title: Дело T-456/13: Жалба, подадена на 21 август 2013 г. — Sea Handling/Комисия

text:
               12.10.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 298/10

         Жалба, подадена на 21 август 2013 г. — Sea Handling/Комисия
   (Дело T-456/13)
   2013/C 298/17
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Sea Handling SpA (Сома Ломбардо, Италия) (представители: B. Nascimbene и M. Merola, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение, с което Комисията отказва на SEA Handling S.p.A. достъп до документите, посочени в заявлението от 27 февруари 2013 г.,

               —

               да разпореди на Комисията да представи поисканите документи на жалбоподателя,

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбата е насочена срещу отказа на Комисията да предостави на жалбоподателя достъп до държани от нея документи, отнасящи се до административното производство, по което е прието Решение на Комисията от 19 декември 2012 г. относно увеличения на капитала, извършени от дружеството SEA S.p.A. в полза на SEA Handling (преписка SA.21420 — Италия/SEA Handling).
   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага пет правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от нарушение на процесуалните правила.

                           —

                           В това отношение жалбоподателят изтъква нарушение на член 7, параграфи 1 и 3, и член 8, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 73), както и на членове 41 и 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз, доколкото, от една страна, производството, в рамките на което е прието обжалваното решение, се характеризирало с периоди на необяснимо мълчание и ненадлежно мотивирани удължавания на срока на това производство, а от друга страна, неспазването на предвидените срокове засегнало правото на защита на жалбоподателя.

               2.

               Второто правно основание е изведено от нарушение на член 4, параграф 2 от Регламент № 1049/2001.

                           —

                           В това отношение жалбоподателят твърди, че обжалваното решение е опорочено поради явна грешка в преценката и нарушение на задължението за мотивиране в частта, в която се презумира, че предоставянето на достъп до документите ще застраши сериозно разследването на Комисията, както и вече приключилите разследвания, без да се пояснява естеството на въпросното засягане.

               3.

               Третото правно основание е изведено от нарушение на член 4, параграф 2 от Регламент № 1049/2001.

                           —

                           В това отношение жалбоподателят твърди, че обжалваното решение е опорочено поради явна грешка в преценката и нарушение на задължението за мотивиране в частта, в която се приема, че предоставянето на достъп до документите ще накърни търговските интереси на подателя на административната жалба, без да се посочва кои са тези интереси, като така се засягало косвено производството за контрол в областта на държавните помощи; тъй като Комисията смесила личните интереси с обществените интереси, свързани с доброто протичане на разследванията, и тълкувала твърде широко интересите, защитени от член 4, параграф 2 от посочения регламент.

               4.

               Четвъртото правно основание е изведено от нарушение на член 4, параграф 6 от Регламент № 1049/2001 и на принципа на пропорционалност.

                           —

                           В това отношение жалбоподателят твърди, че обжалваното решение е опорочено и поради липсата на преценка на възможността да се предостави частичен достъп на жалбоподателя до исканите документи.

               5.

               Петото правно основание е изведено от нарушение на член 4, параграфи 2 и 3 от Регламент № 1049/2001 и на принципа на пропорционалност във връзка с член 42 от Хартата на основните права на Европейския съюз.

                           —

                           В това отношение жалбоподателят твърди, че обжалваното решение е опорочено поради липсата на преценка на изключенията, прилагани с оглед на обществения интерес. По-конкретно Комисията била отказала да предостави достъп до документите без да отчете съществуването на по-висш обществен интерес, свързан с оповестяването на исканите документи и без да разглежда конкретните последици от подобно оповестяване по отношение на търговските интереси на трети лица и на дейностите по разследване, защитени от член 4, параграф 2 от посочения регламент.


title: Съединени дела C-313/15 и C-530/15: Решение на Съда (трети състав) от 10 ноември 2016 г. (преюдициални запитвания от Tribunal de commerce de Paris, Conseil d'État — Франция) — Eco-Emballages SA/Sphère France SAS и др. (C-313/15), Melitta France SAS и др./Ministre de l’Écologie, du Développement durable et de l'Énergie (C-530/15) (Преюдициално запитване — Околна среда — Директива 94/62/ЕО — Член 3 — Опаковки и отпадъци от опаковки — Понятие — Ролки, тръби или цилиндрични вложки, около които се навиват гъвкави материали („шпули“) — Директива 2013/2/ЕС — Валидност — Изменение от Европейската комисия на списъка с примери за опаковки, съдържащ се в приложение I към Директива 94/62/ЕО — Несъобразяване с понятието за опаковка — Нарушение на изпълнителните правомощия)

text:
               16.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 14/11

         Решение на Съда (трети състав) от 10 ноември 2016 г. (преюдициални запитвания от Tribunal de commerce de Paris, Conseil d'État — Франция) — Eco-Emballages SA/Sphère France SAS и др. (C-313/15), Melitta France SAS и др./Ministre de l’Écologie, du Développement durable et de l'Énergie (C-530/15)
   (Съединени дела C-313/15 и C-530/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Околна среда - Директива 94/62/ЕО - Член 3 - Опаковки и отпадъци от опаковки - Понятие - Ролки, тръби или цилиндрични вложки, около които се навиват гъвкави материали („шпули“) - Директива 2013/2/ЕС - Валидност - Изменение от Европейската комисия на списъка с примери за опаковки, съдържащ се в приложение I към Директива 94/62/ЕО - Несъобразяване с понятието за опаковка - Нарушение на изпълнителните правомощия))
   (2017/C 014/14)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal de commerce de Paris, Conseil d'État

      Страни в главното производство

      (Дело C-313/15)

      Ищец: Eco-Emballages SA

      Ответници: Sphère France SAS, Carrefour Import SAS, SCA Tissue France SAS, Melitta France SAS, SCA Hygiène Products SAS, Wepa France SAS, по-рано Wepa Troyes SAS, Industrie Cartarie Tronchetti SpA, Industrie Cartarie Tronchetti Ibérica SL, Cofresco Frischhalteprodukte GmbH & Co. KG, Kimberly-Clark SAS, Gopack SAS, Délipapier SAS, Scamark SAS, CMC France SARL, Schweitzer SAS, Paul Hartmann SA, Wepa France SAS, по-рано Wepa Lille SAS, Système U Centrale Nationale SA, Industrie Cartarie Tronchetti France SAS

      в присъствието на: Group’Hygiène syndicat professionnel (C-313/15)

      (Дело C-530/15)

      Жалбоподатели: Melitta France SAS, Cofresco Frischhalteprodukte GmbH & Co. KG, Délipapier SAS, Gopack SAS, Industrie Cartarie Tronchetti SpA, Industrie Cartarie Tronchetti Ibérica SL, Kimberly-Clark SAS, Wepa France SAS, по-рано Lucart France, Paul Hartmann SA, SCA Hygiène Products SAS, SCA Tissue France SAS, Group’Hygiène syndicat professionnel

      Ответник: Ministre de l’Écologie, du Développement durable et de l'Énergie

      в присъствието на: Industrie Cartarie Tronchetti France SAS

      Диспозитив

   Член 3, точка 1 от Директива 94/62/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 1994 година относно опаковките и отпадъците от опаковки, изменена с Директива 2004/12/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 г., трябва да се тълкува в смисъл, че шпулите под формата на ролки, тръби или цилиндрични вложки, около които се навиват гъвкави материали, продавани на потребителите, са „опаковки“ по смисъла на тази разпоредба.

      (1)  ОВ C 294, 7.9.2015 г.

      ОВ C 414, 14.12.2015 г.


title: Дело C-556/15: Преюдициално запитване от Curtea de Apel Craiova (Румъния), постъпило на 28 октомври 2015 г. — Fondul Proprietatea SA/Societatea Complexul Energetic Oltenia SA (CE Oltenia)

text:
               1.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/22

         Преюдициално запитване от Curtea de Apel Craiova (Румъния), постъпило на 28 октомври 2015 г. — Fondul Proprietatea SA/Societatea Complexul Energetic Oltenia SA (CE Oltenia)
   (Дело C-556/15)
   (2016/C 038/32)
   Език на производството: румънски

      Запитваща юрисдикция

   Curtea de Apel Craiova

      Страни в главното производство

      Въззивник и жалбоподател: Fondul Proprietatea SA

      Ответник в първоинстанционното производство и въззиваема страна: Societatea Complexul Energetic Oltenia SA (CE Oltenia)

      Преюдициални въпроси

               1)

               По смисъла на член 107 ДФЕС, съставлява ли участието на Complexului Energetic Oltenia SA в дружествения капитал на проектантското дружество HIDRO TARNIȚA SA, което има за предмет на дейност изграждането и експлоатацията на ВЕЦ Tarnița-Lăpuștești, държавна помощ за производителите на вятърна и фотоволтаична енергия, като се има пред вид, че обявената цел на проекта е осигуряването на оптимални условия за инсталирането на по-голяма мощност в централите, които произвеждат тези видове енергия, съответно: (i) то съставлява ли мярка, финансирана от държавата или чрез ресурси на държавата, (ii) има ли тя селективен характер и (iii) може ли тя да засегне търговския обмен между държавите членки?

               2)

               При утвърдителен отговор, прилага ли се по отношение на тази държавна помощ предвиденото в член 108, параграф 3 ДФЕС задължение за информиране?


title: Дело T-20/08: Жалба, подадена на 8 януари 2008 г. — Evets Corporation/СХВП

text:
               8.3.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 64/61

         Жалба, подадена на 8 януари 2008 г. — Evets Corporation/СХВП
   (Дело T-20/08)
   (2008/C 64/98)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищец: Evets Corporation (Irvine, Съединените щати) (представител: S. Ryan, Solicitor)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение R 603/2007–4 на четвърти апелативен състав от 5 ноември 2007 г.;

               —

               вместо него да се постанови определение, с което да се приеме, че искането за restitutio in integrum е направено в предвидения в член 78, параграф 2 срок;

               —

               делото да се върне на четвърти апелативен състав за произнасяне по същество относно това дали е била проявена цялата налагаща се предпазливост за подновяване на марката, за която става въпрос;

               —

               да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: Словната марка на Общността „DANELECTRO“ за стоки и услуги от класове 9 и 15 — заяка № 117 937

      Решение на отдела по администриране на марките и по правните въпроси: Отхвърля искането за restitutio in integrum и приема, че марката следва да се счита за отменена

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата и приема, че искането за restitutio in integrum следва да се счита за неподадено

      Изложени правни основания: Нарушение на член 78, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета.
   Жалбоподателят поддържа, че въпросът за спазването на предвидения от посочената по-горе разпоредба двумесечен срок за подаване на искането за подновяване на регистрацията на марка и за плащане на таксата за подновяване, не е предмет на жалбата му. Ако съдът приеме, че апелативният състав е имал право да разгледа този въпрос, жалбоподателят излага като евентуален довод, че срокът е изчислен неправилно.


title: Дело T-177/16: Жалба, подадена на 22 април 2016 г. — Mema/CPVO (Braeburn 78 (11078)

text:
               13.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/64

      Жалба, подадена на 22 април 2016 г. — Mema/CPVO (Braeburn 78 (11078)
      (Дело T-177/16)
      (2016/C 211/79)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Mema GmbH l.G. (Терлан, Италия) (представители: Rechtsanwälte B. Breitinger и S. Kirschstein-Freund)

         Ответник: Служба на Общността за сортовете растения (CPVO)

         Данни за производството пред CPVO

         Засегнато право на закрила на Общността за сортовете растения: Braeburn 78 (11078) — право на закрила на Общността на сортовете растения № 2009/0954

         Обжалвано решение: решение на апелативния състав на CPVO от 12 февруари 2016 г. по преписка A001/2015

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение и да върне преписката на апелативния състав за ново разглеждане с указанието да се отмени обжалваното решение и да се задължи Службата на Общността за сортовете растения да извърши допълнителна проверка по член 57, параграф 3 от Регламент № 2100/94;

                  —

                  при условията на евентуалност, да отмени решението на апелативния състав на Службата на Общността за сортовете растения от 12 февруари 2016 г. (преписка A 001/2015);

                  —

                  при условията на евентуалност, ако не бъдат уважени горните две искания, да се спре производството по жалбата по реда на член 69, буква г) от действащия от 1 юли 2015 г. Процедурен правилник на Общия съд (наричан по-нататък „Процедурния правилник“) до постановяването на окончателно решение в производството по член 21, параграф 1 от Регламент № 2100/94 за отнемане на правото на закрила на сортовете растения по отношение на референтния сорт „Royal Braeburn“ (заявка № 1998/1082; сорт № 11960). От това решение зависи изходът на производството, тъй като в зависимост от изхода на производството референтният сорт ще отпадне или ще се окаже, че сортът Angers-Beaucouzé е бил и продължава да е неподходящ като контролен сорт (вж. параграф 12) и съответно се е налагала или не се е налагала допълнителна проверка.

                  —

                  да осъди CPVO да заплати съдебните разноски.

         Изложени основания

                  —

                  злоупотреба с власт — нарушение на член 57, параграф 3 от Регламент № 2100/94;

                  —

                  нарушение на разпоредба, приложима при изпълнението на Регламент №o2100/94;

                  —

                  нарушение на точка 57 от протокола на CPVO относно сортовете ябълки;

                  —

                  нарушение на раздел IV от протокола на CPVO относно сортовете ябълки;

                  —

                  нарушение на член 75, изречение 2 от Регламент № 2100/94 — право на изслушване;

                  —

                  нарушение на член 75, изречение 1 от Регламент № 2100/94 — непълни мотиви.


title: Дело T-502/09: Определение на Общия съд от 11 октомври 2011 г. — Inovis/СХВП — Sonaecom (INOVIS)

text:
               26.11.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 347/44

         Определение на Общия съд от 11 октомври 2011 г. — Inovis/СХВП — Sonaecom (INOVIS)
   (Дело T-502/09) (1)

   2011/C 347/81
   Език на производството: английски
   Председателят на пети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 51, 27.2.2010 г.


               18.12.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 346/2

         Полагане на клетва от нов член на Общия съд
   2010/C 346/02
   На 26 ноември 2010 г. клетва пред Съда положи г-н Andrei Popescu, назначен за съдия в Общия съд на Европейския съюз за периода от 26 ноември 2010 г. до 31 август 2016 г. с решение на представителите на правителствата на държавите членки от 18 ноември 2010 г. (1)

      (1)  ОВ L 306, 23.11.2010 г., стр. 76


title: Дело C-496/17: Преюдициално запитване от Finanzgericht Düsseldorf (Германия), постъпило на 17 август 2017 г. — Deutsche Post AG/Hauptzollamt Köln

text:
               16.10.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 347/19

         Преюдициално запитване от Finanzgericht Düsseldorf (Германия), постъпило на 17 август 2017 г. — Deutsche Post AG/Hauptzollamt Köln
   (Дело C-496/17)
   (2017/C 347/25)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Finanzgericht Düsseldorf

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Deutsche Post AG

      Ответник: Hauptzollamt Köln

      Преюдициален въпрос

   Трябва ли член 24, параграф 1, втора алинея от Регламент за изпълнение (ЕС) № 2015/2447 (1) на Комисията от 24 ноември 2015 година за определяне на подробни правила за прилагането на някои разпоредби на Регламент (ЕС) № 952/2013 на Европейския парламент и на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Съюза да се тълкува в смисъл, че съгласно тази разпоредба митническият орган има право да изиска от заявителя да посочи данъчните идентификационни номера, издадени от германската Bundeszentralamt für Steuern (Федерална данъчна служба) за целите на облагането с данъка върху доходите на физическите лица, както и компетентните за това облагане данъчни служби по отношение на членовете на надзорния съвет на заявителя и на неговите изпълнителни директори, началници на отдели, главни счетоводители, началници на отдели по митнически въпроси, както и лицата, които отговарят за митническите въпроси, и лицата със специални познания в митническата област?

      (1)  ОВ L 343, 2015 г., стр. 558.


title: Дело C-457/11: Преюдициално запитване, отправено от Bundesgerichtshof (Германия) на 5 септември 2011 г. — Verwertungsgesellschaft Wort (VG Wort)/Kyocera Mita Deutschland GmbH и др.

text:
               10.12.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 362/10

         Преюдициално запитване, отправено от Bundesgerichtshof (Германия) на 5 септември 2011 г. — Verwertungsgesellschaft Wort (VG Wort)/Kyocera Mita Deutschland GmbH и др.
   (Дело C-457/11)
   2011/C 362/15
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesgerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Verwertungsgesellschaft Wort (VG Wort)

      Ответници: Kyocera Mita Deutschland GmbH, Epson Deutschland GmbH, Xerox GmbH

      Преюдициални въпроси

   На Съда на Европейския съюз са поставени следните въпроси относно тълкуването на Директива 2001/29/ЕО (1) на Европейския Парламент и на Съвета от 22 май 2001 година относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество:

               1.

               Следва ли при тълкуването на националното право Директивата да се взема предвид и по отношение на случаи, които са настъпили след датата на влизането ѝ в сила — 22 юни 2001 г., но преди 22 декември 2002 г. — датата, от която Директивата започва да се прилага?

               2.

               При възпроизвеждане чрез принтер става ли въпрос за възпроизвеждане, извършено чрез каквато и да е фотографска техника или някакъв друг процес с подобни резултати по смисъла на член 5, параграф 2, буква а) от Директивата?

               3.

               При утвърдителен отговор на втория въпрос, възможно ли е изискванията на Директивата за справедливо обезщетение да бъдат изпълнени за изключения или ограничения по отношение правото на възпроизвеждане съгласно член 5, параграфи 2 и 3 от Директивата, при зачитане на основното право на равно третиране съгласно член 20 от Хартата на основните права на Европейския съюз, и тогава, когато дължащите съответно възнаграждение лица са не производителите, вносителите и търговците на принтери, а производителите, вносителите и търговците на друго устройство или на няколко други свързани във верига устройства, с които може да се извършва съответното възпроизвеждане?

               4.

               Самата възможност за прилагане на технически мерки съгласно член 6 от Директивата допуска ли отпадането на условието за заплащане на справедливо обезщетение съгласно член 5, параграф 2, буква б) от Директивата?

               5.

               Отпадат ли условието за заплащане на справедливо обезщетение (по член 5, параграф 2, букви а) и б) от Директивата) и възможността за заплащане на такова обезщетение (вж. съображение 36 от Директивата), в случай че притежателите на съответните права са разрешили изрично или с конклудентни действия възпроизвеждането на техните произведения?

      (1)  ОВ L 167, стр. 10, Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 230.


               18.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 155/7

         Молба за консултативно становище от Съда на ЕАСТ, подадена от Fürstliches Obergericht на 20 декември 2016 г. по дело Pascal Nobile/DAS Rechtsschutz-Versicherungs AG
   (Дело E-21/16)
   (2017/C 155/05)
   С писмо от 20 декември 2016 г., получено в деловодството на Съда на ЕАСТ същия ден, към Съда на ЕАСТ бе отправена молба от Fürstliches Obergericht (Княжеския апелативен съд) за консултативно становище по дело Pascal Nobile/DAS Rechtsschutz-Versicherungs AG по следните въпроси:

               1.

               Изключва ли член 201, параграф 1, буква а) от Директива № 2009/138/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 25 ноември 2009 г. относно започването и упражняването на застрахователна и презастрахователна дейност (Платежоспособност II) възможността за договорно споразумение, сключено между застрахователно дружество за правни разноски и застраховано лице, съгласно което нарушение на задълженията на застрахованото лице, което води до освобождаване на застрахователното дружество от неговите задължения, е налице, ако в периода, в който осигуреното лице има право да предяви иск съгласно договора за застраховка на правни разноски, застрахованото лице упълномощи адвокат да представлява неговите интереси, без съгласието на застрахователното дружество за правни разноски?

               2.

               В случай, че отговорът на въпрос 1 е отрицателен: В съдебни производства, кога започва дадено разследване или производство, посочено в член 201, параграф 1, буква а) от Директива 2009/138/ЕО, което води до свободния избор на адвокат? Относимият момент във времето основава ли се единствено на официалното начало на съдебното производство (когато съдебният иск се предявява пред съда), или се включват също и предварителни стъпки, и, ако е така, кои са те?

               3.

               В случай, че на въпроси 1 и 2 бъде отговорено след 16 януари 2017 г.:

                           а)

                           Принципът на лоялност, предвиден в член 3 от Споразумението за ЕИП, изключва ли възможността националните съдилища, при всички обстоятелства, да поставят под въпрос валидността на решенията на Съда на ЕАСТ?

                           б)

                           В случай, че отговорът на въпрос 3а е отрицателен: Кои обстоятелства биха позволили на националните съдилища да поставят под съмнение валидността на решенията на Съда на ЕАСТ, без при това да се нарушава принципът на лоялност, предвиден в член 3 от Споразумението за ЕИП?


title: Дело T-40/09: Жалба, подадена на 26 януари 2009 г.  — Advance Magazine Publishers/СХВП — Selecciones Americanas (VOGUE CAFÉ)

text:
               4.4.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 82/31

         Жалба, подадена на 26 януари 2009 г. — Advance Magazine Publishers/СХВП — Selecciones Americanas (VOGUE CAFÉ)
   (Дело T-40/09)
   (2009/C 82/55)
   Език на жалбата: английски
   Страни

      Жалбоподател: Advance Magazine Publishers, Inc. (Ню Йорк, Съединени американски щати) (представител: адв. T. Alkin, barrister)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Selecciones Americanas, SA (Sitges (Барселона), Испания)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 19 ноември 2008 г. по преписка R 280/2008-4, доколкото то се отнася до възражението, основано на регистрираните в Испания под № 255 186 и № 2 529 728 марки,

               —

               да се измени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 19 ноември 2008 г. по преписка R 280/2008-4, в смисъл че разглеждането на възражението се спира до произнасянето на решение в процедурата по възражение срещу заявка за марка на Общността № 3 064 219, и

               —

               да се осъди другата страна в производството пред апелативния състав да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „VOGUE CAFÉ“ за стоки и услуги от класове 21, 25 и 43

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в процедурата по възражението: другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: фигуративна марка „Vogue Juan Fort, S.A. — Badalona“, регистрирана в Испания под № 255 186 за стоки от клас 25; фигуративна марка „VOGUE studio“ регистрирана в Испания под № 2 529 728 за стоки от клас 25; заявка за марка на Общността № 3 064 219 за фигуративната марка „VOGUE“ за стоки и услуги от класове 25, 35 и 39.

      Решение на отдела по споровете: уважава възражението за заявените стоки от клас 25

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: Нарушение на член 43, параграф 2 от Регламент № 40/94 на Съвета и/или на правило 22, параграф 3 от Регламент № 2868/95 на Комисията (1), тъй като апелативният състав неправилно заключава, че доказателствата, представените от другата страна в производството пред апелативния състав, установяват използване на марката, регистрирана в Испания под № 255 186; нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 40/94 на Съвета, тъй като апелативният състав неправилно преценява, че съществува вероятност от объркване между съответната марка на Общността и марката, регистрирана в Испания под № 2 529 728; нарушение на правило 20, параграф 7 от Регламент № 2868/95 на Комисията, тъй като апелативният състав посочва неприложими основания за отказа си да спре производството до приключване на процедурата по възражение срещу заявка за марка на Общността № 3 064 219.

      (1)  Регламент (ЕО) № 2868/95 на Комисията от 13 декември 1995 година за прилагане на Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета относно марката на Общността (OВ 1995 г., L 303, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 189).


title: Дело F-32/12: Жалба, подадена на 7 март 2012 г. — ZZ/Комисия

text:
               12.5.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/36

         Жалба, подадена на 7 март 2012 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-32/12)
   2012/C 138/86
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: G. Cipressa, avvocato)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет и описание на спора

   Отмяна на мълчаливия отказ на Комисията да възстанови една четвърт от съдебните разноски, направени от жалбоподателя по дело F-56/09, Marcuccio/Комисия, която ответникът е осъден да заплати със съдебното решение от 9 юни 2011 г.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени отхвърлянето от страна на Комисията или за което при всички положения тя е отговорна, независимо от неговата форма и от това дали е частично или пълно, на претенциите от искането на жалбоподателя от 4 януари 2011 г.,

               —

               да се отмени, доколкото е необходимо, решението, независимо от неговата форма, с което се отхвърля жалбата от 20 юли 2011 г., подадена от жалбоподателя срещу решението за отхвърляне на искането от 4 януари 2011 г.,

               —

               да се установи, доколкото е необходимо, че като е пропуснала и да изрази изрична позиция по искането от 4 януари 2011 г., Комисията незаконосъобразно се е въздържала да приеме мерките за изпълнение на решението на Общия съд от 9 юни 2010 г. по дело F-56/09, Marcuccio/Комисия, и по-специално на точка 4 от диспозитива на това съдебно решение,

               —

               да се осъди Комисията да изплати на жалбоподателя сумата от 3 174,87 EUR, върху която при неизплащане се начисляват лихви в полза на жалбоподателя с годишен лихвен процент 10 % и с годишна капитализация, считано от утре и до деня на плащането на горепосочената сума,

               —

               да се осъди Комисията да изплати на жалбоподателя сумата от 10 EUR на ден за всеки следващ ден, считано от утре и ad infinitum, през който продължава пропускът от страна на Комисията да изплати на жалбоподателя горепосочената сума от 3 174,87 EUR, или поне да изрази изрична позиция по искането от 4 януари 2011 г., като сумата от 10 EUR трябва да бъде изплатена при изтичането на самия ден — в противен случай върху нея се начисляват лихви в полза на жалбоподателя в размер на 10 % годишно и с годишна капитализация, считано от деня, следващ деня, в който е трябвало да бъде извършено посоченото плащане и до деня, в който то бъде извършено,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-379/13: Решение на Общия съд от 10 февруари 2015 г.  — Innovation First/СХВП (NANO) (Марка на Общността — Заявка за регистрация на словна марка на Общността „NANO“  — Право на изслушване — Задължение за мотивиране — Служебна проверка на фактите — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета)

text:
               23.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 96/16

         Решение на Общия съд от 10 февруари 2015 г. — Innovation First/СХВП (NANO)
   (Дело T-379/13) (1)

   ((Марка на Общността - Заявка за регистрация на словна марка на Общността „NANO“ - Право на изслушване - Задължение за мотивиране - Служебна проверка на фактите - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета))
   (2015/C 096/20)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Innovation First, Inc. (Грийнвил, Южна Каролина, САЩ) (представител: J. Zecher, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Poch)

      Предмет

   Жалба, подадена срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 19 април 2013 г. (дело R 1271/2012-1) относно заявка за регистрация на словен знак „NANO“ като марка на Общността.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Innovation First, Inc. да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 260, 7.9.2013 г.


title: Дело T-37/15: Жалба, подадена на 23 януари 2015 г.  — Abertis Telecom Terrestre/Комисия

text:
               16.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 89/41

         Жалба, подадена на 23 януари 2015 г. — Abertis Telecom Terrestre/Комисия
   (Дело T-37/15)
   (2015/C 089/49)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Abertis Telecom Terrestre, SA (Барселона, Испания) (представители: J. Buendía Sierra, A. Lamadrid de Pablo, A. Balcells Cartagena и M. Bolsa Ferruz, abogados)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение и по-специално член 1, доколкото се приема, че е налице държавна помощ, несъвместима с вътрешния пазар,

               —

               като последица от отмяната му да отмени разпорежданията за възстановяване в членове 3 и 4 от решението и

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Основанията и основните доводи са посочени по дело T-36/15, HISPASAT/Комисия.


title: Дело C-74/15: Определение на Съда (шести състав) от 19 ноември 2015 г. (преюдициално запитване от Curtea de Apel Oradea — Румъния) — Dumitru Tarcău, Ileana Tarcău/Banca Comercială Intesa Sanpaolo România SA и др. (Преюдициално запитване — Член 99 от Процедурния правилник на Съда — Защита на потребителите — Директива 93/13/ЕИО — Член 1, параграф 1 и член 2, буква б) — Неравноправни клаузи, съдържащи се в сключените с потребителите договори — Договор за поръчителство и договор за обезпечение върху недвижим имот, сключени с кредитна институция от физически лица, които действат за цели, излизащи от рамките на упражняваното от тях занятие, и които нямат функционална връзка с търговското дружество, на което стават поръчители)

text:
               1.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/17

         Определение на Съда (шести състав) от 19 ноември 2015 г. (преюдициално запитване от Curtea de Apel Oradea — Румъния) — Dumitru Tarcău, Ileana Tarcău/Banca Comercială Intesa Sanpaolo România SA и др.
   (Дело C-74/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Член 99 от Процедурния правилник на Съда - Защита на потребителите - Директива 93/13/ЕИО - Член 1, параграф 1 и член 2, буква б) - Неравноправни клаузи, съдържащи се в сключените с потребителите договори - Договор за поръчителство и договор за обезпечение върху недвижим имот, сключени с кредитна институция от физически лица, които действат за цели, излизащи от рамките на упражняваното от тях занятие, и които нямат функционална връзка с търговското дружество, на което стават поръчители))
   (2016/C 038/25)
   Език на производството: румънски

      Запитваща юрисдикция

   Curtea de Apel Oradea

      Страни в главното производство

      Въззивници: Dumitru Tarcău, Ileana Tarcău

      Ответници: Banca Comercială Intesa Sanpaolo România SA Arad, Banca Comercială Intesa Sanpaolo România SA — Sucursala Baia Mare, Cristian Tarcău, Corina Tarcău, SC Magenta, в ликвидация, SC Crisco SRL

      Диспозитив

   Член 1, параграф 1 и член 2, буква б) от Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори трябва да се тълкуват в смисъл, че тази директива може да се прилага към договор за обезпечение върху недвижим имот или за поръчителство, сключен между физическо лице и кредитна институция за гарантиране на задълженията, които има търговско дружество към тази институция по силата на договор за кредит, когато това физическо лице е действало за цели, които не попадат в рамките на упражняваната от него дейност по занятие, и то няма връзка от функционално естество с посоченото дружество.

      (1)  ОВ C 171, 26.5.2015 г.


title: Дело T-100/12: Жалба, подадена на 22 февруари 2012 г. — Almashreq Investment/Съвет

text:
               26.5.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 151/30

         Жалба, подадена на 22 февруари 2012 г. — Almashreq Investment/Съвет
   (Дело T-100/12)
   2012/C 151/52
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Almashreq Investment Co. (Joint-Stock Holding Company) (Дамаск, Сирия) (представител: E. Ruchat, avocat)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да приеме, че искането на жалбоподателя е допустимо и основателно,

               —

               вследствие на това да отмени Решение 2011/782/ОВППС от 1 декември 2011 година, както и Регламент № 36/2012 (ЕС) от 18 януари 2012 година, и последващите ги актове за изпълнение в частта, в която се отнасят до жалбоподателя,

               —

               да осъди Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три правни основания, които по същество са идентични или подобни на правните основания, изложени по дело T-432/11, Makhlouf/ Съвет (1) и дело T-433/11, Makhlouf/Съветl (2).

      (1)  ОВ C 290, 2011 г., стр. 13.

      (2)  ОВ C 290, 2011 г., стр. 14.


title: Дело T-226/06: Определение на Първоинстанционния съд от 3 април 2008 г. — PTV/СХВП (MAP&GUIDE The Mapware Company)

text:
               7.6.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 142/37

         Определение на Първоинстанционния съд от 3 април 2008 г. — PTV/СХВП (MAP&GUIDE The Mapware Company)
   (Дело T-226/06) (1)

   (2008/C 142/68)

      Език на производството: немски

   Председателят на пети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 249, 11.10.2006 г.


title: Дело T-411/10 RENV: Решение на Общия съд от 12 септември 2017 г. — Laufen Austria/Комисия (Конкуренция — Картели — Белгийски, германски, френски, италиански, нидерландски и австрийски пазар на оборудване за баня — Решение, с което се установява нарушение на член 101 ДФЕС и член 53 от Споразумението за ЕИП — Глоби — Солидарно наложена глоба на дружество майка и на дъщерното му дружество — Таван от 10 % от оборота — Изчисляване на тавана при отчитане само на оборота на дъщерното дружество за периода на нарушението, предшестващ придобиването му от дружеството майка)

text:
               23.10.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 357/8

         Решение на Общия съд от 12 септември 2017 г. — Laufen Austria/Комисия
   (Дело T-411/10 RENV) (1)

   ((Конкуренция - Картели - Белгийски, германски, френски, италиански, нидерландски и австрийски пазар на оборудване за баня - Решение, с което се установява нарушение на член 101 ДФЕС и член 53 от Споразумението за ЕИП - Глоби - Солидарно наложена глоба на дружество майка и на дъщерното му дружество - Таван от 10 % от оборота - Изчисляване на тавана при отчитане само на оборота на дъщерното дружество за периода на нарушението, предшестващ придобиването му от дружеството майка))
   (2017/C 357/09)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Laufen Austria AG (Вилхелмсбург, Австрия) (представител: E. Navarro Varona, адвокат)

      Ответник: Европейска комисия (представители: F. Castillo de la Torre, F. Jimeno Fernández и F. Castilla Contreras)

      Предмет

   Искане по член 263 ДФЕС, от една страна, за частична отмяна на Решение C (2010) 4185 окончателен на Комисията от 23 юни 2010 г. относно производство съгласно член 101 от ДФЕС и член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/39092 — Оборудване за баня) и, от друга страна, за намаляване на размера на глобата, наложена с това решение на жалбоподателя

      Диспозитив

               1)

               Определя на 4 788 001 EUR размера на частта, за която Laufen Austria AG носи самостоятелно отговорност, от наложената му глоба за извършеното нарушение в периода от 12 октомври 1994 г. до 28 октомври 1999 г.

               2)

               Laufen Austria и Европейската комисия понасят направените от тях съдебни разноски в производствата пред Общия съд и Съда.

      (1)  ОВ C 301, 6.11.2010 г.


title: Съединени дела C-583/16 и С-584/16: Определение на председателя на Съда от 18 май 2017 г. (преюдициално запитване, отправено от Cour d'appel de Versailles — Франция) — Green Yellow Canet en Roussillon SNC (C-583/16), Green Yellow Hyères Sup SNC (C-584/16)/Enedis, SA, в присъствието на: Axa Corporate Solutions Assurances SA

text:
               28.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 283/29

         Определение на председателя на Съда от 18 май 2017 г. (преюдициално запитване, отправено от Cour d'appel de Versailles — Франция) — Green Yellow Canet en Roussillon SNC (C-583/16), Green Yellow Hyères Sup SNC (C-584/16)/Enedis, SA, в присъствието на: Axa Corporate Solutions Assurances SA
   (Съединени дела C-583/16 и С-584/16) (1)

   (2017/C 283/42)
   Език на производството: френски
   Председателят на Съда разпореди делата да бъдат заличени от регистъра.

      (1)  ОВ C 38, 6.2.2017 г.


title: Дело T-715/14: Жалба, подадена на 9 октомври 2014 г. — NK Rosneft a.o./Съвет

text:
               1.12.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 431/40

         Жалба, подадена на 9 октомври 2014 г. — NK Rosneft a.o./Съвет
   (Дело T-715/14)
   (2014/C 431/64)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: NK Rosneft OAO (Москва, Русия); RN-Shelf-Arctic OOO (Москва); RN-Shelf-Dalniy Vostok ZAO (Южносахалинск, Русия); RN-Exploration OOO (Москва); и Tagulskoe OOO (Красноярск, Русия) (представител: T. Beazley, QC)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени членове 1, параграф 2, букви б), в) и г) и параграф 3, и приложение III към Решение 2014/512/ОВППС на Съвета от 31 юли 2014 г. относно ограничителни мерки с оглед на действията на Русия, дестабилизиращи положението в Украйна, изменено с Решение 2014/659/ОВППС на Съвета от 8 септември 2014 г.;

               —

               да отмени членове 3, 3a, 4, параграфи 3 и 4, приложение II, член 5, параграф 2, букви б), в), г) и параграф 3 и приложение VI, и член 11 oт Регламент на Съвета (ЕС) № 833/2014 от 31 юли 2014 година относно ограничителни мерки с оглед на действията на Русия, дестабилизиращи положението в Украйна, изменен с Регламент (EС) № 960/2014 на Съвета от 8 септември 2014 г.;

               —

               по-нататък или алтернативно, да отмени Регламент (EС) № 833/2014 на Съвета и Решение 2014/512/ОВППС на Съвета, доколкото те се прилагат спрямо жалбоподателите;

               —

               да осъди Съвета да заплати разноските в производството.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателите излагат девет правни основания.

               1.

               Първо правно основание, състоящо се в твърдението, че Съветът не е изложил достатъчни мотиви, даващи възможност за пълен съдебен контрол както по същество, така и от процесуална гледна точка, върху разпоредбите, които жалбоподателите искат да бъдат отменени (наричани по-нататък „приложимите мерки“), и е нарушил правото на защита и на ефективна съдебна защита на жалбоподателите по отношение на приложимите мерки.

               2.

               Второ правно основание, състоящо се в твърдението, че Съветът не е представил доказателства, които са могли или които обосновават наличието на оправдана или законна цел на приложимите мерки.

               3.

               Трето правно основание, състоящо се в твърдението, че приложимите мерки са в нарушение на международноправните задължения на ЕС по Споразумението за партньорство и сътрудничество с Русия и/или ГАТТ.

               4.

               Четвърто правно основание, състоящо се в твърдението, че Съветът не е бил компетентен да приеме приложимите мерки или тези мерки са незаконосъобразни, тъй като няма явна или установима по пътя на логиката разумна връзка между посочената цел на Решение 2014/512/ОВППС на Съвета и избраните средства за постигането ѝ.

               5.

               Пето правно основание, състоящо се в твърдението, че Регламент (ЕС) № 833/2014 на Съвета не изпълнява адекватно разпоредбите на Решение 2014/512/ОВППС на Съвета, доколкото Съветът не е бил компетентен да приеме или, ако е бил компетентен, не е можел законосъобразно да приеме, член 3 от Регламент (ЕС) № 833/2014 на Съвета, доколкото той (най-малко) противоречи на разпоредбите на Решение 2014/512/ОВППС на Съвета, по-специално неговия член 4.

               6.

               Шесто правно основание, състоящо се в твърдението, че Съветът не е бил компетентен да приеме или не е можел законосъобразно да приеме приложимите мерки, тъй като те нарушават основния принцип на равно третиране и на липса на произвол.

               7.

               Седмо правно основание, състоящо се в твърдението, че Съветът не е бил компетентен да приеме или не е можел законосъобразно да приеме приложимите мерки, тъй като те са непропорционални или не е било установено, че са пропорционални, на преследваната от Решение 2014/512/ОВППС на Съвета цел. По-нататък, като последица от тяхната непропорционалност, разпоредбите (a) накърняват законодателната компетентност на Съюза съгласно ОТП и (б) представляват недопустима намеса в основното право на жалбоподателите на собственост и/или тяхната свобода на стопанска инициатива.

               8.

               Осмото правно основание, състоящо се в твърдението, че по-специално поради липсата на обяснение за приложимите мерки и тяхната природа, най-малкото частично обжалваната разпоредба е можела да послужи за различна от посочената цел, и по-нататък, отделно от това, че е налице злоупотреба с правомощията, предоставени с Решение 2014/512/ОВППС на Съвета.

               9.

               Девето правно основание, състоящо се в твърдение за нарушаване на конституционната гаранция за правна сигурност, включително поради липсата на яснота по отношение на ключови термини в приложимите мерки.


title: Дело T-492/10: Жалба, подадена на 7 октомври 2010 г. — Melli Bank/Съвет

text:
               4.12.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 328/53

         Жалба, подадена на 7 октомври 2010 г. — Melli Bank/Съвет
   (Дело T-492/10)
   ()
   2010/C 328/82
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Melli Bank plc (Лондон, Обединеното кралство) (представители: S. Gadhia, S. Ashley, Solicitors, D. Anderson, QC, и R. Blakeley, Barrister)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени параграф 5 от таблица Б от Приложение II към Решение № 2010/413/ОВППС (1) на Съвета, доколкото се отнася до жалбоподателя,

               —

               да се отмени параграф 3 от таблица Б от Приложението към Регламент за изпълнение (ЕС) № 668/2010 (2) на Съвета, доколкото се отнася до жалбоподателя,

               —

               да се постанови, че член 7, параграф 2, буква г) от Регламент (ЕО) № 423/2007 (3) на Съвета е неприложим спрямо жалбоподателя, и

               —

               да се осъди Съветът да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   С настоящата жалба жалбоподателят иска частична отмяна на Регламент за изпълнение (ЕС) № 668/2010 на Съвета и на Решение № 2010/413/ОВППС на Съвета в частта, с която името на жалбоподателя е включено в списъка на лицата, групите и образуванията, по отношение на които се прилага замразяване на средства и икономически ресурси в изпълнение на посочената разпоредба. Освен това жалбоподателят иска по силата на член 277 ДФЕС, член 7, параграф 2, буква г) от Регламент (ЕО) № 423/2007 да бъде обявен за неприложим.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква следните правни основания.
   На първо място жалбоподателят твърди, че обжалваните регламент и решение са приети в нарушение на правото на жалбоподателя на защита и правото му на ефективна съдебна защита, тъй като изложените от Съвета мотиви не позволяват на жалбоподателя да разбере основанията за посочването му в списъка и последвалото замразяване на активите му.
   Освен това жалбоподателят твърди, че Съветът не му е предоставил доказателствата и/или документите от преписката, на които Съветът се е позовал, което съответно е лишило жалбоподателя от възможността да представи на практика оборващи доказателства във връзка с посочването му в списъка.
   На второ място жалбоподателят твърди, че материалноправните критерии за неговото посочване не са изпълнени и/или Съветът е допуснал явна грешка в преценката дали тези критерии са изпълнени или не. Жалбоподателят твърди, че не е „притежаван или контролиран“ от субект, участващ във, пряко свързан със или предоставящи помощ за твърдяните чувствителни по отношение на разпространението ядрени дейности на Иран или разработването на системи за ядрено оръжие по смисъла на понятието за „притежаван или контролиран“ от Решение на Общия съд по дело Melli Bank/Съвет (T-246/08) (4).
   На трето място жалбоподателят твърди, че доколкото член 7, параграф 2, буква г) от Регламент (ЕО) № 423/2007 на Съвета и/или член 20, параграф 1, буква б) от Решение № 2010/413/ОВППС на Съвета са императивни и задължават Съвета да посочи всяко дъщерно дружество на посочено в списъка дружество-майка, то последните са незаконосъобразни.
   На четвърто място жалбоподателят твърди, че не са спазени материалноправните критерии за посочването на неговото дружеството-майка, и по този начин и за посочването на жалбоподателя, както и/или че Съветът е допуснал явна грешка в преценката дали тези критерии са спазени или не. Жалбоподателят твърди, че доколкото неговото дружество-майка успешно е обжалвало Регламент (ЕО) № 1100/2009 (5) на Съвета (дело T-35/10) (6) и Решение № 2008/475/ЕО (7) на Съвета (дело T-390/08 (8)), Регламент за изпълнение (ЕС) № 668/2010 на Съвета и Решение № 2010/413/ОВППС на Съвета също следва да бъдат отменени, доколкото се отнасят до жалбоподателя.
   На пето място жалбоподателят твърди, че посочването му в списъка и замразяването на всичките му активи по цял свят не е рационално свързано с преследваната от Съвета цел и нарушава правото му на собственост. Освен това той твърди, че наложените ограничителни мерки са непропорционални, доколкото с тях се причинява съществена вреда на жалбоподателя и доколкото в случая е било възможно да бъдат приложени други, по-малко ограничителни мерки.

      (1)  Решение 2010/413/ОВППС на Съвета от 26 юли 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС (OB L 195, стр. 39).

      (2)  Регламент за изпълнение (ЕС) № 668/2010 на Съвета от 26 юли 2010 година за прилагане на член 7, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 423/2007 относно ограничителни мерки срещу Иран (OB L 195, стр. 25).

      (3)  Регламент (ЕО) № 423/2007 на Съвета от 19 април 2007 година относно ограничителни мерки срещу Иран (OB L 103, стр. 1).

      (4)  Решение на Общия съд от 9 юли 2009 г. по съединени дела T-246/08 и T-332/08, Melli Bank/Съвет, Сборник, стр. II-2629, в момента в процес на обжалване по дело C-380/09 P, Melli Bank/Съвет (ОВ C 282, 2009 г., стp. 30).

      (5)  Регламент (ЕО) № 1100/2009 на Съвета от 17 ноември 2009 година за прилагане на член 7, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 423/2007 относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Решение 2008/475/ЕО (ОВ L 303, стp. 31).

      (6)  Дело T-35/10, Bank Melli Iran/Съвет (ОВ C 100, стp. 47).

      (7)  Решение на Съвета от 23 юни 2008 година за прилагане член 7, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 423/2007 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 163, стp. 29).

      (8)  Решение на Общия съд от 14 октомври 2009 г. по съединено дело T-390/08, Bank Melli Iran/Съвет, Сборник, стр. II-3967, в момента в процес на обжалване обжалвано по дело C-548/09 P, Bank Melli Iran/Съвет (ОВ C 80, 2010 г., стp. 10).


title: Дело T-276/15: Решение на Общия съд от 14 март 2017 г. — Edison/EUIPO — Eolus Vind (e) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               24.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/16

         Решение на Общия съд от 14 март 2017 г. — Edison/EUIPO — Eolus Vind (e)
   (Дело T-276/15) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2017/C 129/26)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Edison SpA (Милано, Италия) (представители: D. Martucci, F. Boscariol de Roberto и I. Gatto, avocats)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: D. Hanf и A. Folliard-Monguiral)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO: Eolus Vind AB (publ) (Hässleholm, Швеция)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 24 февруари 2015 г. (преписка R 2358/2013-1) относно производство по възражение между Edison и Eolus Vind

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Edison SpA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 236, 20.7.2015 г.


title: Дело T-321/07: Решение на Общия съд от 3 март 2010 г. — Lufthansa AirPlus Servicekarten/СХВП — Applus Servicios Tecnológicos (A+) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността A+ — По-ранна словна марка на Общността AirPlus International — Относителни основания за отказ — Липса на вероятност от объркване — Липса на сходство между знаците — Задължение за мотивиране — Право на защита — Член 8, параграф 1, буква б) и параграф 5, членове 73, 74 и 79 от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) и параграф 5, членове 75, 76 и 83 от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               17.4.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 100/38

         Решение на Общия съд от 3 март 2010 г. — Lufthansa AirPlus Servicekarten/СХВП — Applus Servicios Tecnológicos (A+)
   (Дело T-321/07) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „A+“ - По-ранна словна марка на Общността „AirPlus International“ - Относителни основания за отказ - Липса на вероятност от объркване - Липса на сходство между знаците - Задължение за мотивиране - Право на защита - Член 8, параграф 1, буква б) и параграф 5, членове 73, 74 и 79 от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) и параграф 5, членове 75, 76 и 83 от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2010/C 100/58
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Lufthansa AirPlus Servicekarten GmbH (Neu-Isenburg, Германия) (представители: G. Würtenberger, R. Kunze и T. Wittman, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: D. Botis)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Applus Servicios Tecnológicos, SL (Барселона, Испания) (представител: E. Torner Lasalle, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 7 юни 2007 г. (преписка R 310/2006-2) във връзка с производство по възражение между Lufthansa AirPlus Servicekarten GmbH и Applus Servicios Tecnológicos, SL

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Lufthansa AirPlus Servicekarten GmbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 269, 10.11.2007 г.


title: Дело C-535/10 P: Определение на председателя на Съда от 14 ноември 2011 г. — 4care AG/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Laboratorios Diafarm, SA

text:
               18.2.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 49/21

         Определение на председателя на Съда от 14 ноември 2011 г. — 4care AG/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Laboratorios Diafarm, SA
   (Дело C-535/10 P) (1)

   2012/C 49/37
   Език на производството: немски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 30, 29.01.2011 г.


title: Дело C-126/11: Преюдициално запитване, отправено от Hof van Cassatie van België на 10 март 2011 г. — INNO NV/Unie van Zelfstandige Ondernemers VZW (UNIZO), Organisatie voor de Zelfstandige Modedetailhandel VZW (Mode Unie), Couture Albert BVBA

text:
               21.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 152/15

         Преюдициално запитване, отправено от Hof van Cassatie van België на 10 март 2011 г. — INNO NV/Unie van Zelfstandige Ondernemers VZW (UNIZO), Organisatie voor de Zelfstandige Modedetailhandel VZW (Mode Unie), Couture Albert BVBA
   (Дело C-126/11)
   2011/C 152/26
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hof van Cassatie van België

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: INNO NV

      Ответници: Unie van Zelfstandige Ondernemers VZW (UNIZO), Organisatie voor de Zelfstandige Modedetailhandel VZW (Mode Unie), Couture Albert BVBA

      Преюдициални въпроси

   Трябва ли Директива 2005/29 (1) на Европейския Парламент и на Съвета от 11 май 2005 година относно нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители на вътрешния пазар и изменение на Директива 84/450/ЕИО на Съвета, Директиви 97/7/ЕО, 98/27/ЕО и 2002/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, и Регламент (ЕО) № 2006/2004 на Европейския парламент и на Съвета, и в частност член 1, член 2, буква г), член 3, параграф 1 и член 5 от нея, да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба като член 53, параграф 1, първа и трета алинея от Закона от 14 юли 1991 г. за търговските практики и информирането и защитата на потребителите, която забранява на търговците в секторите, посочени в член 52, параграф 1 от този закон, да правят изрични или подразбиращи се съобщения за намаление на цените по смисъла на член 42 от този закон през периодите на очакване от 15 ноември до 2 януари включително и от 15 май до 30 юни включително и да правят изрични или подразбиращи се съобщения за намаление на цените преди тези периоди, ако ефектът им ще се прояви през самия период на очакване, въпреки че действителната цел на тази мярка е да уреди конкурентните отношения между търговците и че предвид останалите установени в закона гаранции тя не допринася реално за защитата на потребителите, макар в мотивите към закона националният законодател да посочва двойна цел, а именно, първо, да се защитят потребителите, и второ, да се уредят конкурентните отношения между търговците?

      (1)  ОВ L 149, стр. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 14, стр. 260.


title: Дело T-648/13: Решение на Общия съд от 10 февруари 2015 г.  — IOIP Holdings/СХВП (GLISTEN) (Марка на Общността — Заявка за словна марка на Общността „GLISTEN“  — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               23.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 96/18

         Решение на Общия съд от 10 февруари 2015 г. — IOIP Holdings/СХВП (GLISTEN)
   (Дело T-648/13) (1)

   ((Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността „GLISTEN“ - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2015/C 096/22)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: IOIP Holdings LLC (Форт Уейн, Съединени американски щати) (представители: H. Dhondt и S. Kinart, адвокати)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: D. Walicka)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 11 септември 2013 г. (преписка R 1028/2013-2) относно заявка за регистрация на словния знак „GLISTEN“ като марка на Общността.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда IOIP Holdings LLC да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 61, 1.3.2014 г.


title: Дело T-309/07: Иск, предявен на 15 август 2007 г. — Кралство Нидерландия/Комисия

text:
               6.10.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 235/24

         Иск, предявен на 15 август 2007 г. — Кралство Нидерландия/Комисия
   (Дело T-309/07)
   (2007/C 235/45)
   Език на производството: нидерландски
   Страни

      Ищец: Кралство Нидерландия [представители: C. Wissels, M. de Grave и Y. de Vries, gemachtigden]

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени Решение 2007/395, доколкото в него Комисията заключава, че съгласно член 95, параграф 6 ЕО е необходимо нейното одобрение, за да се запазят националните разпоредби за употребата на хлорирани парафини с къса верига, които не са посочени в Директива 2002/45/ЕО.

               —

               да се осъди Комисията да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи
   Изтъкнатите основания и доводи са аналогични на представените по дело Т-234/04, Нидерландия/Комисия (предишно дело С-103/04) (1).

      (1)  ОВ C 94, 17.4.2004 г., стр. 30.


title: Дело C-430/16 P: Жалба, подадена на 2 август 2016 г. от Bank Mellat срещу решението, постановено от Общия съд (първи състав) на 2 юни 2016 г. по дело T-160/13, Bank Mellat/Съвет

text:
               10.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 371/7

         Жалба, подадена на 2 август 2016 г. от Bank Mellat срещу решението, постановено от Общия съд (първи състав) на 2 юни 2016 г. по дело T-160/13, Bank Mellat/Съвет
   (Дело C-430/16 P)
   (2016/C 371/09)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Bank Mellat (представители: S. Zaiwalla P. Reddy, Z. Burbeza, Solicitors, M. Brindle QC, R. Blakeley, J. MacLeod, Barristers)

      Други страни в производството:

   Съвет на Европейския съюз,
   Европейска комисия,
   Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да бъде отменено решението;

               —

               да бъде отменен член 1, параграф 15 от Регламент № 1263 (1) или в неговата цялост, или в частта му, която се отнася до Банката;

               —

               да установи, че член 1, параграф 6 от Директива № 635 (2) е неприложим спрямо Банката и

               —

               да осъди Съвета да заплати съдебните разноски в производството по обжалване и съдебните разноски, направени в производството пред Общия съд.

      Основания и основни доводи

               1.

               Въззивникът, Bank Mellat (наричана по-нататък „Банката“), обжалва с въззивна жалба решението на Общия съд (първи състав) от 2 юни 2016 г., дело T-160/13 Bank Mellat/Съвет, EU:T:2016:331 (наричано по-нататък „съдебното решение“). В обобщение Банката твърди, че Общият съд допуснал грешка, тъй като не уважил жалбата на жалбоподателя да отмени или да обяви за неприложими спрямо Банката редица мерки, които налагали „финансово ембарго“ на Банката, а именно:

                           (1)

                           Член 1 , параграф 15 от Регламент (EС) на Съвета № 1263/2012.

                           (2)

                           Член 1, параграф 6 от Решение № 2012/635/ОВППС.

               2.

               Банката в частност посочва три основания за обжалване, изведени от допуснати от Общия съд грешки в правоприлагането при преценката по същество на подадената от Банката жалба:

                           (1)

                           Общият съд допуснал грешка в правоприлагането при тълкуването и прилагането на изискването за „необходимост“ по член 215 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) (първо основание).

                           (2)

                           Общият съд допуснал грешка, като приел, че финансовото ембарго било пропорционално, като в резултат на това били допуснати множество други специфични грешки в правоприлагането (второ основание).

                           (3)

                           Общият съд допуснал грешка, като приел, че финансовото ембарго било в съответствие с други общи принципи на правото на ЕС (трето основание).

               3.

               Банката посочва също така две по-широкообхватни основания за обжалване, изведени от допуснатите от Общия съд грешки в правоприлагането при преценката на допустимостта на части от подадената от Банката жалба:

                           (1)

                           Общият съд неоснователно разгледал изолирано части от финансовото ембарго и приел подадената от Банката жалба спрямо тях за недопустима (четвърто основание).

                           (2)

                           Общият съд погрешно приел по-специално, че на основание на член 275 ДФЕС не бил компетентен да се произнесе по оспорването от страна на Банката на член 1, параграф 6 от Решение № 2012/635/ОВППС (пето основание).

               4.

               В съответствие с това Банката иска Съдът да отмени съдебното решение и да уважи исканията ѝ.

      (1)  Регламент (ЕС) № 1263/2012 на Съвета от 21 декември 2012 година за изменение на Регламент (ЕС) № 267/201 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 356, 2012 г., стр. 34).

      (2)  Решение 2012/635/ОВППС на Съвета от 15 октомври 2012 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 282, 2012 г., стр. 58).


title: Дело T-681/15: Жалба, подадена на 20 ноември 2015 г. — Environmental Manufacturing/СХВП — Société Elmar Wolf (Изображение на лъвска глава)

text:
               1.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/67

         Жалба, подадена на 20 ноември 2015 г. — Environmental Manufacturing/СХВП — Société Elmar Wolf (Изображение на лъвска глава)
   (Дело T-681/15)
   (2016/C 038/90)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Environmental Manufacturing LLP (Stowmarket, Обединено кралство) (представител: S. Malynicz, Barrister)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Дружество Elmar Wolf SA (Wissembourg, Франция)

      Данни за производството пред СХВП

      Заявител/Притежател на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: фигуративна марка на Общността (Изображение на лъвска глава) — заявка за регистрация на марка на Общността № 4 971 511

      Производство пред СХВП: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на СХВП от 3 септември 2015 г. по преписка R 1252/2015-1

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди СХВП и другата страна да заплатят направените от тях съдебните разноски и разноските, направени от жалбоподателя.

      Изложено основание

               —

               нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-6/09: Иск, предявен на 9 януари 2009 г.  — Комисия на Европейските общности/Кралство Белгия

text:
               21.3.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 69/24

         Иск, предявен на 9 януари 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Белгия
   (Дело C-6/09)
   (2009/C 69/43)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: V. Peere и P. Dejmek)

      Ответник: Кралство Белгия
   Искания на ищеца

               —

               Да се установи, че като не е приело всички законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2005/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 октомври 2005 година за предотвратяване използването на финансовата система за целите на изпирането на пари и финансирането на тероризъм (1), и като във всеки случай не е уведомило Комисията за всички тях, Кралство Белгия не е изпълнило задълженията си по тази директива;

               —

               да се осъди Кралство Белгия да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Срокът за транспониране на Директива 2005/60/ЕО е изтекъл на 15 декември 2007 г. Към датата на предявяване на настоящия иск обаче ответникът все още не е бил приел всички необходими мерки за транспониране на директивата и във всеки случай не е бил уведомил Комисията за тях.

      (1)  ОВ L 309, стр. 15; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 2, стр. 214.


title: Дело C-410/11: Преюдициално запитване, отправено от Audiencia Provincial de Barcelona (Испания) на 1 август 2011 г. — Pedro Espada Sánchez и др./Iberia Líneas Aéreas de España S.A.

text:
               1.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 290/7

         Преюдициално запитване, отправено от Audiencia Provincial de Barcelona (Испания) на 1 август 2011 г. — Pedro Espada Sánchez и др./Iberia Líneas Aéreas de España S.A.
   (Дело C-410/11)
   2011/C 290/11
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Audiencia Provincial de Barcelona

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Pedro Espada Sánchez и др.

      Ответник: Iberia Líneas Aéreas de España S.A.

      Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли лимитът от 1 000 специални права на тираж на пътник, установен в член 22, параграф 2 от Конвенцията от Монреал за уеднаквяване на някои правила за международния въздушен превоз, за отговорността на превозвача в случай на унищожаване, загуба или повреда на багажа, да се тълкува във връзка с член 3, параграф 3 от тази конвенция като максимален лимит за всеки един от пътниците когато няколко пътника заедно регистрират общ багаж, независимо от това, че броят на регистрираните единици багаж е по-малък от броя на действително пътуващите лица?

               2.

               Или напротив, посоченият в тази разпоредба лимит на обезщетението трябва да се тълкува в смисъл, че за всяка единица регистриран багаж може да съществува един пътник, оправомощен да изисква поправяне на вредите и вследствие на това, че се прилага максималният лимит, определен само за един пътник, макар и да е доказано, че отклоненият багаж, защитен с един-единствен етикет, принадлежи на повече от един пътници?


title: Дело C-20/16: Решение на Съда (десети състав) от 22 юни 2017 г. (преюдициално запитване от Bundesfinanzhof — Германия) — Wolfram Bechtel, Marie-Laure Bechtel/Finanzamt Offenburg (Преюдициално запитване — Свободно движение на работници — Доходи, получени в държава членка, различна от държавата членка на пребиваване — Метод на освобождаване с резерва за прогресивност в държавата членка на пребиваване — Пенсионни и здравноосигурителни вноски, удържани от доходите, получени в държава членка, различна от държавата членка на пребиваване — Приспадане на тези вноски — Условие за липса на пряка връзка с освободените доходи)

text:
               21.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 277/12

         Решение на Съда (десети състав) от 22 юни 2017 г. (преюдициално запитване от Bundesfinanzhof — Германия) — Wolfram Bechtel, Marie-Laure Bechtel/Finanzamt Offenburg
   (Дело C-20/16) (1)

   ((Преюдициално запитване - Свободно движение на работници - Доходи, получени в държава членка, различна от държавата членка на пребиваване - Метод на освобождаване с резерва за прогресивност в държавата членка на пребиваване - Пенсионни и здравноосигурителни вноски, удържани от доходите, получени в държава членка, различна от държавата членка на пребиваване - Приспадане на тези вноски - Условие за липса на пряка връзка с освободените доходи))
   (2017/C 277/15)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesfinanzhof

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Wolfram Bechtel, Marie-Laure Bechtel

      Ответник: Finanzamt Offenburg

      Диспозитив

   Член 45 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска правна уредба на държава членка като разглежданата в главното производство, съгласно която местно данъчнозадължено лице на тази държава членка, работещо в публичната администрация на друга държава членка, не може да приспада от облагаемата основа на данъка върху доходите в държавата членка на пребиваването си пенсионните и здравноосигурителните вноски, удържани върху заплатата му в държавата членка по заетостта, за разлика от сравнимите с тях вноски, платени в социалноосигурителната система на държавата членка на пребиваването му, когато съгласно спогодбата за избягване на двойното данъчно облагане между двете държави членки заплатата не трябва да бъде облагана данъчно в държавата членка на пребиваване на работника, а само увеличава данъчната ставка, приложима за другите доходи.

      (1)  ОВ C 118, 4.4.2016 г.


title: Дело C-269/07: Решение на Съда (втори състав) от 10 септември 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Федерална република Германия (Неизпълнение на задължения от държава членка — Свободно движение на работници — Регламент (ЕИО) № 1612/68 — Пенсионноосигурителна добавка — Неограничено данъчно облагане)

text:
               7.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 267/9

         Решение на Съда (втори състав) от 10 септември 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Федерална република Германия
   (Дело C-269/07) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Свободно движение на работници - Регламент (ЕИО) № 1612/68 - Пенсионноосигурителна добавка - Неограничено данъчно облагане)
   2009/C 267/16
   Език на производството: немски

      Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: R. Lyal и W. Mölls)

      Ответник: Федерална република Германия (представители: C. Blaschke и M. Lumma, както и W Wellisch, Rechtsanwalt)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на членове 12, 18 и 39 ЕО, както и на член 7 от Регламент (ЕИО) № 1612/68 на Съвета от 15 октомври 1968 г. относно свободното движение на работници в Общността (ОВ L 257, стp. 2) — Национална правна уредба относно добавка за насърчаване на доброволното пенсионно осигуряване, предоставянето на която се поставя в зависимост от условието за неограничено облагане с данък в тази държава членка, като се предвижда възстановяването на добавката при преустановяване на неограничено облагане, и като не се позволява да се използва формирания по тази пенсионноосигурителна схема капитал за придобиване на жилище за задоволяване на нуждите на собственика, с изключение на случаите, когато това жилище се намира на националната територия

      Диспозитив

               1)

               Като е приела и е оставила в сила разпоредби относно допълнителното пенсионно осигуряване, съдържащи се в § 79—99 от Закона за данъка върху доходите (Einkommensteuergesetz), Федерална република Германия не е изпълнила задълженията си по член 39 ЕО и по член 7, параграф 2 от Регламент (ЕИО) № 1612/68 на Съвета, както и по член 18 ЕО, доколкото тези разпоредби:

                           —

                           не допускат пограничните работници и техните съпрузи да получават пенсионноосигурителната добавка, когато не са неограничено данъчнозадължени в тази държава членка;

                           —

                           забраняват на пограничните работници да използват субсидирания капитал за придобиване или за строеж на жилище за задоволяване на лични жилищни нужди, когато посоченото жилище не се намира в Германия;

                           —

                           предвиждат възстановяване на посочената добавка в случай на преустановяване на неограниченото облагане в тази държава членка.

               2)

               Осъжда Федерална република Германия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 199, 25.8.2007 г.


title: Дело C-323/15 P: Жалба, подадена на 30 юни 2015 г. от Polynt SpA срещу решението, постановено от Общия съд (пети състав) на 30 април 2015 г. по дело T-134/13, Polynt SpA и Sitre Srl/Европейска агенция по химикали (ECHA)

text:
               21.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 311/24

         Жалба, подадена на 30 юни 2015 г. от Polynt SpA срещу решението, постановено от Общия съд (пети състав) на 30 април 2015 г. по дело T-134/13, Polynt SpA и Sitre Srl/Европейска агенция по химикали (ECHA)
   (Дело C-323/15 P)
   (2015/C 311/30)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Polynt SpA (представител: C. Mereu, адвокат)

      Други страни в производството: Европейска агенция по химикали (ECHA), Sitre Srl, New Japan Chemical, REACh ChemAdvice GmbH, Кралство Нидерландия, Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Съда:

               —

               да отмени решението на Общия съд по дело T-134/13, и

               —

               да отмени обжалваното решение или, при условията на евентуалност, да върне делото на Общия съд за произнасяне по подадената от жалбоподателя жалба за отмяна, и

               —

               да осъди ответника да заплати всички съдебни разноски по настоящото производство, включително направените в производството пред Общия съд.

      Основания и основни доводи

   Жалбоподателят твърди, че като отхвърля неговата жалба за отмяна на обжалваното решение, Общият съд е нарушил правото на Съюза. В частност жалбоподателят твърди, че Общият съд е допуснал редица грешки в своите мотиви и при тълкуването на приложимата към положението му правна уредба. Това е довело до следните грешки на Общия съд при прилагане на правото:

               —

               Общият съд е направил противоречиви и неправилни констатации по отношение на необходимостта да се вземе предвид оценката на риска съгласно член 57, буква е) от REACH (1), водещи до неправилно тълкуване на същия.

               —

               Общият съд е направил противоречиви констатации и се е отклонил от установената съдебна практика относно статута и значението на документите, съдържащи насоки за тълкуването на израза „еквивалентна степен на безпокойство“ съгласно член 57, буква е) от същия регламент.

               —

               Общият съд се е основал неправилно на член 60, параграф 2 от REACH, което довело до непълнота на мотивите.

               —

               Общият съд е приложил неправилен правен текст при отхвърлянето на доводите във връзка с експозицията на работници и потребители, като така е приложил неправилно член 57, буква е).

         Поради тези причини жалбоподателят иска отмяна на решението на Общия съд по дело T-134/13 и отмяна на обжалваното решение.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 година относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH), за създаване на Европейска агенция по химикали, за изменение на Директива 1999/45/ЕО и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 793/93 на Съвета и Регламент (ЕО) № 1488/94 на Комисията, както и на Директива 76/769/ЕИО на Съвета и директиви 91/155/ЕИО, 93/67/ЕИО, 93/105/ЕО и 2000/21/ЕО на Комисията (ОВ L 396 стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 60, стр. 3, поправки в ОВ L 36, 5.2.2009 г., стр. 84, ОВ L 118, 12.5.2010 г., стр. 89, ОВ L 260, 2.10.2010 г., стр. 22, ОВ L 49, 24.2.2011 г., стр. 52 и ОВ L 136, 24.5.2011 г., стр. 105).


title: Дело C-108/13: Решение на Съда (пети състав) от 6 ноември 2014 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État — Франция) — Mac GmbH/Ministère de l'agriculture, de l'agroalimentaire et de la forêt (Свободно движение на стоки — Количествени ограничения — Мерки с равностоен ефект — Фитосанитарни продукти — Разрешение за пускане на пазара — Паралелен внос — Изискване за разрешение за пускане на пазара, издадено в съответствие с Директива 91/414/ЕИО в държавата по износа)

text:
               12.1.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 7/5

         Решение на Съда (пети състав) от 6 ноември 2014 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État — Франция) — Mac GmbH/Ministère de l'agriculture, de l'agroalimentaire et de la forêt
   (Дело C-108/13) (1)

   ((Свободно движение на стоки - Количествени ограничения - Мерки с равностоен ефект - Фитосанитарни продукти - Разрешение за пускане на пазара - Паралелен внос - Изискване за разрешение за пускане на пазара, издадено в съответствие с Директива 91/414/ЕИО в държавата по износа))
   (2015/C 007/06)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Conseil d'État

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Mac GmbH

      Ответник: Ministère de l'agriculture, de l'agroalimentaire et de la forêt

      Диспозитив

   Членове 34 ДФЕС и 36 ДФЕС трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба, която изключва издаването на разрешение за паралелен внос за продукт за растителна защита, който не е получил в държавата членка по износа разрешение за пускане на пазара, издадено въз основа на Директива 91/414/ЕИО на Съвета от 15 юли 1991 година относно пускането на пазара на продукти за растителна защита, въпреки че този продукт е получил разрешение за паралелен внос и може да се счита за идентичен на продукт, който е получил разрешение за пускане на пазара, издадено съгласно тази директива в държавата членка по вноса.

      (1)  ОВ C 141, 18.5.2013 г.


title: Дело C-144/10: Преюдициално запитване, отправено от Kammergerichts Berlin (Германия) на 18 март 2010 г. — Berliner Verkehrsbetriebe (BVG), Anstalt des öffentlichen Rechts/JPMorgan Chase Bank N.A., Frankfurt Branch

text:
               5.6.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 148/17

         Преюдициално запитване, отправено от Kammergerichts Berlin (Германия) на 18 март 2010 г. — Berliner Verkehrsbetriebe (BVG), Anstalt des öffentlichen Rechts/JPMorgan Chase Bank N.A., Frankfurt Branch
   (Дело C-144/10)
   2010/C 148/26
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Kammergericht Berlin

      Страни в главното производство

      Ищци: Berliner Verkehrsbetriebe (BVG), Anstalt des öffentlichen Rechts

      Ответник: JPMorgan Chase Bank N.A., Frankfurt Branch

      Преюдициални въпроси

               1.

               Попадат ли в приложното поле на член 22, точка 2 от Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (1) също и спорове, по които дадено дружество или юридическо лице противопоставя на иск, предявен срещу него във връзка с действителността на правна сделка, че решенията на неговите органи, довели до сключването ѝ, са недействителни поради нарушение на разпоредбите на устава му?

               2.

               При положителен отговор на първия въпрос: приложим ли е член 22, точка 2 от Регламент № 44/2001 и по отношение на публичноправни юридически лица, ако действителността на решенията на неговите органи трябва да се провери от гражданскоправни юрисдикции?

               3.

               При положителен отговор на втория въпрос: юрисдикцията на държава членка, която последна е била сезирана по спор на основание на член 27 от Регламент № 44/2001, трябва ли да спре производството, когато по отношение на дадено споразумение относно компетентността се твърди, че не поражда правно действие поради недействителност, съгласно устава на една от страните, на решението на органите ѝ?

      (1)  ОВ L 12, 2001 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74.


title: Дело T-405/16: Определение на Общия съд от 12 юли 2017 г. — The Regents of the University of California/CPVO — Nador Cott Protection и CVVP (Tang Gold)

text:
               28.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 283/56

         Определение на Общия съд от 12 юли 2017 г. — The Regents of the University of California/CPVO — Nador Cott Protection и CVVP (Tang Gold)
   (Дело T-405/16) (1)

   (2017/C 283/88)
   Език на производството: испански
   Председателят на втори състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 14, 16.1.2017 г.


title: Дело C-372/13: Преюдициално запитване, отправено от Polymeles Protodikeio Athinon (Гърция) на 2 юли 2013 г. — Warner-Lambert Company LLC и Pfizer Ellas AE/SiegerPharma Anonymis Farmakeftikis Etaireias

text:
               15.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 78/2

         Преюдициално запитване, отправено от Polymeles Protodikeio Athinon (Гърция) на 2 юли 2013 г. — Warner-Lambert Company LLC и Pfizer Ellas AE/SiegerPharma Anonymis Farmakeftikis Etaireias
   (Дело C-372/13)
   2014/C 78/02
   Език на производството: гръцки

      Запитваща юрисдикция

   Polymeles Protodikeio Athinon.

      Страни в главното производство

      Ищец: Warner-Lambert Company LLC и Pfizer Ellas AE

      Ответник: SiegerPharma Anonymi Farmakeftiki Etaireia.
   Съдът (трети състав) се произнесе с мотивирано определение от 30 януари 2014 г.


title: Дело T-196/09 R: Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 10 юли 2009 г. — TerreStar Europe/Комисия (Обезпечително производство — Решение относно подбора на оператори на общоевропейски системи, предоставящи мобилни спътникови услуги — Молба за спиране на изпълнението и временни мерки — Липса на неотложност)

text:
               26.9.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 233/18

         Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 10 юли 2009 г. — TerreStar Europe/Комисия
   (Дело T-196/09 R)
   (Обезпечително производство - Решение относно подбора на оператори на общоевропейски системи, предоставящи мобилни спътникови услуги - Молба за спиране на изпълнението и временни мерки - Липса на неотложност)
   2009/C 233/33
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: TerreStar Europe Ltd (Лондон, Обединеното кралство) (представители: R. Olofsson, avocat, и J. Killick, barrister)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: G. Braun и A. Nijenhuis, подпомагани от K. Platteau и D. Van Liedekerke, avocats)

      Предмет

   По същество, молба за спиране на изпълнението на Решение 2009/449/ЕО на Комисията от 13 май 2009 година относно подбора на оператори на общоевропейски системи, предоставящи мобилни спътникови услуги (МСУ) (ОВ L 149, стр. 65)

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.

               2.

               Първоинстанционният съд не се произнася по съдебните разноски


title: Дело C-505/12: Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgericht Berlin (Германия) на 8 ноември 2012 г. — Antje Wilke/Land Berlin

text:
               26.1.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 26/30

         Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgericht Berlin (Германия) на 8 ноември 2012 г. — Antje Wilke/Land Berlin
   (Дело C-505/12)
   2013/C 26/57
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Verwaltungsgericht Berlin

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Antje Wilke

      Ответник: Land Berlin

      Преюдициални въпроси

               1.

               Следва ли първичното и/или вторичното право на Европейския съюз, а в конкретния случай по-специално Директива 2000/78/ЕО (1), да се тълкува в смисъл, че установява всеобхватна забрана за допускане на необоснованата дискриминация, основана на възраст, която забрана се прилага и по отношение на нормите на националното право относно заплатите на служителите във федералните провинции?

               2.

               При положителен отговор на първия въпрос, в резултат на тълкуването на това първично и/или вторично право на Европейския съюз стига ли се до извода, че е налице пряка или непряка дискриминация, ако съгласно определена национална уредба размерът на основната заплата на даден държавен служител се повишава в съответствие с неговата възраст при учредяване на служебното му правоотношение, а впоследствие — преимуществено в зависимост от продължителността на служебното му правоотношение?

               3.

               При положителен отговор и на втория въпрос, тълкуването на това първично и/или вторично право на Европейския съюз допуска ли подобна национална уредба да бъде оправдавана с преследваната от законодателя цел да възнаграждава натрупания професионален опит?

               4.

               При положителен отговор и на третия въпрос, ако националният законодател не е успял да въведе в националното право норми относно заплатите на държавните служители, с които не се допуска дискриминация, тълкуването на първичното и/или вторично право на Европейския съюз позволява ли в полза на дискриминираното лице да възникне и друга правна последица, освен заплащането с обратна сила на възможно най-високата по степен заплата за съответната длъжностна категория?
               В това отношение единствено въз основата на първичното и/или вторичното право на Европейския съюз, а в конкретния случай по-специално Директива 2000/78/ЕО, ли възниква правната последица от забраната за допускане на дискриминация, или претенцията на държавния служител възниква единствено с оглед на неправилното транспониране на разпоредбите на правото на Европейския съюз в съответствие с установеното в правото на Съюза право на иск за отговорност на държавите членки?

               5.

               Тълкуването на това първично и/или вторично право на Европейския съюз допуска ли съществуването на национална мярка, която обвързва предявяването на претенциите на държавните служители за (последващо) плащане на определена сума или за обезщетение от изискването държавните служители да предявят тези претенции възможно най-скоро след възникването им?

               6.

               При положителен отговор на въпроси от 1 до 3, от тълкуването на първичното и/или вторичното право на Европейския съюз следва ли, че ако със закон, уреждащ прехода към нов режим за определяне на заплатите на държавните служители, на заварените държавни служители се определя степен на заплатата по нововъведената система, като се взема единствено предвид размерът на основна заплата, която те са получавали съгласно старата (дискриминационна) уредба на конкретна, посочена в новия закон релевантна дата на прехода, като съгласно този закон релевантна за повишението на заплатите на тези държавни служители в последващи степени е единствено продължителността на придобития след влизането в сила на новия закон опит, без да се отчита абсолютната продължителност на целия, придобит от тях опит, по този начин на практика се запазва в непроменен вид допусканата със старата уредба дискриминация, основана на възраст — и това състояние продължава до евентуалното достигане на възможно най-високата по степен заплата?

               7.

               При положителен отговор и на шестия въпрос, тълкуването на първичното и/или вторичното право на Европейския съюз допуска ли това неограничено продължаващо неравно третиране да бъде оправдано с преследваната от законодателя цел, според която със закона, уреждащ прехода към новата система за определяне на заплатите на държавните служители не следва да се защитават (единствено) придобитите права към настъпването на посочената в закона релевантна за прехода дата, а (също) и възникналите въз основа на стария режим прогнозни очаквания за доходите, които държавният служител ще получи в рамките на цялата продължителност на неговия професионален живот, като му бъде изплащана заплатата за съответната длъжностна категория?
               Допустимо ли е продължаващата дискриминация на заварените държавни служители да бъде оправдана с аргумента, че алтернативните разрешения на установените с новия режим правила (индивидуално определяне на съответната степен на заплата в зависимост от продължителността на придобития опит също и за всеки от заварените държавни служители) са свързани с по-голяма административна тежест?

               8.

               В случай че се отхвърли посочената във въпрос 7 възможност да се оправдае допускането на дискриминация, ако националният законодател не е успял да въведе в националното право норми също и относно заплатите на заварените държавни служители, с които не се допуска дискриминация, тълкуването на първичното и/или вторично право на Европейския съюз позволява ли в полза на заварените държавни служители да възникне и друга правна последица, освен да им бъде изплатена с обратна сила, и да се продължи да им се изплаща за в бъдеще, възможно най-високата по степен заплата за съответната длъжностна категория?
               В това отношение единствено въз основата на първичното и/или вторичното право на Европейския съюз, а в конкретния случай по-специално Директива 2000/78/ЕО, ли възниква правната последица от забраната за допускане на дискриминация, или претенцията на длъжностното лице възниква единствено с оглед на неправилното транспониране на разпоредбите на правото на Европейския съюз в съответствие с установеното в правото на Съюза право на иск за отговорност на държавите членки?

      (1)  Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (ОВ L 303, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 7).


title: Дело C-601/15: Преюдициално запитване от Raad van State (Нидерландия), постъпило на 17 ноември 2015 г. — J. N., друга страна в производството: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

text:
               1.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/34

         Преюдициално запитване от Raad van State (Нидерландия), постъпило на 17 ноември 2015 г. — J. N., друга страна в производството: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid
   (Дело C-601/15)
   (2016/C 038/47)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Raad van State

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: J. N.

      Друга страна в производството: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

      Преюдициален въпрос

   Съвместим ли е член 8, параграф 3, буква д) от Директива 2013/33/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година за определяне на стандарти относно приемането на кандидати за международна закрила (ОВ L 180, стр. 96) с член 6 от Хартата на основните права на Европейския съюз (ОВ C 303, 2007 г., стр. 1):

               1)

               при положение че гражданин на трета страна е задържан на основание член 8, параграф 3, буква д) от тази директива, а на основание член 9 от Директива 2013/32/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година относно общите процедури за предоставяне и отнемане на международна закрила (ОВ L 180, стр. 60) има право да остане в държавата членка до вземането на решение на първа инстанция по молбата му за убежище, и

               2)

               предвид Разясненията относно Хартата (ОВ C 303, 2007 г., стр. 2), съгласно които ограниченията, които могат законно да бъдат наложени по отношение на правата по член 6, не могат да надхвърлят границите, позволени от член 5 от ЕКПЧ [Европейска конвенция за правата на човека] съгласно текста на член 5, точка 1, буква f) от тази конвенция, и предвид тълкуването на тази разпоредба от Европейския съд по правата на човека, в частност в решението му от 22 септември 2015 г., Nabil и др. с/у Унгария, 62116/12, съгласно което задържането на търсещо убежище лице е в противоречие с упоменатата разпоредба от ЕКПЧ, ако лицето не е задържано за целите на извеждането му?