title: Дело T-827/17: Жалба, подадена на 27 декември 2017 г. — Aeris Invest/ЕЦБ

text:
               19.2.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/18

         Жалба, подадена на 27 декември 2017 г. — Aeris Invest/ЕЦБ
   (Дело T-827/17)
   (2018/C 063/24)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Aeris Invest Sàrl (Люксембург, Люксембург) (представители: R. Vallina Hoset, A. Sellés Marco, C. Iglesias Megías и A. Lois Perreau de Pinninck, abogados)

      Ответник: Европейска централна банка

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решения LS/MD/17/405, LS/PT/17/406 и LS/MD/17/419 на ЕЦБ от 7 ноември 2017 г., и

               —

               да осъди Европейската централна банка да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Подадена на основание член 263 ДФЕС и член 8, параграф 3 от Решение ЕЦБ/2004/3 на Европейската централна банка от 4 март 2004 г. относно публичния достъп до документите на ЕЦБ, настоящата жалба има за предмет отмяната на решения LS/MD/17/405, LS/PT/17/406 и LS/MD/17/419 на Европейската централна банка от 7 ноември 2017 г., постановени по потвърдителни заявления за достъп до документи на тази банка.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири основания.

               1.

               Първо основание на жалбата: Решения LS/MD/17/405, LS/PT/17/406 и LS/MD/17/419 нарушават член 4, параграф 1, буква в) от Решението относно публичния достъп, доколкото на жалбоподателя се отказва достъп до информация под претекст, че всички или поне част от документите са обхванати от общата презумпция за неоповестяване, тъй като са поверителни и по отношение на тях важи приложимата за институциите професионална тайна.

               2.

               Второ основание на жалбата: Решение LS/PT/17/406 нарушава член 4, параграф 1, точка a), второ и шесто тире от Решението относно публичния достъп, тъй като в него се посочва, че оповестяването на използването на ELA от страна на Banco Popular в дните, предхождащи преструктурирането, както и информацията относно ликвидността и собствения капитал, биха могли реално и конкретно да подкопаят ефективността на паричната политика и финансовата стабилност на Съюза или на държава членка.

               3.

               Трето основание на жалбата: Решения LS/PT/17/406 и LS/MD/17/419 нарушават член 4, параграф 2, първо тире от Решението относно публичния достъп, тъй като в тях се посочва, че поисканите документи и информация съдържат чувствителна търговска информация, която може да засегне търговските интереси на Banco Popular и на Banco Santander.

               4.

               Четвърто основание на жалбата: Европейската централна банка е нарушила член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз, като е отказала на жалбоподателя достъп до документите, на които посочената институция се е основала, за да обяви преструктурирането на Banco Popular.


title: Дело T-2/18: Жалба, подадена на 8 януари 2018 г. — Wirecard/EUIPO — AXA Banque („boon.“)

text:
               19.2.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/24

         Жалба, подадена на 8 януари 2018 г. — Wirecard/EUIPO — AXA Banque („boon.“)
   (Дело T-2/18)
   (2018/C 063/32)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Wirecard AG (Ашхайм, Германия) (представител: A. Bayer, lawyer)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: AXA Banque SA (Фонтене-су-Боа, Франция)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словния елемент „boon.“ — заявка за регистрация № 14 672 562

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 25 септември 2017 г. по преписка R 706/2017-2

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да отхвърли възражението, подадено от акционерното дружество AXA Banque и да допусне регистрация на заявената марка,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски, както и акционерното дружество AXA Banque, в случай, че то реши да встъпи в производството.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


               22.2.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 67/15

         Дело, заведено на 21 декември 2017 г. от Надзорния орган на ЕАСТ срещу Исландия
   (Дело E-16/17)
   (2018/C 67/15)
   На 21 декември 2017 г. пред Съда на ЕАСТ беше заведено дело срещу Исландия от Надзорния орган на ЕАСТ, представляван от Carsten Zatschler, Catherine Howdle и Ingibjörg Ólöf Vilhjálmsdóttir, в качеството им на представители на Надзорния орган на ЕАСТ, с адрес: Rue Belliard 35, 1040 Brussels, Belgium.
   Надзорният орган на ЕАСТ иска от Съда на ЕАСТ:

               1.

               Да постанови, че Исландия не е изпълнила задълженията си по член 7 от Споразумението за ЕИП да направи Акта, посочен в точка 31бба от приложение IX към Споразумението (Делегиран регламент (ЕС) № 231/2013 на Комисията от 19 декември 2012 г. за допълване на Директива 2011/61/ЕС на Европейския парламент и на Съвета по отношение на освобождаванията, общите условия във връзка с дейността, депозитарите, ливъриджа, прозрачността и надзора), както е адаптиран с Протокол 1 към Споразумението за ЕИП, част от вътрешния си правен ред.

               2.

               Да нареди на Исландия да заплати съдебните разноски.

         Правен и фактически контекст и правни аргументи, приведени в подкрепа на жалбата:

               —

               Искът се отнася до неспазването от страна на Исландия в срок до 12 септември 2017 г. на мотивираното становище, издадено от Надзорния орган на ЕАСТ на 12 юли 2017 г., отнасящо се до невъвеждането в нейния национален правен ред на Делегиран регламент (ЕС) № 231/2013 на Комисията от 19 декември 2012 г. за допълване на Директива 2011/61/ЕС на Европейския парламент и на Съвета по отношение на освобождаванията, общите условия във връзка с дейността, депозитарите, ливъриджа, прозрачността и надзора, посочен в точка 31бба от приложение IX към Споразумението за Европейското икономическо пространство и адаптиран към Споразумението с Протокол 1 към него („Актът“).

               —

               Надзорният орган на ЕАСТ твърди, че като не е приела в предвидения срок мерките, необходими за транспонирането на Акта, Исландия не е изпълнила задълженията си по член 7 от Споразумението за ЕИП.


               22.2.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 67/11

         Дело, заведено на 21 декември 2017 г. от Надзорния орган на ЕАСТ срещу Исландия
   (Дело E-12/17)
   (2018/C 67/11)
   На 21 декември 2017 г. пред Съда на ЕАСТ беше заведено дело срещу Исландия от Надзорния орган на ЕАСТ, представляван от Carsten Zatschler, Catherine Howdle и Ingibjörg Ólöf Vilhjálmsdóttir, в качеството им на представители на Надзорния орган на ЕАСТ, с адрес: Rue Belliard 35, 1040 Brussels, Belgium.
   Надзорният орган на ЕАСТ иска от Съда на ЕАСТ:

               1.

               Да постанови, че Исландия не е изпълнила задълженията си по член 7 от Споразумението за ЕИП да направи Акта, посочен в точка 31ббв от приложение IX към Споразумението (Регламент за изпълнение (ЕС) № 448/2013 на Комисията от 15 май 2013 г. за установяване на процедура за определяне на референтна държава членка за лица, управляващи алтернативни инвестиционни фондове, със седалище извън ЕС съгласно Директива 2011/61/ЕС на Европейския парламент и на Съвета), както е адаптиран с Протокол 1 към Споразумението за ЕИП, част от правния си ред.

               2.

               Да нареди на Исландия да заплати съдебните разноски.

         Правен и фактически контекст и правни аргументи, приведени в подкрепа на жалбата:

               —

               Искът се отнася до неспазването от страна на Исландия в срок до 12 септември 2017 г. на мотивираното становище, издадено от Надзорния орган на ЕАСТ на 12 юли 2017 г., отнасящо се до невъвеждането в нейния национален правен ред на Регламент за изпълнение (ЕС) № 448/2013 на Комисията от 15 май 2013 г. за установяване на процедура за определяне на референтна държава членка за лица, управляващи алтернативни инвестиционни фондове, със седалище извън ЕС съгласно Директива 2011/61/ЕС на Европейския парламент и на Съвета, посочен в точка 31ббв от приложение IX към Споразумението за Европейското икономическо пространство и адаптиран към Споразумението с Протокол 1 към него („Актът“).

               —

               Надзорният орган на ЕАСТ твърди, че като не е приела в предвидения срок мерките, необходими за транспонирането на Акта, Исландия не е изпълнила задълженията си по член 7 от Споразумението за ЕИП.


               22.2.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 67/16

         Дело, заведено на 21 декември 2017 г. от Надзорния орган на ЕАСТ срещу Исландия
   (Дело E-17/17)
   (2018/C 67/16)
   На 21 декември 2017 г. пред Съда на ЕАСТ беше заведено дело срещу Исландия от Надзорния орган на ЕАСТ, представляван от Carsten Zatschler, Catherine Howdle и Ingibjörg Ólöf Vilhjálmsdóttir, в качеството им на представители на Надзорния орган на ЕАСТ, с адрес: Rue Belliard 35, 1040 Brussels, Белгия.
   Надзорният орган на ЕАСТ иска от Съда на ЕАСТ:

               1.

               Да постанови, че като не е приела мерките, необходими за прилагането на акта, посочен в точка 8 от приложение V към Споразумението за Европейското икономическо пространство (Директива 2014/54/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 16 април 2014 г. относно мерки за улесняване на упражняването на правата, предоставени на работниците в контекста на свободното движение на работници), както е адаптиран към Споразумението с Протокол 1, и във всеки случай като не е уведомила Надзорния орган на ЕАСТ за мерките, предприети за прилагане на този акт, Исландия не е изпълнила задълженията си по посочения акт и по член 7 от Споразумението.

               2.

               Да нареди на Исландия да заплати съдебните разноски.

         Правен и фактически контекст и правни аргументи, приведени в подкрепа на жалбата:

               —

               На 18 януари 2017 г. Надзорният орган на ЕАСТ представи мотивирано становище, в което поддържа заключението, че като не е взела мерки за прилагане на акта, посочен в точка 8 от приложение V към Споразумението за Европейското икономическо пространство (Директива 2014/54/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 16 април 2014 г. относно мерки за улесняване на упражняването на правата, предоставени на работниците в контекста на свободното движение на работници) и/или за уведомяване на Органа за това, Исландия не е изпълнила задълженията си по акта и по член 7 от Споразумението за ЕИП. По силата на член 31, параграф 2 от Споразумението за надзор и съд (СНС) Надзорният орган на ЕАСТ изиска от Исландия да предприеме необходимите мерки, за да се съобрази с мотивираното становище в срок от два месеца след уведомлението; т.е. не по-късно от 18 март 2017 г.

               —

               Правителството на Исландия отговори на мотивираното становище на Органа на 13 февруари 2017 г. В своя отговор правителството на Исландия се позова на отговора си на официалното уведомително писмо и заяви, че има намерение да внесе в Парламента законопроекта за транспониране на акта в исландското законодателство преди 1 април 2017 г.

               —

               Органът не е получил друга информация във връзка с транспонирането до получаването на формуляр 1 на 30 ноември 2017 г. Във формуляр 1 правителството на Исландия посочи, че актът е изцяло транспониран в исландското законодателно. Въпреки че датата за транспониране не бе посочена, исландското правителство приложи към формуляр 1 копие от това, което посочва като мярка за прилагане от 30 октомври 2014 г.: исландския Закон № 105/2014 относно свободното право на заетост и пребиваване на територията на Европейското икономическо пространство (Закон № 105/2014).

               —

               С електронно писмо от 4 декември 2017 г. Надзорният орган на ЕАСТ изпрати на исландското Министерство на социалните грижи искане за обяснение дали предвид отговора на официалното уведомително писмо и на мотивираното становище уведомлението във връзка със Закон № 105/2014 като мярка за прилагане е било грешка. Министерството отговори по електронна поща на 7 декември 2017 г., като изрази становището си, че Закон № 105/2014 изцяло транспонира директивата, и като обяснение на предишните отговори заяви, че „е било счетено за по-прозрачно в [Закон № 105/2014] да има специална клауза, с която се уведомява, че законът транспонира директивата“ и тя е щяла да бъде добавена чрез законопроекта, предложен през април 2017 г.

               —

               След като направи оценка на това дали може да се счита, че с нотифицираните тогава мерки актът е бил транспониран, на 19 декември 2017 г. Надзорният орган на ЕАСТ реши да сезира Съда съгласно член 31, параграф 2 от СНС.


               22.2.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 67/12

         Дело, заведено на 21 декември 2017 г. от Надзорния орган на ЕАСТ срещу Исландия
   (Дело E-13/17)
   (2018/C 67/12)
   На 21 декември 2017 г. пред Съда на ЕАСТ беше заведено дело срещу Исландия от Надзорния орган на ЕАСТ, представляван от Carsten Zatschler, Catherine Howdle и Ingibjörg Ólöf Vilhjálmsdóttir, в качеството им на представители на Надзорния орган на ЕАСТ, с адрес: Rue Belliard 35, 1040 Brussels, Belgium.
   Надзорният орган на ЕАСТ иска от Съда на ЕАСТ:

               1.

               Да постанови, че Исландия не е изпълнила задълженията си по член 7 от Споразумението за ЕИП да направи Акта, посочен в точка 31ббд от приложение IX към посоченото Споразумение (Делегиран Регламент (ЕС) 2015/514 на Комисията от 18 декември 2014 г. относно информацията, която компетентните органи трябва да представят на Европейския орган за ценни книжа и пазари по силата на член 67, параграф 3 от Директива 2011/61/ЕС на Европейския парламент и на Съвета), както е адаптиран с Протокол 1 към Споразумението за ЕИП, част от вътрешния си правен ред.

               2.

               Да нареди на Исландия да заплати съдебните разноски.

         Правен и фактически контекст и правни аргументи, приведени в подкрепа на жалбата:

               —

               Искът се отнася до неспазването от страна на Исландия в срок до 12 септември 2017 г. на мотивираното становище, издадено от Надзорния орган на ЕАСТ на 12 юли 2017 г., отнасящо се до невъвеждането в нейния национален правен ред на Делегиран Регламент (ЕС) 2015/514 на Комисията от 18 декември 2014 г. относно информацията, която компетентните органи трябва да представят на Европейския орган за ценни книжа и пазари по силата на член 67, параграф 3 от Директива 2011/61/ЕС на Европейския парламент и на Съвета, посочен в точка 31ббд от приложение IX към Споразумението за Европейското икономическо пространство и адаптиран към Споразумението с Протокол 1 към него („Актът“).

               —

               Надзорният орган на ЕАСТ твърди, че като не е приела в предвидения срок мерките, необходими за транспонирането на Акта, Исландия не е изпълнила задълженията си по член 7 от Споразумението за ЕИП.


title: Дело C-336/16: Решение на Съда (трети състав) от 22 февруари 2018 г. — Европейска комисия/Република Полша (Неизпълнение на задължения от държава членка — Директива 2008/50/ЕО — Качество на атмосферния въздух — Член 13, параграф 1 — Член 22, параграф 3 — Приложение XI — Концентрации на прахови частици ПЧ10 в атмосферния въздух — Превишавания на пределно допустимите стойности в някои зони и агломерации — Член 23, параграф 1 — Планове за качеството на въздуха — „Възможно най-кратък“ срок на превишаване — Липса на подходящи действия в програмите за опазване качеството на атмосферния въздух — Неправилно транспониране)

text:
               16.4.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 134/6

         Решение на Съда (трети състав) от 22 февруари 2018 г. — Европейска комисия/Република Полша
   (Дело C-336/16) (1)

   ((Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 2008/50/ЕО - Качество на атмосферния въздух - Член 13, параграф 1 - Член 22, параграф 3 - Приложение XI - Концентрации на прахови частици ПЧ10 в атмосферния въздух - Превишавания на пределно допустимите стойности в някои зони и агломерации - Член 23, параграф 1 - Планове за качеството на въздуха - „Възможно най-кратък“ срок на превишаване - Липса на подходящи действия в програмите за опазване качеството на атмосферния въздух - Неправилно транспониране))
   (2018/C 134/07)
   Език на производството: полски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: K. Herrmann, K. Petersen и E. Manhaeve)

      Ответник: Република Полша (представители: B. Majczyna, D. Krawczyk и K. Majcher)

      Диспозитив

               1)

               Република Полша:

                           —

                           като от 2007 г. до 2015 г. включително е превишавала дневните пределно допустими стойности, приложими за концентрациите на прахови частици ПЧ10 в 35 зони за оценка и управление на качеството на въздуха и годишните пределно допустими стойности, приложими към концентрациите на прахови частици ПЧ10 в 9 зони за оценка и управление на качеството на въздуха,

                           —

                           като не е приела подходящи мерки в плановете за качеството на въздуха, насочени към това периодът на превишаване на пределно допустимите стойности, приложими за концентрациите на прахови частици ПЧ10 в атмосферния въздух, да бъде възможно най-кратък;

                           —

                           като е превишавала дневните пределно допустими стойности, приложими за концентрациите на прахови частици ПЧ10 в атмосферния въздух, увеличени с допустимото отклонение, от 1 януари 2010 г. до 10 юни 2011 г. в зоните Радом, Прушков-Жирардов и Кенджежин-Кожле, както и от 1 януари до 10 юни 2011 г. в зоната Остров-Кемпно, и

                           —

                           като неправилно е транспонирала член 23, параграф 1, втора алинея от Директива 2008/50/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 май 2008 година относно качеството на атмосферния въздух и за по-чист въздух за Европа,

                     не е изпълнила задълженията, наложени ѝ съответно съгласно разпоредбите на член 13, параграф 1 от Директива 2008/50 във връзка с приложение XI към нея, на член 23, параграф 1, втора алинея и на член 22, параграф 3 във връзка с приложение XI към посочената директива.

               2)

               Осъжда Република Полша да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 343, 19.9.2016 г.


title: Дело T-138/18: Иск, предявен на 28 февруари 2018 г. — De Esteban Alonso/Комисия

text:
               4.6.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 190/30

         Иск, предявен на 28 февруари 2018 г. — De Esteban Alonso/Комисия
   (Дело T-138/18)
   (2018/C 190/53)
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Fernando De Esteban Alonso (Saint-Martin-de-Seignanx, Франция) (представител: C. Huglo, avocat)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на ищеца

   Ищецът иска от Общия съд:

               —

               да разпореди на OLAF да представи пълния и цялостен текст на докладната записка от 19 март 2003 г., представена по дело Franchet и Byk/Комисия (T-48/05) пред Общия съд на Европейския съюз;

               —

               да осъди Европейската комисия да заплати сумата от 1 102 291,68 EUR (един милион сто и две хиляди двеста деветдесет и едно евро и шестдесет и осем цента) като обезщетение за претърпени вреди, при резерва за доуточняване, разпределени както следва:

                           —

                           за неимуществени вреди, претърпени поради факта, че никога не е изслушала фактите, послужили за мотив на преследването срещу него, сумата от 60 000 EUR;

                           —

                           за вреди, претърпени вследствие на незаконосъобразното, необосновано и непропорционално поведение на Европейската комисия, която провежда производства без материално основание и елементи:

                                       —

                                       сумата от 39 293,38 EUR за имуществени вреди, представляващи адвокатски разноски;

                                       —

                                       сумата от 872,74 EUR за имуществени вреди, представляващи пътни разходи;

                                       —

                                       сумата от 500 000 EUR за неимуществени вреди вследствие на безспорното накърняване на неговото добро име и чест;

                                       —

                                       сумата от 500 000 EUR за поправяне на физическите и неимуществените вреди от влошаването на неговото здравословно състояние;

                                       —

                                       сумата от 2 125,56 EUR за поправяне на материалните вреди, свързани с разходите за преглед и медицинските разходи.

               —

               да осъди Европейската комисия да заплати сумата от 3 000 EUR за невъзстановими разходи, както и за всички разноски, при резерва за доуточняване.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на иска ищецът излага едно основание, изведено от незаконосъобразността на поведението на Европейската комисия и от сериозните грешки, които последната била допуснала, тъй като не е спазила на първо място принципа на добра администрация, на второ място, задължението за полагане на дължима грижа и на трето място, принципите на правото на защита, като е нарушила членове 41 и 48 от Хартата на основните права.


title: Дело C-194/18: Преюдициално запитване от Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Словения), постъпило на 19 март 2018 г. — Jadran Dodič/BANKA KOPER, ALTA INVEST

text:
               4.6.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 190/10

         Преюдициално запитване от Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Словения), постъпило на 19 март 2018 г. — Jadran Dodič/BANKA KOPER, ALTA INVEST
   (Дело C-194/18)
   (2018/C 190/13)
   Език на производството: словенски

      Запитваща юрисдикция

   Vrhovno sodišče Republike Slovenije

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Jadran Dodič

      Ответници: BANKA KOPER, ALTA INVEST

      Преюдициални въпроси

               1)

               Следва ли разпоредбата на член 1, параграф 1 от Директива 2001/23/ЕО на Съвета (1) да се тълкува в смисъл, че и прехвърляне като извършеното при обстоятелствата в настоящия случай, с предмет финансовите инструменти и другите активи на клиентите (по-конкретно ценните книжа), счетоводното отчитане на нематериалните дългови ценни книжа и други финансови и акцесорни услуги, както и архивът, трябва да се квалифицира като юридическо прехвърляне на предприятие или на обособена част от предприятие, като се отчита фактът, че след преустановяване на дейността по борсово посредничество от страна на първия ответник поверяването на предоставянето на тези услуги на втория ответник е зависело в крайна сметка от решението на възложителите (клиентите)?

               2)

               При така описаните обстоятелства определящ ли е броят на възложителите, на които вторият ответник предоставя понастоящем въпросните услуги, след преустановяване на дейността по борсово посредничество от страна на първия ответник?

               3)

               Отразява ли се по някакъв начин на констатацията за наличие на прехвърляне на предприятие или на стопанска дейност обстоятелството, че първият ответник продължава дейността си с възложителите като зависимо дружество за финансово посредничество и при осъществяването на тази функция сътрудничи с втория ответник?

      (1)  Директива 2001/23/ЕО на Съвета от 12 март 2001 година относно сближаването на законодателствата на държавите членки във връзка с гарантирането на правата на работниците и служителите при прехвърляне на предприятия, стопански дейности или части от предприятия или стопански дейности (ОВ L 82, 2001 г., стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 20).


title: Дело T-25/17: Решение на Общия съд от 19 април 2018 г. — Rintisch/EUIPO — Compagnie laitière européenne (PROTICURD) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Международна регистрация, посочваща Европейския съюз — Словна марка „PROTICURD“ — По-ранни национални словни марки „PROTI“ и „PROTIPLUS“ — По-ранна национална фигуративна марка „Proti Power“ — Относително основание за отказ — Задължение за мотивиране — Член 75 от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 94 от Регламент (ЕС) 2017/1001) — Реално използване на по-ранните марки — Член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент № 207/2009 (понастоящем член 47, параграфи 2 и 3 от Регламент 2017/1001) — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент 2017/1001) — Липса на сходство между стоките — Липса на вероятност от объркване)

text:
               4.6.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 190/26

         Решение на Общия съд от 19 април 2018 г. — Rintisch/EUIPO — Compagnie laitière européenne (PROTICURD)
   (Дело T-25/17) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Международна регистрация, посочваща Европейския съюз - Словна марка „PROTICURD“ - По-ранни национални словни марки „PROTI“ и „PROTIPLUS“ - По-ранна национална фигуративна марка „Proti Power“ - Относително основание за отказ - Задължение за мотивиране - Член 75 от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 94 от Регламент (ЕС) 2017/1001) - Реално използване на по-ранните марки - Член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент № 207/2009 (понастоящем член 47, параграфи 2 и 3 от Регламент 2017/1001) - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент 2017/1001) - Липса на сходство между стоките - Липса на вероятност от объркване))
   (2018/C 190/46)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Bernhard Rintisch (Ботроп, Германия) (представител: A. Dreyer, адвокат)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: A. Schifko)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO: Compagnie laitière européenne SA (Конде-сюр-Вир, Франция)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 8 ноември 2016 г. (преписка R 247/2016-4), постановено в производство по възражение със страни г-н Rintisch и Compagnie laitière européenne

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда г-н Bernhard Rintisch да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 63, 27.2.2017 г.


201805250201897572018/C 200/221952017CJC20020180611BG01BGINFO_JUDICIAL20180417171821Съединени дела C-195/17, C-197/17—C-203/17, C-226/17, C-228/17, C-254/17, C-274/17, C-275/17, C-278/17—C-286/17 и C-290/17—C-292/17: Решение на Съда (трети състав) от 17 април 2018 г. (преюдициални запитвания от Amtsgericht Hannover, Amtsgericht Düsseldorf — Германия) — Helga Krüsemann и др. (C-195/17), Thomas Neufeldt и др. (C-197/17), Ivan Wallmann (C-198/17), Rita Hoffmeyer (C-199/17), Rudolf Meyer (C-199/17), Susanne de Winder (C-200/17), Holger Schlosser (C-201/17), Nicole Schlosser (C-201/17), Peter Rebbe и др. (C-202/17), Eberhard Schmeer (C-203/17), Brigitte Wittmann (C-226/17), Reinhard Wittmann (C-228/17), Regina Lorenz (C-254/17), Prisca Sprecher (C-254/17), Margarethe Yüce и др. (C-274/17), Friedemann Schoen (C-275/17), Brigitta Schoen (C-275/17), Susanne Meyer и др. (C-278/17), Thomas Kiehl (C-279/17), Ralph Eßer (C-280/17), Thomas Schmidt (C-281/17), Werner Ansorge (C-282/17), Herbert Blesgen (C-283/17), Simone Künnecke и др. (C-284/17), Marta Gentile (C-285/17), Marcel Gentile (C-285/17), Gabriele Ossenbeck (C-286/17), Angelina Fell и др. (C-290/17), Helga Jordan-Grompe и др. (C-291/17), EUflight.de GmbH (C-292/17)/TUIfly GmbH (Преюдициално запитване — Транспорт — Общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети — Регламент (ЕО) № 261/2004 — Член 5, параграф 3 — Член 7, параграф 1 — Право на обезщетение — Освобождаване — Понятието „извънредни обстоятелства“ — „Самоволна стачка“)
 ---documentbreak--- C2002018BG1710120180417BG0022171182Решение на Съда (трети състав) от 17 април 2018 г. (преюдициални запитвания от Amtsgericht Hannover, Amtsgericht Düsseldorf — Германия) — Helga Krüsemann и др. (C-195/17), Thomas Neufeldt и др. (C-197/17), Ivan Wallmann (C-198/17), Rita Hoffmeyer (C-199/17), Rudolf Meyer (C-199/17), Susanne de Winder (C-200/17), Holger Schlosser (C-201/17), Nicole Schlosser (C-201/17), Peter Rebbe и др. (C-202/17), Eberhard Schmeer (C-203/17), Brigitte Wittmann (C-226/17), Reinhard Wittmann (C-228/17), Regina Lorenz (C-254/17), Prisca Sprecher (C-254/17), Margarethe Yüce и др. (C-274/17), Friedemann Schoen (C-275/17), Brigitta Schoen (C-275/17), Susanne Meyer и др. (C-278/17), Thomas Kiehl (C-279/17), Ralph Eßer (C-280/17), Thomas Schmidt (C-281/17), Werner Ansorge (C-282/17), Herbert Blesgen (C-283/17), Simone Künnecke и др. (C-284/17), Marta Gentile (C-285/17), Marcel Gentile (C-285/17), Gabriele Ossenbeck (C-286/17), Angelina Fell и др. (C-290/17), Helga Jordan-Grompe и др. (C-291/17), EUflight.de GmbH (C-292/17)/TUIfly GmbH
   (Съединени дела C-195/17, C-197/17—C-203/17, C-226/17, C-228/17, C-254/17, C-274/17, C-275/17, C-278/17—C-286/17 и C-290/17—C-292/17) (
         1
      )
   „(Преюдициално запитване — Транспорт — Общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети — Регламент (ЕО) № 261/2004 — Член 5, параграф 3 — Член 7, параграф 1 — Право на обезщетение — Освобождаване — Понятието „извънредни обстоятелства“ — „Самоволна стачка“)“2018/C 200/22Език на производството: немски
      Запитващи юрисдикции

   Amtsgericht Hannover, Amtsgericht Düsseldorf

      Страни в главното производство

      Ищци: Helga Krüsemann и др. (C-195/17), Thomas Neufeldt и др. (C-197/17), Ivan Wallmann (C-198/17), Rita Hoffmeyer (C-199/17), Rudolf Meyer (C-199/17), Susanne de Winder (C-200/17), Holger Schlosser (C-201/17), Nicole Schlosser (C-201/17), Peter Rebbe и др. (C-202/17), Eberhard Schmeer (C-203/17), Brigitte Wittmann (C-226/17), Reinhard Wittmann (C-228/17), Regina Lorenz (C-254/17), Prisca Sprecher (C-254/17), Margarethe Yüce и др. (C-274/17), Friedemann Schoen (C-275/17), Brigitta Schoen (C-275/17), Susanne Meyer и др. (C-278/17), Thomas Kiehl (C-279/17), Ralph Eßer (C-280/17), Thomas Schmidt (C-281/17), Werner Ansorge (C-282/17), Herbert Blesgen (C-283/17), Simone Künnecke и др. (C-284/17), Marta Gentile (C-285/17), Marcel Gentile (C-285/17), Gabriele Ossenbeck (C-286/17), Angelina Fell и др. (C-290/17), Helga Jordan-Grompe и др. (C-291/17), EUflight.de GmbH (C-292/17)

      Ответник: TUIfly GmbH

      Диспозитив

   Член 5, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91, във връзка със съображение 14 от същия трябва да се тълкува в смисъл, че спонтанното отсъствие на съществена част от авиационния персонал („самоволна стачка“), каквото е разглежданото по делата, предмет на главното производство, което започва след изненадващо съобщение на опериращия въздушен превозвач за предстоящо преструктуриране на предприятието, след като е отправен призив, но не от представителите на работниците и служителите в предприятието, а спонтанно от самите тях и те излизат в отпуск по болест, не попада в обхвата на понятието „извънредни обстоятелства“ по смисъла на тази разпоредба.
   (
         1
      )	ОВ C 221, 10.7.2017 г.

      ОВ C 231, 17.7.2017 г.

      ОВ C 239, 24.7.2017 г.

      ОВ C 283, 28.8.2017 г.

      ОВ C 249, 31.7.2017 г.


201806150351954872018/C 231/172352018CJC23120180702BG01BGINFO_JUDICIAL20180328141411Дело C-235/18: Преюдициално запитване от Naczelny Sąd Administracyjny (Полша), постъпило на 28 март 2018 г. — Vega International Car Transport and Logistic — Trading GmbH
 ---documentbreak--- C2312018BG1410120180328BG0017141141Преюдициално запитване от Naczelny Sąd Administracyjny (Полша), постъпило на 28 март 2018 г. — Vega International Car Transport and Logistic — Trading GmbH
   (Дело C-235/18)2018/C 231/17Език на производството: полски
      Запитваща юрисдикция

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Vega International Car Transport and Logistic — Trading GmbH

      Ответник: Dyrektor Izby Skarbowej w Warszawie (понастоящем Dyrektor Izby Administracji Skarbowej w Warszawie)

      Преюдициален въпрос

   Попадат ли под действието на член 135, параграф 1, буква б) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (
         1
      ) сделки, изразяващи се в предоставянето на карти за гориво и договарянето, финансирането и заплащането на доставките на гориво с помощта на тези карти, или пък тези сложни сделки могат да се считат за верижни сделки, чиято основна цел е доставката на гориво?
   (
         1
      )	ОВ L 347, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7.


201806150621955132018/C 231/572912018TC23120180702BG01BGINFO_JUDICIAL20180507454511Дело T-291/18: Жалба, подадена на 7 май 2018 г. — Biedermann Technologies/EUIPO (Compliant Constructs)
 ---documentbreak--- C2312018BG4510120180507BG0057451451Жалба, подадена на 7 май 2018 г. — Biedermann Technologies/EUIPO (Compliant Constructs)
   (Дело T-291/18)2018/C 231/57Език на производството: немски
      Страни

      Жалбоподател: Biedermann Technologies GmbH & Co. KG (Донауешинген, Германия) (представител: A. Jacob, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Данни за производството пред EUIPO

      Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „Compliant Constructs“ — заявка за регистрация № 16 125 461

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 5 март 2018 г. по преписка R 1626/2017-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

            —

            да отмени обжалваното решение и да разпореди регистрацията,

            —

            да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложени основания

            —

            Нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕС) № 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета,

            —

            Нарушение на член 7, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


201806150691955302018/C 231/31232017TC23120180702BG01BGINFO_JUDICIAL20180516252622Дело T-23/17: Решение на Общия съд от 16 май 2018 г. — Barnett/ЕИСК (Публична служба — Длъжностни лица — Пенсия за осигурителен стаж — Ранно пенсиониране без намаляване на пенсионните права — Мярка, предвидена преди в член 9, параграф 2 от приложение VIII към Правилника — Интерес на службата — Изпълнение на отменително решение, постановено от Съда на публичната служба — Отговорност)
 ---documentbreak--- C2312018BG2520120180516BG0031252262Решение на Общия съд от 16 май 2018 г. — Barnett/ЕИСК
   (Дело T-23/17) (
         1
      )
   „(Публична служба — Длъжностни лица — Пенсия за осигурителен стаж — Ранно пенсиониране без намаляване на пенсионните права — Мярка, предвидена преди в член 9, параграф 2 от приложение VIII към Правилника — Интерес на службата — Изпълнение на отменително решение, постановено от Съда на публичната служба — Отговорност)“2018/C 231/31Език на производството: френски
      Страни

      Жалбоподател: Inge Barnett (Роскилде, Дания) (представители: S. Orlandi и T. Martin, avocats)

      Ответник: Европейски икономически и социален комитет (представители: M. Pascua Mateo, K. Gambino, X. Chamodraka, A. Carvajal и L. Camarena Januzec, подпомагани от M. Troncoso Ferrer и F.-M. Hislaire, avocats)

      Предмет

   Искане по член 270 ДФЕС, главно, за отмяна на решението на ЕИСК от 21 март 2016 г., което е прието в изпълнение на решение от 22 септември 2015 г., Barnett/ЕИСК (F-20/14, EU:F:2015:107), и с което на жалбоподателя се отказва ранно пенсиониране без намаляване на пенсионните права, а при условията на евентуалност, за поправяне на вредите, които жалбоподателят твърди, че е претърпял

      Диспозитив

            1)

            Отхвърля жалбата.

            2)

            Осъжда г-жа Inge Barnett да заплати съдебните разноски.

      (
         1
      )	ОВ C 104, 3.4.2017 г.


201808030842050892018/C 294/683802018TC29420180820BG01BGINFO_JUDICIAL20180625545521Дело T-380/18: Жалба, подадена на 25 юни 2018 г. — Intas Pharmaceuticals/EUIPO — Laboratorios Indas (INTAS)
 ---documentbreak--- C2942018BG5410120180625BG0068541552Жалба, подадена на 25 юни 2018 г. — Intas Pharmaceuticals/EUIPO — Laboratorios Indas (INTAS)
   (Дело T-380/18)2018/C 294/68Език на жалбата: английски
      Страни

      Жалбоподател: Intas Pharmaceuticals Ltd (Ахмедабад, Индия) (представител: M. Edenborough, QC)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Laboratorios Indas, SA (Посуело де Аларкон, Испания)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител на спорната марка: жалбоподателят пред Общия съд

      Спорна марка: заявка за словна марка на Европейския съюз „INTAS“ — заявка за регистрация № 14 153 811

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 16 април 2018 г. по преписка R 815/2017-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

            —

            да отмени обжалваното решение,

            —

            при условията на евентуалност, да измени обжалваното решение, така че преписката да бъде върната на отдела по споровете, за да се произнесе отново по възражението,

            —

            да осъди EUIPO да заплати разноските на жалбоподателя по настоящото производство и по това пред апелативния състав,

            —

            при условията на евентуалност, ако другата страна в производството пред апелативния състав встъпи по делото, да осъди EUIPO и встъпилата страна да заплатят солидарно разноските на жалбоподателя по настоящото производство и по това пред апелативния състав.

      Изложено основание

            —

            Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета


201808030132050022018/C 294/213412018CJC29420180820BG01BGINFO_JUDICIAL20180524161611Дело C-341/18: Преюдициално запитване от Raad van State (Нидерландия), постъпило на 24 май 2018 г. — Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid/J. и др.
 ---documentbreak--- C2942018BG1610120180524BG0021161161Преюдициално запитване от Raad van State (Нидерландия), постъпило на 24 май 2018 г. — Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid/J. и др.
   (Дело C-341/18)2018/C 294/21Език на производството: нидерландски
      Запитваща юрисдикция

   Raad van State

      Страни в главното производство

      Въззивник: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

      Въззиваем: J. и др.

      Други страни: C. и H. и др.

      Преюдициални въпроси

   Трябва ли член 11, параграф 1 от Регламент 2016/399 (
         1
      ) на Европейския парламент и на Съвета от 9 март 2016 година относно Кодекс на Съюза за режима на движение на лица през границите (Кодекс на шенгенските граници) да се тълкува в смисъл, че гражданин на трета страна, който вече е влязъл в шенгенското пространство, например през международно летище, излиза [от шенгенското пространство] по смисъла на Кодекса на шенгенските граници, когато се качи като морско лице на плавателен съд, намиращ се вече в морско пристанище като външна граница, независимо дали и евентуално кога морското лице ще напусне пристанището с този плавателен съд? Или за да е налице излизане, първо трябва да е установено, че морското лице ще напусне пристанището с въпросния плавателен съд, и ако това е така, има ли максимален срок, в който плавателният съд трябва да отплава и кога в този случай трябва да бъде поставен изходният печат? Или за „излизане“ се приема друг момент, евентуално при други условия?
   (
         1
      )	Регламент (ЕС) 2016/399 на Европейския парламент и на Съвета от 9 март 2016 година относно Кодекс на Съюза за режима на движение на лица през границите (Кодекс на шенгенските граници) (ОВ L 77, 2016 г., стр. 1).


201808030642050832018/C 294/693832018TC29420180820BG01BGINFO_JUDICIAL20180626555621Дело T-383/18: Жалба, подадена на 26 юни 2018 г. — Sta*Ware EDV Beratung/EUIPO — Accelerate IT Consulting (businessNavi)
 ---documentbreak--- C2942018BG5510120180626BG0069551562Жалба, подадена на 26 юни 2018 г. — Sta*Ware EDV Beratung/EUIPO — Accelerate IT Consulting (businessNavi)
   (Дело T-383/18)2018/C 294/69Език на жалбата: немски
      Страни

      Жалбоподател: Sta*Ware EDV Beratung GmbH (Щарнберг, Германия) (представители: M. Bölling и M. Graf, адвокати)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Accelerate IT Consulting GmbH (Ален, Германия)

      Данни за производството пред EUIPO

      Притежател на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словния елемент „businessNavi“ — марка на Европейския съюз № 9 155 698

      Производство пред EUIPO: производство по отмяна

      Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 2 май 2018 г. по преписка R 434/2017-5

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

            —

            да отмени обжалваното решение, доколкото с него е отменено решението на отдела по отмяна от 16 февруари 2017 г. (производство по отмяна № 12 336 C) и е обявено, че марката на ЕС „businessNavi“ (фигуративна марка) № 9 155 698 остава регистрирана за следните услуги от клас 42:

               Актуализиране на компютърен софтуер, консултантска дейност в областта на компютърния хардуер и софтуер, консултации по компютърен софтуер, анализ на компютърни системи, дизайн на компютърни системи, управление на данните на сървърите, компютърно програмиране, консултация по електронна обработка на информацията (услуги на информатици), компютърно програмиране, консултации, свързани с хардуер и софтуер, инсталиране на програми за електронна обработка на данни в мрежи, инсталиране и поддръжка на софтуер за интернет достъп, инсталиране на компютърни програми, конфигуриране на компютърни мрежи чрез софтуер, контрол на изпълнение и анализ на работата на мрежи, управление на сървъри, технически проектомениджмънт в областта на електронната обработка на данни,

            —

            да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 58, параграф 1, буква а) и член 18 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета във връзка с правило 22, параграфи 3 и 4 и правило 40, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 2868/95 на Комисията


title: Дело C-361/18: Преюдициално запитване от Szekszárdi Járásbíróság (Унгария), постъпило на 5 юни 2018 г. — Ágnes Weil/Géza Gulácsi

text:
               3.9.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 311/5

      Преюдициално запитване от Szekszárdi Járásbíróság (Унгария), постъпило на 5 юни 2018 г. — Ágnes Weil/Géza Gulácsi
      (Дело C-361/18)
      (2018/C 311/05)
      Език на производството: унгарски

         Запитваща юрисдикция

      Szekszárdi Járásbíróság

         Страни в главното производство

         Ищец: Ágnes Weil

         Ответник: Géza Gulácsi

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Трябва ли член 53 от Регламент (ЕС) № 1215/2012 (1) да се тълкува в смисъл, че ако една от страните поиска, съдът на държавата членка, който е постановил решението, трябва да издаде автоматично удостоверението относно решението, без да разглежда дали [делото] попада в приложното поле на Регламент (ЕС) № 1215/2012?

                  2)

                  При отрицателен отговор на първия преюдициален въпрос, трябва ли член 1, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕС) № 1215/2012 да се тълкува в смисъл, че иск за връщане, предявен между партньори в нерегистрирано фактическо съжителство, попада в отношения, които имат (правни) последици, сходни на тези, произтичащи от брак?

         (1)  Регламент (ЕС) № 1215/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2012 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (ОВ L 351, 2012 г., стр. 1).


title: Дело T-774/16: Решение на Общия съд от 12 юли 2018 г. — Consejo Regulador del Cava/EUIPO — Cave de Tain-L’Hermitage, union des propriétaires (CAVE DE TAIN) (Марка на Европейския съюз — Производство за обявяване на недействителност — Фигуративна марка на Европейския съюз „CAVE DE TAIN“ — По-ранно наименование за произход „cava“ — Понятие за „позоваване на защитено наименование за произход“ — Член 103, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕС) № 1308/2013)

text:
               3.9.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 311/13

      Решение на Общия съд от 12 юли 2018 г. — Consejo Regulador del Cava/EUIPO — Cave de Tain-L’Hermitage, union des propriétaires (CAVE DE TAIN)
      (Дело T-774/16) (1)

      ((Марка на Европейския съюз - Производство за обявяване на недействителност - Фигуративна марка на Европейския съюз „CAVE DE TAIN“ - По-ранно наименование за произход „cava“ - Понятие за „позоваване на защитено наименование за произход“ - Член 103, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕС) № 1308/2013))
      (2018/C 311/13)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Consejo Regulador del Cava (Вилафранка дел Пенедес, Испания) (представител: C. Prat, avocat)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: E. Zaera Cuadrado и D. Walicka)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Cave de Tain-L’Hermitage, union des propriétaires (Tain-L’Hermitage, Франция) (представител: J.-P. Stouls, avocat)

         Предмет

      Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 5 септември 2016 г. (преписка R 980/2015-4), относно производство за обявяване на недействителност между Consejo Regulador del Cava и Cave de Tain-l’Hermitage, union des propriétaires

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Consejo Regulador del Cava да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 6, 9.1.2017 г.


title: Дело T-431/18: Жалба, подадена на 12 юли 2018 г. — WN/Парламент

text:
               10.9.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 319/22

      Жалба, подадена на 12 юли 2018 г. — WN/Парламент
      (Дело T-431/18)
      (2018/C 319/26)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: WN (представители: L. Levi и A. Champetier, lawyers)

         Ответник: Европейски парламент

         Искания на жалбоподателя

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да отмени решението на ответника от 28 септември 2017 г. за прекратяване на договора на жалбоподателя,

                  —

                  при необходимост да отмени решението на ответника от 4 април 2018 г., с което отхвърля жалбата на жалбоподателя от 7 ноември 2017 г.,

                  —

                  да осъди ответника да заплати обезщетение за неимуществените вреди, които жалбоподателят твърди, че е претърпял, в размер на 20 000 EUR,

                  —

                  да осъди ответника да възстанови на жалбоподателя всички свързани с настоящото производство съдебни разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания.

                  1.

                  Първо основание: процесуални нарушения, сред които нарушение на правото на защита, и по-специално на правото на изслушване и на задължението за мотивиране.

                  2.

                  Второ основание: нарушение на разпоредбите за помирителната процедура, и по-специално на членове 23 и 25 от Мерките по прилагане на дял VII от Условията за работа на другите служители на Европейския съюз.

                  3.

                  Трето основание: нарушение на член 1г от Правилника за персонала, на членове 21 и 23 от Хартата на основните права на Европейския съюз и на Директива 2006/54/ЕО (1).

                  4.

                  Четвърто основание: явна грешка в преценката на ответника относно обстоятелствата в обжалваните решения.

                  5.

                  Пето основание: нарушение на принципа на добра администрация, на принципа на оправданите правни очаквания и на задължението на ответника за полагане на дължима грижа по отношение на жалбоподателя.

         (1)  Директива 2006/54/EC на Европейския парламент и на Съвета от 5 юли 2006 година за прилагането на принципа на равните възможности и равното третиране на мъжете и жените в областта на заетостта и професиите (ОВ L 204, 2006 г., стр. 23; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 8, стр. 262).


title: Дело T-407/18: Жалба, подадена на 2 юли 2018 г. — WP/EUIPO

text:
               10.9.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 319/18

      Жалба, подадена на 2 юли 2018 г. — WP/EUIPO
      (Дело T-407/18)
      (2018/C 319/21)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: WP (представител: H. Tettenborn, адвокат)

         Ответник: Европейска служба за интелектуална собственост

         Искания на жалбоподателя

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  Да отмени решението на EUIPO от 6 октомври 2017 г., с което се отказва второ подновяване на договора на жалбоподателя в качеството на срочно нает служител съгласно член 2, буква е) от Условията за работа на другите служители на ЕС (УРДС); и

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири основания.

                  1.

                  Първото основание е изведено от това, че с приемането на обжалваното решение EUIPO е нарушила принципа на законност в разрез с релевантните разпоредби от Правилника за длъжностните лица на ЕС и УРДС, по-точно член 56 УРДС и член 110 Правилника, и от това, че за обжалваното решение няма никаква друга правна база.

                  2.

                  Второто основание е изведено от това, че с приемането на обжалваното решение EUIPO е нарушила принципа на законност, допуснала явна грешка в преценката и не е изпълнила задължението си за полагане на дължимата грижа.

                  3.

                  Третото основание е изведено от това, че с приемането на обжалваното решение EUIPO не се е съобразила с изискванията на Регламент № 45/2001 (1), по-специално с член 27, параграф 1 и параграф 2, буква б) от него.

                  4.

                  Четвъртото основание е изведено от това, че с приемането на обжалваното решение EUIPO е нарушила принципа на равно третиране.

         (1)  Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 година относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (ОВ L 8, 2001 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 30, стр. 142).


               16.11.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 386/10

         Дело, заведено на 21 септември 2017 г. от Надзорния орган на ЕАСТ срещу Исландия
   (Дело E-7/17)
   (2017/C 386/08)
   На 21 септември 2017 г. пред Съда на ЕАСТ беше заведено дело срещу Исландия от Надзорния орган на ЕАСТ, представляван от Carsten Zatschler, Catherine Howdle и Ingibjörg Ólöf Vilhjálmsdóttir, в качеството им на представители на Надзорния орган на ЕАСТ, с адрес: Rue Belliard 35, B-1040 Brussels, Belgium.
   Надзорният орган на ЕАСТ иска от Съда на ЕАСТ:

               1.

               Да постанови, че Исландия не е успяла да приеме мерките, необходими да направи акта, посочен в точка 6е от глава VIII на приложение II към Споразумението за ЕИП (Директива 2014/29/ЕС на Европейския парламент и на Съвета за хармонизиране на законодателствата на държавите членки във връзка с предоставянето на пазара на обикновените съдове под налягане), адаптиран с Протокол 1 към Споразумението за ЕИП, част от вътрешния си правов ред, и във всеки случай не е уведомила Надзорния орган на ЕАСТ за мерките, предприети за прилагане на Акта, съгласно изискванията на член 7 от Споразумението за ЕИП.

               2.

               Да нареди на Исландия да заплати съдебните разноски.

         Правен и фактически контекст и правни аргументи, приведени в подкрепа на жалбата:

               —

               Искът се отнася до неспазването от страна на Исландия в срок до 8 февруари 2017 г. на мотивираното становище, издадено от Надзорния орган на ЕАСТ на 8 декември 2016 г., отнасящо се до невъвеждането в нейния национален правен ред на Директива 2014/29/ЕС на Европейския парламент и на Съвета за хармонизиране на законодателствата на държавите членки във връзка с предоставянето на пазара на обикновените съдове под налягане, посочена в точка 6е от глава VIII на приложение II към Споразумението за Европейското икономическо пространство и адаптирана към Споразумението с Протокол 1 към него („Актът“).

               —

               Надзорният орган на ЕАСТ твърди, че като не е приела в предвидения срок мерките, необходими за прилагането на Акта, Исландия не е изпълнила задълженията си по Акта и по член 7 от Споразумението за ЕИП.


title: Дело T-36/17: Решение на Общия съд от 5 октомври 2017 г. — Forest Pharma/EUIPO — Ipsen Pharma (COLINEB) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Европейския съюз „COLINEB“ — По-ранна национална фигуративна марка „Colina“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 [понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001] — Обхват на проверката, която трябва да извърши апелативният състав — Член 76, параграф 1 от Регламент № 207/2009 [понастоящем член 95, параграф 1 от Регламент (ЕС) 2017/1001])

text:
               20.11.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 392/25

         Решение на Общия съд от 5 октомври 2017 г. — Forest Pharma/EUIPO — Ipsen Pharma (COLINEB)
   (Дело T-36/17) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Европейския съюз „COLINEB“ - По-ранна национална фигуративна марка „Colina“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 [понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001] - Обхват на проверката, която трябва да извърши апелативният състав - Член 76, параграф 1 от Регламент № 207/2009 [понастоящем член 95, параграф 1 от Регламент (ЕС) 2017/1001]))
   (2017/C 392/31)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Forest Pharma BV (Амстердам, Нидерландия) (представител: T. Holman, solicitor)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: P. Sipos)

      Друга страна (страни) в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Ipsen Pharma SAS (Boulogne Billancourt, Франция), (представител: E. Baud, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 13 октомври 2016 г. (преписка R 500/2016-5), постановено в производство по възражение между Ipsen Pharma и Forest Pharma.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Forest Pharma BV да понесе направените от него съдебни разноски, както и тези на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO).

               3)

               Осъжда Ipsen Pharma SAS да понесе направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 70, 6.3.2017 г.


title: Дело C-518/17: Преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof (Австрия), постъпило на 28 август 2017 г. — Stefan Rudigier

text:
               20.11.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 392/16

         Преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof (Австрия), постъпило на 28 август 2017 г. — Stefan Rudigier
   (Дело C-518/17)
   (2017/C 392/21)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Verwaltungsgerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Stefan Rudigier

      Ответник: Salzburger Verkehrsverbund GmbH

      Преюдициални въпроси

               1)

               Приложим ли е член 7, параграф 2 от Регламент (EO) № 1370/2007 (1) относно обществените услуги за пътнически превоз с железопътен и автомобилен транспорт и към възлагане на обществена поръчка за услуги по член 5, параграф 1, второ изречение от този регламент за пътнически превоз с автобусен транспорт съгласно процедура, предвидена в Директивите за обществените поръчки (Директива 2004/17/ЕО или 2004/18/ЕО)?

               2)

               При утвърдителен отговор на първия въпрос:
               Нарушението на задължението поне една година преди отправяне на поканата да се публикува предвидената в член 7, параграф 2, букви а)— в) от Регламент (EO) № 1370/2007 информация води ли до неправомерност на решението за откриване на процедура за възлагане на обществена поръчка, за което подобно публикуване не е направено една година преди отправяне на поканата, но в съответствие с член 5, параграф 1, второ изречение от този регламент това решение е взето в процедура съгласно Директивите за обществените поръчки?

               3)

               При утвърдителен отговор на втория въпрос:
               Допускат ли приложимите норми от правото на Съюза относно възлагането на обществени поръчки национална правна уредба, според която може да не се постановява предвидената в член 2, параграф 1, буква б) от Директива 89/665/ЕИО (2) отмяна на решението за откриване на процедура за възлагане на обществена поръчка — което следва да се разглежда като неправомерно поради липсата на публикуване по член 7, параграф 2 от Регламент № 1370/2007 — ако неправомерността не е била от съществено значение за изхода на процедурата по възлагане, тъй като засегнатият оператор е могъл да реагира навреме и не е било налице нарушение на конкуренцията?

      (1)  Регламент (ЕО) № 1370/2007 на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2007 година относно обществените услуги за пътнически превоз с железопътен и автомобилен транспорт и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 1191/69 и (ЕИО) № 1107/70 на Съвета (ОВ L 315, 2007 г., стр. 1).

      (2)  Директива на Съвета от 21 декември 1989 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, отнасящи се до прилагането на производства по обжалване при възлагането на обществени поръчки за доставки и за строителство (ОВ L 395, 1989 г., стр. 33; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 237).


title: Дело T-443/17 R: Определение на председателя на Общия съд от 26 септември 2017 г. — António Conde & Companhia/Комисия (Обезпечително производство — Риболовни кораби — Регионална организация за управление на риболова в североизточните части на Атлантическия океан — Искане за постановяване на временни мерки — Липса на неотложност)

text:
               20.11.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 392/32

         Определение на председателя на Общия съд от 26 септември 2017 г. — António Conde & Companhia/Комисия
   (Дело T-443/17 R)
   ((Обезпечително производство - Риболовни кораби - Регионална организация за управление на риболова в североизточните части на Атлантическия океан - Искане за постановяване на временни мерки - Липса на неотложност))
   (2017/C 392/41)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: António Conde & Companhia, SA, (Gafanha de Nazaré, Португалия) (представител: J. García-Gallardo Gil-Fournier, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: A. Bouquet, A. Lewis и F. Moro)

      Предмет

   Молба на основание членове 278 ДФЕС и 279 ДФЕС, с която се цели да бъде разпоредено на Европейската комисия да предостави на секретаря на Комисията за риболова в североизточните части на Атлантическия океан (CPANE) изменения списък за 2017 г., изпратен на Европейската комисия от Португалската република, в който фигурират регистрираните в Португалия кораби Santa Isabel и Calvão

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.

               2)

               Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело T-97/09: Определение на Общия съд от 13 септември 2017 г. — Германия/Комисия (Жалба за отмяна — ЕФРР — Намаляване на финансова помощ — Неспазване на срока за приемане на решение — Съществено процесуално нарушение — Явно основателна жалба)

text:
               20.11.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 392/26

         Определение на Общия съд от 13 септември 2017 г. — Германия/Комисия
   (Дело T-97/09) (1)

   ((Жалба за отмяна - ЕФРР - Намаляване на финансова помощ - Неспазване на срока за приемане на решение - Съществено процесуално нарушение - Явно основателна жалба))
   (2017/C 392/32)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Федерална република Германия (представители: първоначално M. Lumma, C. Blaschke и T. Henze, а впоследствие T. Henze и J. Möller, подпомагани от C. von Donat, адвокат)

      Ответник: Европейска комисия (представители: B. Conte, A. Steiblytė и B.-R. Killmann)

      Встъпили страни в подкрепа на жалбоподателя: Кралство Испания (представители: първоначално J. Rodríguez Cárcamo, адвокат, впоследствие A. Rubio González, abogado del estado, и накрая V. Ester Casas) и Кралство Нидерландия (представители: първоначално C. Wissels и Y. de Vries, а впоследствие J. Langer и B. Koopman)

      Предмет

   Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение C (2008) 8465 окончателен на Комисията от 19 декември 2008 година за намаляване на размера на финансовата помощ от Европейския фонд за регионално развитие (ЕФРР), отпусната в полза на оперативната програма, попадаща в рамките на цел 1 относно Land Sachsen във Федерална република Германия (1994-1999 г.), съгласно Решение C (94) 1939/4 на Комисията от 5 август 1994 г., Решение C (94) 2273/4 на Комисията от 22 август 1994 г. и Решение C (94) 1425 на Комисията от 6 септември 1994 г.

      Диспозитив

               1)

               Отменя Решение C (2008) 8465 окончателен на Комисията от 19 декември 2008 година за намаляване на размера на финансовата помощ от Европейския фонд за регионално развитие (ЕФРР), отпусната в полза на оперативната програма, попадаща в рамките на цел 1 относно Land Sachsen във Федерална република Германия (1994-1999 г.), съгласно Решение C (94) 1939/4 на Комисията от 5 август 1994 г., Решение C (94) 2273/4 на Комисията от 22 август 1994 г. и Решение C (94) 1425 на Комисията от 6 септември 1994 г.

               2)

               Европейската комисия понася, наред с направените от нея съдебни разноски, и тези на Федерална република Германия.

               3)

               Кралство Испания и Кралство Нидерландия понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 129, 6.6.2009 г.


title: Дело T-570/17: Жалба, подадена на 17 август 2017 г. — Algebris (UK) и др./Комисия

text:
               20.11.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 392/32

         Жалба, подадена на 17 август 2017 г. — Algebris (UK) и др./Комисия
   (Дело T-570/17)
   (2017/C 392/42)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Algebris (UK) Ltd (Лондон, Обединено кралство), Anchorage Capital Group LLC (Ню Йорк, Ню Йорк, Съединени щати), Ronit Capital LLP (Лондон) (представители: T. Soames, lawyer, R. East, Solicitor, N. Chesaites, Barrister, и J. Vandenbussche, lawyer)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени изцяло Решение (ЕС) 2017/1246 от 7 юни 2017 година на Комисията за одобряване на схемата за преструктуриране, приета от Единния съвет за преструктуриране с Решение SRB/EES/2017/08 от 7 юни 2017 година по отношение на Banco Popular Español, S.A. (1), или при условията на евентуалност — да отмени член 1 от него;

               —

               да осъди Комисията да плати направените от жалбоподателите съдебни разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага шест основания.

               1.

               В рамките на първото основание се твърди, че Европейската Комисия не е изпълнила изобщо или не е изпълнила надлежно законоустановеното си задължение да разгледа аспектите на схемата за преструктуриране, които са свързани с правото на преценка.

               2.

               В рамките на второто основание се твърди, че Европейската комисия не е мотивирала надлежно обжалваното решение.

               3.

               В рамките на третото основание се твърди, че Европейската комисия е допуснала сериозни нарушения на принципите на поверителност и на професионална тайна в противоречие с член 339 ДФЕС, с член 88, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 806/2014 (2) за установяването на еднообразни правила и еднообразна процедура за структурирането, както и в противоречие с практиката на Съда, като по този начин не е зачела и правото на жалбоподателите на добра администрация, което е установено в член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз.

               4.

               В рамките на четвъртото основание се твърди, че Европейската комисия е допуснала явни грешки в преценката при прилагането на членове 14, 18, 20, 21, 22 и 24 от Регламент № 806/2014.

                           —

                           В това отношение жалбоподателите твърдят, че оценката на Banco Popular, на която се основава действието по преструктуриране, предприето в рамките на схемата за преструктуриране, не е правилна, задълбочена или реалистична и противоречи на принципа, съгласно който никой от кредиторите не трябва да бъде ощетен. Следователно тази оценка не съставлява вярно, надеждно и точно доказателство, на което да се базира схемата за преструктуриране, и не е можела да служи за основание на обжалваното решение. Освен това, поради същите причини схемата за преструктуриране (и съответно обжалваното решение) била явно несъразмерна, тъй като надхвърляла мерките, необходими за постигане на целите на преструктурирането.

               5.

               В рамките на петото основание се твърди, че схемата за преструктуриране, одобрена с обжалваното решение, нарушава правото на жалбоподателите на собственост, което е установено с общите принципи на правото на Европейския съюз и с член 17 от Хартата на основните права.

               6.

               В рамките на шестото основание се твърди, че схемата за преструктуриране е приета и одобрена от Европейската комисия в нарушение на правото на жалбоподателите да бъдат изслушани съгласно член 41 от Хартата на основните права и практиката на Съда.

      (1)  Решение (ЕС) 2017/1246 на Комисията от 7 юни 2017 година за одобряване на схемата за преструктуриране на Banco Popular Español S.A. (нотифицирано под номер С(2017) 4038) (ОВ L 178, 2017 г., стр. 15).

      (2)  Регламент (ЕС) № 806/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 15 юли 2014 година за установяването на еднообразни правила и еднообразна процедура за преструктурирането на кредитни институции и някои инвестиционни посредници в рамките на Единния механизъм за преструктуриране и Единния фонд за преструктуриране и за изменение на Регламент (ЕС) № 1093/2010.


title: Дело C-85/15 P: Решение на Съда (девети състав) от 21 септември 2017 г. — Feralpi Holding SpA/Европейска комисия (Обжалване — Картели — Италиански производители на арматурна стомана — Фиксиране на цените, както и ограничаване на и контрол върху производството и продажбите — Нарушение на член 65 ВС — Отмяна на първоначалното решение от Общия съд на Европейския съюз — Решение, прието повторно на основание Регламент (ЕО) № 1/2003 — Липса на ново изложение на възраженията — Непровеждане на устно изслушване след отмяната на първоначалното решение — Забава на производството пред Общия съд)

text:
               20.11.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 392/2

         Решение на Съда (девети състав) от 21 септември 2017 г. — Feralpi Holding SpA/Европейска комисия
   (Дело C-85/15 P) (1)

   ((Обжалване - Картели - Италиански производители на арматурна стомана - Фиксиране на цените, както и ограничаване на и контрол върху производството и продажбите - Нарушение на член 65 ВС - Отмяна на първоначалното решение от Общия съд на Европейския съюз - Решение, прието повторно на основание Регламент (ЕО) № 1/2003 - Липса на ново изложение на възраженията - Непровеждане на устно изслушване след отмяната на първоначалното решение - Забава на производството пред Общия съд))
   (2017/C 392/02)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Feralpi Holding SpA (представители: G. M. Roberti и I. Perego, avvocati)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: L. Malferrari и P. Rossi, подпомагани от M. Moretto, avvocato)

      Диспозитив

               1)

               Отменя решение на Общия съд на Европейския съюз от 9 декември 2014 г., Feralpi/Комисия (T-70/10, непубликувано, EU:T:2014:1031).

               2)

               Отменя Решение C(2009) 7492 окончателен на Комисията от 30 септември 2009 година относно нарушение на член 65 ВС (COMP/37.956 — Арматурна стомана, повторно приемане), в редакцията му, изменена с Решение C(2009) 9912 окончателен на Комисията от 8 декември 2009 г., в частта относно Feralpi Holding SpA.

               3)

               Осъжда Европейската комисия да понесе, наред с направените от нея съдебни разноски, и тези, направени от Feralpi Holding SpA както в първоинстанционното производство, така и в това по жалбата пред Съда.

      (1)  ОВ C 146, 4.5.2015 г.


title: Дело T-607/17: Жалба, подадена на 6 септември 2017 г. — Volotea/Комисия

text:
               20.11.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 392/34

         Жалба, подадена на 6 септември 2017 г. — Volotea/Комисия
   (Дело T-607/17)
   (2017/C 392/43)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Volotea, SA (Барселона, Испания) (представители: M. Carpagnano, lawyer, и M. Nordmann, lawyer)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени частично Решение на Европейската комисия от 29 юли 2016 г. относно държавна помощ SA.33983 (2013/C) (ex 2012/NN) (ex 2011/NN), приложена от Италия като компенсация на летищата в Сардиния за задълженията за извършване на обществена услуга,

               —

               да осъди Комисията да понесе направените от нея съдебни разноски и тези, направени от жалбоподателя.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания.

               1.

               Първото основание е изведено от това, че Комисията е допуснала неправилно тълкуване на значението на държавната помощ по член 107, параграф 1 ДФЕС.

                           —

                           Жалбоподателят твърди по-конкретно, че Комисията е изтълкувала неправилно понятието за получател. Освен това Комисията неправилно класифицирала летищните оператори просто като „посредници“ между региона и авиолиниите, което означава, че е нарушила задължението си да прецени дали такива оператори са получили икономическо предимство. В допълнение към това финансирането не било селективно. Комисията по-нататък изтълкувала погрешно значението на нарушаването на конкуренцията и въздействието върху търговията.

               2.

               Второто основание е изведено от това, че Комисията е дала неправилно тълкуване на смисъла на обосновката на държавната помощ.

                           —

                           Жалбоподателят оспорва твърдението на Комисията, че рамката относно услугите от общ икономически интерес не се прилага към разглежданите по настоящото дело дейности. Той твърди по-нататък, че Авиационните насоки от 2005 г. могат да обосноват въпросното финансиране.

               3.

               Третото основание е изведено от това, че като е разпоредила връщането на помощта, за която се твърди, че е незаконна, Комисията не е взела предвид легитимните интереси на жалбоподателя. Комисията не е трябвало да настоява за връщането, тъй като няма ясна практика по отношение на косвената помощ.

               4.

               Четвъртото основание е изведено от това, че Комисията е провела разследването погрешно, тъй като не е разследвала оспорените мерки безпристрастно и с дължимата грижа.

                           —

                           Твърди се, че Комисията не е направила надлежен анализ с оглед на критерия за оператора в пазарна икономика, въпреки че се изисква от закона и че са били направени искания за това от различни трети лица.

               5.

               Петото основание е изведено от това, че Комисията не е изложила мотиви.

                           —

                           В това отношение се твърди, че Комисията не е обсъдила някои важни правни или фактически въпроси, изложила е двусмислени причини, не е използвала някои важни аргументи, изложени от трети лица, и е направила противоречиви изявления.


title: Дело C-569/17: Иск, предявен на 27 септември 2017 г. — Европейска комисия/Кралство Испания

text:
               20.11.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 392/17

         Иск, предявен на 27 септември 2017 г. — Европейска комисия/Кралство Испания
   (Дело C-569/17)
   (2017/C 392/22)
   Език на производството: испански

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: T. Scharf, G. von Rintelen и I. Galindo Martín)

      Ответник: Кралство Испания

      Искания на ищеца

               —

               да се обяви, че като не е приело най-късно до 21 март 2016 г. законовите, подзаконовите и административните разпоредби, които са необходими, за да се съобрази с Директива 2014/17/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 4 февруари 2014 година относно договорите за кредити за жилищни недвижими имоти за потребители и за изменение на директиви 2008/48/ЕО и 2013/36/ЕС и Регламент (ЕС) № 1093/2010 (1), или във всички случаи, като не е уведомило Комисията за посочените разпоредби, Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по силата на член 42, параграф 1 от посочената директива;

               —

               на основание на член 260, параграф 3 ДФЕС да се наложи на Кралство Испания периодична имуществена санкция в размер на 105 991,60 EUR, считано от постановяване на съдебното решение, с което се обявява неизпълнението на задължението за приемане на съответните разпоредби за съобразяване с Директива 2014/17/ЕС, или във всички случаи — на задължението за уведомяване на Комисията за приемането им;

               —

               да се осъди Кралство Испания да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

               1.

               По силата на член 42, параграф 2 от Директива 2014/17/ЕС до 21 март 2016 г. държавите членки са длъжни да приемат необходимите национални мерки за съобразяване на вътрешното право със задълженията, произтичащи от посочената директива. Тъй като Кралство Испания не е уведомило Комисията за транспонирането на директивата, тази институция решава да предяви иск срещу него пред Съда.

               2.

               В рамките на исковата си молба Комисията предлага Съдът да наложи на Кралство Испания периодична имуществена санкция в размер на 105 991,60 EUR. Размерът на тази периодична имуществена санкция е изчислен с оглед на тежестта и продължителността на нарушението, както и на възпиращото действие на санкцията в зависимост от платежоспособността на посочената държава членка.

      (1)  ОВ L 60, 2014 г., стр. 34.


title: Съединени дела C-86/15 Р и С-87/15 P: Решение на Съда (девети състав) от 21 септември 2017 г. — Ferriera Valsabbia SpA (C-86/15 P), Valsabbia Investimenti SpA (C-86/15 P), Alfa Acciai SpA (C-87/15 P)/Европейска комисия (Обжалване — Картели — Италиански производители на арматурна стомана — Фиксиране на цените, както и ограничаване на и контрол върху производството и продажбите — Нарушение на член 65 ВС — Отмяна на първоначалното решение от Общия съд на Европейския съюз — Решение, прието повторно на основание Регламент (ЕО) № 1/2003 — Липса на ново изложение на възраженията — Непровеждане на устно изслушване след отмяната на първоначалното решение — Забава на производството пред Общия съд)

text:
               20.11.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 392/3

         Решение на Съда (девети състав) от 21 септември 2017 г. — Ferriera Valsabbia SpA (C-86/15 P), Valsabbia Investimenti SpA (C-86/15 P), Alfa Acciai SpA (C-87/15 P)/Европейска комисия
   (Съединени дела C-86/15 Р и С-87/15 P) (1)

   ((Обжалване - Картели - Италиански производители на арматурна стомана - Фиксиране на цените, както и ограничаване на и контрол върху производството и продажбите - Нарушение на член 65 ВС - Отмяна на първоначалното решение от Общия съд на Европейския съюз - Решение, прието повторно на основание Регламент (ЕО) № 1/2003 - Липса на ново изложение на възраженията - Непровеждане на устно изслушване след отмяната на първоначалното решение - Забава на производството пред Общия съд))
   (2017/C 392/03)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподатели: Ferriera Valsabbia SpA (C-86/15 P), Valsabbia Investimenti SpA (C-86/15 P), Alfa Acciai SpA (C-87/15 P) (представители: D.M. Fosselard, avocat, D. Slater, Solicitor, A. Duron, avocate)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: L. Malferrari и P. Rossi, подпомагани от P. Manzini, avvocato)

      Диспозитив

               1)

               Отменя решения на Общия съд на Европейския съюз от 9 декември 2014 г., Ferriera Valsabbia и Valsabbia Investimenti/Комисия (T-92/10, непубликувано, EU:T:2014:1032), и от 9 декември 2014 г., Alfa Acciai/Комисия (T-85/10, непубликувано, EU:T:2014:1037).

               2)

               Отменя Решение C(2009) 7492 окончателен на Комисията от 30 септември 2009 година относно нарушение на член 65 ВС (COMP/37.956 — Арматурна стомана, повторно приемане), в редакцията му, изменена с Решение C(2009) 9912 окончателен на Комисията от 8 декември 2009 г., в частта относно Ferriera Valsabbia SpA, Valsabbia Investimenti SpA и Alfa Acciai SpA.

               3)

               Осъжда Европейската комисия да понесе, наред с направените от нея съдебни разноски, и тези, направени от Ferriera Valsabbia SpA, Valsabbia Investimenti SpA и Alfa Acciai SpA както в първоинстанционното производство, така и в това по жалбите пред Съда.

      (1)  ОВ C 146, 4.5.2015 г.


title: Дело T-21/10: Определение на Общия съд от 13 септември 2017 г. Германия/Комисия (Жалба за отмяна — ЕФРР — Намаляване на финансовата помощ — Неспазване на срока за приемане на решение — Съществено процесуално нарушение — Явно основателна жалба)

text:
               20.11.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 392/27

         Определение на Общия съд от 13 септември 2017 г. Германия/Комисия
   (Дело T-21/10) (1)

   ((Жалба за отмяна - ЕФРР - Намаляване на финансовата помощ - Неспазване на срока за приемане на решение - Съществено процесуално нарушение - Явно основателна жалба))
   (2017/C 392/33)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Федерална република Германия (представители: първоначално J. Möller, T. Henze и C. Blaschke, а впоследствие J. Möller и T. Henze, подпомагани от C. von Donat, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: B.-R. Killmann, B. Conte и A. Steiblytė)

      Предмет

   Искане на основание на член 263 ДФЕС за отмяна на Решение C (2009) 9049 на Комисията от 13 ноември 2009 г. за намаляване на финансовата помощ от Европейския фонд за регионално развитие (ЕФРР), предоставена по стандартен документ за програмиране, спадащ към цел 2, за Саарланд (1997-1999 г.), Федерална република Германия, която помощ е отпусната с Решение на Комисията С (97) 1123 от 7 май 1997 г.

      Диспозитив

               1)

               Отменя Решение C (2009) 9049 на Комисията от 13 ноември 2009 г. за намаляване на финансовата помощ от Европейския фонд за регионално развитие (ЕФРР), предоставена по стандартен документ за програмиране, спадащ към цел 2, за Саарланд (1997-1999 г.), Федерална република Германия, която помощ е отпусната с Решение на Комисията С (97) 1123 от 7 май 1997 г.

               2)

               Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски..

      (1)  ОВ C 100, 17.4.2010 г.


title: Дело T-149/15: Решение на Общия съд от 5 октомври 2017 г. — Ben Ali/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки срещу определени лица и образувания с оглед на положението в Тунис — Замразяване на средства — Жалба за отмяна — Допустимост — Правно основание — Повторно включване на жалбоподателя в списъка на ново основание — Задължение за мотивиране — Фактическа база — Право на собственост — Пропорционалност)

text:
               20.11.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 392/19

         Решение на Общия съд от 5 октомври 2017 г. — Ben Ali/Съвет
   (Дело T-149/15) (1)

   ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу определени лица и образувания с оглед на положението в Тунис - Замразяване на средства - Жалба за отмяна - Допустимост - Правно основание - Повторно включване на жалбоподателя в списъка на ново основание - Задължение за мотивиране - Фактическа база - Право на собственост - Пропорционалност))
   (2017/C 392/23)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Sirine Bent Zine El Abidine Ben Haj Hamda Ben Ali (Тунис, Тунис) (представител: S. Maktouf, адвокат)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: първоначално Á. de Elera-San Miguel Hurtado и G. Étienne, впоследствие Á. de Elera-San Miguel Hurtado)

      Предмет

   Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение (ОВППС) 2015/157 на Съвета oт 30 януари 2015 година за изменение на Решение 2011/72/ОВППС относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица и образувания с оглед на положението в Тунис (ОВ L 26, 2015 г., стр. 29), и на Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/147 на Съвета от 30 януари 2015 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 101/2011 относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Тунис (ОВ L 26, 2015 г., стр. 3), в частта им относно жалбоподателя

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Sirine Bent Zine El Abidine Ben Haj Hamda Ben Ali понася направените от нея съдебни разноски, както и тези на Съвета на Европейския съюз.

      (1)  ОВ C 262, 10.8.2015 г.


title: Дело C-88/15 P: Решение на Съда (девети състав) от 21 септември 2017 г. — Ferriere Nord SpA/Европейска комисия (Обжалване — Картели — Италиански производители на арматурна стомана — Фиксиране на цените, както и ограничаване на и контрол върху производството и продажбите — Нарушение на член 65 ВС — Отмяна на първоначалното решение от Общия съд на Европейския съюз — Решение, прието повторно на основание Регламент (ЕО) № 1/2003 — Липса на ново изложение на възраженията — Непровеждане на устно изслушване след отмяната на първоначалното решение)

text:
               20.11.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 392/3

         Решение на Съда (девети състав) от 21 септември 2017 г. — Ferriere Nord SpA/Европейска комисия
   (Дело C-88/15 P) (1)

   ((Обжалване - Картели - Италиански производители на арматурна стомана - Фиксиране на цените, както и ограничаване на и контрол върху производството и продажбите - Нарушение на член 65 ВС - Отмяна на първоначалното решение от Общия съд на Европейския съюз - Решение, прието повторно на основание Регламент (ЕО) № 1/2003 - Липса на ново изложение на възраженията - Непровеждане на устно изслушване след отмяната на първоначалното решение))
   (2017/C 392/04)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Ferriere Nord SpA (представители: W. Viscardini и G. Donà, avvocati)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: L. Malferrari и P. Rossi, подпомагани от M. Moretto, avvocato)

      Диспозитив

               1)

               Отменя решение на Общия съд на Европейския съюз от 9 декември 2014 г., Ferriere Nord/Комисия (T-90/10, непубликувано, EU:T:2014:1035).

               2)

               Отменя Решение C(2009) 7492 окончателен на Комисията от 30 септември 2009 година относно нарушение на член 65 ВС (COMP/37.956 — Арматурна стомана, повторно приемане), в редакцията му, изменена с Решение C(2009) 9912 окончателен на Комисията от 8 декември 2009 г., в частта относно Ferriere Nord SpA.

               3)

               Осъжда Европейската комисия да понесе, наред с направените от нея съдебни разноски, и тези, направени от Ferriere Nord SpA както в първоинстанционното производство, така и в това по жалбата пред Съда.

      (1)  ОВ C 146, 4.5.2015 г.


title: Дело T-104/10: Определение на Общия съд от 13 септември 2017 г. — Германия/Комисия (Жалба за отмяна — ЕФРР — Намаляване на финансова помощ — Програма „Resider II“ — Неспазване на срока за приемане на решение — Съществено процесуално нарушение — Явно основателна жалба)

text:
               20.11.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 392/27

         Определение на Общия съд от 13 септември 2017 г. — Германия/Комисия
   (Дело T-104/10) (1)

   ((Жалба за отмяна - ЕФРР - Намаляване на финансова помощ - Програма „Resider II“ - Неспазване на срока за приемане на решение - Съществено процесуално нарушение - Явно основателна жалба))
   (2017/C 392/34)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Федерална Република Германия (представители: J. Möller и T. Henze, подпомагани от C. von Donat, адвокат)

      Ответник: Европейска комисия (представители B.-R. Killmann, B. Conte и A. Steiblytė)

      Предмет

   Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение C(2009) 10561 на Комисията от 18 декември 2009 година относно намаляване на помощта, предоставена от Европейския фонд за регионално развитие (ЕФРР) в полза на инициатива на Общността „Resider II“ в провинция Заарланд (1994-1999 г.), разположена във Федерална република Германия, въз основа на Решение C(1995) 2529 на Комисията от 27 ноември 1995 година

      Диспозитив

               1)

               Отменя Решение C(2009) 10561 на Комисията от 18 декември 2009 година относно намаляване на помощта, предоставена от Европейския фонд за регионално развитие (ЕФРР) в полза на инициатива на Общността „Resider II“ в провинция Заарланд (1994-1999 г.), разположена във Федерална република Германия, въз основа на Решение C(1995) 2529 на Комисията от 27 ноември 1995 година.

               2)

               Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 134, 22.5.2010 г.


title: Дело C-89/15 P: Решение на Съда (девети състав) от 21 септември 2017 г. — Riva Fire SpA, в ликвидация/Европейска комисия (Обжалване — Картели — Италиански производители на арматурна стомана — Фиксиране на цените, както и ограничаване на и контрол върху производството и продажбите — Нарушение на член 65 ВС — Отмяна на първоначалното решение от Общия съд на Европейския съюз — Решение, прието повторно на основание Регламент (ЕО) № 1/2003 — Липса на ново изложение на възраженията — Непровеждане на устно изслушване след отмяната на първоначалното решение — Забава на производството пред Общия съд)

text:
               20.11.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 392/4

         Решение на Съда (девети състав) от 21 септември 2017 г. — Riva Fire SpA, в ликвидация/Европейска комисия
   (Дело C-89/15 P) (1)

   ((Обжалване - Картели - Италиански производители на арматурна стомана - Фиксиране на цените, както и ограничаване на и контрол върху производството и продажбите - Нарушение на член 65 ВС - Отмяна на първоначалното решение от Общия съд на Европейския съюз - Решение, прието повторно на основание Регламент (ЕО) № 1/2003 - Липса на ново изложение на възраженията - Непровеждане на устно изслушване след отмяната на първоначалното решение - Забава на производството пред Общия съд))
   (2017/C 392/05)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Riva Fire SpA, в ликвидация (представители: M. Merola, M. Pappalardo, T. Ubaldi и M. Toniolo, avvocati)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: L. Malferrari и P. Rossi, подпомагани от P. Manzini, avvocato)

      Диспозитив

               1)

               Отменя решение на Общия съд на Европейския съюз от 9 декември 2014 г., Riva Fire/Комисия (T-83/10, непубликувано, EU:T:2014:1034).

               2)

               Отменя Решение C(2009) 7492 окончателен на Комисията от 30 септември 2009 година относно нарушение на член 65 ВС (COMP/37.956 — Арматурна стомана, повторно приемане), в редакцията му, изменена с Решение C(2009) 9912 окончателен на Комисията от 8 декември 2009 г., в частта относно Riva Fire SpA.

               3)

               Осъжда Европейската комисия да понесе, наред с направените от нея съдебни разноски, и тези, направени от Riva Fire SpA както в първоинстанционното производство, така и в това по жалбата пред Съда.

      (1)  ОВ C 146, 4.5.2015 г.


title: Дело T-626/17: Жалба, подадена на 15 септември 2017 г. — Словения/Комисия

text:
               20.11.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 392/35

         Жалба, подадена на 15 септември 2017 г. — Словения/Комисия
   (Дело T-626/17)
   (2017/C 392/44)
   Език на производството: словенски

      Страни

      Жалбоподател: Република Словения (представители: V. Klemenc и T. Mihelič Žitko, процесуални представители, и R. Knaak, адвокат)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени изцяло делегиран Регламент (ЕС) № 2017/1353 на Комисията от 19 май 2017 година за изменение на Регламент (ЕО) № 607/2009 по отношение на винените сортове грозде и техните синоними, които могат да фигурират върху етикетите на вина (ОВ L 190, 2017 г., стр. 5), и

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага осем основания.

               1.

               Първо основание: с приемането на обжалвания регламент Комисията е нарушила член 232 от Регламент № 1308/2013 за установяване на обща организация на пазарите на селскостопански продукти (Общ регламент за ООП), тъй като последният регламент е приложим от 1 януари 2014 г., а обжалваният регламент се прилага от 1 юли 2013 г. По този начин Комисията е превишила правомощието си по член 100, параграф 3, втора алинея от Общия регламент за ООП № 1308/2013.

               2.

               Второ основание: с приемането на обжалвания регламент Комисията е засегнала с обратно действие вече придобитите права от словенските производители на вино със защитено наименование за произход „Teran“ (PDO-SI-A1581) и по този начин е нарушила основни принцип на правото на Съюза и по-специално принципа на правната сигурност и принципа на защита на оправданите правни очаквания, принципа на защита на придобитите права и на оправданите правни очаквания, както и принципа на пропорционалност.

               3.

               Трето основание: с приемането на обжалвания регламент Комисията е засегнала в непропорционална степен правото на собственост на словенските производители на вино със защитено наименование за произход „Teran“ (PDO-SI-A1581) и по този начин е нарушила член 17 от Хартата на основните права на Европейския съюз и член 1 от Протокол № 1 към Конвенцията за защита правата на човека и основните свободи.

               4.

               Четвърто основание: като е предвидила в член 2 от обжалвания регламент преходен период за предлагането на пазара на вината, произведени преди датата на влизане в сила на този регламент, дори и ако не отговарят на изискванията за етикетиране, предвидени в член 1 от регламента, Комисията е нарушила член 41 от Акта от 2012 г. относно условията за присъединяване на Република Хърватия към Европейския съюз, доколкото тази разпоредба се отнася до виното, произведено преди 1oюли 2013 г.

               5.

               Пето основание: с приемането на обжалвания регламент Комисията е нарушила член 100, параграф 3, втора алинея от Общия регламент за ООП № 1308/2013 предвид значението на тази разпоредба по силата на основните принципи на правото на Съюза, както и на член 17 от Хартата и на член 1 от Протокол № 1 към Конвенцията за защита правата на човека и основните свободи. По този начин Комисията е превишила правомощието, което ѝ е предоставено с посочената разпоредба от регламента.

               6.

               Шесто основание: с приемането на обжалвания регламент Комисията е нарушила член 290 ДФЕС и член 13, параграф 2 ДЕС, тъй като е превишила правомощието си да приема делегирани актове, което ѝ е предоставено с посочения член 290 ДФЕС, и освен това е превишила предоставените ѝ с Договорите правомощия.

               7.

               Седмо основание: предвид това, че Комисията е приела обжалвания регламент, позовавайки се на искане на Хърватия за включване на винения сорт грозде „Teran“ в част A от приложение XV към Регламент № 607/2009 на Комисията, което Хърватия е трябвало да отправи преди присъединяването си към Съюза, но такова искане въобще не е било отправено, нито Словения е била информирана за отправянето му с цел започването на преговори, Комисията е нарушила член 100, параграф 3, втора алинея от Общия регламент за ООП № 1308/2013 и член 62, параграф 3 от Регламент № 607/2009 на Комисията във връзка с член 4, параграф 3 ДЕС. По този начин Комисията е превишила правомощието, което ѝ е предоставено с посочената разпоредба от Общия регламент за ООП № 1308/2013.

               8.

               Осмо основание: като е променила съдържанието на обжалвания регламент спрямо проекта за делегиран акт, представен на 24 януари 2017 г. на среща на експертната група за вино „GREX WINE“, без да даде възможност на държавите членки да изразят становище по изменената версия на проекта за акт, Комисията е нарушила задължението си по глава V, точка 28 от Междуинституционалното споразумение за по-добро законотворчество и по глава II, точка 7 от Общото споразумение между Европейския парламент, Съвета и Комисията относно делегираните актове, приложено към Междуинституционалното споразумение за по-добро законотворчество. По този начин Комисията е допуснала съществено процесуално нарушение и е нарушила принципа на институционалното равновесие.