title: Дело T-467/19: Жалба, подадена на 4 юли 2019 г. — BNP Paribas и др./ЕСП

text:
               2.9.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 295/78

      Жалба, подадена на 4 юли 2019 г. — BNP Paribas и др./ЕСП
      (Дело T-467/19)
      (2019/C 295/103)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподатели: BNP Paribas (Париж, Франция), BNP Paribas Arbitrage (Париж) и BNP Paribas Securities Services (Париж) (представители: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi и M. Dalon, адвокати)

         Ответник: Единен съвет за преструктуриране

         Искания

      Жалбоподателите искат от Общия съд:

                  —

                  на основание член 263 ДФЕС да отмени Решение SRB/ES/SRF/2019/10 за изчисляване на предварителните вноски в Единния фонд за преструктуриране за 2019 г. в частта, в която се отнася до жалбоподателите,

                  —

                  на основание член 277 ДФЕС да обяви следните разпоредби от Регламента за единния механизъм за преструктуриране (РЕМП), от регламента за изпълнение и от делегирания регламент за неприложими:

                              —

                              член 69, параграф 2, член 70, параграф 1 и член 70, параграф 2, букви a) и б) от РЕМП,

                              —

                              член 4, параграф 2, членове 6, 7 и 10, както и приложение I към делегирания регламент,

                              —

                              член 4 и член 8, параграф 5 от регламента за изпълнение,

                  —

                  да осъди ответника да заплати всички съдебни разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателите изтъкват четири основания, които по същество са идентични или сходни с изложените по дело T‒466/19, Société générale и др./ЕСП.


title: Дело T-774/17: Решение на Общия съд от 12 юли 2019 г. — Café del Mar и др./EUIPO — Guiral Broto (C del M) (Марка на Европейския съюз — Производство за обявяване на недействителност — Фигуративна марка на Европейския съюз „C del M“ — Абсолютно основание за отказ — Недобросъвестност — Член 52, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 59, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001])

text:
               9.9.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 305/44

      Решение на Общия съд от 12 юли 2019 г. — Café del Mar и др./EUIPO — Guiral Broto (C del M)
      (Дело T-774/17) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство за обявяване на недействителност - Фигуративна марка на Европейския съюз „C del M“ - Абсолютно основание за отказ - Недобросъвестност - Член 52, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 59, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001])
      (2019/C 305/52)
      Език на производството: испански

         Страни

         Жалбоподатели: Café del Mar, SC (Сан Антонио Абад, Испания), José Les Viamonte (Сан Антонио Абад) и Carlos Andrea González (Сан Хосе де са Талая, Испания) (представители: F. Miazzetto и J. Gracia Albero, адвокати)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: J. Crespo Carrillo)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Ramón Guiral Broto (Марбея, Испания) (представител: J. de Castro Hermida, адвокат)

         Предмет

      Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 4 септември 2017 г. (преписка R 1618/2015-5) относно производство за обявяване на недействителност между Café del Mar, г-н Les Viamonte и г-н Andrea González, от една страна, и г-н Guiral Broto, от друга страна.

         Диспозитив

                  1)

                     Отменя решението на пети апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 4 септември 2017 г. (преписка R 1618/2015-5).

                  2)

                     EUIPO понася, наред с направените от нея съдебни разноски, и съдебните разноски на Café del Mar, SC и на г-н José Les Viamonte и г-н Carlos Andrea González, направени в производството пред Общия съд.

                  3)

                     Г-н Ramón Guiral Broto понася, наред с направените от него съдебни разноски, и съдебните разноски на Café del Mar и на г-н Les Viamonte и г-н Andrea González, направени в производството пред апелативния състав.

         (1)  ОВ C 22, 22.1.2018 г.


title: Дело T-651/18: Решение на Общия съд от 26 юни 2019 г. — Balani Balani и др./EUIPO — Play Hawkers (HAWKERS) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „HAWKERS“ — По-ранна фигуративна марка на Европейския съюз „HAWKERS“ — Относително основание за отказ — Член 8, параграф 5 от Регламент (ЕС) 2017/100)

text:
               9.9.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 305/54

      Решение на Общия съд от 26 юни 2019 г. — Balani Balani и др./EUIPO — Play Hawkers (HAWKERS)
      (Дело T-651/18) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „HAWKERS“ - По-ранна фигуративна марка на Европейския съюз „HAWKERS“ - Относително основание за отказ - Член 8, параграф 5 от Регламент (ЕС) 2017/100)
      (2019/C 305/65)
      Език на производството: испански

         Страни

         Жалбоподател: Sonu Gangaram Balani Balani (Лас Палмас де Гран Канариа, Испания), Anup Suresh Balani Shivdasani (Лас Палмас де Гран Канариа) и Amrit Suresh Balani Shivdasani (Лас Палмас де Гран Канариа) (представител: A. Díaz Marrero, avocat)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: J. Crespo Carrillo и H. O’Neill)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Play Hawkers, SL (Елхе, Испания)

         Предмет

      Жалба срещу решение на втори апелативен състав на EUIPO от 2 август 2018 г. (преписка R 396/2018-2), постановено в производство по възражение между Play Hawkers и г-н Balani Balani, г-н Balani Shivdasani и г-н Balani Shivdasani

         Диспозитив

                  1)

                     Отхвърля жалбата.

                  2)

                     Осъжда г-н Sonu Gangaram Balani Balani, г-н Anup Suresh Balani Shivdasani и г-н Amrit Suresh Balani Shivdasani да заплатят съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 4, 7.1.2019 г.


title: Дело T-362/19: Жалба, подадена на 15 юни 2019 г. — UI/Комисия

text:
               9.9.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 305/55

      Жалба, подадена на 15 юни 2019 г. — UI/Комисия
      (Дело T-362/19)
      (2019/C 305/66)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: UI (представител: J. Diaz Cordova, lawyer)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решението от 27 август 2018 г. на Службата на Европейската комисия за управление и плащане по индивидуални права, с което се постановява отказ за предоставяне на жалбоподателя на надбавка за експатриране,

                  —

                  да се произнесе по съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбата на жалбоподателя е на четири основания.

                  1.

                  Първото основание е, че в съответствие с точка 48 от решение от 14 декември 1995 г., Diamantaras/Комисия (T-72/94, ECLI: EU:T:1995:212) и точка 57 от решение от 9 март 2010 г., Цветанова/Комисия (F-33/09, ECLI:EU:F: 2010:18) жалбоподателят не е живял или упражнявал основната си дейност в Белгия през целия референтен период. Предвид това той има право да получи надбавка за експатриране в пълен размер.

                  2.

                  Второто основание е, че съгласно определение от 26 септември 2007 г., Salvador Roldán/Комисия (F-129/06, EU:F:2007:166) учредяването на дружество или закупуването на недвижим имот в дадена държава (в случая Румъния) представляват безспорно доказателство за установяването на трайни връзки с нея. Тъй като случаят на жалбоподателя е такъв, той има право да получи надбавка за експатриране в пълен размер.

                  3.

                  Третото основание е, че в съответствие с посоченото по-горе решение Цветанова/Комисия, F-33/09, представената в отговора на ответника информация от белгийска община е чисто формална и не може да служи за установяване на мястото на обичайно пребиваване. Предвид това жалбоподателят има право да получи надбавка за експатриране в пълен размер.

                  4.

                  Четвъртото основание е, че в съответствие с точки 32 и 33 от решение от 24 април 2001 г., Miranda/Комисия (T-37/99, EU:T:2001:122), дело Del Vaglio (по което е постановено определение от 12 октомври 2004 г., Del Vaglio/Комисия, C-352/03 P, непубликувано, ЕС:C:2004:613) и решение от 15 март 2011 г., Mioni/Комисия (F-28/10, EU:F:2011:23) намерението на жалбоподателя да установи траен център на своите интереси в мястото на обичайното си пребиваване по никакъв начин не е свързано с Белгия, като се има предвид по-специално, че по време на референтния период е подал т.нар. декларация „Limosa“. Предвид това жалбоподателят има право да получи надбавка за експатриране в пълен размер. Освен това той обръща внимание на факта, че в отговора си ответникът неправилно се позовава само на физическото присъствие на жалбоподателя в Белгия.


title: Дело T-478/19: Жалба, подадена на 5 юли 2019 г. — NRW. Bank/SRB

text:
               9.9.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 305/57

      Жалба, подадена на 5 юли 2019 г. — NRW. Bank/SRB
      (Дело T-478/19)
      (2019/C 305/68)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: NRW. Bank (Дюселдорф, Германия) (представители: D. Flore и J. Seitz, Rechtsanwälte)

         Ответник: Единен съвет за преструктуриране (ЕСП)

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решението на ответника от 16 април 2019 г., включително приложението към него, за изчисляване на предварителните вноски в Единния фонд за преструктуриране за 2019 г., и подробната информация за изчисляването, доколкото те са от значение за жалбоподателя с идентификационен код на институцията DE05740,

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбата е срещу решението на Единния съвет за преструктуриране от 16 април 2019 г. (SRB/ES/SRF/2019/10), включително приложението към него, за изчисляване на предварителните вноски в Единния фонд за преструктуриране за 2019 г., и подробната информация за изчисляването, доколкото те са от значение за жалбоподателя с идентификационен код на институцията DE05740.
      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания.

                  1.

                  Първо основание: нищожност на обжалваното решение поради липса на достатъчно мотиви

                              —

                              Жалбоподателят твърди, че съгласно член 263, параграф 2 от ДФЕС обжалваното решение е недействително, тъй като ответникът е допуснал съществени процесуални нарушения при приемането на обжалваното решение. Обжалваното решение не сдържало достатъчно мотиви, които обаче са задължителни съгласно член 296, параграф 2 от ДФЕС.

                  2.

                  Второ основание: обжалваното решение нарушава Делегирания регламент (ЕС) 2015/63 (1), който трябва да се тълкува в светлината на законодателството от по-висок ранг

                              —

                              В тази връзка жалбоподателят изтъква, че от изискуемото тълкуване на Делегирания регламент (ЕС) 2015/63 в светлината на Директива 2014/59/ЕС (2) и на Регламент (ЕС) № 806/2014 (3) следва, че определянето на вноската от ответника задължително трябва да се основава на рисковия профил, което не е било надлежно извършено от ответника. Освен това ответникът трябвало да вземе предвид в контекста на тълкуването на Делегиран регламент (ЕС) 2015/63 заложената в Директива 2014/59/ЕС и в Регламент (ЕС) № 806/2014 цел за защита на публичните средства, което ответникът не е направил. Обжалваното решение нарушавало и общия принцип на равно третиране. Освен това използването на методологията за изчисляване от ответника в случай на кредити при онлайн банкиране нарушавало Делегирания регламент (ЕС) 2015/63, съответно.Регламент (ЕС) № 806/2014.

                  3.

                  Трето основание, изтъкнато при условията на евентуалност: нарушение на член 5, параграф 1, буква e) от Делегиран регламент (ЕС) 2015/63 срещу правни норми от по-висок ранг

                              —

                              Жалбоподателят твърди, че ако не би било възможно тълкуване на член 5, параграф 1, буква е) от Делегиран регламент (ЕС) 2015/63 в съответствие с нормите от по-висок ранг, т.е. с Регламент (ЕС) № 806/2014, с Директива 2014/59/ЕС и с общия принцип на равно третиране, член. 5, параграф 1, буква е) от Делегиран регламент (ЕС) 2015/63 би нарушил правни норми от по-висок ранг, би бил незаконосъобразен и не би трябвало да се прилага от ответника.

                  4.

                  Четвърто основание, изтъкнато при условията на евентуалност: нарушение на методологията за изчисляване на Делегиран регламент (ЕС) 2015/63 срещу норми от по-висок ранг

                              —

                              Жалбоподателят твърди, че ако ответникът би приложил използването на методологията за изчисляване в съответствие с Делегиран регламент (ЕС) 2015/63, методологията за изчисляване, установена в Делегиран Регламент (ЕС) 2015/63, би нарушила от своя страна норми от по-висок ранг. Методологията за изчисляване в Делегиран регламент (ЕС) 2015/63 не би отговаряла на изискванията на общия принцип за равно третиране и на задължителното ориентиране съгласно Регламент (ЕС) № 806/2014 и Директива 2014/59/ЕС по рисковия профил.

                  5.

                  Пето основание: Нарушение на обжалваното решение на член 8, параграф 2 от Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/81 (4)

                              —

                              В рамките на петото правно основание жалбоподателят твърди, че въз основа на член 8, параграф. 2 от Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/81 ответникът, с оглед изключването на жалбоподателя от обхвата на Регламент (ЕС) № 806/2014, е трябвало да приспадне цялата неизплатена вноска, платена от жалбоподателя през 2015 г. и вече прехвърлена към Единния фонд за преструктуриране (ЕФП).

         (1)  Делегиран регламент (ЕС) 2015/63 на Комисията от 21 октомври 2014 година за допълване на Директива 2014/59/ЕС на Европейския парламент и на Съвета по отношение на предварителните вноски в механизмите за финансиране на преструктурирането (ОВ L 11, 2015 г., стр. 44).

         (2)  Директива 2014/59/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 15 май 2014 година за създаване на рамка за възстановяване и преструктуриране на кредитни институции и инвестиционни посредници и за изменение на Директива 82/891/ЕИО на Съвета и директиви 2001/24/ЕО, 2002/47/ЕО, 2004/25/ЕО, 2005/56/ЕО, 2007/36/ЕО, 2011/35/ЕС, 2012/30/ЕС и 2013/36/ЕС и на регламенти (ЕС) № 1093/2010 и (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 173, 2014 г., стр. 190).

         (3)  Регламент (ЕС) № 806/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 15 юли 2014 година за установяването на еднообразни правила и еднообразна процедура за преструктурирането на кредитни институции и някои инвестиционни посредници в рамките на Единния механизъм за преструктуриране и Единния фонд за преструктуриране и за изменение на Регламент (ЕС) № 1093/2010 (ОВ L 225, 2014 г., стр. 1).

         (4)  Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/81 на Съвета от 19 декември 2014 година за определяне на еднообразни условия за прилагане на Регламент (ЕС) № 806/2014 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на предварителните вноски в Единния фонд за преструктуриране (ОВ L 15, 2015 г., стр. 1).


title: Дело T-479/19: Жалба, подадена на 8 юли 2019 г. — Hypo Vorarlberg Bank/SRB

text:
               9.9.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 305/58

      Жалба, подадена на 8 юли 2019 г. — Hypo Vorarlberg Bank/SRB
      (Дело T-479/19)
      (2019/C 305/69)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Hypo Vorarlberg Bank AG (Брегенц, Австрия) (представители: G. Eisenberger и A. Brenneis, Rechtsanwälte)

         Ответник: Единен съвет за преструктуриране (ЕСП)

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решението на Единния съвет за преструктуриране от 16 април 2019 г. за изчисляване на предварителните вноски в Единния фонд за преструктуриране за 2019 г. (SRB/ES/SRF/2019/10) (Decision of the Single Resolution Board of 16 April 2019 on the calculation of the 2019 ex-ante contributions to the Single Resolution Fund (SRB/ES/SRF/2019/10)), и приложението към него, доколкото това решение и приложението към него засягат вноската, която трябва да бъде платена от жалбоподателя, както и

                  —

                  да осъди Единния съвет за преструктуриране да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири основания.

                  1.

                  Първо основание: нарушение на съществени процесуални правила поради непълно съобщаване на обжалваното решение

                              —

                              Обжалваното решение не е било съобщено изцяло на жалбоподателя в нарушение на член 1, параграф 2 от ДЕС, членове 15, 296 и 298 от ДФЕС и членове 42 и 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз (наричана по-нататък „Хартата“). Познаването на данните, които не са били съобщени, като съществен елемент от решението, е необходимо,за да могат да се разберат и проверят изчисленията на вноските.

                  2.

                  Второ основание: нарушение на съществени процесуални правила поради липса на достатъчно мотиви в обжалваното решение

                              —

                              Обжалваното решение нарушавало задължението за мотивиране съгласно член 296, параграф 2 от ДФЕС и член 41, параграфи 1 и 2, буква в) от Хартата, тъй като не са били разкрити нито основните принципи, нито детайлите на изчисленията. По отношение на свободата на преценка на ответника не е било посочено кои оценки на какви основания са извършени от ответника.

                  3.

                  Трето основание: нарушение на съществени процесуални правила поради неизслушване и неспазване правото на изслушване

                              —

                              Правото на жалбоподателя да бъде изслушан не е било спазено, в нарушение на член 41, параграфи 1 и 2, буква а) от Хартата, нито преди приемането на обжалваното решение, нито преди приемането на решението за вноска въз основа на това решение.

                  4.

                  Четвърто основание: незаконосъобразност на Делегиран регламент (ЕС) 2015/63 (1) като основание за приемане на обжалваното решение

                              —

                              С четвъртото си правно основание жалбоподателят твърди, че членове 4–7 и 9 от Делегиран регламент 2015/63, както и приложение I към него — на които се основава обжалваното решение — създават непрозрачна система за определяне на вноските, която противоречи на членове 16, 17 и 47 от Хартата и при която не е гарантирано спазването на членове 20 и 21 от Хартата и зачитането на принципите на пропорционалност и на правната сигурност. Настоящото основание се изтъква също и при условията на евентуалност във връзка с тези разпоредби на Директива 2014/59/ЕС (2) и на Регламент (ЕС) № 806/2014 (3), които правят задължителна приложената с Делегиран регламент 2015/63 система за вноски, която според мнението на жалбоподателя е несъвместима с посочените основни права и основополагащи ценности на правото на ЕС.

         (1)  Делегиран регламент (ЕС) 2015/63 на Комисията от 21 октомври 2014 година за допълване на Директива 2014/59/ЕС на Европейския парламент и на Съвета по отношение на предварителните вноски в механизмите за финансиране на преструктурирането (ОВ L 11, 2015 г., стр. 44).

         (2)  Директива 2014/59/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 15 май 2014 година за създаване на рамка за възстановяване и преструктуриране на кредитни институции и инвестиционни посредници и за изменение на Директива 82/891/ЕИО на Съвета и директиви 2001/24/ЕО, 2002/47/ЕО, 2004/25/ЕО, 2005/56/ЕО, 2007/36/ЕО, 2011/35/ЕС, 2012/30/ЕС и 2013/36/ЕС и на регламенти (ЕС) № 1093/2010 и (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 173, 2014 г., стр. 190).

         (3)  Регламент (ЕС) № 806/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 15 юли 2014 година за установяването на еднообразни правила и еднообразна процедура за преструктурирането на кредитни институции и някои инвестиционни посредници в рамките на Единния механизъм за преструктуриране и Единния фонд за преструктуриране и за изменение на Регламент (ЕС) № 1093/2010 (ОВ L 225, 2014 г., стр. 1).


title: Дело T-497/19: Жалба, подадена на 8 юли 2019 г. — CZ и др./ЕСВД

text:
               9.9.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 305/62

      Жалба, подадена на 8 юли 2019 г. — CZ и др./ЕСВД
      (Дело T-497/19)
      (2019/C 305/72)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподатели: CZ, DB, DC и DD (представител: J.-N. Louis, адвокат)

         Ответник: Европейска служба за външна дейност (ЕСВД)

         Искания

      Жалбоподателите молят Общия съд:

                  —

                  да отмени решението на ЕСВД, с което се отхвърля тяхното искане от 4 юни 2018 г.;

                  —

                  да осъди ЕСВД да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата им за отмяна на решението на ЕСВД, с което се отхвърля тяхното искане за приемане на мерки от естество да сложат край на нарушението на принципа на равностойност на покупателната способност между длъжностните лице и служителите, независимо от местоработата им, жалбоподателите изтъкват три основания.

                  1.

                  Първото основание е изведено от нарушение на задължението за мотивиране и на принципа на равностойност на покупателната способност между длъжностните лица, независимо от местоработата им. На първо място, жалбоподателите изтъкват, че обжалваното решение е опорочено от пълна липса на мотиви, което е пречка да се схване неговата основателност и не позволява на Общия съд да упражни своя съдебен контрол. На второ място, жалбоподателите считат, че те упражняват своите функции при същите условия като техните колеги, които са назначени в представителството на Европейската комисия в Париж, и че следователно те трябва да получават надбавка с фиксирана стойност за представителни разходи като последните. Накрая, те считат, че спазването на принципа на равностойност на покупателната способност е несъвместимо със съществуването на един и същ корекционен коефициент за длъжностните лица, назначени в Париж, Страсбург, Марсилия и Валенсиен.

                  2.

                  Второто основание е изведено от принципа на равно третиране и недопускане на дискриминация, доколкото жалбоподателите не получават надбавка с фиксирана стойност за представителни разходи, за разлика от техните колеги, назначени на работа в представителството на Европейската комисия в Париж, въпреки че те упражняват функциите си при едни и същи условия.

                  3.

                  Третото основание е изведено от нарушение на задължението за полагане на грижа, което налага на компетентния орган да посочи в мотивите на оспорваното решение причините, които са го накарали да отдаде по-голямо значение на интереса на службата.


title: Дело T-515/19: Жалба, подадена на 19 юли 2019 г. — Lego/EUIPO — Delta Sport Handelskontor (Основни елементи от игрален строителен комплект)

text:
               9.9.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 305/64

      Жалба, подадена на 19 юли 2019 г. — Lego/EUIPO — Delta Sport Handelskontor (Основни елементи от игрален строителен комплект)
      (Дело T-515/19)
      (2019/C 305/74)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Lego A/S (Билунд, Дания) (представители: V. von Bomhard и J. Fuhrmann, lawyers)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Delta Sport Handelskontor GmbH (Хамбург, Германия)

         Данни за производството пред EUIPO

         Притежател на спорния промишлен дизайн: жалбоподателят в производството пред апелативния състав

         Спорен промишлен дизайн: регистриран промишлен дизайн на Общността № 1664 368-0006

         Обжалвано решение: решение на трети апелативен състав на EUIPO от 10 април 2019 г. по преписка R 31/2018-3

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да потвърди решението на Секцията за обявяване на недействителност на дизайни на EUIPO от 30 октомври 2017 г., с което е отхвърлено искането за обявяване на недействителност на регистриран промишлен дизайн на Общността № 1664 368-0006;

                  —

                  да осъди EUIPO и, ако другата страна в производството пред EUIPO встъпи, встъпилата страна, да заплатят съдебните разноски.

         Изложени основания

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 6/2002 на Съвета,

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 6/2002 на Съвета,

                  —

                  Нарушение на член 62 от Регламент (ЕО) № 6/2002 на Съвета.


title: Дело T-519/19: Жалба, подадена на 22 юли 2019 г. — Forte/Парламент

text:
               9.9.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 305/66

      Жалба, подадена на 22 юли 2019 г. — Forte/Парламент
      (Дело T-519/19)
      (2019/C 305/76)
      Език на производството: италиански

         Страни

         Жалбоподател: Mario Forte (Неапол, Италия) (представители: C. Forte и G. Forte, avvocati)

         Ответник: Европейски парламент

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  като главно искане, да отмени обжалвания акт,

                  —

                  като главно искане, да отмени всеки по-ранен, свързан с и следващ обжалвания акт, който има правни последици за жалбоподателя,

                  —

                  да осъди Европейския парламент да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Настоящата жалба е срещу решение на Европейския парламент D(2019)20777 подписано от г-н Sune Hansen, началник на Отдела за възнагражденията и социалните права на членовете на Европейския парламент на Дирекция за финансови права и социални права на членовете на Европейския парламент, Генерална дирекция „Финанси“ на Европейския парламент, относно ново определяне на пенсионните права за пенсия за осигурителен стаж и възраст, след влизането в сила на 1 януари 2019 г. на Решение на Ufficio di Presidenza della Camera dei Deputati (Бюро на председателството на камарата на депутатите, Италия) № 14/2018 и за връщане на недължимо платените суми.
      Мотивите и основните доводи са идентични на изложените по дела T-345/19, Santini/Парламент; T-347/19, Falqui/Парламент и T-389/19, Coppo Gavazzi/Парламент.
      Конкретно се посочва нелогичността на мотивите на обжалваното решение, липсата на преценка на законосъобразността на Решение № 14/2018 от гледна точка на общите принципи на правото на Европейския съюз, каквито са принципите на разумност, на пропорционалност, на правна сигурност, на предвидимост и на оправданите правни очаквания, както и на защитата на придобитите права, нарушение на член 6 от Договора за ЕС, нарушение на Мерките за прилагане на Устава на членовете на Европейския парламент, нарушение на Финансовия регламент, нарушение на принципите на равенство и на недопускане на обратно действие на нормите, както и на принципа на достъп до защита и до правосъдие.


title: Дело T-521/19: Жалба, подадена на 19 юли 2019 г. — Haswani/Съвет

text:
               9.9.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 305/67

      Жалба, подадена на 19 юли 2019 г. — Haswani/Съвет
      (Дело T-521/19)
      (2019/C 305/77)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: George Haswani (Ябруд, Сирия) (представител: G. Karouni, avocat)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени Решение (ОВППС) 2016/850 на Съвета от 27 май 2016 година за изменение на Решение 2013/255/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия;

                  —

                  да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2016/840 на Съвета от 27 май 2016 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия;

                  —

                  да отмени Решение (ОВППС) 2017/917 на Съвета от 29 май 2017 година за изменение на Решение 2013/255/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия;

                  —

                  да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2017/907 на Съвета от 29 май 2017 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия;

                  —

                  да отмени Решение за изпълнение (ОВППС) 2017/1245 на Съвета от 10 юли 2017 година за прилагане на Решение 2013/255/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия;

                  —

                  да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2017/1241 на Съвета от 10 юли 2017 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия;

                  —

                  да отмени Решение (ОВППС) 2018/778 на Съвета от 28 май 2018 година за изменение на Решение 2013/255/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия;

                  —

                  да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2018/774 на Съвета от 28 май 2018 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия;

                  —

                  да отмени Решение (ОВППС) 2019/806 на Съвета от 17 май 2019 година за изменение на Решение 2013/255/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия;

                  —

                  да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/798 на Съвета от 17 май 2019 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия;

                  —

                  и вследствие на това,

                              —

                              да разпореди заличаването на името на г-н George Haswani от приложенията към горепосочените актове;

                              —

                              да осъди Съвета да изплати обезщетение за неимуществени вреди на жалбоподателя в размер на 100 000 EUR;

                              —

                              да осъди Съвета да понесе собствените си съдебни разноски, както и тези, направени от жалбоподателя, които той си запазва правото да докаже в хода на производството.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква четири основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: нарушение на задължението за мотивиране, произтичащо от член 296, параграф 2 ДФЕС.

                              —

                              Жалбоподателят упреква Съвета на Европейския съюз, че се е ограничил до неясни и общи съображения, без да спомене конкретно и специално причините, поради които счита, при упражняването на своята дискреционна власт и право на преценка, че към жалбоподателя трябва да се приложат разглежданите ограничителни мерки. Така Съветът не е посочил конкретни и обективни елементи срещу жалбоподателя, които да могат да обосноват тези мерки.

                  2.

                  Второ основание: нарушение на принципа на пропорционалност в засягането на основните права.

                              —

                              Жалбоподателят поддържа, че спорната мярка трябва да бъде отменена, тъй като не е пропорционална с оглед на обявената цел и представлява непремерена намеса в свободата на стопанска инициатива и в правото на собственост, закрепени съответно в членове 16 и 17 от Хартата на основните права на Европейския съюз. Непропорционалността произтичала от това, че мярката визира всяка влиятелна икономическа дейност, без друг критерий.

                  3.

                  Трето основание: явна грешка в преценката и липса на доказателства.

                              —

                              Съгласно постоянната съдебна практика ефективността на съдебния контрол, гарантиран от член 47 от Хартата, изисква по-конкретно при контрола за законосъобразност на мотивите, на които се основава решението за включване или запазване на името на определено лице в списъците на лицата, срещу които са насочени санкциите, съдът на Съюза да се увери, че това решение почива на достатъчно солидна фактическа база. Според жалбоподателя твърденията на Съвета както относно „тесните връзки с режима“, така и тези, отнасящи се до твърдяна посредническа роля в рамките на сделки за закупуване на петрол между режима и ИДИЛ, трябва да бъдат окончателно отхвърлени поради това, че са лишени от всякакво основание и не са подкрепени от каквато и да било фактическа база.

                  4.

                  Четвърто основание: свързано с искането за обезщетение, като вменяването на някои сериозни недоказани факти излагали жалбоподателя и неговото семейство на опасности, което илюстрира значимостта на претърпените вреди, които обосновават неговото искане за обезщетение.


title: Дело T-523/19: Жалба, подадена на 23 юли 2019 г. — Sky/EUIPO — Safran Electronics & Defense (SKYNAUTE by SAGEM)

text:
               9.9.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 305/69

      Жалба, подадена на 23 юли 2019 г. — Sky/EUIPO — Safran Electronics & Defense (SKYNAUTE by SAGEM)
      (Дело T-523/19)
      (2019/C 305/79)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Sky Ltd (Айзълуърт, Обединено кралство) (представители: A. Zalewska, lawyer, и A. Brackenbury, Solicitor)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Safran Electronics & Defense (Булон Биянкур, Франция)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

         Спорна марка: Заявка за словна марка на Европейския съюз SKYNAUTE by SAGEM — Заявление за регистрация No 14 821 334

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 23 май 2019 г. по преписка R 919/2018-4

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да уважи заявката на жалбоподателя,

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати разноските на жалбоподателя, свързани с настоящата жалба, и разноските по производството пред Службата.

         Изложени основания

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета,

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 2, буква в) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета,

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 5 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета,

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 4 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-528/19: Иск, предявен на 24 юли 2019 г. — Arranz de Miguel и др./ЕЦБ и ЕСП

text:
               9.9.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 305/71

      Иск, предявен на 24 юли 2019 г. — Arranz de Miguel и др./ЕЦБ и ЕСП
      (Дело T-528/19)
      (2019/C 305/81)
      Език на производството: испански

         Страни

         Ищци: Ricardo Arranz de Miguel (Мадрид, Испания), Alejandro Arranz Padierna de Villapadierna (Мадрид), Felipe Arranz Padierna de Villapadierna (Мадрид), Ricardo Arranz Padierna de Villapadierna (Мадрид), Nicolás Arranz Padierna de Villapadierna (Мадрид) (представители: R. Pelayo Jiménez и A. Muñoz Aranguren, адвокати)

         Ответници: Европейска централна банка (ЕЦБ), Единен съвет за преструктуриране (ЕСП)

         Искания

      Ищците молят Общия съд:

                  —

                  Да установи извъндоговорната отговорност на ЕЦБ и на ЕСП вследствие от посочените в исковата молба неизпълнения на задължения и да ги осъди да платят обезщетение на ищците за нанесените вреди, оценени на имуществената стойност на техните акции, и при условията на евентуалност, да осъди ответните институции да платят обезщетение, равно на 0,8442 EUR за акция.

                  —

                  Размерът на обезщетението да се увеличи с компенсаторните лихви, изчислени в съответствие с годишния процент на инфлацията, установен от Евростат в Испания, считано от 6 юни 2017 г. до датата на постановяване на решението, ведно с лихвите за забава, считано от датата на постановяване на решението, с което се признава задължението за поправяне на вредата, до ефективното плащане.

                  —

                  Да осъди ответните институции да заплатят съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Основанията и основните доводи са подобни на изложените по дело T-659/17, Vallina Fonseca/Единен съвет за преструктуриране (ОВ C 424, 2017 г., стр. 42).
      Що се отнася до Европейската централна банка, изтъкват се по-специално нарушение на принципа на оправданите правни очаквания и неизпълнение на задължението за полагане на грижа и за добра администрация.


title: Дело C-589/17: Решение на Съда (втори състав) от 29 юли 2019 г. (преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia de Cataluña — Испания) — Prenatal S.A./Tribunal Económico Administrativo Regional de Cataluña (TEARC) (Преюдициално запитване — Внос на текстилни стоки с неправилно деклариран произход от Ямайка — Последващо събиране на вносни мита — Искане за опрощаване на митата — Регламент (ЕИО) № 2913/92 — Митнически кодекс на Общността — Член 220, параграф 2, буква б) и член 239 — Решение на Европейската комисия за отхвърляне в един особен случай — Валидност)

text:
               23.9.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 319/9

      Решение на Съда (втори състав) от 29 юли 2019 г. (преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia de Cataluña — Испания) — Prenatal S.A./Tribunal Económico Administrativo Regional de Cataluña (TEARC)
      (Дело C-589/17) (1)

      (Преюдициално запитване - Внос на текстилни стоки с неправилно деклариран произход от Ямайка - Последващо събиране на вносни мита - Искане за опрощаване на митата - Регламент (ЕИО) № 2913/92 - Митнически кодекс на Общността - Член 220, параграф 2, буква б) и член 239 - Решение на Европейската комисия за отхвърляне в един особен случай - Валидност)
      (2019/C 319/08)
      Език на производството: испански

         Запитваща юрисдикция

      Tribunal Superior de Justicia de Cataluña

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Prenatal S.A.

         Ответник: Tribunal Económico Administrativo Regional de Cataluña (TEARC)

         Диспозитив

      При разглеждането на Решение COM(2008) 6317 окончателен на Комисията от 3 ноември 2008 г., с което се установява, че следва да се извърши последващо вземане под отчет на вносни мита и не следва същите да бъдат опростени в един особен случай (преписка REM 03/07), с оглед на член 220, параграф 2, буква б) и на член 239 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността, изменен с Регламент (ЕО) № 2700/2000 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2000 г., не се установяват обстоятелства, които да засягат валидността на посоченото решение.

         (1)  ОВ C 22, 22.1.2018 г.


title: Дело T-541/19: Иск, предявен на 1 август 2019 г. — Shindler и др./Съвет

text:
               7.10.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 337/10

      Иск, предявен на 1 август 2019 г. — Shindler и др./Съвет
      (Дело T-541/19)
      (2019/C 337/11)
      Език на производството: френски

         Страни

         Ищци: Harry Shindler (Порто д’Асколи, Италия) и пет други лица (представител: J. Fouchet, avocat)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз

         Искания

      Ищците молят Общия съд:

                  —

                  да отмени мълчаливия отказ от 3 юли 2019 г. на Съвета на Европейския съюз да признае наличието на бездействие във връзка с непроизнасянето по искането от 3 май 2019 г. за отлагане на европейските избори от края на май 2019 г.,

                  —

                  да установи, че Съветът неправомерно е бездействал, като не е отложил европейските избори и съответно не е изменил датите, предвидени в неговото Решение (ЕС, Евратом) 2018/767 от 22 май 2018 година, с цел да се позволи на ищците — британски граждани — активно да участват в европейските избори от 2019 г., които са от съществено значение, по-специално с оглед на сключването на евентуално споразумение за оттегляне между Европейския съюз и Обединеното кралство,

            и следователно:

                  —

                  да установи наличието на неправомерно бездействие,

                  —

                  да осъди Съвета да заплати на всеки от ищците сумата от 1 500 EUR за разноските им за защита.

         Основания и основни доводи

      Ищците изтъкват три основания в подкрепа на иска.

                  1.

                  Първо основание: нарушение на правото на ищците на глас в европейските избори, защитено от правото на Съюза. В рамките на това основание ищците изтъкват по-специално:

                              —

                              нарушение на член 9 ДЕС, членове 20 ДФЕС и 21 ДФЕС и член 7 от Хартата на основните права на Европейския съюз (наричана по-нататък „Хартата“),

                              —

                              нарушение от Съвета на принципа на правната сигурност и на оправданите правни очаквания,

                              —

                              нарушение от Съвета на принципа на равно третиране, свързан с гражданството на Съюза и произтичащ от членове 20 и 39 от Хартата, както и нарушение на член 1, параграф 3 от Акта от 1976 г. във връзка с член 14, параграф 3 ДЕС.

                  2.

                  Второ основание: тройно засягане на правото на глас в европейските избори поради незаконосъобразното бездействие на Съвета. В рамките на това основание ищците посочват по-специално, че:

                              —

                              Съветът е нарушил правата на британските граждани, като не е поставил под въпрос прилагането на „15 year-rule“ при европейските избори, което правило сериозно засяга свободата на движение и на пребиваване, принципа на добра администрация, както и принципа на равенство във връзка с правото на глас, признат от Хартата, като същевременно е налице и нарушение на член 3 от Протокол № 1 и член 10 от Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи;

                              —

                              закъснялото продължаване на срока за Brexit, осъществило се на 11 април 2019 г., след като вече не са били възможни промени в националните избирателни списъци, представлява накърняване на свободата на движение и на пребиваване, на член 50 ДЕС, на принципа на добра администрация, както и на принципа на равенство във връзка с правото на глас, признат от Хартата, и нарушение на член 3 от Протокол № 1 и член 10 от Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи;

                              —

                              са налице нарушения на изборния процес в Обединеното кралство поради закъснялото продължаване на срока за Brexit и заради прекаления формализъм по отношение на гражданите на Съюза, които не са британски граждани и пребивават в Обединеното кралство.

                  3.

                  Трето основание: незаконосъобразност на отказа на Съвета да признае наличието на бездействие и да отложи европейските избори. Този отказ се основава на Решение (ЕС, Евратом) на Съвета от 22 май 2017 г. за разрешаване на започването на преговори с Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия относно споразумение, с което да се определят редът и условията за оттеглянето му от Европейския съюз (документ XT 21016/17), включително приложението към това решение, съдържащо указания за водене на преговори по посоченото споразумение (документ XT 21016/17 ADD 1 REV 2), което ищците считат за незаконосъобразно.


title: Дело T-543/19: Жалба, подадена на 30 юли 2019 г. — Румъния/Комисия

text:
               7.10.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 337/12

      Жалба, подадена на 30 юли 2019 г. — Румъния/Комисия
      (Дело T-543/19)
      (2019/C 337/13)
      Език на производството: румънски

         Страни

         Жалбоподател: Румъния (представители: C. Canțăr, M. Chicu, A. Rotăreanu и E. Gane)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени частично Решение C(2019)4027 окончателен от 23 май 2019 година по следния начин:

                              a.

                              в частта относно сумите, вписани в графи 2 и 3, ред 1 от таблицата за салдото в текста на Решение C(2019)4027 окончателен, тъй като Комисията е длъжна да преизчисли тези суми предвид ставката на съфинансиране от 85 % от фондовете за приоритетни оси 1 и 2 от Programul Operațional 2014RO16M1OP001 Infrastructură Mare [Оперативна програма големи инфраструктури (POIM)];

                              б.

                              в частта, която засяга изчислението на сумите, в евро, изискуеми от фондовете, за приоритетни оси 1 и 2 от POIM в приложението към Решение C(2019)4027 окончателен, по-точно:

                                          —

                                          раздел относно Фонда КФ, точка 1 – Финансов план – Таблица 18a – ред AP1 – графа C – Ставка на съфинансиране – 75 % и заместване с 85 %, съгласно Решение C(2018)8890 окончателен, тъй като Комисията е длъжна да преизчисли, предвид ставката на съфинансиране от 85 %, сумите, вписани в:

                                                      —

                                                      Точка 3 – Приложение 1 – ред AP1, графа F – Сума, изискуема от фондовете и графа F7 – Сума, изискуема от фондовете и вече изплатена сума, ограничена до приноса от фонда;

                                                      —

                                                      Точка 4 – Изчисление на годишното салдо – ред AP1, графа CA и графа R – Сума, изискуема от фондовете преразгледана;

                                                      —

                                                      Точка 5 – Годишно салдо – графа T – Сума, изискуема от фондовете преразгледана;

                                                      —

                                                      Точка 5 – Годишно салдо – графа V – ред „Да се възстанови“;

                                          —

                                          раздел относно Фонда ЕФРР, точка 1 – Финансов план – Таблица 18a – ред AP2 – графа C – Ставка от – 75 % и заместване с 85 %, съгласно Решение C(2018)8890 окончателен, тъй като Комисията е длъжна да преизчисли, предвид ставката на съфинансиране от 85 %, сумите, вписани в:

                                                      —

                                                      Точка 3 – Приложение 1 – ред AP2, графа F – Сума, изискуема от фондовете и графа F7 – Сума, изискуема от фондовете + вече изплатена сума, ограничена до приноса от фонда;

                                                      —

                                                      Точка 4 – Изчисление на годишното салдо – ред AP2, графа CA и графа R – Сума, изискуема от фондовете;

                                                      —

                                                      Точка 5 – Годишно салдо – графа T – Сума, изискуема от фондовете преразгледана;

                                                      —

                                                      Точка 5 – Годишно салдо – графа V – ред „Да се възстанови“;

                  —

                  да осъди Комисията да заплати съдебните разноски по производството.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква две основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: неправилно упражняване на правомощието на Комисията за изчисляване на сумите, изискуеми от фондовете, и нарушение на принципа на защита на оправданите правни очаквания

                              —

                              Румъния смята, че службите на Комисията са приложили погрешно ставката на съфинансиране от 75 % за приоритетни оси 1 и 2 в сектора на транспорта, тъй като в момента на приемането на отчетите за 2017-2018 счетоводна година е действало Решение C(2018)8890 окончателен, с което е прието изменение на POIM, като е увеличена ставката на съфинансиране от 75 % на 85 % за проектите в сектора на транспорта (приоритетни оси 1 и 2 от POIM).

                              —

                              Освен това, като се вземат предвид ясните разпоредби на Решение C(2018)8890 окончателен, както и липсата на разпоредби в Регламент 1303/2013, които да ограничават прилагането на одобрената ставка на съфинансиране посредством решение до счетоводни години с висящи производства, Румъния счита, че с неприлагането на ставката на съфинансиране от 85 %, одобрена с Решение C(2018)8890 окончателен, обжалваното решение нарушава принципа на защита на оправданите правни очаквания.

                  2.

                  Второ основание: нарушение на задължението за излагане на мотиви, предвидено в член 296, параграф 2 ДФЕС и на принципа на добра администрация

                              —

                              Румъния твърди, че задължението за излагане на мотиви, предвидено в член 296, параграф 2 ДФЕС, е нарушено в контекст, в който обжалваното решение не посочва правно основание във връзка с мотивите, поради които Комисията е изключила, за 2017-2018 счетоводна година, прилагането на увеличения процент на ставката на съфинансиране от 85 %, както е установена с Решение C(2018)8890 окончателен.

                              —

                              Освен това според Румъния уклончивата позиция на Европейската комисия в рамките на процедурата по вземане на решения, приключила с приемането на Решение C(2019)4027 окончателен, заедно с късния отговор на службите на Комисията на въпросите, повдигнати от румънските власти, представлява нарушение на принципа на добра администрация.


title: Дело T-548/19: Жалба, подадена на 6 август 2019 г. — Riginos Emporiki kai Mesitiki/EUIPO — Honda Motor (ONDA 1962)

text:
               7.10.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 337/14

      Жалба, подадена на 6 август 2019 г. — Riginos Emporiki kai Mesitiki/EUIPO — Honda Motor (ONDA 1962)
      (Дело T-548/19)
      (2019/C 337/14)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Riginos Emporiki kai Mesitiki AE (Глифада, Гърция) (представител: V. Oikonomidis, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Honda Motor Co. Ltd (Токио, Япония)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител на спорната марка: жалбоподателят

         Спорна марка: заявка за регистрация на фигуративна марка на Европейския съюз в бяло, черно и синьо „ONDA 1962“ — заявка за регистрация № 15 419 559

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 27 май 2019 г. по преписка R 2384/2017-1

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение в неговата цялост, така че жалбата да се уважи, а възражението да се отхвърли изцяло,

                  —

                  да осъди ответника да заплати всички разноски, произтичащи или свързани с производствата пред отдела по споровете, апелативния състав и Общия съд.

         Изложени основания

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета,

                  —

                  Нарушение на член 94, параграф 1 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета,

                  —

                  Нарушение на член 95, параграф 1 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-549/19: Жалба, подадена на 8 август 2019 г. — Medac Gesellschaft für klinische Spezialpräparate/Комисия

text:
               7.10.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 337/15

      Жалба, подадена на 8 август 2019 г. — Medac Gesellschaft für klinische Spezialpräparate/Комисия
      (Дело T-549/19)
      (2019/C 337/15)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Medac Gesellschaft für klinische Spezialpräparate mbH (Ведел, Германия) (представител: P. von Czettritz, Rechtsanwalt)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбата е насочена срещу член 5 от Решение за изпълнение C (2019) 4858 (final) на Комисията от 20 юни 2019 година за издаване на разрешение за пускане на пазара съгласно Регламент (ЕО) № 726/2004 на Европейския парламент и на Съвета (1) на „Trecondi — треосулфан“, лекарствен продукт за хуманна употреба.
      Жалбоподателят изтъква пет основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: обжалваното решение е порочно поради явна грешка при прилагане на правото, доколкото при тълкуването на понятието „задоволителен метод“ по смисъла на член 3, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 141/2000 (2) в противоречие с тази разпоредба са изискани данни за Trecondi в сравнение с неразрешени показания на мелфалан и циклофосфамид.

                  2.

                  Второ основание: това съставлява и злоупотреба с власт, доколкото отчитането на неразрешени показания е в разрез с Известието на Комисията от 18 ноември 2016 г. относно прилагането на членове 3, 5 и 7 от Регламент (ЕО) № 141/2000 за лекарствата сираци (2016/C 424/03) (3).

                  3.

                  Трето основание: обжалваното решение е издадено и в нарушение на принципа на равно третиране и принципа на защита на оправданите правни очаквания като форма на злоупотреба с власт, доколкото при преценката на съществуващите задоволителни методи по смисъла на член 3, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 141/2000 в текущото производство Комисията взема предвид като база за сравнение вече не кондициониращото лечение преди трансплантация на стволови клетки, а лечението при самата трансплантация на стволови клетки.

                  4.

                  Четвърто основание: обжалваното решение е издадено при явна злоупотреба с власт и доколкото при преценката дали Trecondi е от „съществена полза“ по смисъла на член 3, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 141/2000 е допусната грешка — за целта не са взети предвид всички данни, а вместо това извън преценката като методологично невалидни са оставени клиничните данни, получени въз основа на косвени сравнения.

                  5.

                  Пето основание: освен това обжалваното решение е издадено в нарушение на принципа на равно третиране като форма на злоупотреба с власт, доколкото данните от косвените сравнения не са приети от методологична гледна точка, въпреки че в сходни случаи в миналото са приемани данни от косвени сравнения, извършени по сходни методики.

         (1)  Регламент (ЕО) № 726/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година за установяване на процедури на Общността за разрешаване и контрол на лекарствени продукти за хуманна и ветеринарна употреба и за създаване на Европейска агенция по лекарствата (ОВ L 136, 2004 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 44 стр. 83).

         (2)  Регламент (ЕО) № 141/2000 на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 1999 година за лекарствата сираци (ОВ L 18, 2000 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 5, стр. 233).

         (3)  Известие на Комисията относно прилагането на членове 3, 5 и 7 от Регламент (ЕО) № 141/2000 за лекарствата сираци (2016/C 424/03) (ОВ C 424, 2016 г., стр. 3).


title: Дело T-550/19: Жалба, подадена на 1 август 2019 г. — Nitto Pharmaceutical Industries/EUIPO — Chiesi Farmaceutici (NOSTER)

text:
               7.10.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 337/16

      Жалба, подадена на 1 август 2019 г. — Nitto Pharmaceutical Industries/EUIPO — Chiesi Farmaceutici (NOSTER)
      (Дело T-550/19)
      (2019/C 337/16)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Nitto Pharmaceutical Industries Ltd (Киото, Япония) (представител: P. Voutilainen, lawyer)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Chiesi Farmaceutici SpA (Парма, Италия)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител на спорната марка: жалбоподателят в производството пред Общия съд

         Спорна марка: посочваща Европейския съюз международна регистрация на словната марка „NOSTER“ — посочваща Европейския съюз международна регистрация № 1 332 950

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 13 май 2019 г. по преписка R 2279/2018-5

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-553/19: Жалба, подадена на 8 август 2019 г. — Perfect Bar/EUIPO (PERFECT BAR)

text:
               7.10.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 337/17

      Жалба, подадена на 8 август 2019 г. — Perfect Bar/EUIPO (PERFECT BAR)
      (Дело T-553/19)
      (2019/C 337/17)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Perfect Bar LLC (Сан Диего, Калифорния, Съединени щати) (представители: F. Miazzetto, J. Gracia Albero, R. Seoane Lacayo и E. Cebollero González, адвокати)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител на спорната марка: жалбоподателят в производството пред Общия съд

         Спорна марка: заявка за словна марка на Европейския съюз „PERFECT Bar“ — заявка за регистрация № 15 374 085

         Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 22 май 2019 г. по преписка R 371/2019-5

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски, възникнали в производството пред Общия съд и в производството пред EUIPO.

         Изложени основания

                  —

                  Нарушение на член 94, параграф 1 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета и на член 296 от Договора за функционирането на Европейския съюз,

                  —

                  Нарушение на член 72, параграф 6 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета,

                  —

                  Нарушение на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета,

                  —

                  Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-562/19: Иск, предявен на 14 август 2019 г. — Klein/Комисия

text:
               7.10.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 337/18

      Иск, предявен на 14 август 2019 г. — Klein/Комисия
      (Дело T-562/19)
      (2019/C 337/18)
      Език на производството: немски

         Страни

         Ищец: Christoph Klein (Гросгмайн, Австрия) (представител: H.-J. Ahlt, адвокат)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Ищецът моли Общия съд:

                  —

                  да установи, че Европейската комисия е нарушила договора поради това, че в производството по силата на защитните разпоредби, образувано на 7 януари 1998 г. по инициатива на Германия, относно обозначеното с маркировка „СЕ“ медицинско изделие „Inhaler Broncho-Air“, е бездействала и не е приела решение съгласно член 8, параграф 2 от Директива 93/42/ЕИО (1),

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Ищецът излага седем твърдения в подкрепа на иска.

                  1.

                  Първото твърдение е, че Европейската комисия е нарушила член 8, параграф 2 от Директива 93/42/ЕИО, тъй като след образуването на производството по силата на защитните разпоредби във връзка с обозначеното с маркировка „СЕ“ медицинско изделие „Inhaler Broncho-Air“ на 7 януари 1998 г. не е приела никакво решение, при положение че в това отношение не е имала никаква свобода на преценка.

                  2.

                  Второто твърдение е, че с неприемането на решение (бездействие) Европейската комисия е нарушила член 34 ДФЕС и правото на свободно движение на стоки, що се отнася до медицинското изделие „Inhaler Broncho-Air“.

                  3.

                  Третото твърдение е, че с неприемането на решение Европейската комисия е нарушила член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз (наричана по-нататък „Хартата“), тъй като на ищеца са отказани достъп до проверка на решението и упражняване на правото на защита пред законоустановен съд, а именно пред съда на Съюза.

                  4.

                  Четвъртото твърдение е, че Европейската комисия е нарушила член 41 от Хартата, тъй като до момента няма изслушване на засегнатите от националните ограничителни мерки, нито решение в подходящ срок въпреки задълженията, произтичащи от правото на Съюза в съответствие с член 8, параграф 2 от Директива 93/42/ЕИО.

                  5.

                  Петото твърдение е, че с неприемането на решение Европейската комисия е нарушила правото на собственост на ищеца по член 17 от Хартата, тъй като при неговата липса същият е бил в невъзможност да се възползва от свободното движение на стоки за своето изделие „Inhaler Broncho-Air“.

                  6.

                  Шестото твърдение е, че бездействието на Европейската комисия също съставлява нарушение на член 20 от Хартата, закрепващ принципа на равенство пред закона, тъй като в сходни ситуации тя е постановявала решения. Това водело и до нарушение на забраната за дискриминация по член 21 от Хартата.

                  7.

                  Седмото твърдение е, че с неприемането на решение от Европейската комисия, в продължение на над 20 години на ищеца е отказано упражняване на правото да упражнява свободно избрана професия като изобретател на „Inhaler Broncho-Air“, което съставлявало нарушение на член 15 от Хартата, допуснато от Европейската комисия.

         (1)  Директива 93/42/ЕИО на Съвета от 14 юни 1993 година относно медицинските изделия (ОВ L 169, 1993 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 11, стр. 244).


title: Дело T-563/19: Жалба, подадена на 14 август 2019 г. — Perfect Bar/EUIPO (PERFECT Bar)

text:
               7.10.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 337/19

      Жалба, подадена на 14 август 2019 г. — Perfect Bar/EUIPO (PERFECT Bar)
      (Дело T-563/19)
      (2019/C 337/19)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Perfect Bar LLC (Сан Диего, Калифорния, Съединени щати) (представители: F. Miazzetto, J. Gracia Albero, R. Seoane Lacayo и E. Cebollero González, адвокати)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Данни за производството пред EUIPO

         Спорна марка: заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „PERFECT Bar“ — заявка за регистрация № 15 376 064

         Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 6 юни 2019 г. по преписка R 372/2019-5

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски, възникнали в производството пред Общия съд и в производството пред EUIPO.

         Изложени основания

                  —

                  Нарушение на член 94, параграф 1 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета и на член 296 от Договора за функционирането на Европейския съюз,

                  —

                  Нарушение на член 72, параграф 6 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета,

                  —

                  Нарушение на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета,

                  —

                  Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-564/19: Жалба, подадена на 14 август 2019 г. — Lozano Arana и др./EUIPO — Coltejer (LIBERTADOR)

text:
               7.10.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 337/19

      Жалба, подадена на 14 август 2019 г. — Lozano Arana и др./EUIPO — Coltejer (LIBERTADOR)
      (Дело T-564/19)
      (2019/C 337/20)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподатели: Antonio Lozano Arana (Кали, Колумбия), Daniel Simon Benmaor (Марсилия, Франция), Marion Esther Benmaor (Марсилия), Valérie Brigitte Danielle Servant (Маракеш, Мароко) (представител: M. Angelier, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Coltejer SA (Итагуи, Антиокия, Колумбия)

         Данни за производството пред EUIPO

         Притежатели на спорната марка: жалбоподателите пред Общия съд

         Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „LIBERTADOR“ — марка на Европейския съюз № 9 067 414

         Производство пред EUIPO: производство по отмяна

         Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 20 юни 2019 г. по преписка R 2482/2018-4

         Искания

      Жалбоподателите молят Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение.

         Изложени основания

                  —

                  Нарушение на съществени процесуални правила (право на защита, право на достъп до съд),

                  —

                  Нарушение на член 58, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-579/19: Жалба, подадена на 20 август 2019 г. — The KaiKai Company Jaeger Wichmann/EUIPO (Гимнастически или спортни уреди)

text:
               7.10.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 337/21

      Жалба, подадена на 20 август 2019 г. — The KaiKai Company Jaeger Wichmann/EUIPO (Гимнастически или спортни уреди)
      (Дело T-579/19)
      (2019/C 337/22)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: The KaiKai Company Jaeger Wichmann GbR (Мюнхен, Германия) (представител: J. Hellmann-Cordner, Rechtsanwältin)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Данни за производството пред EUIPO

         Спорна марка: множествена заявка за промишлен дизайн на Общността (Гимнастически или спортни уреди) — заявка за регистрация № 5807 179-0001-0012

         Обжалвано решение: решение на трети апелативен състав на EUIPO от 13 юни 2019 г. по преписка R 573/2019-3

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да отмени решението на ответника от 16 януари 2019 г. в частта, в която не е признат приоритетът на промишлен дизайн на Общността № 5807179-0001-0012; да признае претендирания приоритет от 26 октомври 2017 г., както и да пристъпи към поправка на публикацията на промишления дизайн на Общността, като посочи приоритета,

                  —

                  да му възстанови таксата за обжалване пред апелативния състав,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски,

                  —

                  при условията на евентуалност, да проведе съдебно заседание.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 41, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 6/2002 на Съвета относно промишления дизайн на Общността


title: Дело T-589/19: Жалба, подадена на 27 август 2019 г. — Gothe und Kunz/EUIPO — Aldi Einkauf (FAIR ZONE)

text:
               7.10.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 337/23

      Жалба, подадена на 27 август 2019 г. — Gothe und Kunz/EUIPO — Aldi Einkauf (FAIR ZONE)
      (Дело T-589/19)
      (2019/C 337/24)
      Език на жалбата: немски

         Страни

         Жалбоподатели: Oliver Gothe (Кьолн, Германия), Martin Kunz (Лондон, Обединено кралство) (представител: K. Kruse, Rechtsanwalt)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (Есен, Германия)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител на спорната марка: жалбоподателят

         Спорна марка: заявка за регистрация на словна марка на Европейския съюз „FAIR ZONE“ — марка на Европейския Съюз № 16 977 852

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 3 юли 2019 г. по преписка R 2253/2018-4

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да отхвърли възражението на Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело C-581/19: Преюдициално запитване от Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa - CAAD) (Португалия), постъпило на 30 юли 2019 г. — FRENETIKEXITO – UNIPESSOAL, LDA/Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               11.11.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 383/39

      Преюдициално запитване от Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa - CAAD) (Португалия), постъпило на 30 юли 2019 г. — FRENETIKEXITO – UNIPESSOAL, LDA/Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Дело C-581/19)
      (2019/C 383/47)
      Език на производството: португалски

         Запитваща юрисдикция

      Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa - CAAD)

         Страни в главното производство

         Ищец: FRENETIKEXITO – UNIPESSOAL, LDA

         Ответник: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Когато в случай като разглеждания в главното производство дадено предприятие

                              a)

                              осъществява като основна дейност поддържане на добро физическо състояние, а като допълваща дейност — здравни услуги, които включват услуги, свързани с хранене, консултации относно храненето и оценка на физическото състояние, както и масажи;

                              б)

                              предлага на клиентите си планове, които включват единствено фитнес услуги и планове, които освен фитнес услугите, включват и услуги, свързани с хранене,
                              следва ли за целите на предвиденото в член 2, параграф 1, [буква] в) от Директива 2006/112/ЕО (1) от 28 [ноември 2006 година] да се приеме, че здравната дейност, по-конкретно, услугата, свързана с хранене, е съпътстваща дейността за поддържане на добро физическо състояние и следователно тази съпътстваща доставка трябва да бъде данъчно третирана по същия начин като основната доставка, или напротив — следва да се приеме, че здравната дейност, по-конкретно услугата, свързана с хранене, и дейността за поддържане на добро физическо състояние са отделни и самостоятелни, така че спрямо тях ще се прилагат съответните данъчни режими, предвидени за всяка от тези дейности?

                  2)

                  Необходимо ли е за целите на прилагането на освобождаването, предвидено в член 132, параграф 1, [буква] в) от Директива 2006/112/ЕО от 28 [ноември 2006 година], изброените в посочената разпоредба услуги да се предоставят действително или за прилагането на освобождаването е достатъчно самото предоставяне на разположение на тези услуги, така че тяхното ползване да зависи единствено от волята на съответния клиент?

         (1)  Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7).


title: Дело T-641/19: Жалба, подадена на 24 септември 2019 г. — FD/Съвместно предприятие Fusion for Energy

text:
               11.11.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 383/74

      Жалба, подадена на 24 септември 2019 г. — FD/Съвместно предприятие Fusion for Energy
      (Дело T-641/19)
      (2019/C 383/82)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: FD (представител: M. Casado García-Hirschfeld, адвокат)

         Ответник: Европейско съвместно предприятие за „ITER“ и развитието на термоядрената енергия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да обяви настоящата жалба за допустима и основателна,

            вследствие на което:

                  —

                  да отмени решението от 3 декември 2018 г., потвърдено с отказа от 14 юни 2019 г.,

                  —

                  да присъди обезщетение за имуществени вреди в размер на 75 500 EUR и за неимуществени вреди в размер на 30 000 EUR,

                  —

                  да осъди ответника да заплати всички съдебни разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква три основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: грешка в преценката, наличие на злоупотреба с власт и на прояви на тормоз спрямо него. Жалбоподателят оспорва мотивите за неподновяването на договора му, а именно закриване на неговата длъжност вследствие на реорганизация на отдела. Според жалбоподателя тези мотиви са неправилни, тъй като планът за реорганизация не е предвиждал закриването на длъжност с характеристиките на заеманата от него. Освен това той смята, че е жертва на психически тормоз и че последиците от този тормоз са използвани, за да се обоснове решението договорът му да не бъде подновен.

                  2.

                  Второ основание: нарушение на принципа на добра администрация, на задължението за полагане на грижа и на член 8 от Условията за работа на другите служители на Европейския съюз. Жалбоподателят поддържа в това отношение, че в обжалваното решение ответникът не е отчел неговите способности, ефикасност, поведение в службата, семейно положение и трудов стаж.

                  3.

                  Трето основание: нарушение на принципа на равно третиране и на недопускане на дискриминация. Жалбоподателят изтъква, че решението да не бъде подновен договорът му е основано на бюджетно и на организационно съображение. Договорите на други служители, чието фактическо и юридическо положение не е по същество различно с това на жалбоподателя, били обаче подновени въпреки контекста.


title: Дело C-358/18 P: Решение на Съда (девети състав) от 19 септември 2019 г. — Република Полша/Европейска комисия (Обжалване — ФЕОГА, ЕФГЗ и ЕЗФРСР — Разходи, изключени от финансиране от Европейския съюз — Разходи, направени от Република Полша — Група производители — Организация на производители)

text:
               25.11.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/13

      Решение на Съда (девети състав) от 19 септември 2019 г. — Република Полша/Европейска комисия
      (Дело C-358/18 P) (1)

      (Обжалване - ФЕОГА, ЕФГЗ и ЕЗФРСР - Разходи, изключени от финансиране от Европейския съюз - Разходи, направени от Република Полша - Група производители - Организация на производители)
      (2019/C 399/14)
      Език на производството: полски

         Страни

         Жалбоподател: Република Полша (представител: B. Majczyna)

         Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: D. Tryantafyllou, M. Kaduczak и A. Stobiecka-Kuik)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Република Полша да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 276, 6.8.2018 г.


title: Дело T-703/18: Определение на Общия съд от 16 септември 2019 г. — Полша/Комисия (Жалба за отмяна — Европейски социален фонд — Оперативна програма „Знание, образование и развитие“ — Писмо, с което се изпраща окончателният одитен доклад — Необжалваем акт — Подготвителен акт — Недопустимост)

text:
               25.11.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/62

      Определение на Общия съд от 16 септември 2019 г. — Полша/Комисия
      (Дело T-703/18) (1)

      (Жалба за отмяна - Европейски социален фонд - Оперативна програма „Знание, образование и развитие“ - Писмо, с което се изпраща окончателният одитен доклад - Необжалваем акт - Подготвителен акт - Недопустимост)
      (2019/C 399/76)
      Език на производството: полски

         Страни

         Жалбоподател: Република Полша (представител: B. Majczyna)

         Ответник: Европейска комисия (представители: P. Arenas и M. Siekierzyńska)

         Предмет

      Искане на основание на член 263 ДФЕС за отмяна на акта на Комисията, за който се твърди, че съставлява решение и който се съдържа в нейното писмо от 17 септември 2018 г., с което тази институция изпраща на Република Полша окончателния одиторски доклад относно оперативната програма „Знание, образование и развитие“.

         Диспозитив

                  1)

                     Отхвърля жалбата.

                  2)

                     Няма основание за произнасяне по молбата за встъпване на Чешката република.

                  3)

                     Република Полша и Комисията понасят направените от тях съдебни разноски.

                  4)

                     Чешката република понася направените от нея съдебни разноски във връзка с молбата за встъпване.

         (1)  ОВ C 54, 11.2.2019 г.


title: Дело T-621/19: Жалба, подадена на 16 септември 2019 г. — Ace of spades/EUIPO — Krupp и Borrmann (Форма на бутилка шампанско „Grande reserve“)

text:
               25.11.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/75

      Жалба, подадена на 16 септември 2019 г. — Ace of spades/EUIPO — Krupp и Borrmann (Форма на бутилка шампанско „Grande reserve“)
      (Дело T-621/19)
      (2019/C 399/93)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Ace of spades Holdings LLC (Ню Йорк, Ню Йорк, Съединени щати) (представител: A. Gómez López, lawyer)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Други страни в производството пред апелативния състав: Gerhard Ernst Krupp (Мюнхен, Германия) и Elmar Borrmann (Reith, Австрия)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявители на спорната марка: другите страни в производството пред апелативния състав

         Спорна марка: заявка за триизмерна марка на Европейския съюз (Форма на бутилка шампанско „Grande reserve“) — Заявка за регистрация № 16 252 637

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 20 юни 2019 г. по преписка R 2/2019-5

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да уважи настоящата жалба,

                  —

                  да отмени обжалваното решение и/или да го отмени поради неправилно прилагане на член 8, параграф 1, буква б) от Регламента относно марката на Европейския съюз (РМЕС) и член 8, параграф 5 от РМЕС и да установи наличието на вероятност от объркване между конфликтните марки,

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски (а също и встъпилата страна, ако участва в производството).

         Изложени основания

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета,

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 5 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-624/19: Жалба, подадена на 17 септември 2019 г. — Welter’s/EUIPO (Форма на дръжка с четина)

text:
               25.11.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/77

      Жалба, подадена на 17 септември 2019 г. — Welter’s/EUIPO (Форма на дръжка с четина)
      (Дело T-624/19)
      (2019/C 399/95)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Welter’s Co. Ltd (Тоулио, Тайван) (представител: T. Meinke, Rechtsanwalt)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Данни за производството пред EUIPO

         Спорна марка: регистрация на триизмерна марка на Европейския съюз (Форма на дръжка с четина) — заявка за регистрация № 17 902 351

         Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 11 юли 2019 г. по преписка R 2428/2018-5

         Искания

      Жалбоподателят оспорва законосъобразността на обжалваното решение и моли да бъде указано на EUIPO да впише заявената марка в регистъра на марките на Европейския съюз и за следните стоки от клас 21: четки, материали за четки, клечки за зъби, гребени, четки за зъби, четчици за почистване на зъбите

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-634/19: Жалба, подадена на 19 септември 2019 г. — FC/EASO

text:
               25.11.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/79

      Жалба, подадена на 19 септември 2019 г. — FC/EASO
      (Дело T-634/19)
      (2019/C 399/97)
      Език на производството: гръцки

         Страни

         Жалбоподател: FC (представител: B. Christianos, avvocato)

         Ответник: Европейска служба за подкрепа в областта на убежището (EASO)

         Искания

      Жалбоподателката моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решение № EASO/ED/2019/309 на органа по назначаването на EASO от 20 юни 2019 г., с което се отхвърля жалбата по административен ред на жалбоподателката, подадена на 21 февруари 2019 г. на основание член 90, параграф 2 от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз;

                  —

                  да отмени решение № EASO/ED/2018/365 на органа по назначаването на EASO от 14 декември 2018 г. относно отстраняване от длъжност на жалбоподателката (нейното пенсиониране), налагане на удръжки върху възнаграждението ѝ и на забрана за достъп до помещенията на EASO;

                  —

                  да осъди EASO да заплати на жалбоподателката сумата от 6 504,00 EUR като обезщетение за претърпените от нея имуществени вреди;

                  —

                  да осъди EASO да заплати на жалбоподателката сумата от 250 000,00 EUR като обезщетение за претърпените от нея неимуществени вреди и за уврежданията на здравето, понесени от жалбоподателката; и

                  —

                  да осъди EASO да заплати всички разноски по производството, направени от жалбоподателката.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателката изтъква четири основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: обжалваните решения са опорочени от нарушение на правото на жалбоподателката на добра администрация, в частност от гледна точка на принципа на безпристрастност и обективност, както и на основното ѝ право да бъде изслушана.

                  2.

                  Второ основание: редът и условията на разпространение са съдържали злоупотреба с личните данни и нарушение на презумпцията за невиновност на жалбоподателката, както и на принципа на пропорционалност.

                  3.

                  Трето основание: обжалваните решения са опорочени от явна грешка в преценката и от липса на мотиви.

                  4.

                  Четвърто основание: обжалваните решения са увредили и по същество възпрепятствали жалбоподателката да упражни правото си на защита.


title: Дело T-636/19: Жалба, подадена на 24 септември 2019 г. — Chemours Netherlands/ECHA

text:
               25.11.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/80

      Жалба, подадена на 24 септември 2019 г. — Chemours Netherlands/ECHA
      (Дело T-636/19)
      (2019/C 399/98)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Chemours Netherlands BV (Дордрехт, Нидерландия) (представители: R. Cana, E. Mullier и F. Mattioli, lawyers)

         Ответник: Европейска агенция по химикали (ECHA)

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да обяви жалбата за допустима и основателна;

                  —

                  да отмени обжалваното решение в частта, в която включва 2,3,3,3-тетрафлуоро-2-(хептафлуорпропокси) пропионова киселина, нейните соли и и киселинни халиди (в това число всички техни индивидуални изомери и комбинациите им) в списъка на кандидат-вещества, пораждащи сериозно безпокойство, като вещество с еквивалентна степен на безпокойство за здравето на човека и/или в частта, в която включва 2,3,3,3-тетрафлуоро-2-(хептафлуорпропокси) пропионова киселина, нейните соли и и киселинни халиди (в това число всички техни индивидуални изомери и комбинациите им) в списъка на кандидат-вещества, като вещество, пораждащо еквивалентна степен на безпокойство за околната среда;

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски; и

                  —

                  да постанови всякакви други мерки, които счете за необходими.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква две основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: Агенцията нарушила член 57, буква е) от Регламент (EC) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета (1) и превишила правомощията си по тази разпоредба; допуснала и явна грешка в преценката си.

                  2.

                  Второ основание: обжалваното решение нарушава принципа на пропорционалност, тъй като не е нито необходимо, нито подходящо.

         (1)  Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 година относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH), за създаване на Европейска агенция по химикали, за изменение на Директива 1999/45/ЕО и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 793/93 на Съвета и Регламент (ЕО) № 1488/94 на Комисията, както и на Директива 76/769/ЕИО на Съвета и директиви 91/155/ЕИО, 93/67/ЕИО, 93/105/ЕО и 2000/21/ЕО на КомисиятаТекст от значение за ЕИП. (ОВ L 396, 30.12.2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 60, стр.3).


title: Дело T-637/19: Жалба, подадена на 25 септември 2019 г. — Sun Stars & Sons/EUIPO – Carpathian Springs (Форма на бутилка)

text:
               25.11.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/81

      Жалба, подадена на 25 септември 2019 г. — Sun Stars & Sons/EUIPO – Carpathian Springs (Форма на бутилка)
      (Дело T-637/19)
      (2019/C 399/99)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Sun Stars & Sons Pte Ltd (Сингапур, Сингапур) (представител: M. Maček, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Carpathian Springs SA (Ватра Дорней, Румъния)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

         Спорна марка: заявка за триизмерна марка на Европейския съюз (Форма на бутилка) — заявка за регистрация № 14 979 959

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 6 август 2019 г. по преписка R 317/2018-4

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати направените от нея съдебни разноски, както и съдебните разноски на Sun Stars & Sons Pte Ltd.

         Изложени основания

                  —

                  Нарушение на член 95, параграф 1 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета,

                  —

                  Нарушение на член 94 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета и член 296 от Договора за функционирането на Европейския съюз,

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-638/19: Жалба, подадена на 25 септември 2019 г. — Sun Stars & Sons/EUIPO – Valvis Holding (Форма на бутилка)

text:
               25.11.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/82

      Жалба, подадена на 25 септември 2019 г. — Sun Stars & Sons/EUIPO – Valvis Holding (Форма на бутилка)
      (Дело T-638/19)
      (2019/C 399/100)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Sun Stars & Sons Pte Ltd (Сингапур, Сингапур) (представител: M. Maček, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Valvis Holding SA (Букурещ, Румъния)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

         Спорна марка: заявка за триизмерна марка на Европейския съюз (Форма на бутилка) — заявка за регистрация № 14 979 942

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 6 август 2019 г. по преписка R 649/2018-4

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати направените от нея съдебни разноски, както и съдебните разноски на Sun Stars & Sons Pte Ltd.

         Изложени основания

                  —

                  Нарушение на член 95, параграф 1 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета,

                  —

                  Нарушение на член 94 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета и член 296 от Договора за функционирането на Европейския съюз,

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-645/19: Жалба, подадена на 26 септември 2019 г. — IMG/Комисия

text:
               25.11.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/83

      Жалба, подадена на 26 септември 2019 г. — IMG/Комисия
      (Дело T-645/19)
      (2019/C 399/101)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: International Management Group (IMG) (Брюксел, Белгия) (представители: L. Levi и J.-Y. de Cara, адвокати)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да обяви настоящата жалба за допустима и основателна;

            вследствие на това:

                  —

                  да отмени решението на Комисията от 18 юли 2019 г., с което се определят мерките за изпълнението на решението на Съда от 31 януари 2019 г. по съединени дела C-183/17 P и C-184/17 P, IMG/Комисия (EU:C:2019:78);

                  —

                  да осъди ответника да поправи причинените имуществени и неимуществени вреди;

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква едно-единствено основание, изведено от нарушение на член 266 ДФЕС, от нарушение на силата на пресъдено нещо, придобита от решението от 31 януари 2019 г., International Management Group/Комисия (C-183/17 P и C-184/17 P, EU:C:2019:78), от нарушение на финансовата правна уредба от 2012 г. и от нарушение на принципите на предоставената компетентност и на правна сигурност.