май 2012 г. — Environmental Manufacturing/СХВП — Wolf (Изображение на глава на вълк) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността, изобразяваща глава на вълк — По-ранни национални и международни фигуративни марки „WOLF Jardin“ и „Outils WOLF“ — Относителни основания за отказ — Увреждане на отличителния характер или на репутацията на по-ранната марка — Член 8, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               7.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 200/14

         Решение на Общия съд от 22 май 2012 г. — Environmental Manufacturing/СХВП — Wolf (Изображение на глава на вълк)
   (Дело T-570/10) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността, изобразяваща глава на вълк - По-ранни национални и международни фигуративни марки „WOLF Jardin“ и „Outils WOLF“ - Относителни основания за отказ - Увреждане на отличителния характер или на репутацията на по-ранната марка - Член 8, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2012/C 200/27
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Environmental Manufacturing LLP (Stowmarket, Обединено кралство) (представители: S. Malynicz, barrister и M. Atkins, solicitor)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Folliard-Monguiral)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Société Elmar Wolf (Wissembourg, Франция) (представител: N. Boespflug, avocat)

      Предмет

   Жалба за отмяна на решението на втори апелативен състав на СХВП от 6 октомври 2010 г. (преписка № R 425/2010-2), постановено в производство по възражение между Société Elmar Wolf и Environmental Manufacturing LLP

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Environmental Manufacturing LLP да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 63, 26.2.2011 г.


title: Дело T-455/15: Жалба, подадена на 10 август 2015 г. — Vitra Collections/СХВП — Consorzio Origini (Форма на стол)

text:
               28.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 320/48

         Жалба, подадена на 10 август 2015 г. — Vitra Collections/СХВП — Consorzio Origini (Форма на стол)
   (Дело T-455/15)
   (2015/C 320/66)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Vitra Collections AG (Мутенц, Швейцария) (представител: V. von Bomhard, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Consorzio Origini (Флоренция, Италия)

      Данни за производството пред СХВП

      Притежател на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: триизмерна марка на Общността (Форма на стол) — марка на Общността № 182 451

      Производство пред СХВП: производство по отмяна

      Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на СХВП от 18 март 2015 г. по преписка R 664/2011-5

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди СХВП и встъпилата страна да заплатят съдебните разноски.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на член 75, второ изречение от Регламент № 207/2009,

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, буква д), подточка iii) от Регламент № 207/2009.