title: Дело T-300/12: Жалба, подадена на 9 юли 2012 г. — Lidl Stiftung/СХВП

text:
               8.9.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 273/16

         Жалба, подадена на 9 юли 2012 г. — Lidl Stiftung/СХВП
   (Дело T-300/12)
   2012/C 273/28
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Германия) (представители: M. Wolter и A. Berger, lawyers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: A Colmeia do Minho Lda (Aldeia de Paio Pires, Португалия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 2 април 2012 г. по преписка R 1981/2010-2, доколкото е уважено възражението;

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски; и

               —

               да осъди встъпилата страна да заплати съдебните разноски, направени пред Службата.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративната марка „FAIRGLOBE“ за стоки и услуги от класове 18, 20, 24, 25, 29, 30, 31, 32 и 33 — Заявка за марка на Общността № 6896261

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Португалска регистрация № 221497 на фигуративната мрака „GLOBO PORTUGAL“ за стоки от клас 30; Португалска регистрация № 221498 на фигуративната марка „GLOBO PORTUGAL“ за стоки от клас 29; Португалска регистрация № 311549 на словната марка „GLOBO“ за стоки от клас 29; Португалска регистрация № 337398 на словната марка „GLOBO“за стоки от класове 2, 29 и 30

      Решение на отдела по споровете: Частично уважава възражението

      Решение на апелативния състав: Частично уважава жалбата и частично я отхвърля

      Изложени правни основания:

               —

               Нарушение на член 15, параграф 1, във връзка с член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент № 207/2009 на Съвета и правило 22, точки 3 и 4 от Регламент № 2868/95 на Комисията;

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 на Съвета.


title: Дело T-116/07: Иск, предявен на 17 април 2007 г. — Франция/Комисия

text:
               23.6.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 140/27

         Иск, предявен на 17 април 2007 г. — Франция/Комисия
   (Дело T-116/07)
   (2007/C 140/48)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Френска република (представители: G. de Bergues и S. Ramet)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени оспореното решение в неговата цялост;

               —

               да се осъди Комисията да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи
   С решение от 30 юни 1997 г., прието по предложение на Комисията и в съответствие с процедурата, предвидена в Директива 92/81/ЕИО (1), Съветът разрешава на държавите-членки да прилагат или да продължат да прилагат спрямо някои минерални масла, използвани за специфични цели, съществуващите намалени ставки на акцизите или освобождаването от акцизи. С четири последователни решения Съветът продължава срока на това разрешение, като последният период, за който то се прилага изтича на 31 декември 2006 г. Франция получава разрешение да прилага тези намалени ставки или освобождаване спрямо мазута, използван като гориво за производството на алуминиев оксид в района на Gardanne.
   С писмо от 30 декември 2001 г. Комисията уведомява Франция за решението си да започне процедурата, предвидена в член 88, параграф 2 от Договора за ЕО по отношение на освобождаването от акциз на минералните масла, използвани като гориво за производството на алуминиев оксид в района на Gardanne (2). В резултат на тази процедура, на 7 декември 2005 г. Комисията приема Решение № 2006/323/ЕО като счита, че освобождаванията от акциз на минералните масла, използвани като гориво за производството на алуминиев оксид в района на Gardanne, в района на Shannon и в Сардиния, въведени съответно от Франция, Ирландия и Италия, представляват държавни помощи по смисъла на член 87, параграф 1 ЕО, които са частично несъвместими с общия пазар и разпорежда на заинтересованите държави-членки да пристъпят към възстановяването на въпросните помощи (3). С иск, предявен на 17 февруари 2006 г., Франция иска отмяна на това решение в частта, касаеща освобождаването, предоставено от Франция на района на Gardanne (4).
   Комисията решава да разшири формалната процедура на преглед на освобождаването от акциз на тежките минерални масла, използвани в производството на алуминиев оксид, и за периода от 1 януари 2004 г. След като дава възможност на държавите-членки и на третите заинтересованите лица да представят становищата си по въпроса, тя приема Решение С (2007) 286 окончателен от 7 февруари 2007 г. относно освобождаването от акцизи на минералните масла, използвани като гориво за производството на алуминиев оксид в района на Gardanne, в района на Shannon и в Сардиния, прилагано съответно от Франция, Ирландия и Италия (Държавни помощи № С 78-79-80/2001). Касае се за решението, оспорвано в рамките на настоящия иск.
   В подкрепа на иска си ищецът излага две правни основания, първото от които е изведено от незачитане на понятието за държавна помощ по смисъла на член 87, параграф 1 ЕО. Той твърди, че Комисията е допуснала грешка при прилагане на правото като е заключила, че е налице държавна помощ, въпреки че не е била изпълнена съвкупността от условия, необходими за квалифициране като помощ, така както са установени от съдебната практика Altmark (5). В допълнение, той поддържа становището, че решенията за даване на разрешение за освобождаване до 31 декември 2006 г. са били приети от Съвета по предложение на Комисията, която, според ищеца, преди да отправи подобно предложение е трябвало да се увери, че разрешението няма да доведе до нарушение на конкуренцията. Поради това, ищецът твърди, че Комисията не може, от една страна, да предложи на Съвета да приеме решение, което да разрешава освобождаване от акциз и да не се противопостави на неговото продължаване до 31 декември 2006 г. и, от друга страна, да установи, че това освобождаване представлява държавна помощ, несъвместима с общия пазар, считано от 1 януари 2004 г.
   Второто правно основание, изтъкнато от ищеца е изведено от липсата на мотиви, доколкото оспорваното решение не съдържа изложение относно разглеждания пазар или положението на различните предприятия на този пазар, нито относно естеството на нарушението на конкуренцията или засягането на въпросната търговия.

      (1)  Директива на Съвета от 19 октомври 1992 година относно хармонизирането на уредбата на акцизите върху минералните масла.

      (2)  Публикувано в ОВ C 30, 2.2.2002 г.

      (3)  Решение C [2005] 4436 окончателен, държавни помощи № C 78-79-80/2001, ОВ L 119, 2006 г., стр. 12.

      (4)  Дело T-56/06, Франция/Комисия, Съобщение, публикувано в Официален вестник на 22 април 2006 г., C 96, стр. 21.

      (5)  Решение на Съда от 24 юли 2004 г. по дело Altmark Trans, C-280/00, Recueil стр. I-7747.


title: Дело C-239/08: Решение на Съда (пети състав) от 11 декември 2008 г.  — Комисия на Европейските общности/Кралство Белгия (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Директива 2006/100/ЕО — Свободно движение на хора — Адаптиране на някои директиви поради присъединяването на Република България и на Румъния към Европейския съюз — Липса на транспониране в предвидения срок)

text:
               7.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 32/10

         Решение на Съда (пети състав) от 11 декември 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Белгия
   (Дело C-239/08) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 2006/100/ЕО - Свободно движение на хора - Адаптиране на някои директиви поради присъединяването на Република България и на Румъния към Европейския съюз - Липса на транспониране в предвидения срок)
   (2009/C 32/17)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представител: C. Huvelin)

      Ответник: Кралство Белгия (представител: D. Haven)
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Липса на приемане или съобщаване в предвидения срок на мерките, необходими за съобразяване с Директива 2006/100/ЕО на Съвета от 20 ноември 2006 година за адаптиране на някои директиви в областта на свободното движение на хора поради присъединяването на България и Румъния (ОВ L 363, стр. 141; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 10, стр. 194)
   Диспозитив

               1)

               Като не е приело в предвидения срок законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2006/100/ЕО на Съвета от 20 ноември 2006 година за адаптиране на някои директиви в областта на свободното движение на хора поради присъединяването на България и Румъния, Кралство Белгия не е изпълнило задълженията си по член 2 от тази директива.

               2)

               Осъжда Кралство Белгия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 183, 19.7.2008 г.


title: Дело T-703/14: Жалба, подадена на 2 октомври 2014 г.  — Diktyo Amyntikon Biomichanion Net/Комисия

text:
               15.12.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 448/30

         Жалба, подадена на 2 октомври 2014 г. — Diktyo Amyntikon Biomichanion Net/Комисия
   (Дело T-703/14)
   (2014/C 448/39)
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Жалбоподател: Diktyo Amyntikon Biomichanion Net (Kaisariani, Гърция) (представител: K. Damis, адвокат)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да разпореди експертиза, която да разгледа предполагаемите забележки в одиторския доклад на одиторското дружество KPMG AG, на който се позовава Европейската комисия, за да приеме неоснователно и незаконосъобразно, че е налице „липса на алтернативни доказателства, потвърждаващи поисканите разходи за персонал“. Посоченият елемент е от особено значение за разрешаването на спора, тъй като разходите за персонал оказват влияние и върху всички косвени разходи. Жалбоподателят подчертава също, че одиторският доклад на KPMG AG, по който дружеството DABNET AB представя писмени възражения и искане за преразглеждане, като представя убедителни доказателства, е приет от Европейската комисия, без тя да се мотивира достатъчно или без да отговори на доказателствата; и

               —

               да признае, от една страна, че дебитно известие № 3241409008, изпратено на жалбоподателя на 31.7.2014 г., с което се иска връщането на сумата от 64  574,73 EUR по договор по проекта FP7-SME-2007-222303 „FIREROB“ въз основа на заключението от одит 12-BA176-003, представлява нарушение на договорните задължения на Комисията и е лишено от основание, и от друга страна, че представените от него разходи в контекста на спорния договор са допустими и вследствие на това — да задължи Комисията да издаде кредитно известие за сумата от 64  574,73 EUR.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага четири правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от арбитражна клауза. На първо място, жалбоподателят изтъква, че представените доказателствени средства напълно доказват ангажирането на служителите на жалбоподателя в проекта „FIREROB“; на второ място, на нито едно място в одиторския доклад не се посочва, че персоналът на жалбоподателя не е приключил планираната в контекста на договора „FIREROB“ задача или, че жалбоподателят е предоставил невярна информация, както и, на трето място, че жалбоподателят се е задължил да предостави персонал в съотношение 12,2 служители месечно и, че общо е предоставил 21,92 служители месечно, без да поиска промяна на одобрената оферта.

               2.

               Второто правно основание е изведено от злоупотреба с право. Жалбоподателят твърди, че искането на Комисията за връщане на сумата от 64  574,73 EUR, а именно сума, приблизително петкратна на пряката субсидия в полза на жалбоподателя (13  474,00 EUR) по проект, изпълнен от жалбоподателя по най-ефикасния начин, е прекомерна и противоречи на принципа на добросъвестност при изпълнението на договорите.

               3.

               Третото правно основание е изведено от нарушение на принципа на оправданите правни очаквания. Жалбоподателят изтъква, че не му е предоставено законосъобразно правото да представи директно основателните си забележки на контрола на Комисията и да докаже неоснователността на доводите на съставителя на проекта за одиторски доклад.

               4.

               Четвъртото правно основание е изведено от принципа на аналогия. Жалбоподателят изтъква, че клауза II.24, параграф 1 от приложение II към договора „FIREROB“ дава възможност на Комисията да се откаже да изисква плащане на обезщетение, тъй като жалбоподателят е изпълнил проекта по начин, оценен много положително, и съгласно доклада на Европейската комисия за техническото изпълнение е постигнал научни резултати на много високо равнище.


title: Дело C-542/15: Преюдициално запитване от Tribunale di Santa Maria Capua Vetere (Италия), постъпило на 16 октомври 2015 г. — Наказателно производство срещу Angela Manzo

text:
               18.1.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 16/18

         Преюдициално запитване от Tribunale di Santa Maria Capua Vetere (Италия), постъпило на 16 октомври 2015 г. — Наказателно производство срещу Angela Manzo
   (Дело C-542/15)
   (2016/C 016/22)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale di Santa Maria Capua Vetere

      Страна в главното производство

   Angela Manzo

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли членове 49 и [56] [ДФЕС], както и принципите на равно третиране и ефективност, да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба относно хазартните игри, която за отдаването на концесии предвижда организиране на нова обществена поръчка (при условията на член [10, параграф] 9 octies от Закон № 44 от 26 април 2012 г.) с клаузи, в които не са предвидени други критерии освен две банкови удостоверения, издадени от две различни финансови институции, и изключват от участие в търга предприятия поради неизпълнение на изискването за икономически и финансови възможности?

               2)

               Трябва ли член 47 от Директива 2004/18/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба относно хазартните игри, която за отдаването на концесии предвижда организиране на нова обществена поръчка (при условията на член [10, параграф] 9 octies от Закон № 44 от 26 април 2012 г.) [с клаузи, в които] не са предвидени документи и алтернативни възможности като в [над]националната нормативна уредба [и изключват от участие в търга предприятия поради неизпълнение на изискването] за икономически и финансови възможности?

               3)

               Трябва ли членове 49 и [56] [ДФЕС] да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба, която фактически е пречка за каквато и да е трансгранична дейност в сектора на игрите, независимо от формата на осъществяване на тази дейност, особено (с оглед на решение от 12 септември 2013 г. Biasci и др., C-660/11 и C-8/12, EU:C:2013:550) в случаите, когато с оглед на обществената безопасност намиращите се на територията на страната посредници на предприятието могат да бъдат подложени на физическа проверка?

      (1)  Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки (OB L 134, 30.4.2004г., стр. 114; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 116, поправка ОВ L 182, 10.7.2008 г., стр. 282).


title: Дело T-52/12 R: Определение на председателя на Общия съд от 19 септември 2012 г. — Гърция/Комисия (Обезпечително производство — Държавни помощи — Обезщетения, изплатени от гръцката агенция за селскостопанско застраховане (ELGA) през 2008 г. и 2009 г. — Решение, с което помощите се обявяват за несъвместими с общия пазар и се разпорежда връщането им — Молба за спиране на изпълнението — Fumus boni juris — Неотложност — Претегляне на интереси)

text:
               17.11.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 355/27

         Определение на председателя на Общия съд от 19 септември 2012 г. — Гърция/Комисия
   (Дело T-52/12 R)
   (Обезпечително производство - Държавни помощи - Обезщетения, изплатени от гръцката агенция за селскостопанско застраховане (ELGA) през 2008 г. и 2009 г. - Решение, с което помощите се обявяват за несъвместими с общия пазар и се разпорежда връщането им - Молба за спиране на изпълнението - Fumus boni juris - Неотложност - Претегляне на интереси)
   2012/C 355/57
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Ищец: Република Гърция (представители: I. Chalkias и S. Papaïoannou)

      Ответник: Европейска комисия (представители: D. Triantafyllou и S. Thomas)

      Предмет

   Молба за спиране на изпълнението на Решение 2012/157/ЕС на Комисията от 7 декември 2011 г. относно помощите за обезщетение, изплатени от гръцката агенция за селскостопанско застраховане (ELGA) през 2008 г. и 2009 г. (ОВ L 78, 2012 г., стр. 21).

      Диспозитив

               1.

               Спира изпълнението на Решение 2012/157/ЕС на Комисията от 7 декември 2011 г. относно помощите за обезщетение, изплатени от гръцката агенция за селскостопанско застраховане (ELGA) през 2008 г. и 2009 г. в частта, в която това решение задължава Република Гърция да поиска от бенефициерите да върнат получените суми.

               2.

               Общият съд не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело T-371/10: Жалба, подадена на 7 септември 2010 г. — Amor/СХВП — Jablonex Group (AMORIKE)

text:
               23.10.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 288/62

      Жалба, подадена на 7 септември 2010 г. — Amor/СХВП — Jablonex Group (AMORIKE)
      (Дело T-371/10)
      ()
      (2010/C 288/112)
      Език на жалбата: немски

         Страни

         Жалбоподател: Amor GmbH (Obertshausen, Германия) (представител: M. Hartmann, Rechtsanwalt)

         Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Jablonex Group a.s. (Jablonec nad Nisou, Чешка република)

         Искания на жалбоподателя

                  —

                  да се отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 14 юни 2010 г. по преписка R 619/2009-2;

                  —

                  да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

         Заявител на марката на Общността: Jablonex Group a.s.

         Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „AMORIKE“ за стоки от класове 14, 25 и 26

         Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят

         Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: международна регистрация на словна марка „AMOR“ за стоки от клас 14; фигуративна марка на Общността, състояща се от словния елемент „Amor“ за стоки от класове 14 и 18; национална фигуративна марка, състояща се от словния елемент „Amor“ за стоки от клас 25 и национална фигуративна марка в оранжев цвят, състояща се от словния елемент „Amor“ за стоки от класове 9, 14, 18, 35 и 42

         Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението.

         Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

         Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (1), тъй като между конфликтните марки съществувала вероятност от объркване.

         (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1).


title: Дело C-331/12: Иск, предявен на 9 юли 2012 г. — Европейска комисия/Република Полша

text:
               22.9.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 287/24

         Иск, предявен на 9 юли 2012 г. — Европейска комисия/Република Полша
   (Дело C-331/12)
   2012/C 287/44
   Език на производството: полски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: P. Hetsch, L. Nicolae и J. Hottiaux)

      Ответник: Република Полша

      Искания на Комисията

               —

               да се установи, че като не е приела законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2009/136/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 25 ноември 2009 година за изменение на Директива 2002/22/ЕО относно универсалната услуга и правата на потребителите във връзка с електронните съобщителни мрежи и услуги, Директива 2002/58/ЕО относно обработката на лични данни и защита на правото на неприкосновеност на личния живот в сектора на електронните комуникации и Регламент (ЕО) № 2006/2004 за сътрудничество между националните органи, отговорни за прилагане на законодателството за защита на потребителите (1) или при всички положения като не е уведомила Комисията за въпросните разпоредби, Република Полша не е изпълнила задълженията си по член 4 от тази директива;

               —

               на основание на член 260, параграф 3 ДФЕС Република Полша да бъде осъдена да заплаща периодична имуществена санкция в размер на 56 095,20 EUR на ден, считано от деня на произнасяне на съдебното решение по настоящото дело, тъй като не е изпълнила задължението да съобщи мерките за транспониране на Директива 2009/136/ЕО;

               —

               Република Полша да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Срокът за транспониране на директивата е изтекъл на 25 май 2011 г.

      (1)  ОВ L 337, стр. 11.


title: Дело T-318/17: Жалба, подадена на 19 май 2017 г. — Съвместно предприятие Clean Sky 2/Revoind Industriale

text:
               17.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 231/51

         Жалба, подадена на 19 май 2017 г. — Съвместно предприятие Clean Sky 2/Revoind Industriale
   (Дело T-318/17)
   (2017/C 231/66)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Съвместно предприятие Clean Sky 2 (CSJU) (представители: B. Mastantuono и M. Velardo, lawyer)

      Ответник: Revoind Industriale Srl (Орикола, Италия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да осъди ответника да заплати на CSJU сумата 359 913,75 EUR във връзка със Споразумението за безвъзмездна помощ за партньори № 325940 „EULOSAM — Design and Manufacturing of Baseline Low-Speed, Low-Sweep Wind Tunnel Model“, ведно със сумата 2 105,25 EUR, представляваща лихва за забава в размер на 3,5 % за периода между 31 януари и 1 април 2017 г.,

               —

               да осъди ответника да заплати лихва в размер на 34.51 EUR дневно, считано от 2 април 2017 г. до пълното плащане на задължението, и

               —

               да осъди ответника да плати разноските в настоящото производство.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага следните основания.
   Жалбоподателят твърди, че ответникът е нарушил договорните си задължения, като не е реализирал проекта EULOSAM и не е предоставил на CSJU релевантните доклади и резултати, в съответствие с член II.2 от приложение II към Споразумението за безвъзмездна помощ.
   Освен това ответникът не е изпълнил дължимата работа, посочена в приложение I, нарушавайки по този начин задълженията си по член II.3, букви a), д) и з) от приложение II към Споразумението за безвъзмездна помощ.
   В съответствие с това консорциумът е прекратил Споразумението за безвъзмездна помощ и е издал дебитно известие за авансовото финансиране в размер на 359 913,75 EUR, което вече е било платено от координатора в полза на ответника съгласно клаузите на Споразумението за безвъзмездна помощ. В действителност авансовото финансиране остава собственост на жалбоподателя до окончателното плащане.
   Фактите, пораждащи задълженията на Revoind Industriale S.r.l. като бенефициент по Споразумението за безвъзмездна помощ, са в голяма степен безспорни по настоящото дело, а възраженията на ответника са общи, непълни и неподкрепени с доказателства, поради което са напълно неоснователни.
   В съответствие с това жалбоподателят може да иска възстановяване на платената на ответника сума като авансово финансиране, ведно с лихвите за забава.


title: Дело C-270/16: Преюдициално запитване от Juzgado de lo Social № 1 de Cuenca (Испания), постъпило на 13 май 2016 г. — Carlos Enrique Ruiz Conejero/Ferroser Servicios Auxiliares S.A. и Ministerio Fiscal

text:
               1.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 279/18

         Преюдициално запитване от Juzgado de lo Social № 1 de Cuenca (Испания), постъпило на 13 май 2016 г. — Carlos Enrique Ruiz Conejero/Ferroser Servicios Auxiliares S.A. и Ministerio Fiscal
   (Дело C-270/16)
   (2016/C 279/24)
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Juzgado de lo Social № 1 de Cuenca

      Страни в главното производство

      Ищец: Carlos Enrique Ruiz Conejero

      Ответници: Ferroser Servicios Auxiliares S.A. и Ministerio Fiscal

      Преюдициален въпрос

   Допуска ли Директива 2000/78 (1) прилагането на национална правна разпоредба, съгласно която работодател има право да уволни работник по обективни причини поради периодични, макар и оправдани, отсъствия от работа, които представляват 20 % от работните дни за два последователни месеца, при условие че общият брой на отсъствията през дванадесетте предходни месеца е достигнал 5 % от работните дни, или ако отсъствията представляват 25 % от работните дни за четири непоследователни месеца в рамките на период от дванадесет месеца, в случай на работник, който трябва да се счита за лице с увреждане по смисъла на посочената директива, когато отсъствието му от работа се дължи на увреждането?

      (1)  Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (ОВ L 303, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 7).


title: Дело C-544/14: Преюдициално запитване от Amtsgericht Rüsselsheim (Германия), постъпило на 27 ноември 2014 г. — Catherine Gimmig/Condor Flugdienst GmbH

text:
               2.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 73/10

      Преюдициално запитване от Amtsgericht Rüsselsheim (Германия), постъпило на 27 ноември 2014 г. — Catherine Gimmig/Condor Flugdienst GmbH
      (Дело C-544/14)
      (2015/C 073/15)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Amtsgericht Rüsselsheim

         Страни в главното производство

         Ищец: Catherine Gimmig

         Ответник: Condor Flugdienst GmbH
      С определение на Съда от 10 януари 2015 г. делото бе заличено от регистъра на Съда.


title: Дело T-218/00: Определение на Общия съд от 22 януари 2013 г. — Cooperativa Mare Azzurro и др./Комисия (Жалба за отмяна — Държавни помощи — Намаления на социалноосигурителните вноски в полза на предприятията, установени на територията на Венеция и Киоджа — Решение, с което схемата за помощ се обявява за несъвместима с общия пазар и се разпорежда възстановяване на изплатените помощи — Жалба, която е отчасти явно недопустима и отчасти явно лишена от всякакво правно основание)

text:
               9.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 71/18

         Определение на Общия съд от 22 януари 2013 г. — Cooperativa Mare Azzurro и др./Комисия
   (Дело T-218/00) (1)

   (Жалба за отмяна - Държавни помощи - Намаления на социалноосигурителните вноски в полза на предприятията, установени на територията на Венеция и Киоджа - Решение, с което схемата за помощ се обявява за несъвместима с общия пазар и се разпорежда възстановяване на изплатените помощи - Жалба, която е отчасти явно недопустима и отчасти явно лишена от всякакво правно основание)
   2013/C 71/28
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподатели: Cooperativa Mare Azzurro Soc. coop. rl (Киоджа, Италия), Cooperativa vongolari Sottomarina Lido Soc. coop. rl (Киоджа) (представители: първоначално адв. G. Boscolo, впоследствие адв. A. Boscolo) и Ghezzo Giovanni & C. Snc di Ghezzo Maurizio & C. (Венеция, Италия) (представители: адв. R. Volpe и адв. C. Montagner)

      Ответник: Европейска комисия (представители: V. Di Bucci, подпомаган от адв. A. Dal Ferro)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение № 2000/394/ЕО на Комисията от 25 ноември 1999 година относно мерките за помощи в полза на предприятията, установени на територията на Венеция и Киоджа, предвидени в Закон № 30/1997 и в Закон № 206/1995 за намаляване на социалноосигурителните вноски (ОВ L 150, 2000 г., стр. 50)

      Диспозитив

               1.

               Съединява възражението за недопустимост, повдигнато от Европейската комисия, с разглеждането на делото по същество.

               2.

               Отхвърля жалбата отчасти като явно недопустима и отчасти като явно лишена от всякакво правно основание.

               3.

               Cooperativa Mare Azzurro Soc. coop. rl, Cooperativa vongolari Sottomarini Lido Soc. coop. rl и Ghezzo Giovanni & C. Snc di Ghezzo Maurizio & C. понасят наред с направените от тях съдебни разноски, и тези на Комисията.

      (1)  ОВ C 302, 21.10.2000 г.


title: Дело T-332/10: Решение на Общия съд от 25 януари 2012 г. — Viaguara/СХВП — Pfizer (VIAGUARA) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „VIAGUARA“ — По-ранна словна марка на Общността „VIAGRA“ — Неоснователно извлечена полза от отличителния характер или от реномето на по-ранната марка — Член 8, параграф 5 от Регламент (ЕО) №°207/2009)

text:
               3.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 65/12

         Решение на Общия съд от 25 януари 2012 г. — Viaguara/СХВП — Pfizer (VIAGUARA)
   (Дело T-332/10) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „VIAGUARA“ - По-ранна словна марка на Общността „VIAGRA“ - Неоснователно извлечена полза от отличителния характер или от реномето на по-ранната марка - Член 8, параграф 5 от Регламент (ЕО) №°207/2009)
   2012/C 65/23
   Език на производството: полски

      Страни

      Жалбоподател: Viaguara S.A. (Варшава, Полша) (представители: R. Skubisz, M. Mazurek и J. Dudzik, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: K. Zajfert)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Pfizer Inc. (Ню Йорк, Ню Йорк, Съединени американски щати) (представители: първоначално M. Hawkins, solicitor, V. von Bomhard и A. Renck, avocats, впоследствие V. von Bomhard, A. Renck и M. Fowler, solicitor)

      Предмет

   Жалба срещу решение на първи апелативен състав на СХВП от 20 май 2010 г. (преписка R 946/2009-1) относно производство по възражение между Pfizer Inc. и Viaguara S.A.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Viaguara S.A. да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 301, 6.11.2010 г.


title: Дело F-88/08: Жалба, подадена на 20 октомври 2008 г. — Vandeuren/Fondation européenne pour la formation

text:
               20.12.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 327/44

         Жалба, подадена на 20 октомври 2008 г. — Vandeuren/Fondation européenne pour la formation
   (Дело F-88/08)
   (2008/C 327/84)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Monique Vandeuren (Pino Torinese, Италия) (представител: N. Lhoëst, avocat)

      Ответник: Fondation européenne pour la formation (Европейска фондация за обучение)
   Предмет и описание на правния спор
   Отмяна на решението на ответника за уволнение на жалбоподателя, както и осъждане на Fondation européenne pour la formation да поправи претърпените от жалбоподателя имуществени и неимуществени вреди.
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението за уволнение на жалбоподателя от 23 октомври 2007 г., прието от Fondation européenne pour la formation,

               —

               ако е необходимо да се отмени изричното решение на Fondation européenne pour la formation от 10 юли 2008 г. за отхвърляне на жалбата, подадена от жалбоподателя на основание член 46 от УРДС и член 90, параграф 2 от Правилника,

               —

               да се осъди Fondation européenne pour la formation да заплати сумата от 125 000 EUR като обезщетение за имуществени вреди,

               —

               да се осъди Fondation européenne pour la formation да заплати сумата от 50 000 EUR като обезщетение за неимуществени вреди,

               —

               да се осъди Fondation européenne pour la formation да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-142/13: Определение на Съда (десети състав) от 27 март 2014 г. (преюдициално запитване от Audiencia Provincial de Barcelona — Испания) — Bright Service SA/Repsol Comercial de Produtos Petrolíferos SA (Преюдициално запитване — Член 99 от Процедурния правилник на Съда — Картели — Член 81 ЕО — Споразумение за изключително закупуване — Освобождаване — Регламент (ЕИО) № 1984/83 — Освободено споразумение — Регламент (ЕО) № 2790/1999 — Неосвободено споразумение — Действие във времето на освобождаването)

text:
               16.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 184/4

         Определение на Съда (десети състав) от 27 март 2014 г. (преюдициално запитване от Audiencia Provincial de Barcelona — Испания) — Bright Service SA/Repsol Comercial de Produtos Petrolíferos SA
   (Дело C-142/13) (1)

   ((Преюдициално запитване - Член 99 от Процедурния правилник на Съда - Картели - Член 81 ЕО - Споразумение за изключително закупуване - Освобождаване - Регламент (ЕИО) № 1984/83 - Освободено споразумение - Регламент (ЕО) № 2790/1999 - Неосвободено споразумение - Действие във времето на освобождаването))
   2014/C 184/05
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Audiencia Provincial de Barcelona

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Bright Service SA

      Ответник: Repsol Comercial de Produtos Petrolíferos SA

      Предмет

   Преюдициално запитване — Audiencia Provincial de Barcelona — Тълкуване на Регламент (ЕИО) № 1984/83 на Комисията от 22 юни 1983 година за прилагане на член 85, параграф 3 от Договора към категории споразумения за изключително закупуване (ОВ L 173, стр. 5) и на член 3, параграф 1, член 5, буква a) и член 12, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2790/1999 на Комисията от 22 декември 1999 година за прилагането на член 81, параграф 3 от Договора за категориите вертикални споразумения и съгласувани практики (ОВ L 336, стр. 21; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 66) — Действие във времето — Споразумение за изключителна дистрибуция на моторни и други горива между доставчик и оператор на бензиностанция — Споразумение, сключено при действието на Регламент № 1984/83 и пораждащо своите последици след влизането в сила на Регламент № 2790/1999 — Споразумение, което не отговаря на условията на тези два регламента

      Диспозитив

   Член 12, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2790/1999 на Комисията от 22 декември 1999 година за прилагането на член 81, параграф 3 от Договора за категориите вертикални споразумения и съгласувани практики трябва да се тълкува в смисъл, че договор в сила към 31 май 2000 г., включващ клауза за въздържане от конкуренция и отговарящ на условията за освобождаване по Регламент (ЕИО) № 1984/83 на Комисията от 22 юни 1983 година за прилагане на член 85, параграф 3 от Договора към категории споразумения за изключително закупуване, изменен с Регламент (ЕО) № 1582/97 на Комисията от 30 юли 1997 г., но не и на условията по Регламент № 2790/1999, продължава да бъде освободен на основание посочения член 12, параграф 2, от приложното поле на член 81, параграф 1 ЕО единствено до 31 декември 2001 г.

      (1)  ОВ C 178, 22.6.2013 г.


title: Дело T-125/15: Жалба, подадена на 18 март 2015 г. — Unicorn/СХВП — Mercilink Equipment Leasing (UNICORN)

text:
               26.5.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/31

         Жалба, подадена на 18 март 2015 г. — Unicorn/СХВП — Mercilink Equipment Leasing (UNICORN)
   (Дело T-125/15)
   (2015/C 171/36)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Unicorn a.s. (Прага, Чешка република) (представител: L. Lorenc, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Mercilink Equipment Leasing Ltd (Лимасол, Кипър)

      Данни за производството пред СХВП

      Заявител: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорна марка: фигуративна марка на Общността със словните елементи „UNICORN“ — марка на Общността № 1 1 0 14  701

      Производство пред СХВП: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на СХВП от 13 януари 2015 г. по преписка R 150/2014-5

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Изложени основания

               —

               СХВП не взела надлежно предвид представените от жалбоподателя доказателства,

               —

               СХВП неправилно приела, че по-ранните марки се ползват с добра репутация.


title: Дело T-565/10: Жалба, подадена на 21 декември 2010 г. — ThyssenKrupp Steel Europe/СХВП (Highprotect)

text:
               19.2.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 55/26

         Жалба, подадена на 21 декември 2010 г. — ThyssenKrupp Steel Europe/СХВП (Highprotect)
   (Дело T-565/10)
   2011/C 55/47
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: ThyssenKrupp Steel Europe AG (Duisburg, Германия) (представител: U. Ulrich, Rechtsanwältin)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 30 септември 2010 г. по преписка R 1038/2010-1,

               —

               СХВП да бъде осъдена да заплати разноските, включително по производството пред апелативния състав.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „Highprotect“ за стоки от клас 6

      Решение на проверителя: отказва регистрация.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент № 207/2009 (1), тъй като разглежданата марка на Общността има отличителен характер и не е описателна.

      (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1).


title: Дело T-261/13: Жалба, подадена на 3 май 2013 г. — Нидерландия/Комисия

text:
               29.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 189/29

         Жалба, подадена на 3 май 2013 г. — Нидерландия/Комисия
   (Дело T-261/13)
   2013/C 189/59
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподател: Кралство Нидерландия (представители: M. Bulterman и J. Langer)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Регламент (ЕС) № 119/2013, доколкото член 1, параграф 2 от него не може да бъде отделен от останалите разпоредби на посочения регламент. Член 1, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 119/2013 представлява основната разпоредба на Регламент (ЕС) № 119/2013, поради което с отмяната на член 1, параграф 2 останалите разпоредби биха загубили значението си.

               —

               при условията на евентуалност, да отмени член 1, параграф 2;

               —

               да осъди Комисията да заплати разноските.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага пет правни основания.

               1.

               Първо правно основание: нарушение на член 5, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 2494/95 (1), тъй като Евростат е посочен като службата, която изготвя и актуализира насоките.

               2.

               Второ правно основание: нарушение на член 13, параграф 2 ДЕС, тъй като се оправомощава Евростат да изготвя и актуализира правнозадължителни насоки.

               3.

               Трето правно основание: нарушение на член 338, параграф 1 ДФЕС, тъй като за създаването на хармонизирани индекси на потребителските цени при постоянни равнища на данъците (ХИПЦ-ПД) се използват насоки, а не някой от предвидените в член 288 ДФЕС правни актове.

               4.

               Четвърто правно основание: нарушение на член 5, параграф 3 и на член 14, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 2494/95 във връзка с член 5a от Решение 1999/468 (2), тъй като се предвижда различна процедура от процедурата по регулиране с контрол.

               5.

               Пето правно основание: нарушение на член 291 ДФЕС във връзка с Регламент (ЕС) № 182/2011 (3), тъй като за изготвянето и актуализирането на насоките не се предвижда една от установените в Регламент (ЕО) № 182/2011 процедури.

      (1)  Регламент (ЕО) № 2494/95 на Съвета от 23 октомври 1995 година относно хармонизираните индекси на потребителските цени (ОВ L 257, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 10, том 1, стр. 39).

      (2)  Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 година за установяване на условията и реда за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (ОВ L 184, стр. 23; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 2, стр. 159).

      (3)  Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 година за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите-членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (ОВ L 55, стр. 13).


title: Дело C-375/10: Решение на Съда (пети състав) от 24 март 2011 г. — Европейска комисия/Кралство Испания (Неизпълнение на задължения от държава членка — Директива 2007/36/CE — Упражняване на някои права на акционерите на дружества, допуснати до регулиран пазар — Липса на транспониране в предвидения срок)

text:
               21.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 152/9

         Решение на Съда (пети състав) от 24 март 2011 г. — Европейска комисия/Кралство Испания
   (Дело C-375/10) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 2007/36/CE - Упражняване на някои права на акционерите на дружества, допуснати до регулиран пазар - Липса на транспониране в предвидения срок)
   2011/C 152/16
   Език на производството: испански

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: G. Braun и E. Adsera Ribera)

      Ответник: Кралство Испания (представител: F. Díez Moreno)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Неприемане в предвидения срок на необходимите разпоредби за съобразяване с Директива 2007/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 юли 2007 година относно упражняването на някои права на акционерите на дружества, допуснати до регулиран пазар (ОВ L 184, стр. 17)

      Диспозитив

               1.

               Като не е приела в предвидения срок необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби за съобразяване с Директива 2007/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 юли 2007 година относно упражняването на някои права на акционерите на дружества, допуснати до регулиран пазар, Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по член 15 от тази директива.

               2.

               Осъжда Кралство Испания да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 274, 9.10.2010 г.


title: Дело C-78/07: Решение на Съда (седми състав) от 13 март 2008 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana — Италия) — Ispettorato Provinciale dell'Agricoltura di Enna, Assessorato all'agricoltura e foreste della regione Sicilia, Regione Sicilia/Domenico Valvo (Земеделие — Регламенти (ЕИО) № 2328/91 и (ЕО) № 950/97 — Членове 17 и 18 — Компенсаторно обезщетение за постоянни неблагоприятни природни условия — Земеделски производители, получаващи пенсия за прослужено време — Право на компенсаторно обезщетение — Граници)

text:
               9.5.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 116/7

         Решение на Съда (седми състав) от 13 март 2008 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana — Италия) — Ispettorato Provinciale dell'Agricoltura di Enna, Assessorato all'agricoltura e foreste della regione Sicilia, Regione Sicilia/Domenico Valvo
   (Дело C-78/07) (1)

   (Земеделие - Регламенти (ЕИО) № 2328/91 и (ЕО) № 950/97 - Членове 17 и 18 - Компенсаторно обезщетение за постоянни неблагоприятни природни условия - Земеделски производители, получаващи пенсия за прослужено време - Право на компенсаторно обезщетение - Граници)
   (2008/C 116/12)
   Език на производството: италиански
   Препращаща юрисдикция
   Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana
   Страни в главното производство

      Ищци: Ispettorato Provinciale dell'Agricoltura di Enna, Assessorato all'agricoltura e foreste della regione Sicilia, Regione Sicilia

      Ответник: Domenico Valvo
   Предмет
   Преюдициално запитване — Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana — Тълкуване на Регламент (ЕО) № 950/97 на Съвета от 20 май 1997 година относно относно повишаването на ефективността на земеделските структури — Национална правна уредба, която отказва отпускането на компенсаторното обезщетение за постоянни неблагоприятни природни условия на земеделските стопани, получаващи пенсия за прослужно време.
   Диспозитив
   Членове 17 и 18 от Регламент (ЕО) № 950/97 на Съвета от 20 май 1997 година относно повишаването на ефективността на земеделските структури предоставят на държавите-членки възможност да отпускат компенсаторно обезщетение на земеделски стопанин, който отговаря на условията, установени в тези два члена. Те обаче допускат държава-членка да откаже изплащането на такова обезщетение, в случай че същият стопанин получава пенсия, и по-специално такава за прослужено време.

      (1)  ОВ C 117, 26.5.2007 г.


title: Дело C-444/10: Преюдициално запитване, отправено от Bundesfinanzhof (Deutschland) на 15 септември 2010 г. — Finanzamt Lüdenscheid/Christel Schriever

text:
               20.11.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 317/19

         Преюдициално запитване, отправено от Bundesfinanzhof (Deutschland) на 15 септември 2010 г. — Finanzamt Lüdenscheid/Christel Schriever
   (Дело C-444/10)
   ()
   2010/C 317/35
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesfinanzhof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Finanzamt Lüdenscheid

      Ответник: Christel Schriever

      Преюдициални въпроси

               1.

               Налице ли е „прехвърляне“ на съвкупност от активи по смисъла на член 5, параграф 8 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота (1), ако стопански субект прехвърли на определен приобретател стоките в наличност заедно с обзавеждането на магазин, в който е организирано търговско предприятие за търговия на дребно, като стопанският субект запазва правото на собственост върху този магазин и единствено го отдава под наем на приобретателя?

               2.

               В този случай от значение ли е дали договорът за наем, с който се предоставя ползването на магазина, е сключен за продължителен срок, или за неопределен срок, като всяка от двете страни има право да прекрати договора едностранно с краткосрочно предизвестие?

      (1)  OB L 145, стр.1.


title: Дело C-148/05: Решение на Съда (четвърти състав) от 14 юни 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Ирландия (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Директива 79/923/ЕИО — Качество на водите за развъждане на черупкови организми — Посочване на водите за развъждане на черупкови организми — Програми за намаляване на замърсяването — Определяне на параметри за контрол)

text:
               4.8.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 183/3

         Решение на Съда (четвърти състав) от 14 юни 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Ирландия
   (Дело C-148/05) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 79/923/ЕИО - Качество на водите за развъждане на черупкови организми - Посочване на водите за развъждане на черупкови организми - Програми за намаляване на замърсяването - Определяне на параметри за контрол)
   (2007/C 183/04)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: B. Doherty и D. Recchia, agents)

      Ответник: Ирландия (представители: D. O'Hagan и N. Travers, agents)
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Непълно транспониране на членове 3, 4 и 5 от Директива 79/923/ЕИО на Съвета от 30 октомври 1979 година относно изискванията за качеството на водите за развъждане на черупкови организми (ОВ L 281, стр. 47) — Липса на посочване на някои местности с води за развъждане на черупкови организми, на изготвяне на програми за намаляване на замърсяването и на определяне на параметри за контрол
   Диспозитив

               1)

               Като не е:

                           —

                           посочила всички води за развъждане на черупкови организми, за които се изисква посочване в съответствие с член 4 от Директива 79/923/ЕИО на Съвета от 30 октомври 1979 година относно изискванията за качеството на водите за развъждане на черупкови организми,

                           —

                           определила всички необходими стойности по отношение на водите за развъждане на черупкови организми, които са посочени или за които се изисква посочване по силата на член 4 от Директива 79/923 съобразно с член 3 от същата, и

                           —

                           предприела всички необходими мерки за изготвяне на програми за намаляване на замърсяването на водите, за които се изисква посочване по силата на член 4 от Директива 79/923 съобразно с член 5 от същата,

                     Ирландия не е изпълнила задълженията, които произтичат от тази директива.

               2)

               Ирландия се осъжда да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 69, 19.3.2005 г.


title: Дело F-31/15: Жалба, подадена на 23 февруари 2015 г. — ZZ/Съвет

text:
               4.5.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 146/51

         Жалба, подадена на 23 февруари 2015 г. — ZZ/Съвет
   (Дело F-31/15)
   (2015/C 146/71)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: M. Verlardo, avocat)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Предмет на производството

   Отмяната на фиша за пенсия на жалбоподателя за месец май 2014 г., в частта му, в която съдържа адаптиране на пенсията с 0 % за 2011 г. и с 0,8 % за 2012 г., и искане за обезщетение на твърдените претърпени имуществени вреди.

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отменят обжалваните решения и доколкото е необходимо, решенията за отхвърляне на жалбите по административен ред;

               —

               да се осъди ответникът да им заплати просрочените възнаграждения, съответстващи на адаптиране на техните заплати и пенсии с 1,7 % за 2011 г. и за 2012 г. като обезщетение за финансовите вреди, ведно с лихвите за забава при лихвения процент на Европейската централна банка, увеличен с 2 пункта, считано от датата на постановяване на решението;

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-634/15: Решение на Общия съд от 12 юли 2017 г. — Frinsa del Noroeste/EUIPO — Frigoríficos Unidos (Frinsa LA CONSERVERA) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за регистрация на фигуративна марка на Европейския съюз „Frinsa LA CONSERVERA“ — По-ранна фигуративна марка на Европейския съюз „FRIUSA“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               28.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 283/35

         Решение на Общия съд от 12 юли 2017 г. — Frinsa del Noroeste/EUIPO — Frigoríficos Unidos (Frinsa LA CONSERVERA)
   (Дело T-634/15) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за регистрация на фигуративна марка на Европейския съюз „Frinsa LA CONSERVERA“ - По-ранна фигуративна марка на Европейския съюз „FRIUSA“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2017/C 283/52)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Frinsa del Noroeste, SA (Санта Еухения де Рибейра, Испания) (представител: J. Botella Reyna, адвокат)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: A. Schifko)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Frigoríficos Unidos, SA (Риудейотс де ла Селва, Испания)

      Предмет

   Жалба срещу решение на пети апелативен състав на EUIPO от 27 юли 2015 г. (преписка R 2382/2014-5), постановено в производство по възражение със страни Frigoríficos Unidos и Frinsa del Noroeste

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Frinsa del Noroeste, SA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 16, 18.1.2016 г.


title: Дело T-94/11: Определение на Общия съд от 13 юни 2013 г. — AU Optronics/Комисия

text:
               3.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 225/83

         Определение на Общия съд от 13 юни 2013 г. — AU Optronics/Комисия
   (Дело T-94/11) (1)

   2013/C 225/187
   Език на производството: английски
   Председателят на шести състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 120, 16.4.2011 г.


title: Дело T-230/16: Жалба, подадена на 11 май 2016 г. — C & J Clark International/Комисия

text:
               18.7.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 260/42

         Жалба, подадена на 11 май 2016 г. — C & J Clark International/Комисия
   (Дело T-230/16)
   (2016/C 260/53)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: C & J Clark International Ltd (Съмърсет, Обединено кралство) (представители: A. Willems, S. De Knop и J. Charles, lawyers)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да обяви жалбата за допустима;

               —

               да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2016/223 на Комисията от 17 февруари 2016 година за установяване на процедура за оценка на някои искания за получаване на статут на дружество, работещо в условията на пазарна икономика, и за индивидуално третиране, подадени от производители износители от Китай и Виетнам, и за изпълнение на решението на Съда на Европейския съюз по съединени дела C-659/13 и C-34/14; и

               —

               да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири основания.

               1.

               Първото основание е изведено от нарушение на принципа на предоставената компетентност, предвиден в член 5, параграфи 1 и 2, ДЕС, тъй като Комисията не е действала на база правилно правно основание.

               2.

               Второто основание е изведено от нарушение на член 266 ДФЕС, доколкото Комисията не е взела необходимите мерки, за да се съобрази с решение C & J Clark International и Puma (C-659/13 и C-34/14, EU:C:2016:74)

               3.

               Третото основание е изведено от нарушение на член 5, параграфи 1 и 4, ДЕС, доколкото Комисията приела акт, който надхвърля необходимото за постигане на преследваната с нея цел; и

               4.

               Четвъртото основание е изведено от допусната от Комисията злоупотреба с власт, доколкото последната използвала правомощията си за цели, различни от предоставените ѝ.


title: Дело F-97/11: Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 11 декември 2012 г. —Vienne/Парламент (Публична служба — Режим на заплащането — Семейни надбавки — Надбавка за жилищни нужди — Погасяване на правото на надбавка за жилищни нужди — Прекратяване на брака)

text:
               16.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/30

         Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 11 декември 2012 г. —Vienne/Парламент
   (Дело F-97/11) (1)

   (Публична служба - Режим на заплащането - Семейни надбавки - Надбавка за жилищни нужди - Погасяване на правото на надбавка за жилищни нужди - Прекратяване на брака)
   2013/C 46/58
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Philippe Vienne (Мутфор, Люксембург) (представители: P. Nelissen Grade и G. Leblanc, avocats)

      Ответник: Европейски парламент (представители: M. Ecker и S. Alves)

      Предмет

   Публична служба — Отмяна на решението на Парламента за определяне на датата, от която се взема предвид промяната в гражданското състояние за целите на прекратяване изплащането на надбавката за жилищни нужди поради постановяването на съдебно решение за развод на жалбоподателя.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда г-н Vienne да понесе направените от него съдебни разноски и да заплати съдебните разноски на Европейския парламент.

      (1)  ОВ C 347, 26.11.2011 г., стр.47.


title: Дело T-450/11: Жалба, подадена на 10 август 2011 г. — Galileo International Technology/СХВП — ЕКА (GALILEO)

text:
               8.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 298/25

         Жалба, подадена на 10 август 2011 г. — Galileo International Technology/СХВП — ЕКА (GALILEO)
   (Дело T-450/11)
   2011/C 298/47
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Galileo International Technology LLC (Bridgetown, Барбадос) (представители: S. Malynicz, Barrister, M. Blair и K. Gilbert, Solicitors)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Европейска космическа агенция (ЕКА) (Париж, Франция)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 14 април 2011 г. по преписка № R 1423/2005-1, и

               —

               да се разпореди на ответника и на другата страна в производството пред апелативния състав да заплатят направените от тях разноски, както и тези на жалбоподателя.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративната марка „GALILEO“ за услуги от клас 42 — заявка за марка на Общността № 2742237

      Притежател на марката или знака, на която/който се прави позоваване в процедурата по възражение: жалбоподателят

      Марка или знак, на която/който се прави позоваване в подкрепа на възражението: регистрация № 1701167 на словната марка „GALILEO“ за стоки и услуги от класове 9, 39, 41 и 42 като марка на Общността; регистрация № 2157501 на словната марка „GALILEO“ за стоки и услуги от класове 9, 16, 35, 38, 39, 41 и 42 като марка на Общността; регистрация № 516799 на фигуративната марка „powered by GALILEO“ за стоки и услуги от класове 9, 16, 35, 38, 39, 41 и 42 като марка на Общността; регистрация № 330084 на фигуративната марка „GALILEO INTERNATIONAL“ за стоки и услуги от класове 9, 39, 41 и 42 като марка на Общността; регистрация № 2159069 на фигуративната марка „GALILEO INTERNATIONAL“ за стоки и услуги от класове 9, 16, 35, 38, 39, 41 и 42 като марка на Общността

      Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав не е взел предвид, че съществува висока степен на сходство между стоките и услугите, обхванати от по-ранните марки на Общността, и услугите, обхванати от оспорената марка на Общността. По-специално апелативният състав не е взел предвид, че част от релевантните стоки и услуги могат да се допълват както защото са насочени към един и същ потребител, така и защото имат една и съща цел. При тези обстоятелства изводът на апелативния състав, че не съществува вероятност от объркване, е опорочен от грешка предвид ясното сходство между марките и факта, че по-ниска степен на сходство между тези стоки и услуги може да бъде компенсирана от по-висока степен на сходство между марките.


title: Дело T-1/08: Жалба, подадена на 8 януари 2008 г. — Buczek Automotive/Комисия

text:
               8.3.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 64/53

         Жалба, подадена на 8 януари 2008 г. — Buczek Automotive/Комисия
   (Дело T-1/08)
   (2008/C 64/85)
   Език на производството: полски
   Страни

      Жалбоподател: Buczek Automotive sp. z.o.o. (Sosnowiec, Полша) (представител: T. Gackowski, юрисконсулт [radca prawny])

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отменят член 1 и член 3, параграфи 1 и 3 от Решение на Комисията от 23 октомври 2007 г. относно държавна помощ № С 23/2006 (бивш NN 35/2006), предоставена от Република Полша на производителя на стомана Grupа Technologie Buczek,

               —

               при условията на евентуалност да й отменят член 1 и член 3, параграфи 1 и 3 от Решение от 23 октомври 2007 г. относно държавна помощ № С 23/2006 (бивш NN 35/2006), предоставена от Република Полша на производителя на стомана Grupа Technologie Buczek, доколкото в тях Комисията разпорежда от Buczek Automotive sp. z o.o да се изиска възстановяване на сумата от 7 183 528 PLN,

               —

               да се отменят членове 4 и 5 от Решение от 23 октомври 2007 г. относно държавна помощ № С 23/2006 (бивш NN 35/2006), предоставена от Република Полша на производителя на стомана Grupа Technologie Buczek, доколкото тези членове се отнасят до възстановяване на помощта от Buczek Automotive sp. z o.o,

               —

               да се осъди Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   В подкрепа на жалбата жалбоподателят посочва правни основания, които се покриват с изтъкнатите от него по дело Т-440/07, Huta Buczek/Комисия (1).

      (1)  ОВ С 22, стр. 50.


title: Дело C-77/10: Преюдициално запитване, отправено от Cortе Suprema di Cassazione (Италия) на 9 февруари 2010 г. — Ugo Cifone/Giudice delle indagini preliminari del Tribunale di Trani

text:
               17.4.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 100/28

         Преюдициално запитване, отправено от Cortе Suprema di Cassazione (Италия) на 9 февруари 2010 г. — Ugo Cifone/Giudice delle indagini preliminari del Tribunale di Trani
   (Дело C-77/10)
   2010/C 100/42
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Corte Suprema di Cassazione

      Страни в главното производство

      Ищец: Ugo Cifone

      Преюдициални въпроси

   Как следва да се тълкуват членове 43 ЕО и 49 ЕО по отношение на свободата на установяване и свободното предоставяне на услуги в сектора на залаганията върху резултати от спортни състезания, за да се определи дали посочените разпоредби от Договора допускат национална правна уредба, която установява система на монопол в полза на държавата, както и режим на концесии и разрешения, който предвижда в рамките на определен брой концесии: а) съществуването на обща тенденция за защита на притежателите на концесия, предоставена по-рано въз основа на процедура, при която една част от операторите са били изключени незаконосъобразно; б) наличие на разпоредби, които гарантират запазването на придобитите търговски позиции след процедура, при която част от операторите са били изключени незаконосъобразно (например забрана за новите концесионери да инсталират своите пунктове на определено разстояние от вече съществуващите пунктове); в) установяване на случаи на прекратяване на концесията и плащане на гаранции в много голям размер — като към тези случаи спада прякото или непряко експлоатиране от страна на концесионера на трансгранични дейности, свързани с хазартни игри, подобни на тези, за които е предоставена концесията.


title: Дело T-185/07: Иск, предявен на 29 май 2007 г. — Calvin Klein Trademark Trust/СХВП — Zafra Marroquineros (CK CREACIONES KENNYA)

text:
               21.7.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 170/34

         Иск, предявен на 29 май 2007 г. — Calvin Klein Trademark Trust/СХВП — Zafra Marroquineros (CK CREACIONES KENNYA)
   (Дело T-185/07)
   (2007/C 170/66)
   Език, на който е изготвен искът: испански
   Страни

      Ищец: Calvin Klein Trademark Trust (Delaware, Съединени американски щати) (представители: г-н T. Andrade Boué, г-жа M. I. Lehmann Novo и г-н A. Hernández Lehmann, abogados)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Zafra Marroquineros, S. L.
   Искания на ищеца

               —

               Да се отмени оспорваното решение от 29 март 2007 г. по дело R 314/2006-2.

               —

               Да се откаже регистрация на словна марка на Общността № 3386604 CK CREACIONES KENNYA.

               —

               Да се осъдят СХВП и подпомагащите страни да заплатят разноските.

         Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Zafra Marroquineros, S. L.

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „CK CREACIONES KENNYA“ за стоки от класове 18 и 25 (заявка № 3.386.604).

      Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: Ищецът.

      Марка или знак, на който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Основно фигуративна марка на Общността „CK CALVIN KLEIN“ (марка № 66.712) за стоки и услуги от класове 3, 4, 8, 9, 14, 16, 20, 21, 24-27, 35 и 42 и национални марки „СК“ за стоки от класове 18 и 25.

      Решение на отдела по споровете: Отхвърля възражението.

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграфи 1 и 5 от Регламент (ЕО) № 40/94 (1), тъй като съществува вероятност от объркване между въпросните марки и марката „СК“ е общоизвестна.

      (1)  Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ L 11, 1994 г., стр. 1; Специално издание на български език 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).


title: Дело T-431/04 R: Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 18 юни 2007 г. — Италия/Комисия ( Обезпечително производство — Молба за временни мерки — Регламент (EО) № 1429/2004 — Обща организация на пазара на вино — Правен режим за използване на наименования на винени сортове и на техните синоними — Времево ограничаване на използването — Молба, чийто предмет е отпаднал )

text:
               25.8.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 199/38

         Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 18 юни 2007 г. — Италия/Комисия
   (Дело T-431/04 R)
   („Обезпечително производство - Молба за временни мерки - Регламент (EО) № 1429/2004 - Обща организация на пазара на вино - Правен режим за използване на наименования на винени сортове и на техните синоними - Времево ограничаване на използването - Молба, чийто предмет е отпаднал“)
   (2007/C 199/73)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Ищец: Италианска република (представител: M. Fiorilli, agent)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: първоначално E. Righini и L. Viasaggio, след това F. Jimeno Fernández и E. Righini, agents)

      Страна, встъпила в подкрепа на ответника: Република Унгария (представители: първоначално P. Gottfried, след това R. Somssich и J. Stadler, agents)
   Предмет
   Молба за временни мерки, с която по същество се цели до произнасяне на решение от Съда по дела C-23/07 и C-24/07 спиране на изпълнението на разпоредбата, с която се ограничава до 31 март 2007 г. правото да се ползва наименованието „Тocai friulano“, която разпоредба е представена във вид на обяснителна бележка в приложение I, точка 103 към Регламент (EО) № 1429/2004 на Комисията от 9 август 2004 г. за изменение на Регламент (ЕО) № 753/2002 относно определяне на някои правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 1493/1999 на Съвета по отношение на описанието, обозначаването, представянето и защитата на някои лозаро-винарски продукти (ОВ L 263, стp. 11), и, при условията на евентуалност, спиране на изпълнението на същата разпоредба на територията на Италианската република, до произнасяне на решението от Съда по съединени дела C-23/07 и C-24/07, като паралелно се постанови забрана за износ на продукцията в Общността, без да се засяга продажбата на произведено в Унгария вино, носещо наименованието „Tokaj“ или на вина с омоними наименования, чиято продажба е разрешена в Италия и в Общността.
   Диспозитив

               1)

               Молбата за временни мерки се отхвърля.

               2)

               Съдът ще се произнесе в по-късен момент относно разноските.


title: Дело F-80/13: Жалба, подадена на 21 август 2013 г. — ZZ/ESMA

text:
               9.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 325/51

         Жалба, подадена на 21 август 2013 г. — ZZ/ESMA
   (Дело F-80/13)
   2013/C 325/83
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представители: O. Kress и S. Bassis, avocats)

      Ответник: Европейския орган за ценни книжа и пазари (ЕОЦКП)

      Предмет на производството

   От една страна, отмяна на решението за удължаване на изпитателния срок на жалбоподателя и отмяна на последващото решение същият да бъде уволнен, и от друга страна, искане за обезщетение за вредите, които се твърди, че са претърпени.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението за удължаване на изпитателния срок;

               —

               да се отмени решението за уволнение;

               —

               ЕОЦКП да бъде осъден да заплати на жалбоподателя обезщетение за претърпените вреди, оценено неокончателно ex aequo et bono на 373 414 евро за имуществените вреди и 50 000 евро за неимуществените вреди;

               —

               ЕОЦКП да бъде осъден да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-71/13 P: Определение на Съда (девети състав) от 15 юли 2014 г.  — Република Гърция/Европейска комисия (Обжалване — ЕФОГСС, ЕФГЗ и ЕЗФРСР — Разходи, които се изключват от финансиране на Европейския съюз — Разходи, направени от Република Гърция)

text:
               15.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 315/27

         Определение на Съда (девети състав) от 15 юли 2014 г. — Република Гърция/Европейска комисия
   (Дело C-71/13 P) (1)

   ((Обжалване - ЕФОГСС, ЕФГЗ и ЕЗФРСР - Разходи, които се изключват от финансиране на Европейския съюз - Разходи, направени от Република Гърция))
   2014/C 315/41
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Жалбоподател: Република Гърция (представители: I. Chalkias и E. Leftheriotou)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: D. Triantafyllou, H. Tserepa-Lacombe и A. Markoulli)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Република Гърция да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 101, 6.4.2013 г.


title: Дело T-249/12: Жалба, подадена на 5 юни 2012 г. — Vestel Iberia/Комисия

text:
               4.8.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 235/14

         Жалба, подадена на 5 юни 2012 г. — Vestel Iberia/Комисия
   (Дело T-249/12)
   2012/C 235/34
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Vestel Iberia, SL (Мадрид, Испания) (представители: адв. P. De Baere и адв. P. Muñiz)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска Общият съд:

               —

               да отмени Решение на Комисията COM (2010) 22, окончателен, от 18 януари 2010 г., установяващо основателността на последващото вземане под отчет на вносни мита и неоснователността на тяхното опрощаване в конкретния случай (REM 02/08), което е връчено на жалбоподателя на 12 април 2012 г.;

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят излага три правни основания в подкрепа на своята жалба.

               1.

               С първото правно основание се твърди, че

                           —

                           вносните мита били взети под отчет в противоречие с член 220, параграф 2, буква б) от Митническия кодекс на Общността (МКО) (1), тъй като ответникът погрешно приел, че утвърденото по отношение на вноса от трети страни антидъмпингово законодателство се прилага автоматично спрямо стоки в свободно обращение в рамките на митническия съюз ЕС — Турция, вследствие от което ответникът неправилно не е уведомил търговците, че разглежданият антидъмпингов регламент е приложим и спрямо стоките в свободно обращение в рамките на митническия съюз ЕС — Турция. При условията на евентуалност се твърди, че турските власти допуснали грешка, потвърждавайки, че налаганите спрямо стоки от трети страни автидъмпингови сборове не са приложими спрямо стоки в свободно обращение в рамките на митническия съюз ЕС — Турция. Освен това испанските митнически власти също допуснали грешка като приели, че придружените от сертификат ATR стоки не се облагат с допълнителни сборове или не могат да са обект на мерки за търговска защита и не уведомили икономическите оператори, че техният внос от Турция може да бъде обект на търговски мерки дори ако тези стоки са в свободно обращение.

               2.

               С второто правно основание се твърди, че

                           —

                           допуснатата от компетентните митнически органи грешка не е можело да се установи по разумен начин от задълженото по плащането лице, което действало добросъвестно и в съответствие с всички законодателни разпоредби, в сила по отношение на митническото деклариране.

               3.

               С третото правно основание се твърди, че

                           —

                           жалбоподателят се намирал в особена хипотеза спрямо член 239 от МКО и не можело да му се вменяват недобросъвестно поведение или груба небрежност съгласно член 239 от МКО.

      (1)  Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 302, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 5, стр. 58).


title: Дело T-375/16: Жалба, подадена на 13 юли 2016 г. — Sabre GLBL/EUIPO (INSTASITE)

text:
               5.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 326/30

         Жалба, подадена на 13 юли 2016 г. — Sabre GLBL/EUIPO (INSTASITE)
   (Дело T-375/16)
   (2016/C 326/52)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Sabre GLBL, Inc. (Саутлейк, Тексас, Съединени щати) (представител: J. Zecher, адвокат)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Данни за производството пред EUIPO

      Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „INSTASITE“ — заявка за регистрация № 13 882 162

      Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 27 април 2016 г. по преписка R 1742/2015-2

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-546/11: Решение на Съда (втори състав) от 26 септември 2013 г. (преюдициално запитване от Højesteret — Дания) — Dansk Jurist- og Økonomforbund, от името на Erik Toftgaard/Indenrigs- og Sundhedsministeriet (Равно третиране в областта на заетостта и професиите — Забрана на дискриминацията въз основа на възрастта — Директива 2000/78/ЕО — Член 6, параграфи 1 и 2 — Отказ за изплащане на възнаграждение за оставане на разположение на държавните служители, които са навършили 65-годишна възраст и отговарят на условията за придобиване на право на пенсия за осигурителен стаж и възраст)

text:
               23.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 344/13

         Решение на Съда (втори състав) от 26 септември 2013 г. (преюдициално запитване от Højesteret — Дания) — Dansk Jurist- og Økonomforbund, от името на Erik Toftgaard/Indenrigs- og Sundhedsministeriet
   (Дело C-546/11) (1)

   (Равно третиране в областта на заетостта и професиите - Забрана на дискриминацията въз основа на възрастта - Директива 2000/78/ЕО - Член 6, параграфи 1 и 2 - Отказ за изплащане на възнаграждение за оставане на разположение на държавните служители, които са навършили 65-годишна възраст и отговарят на условията за придобиване на право на пенсия за осигурителен стаж и възраст)
   2013/C 344/21
   Език на производството: датски

      Запитваща юрисдикция

   Højesteret

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Dansk Jurist- og Økonomforbund, от името на Erik Toftgaard

      Ответник: Indenrigs- og Sundhedsministeriet

      в присъствието на: Centralorganisationernes Fællesudvalg (CFU), Kommunale Tjenestemænd og Overenskomstansatte (KTO), Personalestyrelsen, Kommunernes Landsforening (KL), Danske Regioner

      Предмет

   Преюдициално запитване — Højesteret — Тълкуване на член 6, параграфи 1 и 2 от Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (ОВ L 303, стр. 16, Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 7) — Определяне на възраст за достъп до или за придобиване на право на пенсия за осигурителен стаж и възраст или обезщетение за инвалидност по професионални социалноосигурителни схеми — Дискриминация въз основа на възрастта — Национално законодателство, което предвижда в случай на съкращаване на длъжността на работника да се изплаща обезщетение в размер на трудовото му възнаграждение в продължение на три години или докато навърши пенсионна възраст — Работник на 65-годишна възраст, чиято длъжност е била съкратена, но му се изплаща пенсия, а не трудовото възнаграждение, което е получавал преди това, въпреки че има право да продължи професионалната си дейност и след навършване на 65 години.

      Диспозитив

               1.

               Член 6, параграф 2 от Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите трябва да се тълкува в смисъл, че следва да се прилага само към пенсиите за осигурителен стаж и възраст и обезщетенията за инвалидност по професионални социалноосигурителни схеми.

               2.

               Член 2 и член 6, параграф 1 от Директива 2000/78 трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба, съгласно която държавните служители, навършили възрастта, на която биха могли да получават пенсия за осигурителен стаж и възраст, само поради този факт нямат право на възнаграждението за оставане на разположение, предназначено за държавните служители, освободени от длъжност в резултат от съкращаването на длъжността им.

      (1)  ОВ C 13, 14.1.2012 г.


title: Дело C-293/13 P: Жалба, подадена на 27 май 2013 г. от Fresh Del Monte Produce, Inc. срещу Решение на Общия съд (осми състав), постановено на 14 март 2013 г. по дело T-587/08, Fresh Del Monte Produce, Inc./Европейска комисия

text:
               31.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/18

         Жалба, подадена на 27 май 2013 г. от Fresh Del Monte Produce, Inc. срещу Решение на Общия съд (осми състав), постановено на 14 март 2013 г. по дело T-587/08, Fresh Del Monte Produce, Inc./Европейска комисия
   (Дело C-293/13 P)
   2013/C 252/27
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Fresh Del Monte Produce, Inc. (представители: B. Meyring, Rechtsanwalt, L. Suhr, advocate, O. Van Ermengem, avocat)

      Други страни в производството: Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert GmbH & Co. KG, Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска Съдът:

               —

               да отмени Решение на Общия съд от 14 март 2013 г. по дело T-587/08,

               —

               да отмени Решение на Комисията от 15 октомври 2008 г. (C(2008) 5955 окончателен) по дело COMP/39.188 — Банани, в частта, която се отнася до жалбоподателя, и

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски за първата инстанция и за производството по жалбата.

      Правни основания и основни доводи

   На първо място според жалбоподателя, като приели, че Del Monte следва да носи отговорност за нарушението, Комисията и Общият съд нарушили член 81, параграф 1 ЕО (понастоящем член 101 ДФЕС) и член 23, параграф 2 от Регламент № 1/2003 (1). Критерият за отговорност на дружеството майка предполага дъщерното дружество да не е способно да взима самостоятелни решения за пазарното си поведение. Това означава, че дружеството майка може да носи отговорност само в случаи, когато дъщерно дружество следва инструкциите на дружеството майка във всичките им съществени аспекти. Комисията и Общият съд обаче приели, че Del Monte носи отговорност за поведението на Weichert, въпреки констатацията, че „Weichert не винаги следвало инструкциите на Del Monte“ и „било възможно решения на Weichert във връзка с цените да не оправдаят очакванията на Del Monte“. Освен това нито в решението на Комисията, нито в Решението на Общия съд, се установява, че Weichert действително спазвало всички указания на Del Monte. Жалбоподателят допълва, че преценката на Общия съд се ограничила до няколко фактора, за които се твърди, че осигурявали на Del Monte някаква степен на влияние, но не използва установения в съдебната практика критерий за да прецени защо това влияние е „решаващо“.
   При условията на евентуалност жалбоподателят твърди, че Общият съд изопачил някои доказателства, по-конкретно във връзка със споразумението за сътрудничество на Weichert и изявленията на другите вносители.
   Жалбоподателят твърди освен това, че като отхвърлил отделни доказателства само защото въз основа на тях не се установява липсата на решаващо влияние, Общият съд реално обърнал доказателствената тежест. Това било равнозначно на нарушение на член 48 от Хартата на основните права на Европейския съюз и на член 6, параграф 2 от Европейската конвенция за правата на човека и на принципа in dubio pro reo.
   Накрая жалбоподателят твърди, че като приел, че Dole, Chiquita и Weichert са участници в едно-единствено продължавано нарушение, независимо от факта, че Weichert изобщо не знаело за контактите между Chiquita и Dole, Общият съд нарушил член 81, параграф 1 ЕО.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).


title: Дело C-63/11: Преюдициално запитване, отправено от Tribunale di Rovereto (Италия) на 11 февруари 2011 г. — Наказателно производство срещу John Austine

text:
               16.4.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 120/5

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunale di Rovereto (Италия) на 11 февруари 2011 г. — Наказателно производство срещу John Austine
   (Дело C-63/11)
   2011/C 120/09
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale di Rovereto

      Страна в главното производство

   John Austine

      Преюдициален въпрос

   С оглед на принципите на лоялно сътрудничество и на полезно действие на директивите, трябва ли членове 15 и 16 от Директива 2008/115/ЕО (1) да се тълкуват в смисъл, че в случаите на неизпълнение на издадената от компетентния административен орган заповед за извеждане по член 8, параграф 3 от Директивата държавата членка не може да предвижда, че при липса на съдействие от страна на незаконно пребиваващия гражданин на трета страна в административната процедура по връщане е допустимо да бъдат взети свързани с лишаване от свобода мерки на основания, различни от тези за задържане, съгласно националния закон, ако не са налице посочените в членове 15 и 16 изисквания и гаранции?

      (1)  ОВ L 348, стр. 98.


title: Дело C-505/06: Искане за преюдициално заключение, направено от Commissione tributaria regionale di Genova (Италия) на 12 юни 2006 г. — Agenzia Dogane Circoscrizione Doganale di Genova/Euricom SpA

text:
               24.2.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 42/12

         Искане за преюдициално заключение, направено от Commissione tributaria regionale di Genova (Италия) на 12 юни 2006 г. — Agenzia Dogane Circoscrizione Doganale di Genova/Euricom SpA
   (Дело C-505/06)
   (2007/C 42/20)
   Език на производството: италиански
   Препращаща юрисдикция
   Commissione tributaria regionale di Genova
   Страни в главното производство

      Ищец: Agenzia Dogane Circoscrizione Doganale di Genova

      Ответник: Euricom SpA
   Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли член 216 от МКО [Митнически кодекс на Общността] да се тълкува в смисъл, че той се прилага изключително по отношение на продукти, получени в режим на активно усъвършенстване, в които са вложени необщностни стоки, или тази разпоредба е източник на митническо задължение, което е самостоятелно по отношение на другите митнически задължения и е оправдано от изискването да не се предоставя двойно митническо облекчение?

               2)

               В рамките на операция по активно усъвършенстване, извършена в особената форма на предварителен износ и внос на компенсаторни продукти, получени от еквивалентни стоки (EX/IM), член 115, параграфи 1 и 3 МКО и съответните разпоредби от Регламент 2913/92/ЕИО (1) относно прилагането им предвиждат ли, че продукт, внесен като компенсаторен по отношение на продукт, предварително изнесен като продукт с произход от Италия, във всички случаи придобива митнически статут на общностна стока и съответната привилегия за освобождаване от митни сборове, или тези разпоредби не се прилагат, когато описаната по-горе операция за упоменатите спорни продукти се отнася до предварителен износ за страни, с които Общността е подписала специални споразумения?

               3)

               В конкретния случай, влияе ли или не върху конкретната операция, и по-специално върху произхода от Общността на предварително изнесения местен [италиански] ориз фактът, че цитираният по-горе член 15 [да се чете 115], параграф 3 предвижда, че внесените компенсаторни стоки придобиват митническия статут на предварително изнесени общностни стоки? В случай, че отговорът е положителен, се иска изясняване на връзката между митническия режим на активно усъвършенстване и правилата относно произхода, предвидени в Митническия кодекс на Общността и в споразуменията със страните от Централна и Източна Европа.

               4)

               Трябва ли член 15, параграф 2 от споразуменията между Европейската Общност и страните от Централна и Източна Европа да се тълкува в смисъл, че той лишава от полезен ефект член 216 МКО, щом като тази разпоредба установява, че забраната за възстановяване на митни сборове по отношение на материали, които са използвани за производството на продукти, изнасяни със сертификат EUR 1 (издаден от митническа служба в Общността), не се прилага, ако тези стоки са предназначени за вътрешно потребление?

      (1)  ОВ L 302, стр. 1.


title: Покана за подаване на кандидатури — генерален директор (степен AD 15—AD 16) на службата за писмени преводи на Съда на Европейския съюз

text:
               12.11.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               CA 307/1

         ПОКАНА ЗА ПОДАВАНЕ НА КАНДИДАТУРИ
   генерален директор (степен AD 15—AD 16) на службата за писмени преводи на Съда на Европейския съюз
   (2010/C 307 A/01)

      Длъжността генерален директор (степен AD 15—AD 16) на службата за писмени преводи на Съда на Европейския съюз в Люксембург е свободна. Титулярят на длъжността ще бъде назначен по реда на член 29, параграф 2 от Правилника за длъжностните лица на Европейските общности.

   СЛУЖЕБНИ ЗАДЪЛЖЕНИЯ И ИЗИСКВАНИЯ ЗА НАЗНАЧАВАНЕ
   Под прякото ръководство на секретаря на Съда генералният директор отговаря за управлението на генерална дирекция „Писмени преводи“. Тази генерална дирекция е службата за юридически преводи на Съда на Европейския съюз. Тя осигурява спазването на езиковия режим в трите юрисдикции, които съставят тази институция, както във връзка с текущата работа по делата, така и във връзка с публикуването на сборниците съдебна практика. В службата работят около 900 души, включително над 600 юрист-лингвисти (1), като се използват услугите на още толкова сътрудници на свободна практика.
   Генералният директор на службата за писмени преводи трябва да има необходимите качества, за да ръководи голям административен отдел, който следва да се приспособява към еволюцията на съдебната система и да се развива в рамките на бъдещите разширявания на Европейския съюз. Той трябва да притежава отлични организаторски способности и да е в състояние да адаптира структурата на генералната дирекция спрямо новите предизвикателства. Освен това трябва да има добър усет за отношенията между хората и способност да убеждава и мотивира сътрудниците си. Той ще трябва да ръководи и координира работата на началниците на 22-ата езикови отдела и на четирите функционални отдела на генералната дирекция и ефикасно да си сътрудничи с другите генерални директори и началници на служби в институцията.
   Наред с това, за да се осигури изпълнението на задачите на службата при постоянно нарастващия обем на работата, което няма да е възможно само чрез увеличаване на щата, трябва да се положат всички усилия за по-нататъшно подобряване на вече постигнатото в службата високо равнище на производителност. Тази цел изисква в частност постоянно усъвършенстване на организацията и методите на работа и пълноценна употреба на новите технологии. Генералният директор на службата за писмени преводи трябва да докаже, че е много добре запознат с въпросите на информатиката и употребата на новите технологии.
   Освен това при управлението на службата трябва да се полага трайна грижа за приспособяване на методите на работа в генералната дирекция към нуждите на правораздавателната дейност и за запазване на високото качество на преводите.
   Ето защо титулярят на длъжността трябва да разполага със задълбочени познания и професионален опит в областта на управлението на специализиран отдел за преводи и да е в състояние да ръководи работата си с оглед на устройството и задачите на Съда.
   Предвид обстановката, в която ще работи, генералният директор на службата за писмени преводи трябва да притежава завършено юридическо образование, удостоверено с диплома от висше учебно заведение, да владее задълбочено един от официалните езици на Европейския съюз и да има много добри познания по други два от официалните езици на Съюза. В интерес на службата е необходимо много добро владеене на френски език и добри познания по английски език.
   ПОДАВАНЕ НА ДОКУМЕНТИ ЗА КАНДИДАТСТВАНЕ
   Заявленията за кандидатстване се подават до секретаря на Съда единствено по електронна поща на адрес DG.DGT@curia.europa.eu най-късно до 4 декември 2010 г. Към заявлението се прилагат подробна автобиография и всички необходими документи. Заедно с тези документи кандидатите трябва да изпратят и писмено изложение от не повече от пет страници, в което да представят вижданията си за службата и да посочат защо смятат, че са подходящи за тази длъжност.
   Люксембург, 26 октомври 2010 г.

      (1)  Допълнителна информация за Съда на Европейския съюз, както и за генерална дирекция „Писмени преводи“, може да се намери на уебсайта на институцията (www.curia.europa.eu).


title: Дело T-278/15 P: Жалба, подадена на 1 юни 2015 г. от Европейската служба за външна дейност (ЕСВД) срещу решението, постановено на 18 март 2015 г. от Съда на публичната служба по дело F-51/14

text:
               7.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 294/72

         Жалба, подадена на 1 юни 2015 г. от Европейската служба за външна дейност (ЕСВД) срещу решението, постановено на 18 март 2015 г. от Съда на публичната служба по дело F-51/14
   (Дело T-278/15 P)
   (2015/C 294/87)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Европейска служба за външна дейност (ЕСВД) (представител: S. Marquardt и M. Silva)

      Друга страна в производството: KL (Брюксел, Белгия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (трети състав) от 18 март 2015 г. по дело F-51/14,

               —

               да уважи исканията, направени в първоинстанционното производство,

               —

               да осъди ответника в производството по обжалване да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на своята жалба жалбоподателят изтъква шест основания, някои от които се отнасят до системата за атестиране, а други — до системата за повишаване.

               —

               Относно системата за атестиране

                           1.

                           Първото основание, изведено от нарушение на член 43 от Правилника за длъжностните лица, на правилата за разпределяне на тежестта за доказване, на забраната за произнасяне ultra petita и на правото на защита на жалбоподателя.

                           2.

                           Второто основание е изведено от нарушение на пределите на съдебния контрол. Жалбоподателят изтъква, че в обжалваното решение нееднократно Съдът на публичната служба (наричан по-нататък „СПС“) излиза извън пределите на контрола от негова страна, и изглежда иска да наложи приемането на определена система за атестиране.

                           3.

                           Третото основание е изведено от грешка в прилагане на правото по отношение на липсата на обективност на система за оценяване, в която не се използват цифрови оценки, и от нарушение на член 43 от Правилника на длъжностните лица.

               —

               Относно системата за повишаване

                           4.

                           Четвъртото основание е изведено от забраната за произнасяне ultra petita и на правото на защита на жалбоподателя.

                           5.

                           Петото основание е изведено от нарушение на правилата в областта на разпределението на доказателствената тежест.

                           6.

                           Шестото основание е изведено от грешка в прилагане на правото във връзка с нарушението от жалбоподателя на член 45 от Правилника за длъжностните лица.