title: Дело C-598/15: Решение на Съда (пети състав) от 7 декември 2017 г. (преюдициално запитване от Juzgado de Primera Instancia de Jerez de la Frontera — Испания) — Banco Santander, SA/Cristobalina Sánchez López (Преюдициално запитване — Директива 93/13/ЕИО — Потребителски договори — Неравноправни клаузи — Правомощия на националния съд — Ефективност на признатата на потребителите защита — Договор за ипотечен кредит — Извънсъдебно производство за принудително изпълнение върху ипотекиран имот — Опростено съдебно производство за признаване на вещните права на лицето, на което е възложен имотът)

text:
               12.2.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/3

         Решение на Съда (пети състав) от 7 декември 2017 г. (преюдициално запитване от Juzgado de Primera Instancia de Jerez de la Frontera — Испания) — Banco Santander, SA/Cristobalina Sánchez López
   (Дело C-598/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Директива 93/13/ЕИО - Потребителски договори - Неравноправни клаузи - Правомощия на националния съд - Ефективност на признатата на потребителите защита - Договор за ипотечен кредит - Извънсъдебно производство за принудително изпълнение върху ипотекиран имот - Опростено съдебно производство за признаване на вещните права на лицето, на което е възложен имотът))
   (2018/C 052/03)
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Juzgado de Primera Instancia de Jerez de la Frontera

      Страни в главното производство

      Ищец: Banco Santander, SA

      Ответник: Cristobalina Sánchez López

      Диспозитив

   Член 6, параграф 1 и член 7, параграф 1 от Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори не се прилагат за производство като това пред запитващата юрисдикция, което е образувано по инициатива на лицето, на което вследствие на извънсъдебно производство за принудително изпълнение е възложен недвижим имот, за който потребител се е съгласил да учреди ипотека в полза на кредитодател по занятие, и което има за предмет защитата на законосъобразно придобитите от приобретателя вещни права, доколкото, от една страна, това производство не зависи от съществуващото между кредитодателя по занятие и потребителя правоотношение, и от друга, върху ипотекирания имот е извършено принудително изпълнение, имотът е продаден и вещните права върху него са прехвърлени, без потребителят да е използвал предвидените в този контекст правни способи за защита.

      (1)  ОВ C 38, 1.2.2016 г.


title: Дело C-61/16 P: Решение на Съда (четвърти състав) от 14 декември 2017 г. — European Bicycle Manufacturers Association (EBMA)/Giant (China) Co. Ltd, Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия (Обжалване — Дъмпинг — Регламент (ЕС) № 502/2013 — Внос на велосипеди с произход от Китай — Регламент (ЕС) № 1225/2009 — Член 18, параграф 1 — Съдействие — Понятие „необходима информация“ — Член 9, параграф 5 — Искане за индивидуално третиране — Риск от заобикаляне)

text:
               12.2.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/3

         Решение на Съда (четвърти състав) от 14 декември 2017 г. — European Bicycle Manufacturers Association (EBMA)/Giant (China) Co. Ltd, Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия
   (Дело C-61/16 P) (1)

   ((Обжалване - Дъмпинг - Регламент (ЕС) № 502/2013 - Внос на велосипеди с произход от Китай - Регламент (ЕС) № 1225/2009 - Член 18, параграф 1 - Съдействие - Понятие „необходима информация“ - Член 9, параграф 5 - Искане за индивидуално третиране - Риск от заобикаляне))
   (2018/C 052/04)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: European Bicycle Manufacturers Association (EBMA) (представители: L. Ruessmann, avocat, J. Beck, Solicitor)

      Други страни в производството: Giant (China) Co. Ltd (представител: P. De Baere, avocat), Съвет на Европейския съюз (представители: H. Marcos Fraile, подпомаган от B. O’Connor, solicitor, и от S. Gubel, avocat), Европейска комисия (представители: J.-F. Brakeland, M. França и A. Demeneix)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда European Bicycle Manufacturers Association (EBMA) да понесе, освен направените от нея съдебни разноски, и тези на Giant (China) Co. Ltd.

               3)

               Съветът на Европейския съюз и Европейската комисия понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 106, 21.3.2016 г.


title: Дело C-189/16: Решение на Съда (пети състав) от 7 декември 2017 г. (преюдициално запитване от Högsta förvaltningsdomstolen — Швеция) — Boguslawa Zaniewicz-Dybeck/Pensionsmyndigheten (Преюдициално запитване — Социална сигурност на работниците мигранти — Регламент (ЕИО) № 1408/71 — Член 46, параграф 2 — Член 47, параграф 1, буква г) — Член 50 — Гарантирана пенсия — Минимално обезщетение — Изчисляване на пенсионните права)

text:
               12.2.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/4

         Решение на Съда (пети състав) от 7 декември 2017 г. (преюдициално запитване от Högsta förvaltningsdomstolen — Швеция) — Boguslawa Zaniewicz-Dybeck/Pensionsmyndigheten
   (Дело C-189/16) (1)

   ((Преюдициално запитване - Социална сигурност на работниците мигранти - Регламент (ЕИО) № 1408/71 - Член 46, параграф 2 - Член 47, параграф 1, буква г) - Член 50 - Гарантирана пенсия - Минимално обезщетение - Изчисляване на пенсионните права))
   (2018/C 052/05)
   Език на производството: шведски

      Запитваща юрисдикция

   Högsta förvaltningsdomstolen

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Boguslawa Zaniewicz-Dybeck

      Ответник: Pensionsmyndigheten

      Диспозитив

               1)

               Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социална сигурност на заети лица, самостоятелно заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността, в изменената му и актуализирана редакция с Регламент (ЕО) № 118/97 на Съвета от 2 декември 1996 г., изменен с Регламент (ЕО) № 1606/98 на Съвета от 29 юни 1998 г., трябва да се тълкува в смисъл, че при изчисляването от компетентната институция на държава членка на минимално обезщетение като процесната по главното производство гарантирана пенсия не следва да се прилага нито член 46, параграф 2, нито член 47, параграф 1, буква г) от посочения регламент. Това обезщетение трябва да се изчислява в съответствие с разпоредбите на член 50 от същия регламент във връзка с разпоредбите на националното законодателство, без обаче да се прилагат национални разпоредби като разглежданите по главното производство, които се отнасят до пропорционалното изчисляване.

               2)

               Регламент № 1408/71, в изменената му и актуализирана редакция с Регламент № 118/97, изменен с Регламент № 1606/98, и по-специално член 50 от посочения регламент, трябва да се тълкува в смисъл, че допуска законодателство на държава членка, съгласно което при изчисляването на минимално обезщетение като процесната по главното производство гарантирана пенсия компетентната институция трябва да вземе предвид всички пенсии за осигурителен стаж и възраст, които заинтересованото лице реално получава от една или няколко други държави членки.

      (1)  ОВ C 211, 13.6.2016 г.


title: Дело C-230/16: Решение на Съда (първи състав) от 6 декември 2017 г. (преюдициално запитване от Oberlandesgericht Frankfurt am Main — Германия) — Coty Germany GmbH/Parfümerie Akzente GmbH (Преюдициално запитване — Конкуренция — Картели — Член 101, параграф 1 ДФЕС — Селективна дистрибуция на луксозни козметични продукти — Клауза, с която на дистрибуторите се забранява при продажбата в интернет да използват трето, неоторизирано лице — Регламент (EС) № 330/2010 — Член 4, букви б) и в)

text:
               12.2.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/5

         Решение на Съда (първи състав) от 6 декември 2017 г. (преюдициално запитване от Oberlandesgericht Frankfurt am Main — Германия) — Coty Germany GmbH/Parfümerie Akzente GmbH
   (Дело C-230/16) (1)

   ((Преюдициално запитване - Конкуренция - Картели - Член 101, параграф 1 ДФЕС - Селективна дистрибуция на луксозни козметични продукти - Клауза, с която на дистрибуторите се забранява при продажбата в интернет да използват трето, неоторизирано лице - Регламент (EС) № 330/2010 - Член 4, букви б) и в))
   (2018/C 052/06)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberlandesgericht Frankfurt am Main

      Страни в главното производство

      Ищец: Coty Germany GmbH

      Ответник: Parfümerie Akzente GmbH

      Диспозитив

               1)

               Член 101, параграф 1 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че система за селективна дистрибуция на луксозни продукти, чиято главна цел е опазването на луксозния имидж на тези продукти, е в съответствие с тази разпоредба, стига изборът на търговците на дребно да се осъществява въз основа на обективни качествени критерии, определени по един и същ начин по отношение на всички потенциални търговци на дребно и прилагани по недискриминационен начин, и определените критерии да не отиват отвъд това, което е необходимо.

               2)

               Член 101, параграф 1 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че допуска договорна клауза като разглежданата в главното производство, с която на оторизираните дистрибутори в система за селективна дистрибуция на луксозни продукти, чиято главна цел е опазването на луксозния имидж на тези продукти, се налага забрана при продажбата в интернет на договорните продукти да използват по видим за потребителите начин платформи на трети лица, при положение че целта на тази клауза е да се опази луксозният имидж на тези продукти, тя е формулирана по един и същ начин и се прилага без дискриминация и е пропорционална с оглед на поставената цел, което запитващата юрисдикция трябва да провери.

               3)

               Член 4 от Регламент (ЕС) № 330/2010 на Комисията от 20 април 2010 година за прилагането на член 101, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз относно категориите вертикални споразумения и съгласувани практики трябва да се тълкува в смисъл, че при обстоятелства като разглежданите в главното производство забраната, наложена на членовете на система за селективна дистрибуция на луксозни продукти, които действат на пазара като търговци на дребно, при продажбите в интернет да използват по видим за потребителите начин трети предприятия, не представлява ограничаване на клиентите по смисъла на член 4, буква б) от този регламент, нито ограничаване на пасивните продажби на крайните потребители по смисъла на член 4, буква в) от същия регламент.

      (1)  ОВ C 260, 18.7.2016 г.


title: Дело C-243/16: Решение на Съда (четвърти състав) от 14 декември 2017 г. (преюдициално запитване от Juzgado de lo Social n° 30 de Barcelona — Испания) — Antonio Miravitlles Ciurana и др./Contimark SA, Jordi Socias Gispert (Преюдициално запитване — Дружествено право — Директива 2009/101/ЕО — Членове 2 и 6—8 — Директива 2012/30/ЕС — Членове 19 и 36 — Харта на основните права на Европейския съюз — Членове 20, 21 и 51 — Събиране на вземания по трудов договор — Право пред един и същи съд да се предяви иск срещу дружеството и неговия управител в качеството му на солидарен съдлъжник за задълженията на дружеството)

text:
               12.2.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/6

         Решение на Съда (четвърти състав) от 14 декември 2017 г. (преюдициално запитване от Juzgado de lo Social no 30 de Barcelona — Испания) — Antonio Miravitlles Ciurana и др./Contimark SA, Jordi Socias Gispert
   (Дело C-243/16) (1)

   ((Преюдициално запитване - Дружествено право - Директива 2009/101/ЕО - Членове 2 и 6—8 - Директива 2012/30/ЕС - Членове 19 и 36 - Харта на основните права на Европейския съюз - Членове 20, 21 и 51 - Събиране на вземания по трудов договор - Право пред един и същи съд да се предяви иск срещу дружеството и неговия управител в качеството му на солидарен съдлъжник за задълженията на дружеството))
   (2018/C 052/07)
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Juzgado de lo Social no 30 de Barcelona

      Страни в главното производство

      Взискатели: Antonio Miravitlles Ciurana, Alberto Marina Lorente, Jorge Benito García, Juan Gregorio Benito García

      Длъжници: Contimark SA, Jordi Socias Gispert

      Диспозитив

   Директива 2009/101/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 година за координиране на гаранциите, които държавите членки изискват от дружествата по смисъла на член 48, втора алинея [ЕО], за защита на интересите на членовете и на трети лица с цел тези гаранции да станат равностойни, и по-специално членове 2 и 6—8 от нея, както и Директива 2012/30/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 година за съгласуване на гаранциите, които се изискват в държавите членки за дружествата по смисъла на член 54, втора алинея [ДФЕС], за защита на интересите както на съдружниците, така и на трети лица по отношение учредяването на акционерни дружества и поддържането и изменението на техния капитал с цел тези гаранции да станат равностойни, и по-специално членове 19 и 36 от нея, трябва да се тълкуват в смисъл, че не предоставят на работниците и служителите, които имат вземания към акционерно дружество вследствие на прекратяване на трудовото им правоотношение, правото да предявят пред същия съд, който е компетентен да признае правото им на вземане за трудови възнаграждения, иск за отговорност срещу управителя на дружеството — поради пропуска му да свика общото събрание на дружеството въпреки претърпените от същото сериозни загуби — за да се установи, че той е солидарен съдлъжник по вземанията за трудови възнаграждения.

      (1)  ОВ C 279, 1.8.2016 г.


title: Дело C-305/16: Решение на Съда (трети състав) от 14 декември 2017 г. (преюдициално запитване от First-tier Tribunal (Tax Chamber) — Обединено кралство) — Avon Cosmetics Ltd/The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs (Преюдициално запитване — Данък върху добавената стойност (ДДС) — Шеста директива 77/388/ЕИО — Член 11, A, параграф 1, буква а) — Данъчна основа — Член 17 — Право на приспадане — Член 27 — Специални мерки за дерогация — Решение 89/534/ЕИО — Схема за търговия, при която доставката на стоки се извършва посредством лица, които не са данъчнозадължени — Облагане на пазарната стойност на стоката, определена на последния етап от предлагането на пазара — Включване на понесените от тези лица разходи)

text:
               12.2.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/6

         Решение на Съда (трети състав) от 14 декември 2017 г. (преюдициално запитване от First-tier Tribunal (Tax Chamber) — Обединено кралство) — Avon Cosmetics Ltd/The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
   (Дело C-305/16) (1)

   ((Преюдициално запитване - Данък върху добавената стойност (ДДС) - Шеста директива 77/388/ЕИО - Член 11, A, параграф 1, буква а) - Данъчна основа - Член 17 - Право на приспадане - Член 27 - Специални мерки за дерогация - Решение 89/534/ЕИО - Схема за търговия, при която доставката на стоки се извършва посредством лица, които не са данъчнозадължени - Облагане на пазарната стойност на стоката, определена на последния етап от предлагането на пазара - Включване на понесените от тези лица разходи))
   (2018/C 052/08)
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Страни в главното производство

      Ищец: Avon Cosmetics Ltd

      Ответник: The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

      Диспозитив

               1)

               Членове 17 и 27 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, изменена с Директива 2004/7/ЕО на Съвета от 20 януари 2004 г., следва да се тълкуват в смисъл, че допускат мярка като разглежданата в главното производство — разрешена на основание член 27 от тази директива с Решение 89/534/ЕИО на Съвета от 24 май 1989 година за предоставяне на разрешение на Обединеното кралство да прилага по отношение на определени доставки за нерегистрирани дистрибутори мярка за дерогация от член 11, [А, параграф 1, буква а)] от Шеста директива — за дерогация от член 11, A, параграф 1, буква а) от същата, според която данъчната основа на данъка върху добавената стойност (ДДС) на дружество за директна продажба е пазарната стойност на стоките, продавани на етапа на крайното потребление, когато тези стоки се предлагат на пазара чрез дистрибутори, които не са дънъчнозадължени за целите на ДДС, дори тази мярка за дерогация да не отчита по един или друг начин платения за получени доставки ДДС, свързан с материалите за демонстрация, които тези дистрибутори са закупили от същото дружество.

               2)

               При анализа на първия въпрос не се установяват никакви обстоятелства, които могат да засегнат валидността на Решение 89/534.

               3)

               Член 27 от Шеста директива 77/388, изменена с Директива 2004/7, трябва да се тълкува в смисъл, че не налага на държава членка, която иска разрешение за дерогация от член 11, A, параграф 1, буква а) от тази директива, да информира Европейската комисия, че дистрибутори, които не са данъчнозадължени за ДДС, плащат ДДС върху покупката на материали за демонстрация, придобити от дружество за директна продажба, за да ги използват за целите на икономическата си дейност, така че по един или друг начин платеният за получени доставки данък да може да се отчете при условията на мярката за дерогация.

      (1)  ОВ C 270, 25.7.2016 г.


title: Дело C-329/16: Решение на Съда (четвърти състав) от 7 декември 2017 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État - Франция) — Syndicat national de l'industrie des technologies médicales (Snitem), Philips France/Premier ministre, Ministre des Affaires sociales et de la Santé (Преюдициално запитване — Медицински изделия — Директива 93/42/ЕО — Приложно поле — Понятие за медицинско изделие — Маркиране със знака „CE“ — Национална правна уредба, съгласно която софтуер, подпомагащ предписването на лекарствени продукти, трябва да бъде подложен на процедура по сертифициране, установена от национален орган)

text:
               12.2.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/7

         Решение на Съда (четвърти състав) от 7 декември 2017 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État - Франция) — Syndicat national de l'industrie des technologies médicales (Snitem), Philips France/Premier ministre, Ministre des Affaires sociales et de la Santé
   (Дело C-329/16) (1)

   ((Преюдициално запитване - Медицински изделия - Директива 93/42/ЕО - Приложно поле - Понятие за медицинско изделие - Маркиране със знака „CE“ - Национална правна уредба, съгласно която софтуер, подпомагащ предписването на лекарствени продукти, трябва да бъде подложен на процедура по сертифициране, установена от национален орган))
   (2018/C 052/09)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Conseil d'État

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Syndicat national de l'industrie des technologies médicales (Snitem), Philips France

      Ответници: Premier ministre, Ministre des Affaires sociales et de la Santé (министър-председател, министър по социалните въпроси и здравеопазването)

      Диспозитив

   Член 1, параграф 1 и член 1, параграф 2, буква а) от Директива 93/42/ЕИО на Съвета от 14 юни 1993 година относно медицинските изделия, изменена с Директива 2007/47/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 септември 2007 г., трябва да се тълкува в смисъл, че софтуер, една от чиито функции позволява да се използват лични данни на пациент, по-специално с цел откриване на противопоказания, на взаимодействие с други лекарствени продукти и на прекомерна дозировка, представлява, що се отнася до тази функция, медицинско изделие по смисъла тези разпоредби, дори ако такъв софтуер не действа пряко във или върху човешкото тяло.

      (1)  ОВ C 296, 16.8.2016 г.


title: Дело C-403/16: Решение на Съда (първи състав) от 13 декември 2017 г. (преюдициално запитване от Naczelny Sąd Administracyjny — Полша) — Soufiane El Hassani/Minister Spraw Zagranicznych (Преюдициално запитване — Пространство на свобода, сигурност и правосъдие — Регламент (ЕО) № 810/2009 — Член 32, параграф 3 — Визов кодекс на Общността — Решение за отказ за издаване на виза — Право на кандидата да подаде жалба срещу това решение — Задължение на държава членка да гарантира правото на съдебно обжалване)

text:
               12.2.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/8

         Решение на Съда (първи състав) от 13 декември 2017 г. (преюдициално запитване от Naczelny Sąd Administracyjny — Полша) — Soufiane El Hassani/Minister Spraw Zagranicznych
   (Дело C-403/16) (1)

   ((Преюдициално запитване - Пространство на свобода, сигурност и правосъдие - Регламент (ЕО) № 810/2009 - Член 32, параграф 3 - Визов кодекс на Общността - Решение за отказ за издаване на виза - Право на кандидата да подаде жалба срещу това решение - Задължение на държава членка да гарантира правото на съдебно обжалване))
   (2018/C 052/10)
   Език на производството: полски

      Запитваща юрисдикция

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Soufiane El Hassani

      Ответник: Minister Spraw Zagranicznych

      Диспозитив

   Член 32, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 810/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 година за създаване на Визов кодекс на Общността, изменен с Регламент (ЕС) № 610/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 г., във връзка с член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз следва да се тълкува в смисъл, че задължава държавите членки да предвидят производство за обжалване на решенията за отказ за издаване на виза, условията и редът за което се уреждат от правния ред на всяка държава членка при спазване на принципите на равностойност и ефективност. На определен етап в това производство трябва да се гарантира възможността за съдебно обжалване.

      (1)  ОВ C 383, 17.10.2016 г.


title: Дело C-408/16: Решение на Съда (осми състав) от 6 декември 2017 г. (преюдициално запитване от Curtea de Apel Bucureşti — Румъния) — Compania Naţională de Administrare a Infrastructurii Rutiere SA, по-рано Compania Naţională de Autostrăzi şi Drumuri Naţionale din România SA/Ministerul Fondurilor Europene - Direcţia Generală Managementul Fondurilor Externe (Преюдициално запитване — Обществени поръчки — Директива 2004/18/ЕО — Приложно поле — Регламент (ЕО) № 1083/2006 — Европейски фонд за регионално развитие, Европейски социален фонд и Кохезионен фонд — Договор за финансиране, сключен с Европейската инвестиционна банка преди присъединяването на държавата членка към Европейския съюз — Понятие за „нередност“ по смисъла на Регламент № 1083/2006)

text:
               12.2.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/9

         Решение на Съда (осми състав) от 6 декември 2017 г. (преюдициално запитване от Curtea de Apel Bucureşti — Румъния) — Compania Naţională de Administrare a Infrastructurii Rutiere SA, по-рано Compania Naţională de Autostrăzi şi Drumuri Naţionale din România SA/Ministerul Fondurilor Europene - Direcţia Generală Managementul Fondurilor Externe
   (Дело C-408/16) (1)

   ((Преюдициално запитване - Обществени поръчки - Директива 2004/18/ЕО - Приложно поле - Регламент (ЕО) № 1083/2006 - Европейски фонд за регионално развитие, Европейски социален фонд и Кохезионен фонд - Договор за финансиране, сключен с Европейската инвестиционна банка преди присъединяването на държавата членка към Европейския съюз - Понятие за „нередност“ по смисъла на Регламент № 1083/2006))
   (2018/C 052/11)
   Език на производството: румънски

      Запитваща юрисдикция

   Curtea de Apel Bucureşti

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Compania Naţională de Administrare a Infrastructurii Rutiere SA, по-рано Compania Naţională de Autostrăzi şi Drumuri Naţionale din România SA

      Ответник: Ministerul Fondurilor Europene — Direcţia Generală Managementul Fondurilor Externe

      Диспозитив

               1)

               Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги, и по-конкретно член 15, буква в) от нея, трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска правната уредба на държавата членка да предвижда за целите на процедура по възлагане на обществена поръчка, открита след датата на нейното присъединяване към Съюза с цел изпълнението на проект, иницииран въз основа на договор за финансиране, сключен с ЕИБ преди присъединяването, прилагането на специфичните критерии, предвидени в разпоредбите на Ръководството за възлагане на обществените поръчки на ЕИБ, които не са в съответствие с разпоредбите на тази директива.

               2)

               Член 9, параграф 5 и член 60, буква а) от Регламент (EO) № 1083/2006 на Съвета от 11 юли 2006 година за определяне на общи разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд и Кохезионния фонд и за отмяна на Регламент (EO) № 1260/1999 трябва да се тълкуват в смисъл, че процедура за възлагане на обществената поръчка като разглежданата в главното производство, в която са приложени по-ограничителни критерии от предвидените в Директива 2004/18, не може да се разглежда като проведена в пълно съответствие с правото на Съюза и не отговаря на условията за ретроспективно отпуснато безвъзмездно европейско финансиране.

               3)

               Член 2, точка 7 от Регламент № 1083/2006 трябва да се тълкува в смисъл, че прилагането на по-ограничителни критерии за предварителен подбор на оферентите от предвидените в Директива 2004/18 съставлява „нередност“ по смисъла на тази разпоредба, която оправдава налагането на финансова корекция на основание член 98 от този регламент, доколкото не може да се изключи, че прилагането на такива критерии има отражение върху бюджета на съответния фонд, което следва да провери запитващата юрисдикция.

      (1)  ОВ C 383, 17.10.2016 г.


title: Дело C-487/16 P: Решение на Съда (шести състав) от 13 декември 2017 г. — Telefónica SA/Европейска комисия (Обжалване — Картели — Португалски и испански пазари на телекомуникациите — Клауза за неизвършване на конкурентна дейност, включена в договор, сключен между две дружества — Ограничение с оглед на целта — Право на защита — Отказ за изслушване на свидетели — Глоби — Тежест на нарушението — Смекчаващи обстоятелства)

text:
               12.2.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/10

         Решение на Съда (шести състав) от 13 декември 2017 г. — Telefónica SA/Европейска комисия
   (Дело C-487/16 P) (1)

   ((Обжалване - Картели - Португалски и испански пазари на телекомуникациите - Клауза за неизвършване на конкурентна дейност, включена в договор, сключен между две дружества - Ограничение с оглед на целта - Право на защита - Отказ за изслушване на свидетели - Глоби - Тежест на нарушението - Смекчаващи обстоятелства))
   (2018/C 052/12)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Telefónica SA (представители: J. Folguera Crespo и P. Vidal Martínez, abogados)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: C. Giolito и C. Urraca Caviedes)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Telefónica SA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 427, 21.11.2016 г.


title: Дело T-812/17: Жалба, подадена на 15 декември 2017 г. — Seco Belgium и Vinçotte/Парламент

text:
               12.2.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/39

         Жалба, подадена на 15 декември 2017 г. — Seco Belgium и Vinçotte/Парламент
   (Дело T-812/17)
   (2018/C 052/51)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: Seco Belgium (Брюксел, Белгия) и Vinçotte (Вилворде, Белгия) (представители: A. Delvaux и R. Simar, адвокати)

      Ответник: Европейски парламент

      Искания

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да обяви жалбата за отмяна за допустима,

               —

               да отмени решението, с неизвестна дата, с което Европейският парламент е възложил обществената поръчка [06D20/2017/M005 — Функции по упражняване на контрол и предоставяне на технически становища в рамките на придобивания, проекти и строителни дейности към Европейския парламент в Брюксел (ОВ 2017/S 118-236114)] на [друг оферент],

               —

               да осъди Парламента да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите изтъкват едно-единствено основание, изведено от нарушение на точки 1.1, 1.2 и 1.3 от приложение „Технически показатели“ към Спецификацията по обществена поръчка 06D20/2017/M005 — Функции по упражняване на контрол и предоставяне на технически становища в рамките на придобивания, проекти и строителни дейности към Европейския парламент в Брюксел (ОВ 2017/S 118-236114), явна грешка в преценката и нарушение на общите принципи на правото на Европейския съюз, на задълженията за полагане на дължимата грижа и старателност, на принципа на равенство, на принципа на прозрачност, на задължението за мотивиране, произтичащо по-специално от член 113 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 г. относно финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза и за отмяна на Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета (ОВ L 298, 2012 г. стр. 1), на член 161 от Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012 на Комисията от 29 октомври 2012 г. година относно правилата за прилагане на Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета относно финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза (ОВ L 362, 2012 г. стр. 1), на правото на ефективни правни средства за защита и на някои разпоредби, уреждащи възлагането на въпросната обществена поръчка.


title: Дело C-567/16: Решение на Съда (седми състав) от 7 декември 2017 г. (преюдициално запитване от High Court of Justice (Chancery Division) - Обединеното кралство) — Merck Sharp & Dohme Corporation/Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks (Преюдициално запитване — Индустриална и търговска собственост — Патентно право — Лекарствени продукти за хуманна употреба — Регламент (CE) № 469/2009 — Член 3, буква б) — Сертификат за допълнителна закрила — Условия за придобиване — Член 10, параграф 3 — Издаване на сертификат или отхвърляне на заявката за сертификат — Директива 2001/83/ЕО — Член 28, параграф 4 — Децентрализирана процедура)

text:
               12.2.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/10

         Решение на Съда (седми състав) от 7 декември 2017 г. (преюдициално запитване от High Court of Justice (Chancery Division) - Обединеното кралство) — Merck Sharp & Dohme Corporation/Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks
   (Дело C-567/16) (1)

   ((Преюдициално запитване - Индустриална и търговска собственост - Патентно право - Лекарствени продукти за хуманна употреба - Регламент (CE) № 469/2009 - Член 3, буква б) - Сертификат за допълнителна закрила - Условия за придобиване - Член 10, параграф 3 - Издаване на сертификат или отхвърляне на заявката за сертификат - Директива 2001/83/ЕО - Член 28, параграф 4 - Децентрализирана процедура))
   (2018/C 052/13)
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Merck Sharp & Dohme Corporation

      Ответник: Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks

      Диспозитив

               1)

               Член 3, буква б) от Регламент (ЕО) № 469/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 6 май 2009 година относно сертификата за допълнителна закрила на лекарствените продукти трябва да се тълкува в смисъл, че не може да се счита за еквивалентно на разрешение за пускане на пазара по смисъла на посочената разпоредба съобщение за приключване на процедурата, издадено съгласно член 28, параграф 4 от Директива 2001/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 година за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба, изменена по отношение на фармакологичната бдителност с Директива 2010/84/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 15 декември 2010 г., от референтната държава членка, преди да е изтекъл срокът на действие на основния патент по член 1, буква в) от Регламент № 469/2009, поради което въз основа на това съобщение не може да се получи сертификат за допълнителна закрила.

               2)

               Член 10, параграф 3 от Регламент № 469/2009 трябва да се тълкува в смисъл, че неиздаването на разрешение за пускане на пазара от съответната държава членка към датата на подаване на заявката за сертификат за допълнителна закрила в посочената държава членка, не представлява недостатък, който може да бъде поправен съгласно тази разпоредба.

      (1)  ОВ C 22, 23.1.2017 г.


title: Дело T-813/17: Жалба, подадена на 14 декември 2017 г. — Nerantzaki/Комисия

text:
               12.2.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/39

         Жалба, подадена на 14 декември 2017 г. — Nerantzaki/Комисия
   (Дело T-813/17)
   (2018/C 052/52)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Eleni Nerantzaki (Брюксел, Белгия) (представител: N. Korogiannakis, lawyer)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на конкурсната комисия на EPSO от 7 март 2017 г., с което кандидатът не се допуска до следващия етап на конкурс на общо основание EPSO/AD/331/16;

               —

               да отмени решението на органа по назначаване Ares(2017)s. 4916702 от 14 септември 2017 г., с което се отхвърля подадената от кандидата жалба срещу решението за недопускане на кандидата до конкурса на общо основание EPSO/AD/331/16;

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски на жалбоподателя, както и направените от него разноски във връзка с настоящата жалба.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три основания.

               1.

               Първото основание е изведено от явна грешка в преценката на ответника при оценяването на професионалната квалификация на жалбоподателя.

               2.

               Второто основание е изведено от нарушение на обявлението за конкурс EPSO/AD/331/16.

               3.

               Третото основание е изведено от недостатъчно и противоречиво мотивиране, което представлява нарушение както на член 25, така и на член 90, параграф 2 от Правилника за длъжностните лица.


title: Дело C-630/16: Решение на Съда (осми състав) от 14 декември 2017 г. (преюдициално запитване от Helsingin hallinto-oikeus — Финландия) — производство, образувано по инициатива на Anstar Oy (Преюдициално запитване — Хармонизирани условия за предлагането на пазара на строителни продукти — Хармонизиран стандарт EN 1090-1:2009+A1:2011 — Критерии за определяне на приложното поле на стандарт, приет от Европейския комитет по стандартизация (CEN) по издаден от Европейската комисия мандат — Закотвящи приспособления, предназначени за фиксиране в бетон преди втвърдяването му и използвани за закрепването на фасадни панели и на укрепващи зидарията елементи за скелета на сграда)

text:
               12.2.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/11

         Решение на Съда (осми състав) от 14 декември 2017 г. (преюдициално запитване от Helsingin hallinto-oikeus — Финландия) — производство, образувано по инициатива на Anstar Oy
   (Дело C-630/16) (1)

   ((Преюдициално запитване - Хармонизирани условия за предлагането на пазара на строителни продукти - Хармонизиран стандарт EN 1090-1:2009+A1:2011 - Критерии за определяне на приложното поле на стандарт, приет от Европейския комитет по стандартизация (CEN) по издаден от Европейската комисия мандат - Закотвящи приспособления, предназначени за фиксиране в бетон преди втвърдяването му и използвани за закрепването на фасадни панели и на укрепващи зидарията елементи за скелета на сграда))
   (2018/C 052/14)
   Език на производството: фински

      Запитваща юрисдикция

   Helsingin hallinto-oikeus

      Страни в главното производство

   Anstar Oy

      в присъствието на: Turvallisuus- ja kemikaalivirasto (Tukes)

      Диспозитив

   Стандарт EN 1090 1:2009+A1:2011, озаглавен „Изпълнение на стоманени конструкции и конструкции от алуминиеви сплави. Част 1: Изисквания за оценяване на съответствието на конструктивни елементи“, трябва да се тълкува в смисъл, че продукти като разглежданите в главното производство, предназначени за закотвяне в бетон преди втвърдяването му, попадат в неговото приложното поле, ако имат конструктивна функция, в смисъл че отнемането им от дадена конструкция веднага би отслабило нейната устойчивост.

      (1)  ОВ C 63, 27.2.2017 г.


title: Дело C-644/17: Преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия), постъпило на 17 ноември 2017 г. — Eurobolt BV

text:
               12.2.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/18

         Преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия), постъпило на 17 ноември 2017 г. — Eurobolt BV
   (Дело C-644/17)
   (2018/C 052/25)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hoge Raad der Nederlanden

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Eurobolt BV

      Ответник: Staatssecretaris van Financiën

      Преюдициални въпроси

               1.

                           a)

                           Трябва ли член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз във връзка с член 4, параграф 3 ДЕС да се тълкува в смисъл, че жалбоподател може да оспорва законосъобразността на подлежащ на изпълнение от националните институции акт на институция на Съюза на основание: съществено процесуално нарушение, нарушение на Договорите или на някои правни норми, които следва да се прилагат при тяхното изпълнение, или на основание злоупотреба с власт?

                           б)

                           Трябва ли член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз във връзка с член 4, параграф 3 ДЕС да се тълкува в смисъл, че институциите на Съюза, участвали в приемането на акт, чиято действителност се оспорва пред национален съд, са длъжни по негово искане да му предоставят цялата налична при тях информация, която са взели предвид или е трябвало да вземат предвид при приемането на съответния акт?

                           в)

                           Трябва ли член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз да се тълкува в смисъл, че част от правото на ефективни правни средства за защита е и пълната проверка от страна на съда дали условията за прилагане на член 13 от Регламент (ЕО) № 1225/2009 (1) са изпълнени? В резултат на член 47 от Хартата стига ли се по-специално до положение съдът да може в пълна степен да преценява дали фактите и обстоятелствата са били изследвани цялостно и дали съответната правна последица може разумно да бъде оправдана чрез тях? В резултат на член 47 от Хартата стига ли се по-специално и до положение, в което съдът да може в пълна степен да преценява дали е трябвало да бъде взето предвид дадено фактическо обстоятелство, за което се твърди, че не е било отчетено при вземането на решението, но което може да повлияе върху свързаната с установените факти правна последица?

               2.

                           a)

                           Трябва ли понятието „относима информация“ в член 15, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1225/2009 да се тълкува в смисъл, че тази информация обхваща и становище относно констатациите на Комисията, което е представено от установен в Европейския съюз независим вносител на стоки, при положение че тези констатации са обект на разследването по смисъла на тази разпоредба, като този вносител е бил информиран от Комисията за това разследване, предоставил е на Комисията изисканата информация и веднага след като му е била предоставена възможност за това, е изразил становището си относно констатациите на Комисията?

                           б)

                           При утвърдителен отговор на въпрос 2а, може ли при това положение този вносител да се позове на нарушение на член 15, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1225/2009, в случай че неговото становище не бъде предоставено на посочения в тази разпоредба консултативен комитет не по-късно от 10 работни дни преди неговото заседание?

                           в)

                           При утвърдителен отговор на въпрос 2б, следва ли при това положение от посоченото нарушение на член 15, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1225/2009, че този акт е незаконосъобразен и следва да не се прилага?

      (1)  Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (ОВ L 343, 2009 г., стр. 51).


title: Дело T-814/17: Жалба, подадена на 14 декември 2017 г. — Lietuvos geležinkeliai/Комисия

text:
               12.2.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/40

         Жалба, подадена на 14 декември 2017 г. — Lietuvos geležinkeliai/Комисия
   (Дело T-814/17)
   (2018/C 052/53)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Lietuvos geležinkeliai AB (Вилнюс, Литва) (представители: W. Deselaers, K. Apel, P. Kirst, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени изцяло или частично членове 1, 2, 3 и 4 от Решение на Комисията C(2017) 6544 окончателен от 2 октомври 2017 г. относно производство по член 102 ДФЕС по преписка AT.39813 — Baltic Rail, и/или

               —

               да намали размера на глобите, наложени на жалбоподателя с член 2 от Решение на Комисията C(2017) 6544 окончателен от 2 октомври 2017 г., и

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания.

               1.

               Първото основание — нарушение на член 102 ДФЕС и явна грешка при прилагане на правото, тъй като твърдяната злоупотреба е преценена въз основа на неправилен правен критерий. Според жалбоподателя злоупотреба може да има само ако достъпът до железопътната линия е основен или необходим за конкурентите, за да е налице конкуренция надолу по веригата (а случаят не е такъв).

               2.

               Второто основание — нарушение на член 102 ДФЕС и явни грешки при прилагане на правото и в преценката. Жалбоподателят изтъква, че при правната и фактическата обстановка в случая, дори с оглед на приложения от Комисията (неправилен) правен критерий, премахването на железопътната линия, свързваща Mažeikiai в северозападната част на Литва с латвийската граница (наричана по-нататък „железопътната линия“), която не е основна инфраструктура, не представлява злоупотреба с господстващо положение.

               3.

               Третото основание — нарушение на член 296 ДФЕС и на член 2 от Регламент № 1/2003, тъй като според жалбоподателя е налице непълнота на доказателствата и липса на мотиви.

               4.

               Четвъртото основание — нарушение на член 23, параграф 3 от Регламент № 1/2003 и явни грешки при прилагане на правото и в преценката относно определянето на размера на глобата

               5.

               Петото основание — нарушение на член 7 от Регламент № 1/2003 и явни грешки при прилагане на правото и в преценката, тъй като всъщност е наложена несъразмерна принудителна мярка (а именно повторното изграждане на железопътната линия).


title: Дело C-646/17: Преюдициално запитване от Tribunale di Brindisi (Италия), постъпило на 17 ноември 2017 г. — Наказателно производство срещу Gianluca Moro

text:
               12.2.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/19

         Преюдициално запитване от Tribunale di Brindisi (Италия), постъпило на 17 ноември 2017 г. — Наказателно производство срещу Gianluca Moro
   (Дело C-646/17)
   (2018/C 052/26)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale di Brindisi

      Подсъдим в главното производство

   Gianluca Moro

      Преюдициален въпрос

   Трябва ли член 2, параграф 1, член 3, параграф 1, буква в), член 6, параграфи 1, 2 и 3 от Директива 2012/13/ЕС (1), както и член 48 от Хартата на основните права, да се тълкуват в смисъл, че не допускат наказателно-процесуални разпоредби на държава членка, съгласно които в случай на изменение на обвинението за правото на защита сe предвиждат различни в качествено и в количествено отношение гаранции в зависимост от това дали изменението се отнася до фактическата част на обвинението или до правната квалификация на деянието, като позволяват по-конкретно на подсъдимия да поиска само в първата хипотеза прилагане на алтернативното производство по налагане на по-благоприятно наказание (т.нар. решаване на делото със споразумение)?

      (1)  Директива 2012/13/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2012 година относно правото на информация в наказателното производство (ОВ L 142, стр. 1).


title: Дело T-821/17: Жалба, подадена на 12 декември 2017 г. — Vitromed/EUIPO — Vitromed Healthcare (VITROMED Germany)

text:
               12.2.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/41

         Жалба, подадена на 12 декември 2017 г. — Vitromed/EUIPO — Vitromed Healthcare (VITROMED Germany)
   (Дело T-821/17)
   (2018/C 052/54)
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Vitromed GmbH (Йена, Германия) (представител: M. Linß, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Vitromed Healthcare (Джайпур, Индия)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словния елемент „VITROMED Germany“ — заявка за регистрация № 14 459 903

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 26 септември 2017 г. по преписка R 2402/2016-2

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да отхвърли изцяло възражението

               —

               да осъди подалото възражение лице да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-636/16: Решение на Съда (осми състав) от 7 декември 2017 г. (преюдициално запитване от Juzgado de lo Contencioso-Administrativo n° 1 de Pamplona — Испания) — Wilber López Pastuzano/Delegación del Gobierno en Navarra (Преюдициално запитване — Статут на дългосрочно пребиваващите граждани на трети страни — Директива 2003/109/ЕО — Член 12 — Приемане на решение за експулсиране на дългосрочно пребиваващ чужденец — Фактори, които следва да се вземат предвид — Национална правна уредба — Неотчитане на тези фактори — Съвместимост)

text:
               12.2.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/11

         Решение на Съда (осми състав) от 7 декември 2017 г. (преюдициално запитване от Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 1 de Pamplona — Испания) — Wilber López Pastuzano/Delegación del Gobierno en Navarra
   (Дело C-636/16) (1)

   ((Преюдициално запитване - Статут на дългосрочно пребиваващите граждани на трети страни - Директива 2003/109/ЕО - Член 12 - Приемане на решение за експулсиране на дългосрочно пребиваващ чужденец - Фактори, които следва да се вземат предвид - Национална правна уредба - Неотчитане на тези фактори - Съвместимост))
   (2018/C 052/15)
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 1 de Pamplona

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Wilber López Pastuzano

      Ответник: Delegación del Gobierno en Navarra

      Диспозитив

   Член 12 от Директива 2003/109/ЕО на Съвета от 25 ноември 2003 година относно статута на дългосрочно пребиваващи граждани от трети страни трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска правна уредба на държава членка, която съгласно възприетото от част от съдилищата на тази държава тълкуване не предвижда прилагането на условията за защита срещу експулсиране на дългосрочно пребиваващ гражданин на трета държава за всички административни решения за експулсиране, независимо от естеството или юридическите предпоставки за тази мярка.

      (1)  ОВ C 46, 13.2.2017 г.


title: Дело T-825/17: Жалба, подадена на 22 декември 2017 г. — Carbon System Verwaltungs/EUIPO (LIGHTBOUNCE)

text:
               12.2.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/42

         Жалба, подадена на 22 декември 2017 г. — Carbon System Verwaltungs/EUIPO (LIGHTBOUNCE)
   (Дело T-825/17)
   (2018/C 052/55)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Carbon System Verwaltungs GmbH (Марктхайденфелд, Германия) (представител: M. Gilch и L. Petri, Rechtsanwälte)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Данни за производството пред EUIPO

      Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „LIGHTBOUNCE“ — заявка за регистрация № 15 152 028

      Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 11 октомври 2017 г. по преписка R 2301/2016-1

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени решението на първи апелативен състав на EUIPO от 11 октомври 2017 г. (R 2301/2016-1),

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Изложени основания

               —

               нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент 2017/1001,

               —

               нарушение на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент 2017/1001.


title: Дело C-42/17: Решение на Съда (голям състав) от 5 декември 2017 г. (преюдициално запитване от Corte costituzionale - Италия) — Наказателно производство срещу M.A.S., M.B. (Преюдициално запитване — Член 325 ДФЕС — Решение от 8 септември 2015 г., Taricco и др. (C-105/14, EU:C:2015:555) — Наказателно производство за престъпления в областта на данъка върху добавената стойност (ДДС) — Национално законодателство, предвиждащо абсолютни давностни срокове, които могат да доведат до ненаказване за извършени престъпления — Засягане на финансовите интереси на Европейския съюз — Задължение да се остави без приложение всяка разпоредба от вътрешното право, която може да засегне задълженията на държавите членки, възложени от правото на Съюза — Принцип за законоустановеност на престъплението и наказанието)

text:
               12.2.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/12

         Решение на Съда (голям състав) от 5 декември 2017 г. (преюдициално запитване от Corte costituzionale - Италия) — Наказателно производство срещу M.A.S., M.B.
   (Дело C-42/17) (1)

   ((Преюдициално запитване - Член 325 ДФЕС - Решение от 8 септември 2015 г., Taricco и др. (C-105/14, EU:C:2015:555) - Наказателно производство за престъпления в областта на данъка върху добавената стойност (ДДС) - Национално законодателство, предвиждащо абсолютни давностни срокове, които могат да доведат до ненаказване за извършени престъпления - Засягане на финансовите интереси на Европейския съюз - Задължение да се остави без приложение всяка разпоредба от вътрешното право, която може да засегне задълженията на държавите членки, възложени от правото на Съюза - Принцип за законоустановеност на престъплението и наказанието))
   (2018/C 052/16)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Corte costituzionale

      Страни в главното производство

   M.A.S., M.B.

      в присъствието на: Presidente del Consiglio dei Ministri

      Диспозитив

   Член 325, параграфи 1 и 2 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че задължава националния съд да остави без приложение, в рамките на наказателно производство за престъпления в областта на данъка върху добавената стойност, вътрешните разпоредби относно давността, които са част от националното материално право и които възпрепятстват налагането на ефективни и възпиращи санкции в значителен брой случаи на тежка измама, засягаща финансовите интереси на Европейския съюз, или предвиждащи по-дълги давностни срокове за случаите на измама, засягаща посочените интереси, от тези, засягащи финансовите интереси на съответната държава членка, освен ако това неприлагане води до нарушаване на принципа на законоустановеност на престъпленията и наказанията поради липса на точност на приложимия закон или поради прилагането с обратна сила на законодателство, предвиждащо по-строги условия за инкриминиране от действащите към момента на извършване на престъплението

      (1)  ОВ C 195, 19.6.2017 г.


title: Дело T-826/17: Жалба, подадена на 22 декември 2017 г. — TeamBank/EUIPO — Fio Systems (FYYO)

text:
               12.2.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/42

         Жалба, подадена на 22 декември 2017 г. — TeamBank/EUIPO — Fio Systems (FYYO)
   (Дело T-826/17)
   (2018/C 052/56)
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: TeamBank AG Nürnberg (Нюрнберг, Германия) (представители: D. Terheggen и H. Lindner, Rechtsanwälte)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Fio Systems AG (Лайпциг, Германия)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: Словна марка на Европейския съюз „FYOO“ — Заявка за регистрация № 14 589 261

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 6 ноември 2017 г. по преписка R 2337/2016-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 6 ноември 2017 г. по преписка R 2337/2016-4, доколкото с него се отхвърля заявката на стоки от клас 9;

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 2017/1001.


title: Дело C-647/17: Преюдициално запитване от Högsta förvaltningsdomstolen (Швеция), постъпило на 20 ноември 2017 г. — Skatteverket/Srf konsulterna AB

text:
               12.2.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/19

         Преюдициално запитване от Högsta förvaltningsdomstolen (Швеция), постъпило на 20 ноември 2017 г. — Skatteverket/Srf konsulterna AB
   (Дело C-647/17)
   (2018/C 052/27)
   Език на производството: шведски

      Запитваща юрисдикция

   Högsta förvaltningsdomstolen

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Skatteverket

      Ответник: Srf konsulterna AB

      Преюдициален въпрос

   Трябва ли понятието „достъп до […] събития“ в член 53 от Директивата за ДДС (1) да се тълкува в смисъл, че обхваща услуга по организиране на петдневен курс по счетоводство, който е предназначен само за данъчнозадължени лица и за който е необходимо предварително регистриране и плащане?

      (1)  Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, 2006 г., стр. 1).


title: Дело T-831/17: Жалба, подадена на 29 декември 2017 г. — DRH Licensing & Managing/EUIPO — Merck (Flexagil)

text:
               12.2.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/43

         Жалба, подадена на 29 декември 2017 г. — DRH Licensing & Managing/EUIPO — Merck (Flexagil)
   (Дело T-831/17)
   (2018/C 052/57)
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: DRH Licensing & Managing AG (Цюрих, Швейцария) (представител: S. Salomonowitz, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Merck KGaA (Дармщат, Германия)

      Данни за производството пред EUIPO

      Притежател на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словния елемент „Flexagil“ — марка на Европейския съюз № 7 301 237

      Производство пред EUIPO: производство по обявяване на недействителност

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 17 октомври 2017 г. по преписка R 2043/2016-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени изцяло решение R 2043/2016-4 на апелативния състав от 17 октомври 2017 г.,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски по настоящото производство, както и разноските на жалбоподателя по производството пред апелативния състав по преписка R 2043/2016.

      Изложени основания

               —

               нарушение на член 58, параграф 1, буква а) от Регламент 2017/1001,

               —

               нарушение на член 18 от Регламент 2017/1001.


title: Дело C-66/17: Решение на Съда (седми състав) от 14 декември 2017 г. (преюдициално запитване от Sąd Rejonowy Poznań-Grunwald i Jeżyce w Poznaniu — Полша) — Grzegorz Chudaś, Irena Chudaś/DA Deutsche Allgemeine Versicherung Aktiengesellschaft AG (Преюдициално запитване — Съдебно сътрудничество по граждански дела — Регламент (ЕО) № 805/2004 — Приложно поле — Европейско изпълнително основание при безспорни вземания — Изпълнителни основания, които могат да бъдат удостоверени като европейско изпълнително основание — Решение относно размера на съдебните разноски, включено в съдебно решение, което не се отнася до безспорно вземане — Изключване)

text:
               12.2.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/13

         Решение на Съда (седми състав) от 14 декември 2017 г. (преюдициално запитване от Sąd Rejonowy Poznań-Grunwald i Jeżyce w Poznaniu — Полша) — Grzegorz Chudaś, Irena Chudaś/DA Deutsche Allgemeine Versicherung Aktiengesellschaft AG
   (Дело C-66/17) (1)

   ((Преюдициално запитване - Съдебно сътрудничество по граждански дела - Регламент (ЕО) № 805/2004 - Приложно поле - Европейско изпълнително основание при безспорни вземания - Изпълнителни основания, които могат да бъдат удостоверени като европейско изпълнително основание - Решение относно размера на съдебните разноски, включено в съдебно решение, което не се отнася до безспорно вземане - Изключване))
   (2018/C 052/17)
   Език на производството: полски

      Запитваща юрисдикция

   Sąd Rejonowy Poznań-Grunwald i Jeżyce w Poznaniu

      Страни в главното производство

      Ищци: Grzegorz Chudaś, Irena Chudaś

      Ответник: DA Deutsche Allgemeine Versicherung Aktiengesellschaft

      Диспозитив

   Член 4, точка 1 и член 7 от Регламент (ЕО) № 805/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 година за въвеждане на европейско изпълнително основание при безспорни вземания трябва да се тълкуват в смисъл, че изпълняемо решение относно размера на съдебните разноски, включено в съдебно решение, което не се отнася до безспорно вземане, не може да бъде удостоверено като европейско изпълнително основание.

      (1)  ОВ C 161, 22.5.2017 г.


title: Дело T-305/15: Определение на Общия съд от 14 декември 2017 г. — Airdata/Комисия

text:
               12.2.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/44

         Определение на Общия съд от 14 декември 2017 г. — Airdata/Комисия
   (Дело T-305/15) (1)

   (2018/C 052/58)
   Език на производството: английски
   Председателят на трети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 270, 17.8.2015 г.


title: Дело C-650/17: Преюдициално запитване от Bundespatentgerichts (Deutschland), постъпило на 21 ноември 2017 г. — QH

text:
               12.2.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/20

         Преюдициално запитване от Bundespatentgerichts (Deutschland), постъпило на 21 ноември 2017 г. — QH
   (Дело C-650/17)
   (2018/C 052/28)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundespatentgericht

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: QH

      Преюдициални въпроси

               1)

               Защитен ли е даден продукт с основен патент, който е в сила по смисъла на член 3, буква а) от Регламент (ЕО) № 469/2009 (1) само когато продуктът е част от обекта на закрила, определен от патентните претенции и следователно е предоставен на разположение на специалиста в областта като конкретно средство за осъществяване?

               2)

               Следва ли съответно да се приеме, че изискванията по член 3, буква а) от Регламент (ЕО) № 469/2009 не са изпълнени в достатъчна степен, когато, въпреки че въпросният продукт отговаря на обща функционална дефиниция на категория активни вещества, съдържаща се в патентните претенции, той не е индивидуализиран като конкретно средство за осъществяване, което се извежда от метода, закрилян с основния патент?

               3)

               Следва ли да се приеме, че даден продукт вече не е защитен съгласно член 3, буква а) от Регламент (ЕО) № 469/2009 с основен патент, който е в сила, когато, въпреки че продуктът е включен във функционална дефиниция, съдържаща се в патентните претенции, той е разработен едва след датата на подаване на заявката за основния патент, като има собствена изобретателска стъпка?

      (1)  Регламент (ЕО) № 469/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 6 май 2009 година относно сертификата за допълнителна закрила на лекарствените продукти , ОВ L 152, 2009 г., стр. 1.


title: Дело C-344/17: Определение на Съда (десети състав) от 30 ноември 2017 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Torino – Италия) — IJDF Italy Srl/Violeta Fernando Dionisio, Alex Del Rosario Fernando (Преюдициално запитване — Потребителски договори — Директива 93/13/ЕИО — Национално законодателство, позволяващо да се предяви иск срещу главния длъжник и срещу поръчителя пред един и същ съд — Дерогиране на нормите относно съда на потребителя — Член 99 от Процедурния правилник на Съда)

text:
               12.2.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/13

         Определение на Съда (десети състав) от 30 ноември 2017 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Torino – Италия) — IJDF Italy Srl/Violeta Fernando Dionisio, Alex Del Rosario Fernando
   (Дело C-344/17) (1)

   ((Преюдициално запитване - Потребителски договори - Директива 93/13/ЕИО - Национално законодателство, позволяващо да се предяви иск срещу главния длъжник и срещу поръчителя пред един и същ съд - Дерогиране на нормите относно съда на потребителя - Член 99 от Процедурния правилник на Съда))
   (2018/C 052/18)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale di Torino

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: IJDF Italy Srl

      Ответници: Violeta Fernando Dionisio, Alex Del Rosario Fernando

      Диспозитив

   Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори, член 19, параграф 1, втора алинея ДЕС и член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз трябва да се тълкуват в смисъл, че те не се прилагат при спор относно определянето на съдебната компетентност по свързани дела, когато въпросният спор не попада в приложното поле на Директива 93/13.

      (1)  ОВ C 330, 2.10.2017 г.


title: Дело C-657/17: Преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof (Австрия), постъпило на 24 ноември 2017 г. — Hussein Mohamad Hussein

text:
               12.2.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/20

         Преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof (Австрия), постъпило на 24 ноември 2017 г. — Hussein Mohamad Hussein
   (Дело C-657/17)
   (2018/C 052/29)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Verwaltungsgerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател в производството по ревизионно обжалване: Hussein Mohamad Hussein

      Ответен орган пред административния съд: Bundesamt für Fremdenwesen und Asyl

      Преюдициални въпроси

               1)

               Води ли пропускането на срока по член 5, параграф 2 от Регламент 1560/2003 (1) (наричан по-нататък „Регламентът за прилагане“) за отправяне на искане за преразглеждане, в случай че замолената държава своевременно е отхвърлила искане за поемане на отговорност съгласно член 21, параграф 1 от Регламент 604/2013 (наричан по-нататък „Регламентът „Дъблин III“) (2), до преминаването на компетентността към молещата държава членка, когато молещата държава членка първоначално е отправила своевременно искане за поемане на отговорност по смисъла на член 21, параграф 1, първа алинея от Регламент „Дъблин III“ и въз основа на (последващо) разследване е установено, че замолената държава членка е държавата членка, която е компетентна съгласно предвидените в глава III от Регламент „Дъблин III“ критерии?

               2)

               Може ли замолената — и компетентна съгласно предвидените в глава III от Регламент „Дъблин III“ критерии — държава членка валидно да се съгласи да приеме искането за поемане на отговорност съгласно член 21, параграф 1 от Регламент „Дъблин III“ и когато определеният в член 22, параграф 7 от Регламент „Дъблин III“ срок за отговор вече е изтекъл и замолената държава членка по-рано своевременно е отхвърлила искането за поемане на отговорност?

      (1)  Регламент (ЕО) № 1560/2003 на Комисията от 2 септември 2003 година за определяне условията за прилагане на Регламент (ЕО) № 343/2003 на Съвета за установяване на критерии и механизми за определяне на държавата членка, която е компетентна за разглеждането на молба за убежище, която е подадена в една от държавите членки от гражданин на трета страна (ОВ L 222 2003, стр. 3; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 140).

      (2)  Регламент (ЕС) № 604/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година за установяване на критерии и механизми за определяне на държавата членка, компетентна за разглеждането на молба за международна закрила, която е подадена в една от държавите членки от гражданин на трета държава или от лице без гражданство (ОВ L 180, 2013 г., стр. 31).


title: Дело T-234/16: Определение на Общия съд от 14 декември 2017 г. — Meissen Keramik/EUIPO — Staatliche Porzellan-Manufaktur Meissen (Meissen)

text:
               12.2.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/44

         Определение на Общия съд от 14 декември 2017 г. — Meissen Keramik/EUIPO — Staatliche Porzellan-Manufaktur Meissen (Meissen)
   (Дело T-234/16) (1)

   (2018/C 052/59)
   Език на производството: немски
   Председателят на втори състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 243, 4.7.2016 г.


title: Дело C-659/17: Преюдициално запитване от Corte suprema di cassazione (Италия), постъпило на 24 ноември 2017 г. — Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS)/Azienda Napoletana Mobilità SpA

text:
               12.2.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/21

         Преюдициално запитване от Corte suprema di cassazione (Италия), постъпило на 24 ноември 2017 г. — Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS)/Azienda Napoletana Mobilità SpA
   (Дело C-659/17)
   (2018/C 052/30)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Corte suprema di cassazione

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS)

      Ответник: Azienda Napoletana Mobilità SpA

      Преюдициални въпроси

   Приложимо ли е Решение 2000/128/ЕО (1) на Европейската комисия от 11 май 1999 г. и по отношение на работодатели, осъществяващи дейност в сектора на местния обществен транспорт в „неконкурентен“ по същество режим поради изключителността на предоставяната услуга, които са се ползвали от освобождавания от осигурителни вноски на основание сключване на договори за обучение и работа, считано от влизането в сила на Закон № 407 от 1990 г., в разглеждания случай в периода май 1997—май 2001 г.?

      (1)  Решение на Комисията от 11 май 1999 година относно помощите, отпуснати от Италия за насърчаване на заетостта [нотифицирано под номер C(1999) 1364] (ОВ L 42, стр. 1).


title: Дело C-622/17: Преюдициално запитване от Vilniaus apygardos administracinis teismas (Литва), постъпило на 3 ноември 2017 г. — Baltic Media Alliance Ltd/Lietuvos radijo ir televizijos komisija

text:
               12.2.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/14

         Преюдициално запитване от Vilniaus apygardos administracinis teismas (Литва), постъпило на 3 ноември 2017 г. — Baltic Media Alliance Ltd/Lietuvos radijo ir televizijos komisija
   (Дело C-622/17)
   (2018/C 052/19)
   Език на производството: литовски

      Запитваща юрисдикция

   Vilniaus apygardos administracinis teismas (Регионален административен съд Вилнюс)

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Baltic Media Alliance Ltd.

      Ответник: Lietuvos radijo ir televizijos komisija

      Преюдициални въпроси

               1)

               Отнася ли се член 3, параграфи 1 и 2 от Директива 2010/13/ЕС (1) на Европейския парламент и на Съвета от 10 март 2010 година за координирането на някои разпоредби, установени в закони, подзаконови и административни актове на държавите членки, отнасящи се до предоставянето на аудиовизуални медийни услуги, само до случаите, когато приемащата държава членка иска да преустанови дадено телевизионно излъчване и/или препредаване, или се отнася също и до случаите, когато приемащата държава членка предприема мерки с цел да ограничи по друг начин свободното приемане на програми и тяхното предаване?

               2)

               Трябва ли съображение 8 и член 3, параграфи 1 и 2 от Директива 2010/13/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 10 март 2010 година за координирането на някои разпоредби, установени в закони, подзаконови и административни актове на държавите членки, отнасящи се до предоставянето на аудиовизуални медийни услуги, да се тълкуват в смисъл, че не допускат приемаща държава членка — след като установи, че материал по член 6 от посочената директива е бил излъчен, предаден за разпространение и разпространен в телевизионна програма, препредавана и/или разпространявана чрез интернет от държава — членка на Европейския съюз — да приеме, когато не са изпълнени определените в член 3, параграф 2 от посочената директива условия, решение като предвиденото в член 33, параграф 11 и член 33, параграф 12, точка 1 от литовския Закон за предоставянето на информация на обществеността, т.е. да наложи временно задължение на операторите, осъществяващи дейност по препредаване на телевизионни програми на територията на приемащата държава членка, и на други лица, предоставящи услуги, свързани с разпространението на телевизионни програми чрез интернет, да препредават и/или разпространяват телевизионната програма чрез интернет само в пакети телевизионни програми, които се предлагат срещу допълнителна такса?

      (1)  ОВ L 95, 2010 г., стр. 1.


title: Дело T-451/17: Определение на Общия съд от 18 декември 2017 г. — Verband der Deutschen Biokraftstoffindustrie/Комисия

text:
               12.2.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/44

         Определение на Общия съд от 18 декември 2017 г. — Verband der Deutschen Biokraftstoffindustrie/Комисия
   (Дело T-451/17) (1)

   (2018/C 052/60)
   Език на производството: немски
   Председателят на пети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 318, 25.9.2017 г.


title: Дело C-667/17: Преюдициално запитване от Commissione Tributaria Provinciale di Cagliari (Италия), постъпило на 24 ноември 2017 г. — Francesca Cadeddu/Agenzia delle Entrate — Direzione provinciale di Cagliari и др.

text:
               12.2.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/22

         Преюдициално запитване от Commissione Tributaria Provinciale di Cagliari (Италия), постъпило на 24 ноември 2017 г. — Francesca Cadeddu/Agenzia delle Entrate — Direzione provinciale di Cagliari и др.
   (Дело C-667/17)
   (2018/C 052/31)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Commissione Tributaria Provinciale di Cagliari

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Francesca Cadeddu

      Ответници: Agenzia delle Entrate — Direzione provinciale di Cagliari, Regione autonoma della Sardegna, Regione autonoma della Sardegna — Agenzia regionale per il lavoro

      Преюдициален въпрос

   Трябва ли член 80 от Регламент (ЕО) № 1083/2006 (1) на Съвета на Европейския съюз от 11 юли 2006 г., както и член 2, точка 4 от него, да се тълкуват в смисъл, че не допускат норма като тази на член 50, параграф 1, буква с) от Декрет № 917 на президента на републиката от 22 декември 1986 г., съгласно който на доходи от трудови правоотношения се приравняват „с) изплатените от всекиго суми като стипендия за обучение, издръжка, допълваща стипендия или субсидия за обучение или професионално усъвършенстване, ако бенефициерът не се намира в трудово правоотношение с предоставящия субект“, които подлежат на облагане по общия ред с данък върху доходите на физическите лица (ДДФЛ), в случаите, в които изплащаната стипендия за обучение включва средства от европейските структурни фондове?

      (1)  Регламент (EO) № 1083/2006 на Съвета от 11 юли 2006 година за определяне на общи разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд и Кохезионния фонд и за отмяна на Регламент (EO) № 1260/1999 (ОВ L 210, 2006 г., стр. 25; Специално издание на български език, 2007 г., глава 14, том 2, стр. 64).


title: Дело C-672/17: Преюдициално запитване от Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD) (Португалия), постъпило на 28 ноември 2017 г. — Tratave–Tratamento de Águas Residuais do Ave SA/Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               12.2.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/22

         Преюдициално запитване от Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD) (Португалия), постъпило на 28 ноември 2017 г. — Tratave–Tratamento de Águas Residuais do Ave SA/Autoridade Tributária e Aduaneira
   (Дело C-672/17)
   (2018/C 052/32)
   Език на производството: португалски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD)

      Страни в главното производство

      Ищец/Жалбоподател: Tratave — Tratamento de Águas Residuais do Ave SA

      Ответник: Autoridade Tributária e Aduaneira

      Преюдициални въпроси

               1)

               Допускат ли принципът на неутралност и член 90 от Директива 2006/112/ЕО (1) на Съвета от 28 ноември 2006 г. национално законодателство като съдържащото се в член 78, параграф 11 от Кодекса за ДДС, тълкувано в смисъл, че не се допуска корекция на данъка в случаите на неплащане, преди да е съобщено анулирането на данъка на купувача на стоката или услугата, който е данъчнозадължено лице с цел корекция на първоначално направеното приспадане?

               2)

               При утвърдителен отговор, допускат ли принципът на неутралност и член 90 от Директива 2006/112/ЕО национално законодателство като съдържащото се в член 78, параграф 11 от Кодекса за ДДС, тълкувано в смисъл, че не се допуска корекция на данъка в случаите на неплащане, когато съобщението за анулиране на данъка до купувача на стоката или услугата, който е данъчнозадължено лице, не е направено в срока за приспадане на данъка, предвиден в член 98, параграф 2 от Кодекса за ДДС?

      (1)  Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 г. относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ 2006, L 347, стр. 1)


title: Дело C-634/17: Преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Oldenburg (Германия), постъпило на 13 ноември 2017 г. — ReFood GmbH & Co. KG/Landwirtschaftskammer Niedersachsen

text:
               12.2.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/16

         Преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Oldenburg (Германия), постъпило на 13 ноември 2017 г. — ReFood GmbH & Co. KG/Landwirtschaftskammer Niedersachsen
   (Дело C-634/17)
   (2018/C 052/21)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Verwaltungsgericht Oldenburg

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: ReFood GmbH & Co. KG

      Ответник: Landwirtschaftskammer Niedersachsen

      Преюдициални въпроси

   Отправят се следните преюдициални въпроси относно тълкуването на член 1, параграф 3, буква г) от Регламент (ЕО) № 1013/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2006 година относно превози на отпадъци (1):

               1.

               Следва ли разпоредбата да се тълкува като изключение, приложимо за всички превози, които съгласно член 2 от Регламент (ЕО) № 1069/2009 (2) попадат в приложното поле на същия?

               2.

               В случай на отрицателен отговор на първия въпрос:
               Следва ли разпоредбата да се тълкува като изключение, приложимо за превозите, за които съгласно Регламент (ЕО) № 1069/2009 — включително във връзка с Регламент (ЕС) № 142/2011 (3) за неговото прилагане — съществуват правила относно събирането, транспорта, идентификацията и проследяемостта?

               3.

               В случай на отрицателен отговор на втория въпрос:
               Следва ли разпоредбата да се тълкува като изключение, приложимо само за превозите на пратки, за които се изисква съгласие в съответствие с член 48, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1069/2009?

      (1)  ОВ L 190, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 16, стр. 172.

      (2)  Регламент (ЕО) № 1069/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 21 октомври 2009 година за установяване на здравни правила относно странични животински продукти и производни продукти, непредназначени за консумация от човека, и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1774/2002 (Регламент за страничните животински продукти) (ОВ L 300, 2009 г., стр. 1).

      (3)  Регламент (ЕС) № 142/2011 на Комисията от 25 февруари 2011 година за прилагане на Регламент (ЕО) № 1069/2009 на Европейския парламент и на Съвета за установяване на здравни правила относно странични животински продукти и производни продукти, непредназначени за консумация от човека, и за прилагане на Директива 97/78/ЕО на Съвета по отношение на някои проби и артикули, освободени от ветеринарни проверки на границата съгласно посочената директива (ОВ L 54, 2011 г., стр. 1).


title: Дело C-638/17: Преюдициално запитване от Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Литва), постъпило на 15 ноември 2017 г. — Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos/„Skonis ir kvapas“ UAB

text:
               12.2.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/16

         Преюдициално запитване от Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Литва), постъпило на 15 ноември 2017 г. — Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos/„Skonis ir kvapas“ UAB
   (Дело C-638/17)
   (2018/C 052/22)
   Език на производството: литовски

      Запитваща юрисдикция

   Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

      Ответник:„Skonis ir kvapas“ UAB

      Преюдициален въпрос

   Трябва ли член 4, параграф 1 от Директива 2011/64/ЕС (1) на Съвета от 21 юни 2011 година относно структурата и ставките на акциза върху обработен тютюн (кодифициран текст) да се тълкува в смисъл, че понятието „пури или пурети“ обхваща (или не обхваща) случай като разглеждания в главното производство, при който част от покриващия лист от естествен или възстановен тютюн е обвит с допълнителен слой (от хартия)? От значение ли е за отговора на този въпрос обстоятелството, че използването на хартия като допълнителен слой върху покриващия лист на тютюневия продукт (на мястото, където е филтърът) води до визуално сходство с цигара?

      (1)  ОВ L 176, 2011 г., стр. 24.


title: Дело C-683/17: Преюдициално запитване от Supremo Tribunal de Justiça (Португалия), постъпило на 6 декември 2017 г. — Cofemel — Sociedade de Vestuário SA/G-Star Raw CV

text:
               12.2.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/23

         Преюдициално запитване от Supremo Tribunal de Justiça (Португалия), постъпило на 6 декември 2017 г. — Cofemel — Sociedade de Vestuário SA/G-Star Raw CV
   (Дело C-683/17)
   (2018/C 052/34)
   Език на производството: португалски

      Запитваща юрисдикция

   Supremo Tribunal de Justiça

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Cofemel — Sociedade de Vestuário SA

      Ответник: G-Star Raw CV.

      Преюдициални въпроси

               1)

               Допуска ли тълкуването на член 2, буква a) от Директива 2001/29/ЕО (1), направено от СЕС, национално законодателство — в разглеждания случай разпоредбата на член 2, параграф 1, буква i) от Código de Direitos de Autor e Direitos Conexos [Кодекс на авторските права и сродните права] (CDADC) — която предоставя закрила на авторското право на произведенията на приложните изкуства, индустриалните дизайни и модели или дизайнерските произведения, които, надхвърляйки полезната цел, за която служат, пораждат собствен визуален ефект, който е забележителен от естетическа гледна точка, като оригиналността е основният критерий за предоставяне на закрила на авторските права?

               2)

               Допуска ли тълкуването на член 2, буква a) от Директива 2001/29/ЕО, направено от СЕС, национално законодателство — в разглеждания случай разпоредбата на член 2, параграф 1, буква i) от CDADC, която предоставя закрила на авторското право на произведенията на приложните изкуства, индустриалните дизайни и модели или дизайнерските произведения, ако в светлината на особено взискателна преценка относно художествения им характер и предвид преобладаващите тенденции в културните и институционални среди заслужават да бъдат квалифицирани като „художествено творение“ или „произведение на изкуството“?

      (1)  Директива 2001/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 година относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество (ОВ L 167, 2001 г., стр. 10; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 230).


title: Дело T-792/16: Решение на Общия съд от 14 декември 2017 г. — N & C Franchise/EUIPO — Eschenbach Optik (OJO sunglasses) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „OJO sunglasses“ — По-ранна международна словна марка „oio“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Сходство на знаците — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (EС) 2017/1001)

text:
               12.2.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/27

         Решение на Общия съд от 14 декември 2017 г. — N & C Franchise/EUIPO — Eschenbach Optik (OJO sunglasses)
   (Дело T-792/16) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „OJO sunglasses“ - По-ранна международна словна марка „oio“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Сходство на знаците - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (EС) 2017/1001))
   (2018/C 052/38)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: N & C Franchise Ltd (Никозия, Кипър) (представители: C. Chrysanthis, P.-V. Chardalia и A. Vasilogamvrou, avocats)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: S. Bonne)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Eschenbach Optik GmbH (Нюрнберг, Германия)

      Предмет

   Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 9 септември 2016 г. (преписка R 32/2016-5) относно производство по възражение между Eschenbach Optik и N&C Franchise

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда N & C Franchise Ltd да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 22, 23.1.2017 г.


title: Дело T-505/15: Решение на Общия съд от 14 декември 2017 г. — Унгария/Комисия (ЕФГЗ и ЕЗФРСР — Разходи, изключени от финансиране — Регламенти (ЕО) № 1782/2003, 1290/2005, 73/2009 и № 1122/2009 — Разходи, направени от Унгария — Кръстосано спазване — Контрол на законоустановените изисквания за управление — Контрол на стандартите за добро земеделско и екологично състояние — Корекции с единна ставка и еднократни корекции — Риск за фондовете)

text:
               12.2.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/25

         Решение на Общия съд от 14 декември 2017 г. — Унгария/Комисия
   (Дело T-505/15) (1)

   ((ЕФГЗ и ЕЗФРСР - Разходи, изключени от финансиране - Регламенти (ЕО) № 1782/2003, 1290/2005, 73/2009 и № 1122/2009 - Разходи, направени от Унгария - Кръстосано спазване - Контрол на законоустановените изисквания за управление - Контрол на стандартите за добро земеделско и екологично състояние - Корекции с единна ставка и еднократни корекции - Риск за фондовете))
   (2018/C 052/35)
   Език на производството: унгарски

      Страни

      Жалбоподател: Унгария (представители: M. Fehér, G. Koós и Z. Bíró-Tóth и E. Tóth)

      Ответник: Европейска комисия (представители: V. Bottka ret A. Sauka)

      Предмет

   Искане на основание член 263 ДФЕС за частичната отмяна на Решение за изпълнение (ЕС) 2015/1119 на Комисията от 22 юни 2015 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (ОВ L 182, 2015 г., стр. 39), доколкото с това решение се налагат някои еднократни корекции и корекции с фиксиран размер спрямо Унгария

      Диспозитив

               1)

               Отменя Решение за изпълнение (ЕС) 2015/1119 на Комисията от 22 юни 2015 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) доколкото с него е извършена финансова корекция, основана на неизпълнение на формалностите, свързани с изискванията на Регламент (ЕО) № 73/2009 на Съвета от 19 януари 2009 година за установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски стопани, за изменение на регламенти (EО) № 1290/2005, (EО) № 247/2006, (EО) № 378/2007 и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1782/2003 и на Регламент (ЕО) № 1122/2009 на Комисията от 30 ноември 2009 година за определяне на подробни правила за прилагане на Регламент № 73/2009 на Съвета относно кръстосано спазване, модулация и интегрираната система за администриране и контрол по схемите за директно подпомагане на земеделски производители, предвидени за посочения регламент, както и за прилагане на Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета относно кръстосано спазване по предвидената схема за подпомагане на лозаро-винарския сектор, на проверките, извършени от Унгария с цел да се осигури спазването от земеделските стопанства на задълженията по членове 4 и 5 от Директива 91/676/ЕИО на Съвета от 12 декември 1991 година за опазване на водите от замърсяване с нитрати от селскостопански източници.

               2)

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3)

               Унгария и Европейската комисия понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 381, 16.11.2015 г.


title: Дело C-639/17: Преюдициално запитване от Augstākā tiesa (Латвия), постъпило на 15 ноември 2017 г. — SIA „KPMG Baltics“, likvidējamās AS „Latvijas Krājbanka“ administratore

text:
               12.2.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/17

         Преюдициално запитване от Augstākā tiesa (Латвия), постъпило на 15 ноември 2017 г. — SIA „KPMG Baltics“, likvidējamās AS „Latvijas Krājbanka“ administratore
   (Дело C-639/17)
   (2018/C 052/23)
   Език на производството: латвийски

      Запитваща юрисдикция

   Augstākā tiesa

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: SIA „KPMG Baltics“, likvidējamās AS „Latvijas Krājbanka“ administratore

      Ответник: SIA „Ķipars AI“

      Преюдициални въпроси

               1)

               Включва ли изразът „въвеждане в системата“ по смисъла на Директива 98/26/ЕO (1) на Европейския парламент и на Съвета от 19 май 1998 година относно окончателността на сетълмента в платежните системи и в системите за сетълмент на ценни книжа, в редакцията след изменението ѝ с Директива 2009/44/ЕО (2), дадено от вложител в кредитна институция платежно нареждане за прехвърляне на парични средства в друга кредитна институция?

               2)

               При утвърдителен отговор на първия преюдициален въпрос, следва ли член 3, параграф 1 от Директива 98/26/ЕO на Европейския парламент и на Съвета от 19 май 1998 година относно окончателността на сетълмента в платежните системи и в системите за сетълмент на ценни книжа, в редакцията след изменението ѝ с Директива 2009/44/ЕО, който предвижда, че „[н]арежданията за превод и нетирането имат правно действие и задължителна сила за трети лица, дори и при процедура по несъстоятелност спрямо участник, при условие че нарежданията за превод са въведени в системата преди момента на откриване на процедура по несъстоятелност съгласно определението на член 6, параграф 1. Това се прилага дори при процедура по несъстоятелност срещу участник (в дадената система или в оперативно съвместима система) или срещу системния оператор на оперативно съвместима система, който не е участник“, да се тълкува в смисъл, че нареждане като разглежданото в главното производство е можело да бъде прието за „въведено в системата“ и е следвало да бъде изпълнено?

      (1)  ОВ L 166, 1998 г., стр. 45.

      (2)  ОВ L 146, 2009 г., стр. 37 .


title: Дело T-304/16: Решение на Общия съд от 14 декември 2017 г. — bet365 Group/EUIPO — Hansen (BET 365) (Марка на Европейския съюз — Производство за обявяване на недействителност — Словна марка на Европейския съюз „BET365“ — Абсолютно основание за отказ — Отличителен характер, придобит чрез използване — Доказване — Използване на марката за няколко цели — Член 7, параграф 3 и член 52, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 7, параграф 3 и член 59, параграф 2 от Регламент (ЕС) 2017/1001)

text:
               12.2.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/26

         Решение на Общия съд от 14 декември 2017 г. — bet365 Group/EUIPO — Hansen (BET 365)
   (Дело T-304/16) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство за обявяване на недействителност - Словна марка на Европейския съюз „BET365“ - Абсолютно основание за отказ - Отличителен характер, придобит чрез използване - Доказване - Използване на марката за няколко цели - Член 7, параграф 3 и член 52, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 7, параграф 3 и член 59, параграф 2 от Регламент (ЕС) 2017/1001))
   (2018/C 052/36)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: bet365 Group Ltd (Стоук он Трент, Обединеното кралство) (представители: S. Malynicz, QC, R. Black и J. Bickle, solicitors)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: S. Hanne)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Robert Hansen (Мюнхен, Германия) (представител: M. Pütz-Poulalion, адвокат)

      Предмет

   Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 21 март 2016 г. (преписка R 3243/2014-5), постановено в производство за обявяване на недействителност със страни г-н Hansen и bet365 Group

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на пети апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 21 март 2016 г. (преписка R 3243/2014 5) в частта, в която се отнася до услугите от клас 41, изброени в регистрацията на марка на Европейския съюз „BET365“.

               2)

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3)

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 296, 16.8.2016 г.


title: Дело T-21/17: Решение на Общия съд от 14 декември 2017 г. — RL/Съд на Европейския съюз (Публична служба — Длъжностни лица — Повишаване — Процедура по повишаване за 2015 г. — Решение жалбоподателят да не бъде повишен в степен AD 10, считано от 1 юли 2015 г. — Прехвърляне от/в друга институция — Система prorata temporis — Съпоставяне на заслугите — Член 45 от Правилника — Отговорност)

text:
               12.2.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/28

         Решение на Общия съд от 14 декември 2017 г. — RL/Съд на Европейския съюз
   (Дело T-21/17) (1)

   ((Публична служба - Длъжностни лица - Повишаване - Процедура по повишаване за 2015 г. - Решение жалбоподателят да не бъде повишен в степен AD 10, считано от 1 юли 2015 г. - Прехвърляне от/в друга институция - Система prorata temporis - Съпоставяне на заслугите - Член 45 от Правилника - Отговорност))
   (2018/C 052/39)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: RL (представители: C. Bernard-Glanz и A. Tymen, avocats)

      Ответник: Съд на Европейския съюз (представители: J. Inghelram et V. Hanley-Emilsson)

      Предмет

   Искане на основание член 270 ДФЕС, от една страна, за отмяна на решението на Съда на Европейския съюз от 11 май 2016 г. за отказ жалбоподателят да бъде повишен на 1 юли 2015 г., и от друга страна, за обезщетение за вредите, които жалбоподателят твърди, че е претърпял

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда RL да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 95, 27.3.2017 г.


title: Дело C-643/17: Преюдициално запитване от Tribunal Administrativo (Португалия), постъпило на 17 ноември 2017 г. — GE Power Controls Portugal — Unipessoal L.da./Fazenda Pública

text:
               12.2.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/17

         Преюдициално запитване от Tribunal Administrativo (Португалия), постъпило на 17 ноември 2017 г. — GE Power Controls Portugal — Unipessoal L.da./Fazenda Pública
   (Дело C-643/17)
   (2018/C 052/24)
   Език на производството: португалски

      Запитваща юрисдикция

   Supremo Tribunal Administrativo

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: GE Power Controls Portugal — Unipessoal L.da.

      Ответник: Fazenda Pública

      Преюдициален въпрос

   […] [Поставя се преюдициален въпрос] с предмет да се гарантира тълкуване и прилагане в съответствие с правото на Съюза от страна на националните съдилища при наличието на основателни съмнения, в контекста на правото на Съюза, относно смисъла и обхвата на разпоредбата на член 313, параграф 1 от РПМКО (1) с цел да се определи трябва ли да се предполага, в светлината на член 313, параграф 1 от РПМКО, че стоките, предмет на настоящото производство, са общностни освен ако е явно, че нямат такъв статут, или трябва да се считат за стоки, въведени на митническата територия по смисъла на член 3 от кодекса, (2) за които се прилага изключението, предвидено в същия член 313, параграф 2, първата част на буква a), така че се приема, че имат статут на общностни стоки само стоките, за които се установи, че са внесени при спазване на реда за допускане за свободно обращение на митническата територия на ЕО.

      (1)  Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 година за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 253, 1993 г., стр. 1; Специално издание на български език, глава 2, 2007 г., том 7, стр. 3).

      (2)  Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 302, 1992 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 5, стр. 58).