title: Дело T-225/15: Жалба, подадена на 4 май 2015 г. — QuaMa Quality Management/СХВП — Microchip Technology (medialbo)

text:
               13.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 228/21

         Жалба, подадена на 4 май 2015 г. — QuaMa Quality Management/СХВП — Microchip Technology (medialbo)
   (Дело T-225/15)
   (2015/C 228/26)
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: QuaMa Quality Management GmbH (Гласхютен, Германия) (представител: C. Russ, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Microchip Technology, Inc. (Чандлър, Съединени американски щати)

      Данни за производството пред СХВП

      Заявител на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: словна марка на Общността „medialbo“— заявка за регистрация № 11 454 766

      Производство пред СХВП: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 19 февруари 2015 г. по съединени преписки R 1809/2014-4 и R 1680/2014-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на член 41, параграф 1 от Регламент № 207/2009,

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-192/11: Решение на Съда (седми състав) от 26 януари 2012 г. — Европейска комисия/Република Полша (Неизпълнение на задължения от държава членка — Директива 2009/147/ЕО — Опазване на дивите птици — Обхват на системата за защита — Дерогиране на предвидените в директивата забрани)

text:
               10.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 73/6

         Решение на Съда (седми състав) от 26 януари 2012 г. — Европейска комисия/Република Полша
   (Дело C-192/11) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 2009/147/ЕО - Опазване на дивите птици - Обхват на системата за защита - Дерогиране на предвидените в директивата забрани)
   2012/C 73/10
   Език на производството: полски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: K. Herrmann и С. Петрова)

      Ответник: Република Полша (представител: M. Szpunar)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на членове 1 и 5 и член 9, параграфи 1 и 2 от Директива 2009/147/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 30 ноември 2009 година относно опазването на дивите птици (ОВ L 20, стр. 7) — Приложно поле — Ограничаване на защитата само до видовете птици, които живеят на територията на страната — Неправилно определяне на условията за дерогиране на предвидените в директивата забрани

      Диспозитив

               1.

               Като не е предвидила приложимост на националните мерки за опазване спрямо всички видове птици, естествено живеещи в диво състояние на европейската територия на държавите членки и поставени под защита съгласно Директива 2009/147/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 30 ноември 2009 година относно опазването на дивите птици, и като не е определила правилно условията, които трябва да са спазени, за да се допуска дерогиране на предвидените в тази директива забрани, Република Полша не е изпълнила задълженията си по членове 1 и 5 и член 9, параграфи 1 и 2 от посочената директива.

               2.

               Осъжда Република Полша да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 211, 16.7.2011 г.


title: Дело T-78/11 P: Определение на Общия съд от 4 декември 2012 г. — Lenz/Комисия (Обжалване — Публична служба — Длъжностни лица — Социално осигуряване — Вземане предвид на разходите за медицински грижи, положени от „Heilpraktiker“ — Задължение за мотивиране — Изопачаване на фактите)

text:
               2.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 32/17

         Определение на Общия съд от 4 декември 2012 г. — Lenz/Комисия
   (Дело T-78/11 P) (1)

   (Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Социално осигуряване - Вземане предвид на разходите за медицински грижи, положени от „Heilpraktiker“ - Задължение за мотивиране - Изопачаване на фактите)
   2013/C 32/26
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Erika Lenz (Osnabrück, Германия) (представители: V. Lenz и J. Römer, avocats)

      Друга страна в производството: Европейска комисия. (представители: J. Currall и B. Eggers)

      Предмет

   Жалба за отмяна на Решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (първи състав) от 14 декември 2010 г. по дело Lenz/Комисия (F-80/09, все още непубликувано в Сборника)

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда г-жа Erika Lenz да понесе направените от нея съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от Европейската комисия в рамките на настоящото производство.

      (1)  ОВ C 103, 2.4.2011 г.


title: Дело C-449/16: Преюдициално запитване от Corte d’appello di Genova (Италия), постъпило на 11 август 2016 г. — Kerly Del Rosario Martinez Silva/Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS), Comune di Genova

text:
               7.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 410/8

         Преюдициално запитване от Corte d’appello di Genova (Италия), постъпило на 11 август 2016 г. — Kerly Del Rosario Martinez Silva/Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS), Comune di Genova
   (Дело C-449/16)
   (2016/C 410/08)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Corte d’appello di Genova

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Kerly Del Rosario Martinez Silva

      Ответници: Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS), Comune di Genova

      Преюдициални въпроси

               1)

               Може ли обезщетение като предвиденото в член 65 от Закон № 448/1998, наречено „помощ за издръжка на семейно ядро с най-малко три малолетни или непълнолетни деца“, да представлява семейно обезщетение по смисъла на член 3, параграф 1, буква й) от Регламент (ЕО) № 883/2004 (1)?

               2)

               При утвърдителен отговор, допуска ли принципът на равно третиране, закрепен в член 12, параграф 1, буква д) от Директива 2011/98/ЕС (2), правна уредба като италианската, съгласно която работник от трета страна, притежаващ „единно разрешение за работа“ (със срок над шест месеца), не може да получава тази „помощ за издръжка на семейно ядро с най-малко три малолетни или непълнолетни деца“, въпреки че живее в домакинство с три или повече малолетни или непълнолетни деца и получава доходи под законовия размер?

      (1)  Регламент (EО) № 883/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година за координация на системите за социално осигуряване (ОВ L 166, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 82; поправка, OB L 33, 2008 г., стр. 12).

      (2)  Директива 2011/98/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 13 декември 2011 година относно единна процедура за кандидатстване на граждани на трети държави за единно разрешение за пребиваване и работа на територията на държава членка и относно общ набор от права за работници от трети държави, законно пребиваващи в държава членка (ОВ L 343, стр. 1).


title: Дело C-510/08: Решение на Съда (втори състав) от 22 април 2010 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Düsseldorf, Германия) — Vera Mattner/Finanzamt Velbert (Свободно движение на капитали — Членове 56 ЕО и 58 ЕО — Данък върху даренията — Терен, върху който е построен недвижим имот — Право на данъчно облекчение, приложено към облагаемата основа — Различно третиране на местни и чуждестранни лица)

text:
               19.6.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 161/10

      Решение на Съда (втори състав) от 22 април 2010 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Düsseldorf, Германия) — Vera Mattner/Finanzamt Velbert
      (Дело C-510/08) (1)

      (Свободно движение на капитали - Членове 56 ЕО и 58 ЕО - Данък върху даренията - Терен, върху който е построен недвижим имот - Право на данъчно облекчение, приложено към облагаемата основа - Различно третиране на местни и чуждестранни лица)
      (2010/C 161/12)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Finanzgericht Düsseldorf

         Страни в главното производство

         Ищец: Vera Mattner

         Ответник: Finanzamt Velbert

         Предмет

      Преюдициално запитване — Finanzgericht Düsseldorf — Тълкуване на член 39 ЕО и член 43 ЕО, както и на член 56 ЕО във връзка с член 58 ЕО — Национална правна уредба в областта на данъка при придобиване на недвижимо имущество по дарение, в която необлагаемата част от стойността на недвижимия имот се определя на 1 100 EUR в случай че дарителят и надареният пребивават в друга държава членка, при положение че тази необлагаема част е в размер на 205 000 EUR в случай че или дарителят, или надареният пребивават на национална територия

         Диспозитив

      Разпоредбата на член 56 ЕО във връзка с член 58 ЕО трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска правна уредба на държава членка като разглежданата по главното производство, съгласно която при изчисляването на данъка върху даренията приложимото към облагаемата основа облекчение в случай на дарение на недвижим имот, разположен на територията на тази държава, е по-малко, когато към датата на извършване на дарението дарителят и надареният пребивават в друга държава членка, от облекчението, което би било приложимо, ако към същата дата поне един от тях пребиваваше в първата държава членка.

         (1)  ОВ C 44, 21.02.2009 г.


title: Дело T-581/15: Жалба, подадена на 1 октомври 2015 г. — Syndial/Комисия

text:
               30.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 398/71

         Жалба, подадена на 1 октомври 2015 г. — Syndial/Комисия
   (Дело T-581/15)
   (2015/C 398/85)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Syndial SpA — Attività Diversificate (San Donato Milanese, Италия) (представители: L. Acquarone и S. Grassi, avvocati)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               Да отмени и/или да измени писмо на Европейската комисия — Генерален секретариат Ref. Ares(20015)3238796 от 3 август 2015 година относно „Решение на Генералния секретариат от името на Комисията на основание член 4 от разпоредбите за прилагане на Регламент (ЕО) № 1049/2001“, с предмет „Потвърдително заявление за достъп до документи по смисъла на Регламент (ЕО) № 1049/2001 — GESTDEM 2015/2796“, с което се потвърждава отказът на Генерална дирекция Околна среда на Европейската комисия, съдържащ се в писмо ENV.D.2/MC/vf/ARES(2015) от 16 юни 2015 година, на искането за достъп до документи, представено от Syndial S.p.A. с писмо INAMB-10/15 от 6 май 2015 година, изпратено с обратна разписка на 8 май 2015 година, и вследствие на това, да установи правото на Syndial да се запознае с документацията, свързана с производството за установяване на неизпълнение на задължения № 2009/4426, като разпореди предоставянето — цялостно или частично — на актовете и документите, посочени в искането за достъп, представено с горепосоченото писмо INAMB-10/15 от 06 май 2015 година, изпратено с обратна разписка на 8 май 2015 година, или да установи правото на Syndial да бъде официално изслушано от Комисията с цел да се изясни и потвърди информацията, налична в рамките на производството за установяване на неизпълнение на задължения.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания.

               1.

               Първото основание за неизпълнение на задължение и/или за неправилно прилагане на член 4, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1049/2001.

                           —

                           Жалбоподателят счита, че в настоящия случай не е приложено правилно ограничението за изключението, което Комисията противопоставя на достъпа до документите, свързани с процедура за установяване на неизпълнение на задължения № 2009/4426, а именно наличието на „по-висш обществен интерес [който] диктува оповестяването“, предвидено в последната част от член 4, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1049/2001.

                           —

                           Разрешеният и вече реализиран проект за оздравяване, който е трябвало да бъде изпълнен пряко от Syndial (собственик на зоната) на територията Cengio, е съобразен цялостно с общностните принципи в областта на реабилитацията и почистването на засегнатите зони от замърсяване от по-ранен период.

                           —

                           Становището на Италианската република в рамките на процедурата за установяване на неизпълнение на задължения № 2009/4426 изненадващо пренебрегва обществения интерес, преследван в национален план, чрез автоматичното приемане на обвиненията от страна на Комисията, като се забравя, че процедурата, довела до разрешаването на проекта за оздравяване на територията, е следвала установения в национален план ред за издаването на разрешение, и то точно от министерството, което днес оспорва нейната валидност. Вследствие на това издаването на разрешение на Syndial да провери дали контролът върху спазването на съответствието с общностните принципи продължава е от релевантен висш обществен интерес, който оправдава оповестяването по смисъла на член 4, параграф 2.

                           —

                           Интересът, на който се позовават направените от Syndial искания за достъп, не е от частен характер — което било легитимно — , а включва още по-релевантния интерес от обществен характер, който е свързан с ефективната защита на интереса за справедливото и доброто протичане на разглежданата общностна процедура и на вътрешното административно производство (които са изрично закриляни на основание, на първо място, на Хартата на основните права на Европейския съюз, и на второ място, на член 97 от Конституцията на Италианската република), който се отнася не само до правото на защита на частноправните субекти (пряко заинтересовани от последиците на решенията, приемани в рамките на производството за установяване на неизпълнение на задължения), но и по-конкретно, до основното право на информация по въпросите на околната среда, което ясно е видно от принципите на правото на Съюза [член 191, параграфи 2 и 3, първа алинея, във връзка с принципа, предвиден в член 11 ДФЕС, приложен и чрез присъединяването на Европейския съюз към Орхуската конвенция от 27 юни 1998 година].

               2.

               Второто основание, изведено от нарушение и/или от неправилно прилагане на член 4, параграф 6 от Регламент (ЕО) № 1049/2001 — Незаконосъобразен отказ на частичен достъп.

                           —

                           Общата презумпция за неоповестяване, предвидена в член 4, параграф 2, трето тире от Регламент (ЕО) № 1049/2001, „не изключва правото на съответните лица да докажат, че даден документ, чието оповестяване се иска, не е предмет на посочената презумпция или че съществува по-висш обществен интерес, който обосновава оповестяването на този документ на основание член 4, параграф 2 от Регламент № 1049/2001“ (вж. решение на Общия съд от 25 март 2015 г. по дело T 456/13, т. 64).

                           —

                           Конкретното дело се отнася до заявление за достъп до документи, оповестяването на които не само не противоречи на даден обществен интерес, но всъщност и допринася за неговото осъществяване, тъй като едва след запознаване с документите могат да се изведат елементите, необходими не само за отхвърляне от техническа и правна гледна точка на обвиненията, отправени в рамките на процедурата по установяване на неизпълнение на задължения, както и да се докаже валидността на следваната процедура, в пълно съгласие с компетентните органи, за да се избере най-подходящият проект за почистване на територията Cengio, принадлежала по-рано на ACNA, в съответствие с общностните принципи в областта на реабилитацията на териториите, засегнати от замърсяване в предишен период и в областта на устойчивостта на свързаните с околната среда мерки, както и с изпълнението на този проект.

                           —

                           Могло е достъпът да бъде ограничен до това да бъдат посочени документите, приложени към делото от Италианската република, без да се оповестяват документите, които вече са били приложени към преписката в процедурата.


title: Дело C-556/07: Иск, предявен на 13 декември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Френска република

text:
               9.2.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 37/20

         Иск, предявен на 13 декември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Френска република
   (Дело C-556/07)
   (2008/C 37/30)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: M. Nolin, M. van Heezik)

      Ответник: Френска република
   Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като се въздържа да контролира, да инспектира и да наблюдава по задоволителен начин осъществяването на риболова, по-специално от гледна точка на забраната на плаващите хрилни мрежи за улов на някои видове и като не следи да бъдат взети подходящи мерки срещу виновните за нарушенията на общностната правна уредба относно използването на плаващите хрилни мрежи, Френската република не изпълнява задълженията си по член 2 и член 31, параграфи 1 и 2 от Регламент 2847/1993 (1) и на член 23, параграфи 1 и 2, член 24 и член 25, параграфи 1 и 2 от Регламент 2371/2002 (2),

               —

               да се осъди Френската република да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   С иска си, Комисията упреква ответника, че прилага неправилно общностната правна уредба относно риболова. Това неправилно прилагане се изразява от една страна във факта, че френските власти не считат мрежата за риба тон (thonaille) за плаваща хрилна мрежа, при положение, че благодарение на техническите си характеристики, мрежата за риба тон (thonaille) действително представлява такава мрежа, забранена от общностната правна уредба. Обстоятелството, че мрежата за риба тон (thonaille) може да се укрепи с помощта на плаваща котва е, от тази гледна точка, без значение, доколкото това укрепване не предполага мрежата за риба тон (thonaille) да не може да се бъде носена от морските течения или от вятъра, а само, че тя се поддържа от шамандури и от тежести, за да се оптимизира нейната ефективност и за да се избегне възможността тя да се разположи хоризонтално, непосредствено под повърхността.
   Неизпълнението се изразява, от друга страна, в липсата на система за ефикасен контрол с оглед осигуряване спазване на забраната на плаващите хрилни мрежи за улов на някои видове и в липсата на проследяване на преследването на установените нарушения. Контролът се отнася само до спазването на националното законодателство, не така строго като общностното законодателство, и санкциите, наложени в случай на нарушаване на това законодателство, са леки и слабо възпиращи.

      (1)  Регламент (EИО) № 2847/93 на Съвета, от 12 октомври 1993 г. относно установяването на система за контрол, приложима към общата политика в областта на рибарството (OВ L 261, стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 4, том 2, стр. 109).

      (2)  Регламент (ЕО) № 2371/2002 на Съвета от 20 декември 2002 г. относно опазването и устойчивата експлоатация на рибните ресурси в рамките на общата политика в областта на рибарството (OВ L 358, стp. 59; Специално издание на български език, 2007 г., глава 4, том 6, стр. 237).


title: Дело C-583/13 P: Жалба, подадена на 15 ноември 2013 г. от Deutsche Bahn AG и др. срещу Решението на Общия съд (четвърти състав) от 6 септември 2013 г. по свързани дела T-289/11, Т-290/11 и Т-521/11, Deutsche Bahn AG и др./Европейска комисия

text:
               25.1.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/9

         Жалба, подадена на 15 ноември 2013 г. от Deutsche Bahn AG и др. срещу Решението на Общия съд (четвърти състав) от 6 септември 2013 г. по свързани дела T-289/11, Т-290/11 и Т-521/11, Deutsche Bahn AG и др./Европейска комисия
   (Дело C-583/13 P)
   2014/C 24/17
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподатели: Deutsche Bahn AG, DB Mobility Logistics AG, DB Energie GmbH, DB Netz AG, DB Schenker Rail GmbH, DB Schenker Rail Deutschland AG, Deutsche Umschlaggesellschaft Schiene-Straße mbH (DUSS) (представители: W. Deselaers, E. Venot, J. Brückner, адвокати)

      Други страни в производството: Европейска комисия, Кралство Испания, Съвет на Европейския съюз, Надзорен орган на ЕАСТ

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат:

               —

               да се отмени Решението на Общия съд от 6 септември 2013 г. по свързани дела T-289/11, T-290/11 и T-521/11,

               —

               да се отменят Решение на Комисията K(2011) 1774 от 14 март 2011 г., Решение на Комисията K(2011) 2365 от 30 март 2011 г. и Решение на Комисията K(2011) 5230 от 14 юни 2011 г., с които се разпорежда извършването на проверки съгласно член 20, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета в Deutsche Bahn AG, както и във всичките му дъщерни дружества (преписки COMP/39.678 и COMP/39.731),

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски във връзка с първоинстанционното производство и производството по обжалване.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите посочват четири правни основания:

               На първо място, Общият съд неправилно изтълкувал и приложил правото на неприкосновеност на жилището, респ. съответната практика на Европейския съд по правата на човека. Именно предвид интензивността на посегателството върху това основно право и опасността от непоправими вреди било непропорционално, когато Комисията — която действала и като разследващ орган и разполагала с широки правомощия — извършвала проверки без предварително разрешение от съд.

               На второ място, Общият съд неправилно изтълкувал и приложил основното право на ефективна правна защита. Единствено последващият съдебен контрол при проверките на Комисията не предлагал ефективна правна защита на засегнатите предприятия.

               На трето място, Общият съд неправилно преценил като случайно откритие документите, свързани с твърдените нарушения на конкуренцията, които били получени в рамките на проверката извън предмета на разследване, въпреки че използването на тези документи не било разрешено. От самото начало на проверката служителите на Комисията били уведомени за съмнителни моменти във връзка с тема извън предмета на проверката. По този начин Комисията изкуствено предизвикала случайността и недопустимо потенциално разширила подлежащото на ограничително тълкуване изключение относно случайните открития, прието от Съда (1).

               На последно място, Общият съд нарушил правилата относно доказателствената тежест. Логично било, респ. поне не можело да се изключи, че само поради предшестващото недопустимо уведомяване на служителите, т.е. по тема, извън предмета на проверката, някои документи са получени като т.нар. „случайни открития“. Тъй като за жалбоподателите не било възможно да докажат подобна причинно-следствена връзка и те не трябвало да носят отговорността за това, доказателствената тежест следвало да се обърне, като Комисията се задължи да представи доказателства, че тези документи действително са били случайно откритие.

      (1)  Решение на Съда от 17 октомври 1989 г. по дело Dow Benelux/Комисия, 85/87, Сборник 1989, стр. 3137.


title: Дело C-92/11: Решение на Съда (първи състав) от 21 март 2013 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof — Германия) — RWE Vertrieb AG/Verbraucherzentrale Nordrhein-Westfalen eV (Директива 2003/55/ЕО — Вътрешен пазар на природен газ — Директива 93/13/ЕИО — Член 1, параграф 2 и членове 3–5 — Договори, сключени между продавачи или доставчици и потребители — Общи условия — Неравноправни клаузи — Едностранна промяна от продавача или доставчика на цената на услугата — Препращане към императивни правни норми, предвидени за друга категория потребители — Приложимост на Директива 93/13/ЕИО — Задължение за съставяне на ясен и разбираем текст и за прозрачност)

text:
               1.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 156/3

         Решение на Съда (първи състав) от 21 март 2013 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof — Германия) — RWE Vertrieb AG/Verbraucherzentrale Nordrhein-Westfalen eV
   (Дело C-92/11) (1)

   (Директива 2003/55/ЕО - Вътрешен пазар на природен газ - Директива 93/13/ЕИО - Член 1, параграф 2 и членове 3–5 - Договори, сключени между продавачи или доставчици и потребители - Общи условия - Неравноправни клаузи - Едностранна промяна от продавача или доставчика на цената на услугата - Препращане към императивни правни норми, предвидени за друга категория потребители - Приложимост на Директива 93/13/ЕИО - Задължение за съставяне на ясен и разбираем текст и за прозрачност)
   2013/C 156/04
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesgerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: RWE Vertrieb AG

      Ответник: Verbraucherzentrale Nordrhein-Westfalen eV

      Предмет

   Преюдициално запитване — Bundesgerichtshof — Тълкуване на член 1, параграф 2 и, във връзка с точка 1, буква й) и точка 2, буква б), второ изречение от приложението, на членове 3 и 5 от Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори (ОВ L 95, стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273) — Тълкуване на член 3, параграф 3 във връзка с приложение А, букви б) и в) от Директива 2003/55/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2003 година относно общите правила за вътрешния пазар на природен газ и отменяне на Директива 98/30/ЕО (ОВ L 176, стр. 57; Специално издание на български език, 2007 г., глава 12, том 2, стр. 80) — Клауза, която дава възможност на продавача или доставчика да изменя едностранно цената на услугата, като се позовава на императивни правни норми, предвидени за друга категория потребители — Приложимост на Директива 93/13/ЕИО — Изисквания, свързани със задължението текстът да бъде ясен и разбираем, и задължението за прозрачност

      Диспозитив

               1.

               Член 1, параграф 2 от Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори трябва да се тълкува в смисъл, че тази директива се прилага спрямо клаузите от общите условия — съдържащи се в сключени между продавач или доставчик и потребител договори — които възпроизвеждат приложима към друга категория договори норма на националното право и за които разглежданата национална правна уредба е неприложима.

               2.

               Членове 3 и 5 от Директива 93/13 във връзка с член 3, параграф 3 от Директива 2003/55/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2003 година относно общите правила за вътрешния пазар на природен газ и отменяне на Директива 98/30/ЕО трябва да се тълкуват в смисъл, че за да се прецени дали дадена клауза от общите договорни условия, с която дружество за снабдяване си запазва правото да измени таксите за доставката на газ, отговаря или не на изискванията за добросъвестност, балансираност и прозрачност, залегнали в посочените разпоредби, от основно значение е по-специално:

                           —

                           дали в договора са прозрачно изложени основанието и методът на промяна на споменатите такси, така че потребителят да може да предвиди въз основа на ясни и разбираеми критерии евентуалните промени на тези такси. Липсата на такава информация, преди да бъде сключен договорът, по принцип не може да бъде компенсирана само с това, че в хода на изпълнение на договора потребителите ще бъдат предварително и своевременно уведомени за промяната на таксите и за правото им да прекратят договора, ако не искат да приемат тази промяна, и

                           —

                           дали при конкретните условия предоставената на потребителя възможност за прекратяване може да бъде реално използвана.

                     Запитващата юрисдикция следва да направи тази преценка, като съобрази всички обстоятелства в конкретния случай, включително всички клаузи в общите условия от потребителските договори, които съдържат спорната клауза.

      (1)  ОВ C 211, 16.7.2011 г.


title: Дело C-476/08 P: Решение на Съда (осми състав) от 3 декември 2009 г. — Evropaïki Dynamiki-Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Европейска комисия (Обжалване — Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 и Регламент (ЕО, Евратом) № 2342/2002 — Възлагани от общностните институции за тяхна сметка обществени поръчки — Грешка в доклада на комисията за оценка — Задължение за мотивиране на отхвърлянето на офертата на оферент)

text:
               30.1.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/14

         Решение на Съда (осми състав) от 3 декември 2009 г. — Evropaïki Dynamiki-Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Европейска комисия
   (Дело C-476/08 P) (1)

   (Обжалване - Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 и Регламент (ЕО, Евратом) № 2342/2002 - Възлагани от общностните институции за тяхна сметка обществени поръчки - Грешка в доклада на комисията за оценка - Задължение за мотивиране на отхвърлянето на офертата на оферент)
   2010/C 24/23
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (представител: N. Korogiannakis, dikigoros)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: M. Wilderspin и E. Manhaeve)

      Предмет

   Жалба, подадена срещу Решение на Първоинстанционния съд (трети състав) от 10 септември 2008 г. по дело Evropaïki Dynamiki/Комисия (T-59/05), с което Първоинстанционният съд отхвърля жалба за отмяна на решението на Комисията от 23 ноември 2004 г., отхвърлящо офертата, представена от жалбоподателя в рамките на процедура за възлагане на обществена поръчка относно предоставянето на услуги, свързани с развитието и поддръжката на информационни системи и свързаните услуги по техническо обслужване, предназначени за финансовите информационни системи на ГД „Земеделие и развитие на селските райони“, както и за отмяна на решението да възложи обществената поръчка на друг оферент — Задължение за мотивиране на отхвърлянето на офертата на оферент

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 19, 24.1.2009 г.


title: Дело C-336/07: Решение на Съда (четвърти състав) от 22 декември 2008 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Hannover — Германия) — Kabel Deutschland Vertrieb und Service GmbH & Co. KG/Niedersächsische Landesmedienanstalt für privaten Rundfunk (Директива 2002/22/ЕО — Член 31, параграф 1 — Разумни задължения за задължителен пренос ( must carry ) — Национална правна уредба, по силата на която операторите на аналогови кабелни мрежи се задължават да включат в своите кабелни мрежи всички телевизионни програми, допуснати за наземен пренос — Принцип на пропорционалност)

text:
               21.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/14

         Решение на Съда (четвърти състав) от 22 декември 2008 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Hannover — Германия) — Kabel Deutschland Vertrieb und Service GmbH & Co. KG/Niedersächsische Landesmedienanstalt für privaten Rundfunk
   (Дело C-336/07) (1)

   (Директива 2002/22/ЕО - Член 31, параграф 1 - Разумни задължения за задължителен пренос („must carry“) - Национална правна уредба, по силата на която операторите на аналогови кабелни мрежи се задължават да включат в своите кабелни мрежи всички телевизионни програми, допуснати за наземен пренос - Принцип на пропорционалност)
   (2009/C 44/23)
   Език на производството: немски
   Запитваща юрисдикция
   Verwaltungsgericht Hannover
   Страни в главното производство

      Ищец: Kabel Deutschland Vertrieb und Service GmbH & Co. KG

      Ответник: Niedersächsische Landesmedienanstalt für privaten Rundfunk

      В присъствието на: Norddeutscher Rundfunk, Zweites Deutsches Fernsehen, ARTE GEIE, Bloomberg LP, Mitteldeutscher Rundfunk, MTV Networks Germany GmbH, правоприемник на VIVA Plus Fernsehen GmbH, VIVA Music Fernsehen GmbH & Co. KG, MTV Networks Germany GmbH, правоприемник на MTV Networks GmbH & Co. oHG, Westdeutscher Rundfunk, RTL Television GmbH, RTL II Fernsehen GmbH & Co. KG, VOX Film und Fernseh-GmbH & Co. KG, RTL Disney Fernsehen GmbH & Co. KG, SAT. 1 Satelliten-Fernsehen GmbH и др., Regio.TV GmbH, Eurosport SA, TM-TV GmbH & Co. KG, ONYX Television GmbH, Radio Bremen, Hessischer Rundfunk, Nederland 2, Hamburg 1 Fernsehen Beteiligungs GmbH & Co. KG, Turner Broadcasting System Deutschland GmbH, n-tv Nachrichtenfernsehen GmbH & Co. KG, Bayerischer Rundfunk, Deutsches Sportfernsehen GmbH, NBC Europe GmbH, BBC World, Mediendienst Borkum — Kurverwaltung NSHB Borkum GmbH, Friesischer Rundfunk GmbH, Home Shopping Europe GmbH & Co. KG, Euro News SA, Reise-TV GmbH & Co. KG, SKF Spielekanal Fernsehen GmbH, TV 5 Europe, DMAX TV GmbH & Co. KG, с предишно наименование XXP TV — Das Metropolenprogramm GmbH & Co. KG, RTL Shop GmbH,
   Предмет
   Преюдициално запитване — Verwaltungsgericht Hannover — Тълкуване на член 31, параграф 1 от Директива 2002/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно универсалната услуга и правата на потребителите във връзка с електронните съобщителни мрежи и услуги (Директива за универсалната услуга) (ОВ L 108, стp. 51; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 35, стр. 213) — Национална правна уредба, по силата на която операторите на аналогови кабелни мрежи се задължават да включат в своите кабелни мрежи всички телевизионни програми, допуснати за наземен пренос и която предвижда, че при недостиг на канали компетентният национален орган трябва да установи ред на удовлетворяване на кандидатите, който води до използването на всички канали, с които разполага съответният кабелен оператор.
   Диспозитив

               1)

               Член 31, параграф 1 от Директива 2002/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно универсалната услуга и правата на потребителите във връзка с електронните съобщителни мрежи и услуги (Директива за универсалната услуга) трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална правна уредба като разглежданата по главното производство, която задължава кабелния оператор да включи в своята аналогова кабелна мрежа телевизионните канали и услуги, вече предмет на разпространение по наземен път, което води до използването на повече от половината канали на разположение в тази мрежа и което предвижда при недостиг на канали на разположение въвеждането на ред на удовлетворяване на кандидатите, който да доведе до използването на всички канали на разположение в посочената мрежа, доколкото тези задължения не пораждат неразумни икономически последици, което следва да се провери от запитващата юрисдикция.

               2)

               Понятието за „телевизионни услуги“ по смисъла на член 31, параграф 1 от Директива 2002/22 съвпада с услугите на телевизионните оператори или на доставчиците на медийни услуги, например телешопинг, доколкото предвидените в тази разпоредба условия са изпълнени, което следва да се прецени от запитващата юрисдикция.

      (1)  ОВ C 247, 20.10.2007 г.


title: Дело C-215/10: Решение на Съда (седми състав) от 28 юли 2011 г. (преюдициално запитване от First-tier Tribunal (Tax Chamber) — Обединено кралство) — Pacific World Limited, FDD International Limited/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs (Обща митническа тарифа — Тарифно класиране — Комбинирана номенклатура — Комплекти от изкуствени нокти от формована пластмаса — Валидност на Регламент (ЕО) № 1417/2007 — Други изделия от пластмаса (позиция 3926 ) — Препарати за маникюр или педикюр (позиция 3304 ) — Инструменти и комплекти от инструменти за маникюр или педикюр (позиция 8214 ))

text:
               8.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 298/7

         Решение на Съда (седми състав) от 28 юли 2011 г. (преюдициално запитване от First-tier Tribunal (Tax Chamber) — Обединено кралство) — Pacific World Limited, FDD International Limited/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
   (Дело C-215/10) (1)

   (Обща митническа тарифа - Тарифно класиране - Комбинирана номенклатура - Комплекти от изкуствени нокти от формована пластмаса - Валидност на Регламент (ЕО) № 1417/2007 - Други изделия от пластмаса (позиция 3926) - Препарати за маникюр или педикюр (позиция 3304) - Инструменти и комплекти от инструменти за маникюр или педикюр (позиция 8214))
   2011/C 298/12
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели:Pacific World Limited, FDD International Limited

      Ответник: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

      Предмет

   Преюдициално запитване — First-tier Tribunal (Tax Chamber) — Тълкуване на Регламент (ЕО) № 1417/2007 на Комисията от 28 ноември 2007 година относно класирането на някои продукти в Комбинираната номенклатура — Валидност на частта относно класирането на изкуствените нокти от формована пластмаса в позиция 3926 90 97 (други изделия от пластмаса)

      Диспозитив

   Регламент (ЕО) № 1417/2007 на Комисията от 28 ноември 2007 година относно класирането на определени стоки в Комбинираната номенклатура е валиден в частта му, в която класира изкуствените нокти и следователно комплектите за изкуствени нокти, описани в приложението към този регламент, в подпозиция 3926 90 97 от Комбинираната номенклатура, съдържаща се в приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа, изменена с Регламент (ЕО) № 1549/2006 на Комисията от 17 октомври 2006 г.

      (1)  ОВ C 209 от 31.7.2010 г.


title: Дело T-720/14: Жалба, подадена на 10 октомври 2014 г.  — Rotenberg/Съвет

text:
               12.1.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 7/37

         Жалба, подадена на 10 октомври 2014 г. — Rotenberg/Съвет
   (Дело T-720/14)
   (2015/C 007/42)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Arkady Romanovich Rotenberg (Санкт Петербург, Русия) (представители: D. Pannick, QC, M. Lester, Barrister, S. Hey и H. Brunskill, Solicitors)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение 2014/508/ОВППС на Съвета и Регламент за изпълнение (EС) № 826/2014 на Съвета, доколкото тези мерки се прилагат спрямо него;

               —

               да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага пет правни основания.

               1.

               Първото правно основание е твърдението, че Съветът не е посочил адекватни или достатъчни мотиви за включването на жалбоподателя в списъка на лицата, образуванията и органите, спрямо които се прилагат ограничителните мерки с оглед на положението в Украйна.

               2.

               Второто правно основание е твърдението, че Съветът е допуснал явна грешка, като е счел, че в случая на жалбоподателя всички критерии за вписване в обжалваните мерки са били изпълнени.

               3.

               Третото правно основание е твърдението, че Съветът е нарушил принципите за защита на данните.

               4.

               Четвъртото правно основание е твърдението, че Съветът не е опазил правото на жалбоподателя на защита и правото му на ефективен съдебен контрол.

               5.

               Петото правно основание е твърдението, че Съветът е нарушил неоснователно и непропорционално основните права на жалбоподателя, включително правото на защита на собствеността, бизнеса и репутацията.


title: Дело T-464/08: Жалба, подадена на 13 октомври 2008 г. — Zeta Europe/СХВП (Superleggera)

text:
               6.12.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/53

         Жалба, подадена на 13 октомври 2008 г. — Zeta Europe/СХВП (Superleggera)
   (Дело T-464/08)
   (2008/C 313/95)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Жалбоподател: Zeta Europe B.V. (Het Ambacht, Нидерландия) (представители: V. Bilardo, avvocato, C. Bacchini, avvocato, M. Mazzitelli, avvocato)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на първи апелативен състав на СХВП от 17 юли 2008 г. по преписка № R0666/2008-1, прието по отношение на жалбоподателя,

               —

               да се осъди СХВП да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: комбинирана марка „Superleggera“ (заявка за марка на Общността № 5.456.207) за стоки от класове 12, 18 и 25.

      Решение на проверителя: отхвърля заявката за регистрация след като е отбелязал, че въпросната марка се състои от прилагателното „superleggera“ и че следователно то ще бъде схващано като означение с описателен характер за теглото на стоките.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 относно марката на Общността, както и на членове 73 и 74 от него.


title: Дело T-485/07: Жалба, подадена на 21 декември 2007 г. — Olive Line International/СХВП — Knopf (o-live)

text:
               23.2.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 51/57

         Жалба, подадена на 21 декември 2007 г. — Olive Line International/СХВП — Knopf (o-live)
   (Дело T-485/07)
   (2008/C 51/104)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Olive Line International, SL (Мадрид, Испания) [представител: P. Koch Moreno, lawyer]

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Reinhard Knopf (Malsch, Германия)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се обяви решението на Втори апелативен състав на СХВП от 26 септември 2007 г., с което се отхвърля жалбата срещу регистрацията на марката на Общността № 3 219 193, за несъвместимо с Регламент (ЕО) № 40/94 относно марката на Общността,

               —

               да се осъди ответникът, а ако Първоинстанционният съд намери за необходимо и другата страна, да заплатят съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Reinhard Knopf

      Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративната марка „o-live“ за стоки от класове 29, 30, 31 и 33 — заявка № 3 219 193

      Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: Жалбоподателят

      Марка или знак, на който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Национално търговско наименование „Olive lines“ за предмет на дейност на търговец, който е търговски посредник

      Решение на отдела по споровете: Отхвърляне на цялото възражение

      Решение на апелативния състав: Отхвърляне на жалбата

      Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) и на параграф 4 от Регламент № 40/94 на Съвета, тъй като съществува вероятност от объркване между по-ранна нерегистрирана марка с по-голямо значение от местното и заявената за регистрация марка.


title: Дело C-453/13: Преюдициално запитване, отправено от High Court of Justice (Англия и Уелс), Queen's Bench Division (Административен съд) (Обединено кралство) на 12 август 2013 г. — Кралицата по жалбата на Newby Foods Ltd срещу Food Standards Agency

text:
               23.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 344/42

         Преюдициално запитване, отправено от High Court of Justice (Англия и Уелс), Queen's Bench Division (Административен съд) (Обединено кралство) на 12 август 2013 г. — Кралицата по жалбата на Newby Foods Ltd срещу Food Standards Agency
   (Дело C-453/13)
   2013/C 344/72
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   High Court of Justice (Англия и Уелс), Queen's Bench Division (Административен съд)

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Newby Foods Ltd

      Ответник: Food Standards Agency

      Преюдициални въпроси

               i)

               Означава ли изразът „нарушаване или изменение на структурата на мускулните влакна“, съдържащ се в точка 1.14 от приложение I към Регламент (ЕО) № 853/2004 (1), „всяко нарушаване или изменение на структурата на мускулните влакна“, което се вижда при използване на стандартни микроскопски техники (същият израз се открива и в член 3, буква н) от Регламент (ЕО) № 999/2001 (2), изменен с Регламент (ЕО) № 1923/2006 (3))?

               ii)

               Може ли месен продукт да се класифицира като предварително обработено месо по смисъла на точка 1.15 от приложение I, ако има известно нарушаване или изменение на структурата на мускулните му влакна, което се вижда при използването на стандартни микроскопски техники?

               iii)

               Ако отговорът по точка 1 е отрицателен, а по точка 2 е положителен, степента на нарушаване или изменение на структурата на мускулните влакна, която е достатъчна за необходимостта от класифициране на месния продукт като МОМ по смисъла на точка 1.14 от приложение I, еднаква ли е с тази, която е необходима за премахването на характеристиките на прясно месо по смисъла на точка 1.15?

               iv)

               До каква степен трябва да са изгубени характеристиките на прясното месо, преди да се приеме, че са били премахнати по смисъла на точка 1.15?

               v)

               Ако отговорът по точка 1 е отрицателен, но и този по точка 3 също е отрицателен:

                           a)

                           Каква е необходимата степен на изменение на структурата на мускулните влакна, за да се класифицира въпросният продукт като МОМ?

                           б)

                           Какви критерии следва да използват националните юрисдикции при определяне дали структурата на мускулните влакна на месото е била изменена в посочената степен?

      (1)  Регламент (ЕО) № 853/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно определяне на специфични хигиенни правила за храните от животински произход
   ОВ L 139, стр. 55; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 56, стр. 71

      (2)  Регламент (ЕО) № 999/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 година относно определяне на правила за превенция, контрол и ликвидиране на някои трансмисивни спонгиформни енцефалопатии
   ОВ L 147, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 37, стр. 213

      (3)  Регламент (ЕО) № 1923/2006 на Европейския Парламент и на Съвета от 18 декември 2006 година за изменение на Регламент (ЕО) № 999/2001 относно определяне на правила за превенция, контрол и ликвидиране на някои трансмисивни спонгиформни енцефалопатии
   ОВ L 404, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 81, стр. 158


title: Дело C-17/07 P: Решение на Съда (трети състав) от 28 февруари 2008 г. — Wineke Neirinck/Комисия на Европейските общности (Обжалване — Публична служба — Срочно нает служител — Договорно нает служител — Служба за инфраструктура и логистика в Брюксел (OIB) — Процедура за назначаване — Отхвърляне на кандидатура — Жалба за отмяна — Иск за обезщетение)

text:
               26.4.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 107/6

         Решение на Съда (трети състав) от 28 февруари 2008 г. — Wineke Neirinck/Комисия на Европейските общности
   (Дело C-17/07 P) (1)

   (Обжалване - Публична служба - Срочно нает служител - Договорно нает служител - Служба за инфраструктура и логистика в Брюксел (OIB) - Процедура за назначаване - Отхвърляне на кандидатура - Жалба за отмяна - Иск за обезщетение)
   (2008/C 107/09)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Wineke Neirinck (представители: G. Vandersanden и L. Levi, avocats)

      Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности (представители: J. Currall и D. Martin)
   Предмет
   Жалба, подадена срещу Решение на Първоинстанционния съд (втори състав) от 14 ноември 2006 г. по дело Neirinck/Комисия (T-494/04), с което Първоинстанционният съд отхвърля искането на жалбоподателя, от една страна, за отмяна на решенията на Комисията, с които се отхвърля кандидатурата му за длъжността юрист в сектора на политиката, свързана с недвижимото имущество, в рамките на Службата за инфраструктура и логистика в Брюксел (OIB) и се назначава друг кандидат на посочената длъжност, и, от друга страна, за заплащане на обезщетение — Понятие за правен интерес — Задължение за мотивиране — Изопачаване на доказателствата — Превратно упражняване на власт — Интерес на службата и принципи на оказване на съдействие и на добро управление
   Диспозитив

               1)

               Отменя Решение на Първоинстанционния съд (втори състав) от 14 ноември 2006 г. по дело Neirinck/Комисия (T-494/04), доколкото Първоинстанционният съд отхвърля правното основание, изведено от нарушение на задължението за мотивиране, опорочаващо Решение на Комисията на Европейските общности от 27 април 2004 г., с което се съобщава на г-н Neirinck, че не е издържал устния изпит в процедурата за назначаване на длъжността юрист в сектора на политиката, свързана с недвижимото имущество, в рамките на Службата за инфраструктура и логистика в Брюксел като договорно нает служител.

               2)

               Отхвърля жалбата в останалата част.

               3)

               Отменя Решение на Комисията на Европейските общности от 27 април 2004 г., с което се съобщава на г-н Neirinck, че не е издържал устния изпит в процедурата за назначаване на длъжността юрист в сектора на политиката, свързана с недвижимото имущество, в рамките на Службата за инфраструктура и логистика в Брюксел като договорно нает служител.

               4)

               Отхвърля първоначалната жалба в останалата част.

               5)

               Осъжда Комисията на Европейските общности да понесе своите съдебни разноски и да заплати изцяло съдебните разноски, направени от г-н Neirinck пред Съда на Европейските общности и пред Първоинстанционния съд на Европейските общности.

      (1)  ОВ C 95, 28.4.2007 г.


title: Дело C-437/05: Определение на Съда (пети състав) от 11 януари 2007 г. (искане за преюдициално заключение от Okresní soud v Českém Krumlově — Чешка република) — Jan Vorel/Nemocnice Český Krumlov (Член 104, параграф 3, първа алинея от процедурния правилник — Социална политика — Опазване на безопасността и здравето на работниците — Директиви 93/104/ЕО и 2003/88/ЕО — Понятие за работно време — Периоди на престой в рамките на дежурство, полагано от лекар на работното място — Квалификация — Последици за възнаграждението на заинтересувания)

text:
               10.3.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 56/12

         Определение на Съда (пети състав) от 11 януари 2007 г. (искане за преюдициално заключение от Okresní soud v Českém Krumlově — Чешка република) — Jan Vorel/Nemocnice Český Krumlov
   (Дело C-437/05) (1)

   (Член 104, параграф 3, първа алинея от процедурния правилник - Социална политика - Опазване на безопасността и здравето на работниците - Директиви 93/104/ЕО и 2003/88/ЕО - Понятие за „работно време“ - Периоди на престой в рамките на дежурство, полагано от лекар на работното място - Квалификация - Последици за възнаграждението на заинтересувания)
   (2007/C 56/20)
   Език на производството: чешки
   Препращаща юрисдикция
   Okresní soud v Českém Krumlově
   Страни в главното производство

      Ищец: Jan Vorel

      Ответник: Nemocnice Český Krumlov
   Предмет
   Искане за преюдициално заключение — Okresní soud v Českém Krumlově — Тълкуване на член 2, точка 1) и на член 18 от Директива 93/104/ЕО на Съвета от 23 ноември 1993 година относно някои аспекти на организацията на работното време (ОВ L 307, стр. 18) — Понятие за работно време — Национално законодателство, според което периодите на престой, включени в дежурство, полагано от лекар на работното място, не се включват в работното време
   Диспозитив

               1)

               Директива 93/104/ЕО на Съвета от 23 ноември 1993 година относно някои аспекти на организацията на работното време, изменена от Директива 2000/34/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 юни 2000 година и от Директива 2003/88/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време, трябва да бъдат тълкувани в следния смисъл:

                           —

                           те не допускат наличието на национална правна уредба в държавите-членки, според която общата продължителност на дежурствата, които полага лекар съгласно графика за физическо присъствие на самото му работно място, но по време на които той не упражнява никаква реална дейност, не се считат за част от „работното време“ по смисъла на посочените директиви;

                           —

                           те допускат държавите-членки да прилагат правна уредба, която, за целите на възнаграждението на работника и относно дежурството, полагано от него на работното място, отчита по различен начин периодите, през които реално е положен труд и онези, през които не е положен никакъв действителен труд, доколкото подобен режим като цяло гарантира полезния ефект на правата, предоставени от посочените директиви на работниците с оглед на ефикасното опазване на безопасността и здравето им.

      (1)  ОВ C 36, 11.2.2006 г.


title: Дело T-745/16: Жалба, подадена на 28 октомври 2016 г. — BPCE/ЕЦБ

text:
               9.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 6/40

         Жалба, подадена на 28 октомври 2016 г. — BPCE/ЕЦБ
   (Дело T-745/16)
   (2017/C 006/50)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: BPCE (Париж, Франция) (представители: A. Gosset-Grainville, C. Renner и P. Kupka, avocats)

      Ответник: Европейска централна банка

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на Европейската централна банка № ECB/SSM/2016-9695005MSXI0YEMGDF46/195 от 24 август 2016 г.,

               —

               да осъди при всяко положение Европейската централна банка да заплати всички съдебни разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания.

               1.

               Първото основание е изведено от липса на компетентност, която опорочавала решението на Европейската централна банка (ЕЦБ) от 24 август 2016 г., с което отхвърля молбата на жалбоподателя да се ползва от изключване на експозициите към Caisse des dépôt et consignations, които произтичат от централизираните средства, събрани в рамките на регламентираното спестяване, при изчисляването на отношението на ливъридж (наричано по-нататък „обжалваното решение“), тъй като ЕЦБ не била компетентна да откаже исканото изключване, след като e установила, че всички условия, поставени в приложимите разпоредби на Съюза, са изпълнени.

               2.

               Второто основание е изведено от няколко грешки при прилагане на правото, които били допуснати от ответника. Жалбоподателят смята, че дори да се предположи, че ЕЦБ е била компетентна да приеме обжалваното решение, то не би било валидно, тъй като било опорочено от няколко грешки при прилагане на правото, с оглед, както на Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година относно пруденциалните изисквания за кредитните институции и инвестиционните посредници и за изменение на Регламент (ЕС) № 648/2012 (ОВ L 176, 2013 г., стр. 1; наричан по-нататък „Регламент № 575/2013“), така и на намерението на законодателя на Европейския съюз, поради това, че ЕЦБ тълкува неправилно посочената правна уредба и затова приема решение, което:

                           —

                           противоречи на целите и задачите на правилата относно отношението на ливъридж, тъй като не е съобразено не само с целта на самата правна уредба относно отношението на ливъридж, но също и с намерението на законодателя, изразено чрез приемането на параграф 14 от член 429 от Регламент № 575/2013,

                           —

                           изменя основната разпоредба, като взема предвид две нови условия, които не са предмет на посочената разпоредба,

                           —

                           лишава от полезен ефект член 429, параграф 14 от Регламент № 575/2013.

               3.

               Третото основание е изведено от няколко явни грешки в преценката, допуснати в обжалваното решение, по-конкретно относно естеството на централизираните средства от регламентираното спестяване, относно последствията от вписването на средствата в баланса на банката и относно ефекта на механизма на адаптиране на централизираните суми.

               4.

               Четвъртото основание е изведено от нарушение на няколко общи принципа на правото на Съюза, а именно, принципа на пропорционалност, принципа на правна сигурност и принципа на добра администрация, тъй като ЕЦБ нарушила задължението си за полагане на грижа.

               5.

               Петото основание е изведено от липсата на мотиви на обжалваното решение, тъй като изискванията за мотивиране към ЕЦБ са по-строги, а мотивите на посоченото решение са непълни и двусмислени.


title: Дело T-818/16: Жалба, подадена на 22 ноември 2016 г. — Netflix International и Netflix/Комисия

text:
               30.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 30/51

         Жалба, подадена на 22 ноември 2016 г. — Netflix International и Netflix/Комисия
   (Дело T-818/16)
   (2017/C 030/59)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Netflix International BV (Амстердам, Нидерландия) и Netflix, Inc. (Лос Гатос, Калифорния, Съединени щати) (представители: C. Alberdingk Thijm, S. van Schaik и S. van Velze, lawyers)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени решението на Комисията от 1 септември 2016 г., което обявява, че изменение на германския закон относно мерки за финансирането на германското кино, в седмата му редакция, е съвместимо с вътрешния пазар (1); и

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат шест основания.

               1.

               Първо основание: нарушение на Директивата за аудиовизуалните медийни услуги (2).

                           —

                           Комисията нарушила член 13, параграф 1 от Директивата за аудиовизуалните медийни услуги, когато приела, че германската мярка е съвместима с този член, тълкуван в светлината на предлаганото изменение на тази Директива.

                           —

                           Комисията нарушила член 2, параграфи 1 и 2 и член 3 от Директивата за аудиовизуалните медийни услуги, решавайки, че германската мярка не нарушава принципа на страната на произход.

               2.

               Второ основание: нарушение на член 110 ДФЕС

                           —

                           Комисията нарушила член 110 ДФЕС, когато приела, че германската мярка не е дискриминационна по отношение на доставчиците на аудиовизуални услуги по заявка, които са установени извън Германия, но чиито услуги са предназначени за германската аудитория.

               3.

               Трето основание: нарушение на член 56 ДФЕС

                           —

                           Комисията нарушила член 56 ДФЕС, когато не проверила дали германската мярка нарушава свободното предоставяне на услуги, което тя прави.

               4.

               Четвърто основание: нарушение на член 49 ДФЕС.

                           —

                           Комисията нарушила член 49 ДФЕС, когато не проверила дали германската мярка нарушава свободата на установяване, което тя прави.

               5.

               Пето основание: нарушение на член 107 ДФЕС.

                           —

                           Комисията нарушила член 107 ДФЕС, приемайки, че германската мярка е форма на държавна помощ, която може да бъде обоснована от свързана с културата цел, и че е съвместима с вътрешния пазар.

               6.

               Шесто основание: нарушение на съществени процесуални правила.

                           —

                           Комисията нарушила съществени процесуални правила, когато не изпълнила изискванията за мотивиране, предвидени в член 296, параграф 2 ДФЕС, и правото на добра администрация, предвидено в член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз.

      (1)  Решение (ЕС) 2016/2042 на Комисията от 1 септември 2016 година относно схемата за помощи SA.38418 — 2014/C (ex 2014/N), която Германия възнамерява да приведе в действие за финансирането на производство и разпространение на филми (нотифицирано под номер С(2016) 5551) (ОВ L 314, 2016 г., стр. 63).

      (2)  Директива 2010/13/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 10 март 2010 година за координирането на някои разпоредби, установени в закони, подзаконови и административни актове на държавите членки, отнасящи се до предоставянето на аудиовизуални медийни услуги (Директива за аудиовизуалните медийни услуги) (ОВ L 95, 2010 г., стр. 1).


title: Дело T-679/13: Жалба, подадена на 16 декември 2013 г. — AEMN/Парламент

text:
               22.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 85/21

         Жалба, подадена на 16 декември 2013 г. — AEMN/Парламент
   (Дело T-679/13)
   2014/C 85/36
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Alliance européenne des mouvements nationaux AEMN (Matzenheim, Франция) (представител: J.-P. Le Moigne, адвокат)

      Ответник: Европейски парламент

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на Европейския парламент от 7 октомври 2013 г., което е частично възпроизведено в Решение от 14 октомври 2013 г., и с което се определя окончателен размер от 186 292,12 EUR на субсидията, отпусната от Европейския парламент на Alliance Européenne des Mouvements Nationaux за 2012 г., и се разпорежда Alliance Européenne des Mouvements Nationaux да възстанови сумата от 45 476,00 EUR, тъй като на сдружението ответник вече е била разпределена сума от 231 412,80 EUR,

               —

               да осъди Европейския парламент да заплати всички съдебни разноски и да заплати на Alliance Européenne des Mouvements Nationaux сума от 20 000,00 EUR на това основание.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири правни основания, по същество са идентични или сходни на тези, които са изтъкнати в рамките на дело T-678/13, AEMN/Парламент.


title: Дело T-524/09: Жалба, подадена на 24 декември 2009 г. — Meredith/СХВП (BETTER HOMES AND GARDENS)

text:
               27.2.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 51/44

         Жалба, подадена на 24 декември 2009 г. — Meredith/СХВП (BETTER HOMES AND GARDENS)
   (Дело T-524/09)
   2010/C 51/81
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Meredith Corporation (Des Moines, Съединени щати) (представители: R.N. Furneaux и E.A. Hardcastle, Solicitors)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на Втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 23 септември 2009 г. по преписка R 517/2009-2, в частта, в която се отхвърля заявката за марка на Общността за услуги в клас 36, в резултат на което да бъде уважена заявката за такива услуги;

               —

               да се уважат исканията на жалбоподателя; и

               —

               да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски, в случай, че ги оспори и отхвърли искането му.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „BETTER HOMES AND GARDENS“ за стоки и услуги в класове 16, 35 и 36

      Решение на проверителя: частичен отказ на заявката за марка на Общността

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, буква б) и на член 7, параграф 2 от Регламент № 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав е допуснал грешка при прилагането на правилния критерии при преценката дали марката, чиято регистрация се иска, е лишена от всякакъв отличителен характер, за да се отличават стоките и услугите.


title: Дело T-459/13: Жалба, подадена на 23 август 2013 г. — Larrañaga Otaño/СХВП (GRAPHENE)

text:
               26.10.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/32

         Жалба, подадена на 23 август 2013 г. — Larrañaga Otaño/СХВП (GRAPHENE)
   (Дело T-459/13)
   2013/C 313/61
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподатели: Joseba Larrañaga Otaño (San Sebastian, Испания) и Mikel Larrañaga Otaño (San Sebastian) (представител: F. Bueno Salamero, abogado)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски по производството.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „GRAPHENE“ за стоки и услуги от класове 2, 6, 10 и 22 — заявка за марка на Общността № 10 892 446

      Решение на проверителя: отхвърля заявката за регистрация.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент № 207/2009


title: Дело T-474/16: Жалба, подадена на 25 август 2016 г. — Société wallonne des aéroports/Комисия

text:
               10.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 371/28

         Жалба, подадена на 25 август 2016 г. — Société wallonne des aéroports/Комисия
   (Дело T-474/16)
   (2016/C 371/30)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Société wallonne des aéroports SA (SOWEAR) (Намюр, Белгия (представители: A. Lepièce и H. Baeyens, avocats)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да обяви искането за съединяване на настоящото дело с дело T-818/14 за допустимо и основателно,

               —

               да обяви настоящата жалба за допустима и основателна,

         вследствие на което,

               —

               да отмени членове 3, 4, 5 и 6 от Решение на Комисията от 1 октомври 2014 г. № SA.14093 относно мерките, приведени в действие от Белгия в полза на Brussels South Charleroi Airport и Ryanair,

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири основания.

               1.

               Първото основание е изведено от твърдение за грешка при прилагане на правото, която Комисията допуснала, тъй като разгледала таксите, платени от Brussels South Charleroi Airport (BSCA) на жалбоподателя, от гледна точка на член 107 ДФЕС, макар че решенията да инвестира, да започне изграждането на летищна инфраструктура и да я предостави на разположение на BSCA били взети преди обявяването на решение от 12 декември 2000 г., Aéroports de Paris/Комисия (T-128/98, EU:T:2000:290), потвърдено от Съда в решение от 24 октомври 2002 г., Aéroports de Paris/Комисия (C-82/01 P, EU:C:2002:617).

               2.

               Второто основание е изведено от твърдение за грешка при прилагане на правото, която Комисията допуснала, тъй като квалифицирала Instrument Landing System (ILS) и услугата за маркировка на писти като оборудване и услуги от икономическо естество.

               3.

               Третото основание е изведено от твърдението, че съображенията на Комисията при определянето на дължимата от BSCA годишна концесионна такса били основани на неправилен метод и изчислителни коефициенти със съществено значение за размера на помощта, и освен това били опорочени от явна липса на мотиви.

               4.

               Четвъртото основание е изведено от твърдение за грешка при прилагане на правото, която Комисията допуснала, от една страна, като включила в подлежащия на възстановяване от BSCA размер на таксата помощта, предоставена за изпълнение на задачата за опазване на сигурността (тоест субсидията „противопожарни услуги и поддръжка“) и, от друга страна, като не взела предвид намалението за „субсидията за противопожарни услуги и поддръжка“ за 2014 г. и 2015 г.


title: Дело C-156/17: Преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия), постъпило на 27 март 2017 г. — Köln-Aktienfonds Deka/Staatssecretaris van Financiën

text:
               29.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 168/26

         Преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия), постъпило на 27 март 2017 г. — Köln-Aktienfonds Deka/Staatssecretaris van Financiën
   (Дело C-156/17)
   (2017/C 168/34)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hoge Raad der Nederlanden

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Köln-Aktienfonds Deka

      Ответник: Staatssecretaris van Financiën

      Други страни: Nederlandse Orde van Belastingadviseurs, Loyens en Loeff NV

      Преюдициални въпроси

               1)

               Допуска ли член 56 ЕО (понастоящем член 63 ДФЕС) на установен извън Нидерландия инвестиционен фонд да не бъде възстановяван удържаният нидерландски данък върху дивидентите, които фондът е получил от установени в Нидерландия дружества, защото този фонд няма задължение да удържа нидерландския данък върху дивидентите, като се има предвид, че данъкът върху дивидентите се възстановява на установено в Нидерландия предприятие за колективно инвестиране с фискален характер, което ежегодно разпределя на притежателите на дялове или дялови участия във фонда доходите си от инвестиции, след удържане на нидерландския данък върху дивидентите?

               2)

               Допуска ли член 56 ЕО (понастоящем член 63 ДФЕС) на установен извън Нидерландия инвестиционен фонд да не бъде възстановяван удържаният нидерландски данък върху дивидентите, които фондът е получил от установени в Нидерландия дружества, защото този фонд не е доказал надлежно, че притежателите на дялове или дялови участия във фонда изпълняват предвидените в нидерландската правна уредба изисквания?

               3)

               Допуска ли член 56 ЕО (понастоящем член 63 ДФЕС) на установен извън Нидерландия инвестиционен фонд да не бъде възстановяван удържаният нидерландски данък върху дивидентите, които фондът е получил от установени в Нидерландия дружества, защото този фонд не разпределя на притежателите на дялове или дялови участия във фонда ежегодно и най-късно през осмия месец след края на счетоводната година доходите си от инвестиции в пълен размер, макар че съгласно законовите разпоредби в сила в държавата на установяването на фонда доходите му от инвестиции, доколкото не са били разпределени, се считат (а) за разпределени и/или (б) се вземат предвид от държавата на установяване при облагането на притежателите на дялове или дялови участия, все едно че е разпределена печалба, като се има предвид, че данъкът върху дивидентите се възстановява на установено в Нидерландия предприятие за колективно инвестиране с фискален характер, което ежегодно разпределя на притежателите на дялове или дялови участия във фонда доходите си от инвестиции в пълен размер, след удържане на нидерландския данък върху дивидентите?


title: Дело C-10/06 P: Решение на Съда (четвърти състав) от 29 ноември 2007 г. — Rafael de Bustamante Tello/Съвет на Европейския съюз (Обжалване — Длъжностни лица — Заплата — Надбавка за експатриране — Условие по член 4, параграф 1, буква a), второ тире от приложение VII към Правилника — Понятие за работа за друга държава )

text:
               26.1.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/6

         Решение на Съда (четвърти състав) от 29 ноември 2007 г. — Rafael de Bustamante Tello/Съвет на Европейския съюз
   (Дело C-10/06 P) (1)

   (Обжалване - Длъжностни лица - Заплата - Надбавка за експатриране - Условие по член 4, параграф 1, буква a), второ тире от приложение VII към Правилника - Понятие за „работа за друга държава“)
   (2008/C 22/11)
   Език на производството: испански
   Страни

      Жалбоподател: Rafael de Bustamante Tello (представители: R. García-Gallardo, D. Domínguez Pérez и A. Sayagués Torres, abogados)

      Друга страна в производството: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Sims и D. Canga Fano)
   Предмет
   Жалба срещу Решение на Първоинстанционния съд (първи състав) от 25 октомври 2005 г. по дело De Bustamante Tello/Съвет (T-368/03), с което се отхвърля жалбата за отмяна на решението на Съвета от 28 юли 2003 г., с което на жалбоподателя се отказва ползването от надбавката за експатриране, предвидена в член 4 от Приложение VII към Правилника за длъжностните лица на Европейските общности, както и от свързаните с нея обезщетения.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда г-н de Bustamante Tello да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 60, 11.3.2006 г.


title: Дело F-105/11: Жалба, подадена на 17 октомври 2011 г. — ZZ/Комисия

text:
               7.1.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 6/26

         Жалба, подадена на 17 октомври 2011 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-105/11)
   2012/C 6/47
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представители: D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal, avocats)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет и описание на спора

   Отмяна на решението на генералния директор на OLAF, с което отхвърля искането на жалбоподателя за продължаване на договора му на срочно нает служител по смисъла на член 2, буква б) от Условията за работа на другите служители (УРДС).

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението на генералния директор на OLAF от 29 юни 2011 г., с което отхвърля жалбата по административен ред на жалбоподателя срещу отхвърлянето на искането му за продължаване на договора му на срочно нает служител по смисъла на член 2, буква б) от УРДС,

               —

               ако е необходимо, да се отмени решението от 25 март 2011 г. на генералния директор на OLAF, с което отхвърля искането на жалбоподателя за продължаване на договора му на срочно нает служител,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-467/15: Определение на Общия съд от 14 септември 2016 г. — Drex Technologies/Съвет

text:
               7.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 410/34

         Определение на Общия съд от 14 септември 2016 г. — Drex Technologies/Съвет
   (Дело T-467/15) (1)

   (2016/C 410/53)
   Език на производството: френски
   Председателят на седми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 337, 12.10.2015 г.


title: Дело C-486/07: Преюдициално запитване, отправено от Corte suprema di cassazione (Италия) на 5 ноември 2007 г. — Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA)/Consorzio Agrario di Ravenna Soc. Coop. arl

text:
               26.1.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/25

         Преюдициално запитване, отправено от Corte suprema di cassazione (Италия) на 5 ноември 2007 г. — Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA)/Consorzio Agrario di Ravenna Soc. Coop. arl
   (Дело C-486/07)
   (2008/C 22/47)
   Език на производството: италиански
   Препращаща юрисдикция
   Corte suprema di cassazione.
   Страни в главното производство

      Ищец: Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA).

      Ответник: Consorzio Agrario di Ravenna Soc. Coop. arl.
   Преюдициални въпроси
   „дали на основание на регламентите ЕИО, които са в сила към момента на спорните факти (1994-1995 г.) в областта на продажбата на зърнени култури от запасите на интервенционните агенции, намаленията на цената, предвидени при наличието на степен на влажност по-висока от приетата за стандартно качество, се прилагат също по отношение на продажбата на царевица?“


title: Дело T-526/08 P: Жалба, подадена на 3 декември 2008 г. от Комисията на Европейските общности срещу Решение на Съда на публичната служба от 25 септември 2008 г. по дело Strack/Комисия (F-44/05)

text:
               21.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/53

         Жалба, подадена на 3 декември 2008 г. от Комисията на Европейските общности срещу Решение на Съда на публичната служба от 25 септември 2008 г. по дело Strack/Комисия (F-44/05)
   (Дело T-526/08 P)
   (2009/C 44/93)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: Комисия на Европейските общности (представители: H. Krämer и B. Eggers)

      Друга страна в производството: Guido Strack (Кьолн, Германия)
   Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението на Съда на публичната служба от 25 септември 2008 г. по дело Strack/Комисия (F-44/05),

               —

               Да се осъди жалбоподателят в първоинстанционното производство да заплати съдебните разноски в производството пред Съда на публичната служба, както и тези, свързани с обжалването.

         Правни основания и основни доводи
   Жалбата е насочена срещу решението на Съда на публичната служба от 25 септември 2008 г. по дело Strack/Комисия, F-44/05. С него се отменя решението на Службата за официални публикации на Европейските общности за отхвърляне на кандидатурата на жалбоподателя в първоинстанционното производство за поста на ръководител на отдел „Обществени поръчки и договори“ и Комисията се осъжда да заплати 2 000 EUR обезщетение за неимуществени вреди.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят посочва две правни основания.
   1.   Нарушение на общностното право посредством потвърждаване на необходимостта от защита по отношение на жалбата за отмяна
   Комисията оспорва на първо място обстоятелството, че въпреки липсата на необходимост от правна защита, жалбата за отмяна на решението за отхвърляне на кандидатурата е обявена за допустима, тъй като едновременно е подадено и искане за обезщетение. Това било погрешно от правна страна и водело до евентуална несигурност по отношение на мерките за прилагане по член 233 ЕО. Правилото, според което недопустимостта на жалбата за отмяна води автоматично до недопустимостта на свързаното непосредствено с нея искане за обезщетение за вреди, не било приложимо, когато не съществувала опасност от заобикаляне на необходимото предварително производство или други изисквания относно допустимостта посредством искането за обезщетение, поради което искането за обезщетение можело да бъде допустимо, дори когато жалбата за отмяна не била допустима поради липса на необходимост от правна защита.
   2.   Недостатъчно обосноваване при тълкуването и прилагането на неимуществената вреда като елемент от фактическия състав
   На второ място, в точка 219 от обжалваното решение Първоинстанционният съд допуснал грешка, като е установил, че жалбоподателят в първоинстанционното производство наистина е претърпял неимуществена вреда, тъй като му било отнето правото на разглеждане на кандидатурата му при съобразени със закона обстоятелства. Това заключение автоматично означава, че противоправността на дадено решение, с което се отхвърля определена кандидатура, сама по себе си представлява неимуществена вреда. Такова тълкуване не отчитало, че извъндоговорната отговорност на Общността изисква кумулативното наличие на три условия, а именно, на първо място противоправността на поведението, в което се упреква органът, на второ място, действителното наличие на твърдяната вреда, и на трето място, причинно-следствена връзка между двете.


title: Дело C-426/16: Преюдициално запитване от Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Белгия), постъпило на 1 август 2016 г. — Liga van Moskeeën en Islamitische Organisaties Provincie Antwerpen и други/Vlaams Gewest

text:
               17.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 383/5

         Преюдициално запитване от Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Белгия), постъпило на 1 август 2016 г. — Liga van Moskeeën en Islamitische Organisaties Provincie Antwerpen и други/Vlaams Gewest
   (Дело C-426/16)
   (2016/C 383/06)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Rechtbank van eerste aanleg te Brussel

      Страни в главното производство

      Ищци: Liga van Moskeeën en Islamitische Organisaties Provincie Antwerpen, VZW, Unie van Moskeeën en Islamitische Verenigingen van Limburg, VZW, Unie van Moskeeën en Islamitische Verenigingen Oost-Vlaanderen, VZW, Unie der Moskeeën en Islamitische Verenigingen van West-Vlaanderen, VZW, Unie der Moskeeën en Islamitische Verenigingen van Vlaams-Brabant, VZW, Association Internationale Diyanet de Belgique, IVZW, Islamitische Federatie van België, VZW, Rassemblement des Musulmans de Belgique, VZW, Erkan Konak, Chaibi El Hassan

      Ответник: Vlaams Gewest

      Встъпила страна: Global Action in the Interest of Animals, VZW

      Преюдициалeн въпрос

   Недействителен ли е член 4, параграф 4 във връзка с член 2, буква к) от Регламент (ЕО) № 1099/2009 (1) от 24 септември 2009 година относно защитата на животните по време на умъртвяване поради нарушение на член 9 от Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи, член 10 от Хартата на основните права на Европейския съюз и/или член 13 от Договора за функционирането на Европейския съюз, тъй като те предвиждат, че клане на животни посредством специфични методи при религиозни обреди се извършва без зашеметяване, при условие че клането се извършва само в кланица, която попада в обхвата на Регламент (ЕО) № 853/2004 (2), докато във Фламандски регион такива кланици нямат достатъчно капацитет, за да се удовлетвори възникващото ежегодно по време на ислямския празник на жертвоприношението търсене на обредно заклани животни без зашеметяване, а тежестта, свързана с преобразуването на временни, одобрени и контролирани от органите за ислямския празник на жертвоприношението кланични съоръжения в кланици, попадащи в обхвата на Регламент (ЕО) № 853/2004 може да не е относима към преследваните цели за хуманно отношение към животните и за опазване на общественото здраве и да не е пропорционална на тези цели?

      (1)  Регламент (ЕО) № 1099/2009 на Съвета от 24 септември 2009 година относно защитата на животните по време на умъртвяване (ОВ L 303, 2009 г., стр. 1).

      (2)  Регламент (EО) № 853/2004 на Европейския Парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно определяне на специфични хигиенни правила за храните от животински произход (ОВ L 139, 2004 г., стр. 55; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 56, стр. 71).


title: Дело C-394/08 P: Определение на Съда (пети състав) от 3 юни 2009 г. — Zipcar, Inc./Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (Обжалване — Марка на Общността — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 — Словна марка ZIPCAR — Възражение на притежателя на национална словна марка CICAR)

text:
               12.9.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 220/17

         Определение на Съда (пети състав) от 3 юни 2009 г. — Zipcar, Inc./Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
   (Дело C-394/08 P) (1)

   (Обжалване - Марка на Общността - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 - Словна марка ZIPCAR - Възражение на притежателя на национална словна марка CICAR)
   2009/C 220/29
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Zipcar, Inc. (представител: M. Elmslie, solicitor)

      Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: D. Botis)

      Предмет

   Жалба, подадена срещу Решение на Първоинстанционния съд (осми състав) от 25 юни 2008 г. по дело Zipcar/СХВП (T-36/07), с което Първоинстанционният съд отхвърля жалба за отмяна, подадена от заявителя на словната марка „ZIPCAR“ за стоки от класове 9, 39 и 42 срещу Решение R 122/2006-2 на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (СХВП) от 30 ноември 2006 г., с което се отхвърля жалбата срещу решението на отдела по споровете за частичен отказ на регистрация на посочената марка в рамките на възражението, предявено от притежателя на националната словна марка „CICAR“ за услуги от клас 39

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Zipcar Inc. да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 285 от 08.11.2008 г.


title: Дело T-588/15: Определение на Общия съд от 13 юни 2016 г. — GABO:mi/Комисия (Седма рамкова програма за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности (2007-2013) — Споразумения за отпускане на безвъзмездни средства — Спиране на плащанията — Отмяна на спирането — Липса на основание за произнасяне)

text:
               22.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 305/35

         Определение на Общия съд от 13 юни 2016 г. — GABO:mi/Комисия
   (Дело T-588/15) (1)

   ((Седма рамкова програма за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности (2007-2013) - Споразумения за отпускане на безвъзмездни средства - Спиране на плащанията - Отмяна на спирането - Липса на основание за произнасяне))
   (2016/C 305/49)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: GABO:mi Gesellschaft für Ablauforganisation:milliarium mbH & Co. KG (Мюнхен, Германия) (представители: M. Ahlhaus и C. Mayer, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: R. Lyal и M. Siekierzyńska)

      Предмет

   Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна, първо, на решения на Комисията от 29 юли и от 19 август 2015 г. за спиране на всички плащания, които се извършват от дирекции E „Здравеопазване“ и F „Биоикономика“ към Генерална дирекция (ГД) „Научни изследвания и иновации“ в полза на жалбоподателя, второ, на решение на Комисията от 25 август 2015 г., с което на координатора на проекта Biofector се разпорежда да не прехвърля никакви суми на жалбоподателя в рамките на посочения проект, трето, на решение на Комисията от 28 2015 г., с което се продължава спирането на плащанията от дирекция E към ГД „Научни изследвания и иновации“, четвърто, на решение на Комисията от 15 септември 2015 г., с което на координаторите на проекти „The hip trial“ и EU-CERT-ICD се разпорежда да не прехвърлят никакви суми на жалбоподателя в рамките на посочените проекти, пето, на решение на Комисията от 5 октомври 2015 г., адресирано до координатора на проект NENO, с което разходите на жалбоподателя се приемат за недопустими и вследствие на това се коригират плащанията, които му се дължат, шесто, на решение на Комисията от 14 октомври 2015 г., адресирано до координатора на проект Procardio, за спиране на плащанията от дирекция G „Енергетика“ към ГД „Научни изследвания и иновации“, които са предназначени за жалбоподателя, седмо, на решения на Комисията от 23 октомври и от 6 ноември 2015 г., приети в изпълнение на горепосоченото решение от 28 август 2015 г. и адресирани до координаторите на проекти LENA и Re-liver, и осмо, на решение на Комисията от 11 ноември 2015 г., адресирано до координатора на проект ENS@T—Cancer, с което разходите на жалбоподателя се приемат за недопустими и вследствие на това се коригират плащанията, които му се дължат.

      Диспозитив

               1)

               Липсва основание за произнасяне по настоящата жалба.

               2)

               GABO:mi Gesellschaft für Ablauforganisation:milliarium mbH & Co. KG и Европейската комисия понасят направените от всеки от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 27, 25.1.2016 г.


title: Дело C-155/07: Иск, предявен на 20 март 2007 г. — Европейски парламент/Съвет на Европейския съюз

text:
               7.7.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 155/8

         Иск, предявен на 20 март 2007 г. — Европейски парламент/Съвет на Европейския съюз
   (Дело C-155/07)
   (2007/C 155/13)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Европейски парламент (представители: R. Passos, A. Baas, D. Gauci,)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Arpio Santacruz, M. Sims, D. Canga Fano)
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени Решение 2006/1016/ЕО (1) на Съвета от 19 декември 2006 година за отпускане на Европейската инвестиционна банка на гаранция на Общността в случай на загуби, настъпили в резултат на заеми и на гаранции за заеми в полза на проекти извън границите на Общността поради нарушение на Договора ЕО,

               —

               да се осъди Съвета на Европейския съюз да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи
   Европейският парламент изтъква в подкрепа на своя иск едно единствено основание, извлечено от погрешен избор на правното основание на спорното решение. Тъй като посоченото решение всъщност засяга главно развиващите се страни измежду страните, които отговарят или могат да отговарят на условията за получаване на финансиране от Европейската инвестиционна банка с гаранцията на Общността, то е трябвало да бъде прието на двойното основание на членове 179 ЕО и 181 А ЕО, а не единствено на основанието на последния, който води до изключване на сътрудничеството с развиващи се страни от приложното му поле.

      (1)  OВ L 414, стр. 95.


title: Дело C-592/11: Решение на Съда (осми състав) от 25 октомври 2012 г. (преюдициално запитване от Korkein hallinto-oikeus — Финландия) — Anssi Ketelä (Земеделие — Регламент (ЕО) № 1698/2005 и Регламент (ЕО) № 1974/2006 — Помощ за започване на дейност от млади земеделски производители — Условия за предоставяне — Първо учредяване на земеделско стопанство като ръководител — Условия за прилагане при учредяване с помощта на юридическо лице)

text:
               22.12.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/8

         Решение на Съда (осми състав) от 25 октомври 2012 г. (преюдициално запитване от Korkein hallinto-oikeus — Финландия) — Anssi Ketelä
   (Дело C-592/11) (1)

   (Земеделие - Регламент (ЕО) № 1698/2005 и Регламент (ЕО) № 1974/2006 - Помощ за започване на дейност от млади земеделски производители - Условия за предоставяне - Първо учредяване на земеделско стопанство като ръководител - Условия за прилагане при учредяване с помощта на юридическо лице)
   2012/C 399/12
   Език на производството: фински

      Запитваща юрисдикция

   Korkein hallinto-oikeus

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Anssi Ketelä

      Предмет

   Преюдициално запитване — Korkein hallinto-oikeus — Тълкуване на член 22, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 1698/2005 на Съвета от 20 септември 2005 година относно подпомагане на развитието на селските райони от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (ОВ L 277, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 66, стр. 101 и поправка в ОВ L 206, 2.8.2012 г., стр. 23) и на член 13, параграфи 4 и 6 от Регламент (ЕО) № 1974/2006 на Комисията от 15 декември 2006 година за определянето на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 1698/2005 (ОВ L 368, стр. 15; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 80, стр. 133) — Условия за отпускане на помощ за започване на дейност от млади земеделски производители — Първо учредяване на земеделско стопанство като ръководител — Помощ за започване на дейност, предоставена на физическо лице за придобиването на семейно стопанство — Прекъсване на изплащането на помощта с мотив, че получателят на помощта по-рано е имал миноритарно дялово участие и е бил генерален директор на акционерно дружество, занимаващо се по-конкретно със свиневъдство

      Диспозитив

   Член 22, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 1698/2005 на Съвета от 20 септември 2005 година относно подпомагане на развитието на селските райони от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) трябва да се тълкува в смисъл, че поставеното от тази разпоредба изискване, съгласно което заинтересованото лице трябва да учредява за първи път земеделско стопанство „като ръководител“, предполага — когато за това учредяване заинтересованото лице използва акционерно дружество — то да упражнява ефективен и траен контрол както върху земеделското стопанство, така и върху неговото управление.
   Макар и да е допустимо държавите членки да уточняват конкретно условията, при наличието на които би могло да се приеме, че даден кандидат за помощ има подобно качество на ръководител, то тези условия не трябва да надхвърлят рамката, която имат за цел да конкретизират, и следователно трябва да се стремят, при зачитане на преследваните от Регламент № 1698/2005 цели, да гарантират, че кандидатът упражнява ефективен и траен контрол върху земеделско стопанство и върху неговото управление. Отговарят на тези изисквания разпоредби от националното законодателство, като тези по главното производство, които предвиждат, че когато за започването на дейността младият земеделски производител използва юридическо лице, получаването на помощта по-специално зависи от това дали той има право на вземане на решение в това юридическо лице, което предполага той да притежава повече от половината от акциите на юридическото лице и тези акции да му осигуряват повече от половината гласове от всички акции.

      (1)  ОВ C 49, 18.2.2012 г.