title: Дело C-602/10: Преюдициално запитване, отправено от Judecătoria Călărași (România) на 21 декември 2010 г. — SC Volksbank România SA/Autoritatea Națională pentru Protecția Consumatorilor — Comisariatul Județean pentru Protecția Consumatorilor Călărași (CJPC)

text:
               19.3.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 89/7

         Преюдициално запитване, отправено от Judecătoria Călărași (România) на 21 декември 2010 г. — SC Volksbank România SA/Autoritatea Națională pentru Protecția Consumatorilor — Comisariatul Județean pentru Protecția Consumatorilor Călărași (CJPC)
   (Дело C-602/10)
   2011/C 89/13
   Език на производството: румънски

      Запитваща юрисдикция

   Judecătoria Călărași

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: SC Volksbank România SA

      Ответник: Autoritatea Națională pentru Protecția Consumatorilor — Comisariatul Județean pentru Protecția Consumatorilor Călărași (CJPC)

      Преюдициални въпроси

               1.

               Доколко член 30, параграф първи от Директива 2008/48 (1), трябва да се тълкува в смисъл, че той не допуска държавите членки да предвиждат прилагане на националния закон за транспониране на директивата и по отношение на договорите, сключени преди влизането в сила на националната правна уредба.

               2.

               Доколко разпоредбите, съдържащи се в член 85, алинея 2 от OUG 50/2010, съставляват правилно транспониране на общностната норма, предвидена в член 24, параграф 1 от Директива 2008/48, с която се установява задължението на държавите членки да осигурят адекватни и ефективни процедури за извънсъдебно разрешаване на споровете във връзка с потребителски кредити.

               3.

               Доколко член 22, параграф 1 от Директива 2008/48, трябва да се тълкува в смисъл, че се въвежда максимално хармонизиране в областта на потребителските кредити, което не допуска държавите членки:

                           3.1

                           да разширяват приложното поле на нормите, съдържащи се в Директива 2008/48, и по отношение на договори, изрично изключвани от нейното приложно поле (като например договорите за ипотечен кредит, които се отнасят до правото на собственост върху недвижим имот) или

                           3.2

                           да налагат допълнителни задължения на кредитните институции във връзка с видовете комисиони, които могат да бъдат събирани от тях или във връзка с категориите референтни индекси, с които да бъде съобразявана променливата лихва в договорите за потребителски кредити, попадащи в приложното поле на националната разпоредба за транспониране.
                           В случай, че отговорът на третия въпрос е отрицателен, доколко принципите на свободното движение на услуги и на свободното движение на капитали като цяло, и членове 56, 58 и 63, алинея първа от Договора за функциониране на Европейския съюз („ДФЕС”) по-конкретно, трябва да се тълкуват в смисъл, че те не допускат държава членка да налага на кредитните институции мерки, с които в договорите за потребителски кредит се забранява събирането на банкови комисиони, които не фигурират в списъка на допустимите комисиони, без последните да са определени в законодателството на съответната държава.

      (1)  Директива 2008/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2008 година относно договорите за потребителски кредити и за отмяна на Директива 87/102/ЕИО на Съвета (ОВ L 133, стр. 66)


title: Дело C-455/06: Решение на Съда (голям състав) от 25 ноември 2008 г. (преюдициално запитване от College van Beroep voor het bedrijfsleven — Нидерландия) — Heemskerk BV, Firma Schaap/Productschap Vee en Vlees (Регламенти (ЕО) № 615/98, № 1254/1999 и № 800/1999 — Директива 91/628/ЕИО — Възстановявания при износ — Защита на говедата по време на транспорт — Правомощие на административен орган на държава-членка да постанови в отклонение от декларацията на официалния ветеринарен лекар, че транспортното средство за животните не е съобразено с общностните разпоредби — Компетентност на юрисдикциите на държавите-членки — Служебно разглеждане на правни основания, изведени от общностното право — Национално правило за забрана на reformatio in pejus)

text:
               21.3.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 69/4

         Решение на Съда (голям състав) от 25 ноември 2008 г. (преюдициално запитване от College van Beroep voor het bedrijfsleven — Нидерландия) — Heemskerk BV, Firma Schaap/Productschap Vee en Vlees
   (Дело C-455/06) (1)

   (Регламенти (ЕО) № 615/98, № 1254/1999 и № 800/1999 - Директива 91/628/ЕИО - Възстановявания при износ - Защита на говедата по време на транспорт - Правомощие на административен орган на държава-членка да постанови в отклонение от декларацията на официалния ветеринарен лекар, че транспортното средство за животните не е съобразено с общностните разпоредби - Компетентност на юрисдикциите на държавите-членки - Служебно разглеждане на правни основания, изведени от общностното право - Национално правило за забрана на reformatio in pejus)
   (2009/C 69/05)
   Език на производството: нидерландски
   Запитваща юрисдикция
   College van Beroep voor het bedrijfsleven
   Страни в главното производство

      Жалбоподател: Heemskerk BV, Firma Schaap

      Ответник: Productschap Vee en Vlees
   Предмет
   Преюдициално запитване — College van Beroep voor het bedrijfsleven — Тълкуване на член 2, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 615/98 на Комисията от 18 март 1998 година относно особени правила за прилагане на режима на възстановяванията при износ, що се отнася до хуманното отношение към живите животни от рода на едрия рогат добитък по време на транспорт (ОВ L 82, стр. 19), на член 33, параграф 9 от Регламент (ЕО) № 1254/1999 на Съвета от 17 май 1999 година относно общата организация на пазара на говеждо и телешко месо (ОВ L 160, стр. 21; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 28, стр. 80), на Директива 91/628/ЕИО на Съвета от 19 ноември 1991 година за защита на животните по време на транспорт и за изменение на Директиви 90/425/ЕИО и 91/496/ЕИО (ОВ L 340, стр. 17; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 10, стр. 182) и на Регламент (ЕО) № 800/1999 на Комисията от 15 април 1999 година за установяване на общи подробни правила за прилагане на режима на възстановяванията при износ на земеделски продукти (ОВ L 102, стр. 11; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 27, стр. 187) — Правомощие на административен орган на държава-членка да постанови в отклонение от декларацията на официалния ветеринарен лекар, че транспортното средство за животните не е съобразено с общностните разпоредби — Преценка въз основа на критериите на засегнатата държава-членка или на държавата на флага на кораба, транспортиращ животните — Компетентност на юрисдикциите на държавите-членки
   Диспозитив

               1.

               Регламент (ЕО) № 615/98 на Комисията от 18 март 1998 година относно особени правила за прилагане на режима на възстановяванията при износ, що се отнася до хуманното отношение към живите животни от рода на едрия рогат добитък по време на транспорт, и по-конкретно член 1 и член 5, параграфи 3 и 7 от него, трябва да се тълкуват в смисъл, че националният орган, компетентен в областта на възстановяванията при износ, има правомощието да реши, че даден транспорт на животни не е бил извършен в съответствие с разпоредбите на Директива 91/628/ЕИО на Съвета от 19 ноември 1991 година за защита на животните по време на транспорт и за изменение на Директиви 90/425/ЕИО и 91/496/ЕИО, изменена с Директива 95/29/EО на Съвета от 29 юни 1995 година, въпреки че в приложение на член 2, параграф 3 от същия регламент официалният ветеринарен лекар е удостоверил, че транспортът е съобразен с разпоредбите на тази директива. За да достигне до този извод, посоченият орган трябва да се основава на обективни данни, свързани с хуманното отношение към на животните, които са от естество да поставят под въпрос представените от износителя документи, освен ако при необходимост последният докаже неотносимостта на доказателствата, на които се позовава компетентният орган, за да достигне до извода, че не е спазена Директива 91/628, изменена с Директива 95/29.

               2.

               Когато корабът е получил от държавата-членка на флага разрешение за транспорт на животни на определена площ, компетентният орган на държавата-членка на износа трябва да се основава на това разрешение, за да прецени дали са спазени общностните разпоредби относно хуманното отношение към животните по време на транспорт.

               3.

               Понятието „съобразяване с разпоредбите, установени в законодателството на Общността относно хуманното отношение към животните“, посочено в член 33, параграф 9 от Регламент (ЕО) № 1254/1999 на Съвета от 17 май 1999 година относно общата организация на пазара на говеждо и телешко месо, трябва да се тълкува в смисъл, че когато се установи, че общностните изисквания в областта на плътността на натоварването, предвидени в глава VI, точка 47, част Б от приложението към Директива 91/628, изменена с Директива 95/29, не са били спазени по време на транспорта на животните, по принцип следва да се приеме, че е налице несъобразяване с тези разпоредби по отношение на всички транспортирани живи животни.

               4.

               Общностното право не задължава националния съд да прилага служебно дадена разпоредба на общностното право, когато подобно прилагане би го принудило да се отклони от закрепения в релевантното национално право принцип на забрана на reformatio in pejus.

      (1)  ОВ C 20, 27.1.2007 г.


title: Дело T-485/15: Жалба, подадена на 24 август 2015 г. — Alsharghawi/Съвет

text:
               12.10.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 337/41

         Жалба, подадена на 24 август 2015 г. — Alsharghawi/Съвет
   (Дело T-485/15)
   (2015/C 337/46)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Bashir Saleh Bashir Alsharghawi (Йоханесбург, Южна Африка) (представител: É. Moutet, avocat)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение (ОВППС) 2015/1333 на Съвета от 31 юли 2015 година и за отмяна на решение 2011/137/ОВППС, както и Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/1323 на Съвета от 31 юли 2015 година за прилагане на член 16, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 204/2011 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Либия;

               —

               да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири основания.

               1.

               Първото основание е извлечено от липсата на компетентност на Съвета да впише жалбоподателя в списъка с лицата, спрямо които се прилагат ограничителните мерки, тъй като името му не било посочено нито в Резолюции на Съвета за сигурност на ООН 1970 (2011) и 1973 (2011), нито в изменящите ги резолюции 2213/2015 и 2214/2015.

               2.

               Второто основание е извлечено от допускането на съществени процесуални нарушения, като самото основание е разделено на две части:

                           —

                           нарушение на задължението за мотивиране;

                           —

                           нарушение на правото на защита на жалбоподателя, тъй като не било проведено състезателно производство.

               3.

               Третото основание е извлечено от нарушение на правните норми относно прилагането на Учредителните договори, като самото основание е разделено на две части:

                           —

                           нарушение на презумпцията за невиновност;

                           —

                           нарушение на основни права, доколкото, налагайки ограничителни мерки на жалбоподателя, Съветът засягал правото му на свободно придвижване, както и правото му на собственост.

               4.

               Четвърто основание, извлечено от необосноваността на оспорваните актове, доколкото липсвала солидна фактическа основа, обуславяща тяхната релевантност.


title: Дело T-377/12: Решение на Общия съд от 27 февруари 2015 г. — Spa Monopole/СХВП — Olivar Del Desierto (OLEOSPA) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността „OLEOSPA“ — По-ранни словни марки на Бенелюкс „SPA“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               20.4.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 127/20

         Решение на Общия съд от 27 февруари 2015 г. — Spa Monopole/СХВП — Olivar Del Desierto (OLEOSPA)
   (Дело T-377/12) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „OLEOSPA“ - По-ранни словни марки на Бенелюкс „SPA“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2015/C 127/27)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV (Спа, Белгия) (представители: L. De Brouwer, E. Cornu и E. De Gryse, адвокати)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: първоначално V. Melgar, впоследствие V. Melgar и A. Folliard-Monguiral)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Olivar Del Desierto, SL (Алмериа, Испания)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 22 юни 2012 г. (преписка R 135/2011-4), постановено в образувано по възражение производство със страни Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV и Olivar Del Desierto, SL.

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 22 юни 2012 г. (преписка R 135/2011-4) в частта, с която се отхвърля възражението за козметични продукти от клас 3 по смисъла на Ницската спогодба относно Международната класификация на стоките и услугите за регистрация на марки от 15 юни 1957 г., ревизирана и изменена.

               2)

               Осъжда СХВП да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 331, 27.10.2012 г.


title: Дело C-367/17: Преюдициално запитване от Bundespatentgericht (Германия), постъпило на 13 юни 2017 г. — S/EA и др.

text:
               4.9.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 293/17

         Преюдициално запитване от Bundespatentgericht (Германия), постъпило на 13 юни 2017 г. — S/EA и др.
   (Дело C-367/17)
   (2017/C 293/21)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundespatentgericht

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: S

      Ответници: EA, EB, EC

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли решението по подадена на 15 февруари 2007 г. до компетентния национален орган (в случая Deutsches Patent- und Markenamt) (Германско ведомство за патенти и марки) заявка за промяна в спецификацията на защитено географско указание, в смисъл че нарязването на резени и опаковането на продукта (в случая „Schwarzwälder Schinken“) могат да се извършват само в района на производство, да се вземе въз основа на действащия към момента на подаването на заявката Регламент 510/2006 (1) или въз основа на действащия понастоящем Регламент 1151/2012 (2)?

               2)

               В случай че решението следва да се вземе въз основа на действащия понастоящем Регламент 1151/2012,

                           2.1

                                       a)

                                       представлява ли обстоятелството, че неправилното транспортиране на продукта за целите на преработката (нарязване и опаковане) в други райони може да влоши автентичния вкус, автентичното качество и годността, от гледна точка на гарантиране на качеството на продукта достатъчно специфично за продукта основание по смисъла на член 7, параграф 1, буква д) от Регламент 1151/2012 за това, че нарязването на резени и опаковането могат да се извършват само в района на производство?

                                       б)

                                       Представляват ли предвидените в спецификацията изисквания за нарязването на резени и опаковането, които не са по-строги от приложимите критерии за хигиена на храните, от гледна точка на гарантиране на качеството достатъчно специфично за продукта основание по смисъла на член 7, параграф 1, буква д) от Регламент 1151/2012 за това, че нарязването на резени и опаковането могат да се извършват само в района на производство?

                           2.2

                                       a)

                                       Може ли по отношение на предвидено в спецификацията на защитено географско указание правило, съгласно което нарязването на резени и опаковането могат да се извършват само в района на производство, принципно да се приеме, че е налице достатъчно специфично за продукта основание по смисъла на член 7, параграф 1, буква д) от Регламент 1151/2012, поради обстоятелството че в този случай възможните в това отношение проверки (на съответствието с продуктовата спецификация, извършвани спрямо производителите) в района на производство (член 7, параграф 1, буква д) във връзка с член 36, параграф 3, буква а) и член 37 от Регламент 1151/2012), предлагат възможност за по-чест контрол и като цяло за по-високи гаранции отколкото проверките (за наличие на недобросъвестно използване в рамките на наблюдението на използването на наименованието на пазара) по смисъла на член 36, параграф 3, буква б) във връзка с член 38 от Регламент 1151/2012?

                                       б)

                                       При отрицателен отговор на подвъпрос а):
                                       Има ли основание за различна преценка в случаите, когато същевременно търсенето на продукта е голямо и извън региона и нарязването и опаковането му в значителна степен се извършва извън района на производство, макар и досега да не са констатирани конкретни случаи на недобросъвестно използване на защитеното географско указание по смисъла на член 13 от Регламент 1151/2012?

                           2.3

                           Може ли по отношение на предвидено в спецификацията на защитено географско указание правило, съгласно което нарязването на резени и опаковането могат да се извършват само в района на производство, принципно да се приеме, че е налице достатъчно специфично за продукта основание по смисъла на член 7, параграф 1, буква д) от Регламент 1151/2012, поради обстоятелството че в противен случай възможността за проследяване на преработения продукт няма да е гарантирана по сигурен начин?
                           В това отношение от значение ли е обстоятелството, че:

                                       a)

                                       възможността за проследяване на храни, и по-специално на храни от животински произход трябва да бъде гарантирана съгласно член 18, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета за установяване на общите принципи и изисквания на законодателството в областта на храните, за създаване на Европейски орган за безопасност на храните и за определяне на процедури относно безопасността на храните (3) във връзка с Регламент за изпълнение (ЕС) № 931/2011 на Комисията относно изискванията за възможността за проследяване, установени с Регламент (ЕО) № 178/2002 относно храните от животински произход (4);

                                       б)

                                       възможността за проследяване на продукта трябва да бъде гарантирана посредством участието на преработвателите на продукта в частни схеми за гарантиране, които от правна страна са доброволни, но фактически са задължителни?

                           2.4

                           При утвърдителен отговор на [въпроси 2.1., 2.2 или 2.3],
                           Може ли, или е задължително в спецификация на защитено географско указание да се предвиди като средство, което е по-малко ограничително в сравнение със задължителното преместване на операциите по нарязване и опаковане в района на производство, че установените извън района на производство преработватели на продукта трябва в това отношение да се подложат на контрол от страна на органите, които съгласно спецификацията са отговорни за извършването на проверки в района на производство (член 7, параграф 1, буква ж) от Регламент 1152/2012?

               3)

               В случай че решението следва да бъде взето въз основа на Регламент 510/2006 (вж. първия въпрос), запитващата юрисдикция моли за отговор на поставените в точка 2 въпроси въз основа на Регламент 510/2006, и по-специално въз основа на член 4, параграф 2, буква д) във връзка с член 8 и съображение 8 от Регламент (ЕО) № 1898/2006 на Комисията за определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 510/2006 на Съвета относно закрилата на географски указания и наименования за произход на земеделски продукти и храни (5).

      (1)  Регламент (ЕО) № 510/2006 на Съвета от 20 март 2006 година относно закрилата на географски указания и наименования за произход на земеделски продукти и храни (ОВ L 93, 2006 г., стр. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 71, стр. 114).

      (2)  Регламент (ЕС) № 1151/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 21 ноември 2012 година относно схемите за качество на селскостопанските продукти и храни (ОВ L 343, 2012 г., стр. 1).

      (3)  ОВ L 31, 2002 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 8, стр. 68.

      (4)  OB L 242, 2011 г., стр. 2.

      (5)  OB L 369, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 80, стр. 214.


title: Дело F-141/14: Жалба, подадена на 24 декември 2014 г.  — ZZ/Комисия

text:
               16.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 89/46

         Жалба, подадена на 24 декември 2014 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-141/14)
   (2015/C 089/56)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представители: L. Levi, A. Tymen, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на решението за отхвърляне на искането на жалбоподателя, пострадал при сериозна злополука, за поправяне на вреди, причинени от служебно нарушение, допуснато от комисията, която отговаря за медицинското му досие, както и искане за обезщетение на имуществените и неимуществените вреди, които жалбоподателят твърди, че е претърпял.

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се осъди ответника да поправи имуществените и неимуществените вреди, претърпени от жалбоподателя,

               —

               доколкото е необходимо, да се отмени решението от 24 февруари 2014 г., с което се отхвърля искането за обезщетение от 15 ноември 2013 г.,

               —

               доколкото е необходимо, да се отмени решението от 23 септември 2014 г., с което се отхвърля административната му жалба от 23 май 2014 г., допълнена с обяснителната му бележка от 17 юни 2014 г.,

               —

               да се осъди ответника да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-598/15: Определение на Общия съд от 25 ноември 2016 г. — Stichting Accolade/Комисия (Държавни помощи — Продажба на недвижими имоти на цени, за които се твърди, че са по-ниски от пазарните — Оплакване от трето лице пред Комисията — Решение, че спорната мярка не представлява помощ — Процедура по предварително разглеждане на основание член 108, параграф 2 ДФЕС, член 10, параграф 1, член 13, параграф 1 и член 4, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 659/1999 по отношение на индивидуална помощ, за която се твърди, че е неправомерна — Жалба за отмяна, подадена от трето лице — Допустимост — Процесуална легитимация — Жалба, с която се търси защита на процесуалните права — Жалба, с която се оспорва основателността на спорната мярка — Липса на съществено засягане на конкурентното положение — Недопустимост)

text:
               23.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/34

         Определение на Общия съд от 25 ноември 2016 г. — Stichting Accolade/Комисия
   (Дело T-598/15) (1)

   ((Държавни помощи - Продажба на недвижими имоти на цени, за които се твърди, че са по-ниски от пазарните - Оплакване от трето лице пред Комисията - Решение, че спорната мярка не представлява помощ - Процедура по предварително разглеждане на основание член 108, параграф 2 ДФЕС, член 10, параграф 1, член 13, параграф 1 и член 4, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 659/1999 по отношение на индивидуална помощ, за която се твърди, че е неправомерна - Жалба за отмяна, подадена от трето лице - Допустимост - Процесуална легитимация - Жалба, с която се търси защита на процесуалните права - Жалба, с която се оспорва основателността на спорната мярка - Липса на съществено засягане на конкурентното положение - Недопустимост))
   (2017/C 022/46)
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподател: Stichting Accolade (Драхтен, Нидерландия) (представители: H. de Boer и J. Abma, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: P.-J. Loewenthal и S. Noë)

      Предмет

   Жалба на основание член 263 ДФЕС за отмяна на решение C(2015) 4411 окончателен на Комисията от 30 юни 2015 г. за държавна помощ SA.34676 (2015/NN) — Нидерландия (продажба на недвижими имоти от община Харлиген на цена, за която се твърди, че е по-ниска от пазарната), въз основа на което Комисията приема, че продажбата на терените на Ludinga Vastgoed BV не представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като неоснователна.

               2)

               Осъжда Stichting Accolade да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 406, 7.12.2015 г.


title: Дело T-230/14: Определение на Общия съд от 9 юни 2015 г. — Deutsche Edelstahlwerke/Комисия (Държавни помощи — Мерки, взети от Германия в подкрепа на електроенергията от възобновяеми източници и на енергоемките предприятия — Решение за откриване на предвидената в член 108, параграф 2 ДФЕС процедура — Приемане на окончателното решение след подаването на жалбата — Липса на основание за произнасяне)

text:
               7.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 294/57

         Определение на Общия съд от 9 юни 2015 г. — Deutsche Edelstahlwerke/Комисия
   (Дело T-230/14) (1)

   ((Държавни помощи - Мерки, взети от Германия в подкрепа на електроенергията от възобновяеми източници и на енергоемките предприятия - Решение за откриване на предвидената в член 108, параграф 2 ДФЕС процедура - Приемане на окончателното решение след подаването на жалбата - Липса на основание за произнасяне))
   (2015/C 294/69)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Deutsche Edelstahlwerke GmbH (Витен, Германия) (представители: S. Altenschmidt и H. Janssen, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: T. Maxian Rusche и R. Sauer, подпомагани от A. Luke и C. Maurer, адвокати)

      Предмет

   Жалба за частична отмяна на Решение C (2013) 4424 окончателен на Комисията от 18 декември 2013 година за откриване на процедурата по член 108, параграф 2 ДФЕС във връзка с мерките, прилагани от Федерална република Германия в подкрепа на електроенергията от възобновяеми източници и на енергоемките потребители (Държавна помощ SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN).

      Диспозитив

               1)

               Липсва основание за произнасяне по настоящата жалба.

               2)

               Липсва основание за произнасяне по молбата за встъпване на Надзорния орган на ЕАСТ.

               3)

               Deutsche Edelstahlwerke GmbH понася направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски на Европейската комисия.

               4)

               Надзорният орган на ЕАСТ понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 223, 14.7.2014 г.


title: Дело C-299/17: Преюдициално запитване от Landgerichts Berlin (Германия), постъпило на 23 май 2017 г. — VG Media Gesellschaft zur Verwertung der Urheber- und Leistungsschutzrechte von Medienunternehmen mbH/Google Inc.

text:
               18.9.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 309/21

         Преюдициално запитване от Landgerichts Berlin (Германия), постъпило на 23 май 2017 г. — VG Media Gesellschaft zur Verwertung der Urheber- und Leistungsschutzrechte von Medienunternehmen mbH/Google Inc.
   (Дело C-299/17)
   (2017/C 309/27)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Landgericht Berlin

      Страни в главното производство

      Ищец: VG Media Gesellschaft zur Verwertung der Urheber- und Leistungsschutzrechte von Medienunternehmen mbH

      Ответник: Google Inc.

      Преюдициални въпроси

               1)

               Представлява ли по смисъла на член 1, точки 2 и 5 от Директива 98/34/EО на Европейския парламент и на Съвета от 22 юни 1998 година за определяне на процедура за предоставяне на информация в областта на техническите стандарти и регламенти (изменена с Директива 98/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 юли 1998 г.) (1) правило, което не е специално насочено към услугите, определени в тази точка, национална разпоредба, която забранява единствено на търговците, управляващи интернет търсачки, и на търговците—доставчици на услуги, които обработват съдържание, но не и на други потребители, в това число търговци, да публикуват изцяло или частично издания от пресата (с изключение на отделни думи или съвсем кратки откъси от текст)
               и ако отговорът е отрицателен,

               2)

               Представлява ли технически регламент по смисъла на член 1, точка 11 от Директива 98/34/EО на Европейския парламент и на Съвета от 22 юни 1998 година за определяне на процедура за предоставяне на информация в областта на техническите стандарти и регламенти (изменена с Директива 98/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 юли 1998 г.), и по-конкретно, задължително правило, свързано с предоставянето на услуга, национална разпоредба, която забранява единствено на търговците, управляващи интернет търсачки, и на търговците-доставчици на услуги, които обработват съдържание, но не и на другите потребители, в това число търговци, да публикуват изцяло или частично издания от пресата (с изключение на отделни думи или съвсем кратки откъси от текст)?

      (1)  Директива 98/34/EО на Европейския Парламент и на Съвета от 22 юни 1998 година за определяне на процедура за предоставяне на информация в областта на техническите стандарти и регламенти изменена с Директива 98/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 юли 1998 година за изменение на Директива 98/34/EО относно определяне на процедура за предоставяне на информация в областта на техническите стандарти и правила (ОВ L 217, стр. 18; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 23, стр. 282).


title: Дело T-393/10: Жалба, предявена на 14 септември 2010 г. — Westfälische Drahtindustrie и др./Комисия

text:
               6.11.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/49

         Жалба, предявена на 14 септември 2010 г. — Westfälische Drahtindustrie и др./Комисия
   (Дело T-393/10)
   ()
   2010/C 301/78
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподатели: Westfälische Drahtindustrie GmbH (Hamm, Германия), Westfälische Drahtindustrie Verwaltungsgesellschaft mbH & Co. KG (Hamm), Pampus Industriebeteiligungen GmbH & Co. KG (Iserlohn, Германия) (представител: C. Stadler, Rechtsanwalt)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

               —

               да се отмени член 1, точка 8, букви а) и б) от Решението, доколкото с него се констатира наличие на основание за ангажиране на отговорността на първия и втория жалбоподатели поради извършено преди 12 май 1997 г. нарушение на член 101 ДФЕС и на член 53 ЕИП;

               —

               да се отмени член 2 от Решението, доколкото в него се налагат следните глоби: за първия, втория и третия жалбоподатели, като солидарни длъжници — глоба в размер на 15 485 000 EUR, за първия и втория жалбоподатели, като солидарни длъжници — глоба в размер на 30 115 000 EUR и за първия жалбоподател — глоба в размер на 10 450 000 EUR;

               —

               при условията на евентуалност, да се намалят в подходящ размер наложените на жалбоподателите глоби;

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателите обжалват Решение на Комисията C(2010) 4387 окончателен от 30 юни 2010 г. по дело COMP/38.344 — Стомана за предварително напрягане. С обжалваното Решение на жалбоподателите и на други предприятия се налагат глоби на основание нарушение на член 101 ДФЕС и на член 53 ЕИП. Според Комисията жалбоподателите са участвали в продължаващо споразумение и/или съгласувана практика в сектора на стомана за предварително напрягане на пазара на Общността и на пазара на ЕИП.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите посочват осем правни основания.
   В първото правно основание жалбоподателите изтъкват, че бил нарушен член 25, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 1/2003 (1), тъй като Комисията погрешно приела, че жалбоподателите са участвали в едно единствено и продължено нарушение.
   С второто правно основание при условията на евентуалност се посочва, че Комисията нарушила член 23, параграф 3 от Регламент № 1/2003, тъй като не се съобразила с основни принципи за изчисляване на глобата, а при определяне на продължителността на нарушението взела предвид и периодът, в който картелът бил в упадък.
   В третото правно основание жалбоподателите твърдят, че ответникът нарушил член 23, параграф 3 от Регламент № 1/2003, тъй като използвал данните, посочени в молбата на жалбоподателите за намаляване на глобата, против техните интереси и по този начин нарушил принципа на оправданите правни очаквания и принципа, съгласно който администрацията е обвързана от своите решения.
   В четвъртото правно основание жалбоподателите изтъкват, че член 23, параграф 3 от Регламент № 1/2003 бил нарушен, тъй като ответникът допуснал многобройни грешки в преценката при определяне тежестта на нарушението.
   Като пето правно основание жалбоподателите посочват, че се нарушавал член 23 от Регламент № 1/2003 и се допускало нарушение на задължението за мотивиране по член 296, параграф 2 ДФЕС, както и по член 41, параграф 2, буква в) от Хартата на основните права на Европейския съюз. Във връзка с това жалбоподателите твърдят, че при определяне размера на глобата ответникът произволно се отклонявал от метода за нейното изчисляване, установен в обжалваното решение.
   В шестото правно основание жалбоподателите изтъкват, че се нарушавал член 23 от Регламент № 1/2003, тъй като ответникът надхвърлял границите на правото си на преценка и нарушавал принципа на пропорционалността при изчисляване на наложената глоба.
   Със седмото правно основание жалбоподателите твърдят, че било допуснато нарушение на член 296, параграф 2 ДФЕС, както и на член 41, параграф 2, буква г) от Хартата на основните права на Европейския съюз, тъй като ответникът не изложил мотиви по някои съществени въпроси от обжалваното решение.
   Накрая, като осмо правно основание се твърди, че ответникът нарушил правото на жалбоподателите да бъдат изслушани в съответствие с член 27 от Регламент № 1/2003 и член 41, параграф 2, буква а) от Хартата на основните права на Европейския съюз, тъй като жалбоподателите не били изслушани по някои въпроси от съществено значение.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОB L 1, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).


title: Дело T-430/04: Определение на Първоинстанционния съд от 1 февруари 2008 г. — Nomura Principal Investment и Nomura/Комисия

text:
               12.4.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 92/45

         Определение на Първоинстанционния съд от 1 февруари 2008 г. — Nomura Principal Investment и Nomura/Комисия
   (Дело T-430/04) (1)

   (2008/C 92/89)

      Език на производството: английски

   Председателят на пети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 31, 5.2.2005 г.


title: Дело C-23/11: Преюдициално запитване, отправено от Finanzgericht Hamburg (Германия) на 17 януари 2011 г. — Fleischkontor Moksel GmbH/Hauptzollamt Hamburg-Jonas

text:
               9.4.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/4

         Преюдициално запитване, отправено от Finanzgericht Hamburg (Германия) на 17 януари 2011 г. — Fleischkontor Moksel GmbH/Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Дело C-23/11)
   2011/C 113/06
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Finanzgericht Hamburg

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Fleischkontor Moksel GmbH

      Ответник: Hauptzollamt Hamburg-Jonas

      Преюдициални въпроси

               1.

               Може ли да се приеме, че титулярят на лицензия за износ има право на възстановяване при износ само когато е посочен като износител в клетка 2 от подадената до компетентното митническо учреждение декларация за износ (член 5, параграф 7 от Регламент № 800/1999 (1)?

               2.

               При утвърдителен отговор на първия въпрос:
               Длъжна ли е митническата служба, която е компетентна да изплати възстановяването, да се съобрази с направената от митническото учреждение на износа последваща поправка на данните в клетка 2 от декларацията за износ?

               3.

               При отрицателен отговор на втория въпрос:
               В случай като разглеждания в главното производство може ли компетентното за възстановяването учреждение да вземе предвид дословно данните в клетка 2 от декларацията за износ и да отхвърли заявлението за възстановяване при износ по съображението, че заявителят не е износител на стоките, за които се изплаща възстановяване, или компетентното за възстановяването учреждение е длъжно — когато е налице противоречие между данните за износителя в клетка 2 от декларацията за износ и отбелязания в клетка 40 предшестващ документ и/или титуляря на посочената в клетка 44 лицензия за износ — да отправи запитване до заявителя за възстановяване и евентуално служебно да поправи данните в клетка 2 от декларацията за износ?

      (1)  Регламент (ЕО) № 800/1999 на Комисията от 15 април 1999 година за установяване на общи подробни правила за прилагане на режима на възстановяванията при износ на земеделски продукти (ОВ L 102, стр. 11; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 27, стр. 187).


title: Дело C-280/16 P: Жалба, подадена на 17 май 2016 г. от Società cooperativa Amrita arl и др. срещу определението, постановено от Общия съд (осми състав) на 11 март 2016 г. по дело T-439/15, Amrita и др./Комисия

text:
               18.7.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 260/33

         Жалба, подадена на 17 май 2016 г. от Società cooperativa Amrita arl и др. срещу определението, постановено от Общия съд (осми състав) на 11 март 2016 г. по дело T-439/15, Amrita и др./Комисия
   (Дело C-280/16 P)
   (2016/C 260/41)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподатели: Soc. coop. Amrita arl; Cesi Marta; Comune Agricola Lunella - Soc. mutua coop. arl; Rollo Olga; Borrello Claudia; Società agricola Merico Maria Rosa di Consiglia, Marta e Vito Lisi; Marzo Luigi; Stasi Anna Maria; Azienda Agricola Crie di Miggiano Gianluigi; Castriota Maria Grazia; Azienda Agricola di Cagnoni Fiorella; Azienda Agricola Spirdo ss agr.; Impresa Agricola Stefania Stamerra; Azienda Agricola Clemente Pezzuto di Pezzuto Francesco; Simone Cosimo Antonio; Masseria Alti Pareti Soc. agr. arl (представители: L. Paccione, V. Stamerra, avvocati)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат:

               —

               отмяна на обжалваното определение и връщане на делото за ново разглеждане след установяване, при необходимост, на пълната активна процесуална легитимация на жалбоподателите,

               —

               Комисията да бъде осъдена да заплати съдебните разноски за производството.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата са изтъкнати следните твърдения:

               1.

                  Първо: грешка при прилагане на правото. Неправилна преценка на релевантните факти. Недостатъчни и неправилни мотиви в т. 12-22 от обжалваното определение

               Обжалваното определение се основава на неправилната предпоставка, че жалбоподателите са поискали отмяна да Решение за изпълнение (ЕС) 2015/789 на Комисията от 18 май 2015 година относно мерки за предотвратяване на въвеждането и разпространението на Xylella fastidiosa (Wells et al.) в Съюза (ОВ L 125, стр. 36) в неговата цялост, а не както е било всъщност, само на конкретните части, упоменати подробно в първоначалната жалба и писмената реплика в отговор на възражението за недопустимост на противната страна.

               2.

                  Второ: грешка при прилагане на правото. Неправилна преценка на релевантните факти. Недостатъчни, противоречиви и неправилни мотиви

               Обжалваното определение неправилно посочва, че с решението на Комисията се налагали изпълнителни мерки на италианската държава по отношение на определянето на заразената с Xylella fastidiosa зона. В опровержение на това допускане е безспорното обстоятелство, че без възможност за отклонение решението определя като заразена зона цялата административна област Lecce, чиито териториални граници са вече очертани на картата.

               3.

                  Трето: незаконосъобразност на т. 25, включително във връзка с т. 21 от обжалваното определение: противоречиви, неправилни и явно неоснователни мотиви

               Мотивите на Общия съд в т. 21 от обжалваното определение сочат, че за да се прецени дали даден подзаконов акт съдържа изпълнителни мерки, следва да се разгледа положението на лицето, което твърди, че има право да обжалва. В следващата т. 25 Общият съд дерогира посочения тълкувателен критерий чрез отрицателно решение относно активната процесуална легитимация на жалбоподателите.

               4.

                  Четвърто: грешка при прилагане на правото. Неправилна преценка на релевантните факти. Недостатъчни, противоречиви и неправилни мотиви

               Общият съд, от една страна, твърди, че италианското Ministero delle Politiche Agricole [Министерство на селскостопанските политики] е приело с декрет изпълнителни мерки по членове 4, 6 и 7 от решението на Комисията, а от друга в противоречие с това отчита, че някои мерки съгласно решението на Комисията не са включени в споменатия декрет.

               5.

                  Пето: грешка при прилагане на правото. Неправилна преценка на релевантните факти. Недостатъчни, противоречиви и неправилни мотиви

               В т. 24 от обжалваното определение не е разгледано действителното съдържание на жалбата, насочено против член 6, параграф 4 и член 7, параграф 4 от решението във връзка със задължението за забранени фитосанитарни третирания в биологичното земеделие, задължение, което включва мярка с автоматично изпълнение, увреждаща пряко предприятията жалбоподатели, които заради нея биха изгубили притежаваните от тях сертификати за биологично производство.

               6.

                  Шесто: грешка при прилагане на правото. Неправилна преценка на релевантните факти. Недостатъчни, противоречиви и неправилни мотиви

               Точки 33 и 34 от обжалваното определение не обсъждат събраните в хода на производството писмени доказателства относно индивидуалното увреждане на жалбоподателите в резултат от обжалваните мерки.

               7.

                  Седмо: грешка при прилагане на правото. Непроизнасяне относно прякото увреждане в резултат от обжалваните мерки

               Общият съд не се е произнесъл относно обективното наличие на пряко увреждане на предприятията жалбоподатели в настоящото производство в резултат от обжалваните мерки на Комисията с автоматично изпълнение.


title: Дело F-45/06 REV: Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 20 септември 2011 г. — De Buggenoms и др./Комисия (Публична служба — Производство — Молба за преразглеждане — Член 119 от Процедурния правилник на Съда на публичната служба — Акт на Съда на публичната служба — Молба за преразглеждане на определение за заличаване вследствие на отказ от производство — Сила на пресъдено нещо — Липса — Възражение за недопустимост, повдигнато служебно)

text:
               19.11.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 340/34

         Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 20 септември 2011 г. — De Buggenoms и др./Комисия
   (Дело F-45/06 REV)
   (Публична служба - Производство - Молба за преразглеждане - Член 119 от Процедурния правилник на Съда на публичната служба - Акт на Съда на публичната служба - Молба за преразглеждане на определение за заличаване вследствие на отказ от производство - Сила на пресъдено нещо - Липса - Възражение за недопустимост, повдигнато служебно)
   2011/C 340/68
   Език на производството: френски

      Страни

      Молители: Sandrine De Buggenoms и др. (Hoeilaart, Белгия) (представители: S. Rodrigues, C. Bernard-Glanz и A. Blot, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: J. Currall и G. Berscheid)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bauer и J. Herrmann)

      Предмет на делото

   Молба за преразглеждане на Определение на първи състав на Съда на публичната служба от 16 септември 2010 г. по дело F-45/06

      Диспозитив на съдебното решение

               1.

               Отхвърля молбата за преразглеждане като недопустима.

               2.

               Подалите молбата за преразглеждане лица понасят съдебните разноски на Европейската комисия.

               3.

               Съветът на Европейския съюз като встъпила страна в производството по преразглеждане понася направените от него съдебни разноски.


title: Съединени дела F-20/08, F-34/08 и F-75/08: Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 29 септември 2009 г. — Aparicio, Simon и др./Комисия (Публична служба — Договорно наети служители — Назначаване — Процедура за подбор CAST 27/Relex — Невписване в базата данни — Неутрализиране на въпроси — Тест за езикови и математически умения — Равно третиране)

text:
               30.1.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/73

         Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 29 септември 2009 г. — Aparicio, Simon и др./Комисия
   (Съединени дела F-20/08, F-34/08 и F-75/08) (1)

   (Публична служба - Договорно наети служители - Назначаване - Процедура за подбор CAST 27/Relex - Невписване в базата данни - Неутрализиране на въпроси - Тест за езикови и математически умения - Равно третиране)
   2010/C 24/135
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: Jorge Aparicio (Antiguo Cuscatlan, Салвадор) и други (представители: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis и E. Marchal, avocats) (Дело F-20/08)
   и
   Anne Simon, (Nouackhott, Мавритания) (представители: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal, avocats) (Дело F-34/08)
   и
   Jorge Aparicio, (Antiguo Cuscatlan, Салвадор) и други (представители: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal, avocats) (Дело F-75/08)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: J. Currall и B. Eggers)

      Предмет на делото

   Отмяна на решението на Европейската служба за подбор на персонал за невписване на имената на жалбоподателите в списъка на издържалите конкурса лица и в базата данни за процедурата по назначаване CAST 27/Relex

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбите по дела F-20/08, F-34/08 и F-75/08.

               2.

               Осъжда г-н Aparicio и другите жалбоподатели, чиито имена фигурират в приложението под номера от 1 до 18, да заплатят съдебните разноски по дело F-20/08 и 19/46 от съдебните разноски по дело F-75/08. Осъжда г-жа Simon да заплати съдебните разноски по дело F-34/08 и 1/46 от съдебните разноски по дело F-75/08. Осъжда жалбоподателите, чиито имена фигурират в приложението под номера от 19 до 40 и от 42 до 46 да заплатят 26/46 от съдебните разноски по дело F-75/08.

      (1)  F-20/08: ОВ C 92, 12.4.2008 г.,стр. 52.
   F-34/08: ОВ C 116, 9.5.2008 г., стр. 36.
   F-75/08: ОВ C 285, 8.11.2008 г., стр. 56.


title: Дело C-128/11: Преюдициално запитване, отправено от Bundesgerichtshof (Германия) на 14 март 2011 г. — UsedSoft GmbH/Oracle International Corp.

text:
               2.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 194/8

         Преюдициално запитване, отправено от Bundesgerichtshof (Германия) на 14 март 2011 г. — UsedSoft GmbH/Oracle International Corp.
   (Дело C-128/11)
   2011/C 194/11
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesgerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: UsedSoft GmbH

      Ответник: Oracle International Corp.

      Преюдициални въпроси

               1.

               Има ли качеството на „законен приобретател“ по смисъла на член 5, параграф 1 от Директива 2009/24/ЕО (1) лицето, което може да се позовава на изчерпване на правото на разпространение на копие от компютърна програма?

               2.

               При утвърдителен отговор на първия въпрос: Изчерпва ли се правото на разпространение на копие от компютърна програма по член 4, параграф 2, първа част от изречението от Директива 2009/24/ЕО, когато приобретателят изготви копието със съгласието на носителя на правата чрез презапис на програмата от Интернет върху носител на данни?

               3.

               При утвърдителен отговор на втория въпрос: Може ли лице, което е придобило „използван“ лиценз за софтуер за изготвянето на копие от програма в качеството му на „законен приобретател“ съгласно член 5, параграф 1 и член 4, параграф 2, първа част от изречението от Директива 2009/24/ЕО да се позове на изчерпване на правото на разпространение на копието от компютърната програма, изготвено от приобретателя със съгласието на носителя на правата чрез презапис на програмата от Интернет върху носител на данни, когато този първи приобретател е унищожил своето копие от програмата или не го използва повече?

      (1)  Директива 2009/24/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 година относно правната закрила на компютърните програми (ОВ L 111, стр. 16).


title: Дело C-164/14 P: Определение на Съда (девети състав) от 24 февруари 2015 г. — Pesquerias Riveirenses, SL и др./Съвет на Европейския съюз (Обжалване — Политика на рибарството — Опазване на рибните ресурси — Рибни запаси, които са предмет на международни преговори или споразумения — Съвместно отчитане на компонентите север и юг на запасите от син меджид в североизточната част на Атлантическия океан за целите на определянето на общия допустим улов (ОДУ) — Допустимост на жалбата — Акт, който не засяга пряко частноправните субекти — Явно неоснователна жалба)

text:
               15.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/15

         Определение на Съда (девети състав) от 24 февруари 2015 г. — Pesquerias Riveirenses, SL и др./Съвет на Европейския съюз
   (Дело C-164/14 P) (1)

   ((Обжалване - Политика на рибарството - Опазване на рибните ресурси - Рибни запаси, които са предмет на международни преговори или споразумения - Съвместно отчитане на компонентите север и юг на запасите от син меджид в североизточната част на Атлантическия океан за целите на определянето на общия допустим улов (ОДУ) - Допустимост на жалбата - Акт, който не засяга пряко частноправните субекти - Явно неоснователна жалба))
   (2015/C 198/20)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподатели: Pesquerias Riveirenses, SL, Pesquerias Campo de Marte, SL, Pesquera Anpajo, SL, Arrastreros del Barbanza, SA, Martinez Pardavila e Hijos, SL, Lijo Pesca, SL, Frigorificos Hermanos Vidal, SA, Pesquera Boteira, SL, Francisco Mariño Mos и др., CB, Perez Vidal Juan Antonio y Hno, CB, Marina Nalda, SL, Portillo и др., SL, Vidiña Pesca, SL, Pesca Hermo, SL, Pescados Oubiña Perez, SL, Manuel Pena Graña, Campo Eder, SL, Pesquera Laga, SL, Pesquera Jalisco, SL, Pesquera Jopitos, SL, Pesca-Julimar, SL (представител: J. Tojeiro Sierto, abogado)

      Други страни в производството: Съвет на Европейския съюз (представители: A. Westerhof Löfflerová и A. de Gregorio Merino)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: A. Szmytkowska и I. Galindo Martín)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като явно неоснователна.

               2)

               Pesquerias Riveirenses SL и др. понасят направените от тях съдебни разноски и тези на Съвета на Европейския съюз.

               3)

               Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 159, 26.5.2014 г.


title: Дело T-526/14: Решение на Общия съд от 19 ноември 2015 г. — Matratzen Concord/СХВП — Barranco Rodriguez и Barranco Schnitzler (Matratzen Concord) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „Matratzen Concord“ — По-ранни национални словни марки „MATRATZEN“ — Относително основание за отказ — Доказателство за използването — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) и член 42, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               18.1.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 16/34

         Решение на Общия съд от 19 ноември 2015 г. — Matratzen Concord/СХВП — Barranco Rodriguez и Barranco Schnitzler (Matratzen Concord)
   (Дело T-526/14) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „Matratzen Concord“ - По-ранни национални словни марки „MATRATZEN“ - Относително основание за отказ - Доказателство за използването - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) и член 42, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2016/C 016/42)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Matratzen Concord GmbH (Кьолн, Германия) (представител: I. Selting, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: G. Schneider и D. Botis)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Mariano Barranco Rodriguez (Сант Хуст Десверн, Испания) и Pablo Barranco Schnitzler (Сант Хуст Десверн) (представител: J. Iglesias Monravá, адвокат)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 9 април 2014 г. (преписка R 1523/2013-1), постановено в производство по възражение със страни Mariano Barranco Rodriguez и Pablo Barranco Schnitzler, от едра страна, и Matratzen Concord GmbH, от друга страна

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Matratzen Concord GmbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 303, 8.9.2014 г.


title: Дело C-174/15: Преюдициално запитване от Rechtbank Den Haag (Нидерландия), постъпило на 17 април 2015 г. — Vereniging Openbare Bibliotheken/Stichting Leenrecht, встъпила страна: Nederlands Uitgeversverbond и др.

text:
               29.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/17

         Преюдициално запитване от Rechtbank Den Haag (Нидерландия), постъпило на 17 април 2015 г. — Vereniging Openbare Bibliotheken/Stichting Leenrecht, встъпила страна: Nederlands Uitgeversverbond и др.
   (Дело C-174/15)
   (2015/C 213/27)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Rechtbank Den Haag

      Страни в главното производство

      Ищец: Vereniging Openbare Bibliotheken

      Ответник: Stichting Leenrecht

      Встъпила страна: Nederlands Uitgeversverbond, Stichting LIRA, Stichting Pictoright

      Преюдициални въпроси

               1)

               Следва ли член 1, параграф 1, член 2, параграф 1, буква б) и член 6, параграф 1 от Директива 2006/115/ЕО (1) да бъдат тълкувани в смисъл, че под „отдаване в заем“ съгласно тези разпоредби трябва да се разбира и предоставянето за ползване на защитени с авторски права романи, сборници с разкази, биографии, пътеписи, детски книги и юношеска литература, което предоставяне за ползване няма за цел извличането на пряка или непряка икономическа или търговска облага и се предлага от публично достъпна институция,

                           —

                           при положение че цифров екземпляр от произведението е качен на сървъра на институцията (възпроизвеждане от тип А), което позволява на ползвателите да възпроизвеждат този екземпляр чрез даунлоудването му на техните собствени компютри (възпроизвеждане от тип Б), а

                           —

                           възпроизведеният чрез даунлоудването от ползвателя екземпляр (възпроизвеждане от тип Б) повече не може да бъде ползван след изтичането на определен срок и

                           —

                           докато тече този срок други ползватели не могат да даунлоудват екземпляра (чрез възпроизвеждане от тип А) на техните компютри?

               2)

               При утвърдителен отговор на първия въпрос, препятства(т) ли член 6 от Директива 2006/115/ЕО и/или други разпоредби от правото на Съюза възможността държавите членки да обвържат прилагането на ограничението на правото на отдаване в заем по член 6 от посочената директива от изпълнението на условието екземплярът от произведението (получен чрез възпроизвеждане от тип А) да бъде пуснат в обращение в Съюза след първата продажба на този екземпляр или след друго първо по ред прехвърляне на правото на собственост върху този екземпляр от притежателя на правото или с неговото съгласие по смисъла на член 4, параграф 2 от Директива 2001/29 (2)?

               3)

               При отрицателен отговор на втория въпрос, поставя ли член 6 от Директива 2006/115/ЕО други изисквания по отношение на произхода на възпроизведените екземпляри, предоставени за ползване от посочената институция (вследствие на възпроизвеждане от тип А), като например изискването да е законен източникът, от който този екземпляр е възпроизведен?

               4)

               При утвърдителен отговор на втория въпрос, следва ли член 4, параграф 2 от Директива 2001/29 да се тълкува в смисъл, че под първа продажба на дадени обекти или под друго първо по ред прехвърляне на правото на собственост върху този екземпляр по смисъла на тази разпоредба следва да се разбира и ограниченото във времето предоставяне за ползване на възпроизведени в цифров формат екземпляри от защитени романи, сборници с разкази, биографии, пътеписи, детски книги и юношеска литература, което предоставяне за ползване се извършва онлайн — чрез даунлоудване на тези екземпляри?

      (1)  Директива 2006/115/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 г. за правото на отдаване под наем и в заем, както и за някои права, свързани с авторското право в областта на интелектуалната собственост (кодифицирана версия) (ОВ L 376, стр. 28; Специално издание на български език, глава 17 том 3, стр. 14).

      (2)  Директива 2001/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 година относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество(ОВ L 167, стр. 10; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 230)


title: Дело C-444/11 P: Жалба, подадена на 30 август 2011 г. от Team Relocations NV и др. срещу Решение на Общия съд (осми състав) от 16 юни 2011 г. по съединени дела T-204/08 и T-212/8, Team Relocations NV и др./Комисия

text:
               26.11.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 347/9

         Жалба, подадена на 30 август 2011 г. от Team Relocations NV и др. срещу Решение на Общия съд (осми състав) от 16 юни 2011 г. по съединени дела T-204/08 и T-212/8, Team Relocations NV и др./Комисия
   (Дело C-444/11 P)
   2011/C 347/14
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Team Relocations NV, Amertranseuro International Holdings Ltd, Trans Euro Ltd, Team Relocations Ltd

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Съда:

               —

               да отмени Решение на Общия съд (осми състав) от 16 юни 2011 г. по съединени дела T-204/08 и T-212/08,

               —

               в случай, че Съдът реши да приложи член 61, параграф 1, второ изречение от Статута си,

                           —

                           да отмени член 1 от Решение C(2008) 926, окончателен на Комисията от 11 март 2008 годинa — Международни услуги по преместване, в частта му, в която се приема, че в периода януари 1997 г.—септември 2003 г. жалбоподателите са нарушили член 81 ЕО и член 53, параграф 1 от Споразумението за ЕИП;

                           —

                           да отмени член 2 от същото решение на Комисията, в частта му, в която на жалбоподателите се налага глоба от 3,49 милиона евро;

                           —

                           при условията на евентуалност, значително да намали глобата, наложена на жалбоподателите с посоченото по-горе решение на Комисията;

                           —

                           при условията на евентуалност по отношение на предходното, да отмени член 2 от същото решение на Комисията, в частта му, в която се приема, че Amertranseuro International Holdings Ltd е солидарно отговорно за сумата от 1 300 000 EUR;

                           —

                           при условията на евентуалност по отношение на предходното, да разпореди на Комисията да разкрие кои фактори е взела предвид, за да предостави на Interdean NV 70 % намаление на глобата, която по принцип би трябвало да му се наложи, като след това предостави на Team Relocations възможност да обясни писмено защо тези основания се отнасят и за неговия случай,

               —

               при всички обстоятелства, да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите посочват девет правни основания.
   Първо правно основание: нарушение на член 101 ДФЕС и свързаната с тази разпоредба практика на Съда на ЕС, изопачаване на доказателства, нарушение на правилата за разпределяне на тежестта на доказване и на задължението за мотивиране, доколкото с обжалваното решение се приема, че за периода януари 1997 г.—септември 2003 г. Team Relocations носи отговорност за „едно и също и продължавано нарушение“, посочено в член 1 от решението на Комисията.
   Второ правно основание: нарушение на параграф 13 от Насоките на Комисията от 2006 г. относно метода за определяне на глобите, на правилата относно разпределяне на тежестта на доказване и на принципите in dubio pro reo и nulla poena sine culpa, доколкото с обжалваното решение се приема, че основният размер на глобата на жалбоподателите може да бъде изчислен въз основа на оборот, който няма отношение към твърдяното нарушение на Team Relocations.
   Трето правно основание: нарушение на принципа на равно третиране и на принципа, че наказанията трябва да се определят конкретно за всеки нарушител, както и на практиката на Съда на ЕС по прилагането на тези принципи, нарушение на задължението за мотивиране и на правилата за разпределяне на тежестта на доказване, доколкото в обжалваното решение се приема, че в решението на Комисията може да се приложи процентна ставка от 17 % при изчисляване на основния размер на глобата на Team Relocations.
   Четвърто правно основание: нарушение на задължението за мотивиране, на принципа на пропорционалност и на членове 7 и 23 от Регламент 1/2003 (1), доколкото в обжалваното решение се приема, че в Решението на Комисията би могло процентният дял на Team Relocations от „стойността на продажбите“ да се умножи по броя на годините, през които то е участвало в нарушението.
   Пето правно основание: нарушение на принципа patere legem quam ipse fecisti и на задължението за мотивиране, доколкото в обжалваното решение се приема, че налагането на допълнителен размер от 17 % на Team Relocations е обосновано.
   Шесто правно основание: нарушение на член 101 ДФЕС, на практиката на Съда на ЕС по тази разпоредба, на задължението за мотивиране, на принципа patere legem quam ipse fecisti и изопачаване на доказателствата, доколкото в обжалваното решение се приема, че в решението на Комисията правилно е установена липса на смекчаващи обстоятелства, които да обосноват значително намаляване на глобата на жалбоподателите.
   Седмо правно основание: нарушение на член 101 ДФЕС, на принципа за недопускане на дискриминация и на задължението за мотивиране, доколкото в обжалваното решение се приема, че Amertranseuro International Holdings Ltd носи солидарна отговорност за сумата от 1 300 000 EUR.
   Осмо правно основание: нарушение на принципа на пропорционалност и на задължението за мотивиране, доколкото в обжалваното решение се приема, че наложената на Team Relocations глоба отговаря на изискванията за пропорционалност.
   Девето правно основание: нарушение на принципа на недопускане на дискриминация, на задължението за мотивиране и на принципа patere legem quam ipse fecisti, доколкото в обжалваното решение се отхвърля осмото правно основание на Team Relocations и молбата на същото да се разпореди на Комисията да разкрие причините, поради които е предоставила на Interdean 70 % намаление на глобата.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (Текст от значение за ЕИП) (ОВ L 1, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).


title: Дело C-2/06: Решение на Съда (разширен състав) от 12 февруари 2008 г. (искане за преюдициално заключение от Finanzgericht Hambourg) — Willy Kempter KG/Hauptzollamt Hamburg-Jonas (Износ на говеда — Възстановявания при износ — Окончателно административно решение — Тълкуване на решение на Съда — Действие на по-късно произнесено от Съда решение в отговор на преюдициално запитване — Преразглеждане и оттегляне — Времеви ограничения — Правна сигурност — Принцип на сътрудничеството — Член 10 ЕО)

text:
               29.3.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 79/3

         Решение на Съда (разширен състав) от 12 февруари 2008 г. (искане за преюдициално заключение от Finanzgericht Hambourg) — Willy Kempter KG/Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Дело C-2/06) (1)

   (Износ на говеда - Възстановявания при износ - Окончателно административно решение - Тълкуване на решение на Съда - Действие на по-късно произнесено от Съда решение в отговор на преюдициално запитване - Преразглеждане и оттегляне - Времеви ограничения - Правна сигурност - Принцип на сътрудничеството - Член 10 ЕО)
   (2008/C 79/03)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Finanzgericht Hambourg
   Страни в главното производство

      Жалбоподател: Willy Kempter KG

      Ответник: Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   Предмет
   Преюдициално запитване — Finanzgericht Hamburg — Тълкуване на член 10 от Договора за ЕО, тълкуван с Решение на Съда от 13 януари 2004 г. по дело C-453/00, Kühne & Heitz — Преразглеждане и поправка от административен орган на влязлото в сила негово решение, за да се вземе предвид тълкуването на приложимата общностна разпоредба, което междувременно е направено с решение на Съда, след като адресатът на административното решение при подаването на първоначалната жалба по съдебен ред не се е позовал на нарушение на тази разпоредба, и е направил искане за преразглеждане едва 21 месеца след обявяване на посоченото съдебно решение.
   Диспозитив

               1.

               Общностното право не изисква в рамките на производство пред административен орган, в което се иска преразглеждане на административно решение, станало окончателно по силата на решение, постановено от юрисдикция, действаща като последна инстанция, при положение че съответното решение от гледна точка на по-късна практика на Съда е основано на неправилно тълкуване на общностното право, жалбоподателят в главното производство да се е позовал на общностното право при обжалването на съответното решение по съдебен ред по вътрешното право.

               2.

               Общностното право не поставя никакви ограничения във времето за подаване на искане за преразглеждане на окончателно административно решение. Държавите-членки обаче са свободни да предвидят разумни срокове за подаване на искане в съответствие с общностните принципи на ефективност и еквивалентност.

      (1)  ОВ C 60, 11.3.2006 г.


title: Дело C-386/05: Решение на Съда (четвърти състав) от 3 май 2007 г. (искане за преюдициално заключение от Oberster Gerichtshof — Австрия) — Color Drack GmbH/Lexx International Vertriebs GmbH (Компетентност, признаване и изпълнение на съдебни решения по граждански и търговски дела — Регламент (ЕО) № 44/2001 — Специална компетентност — Член 5, точка 1, буква б), първо тире — Съд по мястото на изпълнение на договорното задължение, на което се основава иска — Продажба на стоки — Стоки, доставени на различни места в една и съща държава-членка)

text:
               23.6.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 140/4

         Решение на Съда (четвърти състав) от 3 май 2007 г. (искане за преюдициално заключение от Oberster Gerichtshof — Австрия) — Color Drack GmbH/Lexx International Vertriebs GmbH
   (Дело C-386/05) (1)

   (Компетентност, признаване и изпълнение на съдебни решения по граждански и търговски дела - Регламент (ЕО) № 44/2001 - Специална компетентност - Член 5, точка 1, буква б), първо тире - Съд по мястото на изпълнение на договорното задължение, на което се основава иска - Продажба на стоки - Стоки, доставени на различни места в една и съща държава-членка)
   (2007/C 140/07)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Oberster Gerichtshof
   Страни в главното производство

      Ищец: Color Drack GmbH

      Ответник: Lexx International Vertriebs GmbH
   Предмет
   Искане за преюдициално заключение — Oberster Gerichtshof — Тълкуване на член 5, точка 1, буква б), първо тире от Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (ОВ L 12, 2001, стр. 1) — Специална компетентност — Мястото, където са доставени стоките, съгласно договор за продажба — Множество места на доставка
   Диспозитив
   Член 5, точка 1, буква б), първо тире от Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела следва да се тълкува в смисъл, че тази разпоредба се прилага в случаите на множество места на доставка в една и съща държава-членка. В тези случаи, компетентен да се произнесе по всички искове, които се основават на договор за продажба на стоки, е съдът, в чийто район се намира мястото на основната доставка, която следва да бъде определена въз основа на икономически критерии. При липса на определящи фактори за установяване на мястото на основната доставка, ищецът може да призове ответника пред съд по място на доставка по свой избор.

      (1)  ОВ C 10, 14.1.2006 г.


title: Дело C-348/16: Преюдициално запитване от Tribunale di Milano (Италия), постъпило на 22 юни 2016 г. — Sacko Moussa/Commissione Territoriale per il riconoscimento della Protezione internazionale di Milano

text:
               19.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 343/28

         Преюдициално запитване от Tribunale di Milano (Италия), постъпило на 22 юни 2016 г. — Sacko Moussa/Commissione Territoriale per il riconoscimento della Protezione internazionale di Milano
   (Дело C-348/16)
   (2016/C 343/40)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale di Milano

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Sacko Moussa

      Ответник: Commissione Territoriale per il riconoscimento della Protezione internazionale di Milano

      Преюдициален въпрос

   Следва ли Директива 2013/32/ЕС (1) (по-конкретно членове 12, 14, 31, 46) да се тълкува в смисъл, че допуска процедура като италианската (член 19, алинея 9 от Законодателен декрет № 150 от 2011 г.), при която съдебният орган, сезиран от търсещото убежище лице — чиято молба, в резултат на цялостно разглеждане с изслушване, е отхвърлена от натоварения с разглеждане на молбите за убежище административен орган — може да отхвърли направо съдебната жалба, без да трябва да провежда ново изслушване на молителя, когато жалбата е явно неоснователна и няма никаква възможност за преодоляване на отказа на административния орган?

      (1)  Директива 2013/32/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година относно общите процедури за предоставяне и отнемане на международна закрила (ОВ L 180, 2013 г., стр. 60).


title: Дело C-484/08: Решение на Съда (първи състав) от 3 юни 2010 г. (преюдициално запитване от Tribunal Supremo, Испания) — Caja de Ahorros y Monte de Piedad de Madrid/Asociación de Usuarios de Servicios Bancarios (Ausbanc) (Директива 93/13/ЕИО — Потребителски договори — Клаузи, определящи основния предмет на договора — Съдебен контрол на неравноправния им характер — Изключване — По-строги национални разпоредби за осигуряване на по-високо ниво на защита на потребителите)

text:
               31.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/6

         Решение на Съда (първи състав) от 3 юни 2010 г. (преюдициално запитване от Tribunal Supremo, Испания) — Caja de Ahorros y Monte de Piedad de Madrid/Asociación de Usuarios de Servicios Bancarios (Ausbanc)
   (Дело C-484/08) (1)

   (Директива 93/13/ЕИО - Потребителски договори - Клаузи, определящи основния предмет на договора - Съдебен контрол на неравноправния им характер - Изключване - По-строги национални разпоредби за осигуряване на по-високо ниво на защита на потребителите)
   2010/C 209/07
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Supremo

      Страни в главното производство

      Ищец: Caja de Ahorros y Monte de Piedad de Madrid

      Ответник: Asociación de Usuarios de Servicios Bancarios (Ausbanc)

      Предмет

   Преюдициално запитване — Tribunal Supremo — Тълкуване на член 2 ЕО, член 3, параграф 1, буква ж) ЕО и член 4, параграф 1 ЕО и на член 4, параграф 2 и член 8 от Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори (ОВ L 95, стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273) — По-строги национални разпоредби за осигуряване на по-високо равнище на защита на потребителя — Контрол върху клаузите, определящи основния предмет на договора или съответствието на цената и възнаграждението с доставените стоки или предоставените услуги

      Диспозитив

               1.

               Член 4, параграф 2 и член 8 от Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат национална правна уредба като разглежданата в главното производство, която допуска съдебен контрол на неравноправния характер на договорните клаузи, отнасящи се до основния предмет на договора или до съответствието на цената и възнаграждението, от една страна, и доставените стоки или предоставените услуги, от друга страна, дори ако тези клаузи са изразени на ясен и разбираем език.

               2.

               Член 2 ЕО, член 3, параграф 1, буква ж) ЕО и член 4, параграф 1 ЕО допускат тълкуване на член 4, параграф 2 и член 8 от Директива 93/13, според което държавите членки могат да приемат национална правна уредба, която допуска съдебен контрол на неравноправните договорни клаузи, отнасящи се до основния предмет на договора или до съответствието на цената и възнаграждението, от една страна, и доставените стоки или предоставените услуги, от друга, дори ако тези клаузи са изразени на ясен и разбираем език.

      (1)  ОВ C 19, 24.1.2009 г.


title: Дело C-123/15: Решение на Съда (втори състав) от 30 юни 2016 г. (преюдициално запитване от Bundesfinanzhof — Германия) — Max-Heinz Feilen/Finanzamt Fulda (Преюдициално запитване — Данъчни въпроси — Свободно движение на капитали — Данък върху наследството — Правна уредба на държава членка, предвиждаща намаляване на данъка върху наследството, с който се облагат наследствата, съдържащи имущество, което вече е било прехвърлено чрез наследяване и е било обложено с такъв данък в тази държава членка — Ограничаване — Обосноваване — Съгласуваност на данъчната система)

text:
               12.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 335/15

         Решение на Съда (втори състав) от 30 юни 2016 г. (преюдициално запитване от Bundesfinanzhof — Германия) — Max-Heinz Feilen/Finanzamt Fulda
   (Дело C-123/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Данъчни въпроси - Свободно движение на капитали - Данък върху наследството - Правна уредба на държава членка, предвиждаща намаляване на данъка върху наследството, с който се облагат наследствата, съдържащи имущество, което вече е било прехвърлено чрез наследяване и е било обложено с такъв данък в тази държава членка - Ограничаване - Обосноваване - Съгласуваност на данъчната система))
   (2016/C 335/19)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesfinanzhof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Max-Heinz Feilen

      Ответник: Finanzamt Fulda

      Диспозитив

   Член 63, параграф 1 и член 65 ДФЕС допускат правна уредба на държава членка като разглежданата в главното производство, която при наследяване от лица от определен данъчен клас предвижда намаляване на данъка върху наследството, когато последното съдържа имущество, което през десетте години преди наследяването вече е било прехвърлено чрез наследяване, при условие че това прехвърляне е било обложено с данък върху наследството в тази държава членка.

      (1)  ОВ C 213, 29.6.2015 г.


title: Дело T-418/08: Решение на Общия съд от 12 април 2013 г. — OSA/Комисия (Конкуренция — Картели — Авторски права за публично изпълнение на музикални произведения чрез интернет, чрез спътник и чрез препредаване по кабел — Решение за установяване на нарушение на член 81 ЕО — Разпределяне на географския пазар — Двустранни споразумения между националните организации за колективно управление — Съгласувана практика, изключваща възможността за предоставяне на многотериториални лицензи и лицензи за множество репертоари — Доказване — Презумпция за невиновност)

text:
               1.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 156/31

         Решение на Общия съд от 12 април 2013 г. — OSA/Комисия
   (Дело T-418/08) (1)

   (Конкуренция - Картели - Авторски права за публично изпълнение на музикални произведения чрез интернет, чрез спътник и чрез препредаване по кабел - Решение за установяване на нарушение на член 81 ЕО - Разпределяне на географския пазар - Двустранни споразумения между националните организации за колективно управление - Съгласувана практика, изключваща възможността за предоставяне на многотериториални лицензи и лицензи за множество репертоари - Доказване - Презумпция за невиновност)
   2013/C 156/54
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищец: Ochranný svaz autorský pro práva k dílům hudebním o. s. (OSA) (Прага, Чешка република) (представител: M. Favart, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: F. Castillo de la Torre и A. Biolan)

      Встъпили страни в подкрепа на ищеца: International Confederation of Societies of Authors and Composers (CISAC) (Neuilly-sur-Seine, Франция) (представители: J.-F. Bellis и K. Van Hove, avocats) и European Broadcasting Union (EBU) (Grand-Saconnex, Швейцария) (представители: D. Waelbroeck, avocat, и D. Slater, solicitor)

      Предмет

   Искане за частична отмяна на Решение C(2008) 3435 окончателен на Комисията от 16 юли 2008 г. относно производство по член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/C2/38.698 — CISAC)

      Диспозитив

               1.

               Отменя член 3 от Решение C(2008) 3435 окончателен на Комисията от 16 юли 2008 година относно производство по член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/C2/38.698 — CISAC) в частта относно Ochranný svaz autorský pro práva k dílům hudebním o. s. (OSA).

               2.

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3.

               Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 313, 6.12.2008 г.


title: Дело C-289/07: Решение на Съда (седми състав) от 3 април 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Република Португалия (Неизпълнение на задължение от държава-членка — Директива 2004/17/ЕО — Координиране на процедурите за възлагане на обществени поръчки от възложители, извършващи дейност във водоснабдяването, енергетиката, транспорта и пощенските услуги — Липса на транспониране в предписания срок)

text:
               24.5.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 128/15

         Решение на Съда (седми състав) от 3 април 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Република Португалия
   (Дело C-289/07) (1)

   (Неизпълнение на задължение от държава-членка - Директива 2004/17/ЕО - Координиране на процедурите за възлагане на обществени поръчки от възложители, извършващи дейност във водоснабдяването, енергетиката, транспорта и пощенските услуги - Липса на транспониране в предписания срок)
   (2008/C 128/24)
   Език на производството: португалски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: A. Caeiros и D. Kukovec)

      Ответник: Република Португалия (представители: L. Fernandes и F. Andrade e Sousa)
   Предмет
   Неизпълнение на задължение от държава-членка — В предвидения срок не са приети необходимите разпоредби за съобразяване с Директива 2004/17/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координиране на процедурите за възлагане на обществени поръчки от възложители, извършващи дейност във водоснабдяването, енергетиката, транспорта и пощенските услуги (ОВ L 134, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 3)
   Диспозитив

               1)

               Като не е приела законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2004/17/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координиране на процедурите за възлагане на обществени поръчки от възложители, извършващи дейност във водоснабдяването, енергетиката, транспорта и пощенските услуги, Република Португалия не е изпълнила задължението си по член 71 от тази директива.

               2)

               Осъжда Република Португалия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 183, 4.8.2007 г.


title: Дело C-103/08: Преюдициално запитване, отправено от Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Vorarlberg (Австрия) на 6 март 2008 г. — Arthur Gottwald/Bezirkshauptmannschaft Bregenz

text:
               7.6.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 142/13

         Преюдициално запитване, отправено от Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Vorarlberg (Австрия) на 6 март 2008 г. — Arthur Gottwald/Bezirkshauptmannschaft Bregenz
   (Дело C-103/08)
   (2008/C 142/20)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Vorarlberg
   Страни в главното производство

      Ищец: Arthur Gottwald

      Ответник: Bezirkshauptmannschaft Bregenz
   Преюдициални въпроси
   Трябва ли член 12 EО да се тълкува в смисъл, че той не допуска прилагането на национална правна разпоредба, която предвижда предоставяне на моторно превозна средство на годишна винетка за безплатно използване на федерални пътища, за които се дължи такса, на хората с по-точно определени увреждания, които имат местоживеене или обичайно пребиваване в страната?


title: Дело T-435/08: Определение на Първоинстанционния съд от 25 юни 2009 г. — Tokita Management Service/СХВП — Eminent Food (Tomatoberry)

text:
               15.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 193/33

         Определение на Първоинстанционния съд от 25 юни 2009 г. — Tokita Management Service/СХВП — Eminent Food (Tomatoberry)
   (Дело T-435/08) (1)

   2009/C 193/54

      Език на производството: английски

   Председателят на първи състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 313, 6.12.2008 г.


title: Дело T-217/14: Определение на Общия съд от 30 ноември 2015 г. — Gmina Kosakowo/Комисия (Жалба за отмяна — Замяна на обжалвания акт в хода на производството — Липса на основание за произнасяне)

text:
               1.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/53

         Определение на Общия съд от 30 ноември 2015 г. — Gmina Kosakowo/Комисия
   (Дело T-217/14) (1)

   ((Жалба за отмяна - Замяна на обжалвания акт в хода на производството - Липса на основание за произнасяне))
   (2016/C 038/70)
   Език на производството: полски

      Страни

      Жалбоподател: Gmina Kosakowo (Косаково, Полша) (представител: M. Leśny, адвокат)

      Ответник: Европейска комисия (представители: D. Grespan, S. Noë и A. Stobiecka-Kuik)

      Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателя: Република Полша (представител: B. Majczyna)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение 2014/883/ЕС на Комисията от 11 февруари 2014 година относно мярката SA.35388 (13/C) (ex 13/NN и ex 12/N) — Полша — Изграждане на летище Гдиня-Косаково (ОВ L 357, стр. 51)

      Диспозитив

               1)

               Липсва основание за произнасяне по съществото на жалбата.

               2)

               Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски и съдебните разноски на Gmina Kosakowo във връзка с главното производство.

               3)

               Gmina Kosakowo понася направените от нея съдебни разноски и съдебните разноски на Комисията във връзка с обезпечителното производство.

               4)

               Република Полша понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 202, 30.6.2014 г.


title: Дело C-84/11: Преюдициално запитване, отправено от Korkein hallinto-oikeus (Финландия) на 24 февруари 2011 г. — Marja-Liisa Susisalo, Olli Tuomaala, Merja Ritala

text:
               14.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 145/9

         Преюдициално запитване, отправено от Korkein hallinto-oikeus (Финландия) на 24 февруари 2011 г. — Marja-Liisa Susisalo, Olli Tuomaala, Merja Ritala
   (Дело C-84/11)
   2011/C 145/13
   Език на производството: фински

      Запитваща юрисдикция

   Korkein hallinto-oikeus

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Marja-Liisa Susisalo, Olli Tuomaala, Merja Ritala

      Ответници: Helsingin yliopiston apteekki, Lääkealan turvallisuus- ja kehittämiskeskus FIMEA

      Преюдициални въпроси

               1.

               Следва ли член 49 ДФЕС относно свободата на установяване съгласно правото на Съюза да се тълкува в смисъл, че той не допуска прилагането на разпоредбите на финландския закон за лекарствените средства („lääkelaki“) по отношение на разрешителния режим за стопанисване на аптеки, на основание, че условията за учредяване на клонове на Аптеката на Хелзинския университет се различават от тези за учредяване на клонове на частните аптеки по следния начин:

                           а)

                           Клон на частна аптека може въз основа на разрешение, издадено от Центъра за развитие и безопасност на фармацевтичния сектор съгласно член 52, параграф 1 от Закона за лекарствените средства, да бъде учреден в зона, която поради малкия брой жители не отговаря на минималните изискуеми условия за самостоятелна аптека, но в която по съображения за доставката на лекарствените средства е необходимо наличието на аптека; частен фармацевт може въз основа на разрешение, издадено отделно за всеки клон на аптека, да стопанисва най-много три клона. Клон на Аптеката на Хелзинския университет напротив може да бъде учреден въз основа на разрешение, издадено отделно за всеки клон на аптека от Центъра за развитие и безопасност на фармацевтичния сектор въз основа на член 52, параграф 3 от Закона за лекарствените средства, при което правото на преценка относно разрешението не е ограничено от правни норми или от други национални разпоредби, освен от правилото, че Хелзинският университет може да разполага най-много със шестнадесет клона.

                           б)

                           За да определи мястото на учредяване на клон на частна аптека Центърът за развитие и безопасност на фармацевтичния сектор трябва да вземе предвид мястото на установяване на аптеката. Не съществува аналогично правило за мястото на учредяване на клонове на Аптеката на Хелзинския университет, които са разположени на различни места във Финландия.

               2.

               Ако Съдът на Европейския съюз счете, че с оглед на отговорите на предходните въпроси член 49 ДФЕС не допуска разрешителния режим за стопанисване на клонове на Аптеката на Хелзинския университет, Korkein hallinto-oikeus отправя допълнително следните преюдициални въпроси:

                           а)

                           Може ли ограничаването на свободата на установяване, въведено с разрешителния режим за стопанисване на клонове на Аптеката на Хелзинския университет, да бъде обосновано от императивин съображения за обществен интерес, които са необходими и пропорционални и произтичат от специфичните задачи, възложени на Аптеката на Хелзинския университет в областта на фармацевтичното обучение и доставянето на лекарствени средства, отчитайки факта, че клоновете на Аптеката на Хелзинския университет не са натоварени с никаква аналогична специфична задача?

                           б)

                           Произтича ли от посочените по-горе законово определени специфични задачи на Аптеката на Хелзинския университет, че тя може да се счита за предприятие по смисъла на член 106, параграф 2 ДФЕС, което предоставя услуги от общ икономически интерес и при утвърдителен отговор, позволява ли посочената разпоредба от ДФЕС дерогация по отношение на клоновете на Аптеката на Хелзинския университет от произтичащите от член 49 ДФЕС и от практиката на Съда на Европейския съюз изисквания за предварително административно разрешение, като се има предвид факта, че за клоновете на Аптеката на Хелзинския университет не са предвидени никакви съответстващи специфични задачи?


title: Дело T-366/14: Жалба, подадена на 28 май 2014 г.  — August Storck/СХВП (2good)

text:
               4.8.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 253/48

         Жалба, подадена на 28 май 2014 г. — August Storck/СХВП (2good)
   (Дело T-366/14)
   2014/C 253/63
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: August Storck KG (Берлин, Германия) (представители: I. Rohr, A. Richter, P. Goldenbaum и T. Melchert, lawyers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) oт 27 февруари 2014 г. по преписка R 996/2013-1,

               —

               да осъди ответника да заплати собствените си разноски и тези на жалбоподателя

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: международна регистрация, посочваща Европейския съюз, за словната марка „2good“ за стоки от клас 30 — международна регистрация № 1 1 33  636

      Решение на проверителя: отхвърля заявката

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, буква б) oт Регламент № 207/2009.


title: Дело T-346/11 R: Определение на председателя на Общия съд от 30 септември 2011 г. — Gollnisch/Парламент (Обезпечително производство — Отнемане на имунитета на член на Европейския парламент — Молба за спиране на изпълнение — Липса на неотложност)

text:
               26.11.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 347/33

         Определение на председателя на Общия съд от 30 септември 2011 г. — Gollnisch/Парламент
   (Дело T-346/11 R)
   (Обезпечително производство - Отнемане на имунитета на член на Европейския парламент - Молба за спиране на изпълнение - Липса на неотложност)
   2011/C 347/57
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Bruno Gollnisch (Limonest, Франция) (представител: G. Dubois, avocat)

      Ответник: Европейски парламент (представители: R. Passos, D. Moore и K. Zejdová)

      Предмет

   Молба за спиране на изпълнението на решението на Европейския парламент от 10 май 2011 г. за отнемане на имунитета на жалбоподателя

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля молбата за допускане на обезпечителни мерки.

               2.

               Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело T-379/11 R: Определение на председателя на Общия съд от 15 септември 2011 г. — Hüttenwerke Krupp Mannesmann и др./Комисия (Обезпечително производство — Околна среда — Безплатно разпределяне на квоти за емисии на парникови газове в съответствие с Директива 2003/87/ЕО — Определяне с решението на Комисията на съответните параметри по даден продукт — Молба за допускане на обезпечителни мерки — Допсутимост — Неотложност)

text:
               26.11.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 347/33

         Определение на председателя на Общия съд от 15 септември 2011 г. — Hüttenwerke Krupp Mannesmann и др./Комисия
   (Дело T-379/11 R)
   (Обезпечително производство - Околна среда - Безплатно разпределяне на квоти за емисии на парникови газове в съответствие с Директива 2003/87/ЕО - Определяне с решението на Комисията на съответните параметри по даден продукт - Молба за допускане на обезпечителни мерки - Допсутимост - Неотложност)
   2011/C 347/59
   Език на производството: немски

      Страни

      Ищци: Hüttenwerke Krupp Mannesmann GmbH (Duisburg, Германия); Rogesa — Roheisengesellschaft Saar mbH (Dillingen, Германия); Salzgitter Flachstahl GmbH (Salzgitter, Германия); ThyssenKrupp Steel Europe AG (Duisburg); и voestalpine Stahl GmbH (Линц, Австрия) (представители: S. Altenschmidt и C. Dittrich, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: G. Wilms, K. Mifsud-Bonnici и K. Herrmann)

      Предмет

   Молба за спиране на изпълнението на Решение 2011/278/ЕС на Комисията от 27 април 2011 г. за определяне на валидни за целия Европейски съюз преходни правила за хармонизираното безплатно разпределяне на квоти за емисии съгласно член 10а от Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 130, стp. 1).

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля молбата за допускане на обезпечителни мерки.

               2.

               Общият съд не се произнася по съдебните разноски.