title: Дело C-575/11: Решение на Съда (първи състав) от 27 юни 2013 г. (преюдициално запитване от Symvoulio tis Epikrateias — Гърция) — Eleftherios-Themistoklis Nasiopoulos/Ypourgos Ygeias & Pronoias (Признаване на дипломи и удостоверения за обучение — Директива 2005/36/ЕО — Професия на кинезитерапевт — Частично признаване, ограничаващо се до професионалните квалификации — Член 49 ДФЕС)

text:
               3.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 225/15

         Решение на Съда (първи състав) от 27 юни 2013 г. (преюдициално запитване от Symvoulio tis Epikrateias — Гърция) — Eleftherios-Themistoklis Nasiopoulos/Ypourgos Ygeias & Pronoias
   (Дело C-575/11) (1)

   (Признаване на дипломи и удостоверения за обучение - Директива 2005/36/ЕО - Професия на кинезитерапевт - Частично признаване, ограничаващо се до професионалните квалификации - Член 49 ДФЕС)
   2013/C 225/24
   Език на производството: гръцки

      Запитваща юрисдикция

   Symvoulio tis Epikrateias

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Eleftherios-Themistoklis Nasiopoulos

      Ответник: Ypourgos Ygeias & Pronoias

      Предмет

   Преюдициално запитване — Symvoulio tis Epikrateias — Тълкуване на член 49 ДФЕС и на Директива 89/48/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 година относно обща система за признаване на дипломите за висше образование, издадени след завършването на професионално образование и обучение с минимална продължителност от три години (ОВ L 19, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 2, стр. 76) и Директива 92/51/ЕИО на Съвета от 18 юни 1992 година относно втора обща система за признаване на професионално образование и обучение за допълнение на Директива 89/48/ЕИО (ОВ L 209, стр. 25; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 2, стр. 212) — Отказ за предоставяне на разрешение за достъп до регламентираната професия на физиотерапевт в приемаща държава членка на неин гражданин, който не разполага с диплома по смисъла на 1, буква a) от Директива 92/51/ЕИО, а разполага с квалификации за упражняване на сходна професия, призната в друга държава членка — Възможност за частичен достъп, ограничен до някои от обхванатите от професията дейности

      Диспозитив

   Член 49 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че той не допуска национално законодателство, което изключва частичния достъп до професията кинезитерапевт, регламентирана в приемащата държава членка, на гражданин на същата тази държава, получил в друга държава членка документ за професионална квалификация като този за медицински масажист-балнеолечител, който му дава правото да упражнява във втората държава членка част от дейностите, включени в професията кинезитерапевт, когато разликите между областите на дейност са толкова значими, че в действителност, за да получи правото на достъп до професията кинезитерапевт, той би трябвало да завърши пълен курс на обучение. Националната юрисдикция следва да установи дали случаят е такъв.

      (1)  ОВ C 25, 28.1.2012 г.


title: Дело C-269/10: Определение на председателя на Съда от 15 февруари 2011 г. (преюдициално запитване от Tribunal administratif de Montreuil, Франция) — Accor Services France/Le Chèque Déjeuner CCR, Etablissement Public de Santé de Ville-Evrard

text:
               27.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/27

         Определение на председателя на Съда от 15 февруари 2011 г. (преюдициално запитване от Tribunal administratif de Montreuil, Франция) — Accor Services France/Le Chèque Déjeuner CCR, Etablissement Public de Santé de Ville-Evrard
   (Дело C-269/10) (1)

   2011/C 252/55
   Език на производството: френски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 221, 14.8.2010 г.


title: Дело C-293/10: Решение на Съда (четвърти състав) от 26 май 2011 г. (преюдициално запитване от Landesgericht Innsbruck — Австрия) — Gebhard Stark/DAS Österreichische Allgemeine Rechtsschutzversicherung AG (Застраховане на правни разноски — Директива 87/344/ЕИО — Член 4, параграф 1 — Свободен избор на адвокат от притежателя на полица — Ограничаване на възстановяването на разходи за процесуалното представителство на застрахованото лице — Възстановяване, ограничено до размера на сумата, поискана от адвокат, който е установен в рамките на района на компетентната първоинстанционна юрисдикция)

text:
               16.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/6

         Решение на Съда (четвърти състав) от 26 май 2011 г. (преюдициално запитване от Landesgericht Innsbruck — Австрия) — Gebhard Stark/DAS Österreichische Allgemeine Rechtsschutzversicherung AG
   (Дело C-293/10) (1)

   (Застраховане на правни разноски - Директива 87/344/ЕИО - Член 4, параграф 1 - Свободен избор на адвокат от притежателя на полица - Ограничаване на възстановяването на разходи за процесуалното представителство на застрахованото лице - Възстановяване, ограничено до размера на сумата, поискана от адвокат, който е установен в рамките на района на компетентната първоинстанционна юрисдикция)
   2011/C 211/08
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Landesgericht Innsbruck

      Страни в главното производство

      Ищец: Gebhard Stark

      Ответник: DAS Österreichische Allgemeine Rechtsschutzversicherung AG

      Предмет

   Преюдициално запитване — Landesgericht Innsbruck — Тълкуване на член 4, параграф 1 от Директива 87/344/ЕИО на Съвета от 22 юни 1987 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно застраховките за съдебни разноски (ОВ L 185, стp. 77; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 186) — Застрахователен договор, с който в съответствие с национална правна уредба се предвижда, че лице, притежаващо застраховка за правни разноски, е длъжно да избере адвокат, установен по местонахождението на компетентния съд

      Диспозитив

   Член 4, параграф 1 от Директива 87/344/ЕИО на Съвета от 22 юни 1987 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно застраховките за съдебни разноски трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална разпоредба, по силата на която може да се договори, че лицето, застраховано за правни разноски, може да избере за защитата на своите интереси в административни или съдебни производства да бъде представлявано само от лице, по занятие оправомощено за тази цел, чиято кантора се намира в местонахождението на седалището на юрисдикцията или администрацията, компетентна да разгледа производството като първа инстанция, при условие че това ограничение — за да не се обезсмисли свободата на застрахованото лице да избере лицето, упълномощено да го представлява — се отнася единствено до обхвата на покритието от застрахователя на разходите за представител и ако действително платеното от този застраховател обезщетение е достатъчно, което запитващата юрисдикция следва да провери.

      (1)  ОВ C 274, 9.10.2010 г.


title: Дело T-275/11: Жалба, подадена на 27 май 2011 г. — TF1/Комисия

text:
               6.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 232/32

         Жалба, подадена на 27 май 2011 г. — TF1/Комисия
   (Дело T-275/11)
   2011/C 232/58
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Télévision française 1 (TF1) (Boulogne Billancourt, Франция) (представители: J.-P. Hordies и C. Smits, avocats)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да приеме, че жалбата му е допустима и основателна;

               —

               на основание член 64, параграф 3, буква г) от Процедурния правилник на Общия съд да предприеме процесуално организационни действия като разпореди да бъдат представени документите, които Комисията е използвала, за да стигне до извода, че финансирането с публични ресурси е пропорционално и прозрачно, а именно, докладите за прилагане на членове 2 и 3 от постановлението за бюджетните години 2007 и 2008 и проектодоклада, предвиден в член 2 за 2009 г., както и поверителния вариант на обжалваното решение,

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   С настоящата жалба се цели отмяната на решение 2011/140/ЕС на Комисията от 20 юли 2010 г., с което е обявена за съвместима с вътрешния пазар държавната помощ под формата на годишна бюджетна субсидия, която френските власти възнамеряват да отпуснат в полза на France Télévisions.
   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага три правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от неправилното тълкуване на задължителната връзка по предназначение между предвидените в реформата на публичния аудиовизуален сектор нови такси и финансирането на France Télévisions. Жалбоподателят сочи данни, които дават основание да се заключи, че между таксата за излъчване на рекламни съобщения и таксата върху електронните съобщения, от една страна, и бюджетните субсидии, отпуснати на France Télévisions, от друга страна, съществува задължителна връзка по предназначение, както от правна страна, като се вземат предвид всички относими национални разпоредби, така и от икономическа гледна точка, като се вземе предвид механизма за определяне на размера на помощта, равнището на таксата и нейното ефективно използване.

               2.

               Второто правно основание е изведено от свързаната с механизма на финансиране на France Télévisions опасност от свръхкомпенсация. Жалбоподателят упреква Комисията, от една страна, за това, че тъй като не е имал достъп до няколко административни документа, той нямало да бъде в състояние да упражни ефективно правото си на съдебна защита и, от друга страна, за това, че когато изследвала законосъобразността на спорната мярка Комисията тълкувала неправилно член 106, параграф 2, ДФЕС като не взела предвид условието за икономическа ефективност при осъществяването на обществената услуга.

                           —

                           Третото правно основание е изведено от обстоятелството, че не са взети предвид други норми от ДФЕС и от вторичното право. Жалбоподателят изтъква, първо, че таксата върху електронните съобщения противоречи на член 110 ДФЕС, второ, че спорните такси представляват ограничаване на свободното предоставяне на услуги и на свободата на установяване, тъй като натрупването на специфични такси върху секторите на радиоразпространението и далекосъобщенията ограничава значително възможността за операторите от сферата на радио и телевизионното разпространение и на далекосъобщенията да упражняват стопанските си дейности във Франция и трето, че спорната мярка противоречи на Директива 2002/20 от 7 март 2002 година относно разрешението на електронните съобщителни мрежи и услуги, доколкото тя въвежда такса в тежест на операторите на далекосъобщителни мрежи и услуги, които не спазват предвидените в директивата условия.


title: Дело T-37/02: Определение на Първоинстанционния съд от 8 февруари 2007 г. — Banca Sanpaolo Imi/Комисия

text:
               14.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 82/53

         Определение на Първоинстанционния съд от 8 февруари 2007 г. — Banca Sanpaolo Imi/Комисия
   (Дело T-37/02) (1)

   (2007/C 82/109)

      Език на производството: италиански

   Председателят на четвърти разширен състав разпореди заличаване на делото от регистъра.

      (1)  ОВ C 109, 4.5.2002 г.


title: Дело F-137/07: Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 6 май 2009 г. — Sergio и др./Комисия (Публична служба — Права и задължения — Синдикална свобода — Меморандум за разбирателство Комисия — синдикални и професионални организации — Индивидуални решения за командироване/освобождаване от длъжност, основани на меморандум — Увреждащ акт — Процесуална легитимация — Длъжностно лице, действащо в качеството си на частно лице, а не за сметка на синдикална организация — Недопустимост — Уведомяване на адвоката на жалбоподателите за отхвърлянето на жалбата — Момент, от който започва да тече срокът за обжалване)

text:
               15.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 193/34

         Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 6 май 2009 г. — Sergio и др./Комисия
   (Дело F-137/07) (1)

   (Публична служба - Права и задължения - Синдикална свобода - Меморандум за разбирателство Комисия — синдикални и професионални организации - Индивидуални решения за командироване/освобождаване от длъжност, основани на меморандум - Увреждащ акт - Процесуална легитимация - Длъжностно лице, действащо в качеството си на частно лице, а не за сметка на синдикална организация - Недопустимост - Уведомяване на адвоката на жалбоподателите за отхвърлянето на жалбата - Момент, от който започва да тече срокът за обжалване)
   2009/C 193/56
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: Giovanni Sergio (Брюксел, Белгия) и други (представител: M. Lucas, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: г-н J. Currall и г-жа B. Eggers)

      Предмет

   От една страна отмяната на „Меморандум за разбирателство между Синдикалните и професионалните организации (СПО)“ и Генерална дирекция „Персонал и администрация (ГД ADMIN)“, както и на решенията на органа по назначаването (ОН), потвърдени с протокола от 19 декември 2006 г., и на решението от 14 ноември 2006 г., и от друга страна, искане за обезщетение под формата на едно символично евро.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда г-н Sergio, г-н Blanchard, г-н Marquez-Garcia, г-н Scheuer и г-н Wurzler да заплатят съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 79, 29.3.2008 г., стр. 37.


title: Дело C-20/10: Преюдициално запитване, отправено от Tribunale di Trani (Italia) на 13 януари 2010 г. — Vino Cosimo Damiano/Poste Italiane SpA

text:
               22.5.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 134/15

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunale di Trani (Italia) на 13 януари 2010 г. — Vino Cosimo Damiano/Poste Italiane SpA
   (Дело C-20/10)
   2010/C 134/24
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale di Trani

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Vino Cosimo Damiano

      Ответник: Poste Italiane SpA

      Преюдициални въпроси

               1.

               Допуска ли клауза 8, точка 3 от Рамковото споразумение, което е част от Директива 1999/70/ЕО (1) национална правна уредба (като съдържащата се в член 2, параграф 1 bis от законодателния декрет 368/2001), която при транспонирането на Директива 1999/70/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 година относно Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP), въвежда във вътрешния правен ред хипотеза за наемане на работа на срочен трудов договор на работници и служители в SpA Poste Italiane (режим, въведен в Италия с член 2, параграф 1 bis от законодателен декрет 368/2001), без да уточнява причината за това ?

               2.

               Достатъчно ли е, за да се обоснове „reformatio in pejus“ на предходната правна уредба в областта на срочните трудови договори и за да не се прибегне до забраната, предвидена в точка 3 от клауза 8 от утвърденото с Директива 1999/70/ЕО Рамково споразумение, вътрешният законодател да преследва всякаква друга цел, с изключение на целта за прилагане на посочената по-горе директива, или е необходимо тази цел не само да подлежи най-малкото на равностойна защита в сравнение с целта, за която са наложени санкциите, но също така и да бъде изрично „заявена“ ?

               3.

               Допуска ли клауза 3, точка 1 от Рамковото споразумение, което е част от Директива 1999/70/ЕО, национална правна уредба (като съдържащата се в член 2, параграф 1 bis, от законодателния декрет 368/2001), която при транспонирането на Директива 1999/70/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 година относно Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP), въвежда във вътрешния правен ред хипотеза за наемане на работа на срочен трудов договор на работници и служители в SpA Poste Italiane (режим, въведен в Италия с член 2, параграф 1 bis от законодателен декрет 368/2001), без да уточнява причината за това?

               4.

               Допуска ли основният принцип на недопускане на дискриминация и на равенство, прогласен в общностното право национална правна уредба (като съдържащата се в член 2, параграф 1 bis, от законодателния декрет 368/2001), която при транспонирането на Директива 1999/70/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 година относно Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP), въвежда в италианския правен ред хипотеза, без да посочва причината за нея, която поставя работниците и служителите на SpA Poste Italiane в неизгодно положение както по отношение на това дружество, така и по отношение на други предприятия от същия или от друг сектор?

               5.

               Допускат ли членове 82, параграф 1 и 86, параграфи 1 и 2 ЕО национална правна уредба (като съдържащата се в член 2, параграф 1 bis, от законодателния декрет 368/2001), която при транспонирането на Директива 1999/70/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 година относно Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP), въвежда в италианския правен ред хипотеза, без да уточнява причината за това, единствено в полза на SpA Poste Italiane (предприятие изцяло с публичен капитал), като по този начин създава възможност за възползване от господстващо положение?

               6.

               Ако отговорът на предходните въпроси е утвърдителен, има ли задължение националният съд да не взема под внимание (или да не прилага) националната правна уредба, която е в противоречие с общностното право?

      (1)  ОВ L 175, стр.43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр.129


title: Дело T-220/07: Определение на Първоинстанционния съд от 19 май 2008 г. — Transports Schiocchet — Excursions/Комисия (Иск за обезщетение — Давностен срок — Член 46 от Статута на Съда — Недопустимост)

text:
               19.7.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 183/21

         Определение на Първоинстанционния съд от 19 май 2008 г. — Transports Schiocchet — Excursions/Комисия
   (Дело T-220/07) (1)

   (Иск за обезщетение - Давностен срок - Член 46 от Статута на Съда - Недопустимост)
   (2008/C 183/43)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Transports Schiocchet — Excursions SARL (Beuvillers, Франция) (представител: D. Schönberger, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: J.-F. Pasquier и N. Yerrell)
   Предмет
   Искане за обезщетение за вреди, които ищецът твърди, че е претърпял в резултат на различни твърдяни незаконосъобразни действия, в които са упрекнати общностните институции.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля иска като недопустим.

               2)

               Осъжда Transports Schiocchet — Excursions SARL да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 199, 25.8.2007 г.


title: Дело C-204/14: Определение на Съда (десети състав) от 4 септември 2014 г. (преюдициално запитване от Tatabányai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság - Унгария) — István Tivadar Szabó/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Közép-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága (Преюдициално запитване — Търговско дружество, натрупало данъчни задължения — Член на управителен орган в това дружество лице, който не може да бъде назначен на управителна длъжност в друго дружество — Член 53, параграф 2 от Процедурния правилник на Съда — Неприложимост на разпоредбите на правото на Съюза, чието тълкуване се иска — Явна липса на компетентност на Съда — Въпроси от хипотетично естество — Явна недопустимост)

text:
               1.12.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 431/7

         Определение на Съда (десети състав) от 4 септември 2014 г. (преюдициално запитване от Tatabányai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság - Унгария) — István Tivadar Szabó/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Közép-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága
   (Дело C-204/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Търговско дружество, натрупало данъчни задължения - Член на управителен орган в това дружество лице, който не може да бъде назначен на управителна длъжност в друго дружество - Член 53, параграф 2 от Процедурния правилник на Съда - Неприложимост на разпоредбите на правото на Съюза, чието тълкуване се иска - Явна липса на компетентност на Съда - Въпроси от хипотетично естество - Явна недопустимост))
   (2014/C 431/12)
   Език на производството: унгарски

      Запитваща юрисдикция

   Tatabányai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: István Tivadar Szabó

      Ответник: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Közép-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága

      Диспозитив

               1)

               Произнасянето по третия въпрос, поставен от Tatabányai közigazgatási és munkaügyi bíróság (Унгария), очевидно не е от компетентността на Съда на Европейския съюз.

               2)

               Останалите въпроси на посочената юрисдикция са явно недопустими.

      (1)  ОВ C 245, 28.7.2014 г.


title: Дело T-174/06: Определение на Първоинстанционния съд от 4 септември 2009 г. — Inalca и Cremonini/Комисия (Извъндоговорна отговорност — Разследвания от OLAF на нарушения при възстановяванията при износ на говеждо месо с местоназначение Йордания — Предоставяне на националните органи на информация относно деяния, за които може да бъде образувано наказателно производство — Национално решение за връщане на възстановяванията — Учредяване на гаранции — Иск за обезщетение — Давностен срок — Продължаващо увреждане — Частична недопустимост — Причинно-следствена връзка)

text:
               24.10.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 256/26

         Определение на Първоинстанционния съд от 4 септември 2009 г. — Inalca и Cremonini/Комисия
   (Дело T-174/06) (1)

   (Извъндоговорна отговорност - Разследвания от OLAF на нарушения при възстановяванията при износ на говеждо месо с местоназначение Йордания - Предоставяне на националните органи на информация относно деяния, за които може да бъде образувано наказателно производство - Национално решение за връщане на възстановяванията - Учредяване на гаранции - Иск за обезщетение - Давностен срок - Продължаващо увреждане - Частична недопустимост - Причинно-следствена връзка)
   2009/C 256/48
   Език на производството: италиански

      Страни

      Ищци: Inalca SpA — Industria Alimentari Carni (Castelvetro, Италия) и Cremonini SpA (Castelvetro) (представители: F. Sciandone и C. D'Andria, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: M. Nolin и V. Di Bucci)

      Предмет

   Иск за реализиране на извъндоговорна отговорност, целящ поправяне на вредата, която ищците твърдят, че са претърпели вследствие от предоставянето на италианските органи на уличаващи ищците заключения, изготвени в резултат от проведено от Европейската служба за борба с измамите (OLAF) разследване за проверка на законосъобразността на някои възстановявания при износ на говеждо месо с местоназначение Йордания.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля иска.

               2.

               Осъжда Inalca SpA — Industria Alimentari Carni и Cremonini SpA да заплатят съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 190, 12.8.2006 г.


title: Дело C-11/11: Преюдициално запитване, отправено от Bundesgerichtshof (Германия) на 11 януари 2011 г. — Air France/Heinz-Gerke Folkerts и Luz-Tereza Folkerts

text:
               26.3.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 95/5

         Преюдициално запитване, отправено от Bundesgerichtshof (Германия) на 11 януари 2011 г. — Air France/Heinz-Gerke Folkerts и Luz-Tereza Folkerts
   (Дело C-11/11)
   2011/C 95/07
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesgerichtshof

      Страни в главното производство

      Ищец: Air France

      Ответник: Heinz-Gerke Folkerts, Luz-Tereza Folkerts

      Преюдициални въпроси

               1.

               Пътниците разполагат ли с право на обезщетение по член 7 от Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския Парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91 (1), ако полетът излита със закъснение с по-малка от посочената в член 6, параграф 1 от Регламента продължителност, но крайният пункт на пристигане се достига три часа или повече след времето за пристигане по разписание?

         При отрицателен отговор на първия въпрос:

               2.

               В случай че полетът се състои от няколко отсечки, следва ли при отговора на въпроса дали е налице закъснение по смисъла на член 6, параграф 1 от Регламента да се взема предвид разстоянието на отделните отсечки, или трябва да се отчита разстоянието на целия полет до крайния пункт на пристигане?

      (1)  ОВ L 46, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218.


title: Дело F-11/08: Жалба, подадена на 25 януари 2008 г. — Jörg Mölling/Европол

text:
               12.4.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 92/51

         Жалба, подадена на 25 януари 2008 г. — Jörg Mölling/Европол
   (Дело F-11/08)
   (2008/C 92/104)
   Език на производството: нидерландски
   Страни

      Жалбоподател: Jörg Mölling (Хага, Нидерландия) (представител: P. de Casparis, avocat)

      Ответник: Европол
   Предмет и описание на спора
   Отмяна на Решение на Европол от 10 октомври 2007 г., с което на жалбоподателя се отказва участие в процедурата по подбор за поста „first officer“ в отдел „Наркотици“, както и на Решение от 23 октомври 2007 г., с което неговата жалба се отхвърля.
   Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отменят Решение на Европол от 10 октомври 2007 г., с което му се отказва участие в процедурата по подбор за поста „first officer“ в отдел „Наркотици“, както и Решение от 23 октомври 2007 г., с което неговата жалба се отхвърля;

               —

               да се осъди Европол да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-18/12: Определение на Общия съд от 2 април 2014 г.  — Interbev/Комисия (Държавни помощи — Дейности, провеждани от Interbev — Финансиране чрез доброволни вноски, на които е придаден задължителен характер — Решение, с което схемата за помощи се обявява за съвместима с вътрешния пазар — Оттегляне на решението — Липса на основание за произнасяне)

text:
               16.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 184/28

         Определение на Общия съд от 2 април 2014 г. — Interbev/Комисия
   (Дело T-18/12) (1)

   ((Държавни помощи - Дейности, провеждани от Interbev - Финансиране чрез доброволни вноски, на които е придаден задължителен характер - Решение, с което схемата за помощи се обявява за съвместима с вътрешния пазар - Оттегляне на решението - Липса на основание за произнасяне))
   2014/C 184/49
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Association nationale interprofessionnelle du bétail et des viandes (Interbev) (Париж, Франция) (представители: P. Morrier и A. Bouviala, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално B. Stromsky и S. Thomas, впоследствие B. Stromsky)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение 2012/131/ЕС на Комисията от 13 юли 2011 г. относно вноските в полза на Interbev (ОВ L 59, стр. 14).

      Диспозитив

               1)

               Липсва основание за произнасяне по настоящата жалба.

               2)

               Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 80, 17.3.2012 г.


title: Дело C-95/09: Иск, предявен на 6 март 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Ирландия

text:
               16.5.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/25

         Иск, предявен на 6 март 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Ирландия
   (Дело C-95/09)
   2009/C 113/48
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: S. Pardo Quintillán, A.A. Gilly)

      Ответник: Ирландия

      Искания на ищеца

   Да се установи, че

               —

               като не е напълно и правилно установила чувствителните зони за целите на член 5, параграф 1 от Директива (1) 91/271/ЕИО на Съвета от 21 май 1991 година за пречистването на градските отпадъчни води,

               —

               като не е напълно и правилно транспонирала разпоредбите на член 3, параграф 1, член 3, параграф 2, член 5, параграф 2, член 5, параграф 3, член 5, параграф 4 и член 5, параграф 5 от тази директива, що се отнася до някои чувствителни зони,

               —

               като не е осигурила в предвидения срок — 31 декември 1998 г. — равнището на пречистване по член 5, параграфи 2 и 3 от тази директива по отношение на всички градски отпадъчни води, произхождащи от някои агломерации с еквивалент жители над 10 000 и зауствани в съответните водосборни басейни на чувствителните зони,

               —

               като не е осигурила в някои агломерации съответствието на предвидената в член 3, параграф 1 от тази директива канализационна система с изискванията по член 3, параграф 2 от Директивата, и

               —

               като не е надлежно извършила първото задължително преразглеждане съгласно член 5, параграф 6 от тази директива в предвидения срок — 31 декември 1997 г., Ирландия не е изпълнила задълженията си по тези членове, както и тези по член 19 от Директивата, и

               —

               като не е предоставила информацията, поискана с писмо от 23 април 1999 г., Ирландия не е изпълнила задълженията си по член 10 от Договора за ЕО.

         Да се осъди Ирландия да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Комисията счита, че Ирландия не е изпълнила задълженията си по членове 3, 5 и 19 от Директивата и по член 10 от Договора за ЕО, по следните съображения:
   Що се отнася до Boyne Estuary Комисията поддържа, че като не е уведомила за формалния акт за включване на тази зона в списъка на чувствителните зони, Ирландия не е напълно и правилно установила чувствителните зони в съответствие с член 5, параграф 1 от Директивата. Що се отнася до другите зони, които не са били установени като чувствителни, Комисията приема, че Ирландия е извършила действия по установяване за целите на член 5, параграф 1, но твърди, че формалните актове за включване в списъка, които понастоящем са в сила, не са достатъчно точни от гледна точка на определянето на границите на съответните чувствителни зони.
   Що се отнася до член 3, параграфи 1 и 2 от Директивата, в ирландското законодателство се предвижда отлагане на посочения във второто тире на параграф 1 от член 3 срок за въвеждане от 31.12.1998 г. на 14.06.2001 г. Комисията поддържа, че Директивата не предвижда подобна възможност за отлагане. Комисията също така отбелязва, че по отношение на 32 зони, които Ирландия последователно установява като чувствителни, националното законодателство не е съобразено с предвидения в член 5 от Директивата срок — 31.12.1998 г.
   Комисията твърди, че по отношение на зони, които Ирландия неоснователно не е установила като чувствителни, Ирландия на практика не е изпълнила разпоредбите на член 3, параграфи 1 и 2 и на член 5, параграфи 2, 3 и 4 що се отнася до агломерации с еквивалент жители над 10 000, както и разпоредбите на член 5, параграфи 2, 3 и 4 що се отнася до пречиствателните станции за градски отпадъчни води, попадащи в приложното поле на член 5, параграф 5 от Директивата.
   Комисията счита, че Ирландия е нарушила член 5, параграф 6 от Директивата, тъй като не е извършила първото преразглеждане на списъка на чувствителните зони, което е трябвало да направи най-късно до 31.12.1997 г.
   На последно място Комисията счита, че като не е предоставила ясни картографски данни, от които да е видна площта на чувствителните зони и на съответните водосборни басейни, както и местонахождението на агломерациите, до които се отнася срокът 31.12.1998 г., Ирландия е нарушила задълженията си по член 10 от Договора за ЕО.

      (1)  Директива 91/271/ЕИО на Съвета от 21 май 1991 година за пречистването на градските отпадъчни води (ОВ L 135, стр. 40; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 43).


title: Дело T-220/15: Определение на Общия съд от 7 юни 2016 г. — Beele Engineering/EUIPO (WE CARE) (Марка на Европейския съюз — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „WE CARE“ — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               1.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 279/27

         Определение на Общия съд от 7 юни 2016 г. — Beele Engineering/EUIPO (WE CARE)
   (Дело T-220/15) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „WE CARE“ - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2016/C 279/40)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Beele Engineering BV (Аалтен, Нидерландия) (представител: M. Ring, адвокат)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: H. O’Neill)

      Предмет

   Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 15 януари 2015 г. (преписка R 1424/2014-5) относно заявка за регистрация на фигуративния знак „WE CARE“ като марка на Европейския съюз.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Beele Engineering BV да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 228, 13.7.2015 г.


title: Дело T-13/16: Определение на Общия съд от 18 юли 2017 г. — Gauff/EUIPO — H.P. Gauff Ingenieure (GAUFF)

text:
               18.9.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 309/41

         Определение на Общия съд от 18 юли 2017 г. — Gauff/EUIPO — H.P. Gauff Ingenieure (GAUFF)
   (Дело T-13/16) (1)

   (2017/C 309/55)
   Език на производството: немски
   Председателят на четвърти състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 90, 7.3.2016 г.


title: Дело T-404/10: Жалба, подадена на 8 септември 2010 г. — National Lottery Commission/СХВП — Mediatek Italia и De Gregorio (Изображение на ръка)

text:
               4.12.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 328/32

         Жалба, подадена на 8 септември 2010 г. — National Lottery Commission/СХВП — Mediatek Italia и De Gregorio (Изображение на ръка)
   (Дело T-404/10)
   ()
   2010/C 328/55
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: National Lottery Commission (Лондон, Обединеното кралство) (представител: B. Brandreth, Barrister)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Други страни в производството пред апелативния състав: Mediatek Italia Srl (Неапол, Италия), Giuseppe De Gregorio (Неапол, Италия)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 9 юни 2010 г. по преписка R 1028/2009-1,

               —

               да се върне преписката на отдела по отмяна,

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: фигуративна марка, представляваща изображение на ръка с два кръстосани пръста и усмихнато лице, за стоки и услуги от класове 9, 16, 25, 28 и 41 — Марка на Общността, регистрирана под № 4800389

      Притежател на марката на Общността: жалбоподателят

      Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: другите страни в производството пред апелативния състав

      Право върху марката на страната, която иска обявяване на недействителността: страните, които искат обявяване на недействителността, се позовават на относителни основания за недействителност съгласно член 53, параграф 1, буква в) и член 53, параграф 2, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета.

      Решение на отдела по отмяна: обявява марката на Общността за недействителна.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: жалбоподателят твърди, че обжалваното решение нарушава член 53, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав неправилно е приложил тази разпоредба, неправилно е преценил фактите и не е упражнил правомощията си да събира доказателства. Освен това жалбоподателят счита, че апелативният състав не е упражнил в пълна степен правомощията си по член 78 от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета.


title: Дело C-133/12 P: Решение на Съда (първи състав) от 27 февруари 2014 г.  — Stichting Woonlinie, Stichting Allee Wonen, Woningstichting Volksbelang, Stichting WoonInvest, Stichting Woonstede/Европейска комисия (Обжалване — Държавни помощи — Схема за помощи в полза на дружествата за социално жилищно настаняване — Решение за съвместимост — Поети от националните власти ангажименти за съобразяване с правото на Съюза — Член 263, четвърта алинея ДФЕС — Жалба за отмяна — Условия за допустимост — Правен интерес — Процесуална легитимация — Пряко и лично засегнати получатели — Понятие за затворен кръг)

text:
               14.4.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 112/4

         Решение на Съда (първи състав) от 27 февруари 2014 г. — Stichting Woonlinie, Stichting Allee Wonen, Woningstichting Volksbelang, Stichting WoonInvest, Stichting Woonstede/Европейска комисия
   (Дело C-133/12 P) (1)

   ((Обжалване - Държавни помощи - Схема за помощи в полза на дружествата за социално жилищно настаняване - Решение за съвместимост - Поети от националните власти ангажименти за съобразяване с правото на Съюза - Член 263, четвърта алинея ДФЕС - Жалба за отмяна - Условия за допустимост - Правен интерес - Процесуална легитимация - Пряко и лично засегнати получатели - Понятие за затворен кръг))
   2014/C 112/05
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподатели: Stichting Woonlinie, Stichting Allee Wonen, Woningstichting Volksbelang, Stichting WoonInvest, Stichting Woonstede (представители: P. Glazener и E. Henny, advocaten)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: H. van Vliet, S. Noë и S. Thomas)

      Предмет

   Жалба срещу Определението на Общия съд (седми състав) от 16 декември 2011 г., Stichting Woonpunt и др./Комисия (T-202/10), с което Общият съд отхвърля като недопустима жалбата за частична отмяна на Решение C (2009) 9963 окончателен на Комисията от 15 декември 2009 година относно държавни помощи № E 2/2005 и № 642/2009 — Нидерландия — Съществуваща помощ и специална помощ по проекти в полза на дружествата за жилищно строителство

      Диспозитив

               1)

               Отменя Определение на Общия съд на Европейския съюз от 16 декември 2011 г. по дело Stichting Woonlinie и др./Комисия (T–202/10) в частта, в която се обявява за недопустима жалбата на Stichting Woonlinie, Stichting Allee Wonen, Woningstichting Volksbelang, Stichting WoonInvest и Stichting Woonstede за отмяна на Решение C(2009) 9963 окончателен на Комисията от 15 декември 2009 година относно държавни помощи E 2/2005 и N 642/2009 — Нидерландия — съществуваща помощ и специална помощ по проекти в полза на дружествата за жилищно настаняване в частта му относно схемата за помощи E 2/2005.

               2)

               Обявява за допустима жалбата за отмяна, посочена в точка 1 от настоящия диспозитив.

               3)

               Връща делото на Общия съд на Европейския съюз, за да се произнесе по съществото на жалбата за отмяна, посочена в точка 1 от настоящия диспозитив.

               4)

               Не се произнася по съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 138, 12.5.2012 г.


title: Дело C-400/10: Преюдициално запитване, отправено от Supreme Court (Ирландия) на 6 август 2010 г. — J. McB/L. E.

text:
               25.9.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 260/13

         Преюдициално запитване, отправено от Supreme Court (Ирландия) на 6 август 2010 г. — J. McB/L. E.
   (Дело C-400/10)
   ()
   2010/C 260/17
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   Supreme Court, Ирландия

      Страни в главното производство

      Ищец: J. McB

      Ответник: L. E

      Преюдициален въпрос

   Допуска ли Регламент (ЕО) № 2201/2003 (1) на Съвета от 27 ноември 2003 година относно признаването и изпълнението на съдебни решения по брачни дела и делата, свързани с родителската отговорност, с който се отменя Регламент (ЕО) № 1347/2000 (2), независимо дали е тълкуван съгласно член 7 от Хартата на основните права на Европейския съюз или по друг начин, държава членка да изисква съгласно вътрешното си право упражняването на родителски права да е предоставено със съдебен акт, издаден от компетентна юрисдикция, на бащата на дете, който няма сключен брак с майката, за да се счита, че той притежава „право на упражняване на родителски права“, поради което отвеждането на това дете от държавата на обичайното му пребиваване би било неправомерно по смисъла на член 2, параграф 11 от този регламент?

      (1)  Регламент (ЕО) № 2201/2003 на Съвета от 27 ноември 2003 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по брачни дела и делата, свързани с родителската отговорност, с който се отменя Регламент (ЕО) № 1347/2000
   ОВ L 338, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 183

      (2)  Регламент (ЕО) № 1347/2000 на Съвета от 29 май 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по брачни дела и делата, свързани с родителската отговорност за децата на двамата съпрузи (ОВ L 160, стр. 19).


title: Дело T-386/09: Жалба, подадена на 5 октомври 2009 г. — Grúas Abril Asistencia/Комисия

text:
               21.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/61

         Жалба, подадена на 5 октомври 2009 г. — Grúas Abril Asistencia/Комисия
   (Дело T-386/09)
   2009/C 282/114
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Grúas Abril Asistencia, SL (Аликанте, Испания) (представител: R. L. García García, abogado)

      Ответник: Комисия на Европейските общности

      Искания на ищеца

               —

               Да се приеме за установено, че отхвърлянето на жалбата на жалбоподателя GRÚAS ABRIL ASISTENCIA, SL от страна на испанските органи в областта на конкуренцията и на испанските съдилища е в противоречие с членове 81 и 82 ЕО.

               —

               Поради това да се разпореди на Комисията на Европейските общности, която е приела обжалваното решение, да вземе необходимите мерки и да предвиди необходимите гаранции, за да се прекрати тази незаконосъобразна дейност, като наложи съответните за такова нарушение глоби и санкции, като признае правото на BAS HERMANOS SL на обезщетение за претърпените вреди вследствие на това нарушение.

               —

               Да се приеме за установено в крайна сметка, че поведението на предприятието MAPFRE MUTUALIDAD DE SEGUROS Y REASEGUROS A PRIMA FIJA (понастоящем MAPFRE, S.A.) спрямо жалбоподателя като негов доставчик, изразяващо се в едностранно налагане на тарифите, по които заплаща предоставените му услуги по оказване на помощ, определянето на тарифи под цената на тези услуги, необоснованото и произволно изискване за предоставяне на услугите при условия, които не са уговорени в договора (осъществяване на услугата с подемни кранове с логото MAPFRE), заплашване да прекрати договора, ако не се удовлетворят тези изисквания и окончателното осъществяване на тази заплаха, представляват нарушение на испанския закон за защита на конкуренцията и на членове 81 и 82 ЕО.

               —

               да се осъди Комисия да заплати съдебните разноски по настоящото производство.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят в настоящото производство е семейно предприятие, което предоставя услуги по оказване на пътна помощ с подемен кран — влекач на автомобили.
   В жалбата си жалбоподателят оспорва поведението на MAPFRE S.A, за което твърди, че е в противоречие с правилата на конкуренцията. Според жалбоподателя в рамките на договорни отношения, състоящи се в използването на услугите на подемен кран за влачене и теглене на автомобили, застраховани от MAPFRE, когато това е поискано от последното или от застрахованите от него лица, MAPFRE изисквало услугата по предоставяне на помощ да се извършва с автомобили с логото на MAPFRE и да се прави реклама на неговата търговска марка без каквато и да е насрещна престация, както и налагало тарифи под цената на предоставената услуга.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят посочва нарушение на националните и общностните норми на конкуренцията.


title: Дело C-151/08: Определение на Съда (трети състав) от 27 ноември 2008 г. (преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia de Cataluña — Испания) — N.N. Renta SA/Tribunal Económico-Administrativo Regional de Cataluña (TEARC), Generalidad de Cataluña (Член 104, параграф 3 от Процедурния правилник — Шеста директива ДДС — Член 33, параграф 1 — Понятие за данъци върху оборота — Данък върху прехвърлянето на имущество и удостоверяващите документи)

text:
               18.4.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 90/6

         Определение на Съда (трети състав) от 27 ноември 2008 г. (преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia de Cataluña — Испания) — N.N. Renta SA/Tribunal Económico-Administrativo Regional de Cataluña (TEARC), Generalidad de Cataluña
   (Дело C-151/08) (1)

   (Член 104, параграф 3 от Процедурния правилник - Шеста директива ДДС - Член 33, параграф 1 - Понятие за „данъци върху оборота“ - Данък върху прехвърлянето на имущество и удостоверяващите документи)
   2009/C 90/09
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Superior de Justicia de Cataluña

      Страни в главното производство

      Ищец: N.N. Renta SA

      Ответници: Tribunal Económico-Administrativo Regional de Cataluña (TEARC), Generalidad de Cataluña

      Предмет

   Преюдициално запитване — Tribunal Superior de Justicia de Cataluña — Тълкуване на член 33 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1) — Понятие за „данъци върху оборота“ — Национален данък върху прехвърлянето на имущество и удостоверяващите документи

      Диспозитив

   Трябва ли член 33, параграф 1 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, изменена с Директива 91/680/ЕИО от 16 декември 1991 година, да се тълкува в смисъл, че не е пречка за събирането на данъчна вноска с прогресивна или пропорционална ставка върху прехвърлянето на имущество и удостоверяващите документи, когато с нея се облага сключването на договор за покупка, извършена от предприятие, чиято дейност се състои в покупко-продажбата на недвижими имоти или в тяхната покупка с цел последващо преобразуване или отдаване под наем.

      (1)  ОВ C 158, 21.06.2008 г.


title: Дело C-68/13: Определение на председателя на Съда от 28 май 2013 г. (преюдициално запитване, отправено от Amtsgericht Rüsselsheim — Германия) — Markus Weiss/Condor Flugdienst GmbH.

text:
               3.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 225/59

         Определение на председателя на Съда от 28 май 2013 г. (преюдициално запитване, отправено от Amtsgericht Rüsselsheim — Германия) — Markus Weiss/Condor Flugdienst GmbH.
   (Дело C-68/13) (1)

   2013/C 225/131
   Език на производството: немски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 114, 20.4.2013 г.


title: Дело C-486/12: Решение на Съда (осми състав) от 12 декември 2013 г. (преюдициално запитване от Gerechtshof te 's-Hertogenbosch — Pays-Bas) — в производството, образувано от X (Защита на физическите лица при обработването на лични данни — Директива 95/46/ЕО — Условия за упражняване на правото на достъп — Събиране на прекомерни такси)

text:
               15.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 45/13

         Решение на Съда (осми състав) от 12 декември 2013 г. (преюдициално запитване от Gerechtshof te 's-Hertogenbosch — Pays-Bas) — в производството, образувано от X
   (Дело C-486/12) (1)

   (Защита на физическите лица при обработването на лични данни - Директива 95/46/ЕО - Условия за упражняване на правото на достъп - Събиране на прекомерни такси)
   2014/C 45/23
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Gerechtshof te 's-Hertogenbosch

      Страна в главното производство

   X

      Предмет

   Преюдициално запитване — Gerechtshof te 's-Hertogenbosch — Нидерландия — Тълкуване на член 12, буква а), второ тире от Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 година за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (ОВ L 281, стр. 31; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 17, стр. 10) — Право на достъп до данни — Съобщаване на данните, които се обработват — Понятие — Предоставяне на достъп до данните — Събиране на такса

      Диспозитив

               1.

               Член 12, буква a) от Директива 95/46 на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 година за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни следва да се тълкува в смисъл, че допуска публичните органи да събират такси, когато съобщават лични данни.

               2.

               Член 12, буква a) от Директива 95/46 следва да се тълкува в смисъл, че за да може да бъде гарантирано, че събираните при упражняването на правото на достъп до лични данни такси не са прекомерни по смисъла на тази разпоредба, те не трябва да надвишават по размер разходите за съобщаването на тези данни. Националната юрисдикция е длъжна да извърши необходимите проверки, като има предвид обстоятелствата в главното производство.

      (1)  ОВ C 26, 26.01.2013 г.


title: Дело T-121/08: Решение на Общия съд от 11 май 2010 г. — PC-Ware Information Technologies/Комисия (Обществени поръчки за доставки — Общностна процедура за възлагане на обществени поръчки — Придобиване на софтуерни продукти и лицензи — Отхвърляне на офертата на оферент — Оферта с необичайно ниска стойност — Задължение за мотивиране)

text:
               3.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 179/33

         Решение на Общия съд от 11 май 2010 г. — PC-Ware Information Technologies/Комисия
   (Дело T-121/08) (1)

   (Обществени поръчки за доставки - Общностна процедура за възлагане на обществени поръчки - Придобиване на софтуерни продукти и лицензи - Отхвърляне на офертата на оферент - Оферта с необичайно ниска стойност - Задължение за мотивиране)
   2010/C 179/55
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподател: PC-Ware Information Technologies BV (Амстердам, Нидерландия) (представители: L. Devillé и B. Maerevoet, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: E. Manhaeve, подпомаган от P. Wytinck, avocat)

      Предмет

   Главно искане за отмяна на решението на Комисията от 11 януари 2008 г. за отхвърляне на офертата, представена от жалбоподателя в рамките на процедура за възлагане на обществена поръчка DIGIT/R2/PO/2007/022 и при условията на евентуалност искане за поправяне на вредите, които жалбоподателят твърди, че е претърпял вследствие на поведението на Комисията

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда PC-Ware Information Technologies BV да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 116, 9.5.2008 г.


title: Дело T-470/12: Определение на Общия съд от 29 януари 2014 г.  — Sothys Auriac/СХВП — Grand Hotel Primavera (BEAUTY GARDEN) (Марка на общността — Искане за обявяване на недействителност — Оттегляне на искането за обявяване на недействителност — Липса на основание за произнасяне)

text:
               14.4.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 112/33

         Определение на Общия съд от 29 януари 2014 г. — Sothys Auriac/СХВП — Grand Hotel Primavera (BEAUTY GARDEN)
   (Дело T-470/12) (1)

   ((Марка на общността - Искане за обявяване на недействителност - Оттегляне на искането за обявяване на недействителност - Липса на основание за произнасяне))
   2014/C 112/44
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Sothys Auriac (Auriac, Франция) (представители: A. Berthet, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: V. Melgar)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Grand Hotel Primavera SA (Borgo Maggiore, Сан Марино)

      Предмет

   Жалба, подадена срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 12 юли 2012 г. (преписка R 1419/2011-1) във връзка с производство по обявяване на недействителност със страни Grand Hotel Primavera SA и Sothys Auriac.

      Диспозитив

               1

               Липсва основание за произнасяне по съществото на жалбата.

               2

               Осъжда жалбоподателя да заплати направените от него разноски, както и разноските на ответника.

      (1)  ОВ C 26, 26.1.2013 г.


title: Дело C-510/12: Определение на Съда (десети състав) от 6 март 2014 г. (преюдициално запитване от Hof van Beroep te Gent — Белгия) — Bloomsbury NV/Belgische Staat (Член 99 от Процедурния правилник — Четвърта директива 78/660/ЕИО — Член 2, параграф 3 — Принцип на вярна и точна представа — Член 2, параграф 4 — Задължение за предоставяне на информация — Член 2, параграф 5 — Задължение за дерогиране — Член 32 — Метод за оценяване въз основа на историческата стойност — Безвъзмездно придобиване от дружество на имуществен актив)

text:
               16.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 184/2

         Определение на Съда (десети състав) от 6 март 2014 г. (преюдициално запитване от Hof van Beroep te Gent — Белгия) — Bloomsbury NV/Belgische Staat
   (Дело C-510/12) (1)

   ((Член 99 от Процедурния правилник - Четвърта директива 78/660/ЕИО - Член 2, параграф 3 - Принцип на вярна и точна представа - Член 2, параграф 4 - Задължение за предоставяне на информация - Член 2, параграф 5 - Задължение за дерогиране - Член 32 - Метод за оценяване въз основа на историческата стойност - Безвъзмездно придобиване от дружество на имуществен актив))
   2014/C 184/03
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hof van Beroep te Gent

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Bloomsbury NV

      Ответник: Belgische Staat

      Предмет

   Преюдициално запитване — Hof van Beroep te Gent, Белгия — Тълкуване на член 2, параграфи 3, 4 и 5 от Четвърта директива 78/660/ЕИО на Съвета от 25 юли 1978 г., приета на основание член 54, параграф 3, буква ж) от Договора, относно годишните счетоводни отчети на някои видове дружества (ОВ L 222, стр. 11; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 21) — Принцип на вярна и точна представа — Безвъзмездно придобиване от дружество на значителен имуществен актив — Невъзможност то да го отрази в счетоводството си със стойност на придобиване, в резултат на което се създава невярна представа за имуществото, за финансовото състояние и за резултатите от дейността на дружеството

      Диспозитив

   Член 2, параграфи 3 — 5 от Четвърта директива 78/660/ЕИО на Съвета от 25 юли 1978 г., приета на основание член [44, параграф 2, буква ж) ЕО] относно годишните счетоводни отчети на някои видове дружества, трябва да се тълкува в смисъл, че не задължава дружеството, което придобива безвъзмездно имуществен актив, да го отрази в годишните си счетоводни отчети с действителната му стойност.

      (1)  ОВ C 46, 16.2.2013 г.


title: Дело C-14/11 P: Жалба, подадена на 11 януари 2011 г. от Европейската комисия срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 27 октомври 2010 г. по дело T-24/05, Alliance One International, Inc. (по-рано Standard Commercial Corp.), Standard Commercial Tobacco Company, Inc., Trans-Continental Leaf Tobacco Corp. Ltd/Европейска комисия

text:
               12.3.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 80/15

         Жалба, подадена на 11 януари 2011 г. от Европейската комисия срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 27 октомври 2010 г. по дело T-24/05, Alliance One International, Inc. (по-рано Standard Commercial Corp.), Standard Commercial Tobacco Company, Inc., Trans-Continental Leaf Tobacco Corp. Ltd/Европейска комисия
   (Дело C-14/11 P)
   2011/C 80/28
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Европейска комисия (представители: F. Castillo de la Torre, E. Gippini Fournier, R. Sauer)

      Други страни в производството: Alliance One International, Inc. (по-рано Standard Commercial Corp.), Standard Commercial Tobacco Company, Inc., Trans-Continental Leaf Tobacco Corp. Ltd

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Съда да:

               —

               отмени точка 1 от диспозитива на обжалваното съдебно решение,

               —

               да отхвърли изцяло, подадената пред Общия съд жалба,

               —

               да осъди TCLT да заплати съдебните разноски по настоящото производство и да осъди тримата жалбоподатели да заплатят съдебните разноски по първоинстанционното производство.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят твърди, че обжалваното съдебно решение трябва да бъде отменено поради следните правни основания:

               1.

               Общият съд е нарушил принципа на равно третиране и не се е съобразил с добре установената съдебна практика, според която отговорността на всяко предприятие трябва да се преценява индивидуално с оглед на особеностите на конкретния случай.

               2.

               Общият съд е допуснал греша при прилагане на правото като е приел, че начинът, по който Комисията е третирала някои дружества майки, определя правилото, което се прилага, за да се подведат под отговорност други дружества майки, въпреки че това правило надхвърля изискванията на съдебната практика.

               3.

               Като е попречил на Комисията да представи доводите си в отговор на изведените от дискриминацията правни основания, Общият съд е нарушил правото на Комисията на състезателно производство и е тълкувал неправилно задължението за мотивиране.

               4.

               Общият съд е нарушил принципа на равно третиране, тъй като Trans-Continental Leaf Tobacco Corp. Ltd. се е намирало в обективно различно положение от това на Intabex и на Universal.


title: Дело C-48/07: Решение на Съда (четвърти състав) от 22 декември 2008 г. (преюдициално запитване от Cour d'appel de Liège — Белгия) — Белгийската държава — SPF Finances/Les Vergers du Vieux Tauves SA (Корпоративен данък — Директива 90/435/ЕИО — Статут на дружество майка — Дял от капитала — Притежаване на плодоползване на дружествени дялове)

text:
               21.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/6

         Решение на Съда (четвърти състав) от 22 декември 2008 г. (преюдициално запитване от Cour d'appel de Liège — Белгия) — Белгийската държава — SPF Finances/Les Vergers du Vieux Tauves SA
   (Дело C-48/07) (1)

   (Корпоративен данък - Директива 90/435/ЕИО - Статут на дружество майка - Дял от капитала - Притежаване на плодоползване на дружествени дялове)
   (2009/C 44/09)
   Език на производството: френски
   Препращаща юрисдикция
   Cour d'appel de Liège
   Страни в главното производство

      Жалбоподател: Белгийската държава — SPF Finances

      Ответник: Les Vergers du Vieux Tauves SA
   Предмет
   Преюдициално запитване — Cour d'appel de Liège — Тълкуване на членове 3, 4 и 5 от Директива 90/435/ЕИО на Съвета от 23 юли 1990 година относно общата система за данъчно облагане на дружества майки и дъщерни дружества от различни държави-членки (ОВ L 225, стр. 6; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 97) — Понятието за дял от капитала на дъщерно дружество, установено в друга държава-членка — Дали за целите на приспадане на получените дивиденти е достатъчно право на плодоползване на ценните книжа, удостоверяващи участието в капитала, или е необходимо притежаването на дружествени дялове?
   Диспозитив
   Понятието „дял от капитала“ на дружество от друга държава-членка по смисъла на член 3 от Директива 90/435/ЕИО на Съвета от 23 юли 1990 година относно общата система за данъчно облагане на дружества майки и дъщерни дружества от различни държави-членки не включва притежаването на плодоползване на дяловете.
   В съответствие обаче със свободите на движение, гарантирани от Договора за ЕО, приложими към трансгранични положения, когато с цел избягване на двойното данъчно облагане на получените дивиденти държава-членка освобождава от данък както дивидентите, които дружество местно лице получава от друго дружество местно лице, в което притежава дялове, и тези, които дружество местно лице получава от друго дружество, също местно лице, в което е носител на правото на плодоползване на дялове, тя трябва да приложи, за целите на освобождаване от данък на получените дивиденти, едно и също третиране спрямо получените дивиденти от дружество, установено в друга държава-членка от дружество местно лице, притежаващо дялове, и спрямо такива дивиденти, получени от дружество местно лице, притежаващо плодоползване върху дружествени дялове.

      (1)  ОВ C 82, 14.4.2007 г.


title: Дело C-314/10: Определение на Съда (пети състав) от 22 септември 2011 г. (преюдициално запитване от Tribunal de première instance de Liège — Белгия) — Hubert Pagnoul/État belge (Член 92, параграф 1, член 103, параграф 1 и член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник — Преюдициално запитване — Проверка за съответствието на национален закон както с правото на Съюза, така и с националната конституция — Национална правна уредба, която осигурява приоритет на инцидентно производство за контрол за конституционосъобразност — Харта на основните права на Европейския съюз — Необходимост от връзка с правото на Съюза — Явна липса на компетентност на Съда)

text:
               28.1.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 25/22

      Определение на Съда (пети състав) от 22 септември 2011 г. (преюдициално запитване от Tribunal de première instance de Liège — Белгия) — Hubert Pagnoul/État belge
      (Дело C-314/10) (1)

      (Член 92, параграф 1, член 103, параграф 1 и член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник - Преюдициално запитване - Проверка за съответствието на национален закон както с правото на Съюза, така и с националната конституция - Национална правна уредба, която осигурява приоритет на инцидентно производство за контрол за конституционосъобразност - Харта на основните права на Европейския съюз - Необходимост от връзка с правото на Съюза - Явна липса на компетентност на Съда)
      (2012/C 25/37)
      Език на производството: френски

         Запитваща юрисдикция

      Tribunal de première instance de Liège

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Hubert Pagnoul

         Ответник: État belge

         Предмет

      Преюдициално запитване — Tribunal de première instance de Liège — Тълкуване на член 6 ДЕС, член 267 ДФЕС и на член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз — Задължително предварително сезиране на Конституционния съд от националните юрисдикции при предполагаемо нарушение на основните права, настъпило вследствие на национален закон — Съответствие с оглед на правото на Европейския съюз на националната разпоредба, налагаща това предварително сезиране — Възможност за националните юрисдикции да упражняват контрол за съответствието на националните правни норми с международните договори, когато Конституционният съд е обявил разглеждания национален закон за съвместим с гарантираните от Конституцията основни права

         Диспозитив

      Съдът на Европейския съюз явно няма компетентност да се произнесе по поставения от Tribunal de première instance de Liège (Белгия) преюдициален въпрос.

         (1)  ОВ C 246, 11.9.2010 г.


title: Дело T-308/11: Жалба, подадена на 13 юни 2011 г. — Eurallumina/Комисия

text:
               13.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 238/30

         Жалба, подадена на 13 юни 2011 г. — Eurallumina/Комисия
   (Дело T-308/11)
   2011/C 238/52
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Eurallumina SpA (Portoscuso, Италия) (представител: V. Leone, avvocato)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Главно искане:

               —

               да се отмени изцяло обжалваното решение в частта, в която се отнася до Eurallumina.

         При условията на евентуалност:

               —

               да се отмени член 2 от обжалваното решение в частта, в която се отнася до мярката по старя Указ 2004 и следователно член 3 от обжалваното решение в частта, в която се отнася до разпореждането за възстановяване по отношение на Eurallumina.

         При условията на последваща евентуалност:

               —

               да се отмени член 3 от обжалваното решение в частта, в която се отнася до разпореждането за възстановяване по отношение на Eurallumina.

         Във всички случаи:

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Иска се отмяната на обжалваното решение което:

               квалифицира като нова незаконосъобразна и несъвместима помощ мярката по член 1 от Указ на министър-председателя № 14042 от 6 февруари 2004 г. (наричан по-нататък „Указ 2004“) и мерките приети от Органа за електроенергия и газ (наричан по-нататък „ОЕГ“) в изпълнение на същия този член (наричана по-нататък общо „Мярка по стария Указ 2004“), и разпорежда връщането на помощта;

               квалифицира като нова несъвместима помощ нотифицираната от Италия мярка по член 11, параграф 12 от Закон № 80 от 14 май 2005 г. за преобразуване на Декрет-закон № 35 от 14 март 2005 г. (наричан по-натъка „Закон 80/2005“) и мярката приета от ОЕГ в приложение на този закон (наричана по-нататък общо „мярка по стария Закон 80/2005“).

         В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет правни основания.

               1.

               Първо правно основание, изведено от нарушението на общия принцип на добра администрация
               Жалбоподателят счита, че Комисията е допуснала грешка като е разгледала общо двете горепосочени мерки, които е следвало да бъдат разгледани по отделно поради съществуващите между тях обективни разлики по отношение на правното основание, адресатите и предвидения компенсаторен механизъм. Общото разглеждане е довело до смесване на изтъкнатите от Комисията доводи, което е затруднило защитата.

               2.

               Второ правно основание, изведено от нарушение и неправилно прилагане на член 107, параграф 1 ДФЕС във връзка с понятието за държавна помощ
               Жалбоподателят счита, че Комисията е допуснала грешка като е приела, че двете мерки представляват държавни помощи, тъй като те не отговарят на изискванията за наличие на предимство спрямо нормалните пазарни условия, което заплашва да наруши конкуренцията, и за засягане на търговията в рамките на Общността. По специално:

                           що се отнася до мярката по стария Указ 2004, тя не предоставя никакво предимство, тъй като само изпълнява мярка, за която Комисията вече е преценила, че не е помощ, в рамките на дело „Alumix“ (1), в което Комисията приема, че приложимата към Alumix тарифа за електроенергия не поставя това предприятие в по-благоприятно положение. Освен това мярката по стария Указ 2004 не може да засегне търговията в рамките на Общността — що се отнася до Eurallumina — тъй като пазарът на алуминий е дефицитен пазар в ЕС и евентуално намаление на дейността му не може да се компенсира от увеличение на износа на оператори от другите държави членки, които работят при пълен капацитет;

                           що се отнася до мярката по стария Закон 80/2005, тя не предоставя никакво предимство спрямо нормалните пазарни условия, тъй като предвид аномалиите на пазара на електроенергия в Италия и най-вече в Сардиния, където цената на електроенергията е изкуствено завишена поради липсата връзка с континента, използването на цена, която в европейски план се формира на борсите, е оправдано, за да може прилаганата тарифа да се счете за „пазарна“ с оглед на дейността на потребителите. Що се отнася до търговията в рамките на Общността важат същите съображения като тези за мярката по стария Указ 2004.

               3.

               Трето правно основание, изведено от нарушението и неправилното прилагане на член 107, параграф 3 ДФЕС във връзка с дерогирането на регионалните помощи по буква a)
               Жалбоподателят счита, че Комисията е допуснала грешка като е приела, че двете мерки са несъвместими в качеството им на регионални помощи, по-специално в следните аспекти:

                           наличие на неблагоприятно регионално положение поради липсата на връзка между Сардиния и континента, което поставя в неблагоприятно положение електроснабдяването на потребителите, и поради факта че „енергийните“ потребители са гръбнака на производствената структура на острова, които в значителна степен определят равнището на заетостта;

                           пропорционалност и адекватност на разглежданите мерки да компенсират това неблагоприятно положение като преходни мерки, насочени към избягване не делокализирането на потребителите, в очакване да се преодолее това неблагоприятно положение чрез вече предприетите и понастоящем доведени до край от италианската държава инициативи, които могат да създадат достатъчен капацитет за пренос на електроенергия в Сардиния и чрез конкретни инвестиции в ефективността, които самите предприятия се ангажират да предприемат;

                           временен и на практика затихващ характер на двете мерки.

               4.

               Четвърто правно основание, изведено от съществено процесуално нарушение — липса на мотиви
               Жалбоподателят счита, че Комисията не е мотивирала надлежно решението по специално по отношение на:

                           разликата между мярката по стария Указ 2004 и мярката по Решение „Alumix“;

                           наличието на нарушаване на конкуренцията и засягане на търговията между държавите членки;

                           пропорционалността на мярката стария по Указ 2004.

               5.

               Пето правно основание, изведено от грешка в преценката на обстоятелствата, които обосновават оправданите правни очаквания
               Жалбоподателят счита, че Комисията е допуснала грешка като е преценила, че не са налице обстоятелства, които обосновават оправданите правни очаквания на Eurallumina, че по естеството си мярката по стария Указ 2004 не е помощ.

      (1)  Публикувано в ОВЕС 288/4 от 1.10.1996 г., стр. 4.


title: Дело C-242/08: Преюдициално запитване, отправено от Gerechtshof te Amsterdam (Нидерландия) на 3 юли 2009 г. — Albron Catering BV/FNV Bondgenoten, John Roest

text:
               12.9.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 220/21

         Преюдициално запитване, отправено от Gerechtshof te Amsterdam (Нидерландия) на 3 юли 2009 г. — Albron Catering BV/FNV Bondgenoten, John Roest
   (Дело C-242/08)
   2009/C 220/41
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Gerechtshof te Amsterdam

      Страни в главното производство

      Ищец: Albron Catering BV

      Ответници: FNV Bondgenoten, John Roest

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли Директива 2001/23/ЕО (1) да се тълкува в смисъл, че съгласно член 3, параграф 1, първо изречение става дума за прехвърляне на права и задължения върху приобретателя само тогава, когато прехвърлителят на предприятието—предмет на прехвърляне, е също формалният работодател на засегнатите работници и служители, или целената с директивата закрила на работниците и служителите води до това, че в случай на прехвърляне на предприятие на принадлежащо към група оперативно дружество правата и задълженията по отношение на работниците и служителите към това предприятие преминават върху приобретателя, когато целият работещ в рамките на групата персонал е нает от (също принадлежащо към групата) персонално дружество, което функционира като централен работодател?

               2)

               Какъв би бил отговорът на втората част от първия въпрос, ако посочените в него работници и служители, които работят в принадлежащо към група предприятие, са наети също от друго принадлежащо към тази група предприятие, което не е персонално дружество, както е описано в първия въпрос?

      (1)  Директива 2001/23/ЕО на Съвета от 12 март 2001 година относно сближаване на законодателствата на държавите членки във връзка с гарантирането на правата на работниците и служителите при прехвърляне на предприятия, стопански дейности или части от предприятия или стопански дейност (ОВ L 82, стр. 16, Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 20).


title: Дело C-558/10: Решение на Съда (трети състав) от 5 юли 2012 г. (преюдициално запитване от Tribunal de grande instance de Chartres — Франция) — Michel Bourges-Maunoury, Marie-Louise Heintz, по мъж Bourges-Maunoury/Direction des services fiscaux d'Eure et Loir (Привилегии и имунитети на Европейските общности — Освобождаване от национални данъци на доходите, изплатени от Съюза — Включване на изплатените от Съюза доходи при изчисляването на тавана за определяне на солидарния данък върху имуществото)

text:
               22.9.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 287/5

         Решение на Съда (трети състав) от 5 юли 2012 г. (преюдициално запитване от Tribunal de grande instance de Chartres — Франция) — Michel Bourges-Maunoury, Marie-Louise Heintz, по мъж Bourges-Maunoury/Direction des services fiscaux d'Eure et Loir
   (Дело C-558/10) (1)

   (Привилегии и имунитети на Европейските общности - Освобождаване от национални данъци на доходите, изплатени от Съюза - Включване на изплатените от Съюза доходи при изчисляването на тавана за определяне на солидарния данък върху имуществото)
   2012/C 287/07
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal de grande instance de Chartres

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Michel Bourges-Maunoury, Marie-Louise Heintz, по мъж Bourges-Maunoury

      Ответник: Direction des services fiscaux d'Eure et Loir

      Предмет

   Преюдициално запитване — Tribunal de grande instance de Chartres — Тълкуване на член 13, втора алинея от глава V от Протокола за привилегиите и имунитетите на Европейските общности (ОВ 152, 1967 г., стр. 13) — Допустимост на национално законодателство, съгласно което се вземат предвид всички доходи на данъчнозадължено лице, включително общностни, при изчисляване на горната граница на данъка върху имуществото — Освобождаване от национални данъци за изплатени от Общностите възнаграждения — Бивши длъжностни лица на Европейските общности

      Диспозитив

   Член 13, втора алинея от Протокола относно привилегиите и имунитетите на Европейските общности, първоначално приложен към Договора за създаване на единен Съвет и единна Комисия на Европейските общности, а след това, по силата на Договора от Амстердам — към Договора за ЕО, трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба като разглежданата по главното производство, която взема предвид доходите, включително пенсиите и обезщетенията за окончателно прекратяване на служебното правоотношение, изплатени от Европейския съюз на неговите длъжностни лица и служители или на неговите бивши длъжностни лица и бивши служители, при изчисляване на тавана на данък като солидарния данък върху имуществото.

      (1)  ОВ C 46, 12.2.2011 г.


title: Дело F-140/15: Жалба, подадена на 13 ноември 2015 г. — ZZ и др./Комисия

text:
               29.3.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 111/43

         Жалба, подадена на 13 ноември 2015 г. — ZZ и др./Комисия
   (Дело F-140/15)
   (2016/C 111/53)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподатели: ZZ и др. (представител: C. Cortese, avvocato)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет и описание на спора

   Отмяна на решението на Комисията за изменение на размера на отпуснатата на жалбоподателя наследствена пенсия и на отпуснатите на трите му деца пенсии за сираци.

      Искания на жалбоподателите

               —

               да се отмени становище за изменение № 3 на началника на отдел PMO.4 на Европейската комисия, в което се посочват новите размери на отпуснатата на жалбоподателя наследствена пенсия и на отпуснатите на трите му деца пенсии за сираци, и което е съобщено на жалбоподателя на 6 февруари 2015 г., допълнено с мотивите на решението на ОН от 3 август 2015 г. да отхвърли подадената по административен ред жалба,

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-41/11: Преюдициално запитване, отправено от Conseil d'État (Белгия) на 26 януари 2011 г. — Inter-Environnement Wallonie ASBL, Terre wallonne ASBL/Région wallonne

text:
               9.4.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/6

         Преюдициално запитване, отправено от Conseil d'État (Белгия) на 26 януари 2011 г. — Inter-Environnement Wallonie ASBL, Terre wallonne ASBL/Région wallonne
   (Дело C-41/11)
   2011/C 113/11
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Conseil d'État

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Inter-Environnement Wallonie ASBL, Terre wallonne ASBL

      Ответник: Région wallonne

      Преюдициален въпрос

   Conseil d'Etat,

               —

               сезиран с жалба за отмяна на постановлението на валонското правителство от 15 февруари 2007 г. за изменение на книга II, „Кодекс за водите“, от Кодекса за околната среда, що се отнася до устойчивото управление на азота в селското стопанство,

               —

               установява, че това постановление е прието, без да се спази процедурата, предвидена в Директива 2001/42/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 юни 2001 година относно оценката на последиците на някои планове и програми върху околната среда (1), поради което то е в противоречие с правото на Европейския съюз и трябва да се отмени,

               —

               но едновременно с това установява, че обжалваното постановление представлява подходяща мярка за изпълнение на Директива 91/676/ЕИО на Съвета от 12 декември 1991 година за опазване на водите от замърсяване с нитрати от селскостопански източници (2),

               —

               може ли да отложи във времето последиците от отмяната по съдебен ред за кратък период, необходим за отстраняване на недостатъците от обжалвания акт, за да запази до известна степен конкретната мярка за изпълнение на правото на Съюза в областта на околната среда, без да се наруши приемствеността?

      (1)  ОВ L 197, стр. 30; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 7, стр. 135.

      (2)  ОВ L 375, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 81.


title: Дело C-316/11: Определение на Съда (осми състав) от 21 септември 2011 г. — Longevity Health Products, Inc./Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Biofarma SA (Обжалване — Марка на Общността — Производство пред апелативния състав на СХВП — Неизпълнение на задължението за плащане в срок на таксата за обжалване — Решение на апелативния състав, с което жалбата се обявява за неподадена)

text:
               28.1.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 25/24

      Определение на Съда (осми състав) от 21 септември 2011 г. — Longevity Health Products, Inc./Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Biofarma SA
      (Дело C-316/11) (1)

      (Обжалване - Марка на Общността - Производство пред апелативния състав на СХВП - Неизпълнение на задължението за плащане в срок на таксата за обжалване - Решение на апелативния състав, с което жалбата се обявява за неподадена)
      (2012/C 25/42)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Longevity Health Products, Inc. (представител: J. Korab, Rechtsanwalt)

         Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Biofarma SA

         Предмет

      Жалба срещу Определение на Общия съд (втори състав) от 15 април 2011 г. по дело Longevity Health Products/СХВП — Biofarma (T-96/11), с което Общият съд отхвърля жалба за отмяна, подадена от заявителя на словната марка „VITACHRON female“ за стоки и услуги и от клас 5 срещу Решение R 1357/2010-4 на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (СХВП) от 10 януари 2011 г., който състав е приел, че тъй като таксата за обжалване не е платена в срок, жалбата срещу решението на отдела по споровете за отказ на регистрацията на посочената марка в рамките на производството по възражение, образувано по почин на притежателя на националните марки „VITATHION“ за стоки и услуги от клас 5, не е подадена

         Диспозитив

                  1.

                  Отхвърля жалбата.

                  2.

                  Осъжда Longevity Health Products Inc. да плати направените от него съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 269, 10.9.2011 г.


title: Дело C-248/10: Иск, предявен на 19 май 2010 г. — Европейска комисия/Република Гърция

text:
               31.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/26

         Иск, предявен на 19 май 2010 г. — Европейска комисия/Република Гърция
   (Дело C-248/10)
   ()
   2010/C 209/36
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: M. Karanasou-Apostolopoulou и A. Nijenhuis)

      Ответник: Република Гърция

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е приела или във всички случаи като не е съобщила на Комисията законодателните, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2007/44/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 5 септември 2007 година за изменение на Директива 92/49/ЕИО на Съвета и Директиви 2002/83/ЕО, 2004/39/ЕО, 2005/68/ЕО и 2006/48/ЕО по отношение на процедурните правила и критериите за оценяване за предварителната оценка на придобиванията и увеличението на участия във финансовия сектор, Република Гърция не е изпълнила задълженията си по тази директива,

               —

               да се осъди Република Гърция да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Срокът за транспониране на Директива 2007/44/ЕО е изтекъл на 21 март 2009 г.

      (1)  ОВ L 247, 21.9.2007 г., стр. 1.


title: Дело T-403/05: Решение на Първоинстанционния съд от 9 септември 2008 г.  — MyTravel/Комисия (Достъп до документи — Регламент (ЕО) № 1049/2001 — Отказ за предоставяне на достъп — Изключение, свързано със защита процеса на вземане на решения — Изключение, свързано със защита на дейностите по разследване и одит — Изключение, свързано със защита на правните становища — Документи, свързани с решения на Комисията в областта на концентрациите)

text:
               25.10.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 272/18

         Решение на Първоинстанционния съд от 9 септември 2008 г. — MyTravel/Комисия
   (Дело T-403/05) (1)

   (Достъп до документи - Регламент (ЕО) № 1049/2001 - Отказ за предоставяне на достъп - Изключение, свързано със защита процеса на вземане на решения - Изключение, свързано със защита на дейностите по разследване и одит - Изключение, свързано със защита на правните становища - Документи, свързани с решения на Комисията в областта на концентрациите)
   (2008/C 272/33)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: MyTravel Group plc (Rochdale, Lancashire, Обединено Кралство) (представители: D. Pannick, QC, A. Lewis, barrister, M. Nicholson, S. Cardell и B. McKenna, solicitors)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: първоначално P. Hellström и P. Costa de Oliveira, впоследствие X. Lewis и P. Costa de Oliveira)
   Предмет
   Жалба за отмяна на Решение на Комисията от 5 септември 2005 г. (D(2005) 8461) и на Решение на Комисията от 12 октомври 2005 г. (D(2005) 9763), с които се отхвърля заявление на жалбоподателя за получаване на достъп до някои подготвителни документи по Решение 2000/276/EО на Комисията от 22 септември 1999 г. за обявяване на концентрация за несъвместима с Общия пазар и със Споразумението за ЕИО (преписка IV/M.1524 — Airtours/First Choice) (OВ L 93, 2000 г., стр. 1), както и до документи, изготвени от службите на Комисията вследствие на отмяната на това решение с Решение на Първоинстанционния съд от 6 юни 2002 г. по дело Airtours/Комисия (T-342/99, Recueil, стр. II-2585)
   Диспозитив

               1.

               Отменя Решение на Комисията от 5 септември 2005 г. (D(2005) 8461), доколкото с него се отказва достъп до работен документ, озаглавен „Протокол от разговор с член от екипа по преписка M.1524 Airtours/First Choice относно преписка Airtours, проведен на 24 юни 2002 г.“.

               2.

               Отхвърля жалбата в останалата й част.

               3.

               MyTravel Group plc понася девет десети от направените от него съдебни разноски и девет десети от съдебните разноски на Комисията.

               4.

               Комисията понася една десета от направените от нея съдебни разноски и една десета от съдебните разноски на MyTravel Group.

      (1)  ОВ C 10, 14.1.2006 г.


title: Дело C-173/09: Преюдициално запитване отправено от Административен съд София — град (България) на 14 май 2009 г. — Георги Иванов Елчинов/Национална здравноосигурителна каса

text:
               1.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 180/28

         Преюдициално запитване отправено от Административен съд София — град (България) на 14 май 2009 г. — Георги Иванов Елчинов/Национална здравноосигурителна каса
   (Дело C-173/09)
   2009/C 180/49
   Език на производството: български

      Запитваща юрисдикция

   Административен съд София — град

      Страни в главното производство

      Ищец: Георги Иванов Елчинов

      Ответник: Национална здравноосигурителна каса

      Заинтересована страна: Министерство на здравеопазването

      Преюдициални въпроси

               1)

               Следва ли чл. 22, пар. 2, ал. 2 от Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година (1) да се тълкува в смисъл, че ако конкретното лечение, за което се иска издаването на формуляр Е 112, не може да бъде получено в българско лечебно заведение, следва да се презюмира, че това лечение не е финансирано от бюджета на НЗОК или МЗ и обратно, ако това лечение е финансирано от бюджета на НЗОК или МЗ, следва да се презюмира, че то може да бъде предоставено в българско лечебно заведение?

               2)

               „Изразът не може да получи въпросното лечение на територията на държавата членка, в която пребивава“ в разпоредбата на член 22, пар. 2, ал. 2 на Регламент (ЕИО) № 1408/71 следва ли да се тълкува като обхващащ случаите, при които лечението, което се предоставя на територията на държавата членка, в която пребивава осигуреното лице, е далеч по-неефикасно и крайно като тип лечение от това, което се предоставя в друга държава членка или включва само случаите, при които на лицето не може да бъде оказано своевременно лечение?

               3)

               Като се има предвид принципът на процесуалната автономия, следва ли националният съд да се съобрази със задължителните указания, дадени му от горна съдебна инстанция при отмяна на негово решение и връщането му за ново разглеждане, при положение, че има основания да се смята, че тези указания противоречат на общностното право?

               4)

               При положение, че въпросното лечение не може да бъде предоставено на територията на държавата членка по местопребиваване на здравноосигуреното лице, достатъчно ли е, за да бъде тази държава членка длъжна да издаде разрешение за лечение в друга държава членка по чл. 22, пар. 1, буква в) на Регламент (ЕИО) № 1408/71, въпросното лечение като тип да е включено в обезщетенията, предвидени в нормативната й уредба, макар и тази уредба да не упоменава изрично конкретния способ на лечение?

               5)

               Противопоставят ли се чл. 49 от ДЕО и чл. 22 от Регламент (ЕИО) № 1408/71 на национална разпоредба, като тази на чл. 36, ал. 1 от Закона за здравното осигуряване, според която задължително осигурените лица имат право да получат частично или напълно стойността на направените разходи за медицинска помощ в чужбина само когато са получили предварително разрешение за това?

               6)

               Следва ли националният съд да задължи компетентната институция на страната, в която лицето е здравноосигурено, да се издаде документ за лечение в чужбина (формуляр Е 112), ако признае за незаконосъобразен отказа за издаване на такъв документ, в случай, че молбата за издаването му е подадена преди осъществяване на лечението в чужбина и лечението е приключило към момента на постановяване на съдебното решение?

               7)

               Ако отговорът на предния въпрос е положителен и отказът да бъде издадено разрешение за лечение в чужбина бъде признат за незаконосъобразен от съда, по какъв ред следва да бъдат възстановени направените от здравноосигуреното лице разходи по лечението му:

                           а)

                           директно от страната, в която е осигурено, или от страната, в която е осъществено лечението, след представяне на разрешение за лечение в чужбина?

                           б)

                           в какъв размер, в случай че размерът на обезщетенията, предвидени от законодателството на държавата членка по местопребиваване, се различава от размера на обезщетенията, предвидени в законодателството на държавата членка, където е предоставено лечението, като се има предвид разпоредбата на чл. 49 от ДЕО, установяваща забрана за ограничения в свободното предоставяне на услуги?

      (1)  Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социално осигуряване на заети лица, самостоятелно заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността (ОВ L 149, стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 26), във версията изменена и актуализирана от Регламент (ЕО) № 118/97 на Съвета от 2 декември 1996 година (ОВ 1997, L 28, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 4, стр. 35).


title: Дело T-564/14: Определение на Общия съд от 15 януари 2016 г. — Ahmed Mohamed Saleh Baeshen/СХВП

text:
               14.3.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 98/61

         Определение на Общия съд от 15 януари 2016 г. — Ahmed Mohamed Saleh Baeshen/СХВП
   (Дело T-564/14) (1)

   (2016/C 098/78)
   Език на производството: английски
   Председателят на трети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 380, 27.10.2014 г.