title: Дело T-269/13 P: Жалба, подадена на 19 май 2013 г. от Markus Brune срещу Решението, постановено на 21 март 2013 г. от Съда на публичната служба по дело F-94/11, Brune/Комисия

text:
               20.7.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 207/45

         Жалба, подадена на 19 май 2013 г. от Markus Brune срещу Решението, постановено на 21 март 2013 г. от Съда на публичната служба по дело F-94/11, Brune/Комисия
   (Дело T-269/13 P)
   2013/C 207/76
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Markus Brune (Брюксел, Белгия) (представител: H. Mannes, Rechtsanwalt)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Като поддържа направените в първоинстанционното производство искания, Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решението на Съда на публичната служба от 21 март 2013 г. по дело F-94/11;
               при условията на евентуалност, да върне делото за ново разглеждане на Съда на публичната служба;

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски, направени във въззивното и в първоинстанционното производства.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква по-специално следното:

               1.

               Неправилна преценка на съда при разглеждане на задължението за повторно провеждане на изпита

                           —

                           Според жалбоподателя в обжалваното решение не се отчита обстоятелството, че с повторното провеждане на устния изпит в изпълнение на Решение на Съда на публичната служба от 29 септември 2010 г. по дело Brune/Комисия (F-5/08, наричано по-нататък „Решение по дело Brune“) се нарушават принципите на равно третиране и на обективност при оценяването, както и член 266 ДФЕС;

                           —

                           жалбоподателят изтъква, че в мотивите на Решението са направени недостатъчно правни изводи, както и погрешна, а отчасти и противоречива преценка на фактическите обстоятелства, по-специално с оглед на условията по член 266 ДФЕС, забраната за недопускане на дискриминация и изискването за единни критерии за оценяване.

               2.

               Пропуск да се вземат предвид на възможностите за алтернативни решения

                           —

                           Според жалбоподателя с обжалваното решение се отхвърлят без валидна обосновка възможностите за алтернативни решения в изпълнение на Решение по дело Brune, независимо че в конкретния случай постоянната съдебна практика налага да се вземат предвид подобни решения;
                           жалбоподателят изтъква, че при разглеждането на възможностите за алтернативни решения Съда на публичната служба обосновава решението си по-специално с неправилното тълкуване на принципите на равно третиране и обективност при оценяването, както и на член 27 от Правилника за длъжностните лица и на обявлението за конкурса.

               3.

               При условията на евентуалност, погрешна преценка на допуснатите процедурни недостатъци при подготовката на повторното провеждане на изпита

                           —

                           Според жалбоподателя с оглед на изложените в решението съображения относно навременното поканване, относно надлежната информация за изпитната комисия и относно приложимото право Съдът на публичната служба е допуснал съществени грешки при преценката на фактическите обстоятелства и на организационните задължения на ответника;

                           —

                           Жалбоподателят изтъква, че в решението се пропуска да се анализира неравното третиране на жалбоподателя с оглед на предоставянето на допълнителна информация на друг кандидат в паралелно производство,

                           —

                           Според жалбоподателя по отношение на оплакването, изведено от липсата на безпристрастност на изпитната комисия Решението се ограничава единствено да разгледа непредставянето на доказателства за дискриминация на жалбоподателя в главното производство, без да пристъпи към проверка на въпроса относно липсата на безпристрастност на изпитната комисия при повторното провеждане на изпита.

               4.

               Погрешно отхвърляне като недопустими на третото, четвъртото и на петото искания на жалбоподателя

                           —

                           Според жалбоподателя в съдебното решение не се разглежда възможността да се направят общи констатации, които нямат характер на конкретно задължение за институциите на Съюза,

                           —

                           жалбоподателят посочва, че Съдът на публичната служба приема, че не е поискано обезщетение, въпреки че в рамките на устните състезания жалбоподателят ясно е направил искане за компенсация на претърпените вреди,

                           —

                           според жалбоподателя с обжалваното Решение се нарушава задължението по член 266 ДФЕС да се компенсират претърпените вреди също и служебно дори и без да е направено изрично искане в този смисъл.

               5.

               Решение относно съдебните разноски е дискриминационно

         Според жалбоподателя обжалваното съдебно решение го дискриминира в сравнение с производството по дело Honnefelder/Комисия (F-42/11), тъй като Съдът на публичната служба не проверява дали по отношение на жалбоподателя е налице обстоятелство, което в посоченото решение се приема, че е релевантно за преценката с оглед на прилагането на член 87, параграф 2 от Процедурния правилник.


title: Дело T-713/15: Определение на Общия съд от 16 март 2016 г. — Pharm-a-care Laboratories/СХВП — Pharmavite (VITAMELTS) (Марка на Общността — Производство за обявяване на недействителност — Оттегляне на искането за обявяване на недействителност — Липса на основание за произнасяне)

text:
               17.5.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 175/16

         Определение на Общия съд от 16 март 2016 г. — Pharm-a-care Laboratories/СХВП — Pharmavite (VITAMELTS)
   (Дело T-713/15) (1)

   ((Марка на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Оттегляне на искането за обявяване на недействителност - Липса на основание за произнасяне))
   (2016/C 175/18)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Pharm-a-care Laboratories Pty. Ltd (Сидни, Австралия) (представител: I. A. De Freitas, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: E. Zaera Cuadrado)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Pharmavite LLC (Калифорния, САЩ)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 10 септември 2015 г. (преписка R 2649/2014-1), постановено в производство за обявяване на недействителност със страни Pharmavite LLC и Pharm-a-care Laboratories Pty. Ltd

      Диспозитив

               1)

               Липсва основание за произнасяне по жалбата.

               2)

               Осъжда Pharm-a-care Laboratories Pty. Ltd да понесе направените от него съдебни разноски, както и тези на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП).

      (1)  ОВ C 38, 1.2.2016 г.


title: Дело T-384/05: Определение на Първоинстанционния съд от 14 ноември 2008 г.  — Abruzzo/Комисия

text:
               10.1.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 6/43

         Определение на Първоинстанционния съд от 14 ноември 2008 г. — Abruzzo/Комисия
   (Дело T-384/05) (1)

   (2009/C 6/84)

      Език на производството: италиански

   Председателят на седми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 330, 24.12.2005 г.


title: Дело C-286/11 P: Решение на Съда (голям състав) от 22 януари 2013 г. — Европейска комисия/Tomkins plc (Обжалване — Конкуренция — Картели — Европейски пазар на фитинги от мед и от медни сплави — Отговорност на дружеството майка, произтичаща единствено от противоправното поведение на неговото дъщерно дружество — Принцип „ne ultra petita“ — Въздействие на отмяна, постановена със съдебно решение спрямо дъщерно дружество, върху правното положение на дружеството майка)

text:
               9.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 71/4

         Решение на Съда (голям състав) от 22 януари 2013 г. — Европейска комисия/Tomkins plc
   (Дело C-286/11 P) (1)

   (Обжалване - Конкуренция - Картели - Европейски пазар на фитинги от мед и от медни сплави - Отговорност на дружеството майка, произтичаща единствено от противоправното поведение на неговото дъщерно дружество - Принцип „ne ultra petita“ - Въздействие на отмяна, постановена със съдебно решение спрямо дъщерно дружество, върху правното положение на дружеството майка)
   2013/C 71/06
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Европейска комисия (представители: F. Castillo de la Torre, V. Bottka и R. Sauer)

      Друга страна в производството: Tomkins plc (представители: K. Bacon, barrister, S. Jordan, solicitor)

      Предмет

   Жалба срещу решението на Общия съд (осми състав), постановено на 24 март 2011 г. по дело T-382/06, Tomkins/Комисия, с което частично се отменя Решение 2007/691/ЕО на Комисията от 20 септември 2006 година относно производство по член 81 от Договора за създаване на Европейската общност и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/F/38.121 — Фитинги) [нотифицирано под № C(2006) 4180] във връзка с картел за определяне на цени, отстъпки и намаления, въвеждане на механизми за съгласуване на увеличенията на цените, разпределяне на клиенти и обмен на търговска информация в рамките на европейския пазар на фитингите от мед, и по-специално от медни сплави (ОВ L 283, стр. 63), и с което се намалява размерът на наложената на Tomkins plc глоба

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 238, 13.8.2011 г.


title: Дело C-520/11: Решение на Съда (шести състав) от 18 юли 2013 г. — Европейска комисия/Френска република (Неизпълнение на задължения от държава членка — Решение 2009/726/ЕО — Неизпълнение — Внос на мляко и млечни продукти — Произход — Стопанства, в които има риск от спонгиформни енцефалопатии — Национални мерки за забрана)

text:
               7.9.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 260/8

         Решение на Съда (шести състав) от 18 юли 2013 г. — Европейска комисия/Френска република
   (Дело C-520/11) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Решение 2009/726/ЕО - Неизпълнение - Внос на мляко и млечни продукти - Произход - Стопанства, в които има риск от спонгиформни енцефалопатии - Национални мерки за забрана)
   2013/C 260/14
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: F. Jimeno Fernández и D. Bianchi)

      Ответник: Френска република (представители: G. de Bergues и S. Menez, както и C. Candat и R. Loosli-Surrans)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 4, параграф 3 ДЕС и член 288 ДФЕС — Неизпълнение на Решение 2009/726/ЕО на Комисията от 24 септември 2009 година относно временните защитни мерки, предприети от Франция по отношение на въвеждането на нейната територия на мляко и млечни продукти с произход от стопанство, в което е потвърден случай на класическа скрейпи (ОВ L 258, стр. 27)

      Диспозитив

               1.

               Като не е изпълнила Решение 2009/726/ЕО на Комисията от 24 септември 2009 година относно временните защитни мерки, предприети от Франция по отношение на въвеждането на нейната територия на мляко и млечни продукти с произход от стопанство, в което е потвърден случай на класическа скрейпи, Френската република не е изпълнила задълженията си по член 4, параграф 3 ДЕС и член 288 ДФЕС.

               2.

               Осъжда Френската република да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 362, 10.12.2011 г.


title: Дело T-438/14: Жалба, подадена на 13 юни 2014 г.  — Silec Cable и General Cable/Комисия

text:
               25.8.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/44

         Жалба, подадена на 13 юни 2014 г. — Silec Cable и General Cable/Комисия
   (Дело T-438/14)
   2014/C 282/58
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Silec Cable (Montereau Fault Yonne, Франция) и General Cable Corp. (Wilmington, Съединени американски щати) (представител: I. Sinan, Barrister)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени член 1 от Решение C(2014) 2139 на Комисията от 2 април 2014 г. относно процедура по прилагане на член 101 ДФЕС и член 53 ЕИП по преписка AT.39610 — Power Cables (наричано по-нататък „решението“), доколкото се отнася до Silec Cable и General Cable,

               —

               при условията на евентуалност, да измени член 2 от решението и да намали размера на глобата, наложена на Silec Cable и General Cable въз основа на изтъкнатите в подкрепа на жалбата доводи,

               —

               да осъди Европейската комисия да заплати всички разноски в настоящото производство.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателите излагат пет правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от твърдението, че Комисията е допуснала грешка при прилагане на правото и не е удовлетворила тежестта на доказване по член 2 от Регламент № 1/2003 на Съвета.

               2.

               Второто правно основание е изведено от твърдението, че със становището си, че Silec Cable е имал позитивното задължение публично да се дистанцира от твърдения картел, Комисията е допуснала грешка при преценката и е накърнила принципите на тежест на доказване и презумпцията за невиновност.

               3.

               Третото правно основание е изведено от твърдението, че като е приела, че Silec Cable е участвал пряко в твърдения картел към 30 ноември 2005 г., Комисията е допуснала явна грешка при преценката и е накърнила принципа на равно третиране.

               4.

               Четвъртото правно основание е изведено от твърдението, че Комисията е допуснала явна грешка при преценката и е накърнила принципа на равно третиране, като е третирала Silec Cable различно и в разрез с начина, по който е третирала останалите адресати на решението.

               5.

               Петото правно основание е изведено от твърдението, че като не е определила Silec Cable като второстепенен участник, Комисията е допуснала най-малкото явна грешка при преценката и е накърнила принципа на равно третиране и на пропорционалност.


title: Дело T-643/13: Жалба, подадена на 3 декември 2013 г. — Rogesa/Комисия

text:
               15.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 45/39

         Жалба, подадена на 3 декември 2013 г. — Rogesa/Комисия
   (Дело T-643/13)
   2014/C 45/69
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Rogesa Roheisengesellschaft Saar mbH (Дилинген, Германия) (представители: S. Altenschmidt и P. Schütter, Rechtsanwälte)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение на Комисията от 25 септември 2013 г. (Az. GestDem № 2013/1504);

               —

               Комисията да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата жалбоподателят изтъква следното:

               1.

               Право на достъп до документите, предмет на спора и липса на основание за отказ по член 4 от Регламент (ЕО) № 1049/2001 (1)

                           —

                           жалбоподателят твърди, че обжалваното решение противоречи на член 3, първа алинея от Регламент № 1367/2006 (2) във връзка с член 2, параграф 1 от Регламент № 1049/2001, тай като той има право на достъп до поисканите от него документи и не е налице основание да се откаже достъп.

                           —

                           жалбоподателят изтъква, че исканите документи не съдържат чувствителна търговска информация по смисъла на член 4, параграф 2, първо тире от Регламент № 1049/2001 и при всички случаи е налице по-висш обществен интерес от оповестяване на документите.

                           —

                           жалбоподателят освен това твърди, че основанието за отказ по член 4, параграф 3 от Регламент № 1049/2001 не е релевантно, тъй като процесът на вземане на решение, на който Комисията се позовава, е приключил към момента на издаване на обжалваното решение. Съответното решение на Комисията (2013/448/ЕС) вече е било издадено на 5 септември 2013 г.

                           —

                           жалбоподателят по-нататък изтъква, че Комисията при всички случаи е трябвало да осигури частичен достъп, евентуално при заличаване на идентификационните данни. Следователно решението на Комисията противоречало на член 4, параграф 6 от Регламент № 1049/2001, както и на принципа на пропорционалност по член 5, параграф 4 ДЕС.

               2.

               Процесуално нарушение

                           —

                           жалбоподателят изтъква нарушение на член 8 от Регламент № 1049/2001, тъй като Комисията не е спазила предвидените в тази разпоредба срокове.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).

      (2)  Регламент (ЕО) № 1367/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 6 септември 2006 година относно прилагането на разпоредбите на Орхуската конвенция за достъп до информация, публично участие в процеса на вземане на решения и достъп до правосъдие по въпроси на околната среда към институциите и органите на Общността (ОВ L 264, стр. 13; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 17, стр. 126).


title: Дело C-411/16 P: Жалба, подадена на 22 юли 2016 г. от Holistic Innovation Institute, SLU срещу решението, постановено от Общия съд (шести състав) на 12 май 2016 г. по дело T-468/14, Holistic Innovation Institute/Комисия

text:
               3.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 364/10

      Жалба, подадена на 22 юли 2016 г. от Holistic Innovation Institute, SLU срещу решението, постановено от Общия съд (шести състав) на 12 май 2016 г. по дело T-468/14, Holistic Innovation Institute/Комисия
      (Дело C-411/16 P)
      (2016/C 364/05)
      Език на производството: испански

         Страни

         Жалбоподател: Holistic Innovation Institute, SLU (представител: J.J. Marín López, abogado)

         Друга страна в производството: Европейска комисия

         Искания на жалбоподателя

                  —

                  Съдът да отмени решението на Общия съд (шести състав) от 12 май 2016 г., постановено по дело T-468/14, Holistic Innovation Institute, SLU/Комисия, доколкото с него се приема, че жалбата за отмяна на решение ARES (2014) 710158 на Комисията от 13 март 2014 г. за недопускане на жалбоподателя до участие в проекта eDIGIREGION не е подадена своевременно пред Общия съд.

                  —

                  Делото да се върне на Общия съд, за да се произнесе по същество по жалбата за отмяна, подадена от Holistic Innovation Institute, SLU срещу решение ARES(2014)710158 на Комисията от 13 март 2014 г. за недопускане на жалбоподателя до участие в проекта eDIGIREGION.

                  —

                  Съдът да отмени решението на Общия съд (шести състав) от 12 май 2016 г., постановено по дело T-468/14, Holistic Innovation Institute, SLU/Комисия, в частта, с която се отхвърля искането за обезщетение, и вместо това да постанови, че Комисията дължи на жалбоподателя обезщетение в съответствие с поисканото в жалбата пред Общия съд или, в случай че уважи направените по-горе две искания, да върне делото на Общия съд за ново произнасяне по направеното от жалбоподателя искане за обезщетение.

         Основания и основни доводи

                  1.

                  Грешка при прилагане на правото, състояща се в това, че в обжалваното съдебно решение е пропуснато да се посочи, че оригиналът на жалбата за отмяна на спорното решение, получена в секретариата на Общия съд на 6 юни 2014 г. (т. 29 от обжалваното съдебно решение), е подаден с препоръчано писмо с обратна разписка на 2 юни 2014 г. в Посуело де Аларкон (Мадрид), където се намира седалището на жалбоподателя.

                  2.

                  Грешка при прилагане на правото, водеща до немотивираност на обжалваното съдебно решение, тъй като от една страна се твърди, че оригиналът на жалбата не съдържа саморъчен подпис, а копие на подписа на адвоката (т. 30), а от друга страна, се отрича всякакво правно действие на оригинала на жалбата, подписан от адвоката посредством електронен сертификат (т. 35).

                  3.

                  Грешка при прилагане на правото, състояща се в това, че с приемането на жалбата за отмяна, подадената от жалбоподателя, за просрочена (т. 29, 34 и 35) обжалваното съдебно решение нарушава основното право на ефективна съдебна защита, закрепено в член 47, параграф 1 от Хартата на основните права на Европейския съюз, тълкуван в светлината на член 6, параграф 1 от Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи, подписана в Рим на 4 ноември 1950 г., и на практиката на Европейския съд по правата на човека по тълкуване на посочения член 6, параграф 1.

                  4.

                  С обжалваното решение е допусната грешка при прилагане на правото, като в точки 55, 59, 63 и 64 (във връзка с имуществените вреди) и в точки 77 и 84 (във връзка с неимуществените вреди) е отхвърлено направеното от жалбоподателя искане за обезщетение.


title: Дело C-160/11: Преюдициално запитване, отправено от Naczelny Sąd Administracyjny (Република Полша) на 1 април 2011 г. — Bawaria Motors Sp. z o.o. и Minister Finansów

text:
               9.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 204/13

         Преюдициално запитване, отправено от Naczelny Sąd Administracyjny (Република Полша) на 1 април 2011 г. — Bawaria Motors Sp. z o.o. и Minister Finansów
   (Дело C-160/11)
   2011/C 204/25
   Език на производството: полски

      Запитваща юрисдикция

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Bawaria Motors Sp. z o.o., Minister Finansów

      Преюдициален въпрос

   Трябва ли разпоредбите на член 313, параграф 1 и член 314 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (1) във връзка с членове 136 и 315 от нея да се тълкуват в смисъл, че допускат данъчнозадължените дилъри да прилагат специалния режим за облагане на маржа на цената при доставката на стоки втора употреба включително когато препродават леки автомобили и други моторни превозни средства, които са закупили при условията на освобождаването, предвидено във вътрешното полско право с член 13, параграф 1, точка 5 от Наредбата на министъра на финансите от 28 ноември 2008 г. за прилагането на някои разпоредби от Закона за данъка върху стоките и услугите (Dz. U. № 212, позиция 1336, измененa) за доставката на леки автомобили и други моторни превозни средства, извършвана от данъчнозадължени лица, които при придобиването им са имали право само на частично приспадане на ДДС на основание член 86, параграф 3 от Закона от 11 март 2004 г. за данъка върху стоките и услугите (Dz. U. № 54, позиция 535, изменен), ако тези автомобили и превозни средства са стоки втора употреба по смисъла на член 43, параграф 2 от Закона за данъка върху стоките и услугите и на член 311, параграф 1, точка 1 от Директива 2006/112?

      (1)  ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7.


title: Дело T-22/12: Жалба, подадена на 16 януари 2012 г. — Fomanu/СХВП (Qualität hat Zukunft)

text:
               17.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 80/22

         Жалба, подадена на 16 януари 2012 г. — Fomanu/СХВП (Qualität hat Zukunft)
   (Дело T-22/12)
   2012/C 80/37
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Fomanu AG (Neustadt a.d. Waldnaab, Германия) (представител: Rechtsanwalt T. Raible)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 27 октомври 2011 г. по преписка R 1518/2011-1;

               —

               да осъди СХВП да заплати разноските, направени в производството пред апелативния състав и в настоящото съдебно производство.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „Qualität hat Zukunft“ за стоки и услуги от класове 9, 16 и 40.

      Решение на проверителя: отхвърля заявката.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009, тъй като разглежданата марка на Общността притежава отличителна способност.


title: Дело C-258/08: Решение на Съда (втори състав) от 3 юни 2010 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden, Нидерландия) — Ladbrokes Betting & Gaming Ltd, Ladbrokes International Ltd./Stichting de Nationale Sporttotalisator (Член 49 ЕО — Ограничения на свободното предоставяне на услуги — Хазартни игри — Провеждане на хазартни игри по Интернет — Правна уредба, която предвижда разрешение само за един-единствен оператор — Отказ да се предостави разрешение за провеждане на хазартни игри на оператор, разполагащ с разрешение в други държави членки — Обосноваване — Пропорционалност — Контрол върху всяка конкретна мярка за прилагане на националната правна уредба)

text:
               31.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/5

         Решение на Съда (втори състав) от 3 юни 2010 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden, Нидерландия) — Ladbrokes Betting & Gaming Ltd, Ladbrokes International Ltd./Stichting de Nationale Sporttotalisator
   (Дело C-258/08) (1)

   (Член 49 ЕО - Ограничения на свободното предоставяне на услуги - Хазартни игри - Провеждане на хазартни игри по Интернет - Правна уредба, която предвижда разрешение само за един-единствен оператор - Отказ да се предостави разрешение за провеждане на хазартни игри на оператор, разполагащ с разрешение в други държави членки - Обосноваване - Пропорционалност - Контрол върху всяка конкретна мярка за прилагане на националната правна уредба)
   2010/C 209/06
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hoge Raad der Nederlanden

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Ladbrokes Betting & Gaming Ltd, Ladbrokes International Ltd.

      Ответник: Stichting de Nationale Sporttotalisator

      Предмет

   Преюдициално запитване — Hoge Raad der Nederlanden Den Haag — Тълкуване на член 49 ЕО — Национална правна уредба, с която се забранява организирането на игри и събирането на залози без разрешение и която предвижда евентуално разрешение само за един–единствен оператор, за да се защити общественото благосъстояние и общественото здраве — Отказ да се издаде разрешение на оператор (по Интернет), който вече разполага с разрешение в други държави членки, включително в държавата членка, в която се намира неговото седалище — Императивни съображения от общ интерес

      Диспозитив

               1.

               Национална правна уредба като разглежданата в главното производство, която има за цел да овладее пристрастеността към хазартни игри, както и да се бори с измамите, и която действително допринася за постигането на тези цели, може да се разглежда като ограничаваща свързаните със залагания дейности по последователен и систематичен начин, дори и ако притежателят или притежателите на изключително разрешение са оправомощени да правят предлагането на услугите си на пазара привлекателно, като въвеждат нови хазартни игри и като използват реклама. Запитващата юрисдикция следва да провери дали незаконните дейности, свързани с игрите, могат да представляват проблем в съответната държава членка, който би могъл да се отстрани с разрастването на разрешените и регламентирани дейности, и дали това разрастване не е в такъв мащаб, че да го направи несъвместимо с целта да се овладее посочената пристрастеност.

               2.

               С оглед на прилагането на съвместима с член 49 ЕО правна уредба на държава членка относно хазартните игри националният съд не трябва да проверява във всеки конкретен случай дали мярката за изпълнение, която има за цел да осигури спазването на тази правна уредба, може да гарантира осъществяването на преследваната с нея цел и дали съответства на принципа на пропорционалност, доколкото тази мярка е необходим елемент, за да се осигури полезното действие на посочената правна уредба, и не съдържа никакво допълнително ограничение по отношение на ограничението, което следва от същата правна уредба. Обстоятелството, че посочената мярка за изпълнение е приета вследствие на намесата на публичните органи, насочена към гарантиране на спазването на националната правна уредба, или на искане на частноправен субект в рамките на гражданско производство с оглед защита на правата, които той черпи от същата правна уредба, не оказва въздействие върху разрешаването на спора, с който е сезирана запитващата юрисдикция.

               3.

               Член 49 ЕО трябва да се тълкува в смисъл, че допуска правна уредба на държава членка като разглежданата в главното производство, която за организирането и рекламирането на хазартни игри прилага режим на изключителни права в полза само на един оператор и забранява на всеки друг оператор, включително и установен в друга държава членка, да предлага по Интернет на територията на първата държава членка обхванати от посочения режим услуги.

      (1)  ОВ C 223, 30.8.2008 г.


title: Дело C-460/08: Иск, предявен на 21 октомври 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция

text:
               20.12.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 327/19

         Иск, предявен на 21 октомври 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция
   (Дело C-460/08)
   (2008/C 327/32)
   Език на производството: гръцки
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: G. Rozet и D. Triantafyllou)

      Ответник: Република Гърция
   Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като запазва в законодателството си изискването за гръцко гражданство за достъп до длъжностите на капитан и първи офицер (помощник-капитан) за всички кораби под гръцки флаг, Република Гърция не е изпълнила задълженията си по член 39 ЕО;

               —

               да се осъди Република Гърция да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Липса на обосновка на основание на член 39, параграф 4 ЕО, тъй като капитаните и помощник-капитаните обичайно не упражняват правомощия на публична власт.


title: Дело T-243/07: Решение на Общия съд от 29 март 2012 г. — Полша/Комисия (Земеделие — Обща организация на пазарите — Мерки, които трябва да бъдат приети поради присъединяването на нови държави членки — Акт за присъединяване от 2003 г. — Определяне на излишъците от запаси на селскостопански продукти, различни от захар, и финансовите последствия от отстраняването им от пазара — Цел, преследвана от разпоредба на първичното право — Решение 2007/361/ЕО)

text:
               12.5.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/11

         Решение на Общия съд от 29 март 2012 г. — Полша/Комисия
   (Дело T-243/07) (1)

   (Земеделие - Обща организация на пазарите - Мерки, които трябва да бъдат приети поради присъединяването на нови държави членки - Акт за присъединяване от 2003 г. - Определяне на излишъците от запаси на селскостопански продукти, различни от захар, и финансовите последствия от отстраняването им от пазара - Цел, преследвана от разпоредба на първичното право - Решение 2007/361/ЕО)
   2012/C 138/17
   Език на производството: полски

      Страни

      Жалбоподател: Република Полша (представители: първоначално E. Ośniecka-Tamecka, впоследствие T. Nowakowski, впоследствие M. Dowgielewicz, и накрая M. Szpunar, B. Majczyna и D. Krawczyk)

      Ответник: Европейска комисия (представители: H. Tserepa-Lacombe и A. Szmytkowska)

      Встъпили страни в подкрепа на жалбоподателя: Република Литва (представители: D. Kriaučiūnas и R. Krasuckaitė), Словашката република (представители: първоначално J. Čorba, впоследствие B. Ricziová и M. Kianička)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение 2007/361/ЕО на Комисията от 4 май 2007 година за определяне на излишъците от запаси на селскостопански продукти, различни от захар, и финансовите последствия от изтеглянето им от пазара във връзка с присъединяването на Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Полша, Словения и Словакия (ОВ L 138, стp. 14), в частта, която се отнася до Република Полша

      Диспозитив

               1.

               Отменя Решение 2007/361/ЕО на Комисията от 4 май 2007 година за определяне на излишъците от запаси на селскостопански продукти, различни от захар, и финансовите последствия от изтеглянето им от пазара във връзка с присъединяването на Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Полша, Словения и Словакия, в частта, която се отнася до Република Полша.

               2.

               Осъжда Европейската комисия да понесе направените от нея съдебни разноски и да заплати съдебните разноски, направени от Република Полша.

               3.

               Словашката република и Република Литва понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 211, 8.9.2007 г.


title: Дело T-153/11: Решение на Общия съд от 27 ноември 2014 г. — Cantina Broglie 1/СХВП — Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Verona (ZENATO RIPASSA) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „ZENATO RIPASSA“ — По-ранна национална словна марка „RIPASSO“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) №o207/2009)

text:
               19.1.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 16/28

      Решение на Общия съд от 27 ноември 2014 г. — Cantina Broglie 1/СХВП — Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Verona (ZENATO RIPASSA)
      (Дело T-153/11) (1)

      (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „ZENATO RIPASSA“ - По-ранна национална словна марка „RIPASSO“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) №o207/2009)
      (2015/C 016/45)
      Език на производството: италиански

         Страни

         Жалбоподател: Cantina Broglie 1 Srl (Пескиера дел Гарда, Италия) (представител: A. Rizzoli, адвокат)

         Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: P. Bullock)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Verona (Верона, Италия)

         Предмет

      Жалба за отмяна срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 16 декември 2010 г. (преписка R 183/2010-2) относно производство по възражение между Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Verona и Zenato Azienda Vitivinicola Srl.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Cantina Broglie 1 Srl да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 139, 7.5.2011 г.


title: Дело T-228/15: Жалба, подадена на 8 май 2015 г. — Grupo de originacion y analisis/СХВП — Bankinter (BK PARTNERS)

text:
               29.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/39

         Жалба, подадена на 8 май 2015 г. — Grupo de originacion y analisis/СХВП — Bankinter (BK PARTNERS)
   (Дело T-228/15)
   (2015/C 213/64)
   Език на жалбата: испански

      Страни

      Жалбоподател: Grupo de originacion y analisis, SL (Мадрид, Испания) (представители: A. Burgueño Minguela и H. Pequerul Palenciano, abogados)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Bankinter, SA (Мадрид, Испания)

      Данни за производството пред СХВП

      Заявител на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: фигуративна марка на Общността със словните елементи „BK PARTNERS“ — заявка за регистрация № 10 550 051

      Производство пред СХВП: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на СХВП от 5 март 2015 г. по преписка R 1329/2014-1

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди СХВП и другата страна в производството пред СХВП да заплатят съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-243/15: Решение на Съда (голям състав) от 8 ноември 2016 г. (преюдициално запитване от Najvyšší súd Slovenskej republiky — Словакия) — Lesoochranárske zoskupenie VLK/Obvodný úrad Trenčín (Преюдициално запитване — Околна среда — Директива 92/43/ЕИО — Опазване на естествените местообитания — Член 6, параграф 3 — Орхуска конвенция — Участие на обществеността в процеса на вземането на решения и достъп до правосъдие по въпросите на околната среда — Членове 6 и 9 — Харта на основните права на Европейския съюз — Член 47 — Право на ефективни правни средства за защита — Проект за изграждане на ограждение — Защитена зона „Strážovské vrchy“ — Административно производство по издаване на разрешително — Организация за опазване на околната среда — Искане за получаването на статут на страна в производството — Отхвърляне — Съдебно обжалване)

text:
               9.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 6/16

         Решение на Съда (голям състав) от 8 ноември 2016 г. (преюдициално запитване от Najvyšší súd Slovenskej republiky — Словакия) — Lesoochranárske zoskupenie VLK/Obvodný úrad Trenčín
   (Дело C-243/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Околна среда - Директива 92/43/ЕИО - Опазване на естествените местообитания - Член 6, параграф 3 - Орхуска конвенция - Участие на обществеността в процеса на вземането на решения и достъп до правосъдие по въпросите на околната среда - Членове 6 и 9 - Харта на основните права на Европейския съюз - Член 47 - Право на ефективни правни средства за защита - Проект за изграждане на ограждение - Защитена зона „Strážovské vrchy“ - Административно производство по издаване на разрешително - Организация за опазване на околната среда - Искане за получаването на статут на страна в производството - Отхвърляне - Съдебно обжалване))
   (2017/C 006/20)
   Език на производството: словашки

      Запитваща юрисдикция

   Najvyšší súd Slovenskej republiky

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Lesoochranárske zoskupenie VLK

      Ответник: Obvodný úrad Trenčín

      в присъствието на: Biely potok a.s.

      Диспозитив

   Член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз във връзка с член 9, параграфи 2 и 4 от Конвенцията за достъпа до информация, участието на обществеността в процеса на вземането на решения и достъпа до правосъдие по въпроси на околната среда, подписана в Орхус на 25 юни 1998 г. и одобрена от името на Европейската общност с Решение 2005/370/ЕО на Съвета от 1 февруари 2005 г. — доколкото установява правото на ефективни правни средства за защита, при условия, гарантиращи широк достъп до правосъдие, на правата, които организация за опазване на околната среда, отговаряща на изискванията по член 2, параграф 5 от тази конвенция, черпи от правото на Съюза, в случая от член 6, параграф 3 от Директива 92/43/ЕИО на Съвета от 21 май 1992 година за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна, изменена с Директива 2006/105/ЕО на Съвета от 20 ноември 2006 г., във връзка с член 6, параграф 1, буква b) от посочената конвенция — трябва да се тълкува в смисъл, че в положение като разглежданото в главното производство не допуска тълкуване на нормите на националното процесуално право, съгласно което жалба срещу решение, с което на такава организация се отказва признаването на статут на страна в административно производство по издаване на разрешително за проект, който трябва да се реализира в защитена територия по смисъла на Директива 92/43, изменена с Директива 2006/105, не трябва задължително да се разгледа в хода на посоченото производство, което може да приключи окончателно преди постановяването на окончателното съдебно решение относно статута на страна, и се отхвърля автоматично от момента на разрешаването на проекта, като по този начин посочената организация се принуждава да подаде друг вид жалба, за да получи посочения статут и да подложи на съдебен контрол изпълнението от страна на компетентните национални органи на произтичащите за тях задължения от член 6, параграф 3 от посочената директива.

      (1)  ОВ C 279, 24.8.2015 г.


title: Дело T-733/14: Жалба, подадена на 18 октомври 2014 г. — European Dynamics Luxembourg и Evropaïki Dynamiki/Парламент

text:
               19.1.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 16/42

      Жалба, подадена на 18 октомври 2014 г. — European Dynamics Luxembourg и Evropaïki Dynamiki/Парламент
      (Дело T-733/14)
      (2015/C 016/66)
      Език на производството: гръцки

         Страни

         Жалбоподатели: European Dynamics Luxembourg SA (Люксембург, Люксембург), Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Атина, Гърция) (представители: E. Veletsanou и M. Sfyri, адвокати)

         Ответник: Европейски парламент

         Искания на жалбоподателите

      Жалбоподателите искат от Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното Решение D(2014)38802 на Парламента от 18 септември 2014 г., с което Парламентът отхвърля офертата на жалбоподателите за лот 3 в рамките на открита тръжна процедура № 2014/S 066 111912 под наименование „PE/ITEC-ITS14 — External provision of IT services“ и

                  —

                  да осъди Европейския парламент да заплати всички съдебни разноски на жалбоподателите.

         Правни основания и основни доводи

      Жалбоподателите излагат следните основания в подкрепа на своята жалба:
      Според жалбоподателите оспореното решение трябва да бъде отменено съгласно член 263 ДФЕС поради допуснато от Парламента нарушение на задължението за мотивиране, тъй като той не е изложил достатъчно мотиви относно техническата оферта, с която жалбоподателите са участвали в разглежданата обществена поръчка.
      Жалбоподателите твърдят, че мотивите за предоставените точки на тяхната техническа оферта и на офертите на другите оференти за лот 3 от обществената поръчка по отношение на някои от подкритериите за възлагане не са им позволили да разберат нито мотивите за предоставените за тяхната оферта точки, нито характеристиките и предимствата на офертите на другите оференти. Според жалбоподателите, ако те са имали на разположение достатъчни мотиви за дадените за тяхната техническа оферта точки, са щели да организират по-добре своята защита.
      Жалбоподателите твърдят още, че Парламентът не се е придържал към имащата обвързваща сила за самия него договорна документация (спецификация на обществената поръчка и допълнителните указания), която сам е съставил във връзка с метода за оценка на финансовите оферти на оферентите. По този начин Парламентът нарушил и Финансовия регламент, и правилата за неговото прилагане, в съответствие с които възлагащият орган следва да проведе процедурата за възлагане по договорната документация и при съобразяване с общите принципи на правото на Съюза.


title: Дело T-441/08: Жалба, подадена на 26 септември 2008 г.  — ICO Services Ltd/Парламент и Съвет

text:
               10.1.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 6/33

         Жалба, подадена на 26 септември 2008 г. — ICO Services Ltd/Парламент и Съвет
   (Дело T-441/08)
   (2009/C 6/68)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: ICO Services Limited (Slough, Обединено кралство) (представител: S. Tupper, Solicitor)

      Ответници: Европейски парламент и Съвет на Европейския съюз
   Искания на жалбоподателя

               —

               Да постанови, че Решение № 626/2008/EО на Европейския парламент и на Съвета от 30 юни 2008 година относно подбора и издаването на разрешения за системите, предоставящи мобилни спътникови услуги (МСУ) е недействително в съответствие с разпоредбите на член 230 ЕО и член 231 ЕО;

               —

               да осъди ответниците да заплатят съдебните разноски по настоящата жалба, както и да наложи всяка друга санкция, която Първоинстанционният съд счете за подходяща.

         Правни основания и основни доводи
   Със своята жалба на основание член 230 ЕО жалбоподателят иска отмяна на Решение № 626/2008/EО на Европейския парламент и на Съвета от 30 юни 2008 година относно подбора и издаването на разрешения за системите, предоставящи мобилни спътникови услуги (МСУ) (1).
   Жалбоподателят изтъква, че обжалваното решение нито взема предвид нито разглежда наличието на каквито и да било вече съществуващи права върху системите, предоставящи МСУ в честотния спектър от 2 GHz, които произтичат от нормативните системи на Международния съюз по далекосъобщения (МСД) или на Европейската конференция за пощите или далекосъобщенията. Освен това жалбоподателят твърди, че обжалваното решение го лишава от правата на собственост, предоставени му от международното право, и които му позволяват да предлага МСУ по целия свята без да търпи неправомерна намеса. Всъщност жалбоподателят твърди, че е единственият оператор, който притежава система, наричана по-нататък „ICO-P“, позволяваща му да предлага МСУ в честоти от честотния обхват от 2 GHz. Според него обжалваното решение цели да разпредели честоти в честотния обхват от 2 GHz без да признава надлежно правата върху ICO-P, като по този начин държавите-членки щели да нарушат задълженията си по Договора във връзка с правилата на МСД в тази област.
   По-нататък жалбоподателят твърди, че обжалваното решение не зачита наличието на правата на жалбоподателя и установява система, която нарушава неговото право да използва честотния спектър от 2 GHz. Той твърди също, че решението застрашава в голяма степен значителните инвестиции, направени от него до момента и го задължава да участва в тръжна процедура на равнище на ЕС, когато ще бъде възпрепятствана неговата ежедневна дейност.
   По-нататък, жалбоподателят твърди, че като е приел обжалваното решение ответникът е действал по непропорционален и дискриминационен начин, в противовес на оправданите правни очаквания на жалбоподателя. Всъщност последният претендира, че в противовес на неговите права и/или оправдани правни очаквания обжалваното решение се основава на предпоставката, че може да бъде разпределян целия честотен спектър от 2 GHz, тъй като с решението се предвижда подбор и издаване на разрешения на оператори на МСУ за използване на всички честоти от честотния спектър от 2 GHz.
   В допълнение се изтъква, че обжалваното решение нарушава правото на жалбоподателя да ползва необезпокоявано предимствата на системата ICO-P благодарение на регистрирането и в Master International Frequency Register (Международен честотен регистър), поддържан МСД и други сходни права на собственост, в противоречие с член 1 от Протокол №1 на Европейската конвенция за правата на човека и международното право.

      (1)  OВ 2008 L 172, стp. 15.


title: Дело T-87/07: Решение на Първоинстанционния съд от 12 ноември 2008 г.  — Scil proteins/СХВП — Indena ( affilene ) (Марка на Общността — Процедура по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността affilene — По-ранна словна марка на Общността AFFILIN — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Прилика на стоките — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94)

text:
               10.1.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 6/26

         Решение на Първоинстанционния съд от 12 ноември 2008 г. — Scil proteins/СХВП — Indena („affilene“)
   (Дело T-87/07) (1)

   (Марка на Общността - Процедура по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „affilene“ - По-ранна словна марка на Общността „AFFILIN“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Прилика на стоките - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94)
   (2009/C 6/52)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Scil proteins GmbH (Хале, Германия) (представители: V. Dalichau и I.-M. Helbig, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: D. Botis)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Indena SpA (Милано, Италия)
   Предмет
   Жалба срещу решение на втори апелативен състав на СХВП от 23 януари 2007 г. (преписка R 10/2006-2) относно процедура по възражение между Scil proteins GmbH и Indena SpA.
   Диспозитив

               1)

               Отменя решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП) от 23 януари 2007 г. (преписка R 10/2006-2) в частта му, с която се отхвърля възражението за следните стоки: „екстракти от медицински растения, предназначени за козметичната и хранително-вкусовата промишленост, с изключение на предназначените за диагностични цели“.

               2)

               Осъжда СХВП да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 117, 26.5.2007 г.


title: Дело F-33/13: Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 20 март 2014 г.  — Marcuccio/Комисия (Публична служба — Член 34, параграфи 1 и 6 от Процедурния правилник — Жалба, подадена по факс в срока за обжалване — Саморъчен подписа на адвоката, който се различава от подписа, положен върху оригинала на изпратената по пощата жалба — Просрочие на жалбата — Явна недопустимост)

text:
               24.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 421/55

         Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 20 март 2014 г. — Marcuccio/Комисия
   (Дело F-33/13)
   ((Публична служба - Член 34, параграфи 1 и 6 от Процедурния правилник - Жалба, подадена по факс в срока за обжалване - Саморъчен подписа на адвоката, който се различава от подписа, положен върху оригинала на изпратената по пощата жалба - Просрочие на жалбата - Явна недопустимост))
   2014/C 421/78
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представители: G. Cipressa и L. Mansullo, avocats)

      Ответник:Европейска комисия

      Предмет

   Искане за отмяна на отказа по искането на жалбоподателя да му се изплати обезщетение за неизползван отпуск за периода докато е бил в болничен отпуск от 4 януари 2002 г. до 31 май 2005 г.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като явно недопустима.

               2)

               Г-н Marcuccio поема направените от него съдебни разноски.


title: Дело C-600/10: Иск, предявен на 16 декември 2010 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия

text:
               12.3.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 80/11

         Иск, предявен на 16 декември 2010 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия
   (Дело C-600/10)
   2011/C 80/21
   Език на производството: немски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: R. Lyal и W. Mölls)

      Ответник: Федерална република Германия

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като запазва в сила националните правни разпоредби, съгласно които дивидентите, разпределяни на ограничено данъчнозадължени пенсионни фондове, както и лихвите, изплащани на такива фондове и на ограничено данъчнозадължени пенсионно-осигурителни каси, се подлагат на по-неблагоприятно данъчно третиране в сравнение с дивидентите и лихвите, изплащани на неограничено данъчнозадължени пенсионно-осигурителни каси и на неограничено данъчнозадължени пенсионни фондове, Федерална република Германия нарушава задълженията си по член 63 ДФЕС и по член 40 от Споразумението за ЕИП.

               —

               Да се осъди Федерална република Германия да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Настоящият иск има за предмет германската правна уредба, съгласно която дивидентите, разпределяни на ограничено данъчнозадължени (т.е. на чуждестранни) пенсионни фондове, както и лихвите, изплащани на такива фондове и на ограничено данъчнозадължени пенсионно-осигурителни каси, се подлагат на по-неблагоприятно данъчно третиране в сравнение с дивидентите и лихвите, изплащани на неограничено данъчнозадължени (т.е. на местните) пенсионно-осигурителни каси и на неограничено данъчнозадължени пенсионни фондове.
   Според Комисията чуждестранните пенсионни фондове и пенсионно-осигурителни каси се подлагали на по-неблагоприятно данъчно в сравнение със съответните местни дружества поради следните причини:

               В рамките на данъчното облагане на изплащаните лихви на пенсионно-осигурителните каси не се удържал нито данък при източника върху приходите от капитал, нито се начислявал корпоративен данък, ако лихвите се изплащали на освободена от данъчно облагане местна пенсионно-осигурителна каса. По този начин не се начислявал никакъв данък за посочените приходи. За чуждестранните пенсионно-осигурителни каси обаче не се предвиждала подобна възможност за освобождаване от облагане с данък при източника върху приходите от капитал, поради което във всички случаи на тези дружества се начислявал освен данък в размер на 25 % върху брутния размер на получаваните лихви, и данък „солидарност“.

               При облагането на изплащаните на пенсионните фондове дивиденти за местните пенсионни фондове съществувала възможност данъкът върху приходите от капитал да се включи в производството по определяне на данъчната основа. В резултат на това, от една страна, се позволявало данъчното приспадане на разходите за стопанска дейност, като се облагали единствено нетните приходи. От друга страна, приходите от капитал биха могли да се включвали в общия размер на приходите на съответното местно дружество, като в резултат се прилагала общата ставка на корпоративния данък в размер на 15 %. Чуждестранните пенсионни фондове обаче не можели да се ползват от никое от посочените данъчни предимства: в оспорваната уредба за тези дружества се изключвала всякаква възможност за приспадане на разходи за стопанска дейност, дори и на разходите, направени в непосредствена връзка с реализираните приходи в Германия.

               Накрая, що се отнася до данъчното облагане на изплащаните лихви на пенсионните фондове, по същество ситуацията бил идентична с тази при данъчното облагане на разпределяните дивиденти на пенсионните фондове: както и при разпределянето на дивиденти, в разглеждания случай чуждестранните пенсионни фондове били подлагани на по-неблагоприятно данъчно третиране както по отношение на възможността за приспадане на разходите за стопанска дейност, така също и по отношение на размера на приложимата данъчна ставка.

               Според Комисията това по-неблагоприятно данъчно третиране на чуждестранни пенсионно-осигурителни каси и пенсионни фондове противоречало на свободното движение на капитали. В никой от разглежданите случаи съществуващото различие в данъчното третиране не било обективно обосновано.

               Член 63 ДФЕС забранявал всякакви мерки, които водели до по-неблагоприятно данъчно третиране на презграничното движение на капитали в сравнение с оборота на капитали в рамките на една единствена държава. В тази връзка обаче член 65, параграф 1, буква а) ДФЕС не можел да се тълкува в смисъл, че всички национални данъчни разпоредби, провеждащи разграничение между данъчнозадължените лица, що се отнася до тяхното място на пребиваване или място на инвестиране на капитала, били в съответствие с Договора. Действието на такива разпоредби се ограничавало от член 65, параграф 3 ДФЕС, според който посочените в член 63, параграф 1 ДФЕС национални мерки не можели да бъдат нито средство за произволна дискриминация, нито прикрито ограничение на свободното движение на капитали и плащания по смисъла на член 63 ДФЕС. Такива разграничения в данъчното третиране били в съответствие с правото на Съюза единствено ако се прилагали към положения, които не били обективно сравними, или ако се обосновали с императивни съображения от обществен интерес. Такова обосноваване било възможно само тогава, когато съответната разпоредба не надхвърляла необходимото за постигането на преследваната цел.

               Във връзка с приспадането на разходи за стопанска дейност Комисията посочва, че държавите членки следвало да съблюдават залегналата в Договора забрана за дискриминация и при удържането на данъците при източника. Във връзка с това държавата по източника на приходи не можела да се позовава на едностранни норми в правната уредба на другата държава, за да не изпълнява своите задължения. Германия не посочва дали е постигнала споразумения с останалите държави членки, въз основа на които тези държави членки да приспадат разходи за стопанска дейност вместо Германия. Според Комисията дори и да е съществувало такова споразумение, то често не би позволявало да се постигне преследваната цел — например, когато съответният приход бил освободен от данъчно облагане в конкретната държава или ако се приемало, че като цяло данъчнозадълженото лице не реализирало облагаема печалба. Освен това при използване на метода на приспадането, приспадането на разходи за стопанска дейност в държавата по седалището на съответното дружество не би заместило същото приспадане, извършено в държавата по източника на прихода. Всъщност в този случай по принцип и двете държави облагали един и същ приход. По този начин единствено ако и двете държави прилагали собствените си разпоредби относно приспадането на разходи за стопанска дейност можело да се гарантира, че с данък се облагат не брутните, а нетните приходи. Приспадането на разходи за стопанска дейност в държавата по източника на прихода следователно не би довело до двойно отчитане на разходите за стопанска дейност, а единствено би гарантирало, че е налице еднакво третиране с чисто вътрешните правоотношения.


title: Дело T-193/11: Жалба, подадена на 31 март 2011 г. — Ahoua-N’Guetta и др./Съвет

text:
               21.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 152/31

         Жалба, подадена на 31 март 2011 г. — Ahoua-N’Guetta и др./Съвет
   (Дело T-193/11)
   2011/C 152/55
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: Timothée Ahoua-N’Guetta (Абиджан, Кот д’Ивоар), Jacques André Monoko Daligou (Абиджан), Bruno Walé Ekpo (Абиджан), Félix Tano Kouakou (Абиджан), Hortense Sess (Абиджан) и Joséphine Suzanne Ebah (Абиджан) (представител: J.-C. Tchikaya, avocat)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите молят Общия съд:

               —

               да отмени, първо, Решение 2011/18/ОВППС на Съвета от 14 януари 2011 година за изменение на Решение 2010/656/ОВППС на Съвета за подновяване на ограничителните мерки срещу Кот д’Ивоар и, второ, Регламент (ЕC) № 25/2011 на Съвета от 14 януари 2011 година за изменение на Регламент (ЕО) № 560/2005 на Съвета за налагане на някои специфични ограничителни мерки, насочени към определени лица и стопански субекти, с оглед ситуацията в Кот д’Ивоар, доколкото тези актове се отнасят до жалбоподателите,

               —

               да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателите по същество изтъкват същите или сходни правни основания и основни доводи като изложените по дело T-118/11, Attey/Съвет.


title: Дело C-26/15 P: Жалба, подадена на 22 януари 2015 г. от Кралство Испания срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 13 ноември 2014 г. по дело T-481/11, Испания/Комисия

text:
               16.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 89/13

         Жалба, подадена на 22 януари 2015 г. от Кралство Испания срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 13 ноември 2014 г. по дело T-481/11, Испания/Комисия
   (Дело C-26/15 P)
   (2015/C 089/14)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Кралство Испания (представител: A. Rubio González)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания

               —

               да се уважи настоящата жалба и да се отмени решението на Общия съд от 13 ноември 2014 г., по дело T-481/11, Испания/Комисия.

               —

               да се отмени разпоредбата на част Б 2, раздел VI Г, пето тире от приложение I към Регламент за изпълнение (ЕС) № 543/2011 (1) на Комисията от 7 юни 2011 година за определяне на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета по отношение на секторите на плодовете и зеленчуците и на преработените плодове и зеленчуци.

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

      Грешка при прилагане на правото относно обхвата на задължението за мотивиране. Съображенията, на които се основава Общият съд, не са в съответствие с необходимите яснота и недвусмисленост, които трябва да притежават мотивите на регламент, за да отговарят на изискванията на член 296 ДФЕС. На практика Общият съд попълва празнотите в мотивите на обжалвания регламент, и замества неговите мотиви със своите собствени.

      Грешка при прилагане на правото относно принципа на равно третиране. Съображенията, които излага Общият съд по този въпросq не почиват на критерии, с които да може да се направи съпоставка. Общият съд основава съображенията си на факт, за който посочва, че е общоизвестен, който обаче няма фактическа и научна опора, каквото е разграничението между плодовете с дебела и тънка кора и включването на цитрусовите плодове в първата категория.

      Грешка при прилагане на правото относно съдебния контрол във връзка с принципа на пропорционалност. Контролът от страна на Общия съд относно пропорционалността на наложено от институция ограничение на търговията със стоки трябва да се извършва с оглед на широкото право на преценка на Комисията. Общият съд обаче не е упражнил своя съдебен контрол в съответствие със съдебната практика Tetra Laval (2). От една страна Общият съд не е проверил надлежно релевантността на обстоятелствата, на които се основава решението, прието по отношение на обосноваващите ограничението мотиви. От друга страна Общият съд не е тълкувал правилно изводите, произтичащи от тези данни, така че ограничението надхвърля необходимото за постигане на преследваната цел.

      (1)  ОВ L 157, стр. 1.

      (2)  Решение от 15 февруари 2005 г., Комисия/Tetra Laval (C-12/03 P, EU:C:2005:87), т. 39.


title: Дело T-417/03: Определение на Първоинстанционния съд от 14 януари 2008 г. — Fédération Internationale des Maisons de l'Europe/Комисия

text:
               8.3.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 64/63

         Определение на Първоинстанционния съд от 14 януари 2008 г. — Fédération Internationale des Maisons de l'Europe/Комисия
   (Дело T-417/03) (1)

   (2008/C 64/102)

      Език на производството: френски

   Председателят на седми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 59, 6.3.2004 г.


title: Дело T-666/11: Решение на Общия съд от 7 ноември 2013 г. — Budziewska/СХВП — Puma (Котка в скок) (Промишлен дизайн на Общността — Производство за обявяване на недействителност — Регистриран промишлен дизайн на Общността, представляващ котка в скок — По-ранни промишлени дизайни — Основания за недействителност — Липса на оригиналност — Информиран потребител — Степен на свобода на автора — Липса на различно цялостно впечатление — Член 6 и член 25, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 6/2002)

text:
               21.12.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 377/13

         Решение на Общия съд от 7 ноември 2013 г. — Budziewska/СХВП — Puma (Котка в скок)
   (Дело T-666/11) (1)

   (Промишлен дизайн на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Регистриран промишлен дизайн на Общността, представляващ котка в скок - По-ранни промишлени дизайни - Основания за недействителност - Липса на оригиналност - Информиран потребител - Степен на свобода на автора - Липса на различно цялостно впечатление - Член 6 и член 25, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 6/2002)
   2013/C 377/29
   Език на производството: полски

      Страни

      Жалбоподател: Danuta Budziewska (Лодз, Полша) (представител: J. Masłowski, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: D. Walicka)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Puma SE (Herzogenaurach, Германия) (представител: P. González-Bueno Catalán de Ocón, адвокат)

      Предмет

   Жалба срещу решението на трети апелативен състав на СХВП от 23 септември 2011 г. (преписка R 1137/2010-3), постановено в производство за обявяване на недействителност между Puma AG Rudolf Dassler Sport и Danuta Budziewska

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Danuta Budziewska да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 109, 14.4.2012 г.


title: Дело T-85/14: Жалба, подадена на 7 февруари 2014 г.  — Infocit/СХВП — DIN (DINKOOL)

text:
               5.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 135/48

         Жалба, подадена на 7 февруари 2014 г. — Infocit/СХВП — DIN (DINKOOL)
   (Дело T-85/14)
   2014/C 135/62
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Infocit — Prestação de Serviços, Comércio e Indústria, Lda (Луанда, Ангола) (представител: A. Oliveira, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: DIN — Deutsches Institut für Normung eV (Берлин, Германия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 12 ноември 2013 г. по преписка R 1106/2012-2.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят.

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „DINKOOL“ за стоки от класове 7, 9 и 11 — Заявка за марка на Общността № 9 768 061.

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: международна регистрация № 229 048 на фигуративната марка, съдържаща словния елемент „DIN“ за стоки от класове 1 — 34, и по-ранна нерегистрирана в Германия словна марка „DIN“.

      Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението в неговата цялост.

      Решение на апелативния състав: уважава жалбата, отменя обжалваното решение и отхвърля оспореното заявление за марка на Общността в неговата цялост.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б), член 8, параграф 4 и член 8, параграф 5 от Регламента относно марката на Общността.


title: Дело C-385/12: Преюдициално запитване, отправено от Székesfehérvári Törvényszék (Унгария) на 13 август 2012 г. — Hervis Sport- és Divatkereskedelmi Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Közép-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága

text:
               24.11.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 366/24

         Преюдициално запитване, отправено от Székesfehérvári Törvényszék (Унгария) на 13 август 2012 г. — Hervis Sport- és Divatkereskedelmi Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Közép-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága
   (Дело C-385/12)
   2012/C 366/41
   Език на производството: унгарски

      Запитваща юрисдикция

   Székesfehérvári Törvényszék

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Hervis Sport- és Divatkereskedelmi Kft.

      Ответник: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Közép-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága

      Преюдициален въпрос

   Съвместимо ли е с разпоредбите на Договорите за ЕО относно принципа на обща [забрана] на дискриминация (членове 18 и 26 ДФЕС), принципа на свобода на установяване (член 49 ДФЕС), принципа на равно третиране (член 54 ДФЕС), принципа на равенство, що се отнася до участието в капитала на дружествата по член 54 (член 55 ДФЕС), принципа на свободно [предоставяне] на услуги (член 56 ДФЕС), принципа на свободно движение на капитали (членове 63 и 65 ДФЕС) и принципа на равенство при данъчното облагане на предприятията (член 110 ДФЕС) обстоятелството, че данъчно задължените лица, извършващи търговия на дребно в търговски обекти, дължат специален данък, ако нетният им годишен оборот надвишава 500 милиона унгарски форинта?


title: Дело T-284/08: Жалба, подадена на 21 юли 2008 г. — People's Mojahedin of Iran/Съвет

text:
               13.9.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 236/16

         Жалба, подадена на 21 юли 2008 г. — People's Mojahedin of Iran/Съвет
   (Дело T-284/08)
   (2008/C 236/27)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: People's Mojahedin Organization of Iran (Auvers sur Oise, Франция) (представители: J.-P. Spitzer, lawyer и D. Vaughan, QC)

      Ответник: Съвет на Европейския Съюз
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение 2008/583/EО на Съвета в частта му, която засяга жалбоподателя;

               —

               да се осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Съгласно 230 ЕО и доколкото Решение 2008/583/EО от 15 юли 2008 година (1) („обжалваното решение“) за прилагане на член 2, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 2580/2001 относно специалните ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания, и за отмяна на Решение 2007/868/ЕО го засяга, жалбоподателят иска частичната му отмяна.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква, че обжалваното решение трябва да бъде отменено, доколкото към този момент никое релевантно решение на компетентен национален орган не е оправдавало включването на жалбоподателя в списъка с терористични организации. В допълнение жалбоподателят твърди, че решението трябва да бъде отменено, тъй като доколкото се твърди, че то се е основава на „нова информация“ и на решение на компетентен орган, различен от такъв на Обединеното кралство, преди да приеме решението Съветът не е съобщил на жалбоподателя доказателствата, на които се основава то. По-нататък жалбоподателят твърди, че не са изложени основания защо такава информация следва да се третира като нова или релевантна.
   Жалбоподателят изтъква, че обжалваното решение е взето без подходяща преценка на новата информация и без да се провери дали тя представлява конкретно и надеждно доказателство — въз основа на което Съветът да приеме решението — че жалбоподателят е участвал в терористични действия.
   По-нататък жалбоподателят поддържа, че обжалваното решение е прието в нарушение на правото му да бъде изслушан и на основните му права. Накрая жалбоподателят подчертава, че обжалваното решение е взето при обстоятелства, свързани със злоупотреба с процедури или злоупотреба с власт.

      (1)  OВ 2008 г., L 188, стp. 21.


title: Дело C-242/08: Преюдициално запитване, отправено от Bundesfinanzhof (Германия) на 4 юни 2008 г. — Swiss Re Germany Holding GmbH/Finanzamt München für Körperschaften

text:
               30.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 223/23

         Преюдициално запитване, отправено от Bundesfinanzhof (Германия) на 4 юни 2008 г. — Swiss Re Germany Holding GmbH/Finanzamt München für Körperschaften
   (Дело C-242/08)
   (2008/C 223/36)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Bundesfinanzhof
   Страни в главното производство

      Жалбоподател: Swiss Re Germany Holding GmbH

      Ответник: Finanzamt München für Körperschaften
   Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли член 9, параграф 2, буква д), пето тире и член 13, Б, буква a), както и точки 2 и 3 от буква г) от Шеста директива 77/388/EИО на Съвета от 17 май 1977 г. относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота (1) да се тълкуват в смисъл, че прехвърлянето на договор за презастраховане „Живот“ срещу заплащането на продажна цена от приобретателя, на основата на който договор приобретателят поема упражняваната преди това от застрахователя, освободена от данък, застрахователна дейност, със съгласието на застрахования, и за в бъдеще предоставя на застрахования вместо предишния застраховател освободени от данък услуги по презастраховане, следва да се счита

                           a)

                           за застрахователна или банкова сделка по смисъла на член 9, параграф 2, буква д), пето тире от Шеста директива 77/388/EИО на Съвета от 17 май 1977 г. относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота, или

                           б)

                           за презастрахователна сделка съгласно член 13, Б, буква a) от Шеста директива 77/388/EИО на Съвета от 17 май 1977 г. относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота, или

                           в)

                           за сделка, която по същество се състои, от една страна, от освободено от данък придобиване на задължение и от друга страна, за освободена от облагане с данък сделка с предмет вземания, съгласно член 13, Б, буква г), точки 2 и 3 от Шеста директива 77/388/EИО на Съвета от 17 май 1977 г. относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота?

               2)

               Ще бъде ли отговорът на въпрос 1 различен, ако не приобретателят, а досегашният застраховател плати цена за прехвърлянето?

               3)

               При отрицателен отговор на въпрос 1, букви a), б) и в): Трябва ли член 13, Б, буква в) от Шеста директива 77/388/EИО на Съвета от 17 май 1977 г. относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота да се тълкува в смисъл, че

                           —

                           възмездното прехвърляне на договори за презастраховане „Живот“ представлява доставка и

                           —

                           при прилагане на член 13 Б, буква в) от Шеста директива 77/388/EИО на Съвета от 17 май 1977 г. относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота не следва да се прави разграничение в зависимост от това дали мястото, в което се осъществяват освободените от данък дейности, се намира в държавата-членка на доставката или в друга държава-членка?

      (1)  ОВ L 145, стр. 1.


title: Дело T-139/09: Жалба, подадена на 8 април 2009 г. — Франция/Комисия

text:
               20.6.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 141/49

         Жалба, подадена на 8 април 2009 г. — Франция/Комисия
   (Дело T-139/09)
   2009/C 141/103
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Френска република (представители: E. Belliard, G. de Bergues и A.-L. During)

      Ответник: Комисия на Европейските общности

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение на Комисията C(2009) 2003 окончателен от 28 януари 2009 г. относно приложени от Франция планове за стопанската година в сектора на плодовете и зеленчуците, тъй като решението се отнася до частта от действията, осъществени в рамките на плановете за стопанската година, финансирани от професионалистите;

               —

               при условията на евентуалност, ако Първоинстанционният съд счете, че това искане за частична отмяна е недопустимо, да отмени изцяло Решение C(2009) 2003 окончателен;

               —

               да се осъди Комисия да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят иска частична отмяна на Решение C(2009) 203 окончателен (1) на Комисията от 28 януари 2009 г., с което последната е обявила за несъвместими с общия пазар държавните помощи, предоставени от Френската република на производителите на плодове и зеленчуци в рамките на „плановете за стопанска година“, чиято цел е да улеснят пускането на пазара на селскостопанските продукти, получени във Франция.
   Жалбоподателят иска отмяната на обжалваното решение, доколкото Комисията е приела, че мерките, приети в полза на производителите на плодове и зеленчуци, представляват държавни помощи, когато тези мерки са частично финансирани от доброволни вноски на професионалисти и според жалбоподателя не представляват държавни ресурси или ресурси, които ресурси, могат да се вменят на държавата.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква две правни основания, изведени от:

               —

               нарушение на задължението за мотивиране, доколкото Комисията не е обосновала обстоятелството, че е квалифицирала като държавна помощ и мерките, финансирани с доброволни вноски от професионалистите от съответния сектор;

               —

               от грешка при прилагане на правото, тъй като Комисията е квалифицирала като държавни помощи мерките, финансирани с частни ресурси, платени доброволно и без намеса на публичната власт. Тези мерки не биха могли да се считат за предимства, предоставени посредством държавни ресурси.

      (1)  Това е номерът, посочен в обжалваното решение, а жалбоподателят постоянно посочва номер C(2009) 2003 окончателен.


title: Дело C-64/09: Решение на Съда (първи състав) от 15 април 2010 г. — Европейска комисия/Френска република (Неизпълнение на задължения от държава членка — Директива 2005/53/ЕО — Член 5, параграфи 3 и 4, член 6, параграф 3, както и член 7, параграф 1 — Неправилно транспониране)

text:
               5.6.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 148/9

         Решение на Съда (първи състав) от 15 април 2010 г. — Европейска комисия/Френска република
   (Дело C-64/09) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 2005/53/ЕО - Член 5, параграфи 3 и 4, член 6, параграф 3, както и член 7, параграф 1 - Неправилно транспониране)
   2010/C 148/14
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: P. Oliver и J.-B. Laignelot)

      Ответник: Френска република (представители: G. de Bergues и A. Adam)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Неприемане на всички необходими законови и подзаконови разпоредби за правилното и пълно транспониране на член 2 (точка 13), на член 4 (параграф 2, точка а), на член 5 (параграфи 3 и 4), на член 6 (параграф 3), на член 7 (параграф 1) и на член 8 (параграф 3) от Директива 2000/53/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 18 септември 2000 година относно излезлите от употреба превозни средства (ОВ L 269, стр. 34; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 6, стр. 342) — Понятията „информация за разкомплектоването“ на излезлите от употреба превозни средства и „разглобяване“ по време на третирането им — Задължение за производителите на превозни средства и компоненти да предоставят за всеки тип ново превозно средство, което се пуска на пазара, информация за разкомплектоването му под формата на ръководства или чрез електронните медии

      Диспозитив

               1.

               Като не е приела всички законови и подзаконови мерки, необходими за правилното и пълно транспониране на член 2, точка 13, член 4, параграф 2, буква а), член 5, параграфи 3 и 4, доколкото по отношение на последния параграф разкомплектовачите, приели поемането на излязло от употреба превозно средство за унищожаване, са изключени от системата за компенсиране на разходите за третиране, както и на член 7, параграф 1 и член 8, параграф 3 от Директива 2000/53/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 18 септември 2000 година относно излезлите от употреба превозни средства, Френската република не е изпълнила задълженията си по тази директива.

               2.

               Отхвърля иска в останалата му част.

               3.

               Европейската комисия и Френската република понасят съответно направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 90, 18.4.2009 г.


title: Дело C-104/08: Определение на Съда (седми състав) от 19 юни 2008 г. (преюдициално запитване от Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Oberösterreich — Австрия) — Marc André Kurt/Bürgermeister der Stadt Wels (Член 92, параграф 1 и член 104, параграф 3 от Процедурния правилник — Основни свободи — Харта на основните права на Европейския съюз — Условие за притежаване на диплома, предвидено в националната правна уредба във връзка с издаване на лицензия за стопанисване на школа за обучение на водачи на моторни превозни средства — Дискриминация на собствените граждани спрямо гражданите от други държави-членки)

text:
               8.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 285/13

         Определение на Съда (седми състав) от 19 юни 2008 г. (преюдициално запитване от Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Oberösterreich — Австрия) — Marc André Kurt/Bürgermeister der Stadt Wels
   (Дело C-104/08) (1)

   (Член 92, параграф 1 и член 104, параграф 3 от Процедурния правилник - Основни свободи - Харта на основните права на Европейския съюз - Условие за притежаване на диплома, предвидено в националната правна уредба във връзка с издаване на лицензия за стопанисване на школа за обучение на водачи на моторни превозни средства - Дискриминация на собствените граждани спрямо гражданите от други държави-членки)
   (2008/C 285/22)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Oberösterreich
   Страни в главното производство

      Ищец: Marc André Kurt

      Ответник: Bürgermeister der Stadt Wels (Кмет на град Wels)
   Предмет
   Преюдициално запитване — Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Oberösterreich — Тълкуване на основните принципи от Договора за ЕО и от Договора за ЕС и на основните свободи, произтичащи от тях, както и на членове 16 и 20 от Хартата на основните права на Европейския съюз — Национална правна уредба, която установява разрешителна система за откриването, стопанисването и управлението на школа за обучение на водачи на моторни превозни средства и предвижда условието за притежаване на диплома — Дискриминация на собствените граждани спрямо гражданите на други държави членки, които се възползват от правата си, произтичащи от общностното право, и за които не винаги е предвидено условие за притежаване на диплома
   Диспозитив

               1.

               Членове 12 ЕО, 43 ЕО и 49 ЕО допускат правна уредба на държава-членка, която в положение като това в главното производство отказва да признае придобита от гражданин на тази държава-членка професионалната квалификация като еквивалент на притежаването на диплома, изисквана от посочената правна уредба за осъществяване в същата държава-членка като самостоятелно заето лице на дейност във връзка с откриване, стопанисване и управление на школа за обучение на водачи на моторни превозни средства.

               2.

               Съдът на Европейските общности явно не е компетентен да отговори на втория и третия въпрос, отправени от Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Oberösterreich.

      (1)  ОВ C 142, 7.6.2008 г.


title: Дело T-95/09: Определение на Общия съд от 20 октомври 2011 г. — United Phosphorus/Комисия (Продукти за растителна защита — Активно вещество напропамид — Невключване в приложение I към Директива 91/414/ЕИО — Приемане на последваща директива — Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)

text:
               10.12.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 362/17

         Определение на Общия съд от 20 октомври 2011 г. — United Phosphorus/Комисия
   (Дело T-95/09) (1)

   (Продукти за растителна защита - Активно вещество напропамид - Невключване в приложение I към Директива 91/414/ЕИО - Приемане на последваща директива - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)
   2011/C 362/24
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: United Phosphorus Ltd (Warrington, Cheshire, Обединено кралство) (представители: C. Mereu и K. Van Maldegem, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално L. Parpala и N.B. Rasmussen, впоследствие L. Parpala, подпомагани от J. Stuyck, avocat)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение 2008/902/ЕО на Комисията от 7 ноември 2008 година относно невключването на напропамид в приложение I към Директива 91/414/ЕИО на Съвета и отнемането на разрешенията за продукти за растителна защита, съдържащи това вещество

      Диспозитив

               1.

               Липсва основание за постановяване на съдебно решение по същество по настоящата жалба.

               2.

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 102, 1.5.2009 г.


title: Дело T-481/14: Решение на Общия съд от 15 септември 2016 г. — European Dynamics Luxembourg и Evropaïki Dynamiki/EIT (Обществени поръчки за услуги — Процедура за възлагане на обществени поръчки — Доставка на услуги за развитие на платформа за управление на информацията и знанията — Услуги за разработване на софтуер и за поддръжка на наличието и ефикасността на информационните услуги — Отказ за класиране на първо място на офертата на оферент — Критерии за подбор — Критерии за възлагане — Задължение за мотивиране — Явни грешки в преценката — Достъп до документи — Извъндоговорна отговорност)

text:
               31.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 402/37

         Решение на Общия съд от 15 септември 2016 г. — European Dynamics Luxembourg и Evropaïki Dynamiki/EIT
   (Дело T-481/14) (1)

   ((Обществени поръчки за услуги - Процедура за възлагане на обществени поръчки - Доставка на услуги за развитие на платформа за управление на информацията и знанията - Услуги за разработване на софтуер и за поддръжка на наличието и ефикасността на информационните услуги - Отказ за класиране на първо място на офертата на оферент - Критерии за подбор - Критерии за възлагане - Задължение за мотивиране - Явни грешки в преценката - Достъп до документи - Извъндоговорна отговорност))
   (2016/C 402/41)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: European Dynamics Luxembourg SA (Етелбрук, Люксембург) и Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Атина, Гърция) (представители: първоначално E. Siouti и M. Sfyri, впоследствие M. Sfyri и A. Lymperopoulou, avocats)

      Ответник: Европейски институт за иновации и технологии (представители: първоначално M. Kern, B. Győri-Hartwig и P. Juanes Burgos, впоследствие B. Győri-Hartwig и P. Juanes Burgos, подпомагани от P. Wytinck и B. Hoorelbeke, avocats)

      Предмет

   От една страна, жалба на основание член 263 ДФЕС за отмяна на решението на EIT от 14 април 2014 г., с което офертата на жалбоподателите, подадена в рамките на откритата тръжна процедура във връзка с информационни и свързаните с тях услуги, е класирана на второ място, както и на писмото на EIT от 25 април 2014 г., с което последният отказва да съобщи имената на членовете на комисията за оценка и, от друга страна, иск на основание член 268 ДФЕС за заплащане на обезщетение за вредите, които жалбоподателите твърдят, че са претърпели.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда European Dynamics Luxembourg SA и Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE да заплатят съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 351, 6.10.2014 г.


title: Дело C-438/15: Определение на Съда (седми състав) от 28 септември 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Taranto — Italie) — Наказателно производство срещу Davide Durante (Преюдициално запитване — Член 99 от Процедурния правилник на Съда — Идентични преюдициални въпроси — Членове 49 и 56 ДФЕС — Свобода на установяване — Свободно предоставяне на услуги — Хазартни игри — Ограничения — Императивни съображения от общ интерес — Пропорционалност — Условия за участие в процедура за възлагане на обществена поръчка и оценка на икономическото и финансово състояние — Изключване на оферента поради непредставяне на удостоверения за неговото икономическо и финансово състояние, издадени от различни две банкови институции)

text:
               5.12.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 454/10

      Определение на Съда (седми състав) от 28 септември 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Taranto — Italie) — Наказателно производство срещу Davide Durante
      (Дело C-438/15) (1)

      ((Преюдициално запитване - Член 99 от Процедурния правилник на Съда - Идентични преюдициални въпроси - Членове 49 и 56 ДФЕС - Свобода на установяване - Свободно предоставяне на услуги - Хазартни игри - Ограничения - Императивни съображения от общ интерес - Пропорционалност - Условия за участие в процедура за възлагане на обществена поръчка и оценка на икономическото и финансово състояние - Изключване на оферента поради непредставяне на удостоверения за неговото икономическо и финансово състояние, издадени от различни две банкови институции))
      (2016/C 454/21)
      Език на производството: италиански

         Запитваща юрисдикция

      Tribunale di Taranto

         Страна в главното производство

      Davide Durante

         Диспозитив

      Членове 49 и 56 ДФЕС трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат национална разпоредба като разглежданата в главното производство, която изисква от операторите, желаещи да подадат оферта в процедура за обществена поръчка за предоставяне на концесии в областта на игрите и залаганията, да докажат икономическото и финансовото си състояние посредством удостоверения, издадени от поне две банкови институции, без да допуска възможността това състояние да се установява и по друг начин, стига подобна разпоредба да може да отговори на установените от практиката на Съда условия за пропорционалност, което запитващата юрисдикция следва да провери.

         (1)  ОВ C 381, 16.11.2015 г.


title: Дело T-336/08: Решение на Общия съд от 17 декември 2010 г. — Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli/СХВП (Форма на шоколадов заек с червена панделка) (Марка на Общността — Заявка за триизмерна марка на Общността — Форма на шоколадов заек с червена панделка — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009) — Липса на придобит чрез използване отличителен характер — Член 7, параграф 3 от Регламент № 40/94 (понастоящем член 7, параграф 3 от Регламент № 207/2009)

text:
               12.2.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/9

         Решение на Общия съд от 17 декември 2010 г. — Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli/СХВП (Форма на шоколадов заек с червена панделка)
   (Дело T-336/08) (1)

   (Марка на Общността - Заявка за триизмерна марка на Общността - Форма на шоколадов заек с червена панделка - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009) - Липса на придобит чрез използване отличителен характер - Член 7, параграф 3 от Регламент № 40/94 (понастоящем член 7, параграф 3 от Регламент № 207/2009)
   2011/C 46/14
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG (Kilchberg, Швейцария) (представители: R. Lange, E. Schalast и G. Hild, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: G. Schneider)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 11 юни 2008 г. (преписка R 1332/2005-4) относно заявка за регистрация като марка на Общността на триизмерен знак под формата на шоколадов заек с червена панделка.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 260, 11.10.2008 г.


title: Дела F-88/09 и F-48/10: Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 5 декември 2012 г. — Z/Съд (Публична служба — Длъжностни лица — Преназначаване — Интерес на службата — Правило за съответствие между степента и длъжността — Право на защита — Психически тормоз — Член 12 от Правилника — Задължение за полагане на грижа — Принцип на добра администрация — Дисциплинарно производство — Дисциплинарно наказание — Писмено предупреждение — Право на защита и принцип на състезателност)

text:
               9.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/29

         Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 5 декември 2012 г. — Z/Съд
   (Дела F-88/09 и F-48/10) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Преназначаване - Интерес на службата - Правило за съответствие между степента и длъжността - Право на защита - Психически тормоз - Член 12 от Правилника - Задължение за полагане на грижа - Принцип на добра администрация - Дисциплинарно производство - Дисциплинарно наказание - Писмено предупреждение - Право на защита и принцип на състезателност)
   2013/C 38/53
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Z (Люксембург, Люксембург) (представители: първоначално адв. L. Levi и адв. M. Vandenbussche, впоследствие адв. F. Rollinger)

      Ответник: Съд на Европейския съюз (представител: A. V. Placco)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението за преместване на жалбоподателя в интерес на службата в друга дирекция, както и за осъждане на ответника да заплати обезщетение за неимуществени вреди

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбите по съединени дела F-88/09 и F-48/10.

               2.

               По дело F-88/09 Z понася три четвърти от направените от него съдебни разноски, а по дело F-48/10 Z понася наред с направените от него съдебни разноски и тези на Съда на Европейския съюз.

               3.

               По дело F-88/09 Съдът на Европейския съюз понася наред с направените от него съдебни разноски и една четвърт от тези на Z.

      (1)  ОВ C 24, 30.1.2010 г., стр. 80.