title: Дело T-566/13: Жалба, подадена на 25 октомври 2013 г. — Hostel Tourist World/СХВП — WRI Nominees (HostelTouristWorld.com)

text:
               1.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 31/11

         Жалба, подадена на 25 октомври 2013 г. — Hostel Tourist World/СХВП — WRI Nominees (HostelTouristWorld.com)
   (Дело T-566/13)
   2014/C 31/19
   Език на жалбата: испански

      Страни

      Жалбоподател: Hostel Tourist World, SL (Севиля, Испания) (представител: J. M. Bartrina Díaz, abogado)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: WRI Nominees Ltd (Люксембург, Люксембург)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени и измени решението на СХВП, доколкото с него се уважава жалбата или апелативната жалба на WRI Nominees Ltd относно отмяната или недействителността на марката на Общността № 7 241 862 HOSTELTOURISTWORLD за класове 39 и 43 от международната класификация.

               —

               съгласно член 65, параграф 2 от Регламент № 207/2009, да обяви за недопустима или да отхвърли жалбата на дружество WRI Nominees Ltd относно недействителността на марката на Общността № 7 241 862„HOSTELTOURISTWORLD.COM“ за класове 35, 39 и 43 от международната класификация или да разпореди на СХВП да приеме необходимите мерки за изпълнение на съдебното решение, с което се уважава настоящата жалба и

               —

               да осъди СХВП да плати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: фигуративната марка „HostelTouristWorld.com“ за услуги от класове 35, 39 и 43 — Марка на Общността № 7 241 862

      Притежател на марката на Общността: жалбоподателят

      Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: WRI Nominees Ltd

      Основания на искането за обявяване на недействителност: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 във връзка с член 53, параграф 1, буква a) от същия регламент и нарушение на член 8, параграф 4 от Регламент № 207/2009 във връзка с член 53, параграф 1, буква в) от същия регламент.

      Решение на отдела по споровете: отхвърля искането за обявяване на недействителност

      Решение на апелативния състав: уважава частично жалбата на WRI Nominees Ltd и отменя частично решението на отдела по отмяна

      Изложени правни основания:

               —

               нарушение на членове 63 и 64 от Регламент № 207/2009 и

               —

               нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 във връзка с член 53, параграф 1; буква a) от същия регламент.


title: Дело T-423/10: Решение на Общия съд от 15 юли 2015 г. — Redaelli Tecna/Комисия (Конкуренция — Картели — Европейски пазар на стомана за предварително напрягане — Определяне на цени, подялба на пазара и обмен на чувствителна търговска информация — Решение, с което се установява нарушение на член 101 ДФЕС — Сътрудничество по време на административното производство — Разумен срок)

text:
               14.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 302/39

         Решение на Общия съд от 15 юли 2015 г. — Redaelli Tecna/Комисия
   (Дело T-423/10) (1)

   ((Конкуренция - Картели - Европейски пазар на стомана за предварително напрягане - Определяне на цени, подялба на пазара и обмен на чувствителна търговска информация - Решение, с което се установява нарушение на член 101 ДФЕС - Сътрудничество по време на административното производство - Разумен срок))
   (2015/C 302/49)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Redaelli Tecna SpA (Милано, Италия) (представители: R. Zaccà, M. Todino, E. Cruellas Sada и S. Patuzzo, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално B. Gencarelli, L. Prete и V. Bottka, впоследствие V. Bottka, G. Conte и P. Rossi)

      Предмет

   Искане за отмяна и изменение на Решение C(2010) 4387 окончателен на Комисията от 30 юни 2010 г. относно производство по член 101 ДФЕС и член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/38344 — Стомана за предварително напрягане), изменено с Решение C(2010) 6676 окончателен на Комисията от 30 септември 2010 г. и с Решение C(2011) 2269 окончателен на Комисията от 4 април 2011 г.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Redaelli Tecna SpA понася, наред с направените от него съдебни разноски, и тези на Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 317, 20.11.2010 г.


title: Дело C-229/07: Преюдициално запитване, направено от Tribunal administratif de Paris (Франция) на 9 май 2007 г. — Diana Mayeur/Ministre de la santé et des solidarités

text:
               7.7.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 155/15

         Преюдициално запитване, направено от Tribunal administratif de Paris (Франция) на 9 май 2007 г. — Diana Mayeur/Ministre de la santé et des solidarités
   (Дело C-229/07)
   (2007/C 155/29)
   Език на производството: френски
   Препращаща юрисдикция
   Tribunal administratif de Paris
   Страни в главното производство

      Ищец: Diana Mayeur

      Ответник: Ministre de la santé et des solidarités
   Преюдициално запитване
   Разпоредбите на член 23 от Директива 2004/38/ЕО от 29 април 2004 година (1) позволяват ли гражданин на трета държава, съпруг на гражданин на Общността, да се позове на нормите на Общността за взаимно признаване на дипломите и за свобода на установяване и задължават ли компетентните органи на държавата-членка, пред която е направено искането за разрешение за упражняване на регламентирана професия, да вземат предвид всички дипломи, свидетелства и други удостоверения, дори ако са получени извън Европейския съюз, и при положение че поне са били признати в друга държава-членка, както и съответния опит на заинтересуваното лице, като направят сравнение между, от една страна, уменията, установени от тези удостоверения и този опит и, от друга страна, познанията и квалификациите, изисквани според националното законодателство?

      (1)  Директива 2004/38/EО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите-членки за изменение на Регламент (EИО) № 1612/68 и отменяща Директиви 64/221/EИО, 68/360/EИО, 72/194/EИО, 73/148/EИО, 75/34/EИО, 75/35/EИО, 90/364/EИО, 90/365/EИО и 93/96/EИО (OВ L 158, стр. 77, както и — поправки — OВ L 229, стр. 35 и OВ 2005, L 197, стр. 34).


title: Дело T-570/14: Жалба, подадена на 30 юли 2014 г.  — Laverana/СХВП (BIO MIT PFLANZENFLUID AUS EIGENER HERSTELLUNG)

text:
               13.10.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 361/13

         Жалба, подадена на 30 юли 2014 г. — Laverana/СХВП (BIO MIT PFLANZENFLUID AUS EIGENER HERSTELLUNG)
   (Дело T-570/14)
   2014/C 361/17
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Laverana GmbH & Co. KG (Венигзен, Германия) (представители: J. Wachinger, M. Zöbisch и D. Chatterjee, Rechtsanwälte)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 27 май 2014 г. по преписка R 124/2014-4,

               —

               да осъди Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка, съдържаща словните елементи „BIO MIT PFLANZENFLUID AUS EIGENER HERSTELLUNG“, за стоки и услуги от класове 3, 5 и 35 —Заявка за марка на Общността № 1 1 9 22  581

      Решение на проверителя: Отхвърля заявката

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата

      Изложени правни основания:

               —

               нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009,

               —

               нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент № 207/2009,

               —

               нарушение на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 207/2009,

               —

               злоупотреба с власт, тъй като решението е взето въз основа на конкурентноправни съображения.


title: Дело T-150/10: Жалба, подадена на 26 март 2010 г. — Telefónica O2 Germany/СХВП — Loopia (LOOPIA)

text:
               5.6.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 148/43

         Жалба, подадена на 26 март 2010 г. — Telefónica O2 Germany/СХВП — Loopia (LOOPIA)
   (Дело T-150/10)
   2010/C 148/71
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Telefónica O2 Germany GmbH & Co. OHG (Мюнхен, Германия) (представители: A. Fottner и M. Müller, lawyers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Loopia AB (Västeras, Швеция)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 12 януари 2010 г. по преписка R 1812/2008-1; и

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски, включително и разноските, направени в производството пред апелативния състав.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „LOOPIA“, регистрирана за услуги от клас 42

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: словна марка „LOOP“, регистрирана в Германия за стоки и услуги от класове 9, 38 и 42; Словна марка на Общността „LOOP“, регистрирана за стоки и услуги от класове 9, 16, 35, 38 и 42; Словна марка на Общността „LOOP“, регистрирана за стоки и услуги от класове 9, 38 и 42

      Решение на отдела по споровете: приема възражението за всички оспорени стоки и услуги.

      Решение на апелативния състав: отменя оспорваното решение, отхвърля възражението и допуска заявката.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав неправилно е приел, че не е налице вероятност от объркване между разглежданите марки.


title: Дело T-266/14: Решение на Общия съд от 18 юли 2016 г. — Argus Security Projects/Комисия (Обществени поръчки за услуги — Предоставяне на услуги във връзка с безопасността в рамките на мисията на Европейския съюз за подкрепа за интегрирано управление на границите в Либия — Отхвърляне на предложението на оферент и възлагане на поръчката на друг оферент — Задължение за мотивиране)

text:
               29.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 314/19

         Решение на Общия съд от 18 юли 2016 г. — Argus Security Projects/Комисия
   (Дело T-266/14) (1)

   ((Обществени поръчки за услуги - Предоставяне на услуги във връзка с безопасността в рамките на мисията на Европейския съюз за подкрепа за интегрирано управление на границите в Либия - Отхвърляне на предложението на оферент и възлагане на поръчката на друг оферент - Задължение за мотивиране))
   (2016/C 314/26)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Argus Security Projects Ltd (Лимасол, Кипър) (представители: T. Bontinck и E. van Nuffel d’Heynsbroeck, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: F. Castillo de la Torre и D. Gauci)

      Предмет

   Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на решението на мисията на Европейския съюз за подкрепа за интегрирано управление на границите в Либия (EUBAM Libya) с което се отхвърля представената от жалбоподателя оферта за възлагане на обществена поръчка чрез състезателна процедура с договаряне за услуги във връзка с безопасността в рамките на EUBAM Libya за интегрирано управление на границите в Либия (договор EUBAM-13-020) и за възлагане на обществената поръчка на Garda World Ltd.

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на мисията на Европейския съюз за подкрепа (EUBAM Libya), с което се отхвърля представената от Argus Security Projects Ltd оферта за възлагане на обществена поръчка чрез състезателна процедура с договаряне за услуги във връзка с безопасността в рамките на EUBAM Libya за интегрирано управление на границите в Либия (договор EUBAM-13-020) и за възлагане на обществената поръчка на Garda World Ltd.

               2)

               Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 245, 28.7.2014 г.


title: Дело C-22/15: Решение на Съда (четвърти състав) от 25 февруари 2016 г. — Европейска комисия/Кралство Нидерландия (Неизпълнение на задължения от държава членка — Данък върху добавената стойност — Директива 2006/112/EО — Освобождавания — Член 132, параграф 1, буква м) — Предоставяне на услуги, тясно свързани със спорта или физическото възпитание — Освобождаване от данъчно облагане на отдаването под наем на места за домуване и акостиране на плавателни съдове на членове на сдружения за упражняване на водни спортове в контекста на организираните плавателни или развлекателни дейности, които не могат да бъдат приравнени на практикуван на спорт или на дейности във връзка с физическото възпитание — Освобождаване от данъчно облагане, чието ползване е ограничено за членове на сдружения за упражняване на водни спортове, които не са наели на работа работници или служители с оглед на предоставянето на техните услуги — Изключване — Член 133, първа алинея, буква г)

text:
               25.4.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 145/11

         Решение на Съда (четвърти състав) от 25 февруари 2016 г. — Европейска комисия/Кралство Нидерландия
   (Дело C-22/15) (1)

   ((Неизпълнение на задължения от държава членка - Данък върху добавената стойност - Директива 2006/112/EО - Освобождавания - Член 132, параграф 1, буква м) - Предоставяне на услуги, тясно свързани със спорта или физическото възпитание - Освобождаване от данъчно облагане на отдаването под наем на места за домуване и акостиране на плавателни съдове на членове на сдружения за упражняване на водни спортове в контекста на организираните плавателни или развлекателни дейности, които не могат да бъдат приравнени на практикуван на спорт или на дейности във връзка с физическото възпитание - Освобождаване от данъчно облагане, чието ползване е ограничено за членове на сдружения за упражняване на водни спортове, които не са наели на работа работници или служители с оглед на предоставянето на техните услуги - Изключване - Член 133, първа алинея, буква г))
   (2016/C 145/12)
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Ищец: Европейската комисия (представители: L. Lozano Palacios и G. Wils)

      Ответник: Кралство Нидерландия (представители: M. Bulterman и M. Noort)

      Диспозитив

               1)

               Кралство Нидерландия не е изпълнило задълженията си по член 2, параграф 1, член 24, параграф 1 и член 133 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност, във връзка с член 132, параграф 1, буква м) от тази директива, тъй като:

                           —

                           Кралство Нидерландия не е освободило от облагане с данък върху добавената стойност отдаването под наем на места за домуване и акостиране на плавателни съдове на членове на сдружения за упражняване на водни спортове, когато те не са наели на работа работници или служители с оглед на предоставянето на техните услуги в контекста на организираните плавателни или развлекателни дейности, които не могат да бъдат приравнени на практикуван на спорт или на дейности във връзка с физическото възпитание, и тъй като

                           —

                           в случаите на отдаване под наем на места за домуване и акостиране на плавателни съдове на лица, практикуващи спорт, когато наемането на тези места е абсолютно необходимо за практикуването на съответния спорт, Кралство Нидерландия ограничило освобождаването от облагане на отдаването под наем единствено за сдруженията за упражняване на водни спортове, когато те не са наели на работа работници или служители с оглед на предоставянето на техните услуги.

               2)

               Осъжда Кралство Нидерландия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 228, 13.7.2015 г.


title: Дело C-172/08: Преюдициално запитване, отправено от Commissione tributaria provinciale di Roma (Италия) на 25 април 2008 г. — Pontina Ambiente Srl/Regione Lazio

text:
               19.7.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 183/12

         Преюдициално запитване, отправено от Commissione tributaria provinciale di Roma (Италия) на 25 април 2008 г. — Pontina Ambiente Srl/Regione Lazio
   (Дело C-172/08)
   (2008/C 183/23)
   Език на производството: италиански
   Препращаща юрисдикция
   Commissione tributaria provinciale di Roma
   Страни в главното производство

      Ищец: Pontina Ambiente Srl

      Ответник: Regione Lazio
   Преюдициални въпроси
   Разглежданите разпоредби на член 3, параграфи 26 и 31 от Закон № 549/95 противоречат ли на членове 12, 14, 43 и 46 от Договора за ЕИО и на Директиви 35/2000/EО (1) и 31/1999/EО (2), като се имат предвид посочените в съображенията на Директива 35/2000/EО и в член 10 от Директива 31/1999/EО принципи, съгласно които, по-специално, държавите-членки са длъжни да избягват ситуации на неравновесие по отношение на целия пазар в Общността като приемат разпоредбите, необходими за борба със забавяне на плащания, с цел да се забранят злоупотребите със свободата на договаряне в ущърб на кредитора, когато дадено споразумение има за основна цел да се предоставят на длъжника допълнителни парични средства за сметка на кредитора като се предвижда обезщетение за претърпените от кредитора вреди поради забавяне на плащането от страна на длъжника?

      (1)  ОВ L 200, стp. 35, Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 226.

      (2)  ОВ L 182, стp. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 5, стр. 94.


title: Дело C-510/15 P: Определение на Съда (шести състав) от 7 юли 2016 г. — Fapricela — Indústria de Trefilaria, SA/Европейска комисия (Обжалване — Член 181 от Процедурния правилник на Съда — Конкуренция — Картели — Европейски пазар на стомана за предварително напрягане — Тежест на доказване — Презумпция за невиновност — Глоби — Насоки относно метода за определяне на размера на глобите (2006 г.) — Правомощие за пълен съдебен контрол — Определяне на тежестта на нарушението и на допълнителен размер на глобата за постигане на възпиращ ефект — Мотиви — Принципи на пропорционалност и на равно третиране)

text:
               19.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 343/14

         Определение на Съда (шести състав) от 7 юли 2016 г. — Fapricela — Indústria de Trefilaria, SA/Европейска комисия
   (Дело C-510/15 P) (1)

   ((Обжалване - Член 181 от Процедурния правилник на Съда - Конкуренция - Картели - Европейски пазар на стомана за предварително напрягане - Тежест на доказване - Презумпция за невиновност - Глоби - Насоки относно метода за определяне на размера на глобите (2006 г.) - Правомощие за пълен съдебен контрол - Определяне на тежестта на нарушението и на допълнителен размер на глобата за постигане на възпиращ ефект - Мотиви - Принципи на пропорционалност и на равно третиране))
   (2016/C 343/21)
   Език на производството: португалски

      Страни

      Жалбоподател: Fapricela — Indústria de Trefilaria, SA (представители: T. Caiado Guerreiro и R. Rodrigues Lopes)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: V. Bottka и J. Szczodrowski, M. Marques Mendes и A. Dias Henriques, avocats)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Fapricela — Indústria de Trefilaria SA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 381, 16.11.2015 г.


title: Дело C-56/15 P: Жалба, подадена на 6 февруари 2015 г. от Global Steel Wire, S.A. срещу определението, постановено от Общия съд (шести състав) на 25 ноември 2014 г. по съединени дела T-429/10 и Т-578/10 и по дело T-438/12, Global Steel Wire/Комисия

text:
               13.4.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 118/21

         Жалба, подадена на 6 февруари 2015 г. от Global Steel Wire, S.A. срещу определението, постановено от Общия съд (шести състав) на 25 ноември 2014 г. по съединени дела T-429/10 и Т-578/10 и по дело T-438/12, Global Steel Wire/Комисия
   (Дело C-56/15 P)
   (2015/C 118/28)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Global Steel Wire, S.A. (представители: F. González Díaz и A. Tresandi Blanco, abogados)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени в съответствие с член 263 ДФЕС определението на Общия съд от 25 ноември 2014 г. по съединени дела T-429/10 и T-578/10 и по дело T-438/12, Global Steel Wire/Комисия

               —

               да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски, направени в настоящото производство, както и в производството пред Общия съд.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага едно-единствено правно основание.
   Жалбоподателят твърди, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото при преценката на правния интерес на Global Steel Wire от обжалване както по дело T-578/10 срещу Решението на Комисията от 30 септември 2010 г. за изменение на Решение C(2010) 4387 (окончателен) относно производство съгласно член 101 от Договора за функционирането на Европейския съюз и член 53, параграф 1 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/38.344 — Стомана за предварително напрягане), така и при приспособяването на основанията за обжалване и направените искания по дело T-429/10 във връзка с Решението на Комисията от 30 септември 2010 г. за изменение на Решение C(2010) 4387 (окончателен) относно производство съгласно член 101 от Договора за функционирането на Европейския съюз и член 53, параграф 1 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/38.344 — Стомана за предварително напрягане).


title: Дело T-385/05: Определение на Общия съд от 6 септември 2010 г. — Португалия/Transnáutica и Commission (Отмяна на влязло в сила съдебно решение по молба на трето лице — Възможност за третото лице, подало молбата за отмяна, да вземе участие в първоначалното дело — Липса на засягане на правата на подалото молбата за отмяна трето лице — Недопустимост)

text:
               6.11.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/28

         Определение на Общия съд от 6 септември 2010 г. — Португалия/Transnáutica и Commission
   (Дело T-385/05) (1)

   (Отмяна на влязло в сила съдебно решение по молба на трето лице - Възможност за третото лице, подало молбата за отмяна, да вземе участие в първоначалното дело - Липса на засягане на правата на подалото молбата за отмяна трето лице - Недопустимост)
   2010/C 301/47
   Език на производството: английски

      Страни

      Трето лице, подало молба за отмяна на съдебното решение: Португалска република (представители: L. Inez Fernandes, A. C. Santos, J. Gomes и P. Rocha)

      Други страни в производството: Transnáutica — Transportes e Navegação, SA (Matosinhos, Португалия) (представители: C. Fernández Vicién, D. Ortigão Ramos, P. Carmona Botana, M. T. López Garrido и P. Vidal Matos, avocats) и Европейска комисия (представители: R. Lyal и L. Bouyon, avocats)

      Предмет

   Молба на трето лице за отмяна на Решение на Първоинстанционния съд от 23 септември 2009 г. по дело Transnáutica/Комисия (T-385/05, все още непубликувано в Сборника)

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля като недопустима молбата за отмяна на влязлото в сила съдебно решение, подадена от трето лице.

               2.

               Португалската република понася направените от нея съдебни разноски, както и направените от Transnáutica — Transportes e Navegação, SA, в това число и съдебните разноски, свързани с обезпечителното производство.

               3.

               Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 330, 24.12.2005 г.


title: Дело C-80/07: Определение на председателя на Съда от 20 юни 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция

text:
               25.8.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 199/25

         Определение на председателя на Съда от 20 юни 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция
   (Дело C-80/07) (1)

   (2007/C 199/44)

      Език на производството: гръцки

   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 69, 24.3.2007 г.


title: Съединени дела F-8/05 и F-10/05: Определение на Съда на публичната служба от 16 септември 2010 г. — Block и др. и Knaul и др./Комисия

text:
               20.11.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 317/50

         Определение на Съда на публичната служба от 16 септември 2010 г. — Block и др. и Knaul и др./Комисия
   (Съединени дела F-8/05 и F-10/05) (1)

   ()
   2010/C 317/91
   Език на производството: френски
   Председателят на първи състав разпореди делата да бъдат заличени от регистъра.

      (1)  ОВ C 115, 14.5.2005 г., стр. 33 и стр. 36.


title: Дело C-81/09: Решение на Съда (втори състав) от 21 октомври 2010 г. (преюдициално запитване от Symvoulio tis Epikrateias — Гърция) — Idryma Typou A.E./Ypourgos Typou kai Meson Mazikis Enimerosis (Свобода на установяване — Свободно движение на капитали — Дружествено право — Първа директива 68/151/ЕИО — Акционерно дружество в сектора на пресата и телевизията — Дружество и акционер, който притежава повече от 2,5 % от акциите — Солидарно дължима административна глоба)

text:
               18.12.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 346/12

         Решение на Съда (втори състав) от 21 октомври 2010 г. (преюдициално запитване от Symvoulio tis Epikrateias — Гърция) — Idryma Typou A.E./Ypourgos Typou kai Meson Mazikis Enimerosis
   (Дело C-81/09) (1)

   (Свобода на установяване - Свободно движение на капитали - Дружествено право - Първа директива 68/151/ЕИО - Акционерно дружество в сектора на пресата и телевизията - Дружество и акционер, който притежава повече от 2,5 % от акциите - Солидарно дължима административна глоба)
   2010/C 346/19
   Език на производството: гръцки

      Запитваща юрисдикция

   Symvoulio tis Epikrateias

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Idryma Typou A.E.

      Ответник: Ypourgos Typou kai Meson Mazikis Enimerosis

      Предмет

   Преюдициално запитване — Symvoulio tis Epikrateias — Тълкуване на член 1 от Първа Директива 68/151/ЕИО на Съвета от 9 март 1968 година за съгласуване на гаранциите, които държавите членки изискват от дружествата по смисъла на член 58, втора алинея от Договора, за защита на интересите на съдружниците и на трети лица, с цел тези гаранции да станат равностойни на цялата територия на Общността (ОВ L 65, стр. 8; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 3) — Национална разпоредба, която предвижда солидарна отговорност между, от една страна, акционерно дружество в сектора на пресата и телевизията и от друга страна, неговите акционери, които притежават повече от 2,5 % от акциите, за плащането на административна глоба, наложена на дружеството като такова.

      Диспозитив

               1.

               Първа Директива 68/151/ЕИО на Съвета от 9 март 1968 година за съгласуване на гаранциите, които държавите членки изискват от дружествата по смисъла на член 58, втора алинея от Договора, за защита на интересите на съдружниците и на трети лица, с цел тези гаранции да станат равностойни на цялата територия на Общността трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална правна уредба като член 4, параграф 3 от Закон № 2328/1995 „Правен режим на частните телевизии и на местните радиостанции, правна уредба на въпросите, свързани с пазара на радио- и телевизионно разпространение и други разпоредби“, изменен със Закон № 2644/1998 „за предоставянето на радио- и телевизионни услуги срещу заплащане“, според който предвидените в предходните параграфи от този член глоби за нарушаване на приложимите към дейността на телевизионните канали законодателство и правила за професионална етика се налагат не само на дружеството, което притежава лицензия за създаване и използване на телевизионен канал, а и на всички акционери, които имат дял, по-голям от 2,5 %, като дружеството и акционерите дължат наложените глоби солидарно.

               2.

               Членове 49 ДФЕС и 63 ДФЕС трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат такава национална правна уредба.

      (1)  ОВ C 102, 1.5.2009 г.


title: Дело T-798/14: Жалба, подадена на 5 декември 2014 г.  — DenizBank/Съвет

text:
               16.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 89/29

         Жалба, подадена на 5 декември 2014 г. — DenizBank/Съвет
   (Дело T-798/14)
   (2015/C 089/35)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: DenizBank A.Ș. (Esentepe, Турция) (представители: M. Lester и O. Jones, Barristers, R. Mattick и S. Utku, Solicitors)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение 2014/659/ОВППС oт 8 септември 2014 година (1) и Регламент (ЕС) № 960/2014 на Съвета oт 8 септември 2014 година (2) (наричани общо „обжалваните мерки“), доколкото те се прилагат спрямо жалбоподателя;

               —

               да обяви неприложимост съгласно член 277 ДФЕС по отношение на член 1 oт Решението от 8 септември 2014 г. и на член 1, параграф 5 от Регламента от 8 септември 2014 г., и

               —

               да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят посочва четири правни основания за обжалването си.

               1.

               Първото правно основание е нарушение от страна на Съвета на задължението му да посочи мотиви за налагането на обжалваните мерки спрямо жалбоподателя. По-нататък жалбоподателят твърди, че Съветът изобщо не е посочил мотиви за налагането на обжалваните мерки спрямо него, нито дори го е уведомил за включването му.

               2.

               Второто правно основание е нарушение от страна на Съвета на гаранциите за правото на жалбоподателя на защита, включително на правото му на справедливо изслушване и на ефективно съдебно обжалване. Жалбоподателят излага, че Съветът не е посочил на жалбоподателя мотиви или доказателства за налагането на обжалваните мерки спрямо него, нито възможност да изложи съображения във връзка с делото срещу него и по този начин също така е създал пречки за Съда да „извърши ефективен съдебен контрол“.

               3.

               Третото правно основание е нарушение от страна на Съвета на Споразумението от Анкара между Турция и ЕС (и Допълнителния протокол към него) в много аспекти, в резултат на налагането на обжалваните мерки спрямо жалбоподателя.

               4.

               Четвърто правно основание е нарушение от страна на Съвета на принципите на недопускане на дискриминация и на пропорционалност и налагане на необосновано и непропорционално ограничение на основните права на жалбоподателя.

      (1)  Решение 2014/659/ОВППС на Съвета от 8 септември 2014 година за изменение на Решение 2014/512/ОВППС относно ограничителни мерки с оглед на действията на Русия, дестабилизиращи положението в Украйна (OВ L 271, стp. 54)

      (2)  Регламент (ЕС) № 960/2014 на Съвета от 8 септември 2014 година за изменение на Регламент (ЕС) № 833/2014 относно ограничителни мерки с оглед на действията на Русия, дестабилизиращи положението в Украйна (OВ L 271, стp. 3)


title: Дело T-226/12: Жалба, подадена на 29 май 2012 г. — Lidl Stiftung/СХВП — LĺDL MUSIC (LIDL)

text:
               28.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 227/26

         Жалба, подадена на 29 май 2012 г. — Lidl Stiftung/СХВП — LĺDL MUSIC (LIDL)
   (Дело T-226/12)
   2012/C 227/44
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Германия) (представители: M. Schaeffer, M. Wolter и A. Marx, lawyers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: LĺDL MUSIC, spol. s r.o. (Бърно, Чешка република)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 21 март 2012 г. (преписка R 2380/2010-1),

               —

               да се осъди ответникът за заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят.

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративната марка „LIDL“ за стоки от клас 15 — заявка за регистрация на марка на Общността № 6 861 025.

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: национална фигуративна марка и словна марка на Общността „LÍDL MUSIC“ за стоки от клас 15.

      Решение на отдела по споровете: уважава възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания:

               —

               нарушение на член 15, параграф 1 във връзка с член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент № 207/2009 на Съвета и правило 22, параграфи 3 и 4 от Регламент № 2868/95 на Комисията,

               —

               нарушение на член 15, параграф 1, буква а) във връзка с член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент № 207/2009 на Съвета,

               —

               нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-568/10: Иск, предявен на 6 декември 2010 г. — Европейска комисия/Република Австрия

text:
               19.2.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 55/19

         Иск, предявен на 6 декември 2010 г. — Европейска комисия/Република Австрия
   (Дело C-568/10)
   2011/C 55/33
   Език на производството: немски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: Maria Condou-Durande и W. Bogensberger)

      Ответник: Република Австрия

      Искания на ищеца

   Ищецът моли:

               —

               да се установи, че Република Австрия не е изпълнила задълженията си по член 17, параграф 1 от Директива 2004/114/ЕО на Съвета от 13 декември 2004 година относно условията за прием на граждани на трети страни с цел образование, ученически обмен, безвъзмездно обучение или доброволческа дейност (1), тъй като е приела разпоредби, съгласно които студентите от трети страни могат да получат разрешение за работа само ако преди това се проучи положението на пазара на труда в Австрия и се установи, че съответното работно място не може да бъде заето чрез назначаване на регистрирано безработно лице,

               —

               Република Австрия да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Комисията поддържа, че австрийските правни разпоредби въвеждат системна забрана за достъпа на студенти от трети страни до пазара на труда, доколкото при наличието на свободно работно място на последните се издава разрешение за работа само ако преди това чрез проучване се установи, че това място не може да бъде заето чрез назначаване на регистрирано безработно лице. Затова броят на издадените разрешения за работа на лица от тази категория бил твърде незначителен. В този смисъл едва 10 % от студентите от трети страни получавали възможност чрез работа да покрият част от разходите по образованието си (за сравнение такава възможност имали 70 % от австрийските студенти).
   Според Република Австрия тези ограничения са обосновани. Поради свободния достъп до висше образование и ниските учебни такси Австрия привличала много студенти от трети страни. Тъй като не говорели немски език и нямали професионална квалификация, в общия случай те намирали неквалифицирана работа и така допринасяли за нарастването на бездруго високия процент на безработицата в този сектор.

      (1)  ОВ L 375, стр. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 7, стр. 94.


title: Дело F-122/15: Жалба, подадена на 22 август 2015 г. — ZZ/Комисия

text:
               26.10.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 354/57

         Жалба, подадена на 22 август 2015 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-122/15)
   (2015/C 354/70)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представители: S. Orlandi и T. Martin, avocats)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет и описание на спора

   Отмяна на решението за прехвърляне на пенсионните права на жалбоподателя в пенсионната схема на Съюза, в което са приложени новите общи разпоредби за прилагане (ОРП) на член 11, параграф 2 от приложение VIII към Правилника за длъжностните лица.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се обяви за незаконосъобразен член 9 от общите разпоредби за прилагане на член 11, параграф 2 от приложение VIII към Правилника;

               —

               да се отмени решението от 6 януари 2015 г., с което се потвърждава прехвърлянето на придобитите преди встъпването в длъжност пенсионни права съгласно общите разпоредби за прилагане на член 11, параграф 2 от приложение VIII към Правилника от 3 март 2011 г.;

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-304/09: Решение на Общия съд от 18 януари 2012 г. — Tilda Riceland Private/СХВП — Siam Grains (BASMALI) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за регистрация на фигуративна марка на Общността „BASmALI“ — По-ранна нерегистрирана марка и по-ранен знак „BASMATI“ — Относително основание за отказ — Член 8, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               25.2.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 58/7

         Решение на Общия съд от 18 януари 2012 г. — Tilda Riceland Private/СХВП — Siam Grains (BASMALI)
   (Дело T-304/09) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за регистрация на фигуративна марка на Общността „BASmALI“ - По-ранна нерегистрирана марка и по-ранен знак „BASMATI“ - Относително основание за отказ - Член 8, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2012/C 58/12
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Tilda Riceland Private (Gurgaon, Индия) (представители: S. Malynicz, barrister, N. Urwin и D. Sills, solicitors)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: P. Geroulakos)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Siam Grains Co. Ltd (Банкоk, Тайланд) (представител: C. Thomas-Raquin, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 19 март 2009 г. (преписка R 513/2008-1) относно производство по възражение между Tilda Riceland Private Ltd и Siam Grains Co. Ltd.

      Диспозитив

               1.

               Отменя решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 19 март 2009 г. (преписка R 513/2008-1).

               2.

               Осъжда СХВП да заплати, наред с направените от нея съдебни разноски, и две трети от съдебните разноски на Tilda Riceland Private Ltd.

               3.

               Осъжда Siam Grains Co. Ltd да заплати, наред с направените от него съдебни разноски, и една трета от съдебните разноски на Tilda Riceland Private.

      (1)  ОВ C 244, 10.10.2009 г.


title: Дело F-47/16: Жалба, подадена на 26 август 2016 г. — ZZ/Комисия

text:
               10.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 371/33

         Жалба, подадена на 26 август 2016 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-47/16)
   (2016/C 371/38)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представители: S. Orlandi и T. Martin, адвокати)

      Ответник: Комисия

      Предмет и описание на спора

   Искане за отмяна на решението да не се включва жалбоподателят в списъка на длъжностните лица, повишени в рамките на процедурата за повишаване за 2015 г.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на органа по назначаването да не повиши жалбоподателя в процедурата за повишаване за 2015 г.,

               —

               да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-89/17: Жалба, подадена на 7 февруари 2017 г. — Erwin Müller/EUIPO — Novus Tablet Technology Finland (NOVUS)

text:
               10.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 112/43

         Жалба, подадена на 7 февруари 2017 г. — Erwin Müller/EUIPO — Novus Tablet Technology Finland (NOVUS)
   (Дело T-89/17)
   (2017/C 112/60)
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Erwin Müller GmbH (Линген, Германия) (представител: Rechtsanwältin N. Grüger)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Novus Tablet Technology Finland Oy (Турку, Финландия)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „NOVUS“ — заявка за регистрация № 13 206 611

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 28 ноември 2016 г. по преписка R 2413/2015-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               частично да отмени обжалваното решение, както и решението на четвърти апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост от 2 октомври 2015 г. по възражение № B 2 456 336, по-специално доколкото се отнасят до стоките от клас 9 — „Калъфи за пренасяне на компютри; стойки, пригодени за мобилни телефони; периферни устройства, пригодени за използване с компютри“,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква а) от Регламент № 207/2009,

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-240/08: Иск, предявен на 2 юни 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Великото херцогство Люксембург

text:
               19.7.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 183/17

         Иск, предявен на 2 юни 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Великото херцогство Люксембург
   (Дело C-240/08)
   (2008/C 183/34)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представител: г-жа N. Yerrell)

      Ответник: Великото херцогство Люксембург
   Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е приело необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобрази с Директива 2006/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 година относно минималните условия за изпълнение на Регламенти (ЕИО) № 3820/85 и (ЕИО) № 3821/85 на Съвета относно социалното законодателство, свързано с дейностите по автомобилния транспорт, и за отмяна на Директива 88/599/ЕИО на Съвета (1), и във всеки случай като не е съобщило на Комисията за тях, Великото херцогство Люксембург не е изпълнило задълженията си по тази директива,

               —

               да се осъди Великото херцогство Люксембург да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Срокът за транспониране на Директива 2006/22/ЕО е изтекъл на 1 април 2007 г. Към момента на предявяване на настоящия иск обаче ответникът все още не е приел необходимите мерки, за да транспонира директивата, или във всеки случай не е съобщил на Комисията за тях.

      (1)  ОВ L 102, стр. 35; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 15, стр. 187.


title: Дело F-70/08: Жалба, подадена на 6 август 2008 г. — Ziliene/Парламент

text:
               27.9.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 247/26

         Жалба, подадена на 6 август 2008 г. — Ziliene/Парламент
   (Дело F-70/08)
   (2008/C 247/54)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Veronika Ziliene (Люксембург, Люксембург) (представители: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal, avocats)

      Ответник: Европейски парламент
   Предмет и описание на спора
   От една страна, отмяна на решението на органа по назначаването от 17 юли 2007 г. да не се отпусне на жалбоподателя надбавката за дневни разходи, предвидена в член 10 от приложение VII към Правилника и, от друга страна, осъждане на ответника да заплати надбавките за дневни разходи, считано от постъпването на жалбоподателя на служба като длъжностно лице, ведно с лихвите, както и едно евро като обезщетение за претърпяната неимуществена вреда.
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на органа по назначаването от 17 юли 2007 г. да не се отпусне на жалбоподателя надбавката за дневни разходи, предвидена в член 10 от приложение VII към Правилника,

               —

               да се осъди Европейският парламент да заплати на жалбоподателя надбавките за дневни разходи, считано от постъпването му на служба като длъжностно лице, ведно с лихвите, изчислени въз основа на приложимия за съответните периоди лихвен процент, определен от Европейската централна банка за основните операции по рефинансиране, увеличен с два пункта, до окончателното изплащане,

               —

               да се осъди ответникът да заплати на жалбоподателя едно евро като символично обезщетение за претърпяната неимуществена вреда,

               —

               да се осъди Европейският парламент да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-59/12: Преюдициално запитване, отправено от Bundesgerichtshof (Германия) на 6 февруари 2012 г. — BKK Mobil Oil Körperschaft des öffentlichen Rechts/Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs e.V.

text:
               12.5.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/2

         Преюдициално запитване, отправено от Bundesgerichtshof (Германия) на 6 февруари 2012 г. — BKK Mobil Oil Körperschaft des öffentlichen Rechts/Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs e.V.
   (Дело C-59/12)
   2012/C 138/02
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesgerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател в производството по ревизионно обжалване: BKK Mobil Oil Körperschaft des öffentlichen Rechts

      Ответник в производството по ревизионно обжалване: Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs e.V.

      Преюдициален въпрос

   Следва ли член 3, параграф 1 във връзка с член 2, буква г) от Директива 2005/29/ЕО (1) относно нелоялните търговски практики да се тълкува в смисъл, че действие на търговец, представляващо търговска практика от страна на търговци към потребители, е налице и тогава когато обществена здравноосигурителна каса предоставя на присъединените към нея здравноосигурени лица (заблуждаваща) информация за неблагоприятните последици, които могат да възникват за тях, ако сменят тази обществена здравноосигурителна каса с друга?

      (1)  Директива 2005/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2005 година относно нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители на вътрешния пазар и изменение на Директива 84/450/ЕИО на Съвета, Директиви 97/7/ЕО, 98/27/ЕО и 2002/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, и Регламент (ЕО) № 2006/2004 на Европейския парламент и на Съвета („Директива за нелоялни търговски практики“) (ОВ L 149, стр. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 14, стр. 260).


title: Дело T-506/15: Жалба, подадена на 29 август 2015 г. — Република Гърция/Комисия

text:
               9.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 371/28

         Жалба, подадена на 29 август 2015 г. — Република Гърция/Комисия
   (Дело T-506/15)
   (2015/C 371/31)
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Жалбоподател: Република Гърция (представители: G. Kanellopoulos, E. Leftheriotou, O. Tsirkinidou и A.-E Vasilopoulou)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               Да отмени Изпълнително решение на Комисията от 22 юни 2015 г. за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (нотифицирано под номер С(2015) 4076] (1)“ в частта, в която изключва от финансиране от страна на Европейския съюз разходи, направени в рамките на отделени от производството преки помощи за референтни години 2009, 2010 и 2011 и в рамките на кръстосаното спазване за референтната 2011 година, както и доколкото не предвижда възстановяване на Република Гърция на сума в размер 1 0 4 60  620,42EUR на основание решение на Общия съд от 6 ноември 2014 г. по дело T-632/11, Република Гърция/Европейската комисия в съответствие с изложеното в жалбата във връзка с фактическата обстановка и основанията за отмяна; и

               —

               Да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага шест основания.
   По-специално, що се отнася до финансовата корекция, наложена по схемата за отделени от производството преки помощи, Република Гърция изтъква четири основания за обжалване.

               1.

               Първото основание за обжалване се сочи във връзка с корекцията с еднократна фиксирана сума от 25 %, наложена поради нередностите и при контрола на постоянните пасища за годините 2009, 2010 и 2011. То е изведено от неправилно тълкуване и прилагане на член 2, параграф 2 от Регламент № 796/2004 (2) [впоследствие на член 2, буква в) от Регламент № 1120/2009 (3)].

               2.

               Второто основание за обжалване също се сочи във връзка с корекцията с еднократна фиксирана сума от 25 %, наложена поради пропуските при определянето на и контрола на постоянните пасища за годините 2009, 2010 и 2011. То е изведено от неправилно тълкуване и прилагане на насоките относно условията за прилагане на финансова корекция от 25 %, от липса на мотиви, незачитане на пределите на правомощията за преценка на Комисията и от нарушение в същото време на принципа на пропорционалност.

               3.

               Третото основание за обжалване се сочи във връзка с корекцията с еднократна фиксирана сума от 5 %, наложена поради пропуски в Системата за идентификация на земеделски парцели (СИЗП) през първата година от прилагането ѝ (2009 г.). То е изведено от неправилно тълкуване и прилагане на насоките, от незачитане на пределите на правомощията за преценка на Комисията и от нарушение в същото време на принципа на пропорционалност.

               4.

               Четвъртото основание за обжалване се сочи във връзка с корекциите с еднократна фиксирана сума, наложени поради пропуски в проверките на място, и по-конкретно корекцията от 2 %, наложена поради неефикасен анализ на риска за референтната година 2010. То е изведено от неправилно тълкуване и прилагане на член 31, параграф 2 от Регламент № 1122/2009 (4) и на член 27 от Регламент № 796/2004, както и от нарушение на принципа на оправданите правни очаквания.
               Освен това, що се отнася до другите спорни точки от обжалваното изпълнително решение, Република Гърция изтъква две основания за обжалване, посочени по-долу.

               5.

               Петото основание за обжалване се отнася до корекцията с еднократна фиксирана сума от 2 %, наложена по схемата за кръстосано спазване за референтната година 2001. То е изведено от неправилно прилагане и тълкуване на член 11 от Регламент № 885/2006 (5) и на член 31 от Регламент № 1290/2005 (6), непълнота на мотивите и фактическа грешка по отношение на корекцията с еднократна фиксирана сума от 2 % за референтната година 2011.

               6.

               Шестото основание за обжалване се отнася до сумата, която трябва да бъде върната на Република Гърция в изпълнение на решение на Общия съд от 6 ноември 2014 г. по дело T-632/11. То е изведено от нарушение на членове 266 и 280 ДФЕС относно задължението на Комисията да приеме необходимите мерки за изпълнение на решението на Съда и от липса на мотиви относно невъзстановяването на Република Гърция на сумата от 1 0 4 60  620,42 EUR вследствие на горепосоченото решение на Съда.

      (1)  ОВ L 182, стр. 39

      (2)  Регламент (ЕО) № 796/2004 на Комисията от 21 април 2004 година за определяне на подробни правила за прилагане на интегрираната система за администриране и контрол, кръстосано спазване и модулация, предвидени в Регламент (ЕО) № 1782/2003 на Съвета относно установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски производители (OB L 141, 30.4.2004 г., стр. 18; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 56, стр. 210).

      (3)  Регламент (ЕО) № 1120/2009 на Комисията от 29 октомври 2009 година за определяне на подробни правила за прилагането на схемата за единно плащане, предвидена в дял III от Регламент (ЕО) № 73/2009 на Съвета за установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски производители (OB L 316, 2.12.2009 г., стр. 1).

      (4)  Поправка на Регламент (ЕО) № 1122/2009 на Комисията от 30 ноември 2009 година за определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 73/2009 на Съвета относно кръстосано спазване, модулация и интегрираната система за администриране и контрол по схемите за директно подпомагане на земеделски производители, предвидени за посочения регламент, както и за прилагане на Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета относно кръстосано спазване по предвидената схема за подпомагане на лозаро-винарския сектор (ОВ L 316, 2.12.2009 г.),(OB L 246, 17.9.2013 г., стр. 3).

      (5)  Регламент (ЕО) № 885/2006 на Комисията от 21 юни 2006 година относно реда и начина на прилагане на Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета по отношение на акредитирането на агенциите платци и други стопански субекти, както и по отношение на клиринга на счетоводните сметки на ЕФГЗ и ЕЗФРСР (OB L 171, 23.6.2006 г., стр. 90; Специално издание на български език, 2007 г., глава 14, том 2, стр. 37).

      (6)  Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета от 21 юни 2005 година относно финансирането на Общата селскостопанска политика (OB L 209, 11.8.2005 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 14, том 1, стр. 193).


title: Дело F-108/07: Определение на Съда на публичната служба (втори състав) от 26 юни 2008 г. — Nijs/Сметна палата (Публична служба — Длъжностни лица — Член 44, параграф 1, буква в) от Процедурния правилник на Първоинстанционния съд — Кратко изложение на правните основания в жалбата — Липса на предварителна жалба — Явна недопустимост)

text:
               30.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 223/61

         Определение на Съда на публичната служба (втори състав) от 26 юни 2008 г. — Nijs/Сметна палата
   (Дело F-108/07) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Член 44, параграф 1, буква в) от Процедурния правилник на Първоинстанционния съд - Кратко изложение на правните основания в жалбата - Липса на предварителна жалба - Явна недопустимост)
   (2008/C 223/116)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Bart Nijs (Bereldange, Люксембург) (представител: F. Rollinger, avocat)

      Ответник: Сметна палата на Европейските общности (представители: T. Kennedy, J.-M. Stenier и G. Corstens)
   Предмет на делото
   Отмяна на решението на Сметната палата за подновяване на мандата на нейния генерален секретар за срок от шест години, който започва да тече от 1 юли 2007 г., и, при условията на евентуалност, отмяна на решение на ОН жалбоподателят да не бъде повишен в степен LA5 в рамките на процедурата за повишаване за 2004 г. след Решение на Първоинстанционния съд от 3 октомври 2006 г. по дело Nijs/Сметна палата (Т-171/05)
   Диспозитив на определението

               1)

               Отхвърля жалбата като явно недопустима.

               2)

               Осъжда г-н Nijs да заплати всички съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 22, 26.1.2008 г., стр. 56.


title: Дело C-94/09: Иск, предявен на 6 март 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Френска република

text:
               16.5.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/25

         Иск, предявен на 6 март 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Френска република
   (Дело C-94/09)
   2009/C 113/47
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представител: M. Afonso)

      Ответник: Френска република

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не прилага една и съща ставка на ДДС спрямо всички услуги, предоставяни от погребални служби, както и спрямо свързаните с тях доставки, Френската република не е изпълнила задълженията си по членове 96-99, параграф 1 от Директивата за ДДС (1);

               —

               да се осъди Френската република да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   С иска си Комисията изтъква, че френската данъчна уредба изкривява функционирането на системата на ДДС, доколкото прилага две ставки на ДДС към предоставянето на услуги и към доставките, предоставяни от погребалните служби на семействата на починалите лица, макар на практика те да представляват една комплексна операция, която трябва да се обложи с една и съща данъчна ставка.
   Ищецът упреква ответника по-специално в отделяне без основание на услугата по транспортиране на тялото посредством специално пригодено за тази цел превозно средство, за която се прилагала намалена ставка на ДДС, от другите дейности на погребалните служби като ползването на носачи за пренасяне на тялото или доставката на ковчег, които от своя страна се облагали с нормална ставка на ДДС. Според добре установена съдебна практика обаче доставката, която от икономическа гледна точка се състои от една-единствена услуга, не бива изкуствено да се раздробява, за да не се изкривява функционирането на системата на ДДС. Впрочем на практика голямата част от семействата, които се обръщат към подобна служба за организиране на погребение, считат разглежданите дейности за части от една и съща услуга.
   Комисията оспорва освен това избора на ответника за прилагане на намалени променливи ставки спрямо услугите, предоставяни от погребалните служби. Всъщност разпоредбите на член 98, параграф 1 от директивата за ДДС не позволявали прилагането на намалена ставка към някои услуги по транспортиране и на нормална ставка към други услуги, предоставяни от разглежданите служби, превръщайки неизбежно нивото на действителната ставка в по-ниско от това на нормалната ставка, приложима във Франция. Още повече, че нивото на тази намалена ставка се променяло за различните операции в зависимост от относителната според случая тежест на услугите, подлежащи на намалена ставка, което също било забранено от спомената директива.

      (1)  Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 09, том 3, стр. 7).


title: Дело T-37/11: Жалба, подадена на 21 януари 2011 г. — Унгария/Комисия

text:
               26.3.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 95/7

         Жалба, подадена на 21 януари 2011 г. — Унгария/Комисия
   (Дело T-37/11)
   2011/C 95/12
   Език на производството: унгарски

      Страни

      Жалбоподател: Република Унгария (представители: M. Z. Fehér, K.Szíjjártó и G. Koós)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени съдържащото искане за плащане Решение № 3241011280 на Комисията в частта, с която по отношение на Република Унгария се квалифицират като неподлежащи на субсидиране в рамките на Инструмента за подпомагане изпълнението на Шенгенското споразумение определени разходи, свързани с мерки 1, 3, 4, 5 и 6 на цел III/A, с митническа цел III/B и, в рамките на цел I/C, с установяването на речен граничен контрол в Mohács и на товарна железопътна гара в Eperjeske.

               —

               При условията на евентуалност, да се отвени съдържащото искане за плащане Решение № 3241011280 на Комисията в частта, с която по отношение на Република Унгария се квалифицират като неподлежащи на субсидиране или само частично подлежащи на субсидиране в рамките на Инструмента за подпомагане изпълнението на Шенгенското споразумение определени разходи, свързани с мерки 1, 3, 4, 5 y 6 на цел III/A и с митническа цел III/B.

               —

               Да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят се позовава на следните правни основания в подкрепа на жалбата си:
   1.   Главно искане: нарушение на породените оправдани правни очаквания и на принципа на правна сигурност
   Жалбоподателят твърди, че предвид неточната правна уредба и значителният размер на помощта, изплатена в рамките на свързания с Шенген финансов инструмент, е било разумно да се доверява по време на цялото изпълнение на програмата на информацията, предоставена от Комисията в отговор на изричните искания за становище, и на многобройните становища, издадени във връзка с индикативната програма.
   Жалбоподателят счита, че одобряването на индикативната програма при даването на предварително разрешение, извършените от Комисията по време на изпълнението на програмата проверки и сътрудничеството с държавите членки предполагат, че последващият контрол, който Комисията може да упражни по отношение на възможността за подпомагане на проектите, не ѝ позволява да постави под съмнение по същество това дали подлежат на субсидиране проектите, които вече е разгледала по много поводи без да ги оспори. Жалбоподателят твърди, че с решенията за финансиране Комисията е предоставила „гаранции“, които са породили у него оправдани очаквания относно това, че изброените в индикативната програма мерки подлежат на субсидиране.
   Принципът на лоялно сътрудничество налага и на институциите на Съюза реципрочни задължения за сътрудничество с държавите членки.
   Според жалбоподателя принципът на правна сигурност би бил сериозно нарушен, ако при така неточна и променяща се правна уредба от Комисията не може да се очаква поне предварителна сигурна информация относно това дали даден проект подлежи на субсидиране.
   2.   Искане, направено при условията на евентуалност: неправилно тълкуване на понятието за пълен контрол и липса на основание за определяне на финансовите корекции
   Жалбоподателят счита, че в обжалваното решение Комисията приема за неподлежащи на субсидиране или само частично подлежащи на субсидиране разходите, посочени в направеното при условията на евентуалност искане, с мотива, че не отговарят или отговарят само отчасти на целта за пълен контрол на границите. Според жалбоподателя Комисията достига до това заключение вследствие на неправилно тълкуване на понятието за пълен контрол.
   Жалбоподателят добавя, че въпреки предоставената ѝ информация Комисията не е извършила необходимите проверки, за да определи точната сума, която трябва да се върне във връзка с всички мерки, и по отношение на някои от мерките неправилно е посочила предварително определени по размер суми. Според жалбоподателя Комисията е определила предварително по размер тези суми въз основа на предполагаемото съотношение между дейностите, извършени от компетентните органи в областта на граничния контрол, и останалите им дейности, вместо да се основе на член 22, параграф 3, буква б) от Решение C(2004) 248 на Комисията относно управлението и наблюдението на инструмента от Шенген и следователно на тежестта на констатираните нарушения или на това доколко значителни са недостатъците на системата за управление и наблюдение, които, заедно с финансовите си последици, са причинили установените нарушения.


title: Дело T-665/16: Жалба, подадена на 16 септември 2016 г. — Cinkciarz.pl/EUIPO (€$)

text:
               31.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 402/61

         Жалба, подадена на 16 септември 2016 г. — Cinkciarz.pl/EUIPO (€$)
   (Дело T-665/16)
   (2016/C 402/72)
   Език на производството: полски

      Страни

      Жалбоподател: Cinkciarz.pl sp. z o.o (Жельона гора, Полша) (представители: E. Skrzydło-Tefelska, radca prawny, K. Gajek, adwokat)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Данни за производството пред EUIPO

      Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз, съдържаща символите „€“ и „$“ — заявка за регистрация № 13 839 998

      Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 14 юли 2016 г. по преписка R 2086/2015-5

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент № 207/2009.


title: Дело F-102/09: Жалба, подадена на 17 декември 2009 г. — Bennett и др./СХВП

text:
               13.2.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 37/50

         Жалба, подадена на 17 декември 2009 г. — Bennett и др./СХВП
   (Дело F-102/09)
   2010/C 37/79
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: Kelly-Marie Bennett (Mutxamel, Испания) и други (представител: L. Levi, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар

      Предмет на производството

   От една страна, отмяна на решенията за прекратяване на договорите на жалбоподателите в приложение на клауза за прекратяване, свързана с успешно представяне на общ конкурс за специалност в областта на интелектуална собственост. От друга страна, поправяне на неимуществена вреда, претърпяна от жалбоподателите.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отменят решенията от 12 март 2009 г. за прекратяване на договорите на жалбоподателите;

               —

               при необходимост, да се отмени решение от 9 октомври 2009 г., съобщено на същия ден, с което се отхвърлят жалбите, подадени от жалбоподателите на 12 юни 2009 г.;

               —

               вследствие на това, да се осъди ответника (i) да заплати като обезщетение на жалбоподателите трудовото възнаграждение за периода от влизането в сила на прекратяването на техните договори до възстановяването им на работа, след отмяната на посочените решения (ii) да възстанови кариерата на всеки един от жалбоподателите, неправомерно прекъсната с решенията за прекратяване на договорите им; а в случай че възстановяването на работа на жалбоподателите е свързано със значителни практически трудности или представлява прекомерна мярка с оглед на положението на трети лица, да се осъди ответника да заплати парично обезщетение по справедливост за незаконосъобразното прекратяване на договорите на жалбоподателите. Това обезщетение следва по-специално да отчита не само загубата на трудово възнаграждение в миналото, но и загубата на сериозна възможност за жалбоподателите да останат на работа в СХВП до навършване на пенсионна възраст — в рамките на договор за напълно неопределен срок — и да се развиват в своята кариера;

               —

               при условията на евентуалност, да се отменят решенията за прекратяване на договорите на жалбоподателите, доколкото срокът на предизвестието не е определен при отчитане на всички години трудов стаж в СХВП на всеки един от жалбоподателите;

               —

               да се осъди ответника да заплати обезщетение за поправяне на претърпените имуществени и неимуществени вреди, определено ex aequo et bono на 85 000 EUR за всеки един от жалбоподателите.;

               —

               да се осъди Служба за хармонизация във вътрешния пазар да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-382/10: Жалба, подадена на 9 септември 2010 г. — Villeroy и Boch/Комисия

text:
               6.11.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/42

         Жалба, подадена на 9 септември 2010 г. — Villeroy и Boch/Комисия
   (Дело T-382/10)
   ()
   2010/C 301/68
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Villeroy и Boch (Париж, Франция) (представители: J. Philippe и K. Blau Hansen, avocats, и A. Villette, Solicitor)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се обяви за нищожно обжалваното решение в частта му, която засяга жалбоподателя;

               —

               при условията на евентуалност, вследствие на това да се намали глобата, наложена на жалбоподателя с обжалваното решение;

               —

               разноските по производството да се възложат на ответната страна.

      Правни основания и основни доводи

   Главното искане на жалбоподателя е за частична отмяна на Решение C(2010) 4185 окончателен на Комисията от 23 юни 2010 г. относно процедура за прилагане на член 101 ДФЕС и на член 53 от Споразумението за Европейското икономическо пространство, наричано по-нататък „ЕИП“ (дело COMP/39.092 — Санитарни инсталации), във връзка с картел на белгийския, германския, френския, италианския, нидерландския и австрийския пазар на санитарни инсталации за баня, за съгласуването на продажните цени и за обмен на чувствителна търговска информация.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква седем правни основания, изведени от:

               —

               нарушение на член 101 ДФЕС и на член 53 ЕИП от квалификацията на нарушението като едно-единствено, сложно и продължавано, тъй като по този начин ответникът е нарушил задължението си за правна преценка на индивидуалното поведение на адресатите на обжалваното решение;

               —

               нарушение на задължението за мотивиране по силата на член 296, втора алинея ДФЕС, тъй като в обжалваното решение ответникът не е дал достатъчно точно определение на съответните пазари;

               —

               липса на достатъчно доказателство за участието на жалбоподателя в нарушенията във Франция;

               —

               нарушение на принципа nulla poena sine lege, прогласен в член 49, първа алинея от Хартата на основните права на Европейския съюз (наричана по-нататък „Хартата“), както и на принципа на пропорционалност на престъплението и наказанието, закрепен в член 49, трета алинея от Хартата във връзка с член 48, първа алинея от Хартата и член 23 от Регламент № 1/2003 (1), тъй като ответникът е наложил глоба солидарно на жалбоподателя и на неговото дружество майка;

               —

               погрешно изчисляване на глобата, тъй като ответникът е включил оборота на жалбоподателя, който няма връзка с твърденията за нарушение, формулирани при изчисляването на глобата;

               —

               нарушение на член 41 от Хартата, тъй като изключително голямата продължителност на производството не е била взета предвид при изчисляването на глобата;

               —

               нарушение на принципа на пропорционалност на наказанията и на грешките в преценката при изчисляването на глобата, тъй като основният размер е определен на 15 %, а абсолютният размер на глобата надхвърля границата от 10 % спрямо оборота на жалбоподателя.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове [101 ДФЕС] и [102 ДФЕС] (ОВ L 1, 2003 г., стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).


title: Дело F-2/16: Жалба, подадена на 11 януари 2016 г. — ZZ/ЕСВД

text:
               21.3.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 106/51

         Жалба, подадена на 11 януари 2016 г. — ZZ/ЕСВД
   (Дело F-2/16)
   (2016/C 106/62)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: H.-E. von Harpe, Anwalt)

      Ответник: Европейска служба за външна дейност (ЕСВД)

      Предмет на производството

   Да се отмени решението на ответника да не се възстановят разходите на жалбоподателя по преместването му от Замбия в Белгия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на ответника от 12 март 2015 г.,

               —

               и доколкото е необходимо, да се отмени мълчаливото отхвърляне на административната му жалба,

               —

               да се осъди Европейската служба за външна дейност да заплати разходите по правния спор, както и разходите по предходното административно производство.


               15.2.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 33/5

         Молба за консултативно становище от Съда на ЕАСТ, подадена от Oslo Tingrett, с решение на същия съд от 30 януари 2006 г. по делото Ladbrokes Ltd. срещу Staten v/Kultur- og kirkedepartementet и Staten v/Landsbruks- og matdepartementet

   (Дело E-3/06)
   (2007/C 33/03)
   Отправена е молба до Съда на ЕАСТ, с решение от 30 януари 2006 г. на Oslo Tingrett (окръжен съд гр. Осло), получена в съдебната канцелария на 25 август 2006 г., за консултативно становище по делото Ladbrokes Ltd. срещу Staten v/Kultur- og kirkedepartementet и Staten v/Landsbruks- og matdepartementet по следните въпроси:

               1.

               Възпрепятстват ли членове 31 и 36 от Споразумението за ЕИП прилагането на националното законодателство, съгласно което някои форми на хазарт могат да бъдат организирани единствено от държавна фирма с хазартна дейност, която насочва печалбите си за културни и спортни цели?

               2.

               Възпрепятстват ли членове 31 и/или 36 от Споразумението за ЕИП прилагането на националното законодателство, съгласно което лицензи за организиране на залагания на конни надбягвания могат да бъдат предоставяни единствено на организации с идеална цел или на фирми, чиято цел е подпомагане на коневъдството?

               3.

               Възпрепятстват ли членове 31 и/или 36 от Споразумението за ЕИП прилагането на националното законодателство, съгласно което лицензи за някои форми на хазарт могат да бъдат предоставяни единствено на организации с идеална цел или на асоциации с хуманитарна или социална цел?

               4.

               Съгласно законодателството на ЕИП, законно ли е националното законодателство да подчертава необходимостта приходите от хазарт да бъдат предназначени за хуманитарни и социални цели (включително за спорт и култура) и да не бъдат източник на лични печалби?

               5.

               Възпрепятства ли член 36 от Споразумението за ЕИП прилагането на национална законова разпоредба, която забранява предлагането и реализирането на хазартна дейност, която е забранена в Норвегия, но се провежда законно в друга държава-членка на ЕИП?


title: Дело C-432/08 P: Жалба, подадена на 1 октомври 2008 г. от Luigi Marcuccio срещу Решение на Първоинстанционния съд (първи състав) от 9 юли 2008 г. по съединени дела T-296/05 и T-408/05, Marcuccio/Комисия

text:
               6.12.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/17

         Жалба, подадена на 1 октомври 2008 г. от Luigi Marcuccio срещу Решение на Първоинстанционния съд (първи състав) от 9 юли 2008 г. по съединени дела T-296/05 и T-408/05, Marcuccio/Комисия
   (Дело C-432/08 P)
   (2008/C 313/25)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Жалбоподател: Luigi Marcuccio (представител: G. Cipressa, avvocato)

      Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               1. Във всички случаи:

                           1. а)

                           да се отмени изцяло обжалваното съдебно решение,

                           1.б)

                           да се обяви за напълно допустима горепосочената жалба,

                     и също така:

               —

               2/А. Като главно искане, да се приемат исканията на жалбоподателя, направени в първоинстанционното производство, а именно: (2/А.1) да се отменят обжалваните решения; (2/А.2) да се отменят, доколкото е необходимо, и двете решения за отхвърляне на въпросните искания; (2/А.3) да се осъди ответника да възстанови на жалбоподателя медицинските разходи, посочени от него в исканията за възстановяване на 100 % или да го обезщети за вредите, причинени от незаконосъобразното поведение на ответника, като му заплати сумите от 2 572,32 EUR (две хиляди петстотин седемдесет и две евро и 32 евроцента) и съответно 381,04 EUR (триста осемдесет и едно евро и 41 евроцента) или съответните по-големи или по-малки от горепосочените суми, които Съдът счете за справедливи; (2/А.4) да се осъди ответника да заплати на жалбоподателя мораторните лихви върху сумите, посочени в точка 2/А.3 от настоящата жалба, капитализирани с начална и крайна дата, определени в съответствие с документите по въпросните дела; (2/А.5) да се отсъди ответника да заплати на жалбоподателя, направените от него съдебни разноски, разходи и хонорари в настоящото производство и в първоинстанционното производство по двете висящи дела.
               или

               —

               2/В. При условията на евентуалност, да се върнат и двете въпросни дела на Първоинстанционния съд, за да се произнесе по същество.

         Правни основания и основни доводи
   Изопачаване и преиначаване на фактите, както и на изложените в писмените изявления на жалбоподателя твърдения, които се дължат и на неточност на фактическите констатации на Първоинстанционния съд (по-конкретно, точки 30, 44, 46 и 49 от обжалваното съдебно решение).
   Погрешно тълкуване и неправилно прилагане на понятието „обжалваем акт“, което се дължи и на объркване, необоснованост, нелогичност, нарушение на член 231 от Договора ЕО и несъобразяване със съдебната практика относно последиците от отмяната, от страна на общностния съд, на решение, издадено от институция на Общността, нарушение на принципа на силата на пресъдено нещо, нарушение на принципа на разделение на властите (по-конкретно, точки 43, 44 и 49 от обжалваното съдебно решение).
   Пълна липса на разследване и непроизнасяне по основен въпрос на спора (по-конкретно, точка 12 и точки 43-51 включително от обжалваното съдебно решение).


title: Дело C-453/08: Преюдициално запитване, отправено от Symvoulio tis Epikrateias (Гърция) на 17 октомври 2008 г.  — Panagiotis I. Karanikolas, Valsamis Daravanis, Georgios Kouvoukliotis, Panagiotis Ntolou, Dimitrios Z. Parisis, Konstantinos Emmanouil, Ioannis Anasoglou, Pantelis A. Beis, Dimitrios Chatziandreou, Ioannis A. Zaragkoulias, Triantafyllos K. Mavrogiannis, Sotirios Th. Liotakis, Vasileios Karampasis, Dimitrios Melissidis, Ioannis V. Kleovoulos, Dimitrios I. Patsakos, Theodoros Fournarakis, Dimitrios K. Dimitrakopoulos и Synetairismos Paraktion Alieon Kavalas/Ypourgos Agrotikis Anaptyxis kai Trofimon и Nomarchiaki Aftodioikisi Dramas-Kavalas-Xanthis

text:
               20.12.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 327/18

         Преюдициално запитване, отправено от Symvoulio tis Epikrateias (Гърция) на 17 октомври 2008 г. — Panagiotis I. Karanikolas, Valsamis Daravanis, Georgios Kouvoukliotis, Panagiotis Ntolou, Dimitrios Z. Parisis, Konstantinos Emmanouil, Ioannis Anasoglou, Pantelis A. Beis, Dimitrios Chatziandreou, Ioannis A. Zaragkoulias, Triantafyllos K. Mavrogiannis, Sotirios Th. Liotakis, Vasileios Karampasis, Dimitrios Melissidis, Ioannis V. Kleovoulos, Dimitrios I. Patsakos, Theodoros Fournarakis, Dimitrios K. Dimitrakopoulos и Synetairismos Paraktion Alieon Kavalas/Ypourgos Agrotikis Anaptyxis kai Trofimon и Nomarchiaki Aftodioikisi Dramas-Kavalas-Xanthis
   (Дело C-453/08)
   (2008/C 327/30)
   Език на производството: гръцки
   Препращаща юрисдикция
   Symvoulio tis Epikrateias
   Страни в главното производство

      Ищци: Panagiotis I. Karanikolas, Valsamis Daravanis, Georgios Kouvoukliootis, Panagiotis Ntolou, Dimitrios Z. Parisis, Konstantinos Emmanouil, Ioannis Anasoglou, Pantelis A. Beis, Dimitrios Chatziandreou, Ioannis A. Zaragkoulias, Triantafyllos K. Mavrogiannis, Sotirios Th. Liotakis, Vasileios Karampasis, Dimitrios Melissidis, Ioannis V. Kleovoulos, Dimitrios I. Patsakos, Theodoros Fournarakis, Dimitrios K. Dimitrakopoulos и Synetairismos Paraktion Alieon Kavalas

      Ответници: Ypourgos Agrotikis Anaptyxis kai Trofimon и Nomarchiaki Aftodioikisi Dramas-Kavalas-Xanthis

      Встъпили страни: Alieftikos Agrotikos Synetairismos gri-gri nomou Kavalas, наречено „MAKEDONIA“ и „Panellinia Evosi Ploioktikon Mesis Alieias“ (P.E.P.M.A)
   Преюдициални въпроси

               1)

               Може ли държава-членка да приеме допълващи мерки по смисъла на член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1626/94 на Съвета, състоящи се в установяването на абсолютна забрана за използване на рибарски принадлежности, чието използване по принцип е разрешено в съответствие с разпоредбите на посочения регламент?

               2)

               Разрешено ли е по смисъла на разпоредбите на този регламент използването, в териториалните води на държава-членка със средиземноморска брегова линия, на рибарски принадлежности, които не са включени сред посочените като забранени по принцип от член 2, параграф 3 и член 3, параграф 1 от този регламент, и чието използване е бил забранено преди влизането в сила на регламента от национална разпоредба на държава-членка?


title: Дело T-83/17: Жалба, подадена на 8 февруари 2017 г. — Heineken Romania/EUIPO — Lénárd (Csíki Sör)

text:
               18.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 121/37

         Жалба, подадена на 8 февруари 2017 г. — Heineken Romania/EUIPO — Lénárd (Csíki Sör)
   (Дело T-83/17)
   (2017/C 121/55)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Heineken Romania SA (Букурещ, Румъния) (представител: A.-M. Baciu, lawyer)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: András Lénárd (Sincraieni, Румъния)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „Csíki Sör“ — заявка за регистрация № 12 105 839

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 14 ноември 2016 г. по преписка R 1310/2015-2

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да отмени решението на отдела по споровете от 1 юли 2015 г. по възражение B 002 279 514,

               —

               да уважи възражение B 002 279 514;

               —

               да отхвърли изцяло заявката за регистрация на марка на Европейския съюз „Csíki Sör“ № 12 105 839.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-271/03: Решение на Първоинстанционния съд от 10 април 2008 г. — Deutsche Telekom/Комисия (Конкуренция — Член 82 ЕО — Цени за достъп до фиксирана далекосъобщителна мрежа в Германия — Ценова преса — Одобрени цени от националния регулаторен орган на далекосъобщенията — Свобода на действие на предприятието с господстващо положение)

text:
               24.5.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 128/29

         Решение на Първоинстанционния съд от 10 април 2008 г. — Deutsche Telekom/Комисия
   (Дело T-271/03) (1)

   (Конкуренция - Член 82 ЕО - Цени за достъп до фиксирана далекосъобщителна мрежа в Германия - Ценова преса - Одобрени цени от националния регулаторен орган на далекосъобщенията - Свобода на действие на предприятието с господстващо положение)
   (2008/C 128/62)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: Deutsche Telekom AG (Бон, Германия) (представители: първоначално K. Quack, U. Quack и S. Ohlhoff, впоследствие U. Quack и S. Ohlhoff, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: първоначално K. Mojzesowicz и S. Rating, впоследствие K. Mojzesowicz и A. Whelan, накрая K. Mojzesowicz, W. Mölls и O. Weber,)

      Встъпили страни в подпомагане на ответника: Arcor AG & Co. KG (Ешборн, Германия) (представители: първоначално адв. M. Klusmann, адв. F. Wiemer и адв. M. Rosenthal, впоследствие адв. M. Klusmann и адв. F. Wiemer, накрая адв. M. Klusmann); Versatel NRW GmbH, по-рано Tropolys NRW GmbH, по-рано CityKom Münster GmbH Telekommunikationsservice и TeleBeL Gesellschaft für Telekommunikation Bergisches Land mbH (Есен, Германия); EWE TEL GmbH (Олденбург, Германия); HanseNet Telekommunikation GmbH (Хамбург, Германия); Versatel Nord-Deutschland GmbH, по-рано KomTel Gesellschaft für Kommunikations- und Informationsdienste mbH (Flensburg, Германия); NetCologne Gesellschaft für Telekommunikation mbH (Кьолн, Германия); Versatel Süd-Deutschland GmbH, по-рано tesion Telekommunikation GmbH (Щутгарт, Германия); и Versatel West-Deutschland GmbH, по-рано Versatel Deutschland GmbH & Co. KG (Дортмунд, Германия) (представители: адв. N. Nolte, адв. T. Wessely и адв. J. Tiedemann)
   Предмет
   Жалба за отмяна на Решение 2003/707/ЕО на Комисията от 21 май 2003 г. относно производство по прилагане на член 82 ЕО (преписки COMP/C-1/37.451, 37.578, 37.579 — Deutsche Telekom AG) (ОВ L 263, стр. 9), и при условията на евентуалност — искане за намаляване на глобата, наложена на жалбоподателя в член 3 от посоченото решение.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Deutsche Telekom AG понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Комисията.

               3)

               Arcor AG & Co. KG, от една страна, и Versatel NRW GmbH, EWE TEL GmbH, HanseNet Telekommunikation GmbH, Versatel Nord-Deutschland GmbH, NetCologne Gesellschaft für Telekommunikation mbH, Versatel Süd-Deutschland GmbH и Versatel West-Deutschland GmbH, от друга страна, понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 264, 1.11.2003 г.


title: Дело C-518/13: Решение на Съда (втори състав) от 14 януари 2015 г. (преюдициално запитване от Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Обединено кралство) — The Queen, по искане на Eventech Ltd/The Parking Adjudicator (Преюдициално запитване — Конкуренция — Държавни помощи — Член 107, параграф 1 ДФЕС — Разрешение, предоставено само на лондонските таксита, но не и на наеманите за частни цели превозни средства с шофьор, да използват автобусните ленти — Понятие за държавни помощи — Държавни ресурси — Икономическо предимство — Селективно предимство — Въздействие върху търговията между държавите членки)

text:
               2.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 73/5

      Решение на Съда (втори състав) от 14 януари 2015 г. (преюдициално запитване от Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Обединено кралство) — The Queen, по искане на Eventech Ltd/The Parking Adjudicator
      (Дело C-518/13) (1)

      (Преюдициално запитване - Конкуренция - Държавни помощи - Член 107, параграф 1 ДФЕС - Разрешение, предоставено само на лондонските таксита, но не и на наеманите за частни цели превозни средства с шофьор, да използват автобусните ленти - Понятие за държавни помощи - Държавни ресурси - Икономическо предимство - Селективно предимство - Въздействие върху търговията между държавите членки)
      (2015/C 073/06)
      Език на производството: английски

         Запитваща юрисдикция

      Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: The Queen, по искане на Eventech Ltd

         Ответник: The Parking Adjudicator

         в присъствието на: London Borough of Camden, Transport for London

         Диспозитив

                  1)

                  Фактът, че с оглед на създаването на безопасна и ефективна транспортна инфраструктура на лондонските таксита се разрешава да се движат по автобусните ленти от обществените пътища в часовете, през които се прилагат ограниченията за движението във връзка с тези ленти, като същевременно се забранява на наеманите за частни цели превозни средства с шофьор да се движат по тях, освен за вземане и оставяне на пътници, които са ги резервирали предварително, не изглежда от естество да означава използване на ресурси на държавата, нито да предоставя селективно икономическо предимство на тези таксита по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС, което обаче следва да се провери от запитващата юрисдикция.

                  2)

                  Не е изключено фактът, че на лондонските таксита се разрешава да се движат по автобусните ленти от обществените пътища в часовете, през които се прилагат ограниченията за движението във връзка с тези ленти, като същевременно се забранява на наеманите за частни цели превозни средства с шофьор да се движат по тях, освен за вземане и оставяне на пътници, които са ги резервирали предварително, да може да засегне търговията между държавите членки по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС, което следва да се провери от запитващата юрисдикция.

         (1)  ОВ C 367, 14.12.2013 г.


title: Дело C-335/07: Решение на Съда (трети състав) от 6 октомври 2009г. — Комисия на Европейските общности/Република Финландия (Неизпълнение на задължения от държава членка — Околна среда — Директива 91/271/ЕИО — Пречистване на градските отпадъчни води — Неизискване на по-строго пречистване на азота във всички пречиствателни станции за градски отпадъчни води, произлизащи от агломерациите с еквивалент жители над 10000 )

text:
               21.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/3

         Решение на Съда (трети състав) от 6 октомври 2009г. — Комисия на Европейските общности/Република Финландия
   (Дело C-335/07) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Околна среда - Директива 91/271/ЕИО - Пречистване на градските отпадъчни води - Неизискване на по-строго пречистване на азота във всички пречиствателни станции за градски отпадъчни води, произлизащи от агломерациите с еквивалент жители над 10 000)
   2009/C 282/04
   Език на производството: фински

      Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: I. Koskinen, L. Parpala, M. Patakia и S. Pardo Quintillán)

      Ответник: Република Финландия (представители: A. Guimaraes-Purokoski и J. Heliskoski)

      Страна, встъпила в подкрепа на ответника: Кралство Швеция (представител: A. Falk)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 5, параграфи 2, 3 и 5 от Директива 91/271/ЕИО на Съвета от 21 май 1991 година за пречистването на градските отпадъчни води (ОВ L 135, стр. 40; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 43) — Неизискване на по-ефикасно пречистване на всички отпадъчни води, събирани в агломерациите с еквивалент жители над 10 000

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля иска.

               2.

               Осъжда Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски.

               3.

               Кралство Швеция понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 235, 6.10.2007 г.


title: Дело F-143/06: Иск, предявен на 18 декември 2006 година — Continolo/Комисия

text:
               27.1.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 20/40

         Иск, предявен на 18 декември 2006 година — Continolo/Комисия
   (Дело F-143/06)
   (2007/C 20/62)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Donato Continolo (Duino, Италия) [представители: S. Rodrigues, C. Bernard-Glanz и R. Albelice, адвокати]

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени решението на Комисията от 3 януари 2006 г., с което се отпуска и изчислява пенсията на ищеца, тъй като същото зачита периода от 11 юни 1981 г. до 1 март 1983 г., в който ищецът е бил в отпуск по лични причини (ОЛП), като една година, 5 месеца и 6 дни стаж за пенсиониране вместо една година, 8 месеца и 20 дни стаж за пенсиониране;

               —

               да се отмени решението на Комисията от 5 септември 2006 г., с което се отхвърля жалбата на ищеца;

               —

               да се укажат на Комисията последиците от отмяната на оспорваните решения, по-специално по отношение на придобития процент, определен понастоящем на 66,66666 %, който следва да бъде преизчислен, за да се вземат предвид месеците януари и февруари 1983г.;

               —

               да се осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Ищецът, бивше длъжностно лице в Комисията, се е пенсионирал, считано от 1 януари 2006 г. С иска си той оспорва решението на Комисията, с което се отпуска и изчислява пенсията му, тъй като от същото не е видно, че са били изцяло зачетени придобитите по време на ОЛП права, които ищецът е прехвърлил към пенсионната система на Общността.
   Ищецът твърди, от една страна, че е налице нарушение на принципа за защита на законните очаквания, на принципа за добро управление и на задължението за полагане на грижа, а от друга — че е налице явна грешка в преценката, както и неизпълнение на задължението за мотивиране.


title: Дело T-348/08: Жалба, подадена на 26 август 2008 г.  — Aragonesas Industrias y Energía/Комисия

text:
               8.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 285/44

         Жалба, подадена на 26 август 2008 г. — Aragonesas Industrias y Energía/Комисия
   (Дело T-348/08)
   (2008/C 285/82)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Aragonesas Industrias y Energía, SA (Барселона, Испания) (представители: I. Forrester, K. Struckmann, P. Lindfelt, J. Garcia-Nieto Esteva, lawyers)

      Ответник: Комисия
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на Комисията от 11 юни 2008 г. по преписка COMP/38.695 — Натриев хлорат в частта, която се отнася до Aragonesas, или

               —

               да се изменят членове 1 и 2 от решението като се отмени или намали в значителна степен наложената на Aragonesas глоба, и

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   С жалбата си жалбоподателят иска, на основание член 230 ЕО, отмяна на Решение на Комисията C(2008) 2626 окончателен от 11 юни 2008 г. по преписка COMP/38.695 — Натриев хлорат относно производство по член 81 от Договора за ЕО и член 53 от Споразумението за ЕИП в частта, която се отнася до жалбоподателя. При условията на евентуалност той иска изменение на членове 1 и 2 от решението, доколкото с него му е наложена глоба.
   Жалбоподателят изтъква две правни основания в подкрепа на жалбата си:
   Първо жалбоподателят поддържа, че Комисията е допуснала явна грешка в преценката като е приела, че от 1994 г. до 2000 г. той е участвал в картел посредством разпределяне на обема на продажби и определяне на цени. Той твърди, че доказателствата, посочени от Комисията в решението, не са достатъчни, за да се установи надлежно участието му в едно продължавано нарушение.
   Второ жалбоподателят поддържа, че са нарушени принципите на пропорционалност и на равно третиране поради обстоятелството, че при изчисляването на основния размер на глобата Комисията:

               —

               е преценила погрешно тежестта на нарушението по отношение на жалбоподателя,

               —

               е приложила погрешно входната такса спрямо жалбоподателя,

               —

               не е определила надлежно продължителността на нарушението, и

               —

               не е взела предвид смекчаващите вината обстоятелства по отношение на жалбоподателя.