title: Дело T-239/13: Жалба, подадена на 23 април 2013 г. — Atmeh/СХВП — Fretier (MONTALE MTL MONTALE Dezign)

text:
               20.7.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 207/37

         Жалба, подадена на 23 април 2013 г. — Atmeh/СХВП — Fretier (MONTALE MTL MONTALE Dezign)
   (Дело T-239/13)
   2013/C 207/61
   Език на жалбата: френски

      Страни

      Жалбоподател: Ammar Atmeh (Diera-Duba, Обединени арабски емирства) (представител: A. Berthet, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Sylvie Fretier (Париж, Франция)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да обяви настоящата жалба за допустима;

               —

               да измени решението на Четвърти апелативен състав на СХВП от 14 февруари 2013 г. по свързани преписки R 1482/2011-4 и R 1571/2011-4 и да спре производството за обявяване на недействителност срещу марката на Общността MONTALE MTL MONTALE Dezign № 003 874 807, регистрирана на 16 юни 2004 г. от г-н Ammar Atmeh, до произнасянето на окончателното решение в производството по иска за обявяване на недействителност и за отмяна на марките на г-жа Fretier, което е висящо пред Tribunal de Grande Instance de Paris (Окръжен съд Париж);

               —

               СХВП да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: Фигуративна марка, съдържаща словните елементи „MONTALE MTL MONTALE Dezign“, регистрирана за стоки и услуги от клас 3 — марка на Общността № 3 874 807

      Притежател на марката на Общността: Жалбоподателят

      Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: Sylvie Fretier

      Основание на искането за обявяване на недействителност: Национална фигуративна марка, съдържаща словните елементи „PIERRE MONTALE MONTALE M“ и национална фигуративна марка и международна регистрация, съдържащи словните елементи „MTL MONTALE“, регистрирани за стоки и услуги от клас 3

      Решение на отдела по отмяна: Уважава искането за обявяване на недействителност

      Решение на апелативния състав: Отхвърля подадената от жалбоподателя жалба и обявява за недопустима жалбата, подадена от Sylvie Fretier

      Изложени правни основания: Нарушение на правило 20 от Регламент № 2868/95 и на принципа на доброто правораздаване


title: Дело T-457/16: Жалба, подадена на 16 август 2016 г. — Aldi Einkauf/EUIPO — Schwamm & Cie. (Le Coq de France)

text:
               3.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 364/28

      Жалба, подадена на 16 август 2016 г. — Aldi Einkauf/EUIPO — Schwamm & Cie. (Le Coq de France)
      (Дело T-457/16)
      (2016/C 364/31)
      Език на жалбата: немски

         Страни

         Жалбоподател: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (Essen, Германия) (процесуални представители: Rechtsanwälte N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen и N. Bertram)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Schwamm & Cie. (Saarbrücken, Германия)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител на спорната марка: жалбоподателят

         Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „Le Coq de France“ — заявка за регистрация № 10 882 331

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 15 юни 2016 г. по преписка R 1786/2015-4

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-160/12: Жалба, подадена на 10 април 2012 г. — Adler Modemärkte/СХВП — Blufin (MARINE BLEU)

text:
               23.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 184/16

         Жалба, подадена на 10 април 2012 г. — Adler Modemärkte/СХВП — Blufin (MARINE BLEU)
   (Дело T-160/12)
   2012/C 184/29
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Adler Modemärkte AG (Хайбах, Германия) (представители: J.-C. Plate и R. Kaase)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Blufin SpA (Карпи, Италия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 3 февруари 2012 г. по преписка R 1955/2010-2,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски и разноските по производството пред апелативния състав.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят.

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „MARINE BLEU“ за стоки от класове 18, 24 и 25 — заявка № 6 505 952

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Blufin

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: италианската марка и марката на Общността „BLUMARINE“, както и италиански и международни регистрации на марката „BLUMARINE“ за стоки от класове 3, 9, 14, 18, 19, 23, 24, 25 и 27.

      Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението.

      Решение на апелативния състав: частично уважава жалбата, частично отказва регистрация и частично връща преписката на отдела по споровете за ново разглеждане.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-272/00: Определение на Общия съд от 29 януари 2013 г. — Barbini и др./Комисия (Жалба за отмяна — Държавни помощи — Намаления на социалноосигурителни вноски в полза на предприятия, установени на територията на Венеция и Киоджа — Решение, с което схемата за помощ се обявява за несъвместима с общия пазар и се разпорежда възстановяване на изплатените помощи — Жалба, която е отчасти явно недопустима и отчасти явно неоснователна)

text:
               23.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 86/15

         Определение на Общия съд от 29 януари 2013 г. — Barbini и др./Комисия
   (Дело T-272/00) (1)

   (Жалба за отмяна - Държавни помощи - Намаления на социалноосигурителни вноски в полза на предприятия, установени на територията на Венеция и Киоджа - Решение, с което схемата за помощ се обявява за несъвместима с общия пазар и се разпорежда възстановяване на изплатените помощи - Жалба, която е отчасти явно недопустима и отчасти явно неоснователна)
   2013/C 86/24
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподатели: Alfredo Barbini Srl (Мурано, Италия); Aureliano Toso Srl (Мурано); AVMazzega Srl (Мурано); Barovier & Toso vetrerie artistiche riunite Srl (Мурано); Carlo Moretti Srl (Мурано); Effetre SpA (Резана, Италия); Ferro & Lazzarini Srl (Мурано); Formia Srl (Мурано); Gino Cenedese & Figlio (Мурано); La Murrina (Мурано); Mazzuccato International Srl (Мурано); Nason & Moretti Srl (Мурано); Tfz Internazionale Srl (Мурано); V. Nason & C. Srl (Мурано); Venini SpA (Мурано); Vetreria de Majo Srl (Мурано) и Vetreria LAG Srl (Мурано) (представители: адв. A. Vianello, адв. M. Merola и адв. A. Sodano)

      Ответник: Европейска комисия (представители: V. Di Bucci, подпомаган от адв. A. Dal Ferro)

      Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателите: Италианска република (представители: първоначално U. Leanza, впоследствие I. Braguglia, впоследствие R. Adam и накрая I. Bruni, подпомагани от G. Aiello и P. Gentili, avvocati dello Stato)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение 2000/394/ЕО на Комисията от 25 ноември 1999 година относно мерките за помощи в полза на предприятията, установени на територията на Венеция и Киоджа, предвидени в Закон № 30/1997 и в Закон № 206/1995 за намаляване на социалноосигурителните вноски (ОВ L 150, 2000 г., стр. 50)

      Диспозитив

               1.

               Произнася се по посоченото от Европейската комисия възражение за недопустимост с решението по същество.

               2.

               Отхвърля жалбата като отчасти явно недопустима и отчасти явно неоснователна.

               3.

               Alfredo Barbini Srl, Aureliano Toso Srl, AVMazzega Srl, Barovier & Toso vetrerie artistiche riunite Srl, Carlo Moretti Srl, Effetre SpA, Ferro & Lazzarini Srl, Formia Srl, Gino Cenedese & Figlio, La Murrina, Mazzuccato International Srl, Nason & Moretti Srl, Tfz Internazionale Srl, V. Nason & C. Srl, Venini SpA, Vetreria de Majo Srl и Vetreria LAG Srl понасят наред с направените от тях съдебни разноски и тези на Комисията.

               4.

               Италианската република понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 355, 9.12.2000 г.


title: Дело T-165/13 R: Определение на председателя на Общия съд от 8 май 2013 г. — Talanton/Комисия (Обезпечително производство — Арбитражна клауза — Договори, сключени в контекста на Седмата рамкова програма за изследвания, технологично развитие и демонстрации (2007—2013) — Допустими разходи — Връщане на изплатените суми — Молба за спиране на изпълнението — Липса на неотложност)

text:
               3.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 225/82

         Определение на председателя на Общия съд от 8 май 2013 г. — Talanton/Комисия
   (Дело T-165/13 R)
   (Обезпечително производство - Арбитражна клауза - Договори, сключени в контекста на Седмата рамкова програма за изследвания, технологично развитие и демонстрации (2007—2013) - Допустими разходи - Връщане на изплатените суми - Молба за спиране на изпълнението - Липса на неотложност)
   2013/C 225/182
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Ищец: Talanton AE — Symvouleftiki-Ekpaideftiki Etaireia Dianomon, Parochis Ypiresion Marketigk kai Dioikisis Epicheiriseon (Атина, Гърция) (представители: M. Angelopoulos и K. Damis, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: A. Cordewener и D. Triantafyllou)

      Предмет

   Молба за спиране на изпълнението на редица актове относно връщането на изплатените на ищеца суми в изпълнение на договори, сключени в контекста на Седмата рамкова програма за изследвания, технологично развитие и демонстрации (2007—2013),

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.

               2.

               Общият съд не се произнася по съдебните разноски


               25.10.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 272/3

         Състави и разпределение на съдиите в състави
   (2008/C 272/03)
   С решение от 30 ноември 2005 г. (1) Съдът на публичната служба реши да заседава в три състава и в пленум. С решение от 24 септември 2008 г., за периода от 1 октомври 2008 г. до 30 септември 2011 г., Съдът на публичната служба избра за председатели на състави съдиите г-н H. KANNINEN и г-н S. GERVASONI. С решение от 30 септември 2008 г., за периода от 1 октомври 2008 г. до 30 септември 2011 г., Съдът на публичната служба разпредели съдиите в състави по следния начин:
   1-ви състав
   Г-н S. GERVASONI, председател на състав,
   Г-н H. KREPPEL и г-н H. TAGARAS, съдии,
   2-ри състав
   Г-н H. KANNINEN, председател на състав,
   Г-жа I. BORUTA и г-н S. VAN RAEPENBUSCH, съдии,
   3-ти състав от трима съдии
   Г-н P. MAHONEY, председател на Съда на публичната служба,
   Г-н H. KREPPEL, г-жа I. BORUTA, г-н H. TAGARAS и г-н S. VAN RAEPENBUSCH, съдии.
   В последния състав председателят ще заседава, като се редува или със съдиите г-жа I. BORUTA и г-н H. TAGARAS, или със съдиите г-н H. KREPPEL и г-н S. VAN RAEPENBUSCH, без да се засяга връзката между делата.

      (1)  ОВ C 322, 2005 г., стр. 16.


title: Дело C-461/08: Решение на Съда (четвърти състав) от 19 ноември 2009 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — Don Bosco Onroerend Goed BV/Staatssecretaris van Financiën (Шеста директива ДДС — Тълкуване на член 13, Б, буква ж) и на член 4, параграф 3, буква а) — Доставка на поземлен имот, зает от частично разрушена сграда, по местонахождението на която трябва да се извърши ново строителство — Освобождаване от ДДС)

text:
               30.1.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/13

         Решение на Съда (четвърти състав) от 19 ноември 2009 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — Don Bosco Onroerend Goed BV/Staatssecretaris van Financiën
   (Дело C-461/08) (1)

   (Шеста директива ДДС - Тълкуване на член 13, Б, буква ж) и на член 4, параграф 3, буква а) - Доставка на поземлен имот, зает от частично разрушена сграда, по местонахождението на която трябва да се извърши ново строителство - Освобождаване от ДДС)
   2010/C 24/21
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hoge Raad der Nederlanden

      Страни в главното производство

      Ищец: Don Bosco Onroerend Goed BV

      Ответник: Staatssecretaris van Financiën

      Предмет

   Преюдициално запитване — Hoge Raad der Nederlanden Den Haag — Тълкуване на член 4, параграф 3, буква а) от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота във връзка с член 13, Б, буква ж) от нея — Обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1) — Данъчно облагане на доставката на сграда или на идеална част от сграда и от съответната идеална част от земята, извършена преди първото ѝ обитаване — Доставка на сграда, частично разрушена поради замяната ѝ със сграда, чието строителство предстои

      Диспозитив

   Член 13, Б, буква ж) от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — Обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа във връзка с член 4, параграф 3, буква а) от нея трябва да се тълкува в смисъл, че под действието на освобождаването от данък върху добавената стойност, предвидено в първата от посочените разпоредби, не попада доставката на поземлен имот, в който все още се намира стара сграда, която трябва да се разруши, за да се извърши по местонахождението ѝ ново строителство, и чието разрушаване с оглед на посочената цел, поето от продавача, вече е започнало преди доставката. Такива сделки по доставка и разрушаване съставляват единна сделка от гледна точка на ДДС, които взети в цялост, са насочени не към доставката на съществуващата сграда и прилежащата ѝ земя, а на незастроен поземлен имот, независимо от степента на напредък на работите по разрушаване на старата сграда в момента на действителното извършване на доставката на поземления имот.

      (1)  ОВ C 69, 21.03.2009 г.


               13.3.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/1

         2010/C 63/01
   Последна публикация на Съда в Официален вестник на Европейския съюз

         ОВ C 51, 27.2.2010 г.

      Предишни публикации

      ОВ C 37, 13.2.2010 г.

      ОВ C 24, 30.1.2010 г.

      ОВ C 11, 16.1.2010 г.

      ОВ C 312, 19.12.2009 г.

      ОВ C 297, 5.12.2009 г.

      ОВ C 282, 21.11.2009 г.

   Може да намерите тези текстове на:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Дело T-93/06: Решение на Първоинстанционния съд от 19 юни 2008 г. — Mülhens/СХВП — Spa Monopole (MINERAL SPA) (Марка на Общността — Процедура по възражение — Заявка за словна марка на Общността MINERAL SPA — По-ранна национална словна марка SPA — Относително основание за отказ — Добра репутация на марката — Неоснователно извличане на полза от добрата репутация на по-ранната марка — Член 8, параграф 5, от Регламент (EО) № 40/94)

text:
               2.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 197/20

         Решение на Първоинстанционния съд от 19 юни 2008 г. — Mülhens/СХВП — Spa Monopole (MINERAL SPA)
   (Дело T-93/06) (1)

   (Марка на Общността - Процедура по възражение - Заявка за словна марка на Общността MINERAL SPA - По-ранна национална словна марка SPA - Относително основание за отказ - Добра репутация на марката - Неоснователно извличане на полза от добрата репутация на по-ранната марка - Член 8, параграф 5, от Регламент (EО) № 40/94)
   (2008/C 197/34)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Mülhens GmbH & Co. KG (Кьолн, Германия) (представители: T. Schulte-Beckhausen и S. Maaßen, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: A. Folliard-Monguiral)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV (Spa, Белгия) (представители: L. de Brouwer, É. Cornu, E. de Gryse и D. Moreau, avocats)
   Предмет
   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 11 януари 2006 г. (Преписка R 825/2004-2) относно процедура по възражение между Spa Monopole, compagnie fermière SA/NV и Mülhens GmbH & Co. KG.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Mülhens GmbH & Co. KG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 131, 3.6.2006 г.


title: Дело C-195/05: Решение на Съда (трети състав) от 18 декември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Околна среда — Директиви 75/442/ЕИО и 91/156/ЕИО — Понятие за отпадък — Хранителни остатъци от селскостопанската и хранително-вкусова промишленост, предназначени за производство на храни за животни — Остатъци от кулинарни продукти, предназначени за домове за домашни любимци)

text:
               23.2.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 51/7

         Решение на Съда (трети състав) от 18 декември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република
   (Дело C-195/05) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Околна среда - Директиви 75/442/ЕИО и 91/156/ЕИО - Понятие за отпадък - Хранителни остатъци от селскостопанската и хранително-вкусова промишленост, предназначени за производство на храни за животни - Остатъци от кулинарни продукти, предназначени за домове за домашни любимци)
   (2008/C 51/12)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: M. Konstantinidis и G. Bambara, адвокат)

      Ответник: Италианска република (представители: I. M. Braguglia и G. Fiengo, адвокат)
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Нарушение на член 1, буква а) от Директива 75/442 на Съвета от 15 юли 1975 година относно отпадъците (ОВ L 194, стр. 39), в редакцията й след изменението с Директива 91/156/ЕИО на Съвета от 18 март 1991 година (ОВ L 78, стр. 32) — Национален закон, с който определени отпадъци се изключват от приложното поле на директивата
   Диспозитив

               1)

               Италианската република,

                           —

                           като е приела оперативни насоки, с действие на цялата национална територия, уточнени по-специално в циркулярно писмо от 28 юни 1999 г. на министъра на околната среда, в което се пояснява тълкуването на определението на понятието за отпадък, и в официално изявление на Министерство на здравеопазването от 22 юли 2002 г., съдържащо насоки относно хигиенно-санитарната дисциплина при употребата на материалите и страничните продукти от производствения и търговски цикъл на селскостопанската и хранително-вкусова промишленост в храната за животни, като с оперативните насоки се цели хранителните остатъци от селскостопанската и хранително-вкусова промишленост, предназначени за производство на храни за животни, да се изключат от приложното поле на законодателството относно отпадъците, и

                           —

                           като с член 23 от Закон № 179 от 31 юли 2002 г. за установяване на разпоредбите в областта на околната среда е изключила от приложното поле на законодателството относно отпадъците остатъците от кулинарни продукти от всякакъв вид твърди, преминали топлинна преработка или сурови храни, които не са включени в дистрибуторската верига и които са предназначени за домове за домашни любимци,

                     не е изпълнила задълженията си по член 1, буква а) от Директива 75/442/ЕИО на Съвета от 15 юли 1975 година относно отпадъците, в редакцията й след изменението с Директива 91/156/ЕИО на Съвета от 18 март 1991 г.

               2)

               Осъжда Италианската република да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 182, 23.7.2005 г.


title: Дело F-60/15: Жалба, подадена на 22 април 2015 г. — ZZ/СХВП

text:
               29.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/48

         Жалба, подадена на 22 април 2015 г. — ZZ/СХВП
   (Дело F-60/15)
   (2015/C 213/78)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: N. Lhoëst, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Предмет на производството

   Искане за отмяна на решението на председателя на СХВП от 4 юни 2014 г. за прекратяване на договора на жалбоподателя като временно нает служител и, ако е възможно, последният да бъде назначен отново в СХВП, а ако не — да получи справедливо парично обезщетение за незаконосъобразното прекратяване на договора му, както и, накрая, обезщетение за неимуществените вреди, които твърди, че е претърпял.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на председателя на СХВП от 4 юни 2014 г. за прекратяване на договора на жалбоподателя като временно нает служител,

               —

               с оглед на това да се разпореди ответникът да назначи отново жалбоподателя и да му плати възнаграждение за периода от влизането в сила на прекратяването на договора до датата на назначаването му отново вследствие отмяната на взетото решение и (ii) да се възобнови неправомерно прекратеното с решението за прекратяване на договора му израстване в кариерата,

               —

               при условията на евентуалност, в случай, че назначаването отново на работа на жалбоподателя е свързано със значителни практически трудности или изглежда несъразмерно с оглед положението на трети лица, поради неправомерното прекратяване на договора ответникът да бъде осъден да заплати справедливо парично обезщетение, отчитащо не само пропуснатото възнаграждение за минали периоди, но и реалната възможност жалбоподателят да работи в СХВП по договор за неопределено време до навършване на пенсионна възраст, както и да израства в кариерата,

               —

               във всички случаи да се осъди ответникът да заплати на жалбоподателя обезщетение, оценено по справедливост на 15  000 EUR,

               —

               да се осъди СХВП да заплати всички съдебни разноски.


title: Дело C-91/16: Преюдициално запитване от Juzgado de Primera Instancia n° 60 de Madrid (Испания), постъпило на 15 февруари 2016 г. — Caixabank S.A./Héctor Benlliure Santiago

text:
               17.5.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 175/8

         Преюдициално запитване от Juzgado de Primera Instancia no 60 de Madrid (Испания), постъпило на 15 февруари 2016 г. — Caixabank S.A./Héctor Benlliure Santiago
   (Дело C-91/16)
   (2016/C 175/07)
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Juzgado de Primera Instancia no 60 de Madrid

      Страни в главното производство

      Ищец: Caixabank S.A.

      Ответник: Héctor Benlliure Santiago

      Преюдициални въпроси

   В съответствие ли е с Директива 93/13 (1) използването на договорен размер на възнаградителните лихви по договор за заем в случай, в който се дължат мораторни лихви, или то представлява изменение на договора, което е недопустимо съгласно общностната съдебна практика?

      (1)  Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори (OB L 95, 21.4.1993 г., стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273).


               30.4.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 143/10

         Дело, заведено на 16 февруари 2015 г. от Надзорния орган на ЕАСТ срещу Кралство Норвегия
   (Дело E-6/15)
   (2015/C 143/11)
   На 16 февруари 2015 г. в Съда на ЕАСТ беше заведено дело срещу Кралство Норвегия от Надзорния орган на ЕАСТ, представляван от Xavier Lewis и Clémence Perrin, в качеството им на представители на Надзорния орган на ЕАСТ, с адрес: Rue Belliard 35, 1040 Brussels, Belgium.
   Ищецът иска от Съда на ЕАСТ:

               1.

               Да постанови, че като запазва в сила чл. 20-1, ал. 2 и чл. 22-3 от Закона за строителното планиране и строителството във връзка с чл. 9-1 до чл. 9-4 и чл. 11-1 от Правилата за строителство, според които дружествата, извършващи строителни работи, следва да получат разрешение от местните общини, преди да започнат работа, Норвегия не е изпълнила задълженията си по член 16 от акта, посочен в точка 1 от приложение X към Споразумението за ЕИП (Директива 2006/123/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 г. относно услугите на вътрешния пазар), или, при условията на алтернативност, по член 36 от Споразумението за ЕИП.

               2.

               Да осъди Кралство Норвегия да заплати разноските по делото.

      Правен и фактически контекст и правни аргументи, приведени в подкрепа на иска:

               —

               Делото се отнася до изискването на законодателството на Кралство Норвегия (чл. 20-1, ал. 2 и чл. 22-3 от Закона за строителното планиране и строителството във връзка с чл. 9-1 до чл. 9-4 и чл. 11-1 от Правилата за строителство) дружествата, които желаят да извършват услуги в областта на строителството, да получат одобрение от местните общини преди да започнат работа. Такова одобрение следва да бъде получено преди всеки отделен строителен проект.

               —

               Надзорният орган на ЕАСТ твърди, че такова изискване представлява ограничение, което не може да бъде оправдано по силата на член 16, параграфи 1 и 3 от Директива 2006/123/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 г. относно услугите на вътрешния пазар (Директивата за услугите), или, при условията на алтернативност, че такава мярка представлява ограничение на свободата за предоставяне на услуги по смисъла на член 36 от Споразумението за ЕИП, което не може да бъде оправдано по силата на член 33 от него.

               —

               Норвегия твърди, че по принцип подобна разрешителна процедура не противоречи на Директивата за услугите, защото може да бъде оправдана съгласно член 16, параграфи 1 и 3 от нея.


title: Дело T-496/12: Жалба, подадена на 16 ноември 2012 г. — European Drinks/СХВП — Alexandrion Grup Romania (DRACULA BITE)

text:
               26.1.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 26/57

         Жалба, подадена на 16 ноември 2012 г. — European Drinks/СХВП — Alexandrion Grup Romania (DRACULA BITE)
   (Дело T-496/12)
   2013/C 26/116
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: European Drinks SA (Ștei, Румъния) (представител: V. von Bomhard, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: SC Alexandrion Grup Romania Srl (Pleasa, Румъния)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 6 септември 2012 г. по преписка R 682/2011-4, и

               —

               да осъди ответника за понесе съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка „DRACULA BITE“ за стоки и услуги от класове 33, 35 и 39 — заявка за марка на Общността № 7588288

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: румънска фигуративна марка „Dracula“, регистрирана под № 34847 за стоки и услуги от класове 33 и 35

      Решение на отдела по споровете: отхвърля изцяло възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 42, параграф 2 и на член 42, параграф 3 от Регламент № 207/2009 на Съвета.


title: Дело T-313/06: Определение на Първоинстанционния съд от 12 февруари 2008 г. — Otuska Chemical/EFSA

text:
               12.4.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 92/46

         Определение на Първоинстанционния съд от 12 февруари 2008 г. — Otuska Chemical/EFSA
   (Дело T-313/06) (1)

   (2008/C 92/92)

      Език на производството: английски

   Председателят на втори състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 326 от 30.12.2006 г.


title: Дело C-51/10 P: Жалба, подадена на 1 февруари 2010 г. от Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. срещу Решение на Първоинстанционния съд (втори състав), постановено на 19 ноември 2009 г. по дело T-298/06 — gencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o./Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

text:
               1.5.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/17

         Жалба, подадена на 1 февруари 2010 г. от Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. срещу Решение на Първоинстанционния съд (втори състав), постановено на 19 ноември 2009 г. по дело T-298/06 — gencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o./Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
   (Дело C-51/10 P)
   2010/C 113/25
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o (представители: A. von Mühlendahl, H. Hartwig, Rechtsanwälte)

      Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска Съдът:

               —

               да отмени Решение на Първоинстанционния съд от 19 ноември 2009 г. по дело T-298/06,

               —

               да върне делото на Общия съд за постановяване на решение,

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски, направени в производството пред Съда.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят твърди, че Първоинстанционният съд е нарушил член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 40/94 (1), тъй като е приложил погрешни правни критерии, за да достигне до извода, че марката на жалбоподателя не може да бъде регистрирана.
   Освен това жалбоподателят поддържа, че Първоинстанционният съд е нарушил член 7, параграф 1, буква в) и/или член 76 от Регламент № 40/94, тъй като не е взел надлежно предвид практиката на СХВП по отношение на регистрирането на марки, които са съставени от цифри или посочват съдържанието на периодични издания.

      (1)  Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ L 11, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146)


title: Дело T-316/10: Определение на Общия съд от 17 февруари 2011 г. — HIM/Комисия

text:
               9.4.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/21

         Определение на Общия съд от 17 февруари 2011 г. — HIM/Комисия
   (Дело T-316/10) (1)

   2011/C 113/44
   Език на производството: френски
   Председателят на пети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 274, 9.10.2010 г.


title: Дело C-615/13 P: Решение на Съда (втори състав) от 16 юли 2015 г. — ClientEarth, Pesticide Action Network Europe (PAN Europe)/Европейски орган за безопасност на храните (ЕОБХ), Европейска комисия (Обжалване — Достъп до документите на институциите на Европейския съюз — Регламент (ЕО) № 1049/2001 — Член 4, параграф 1, буква б) — Регламент (ЕО) № 45/2001 — Член 8 — Изключение от правото на достъп — Защита на личните данни — Понятие за лични данни — Условия за предаване на лични данни — Име на автора на всяко становище по проект за насоки на Европейския орган за безопасност на храните (ЕОБХ) във връзка с научната литература, която трябва да се приложи към заявленията за издаване на разрешение за търговия на продукти за растителна защита — Отказ да се предостави достъп)

text:
               21.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 311/5

         Решение на Съда (втори състав) от 16 юли 2015 г. — ClientEarth, Pesticide Action Network Europe (PAN Europe)/Европейски орган за безопасност на храните (ЕОБХ), Европейска комисия
   (Дело C-615/13 P) (1)

   ((Обжалване - Достъп до документите на институциите на Европейския съюз - Регламент (ЕО) № 1049/2001 - Член 4, параграф 1, буква б) - Регламент (ЕО) № 45/2001 - Член 8 - Изключение от правото на достъп - Защита на личните данни - Понятие за лични данни - Условия за предаване на лични данни - Име на автора на всяко становище по проект за насоки на Европейския орган за безопасност на храните (ЕОБХ) във връзка с научната литература, която трябва да се приложи към заявленията за издаване на разрешение за търговия на продукти за растителна защита - Отказ да се предостави достъп))
   (2015/C 311/05)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: ClientEarth, Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) (представител: P. Kirch, avocat)

      Други страни в производството: Европейски орган за безопасност на храните (ЕОБХ) (представители: D. Detken, C. Pintado и R. Van der Hout, advocaat), Европейска комисия (представители: B. Martenczuk и L. Pignataro-Nolin)

      Встъпила страна в подкрепа на другата страна в производтвото: Европейски надзорен орган по защита на данните (ЕНОЗД) (представители: A. Buchta и M. Pérez Asinari)

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на Общия съд на Европейския съюз ClientEarth и PAN Europe/ЕОБХ (T-214/11, EU:T:2013:483).

               2)

               Отменя решението на Европейския орган за безопасност на храните (ЕОБХ) от 12 декември 2011 г.

               3)

               Европейският орган за безопасност на храните (ЕОБХ) понася направените от него съдебни разноски и е осъден да заплати съдебните разноски на ClientEarth и Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) в рамките на производството по обжалване и на първоинстанционното производство.

               4)

               Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски в производството по обжалване и в първоинстанционното производство.

               5)

               Европейският надзорен орган по защита на данните (ЕНОЗД) понася направените от нея съдебни разноски в производството по обжалване.

      (1)  ОВ C 71, 8.3.2014 г.


title: Дело T-100/04: Решение на Първоинстанционния съд от 12 март 2008 г. — Giannini/Комисия (Публична служба — Общ конкурс — Невключване в списъка с резерви — Нередности при провеждането на изпита, които могат да опорочат резултата — Равно третиране — Жалба за отмяна — Иск за обезщетение)

text:
               26.4.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 107/23

         Решение на Първоинстанционния съд от 12 март 2008 г. — Giannini/Комисия
   (Дело T-100/04) (1)

   (Публична служба - Общ конкурс - Невключване в списъка с резерви - Нередности при провеждането на изпита, които могат да опорочат резултата - Равно третиране - Жалба за отмяна - Иск за обезщетение)
   (2008/C 107/37)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Massimo Giannini (Брюксел, Белгия) (представители: G. Vandersanden и L. Levi, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: първоначално L. Lozano Palacios и M. Velardo, agents, впоследствие G. Berscheid, agent, подпомаган от M. Genton, avocat)
   Предмет
   От една страна, искане за отмяна на решението на конкурсната комисия за конкурс COM/A/9/01 за съставяне на списък с резерви за бъдещи назначения на администратори (A7/A6) в областта на икономиката и статистиката (ОВ 2001, C 240 A, стр. 12) да не включи жалбоподателя в списъка с резерви от конкурса и, от друга страна, искане за обезщетение.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Комисията понася направените от нея съдебни разноски, както и три четвърти от съдебните разноски на M. Massimo Giannini.

               3)

               M. Giannini понася една четвърт от направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 106, 30.4.2004 г.


title: Дело C-403/05: Решение на Съда (голям състав) от 23 октомври 2007 г. — Европейски парламент/Комисия на Европейските общности (Иск за отмяна — Решение на Комисията за одобряване на проект относно сигурността на границите на Филипините — Решение, прието на основание на Регламент (ЕИО) № 443/92 — Изпълнителни правомощия на Комисията — Граници)

text:
               22.12.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 315/8

         Решение на Съда (голям състав) от 23 октомври 2007 г. — Европейски парламент/Комисия на Европейските общности
   (Дело C-403/05) (1)

   (Иск за отмяна - Решение на Комисията за одобряване на проект относно сигурността на границите на Филипините - Решение, прието на основание на Регламент (ЕИО) № 443/92 - Изпълнителни правомощия на Комисията - Граници)
   (2007/C 315/13)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Европейски парламент (представители: R. Passos, E. Waldherr, K. Lindahl и G. Mazzini)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: C. Tufvesson и A. Bordes)

      Встъпила страна, подпомагаща ищеца: Кралство Испания (представител: J. M. Rodríguez Cárcamo)
   Предмет
   Отмяна на решение на Комисията за одобряване на проект относно сигурността на границите на Филипините (ASIA/2004/016-924; бюджетен ред 19 10 02), прието в изпълнение на Регламент (ЕИО) № 443/92 на Съвета от 25 февруари 1992 година относно финансовата и техническа помощ за развиващите се страни в Азия и Латинска Америка и икономическото сътрудничество с тях (ОВ L 52, стр. 1)
   Диспозитив

               1)

               Отменя решението на Комисията на Европейските общности за одобряване на проект относно сигурността на границите на Република Филипини, финансиран по ред 19 10 02 от общия бюджет на Европейските общности (Philippine Border Management Project, № ASIA/2004/016-924).

               2)

               Осъжда Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски.

               3)

               Кралство Испания понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 10, 14.1.2006 г.


title: Дело T-286/11 P: Жалба, подадена на 6 юни 2011 г. от Luigi Marcuccio срещу определението, постановено на 16 март 2011 г. от Съда на публичната служба по дело F-21/10, Marcuccio/Комисия

text:
               6.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 232/35

         Жалба, подадена на 6 юни 2011 г. от Luigi Marcuccio срещу определението, постановено на 16 март 2011 г. от Съда на публичната служба по дело F-21/10, Marcuccio/Комисия
   (Дело T-286/11 P)
   2011/C 232/62
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: G. Cipressa, avvocato)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени изцяло и без изключения обжалваното определение и освен това, преди всичко:

               —

               да уважи всички искания, направени в първоинстанционното производство;

               —

               да осъди ответника да възстанови на жалбоподателя разноските, направени от последния в първоинстанционното производство, в което е постановено обжалваното определение,

         или, при условия на евентуалност:

               —

               да върне делото на Съда на публичната служба, заседаващ в различен състав, за да се произнесе отново по същество относно всяко от исканията, изложени в предходните точки на настоящите искания.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят излага две правни основания в подкрепа на жалбата си.

               1.

               Първото правно основание е изведено от пълната липса на мотиви относно „исканията за обезщетение“.

                           —

                           В това отношение се изтъква липсата на събиране на доказателства и изопачаването на фактите, както и погрешното и необмислено тълкуване и прилагане на правните разпоредби, отнасящи се до пораждането на извъндоговорната отговорност на институциите на Европейския съюз, на понятието за възложеното на всички институции на Европейския съюз и на Съда на Европейския съюз задължение за мотивиране, както и на понятието за незаконосъобразно поведение от страна на институция на Европейския съюз.

               2.

               Второто правно основание е изведено от незаконосъобразността на постановеното от първоинстанционния съд „относно разходите“.

                           —

                           В това отношение по-специално се изтъква, че осъждането на страна по дело да възстанови разходите на Съда на публичната служба на основание член 94 от Процедурния правилник на този съд би могло да се основава единствено на обстоятелства, тясно свързани с въпросното дело, а не на твърдяно поведение на същата страна по други дела.


title: Дело T-126/12: Решение на Общия съд от 6 юни 2013 г. — Interroll/СХВП (Inspired by efficiency) (Марка на Общността — Заявка за словна марка на Общността „Inspired by efficiency“ — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               3.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 225/76

         Решение на Общия съд от 6 юни 2013 г. — Interroll/СХВП (Inspired by efficiency)
   (Дело T-126/12) (1)

   (Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността „Inspired by efficiency“ - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2013/C 225/169
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Interroll Holding AG (Sant’Antonino, Швейцария) (представители: адв. R. Böhm и адв. N. Ehlers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Poch)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 12 януари 2012 г. (преписка R 1280/2011-1) относно заявка за регистрация на словния знак „Inspired by efficiency“ като марка на Общността

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Interroll Holding AG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 157, 2.6.2012 г.


title: Дело C-442/11: Преюдициално запитване, отправено от High Court of Justice (Chancery Division) (Обединеното кралство) на 26 август 2011 г. — Novartis AG/Actavis UK Ltd

text:
               22.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 311/27

         Преюдициално запитване, отправено от High Court of Justice (Chancery Division) (Обединеното кралство) на 26 август 2011 г. — Novartis AG/Actavis UK Ltd
   (Дело C-442/11)
   2011/C 311/44
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Novartis AG

      Ответник: Actavis UK Ltd

      Преюдициален въпрос

   Когато сертификат за допълнителна закрила е издаден за продукт по смисъла на Регламент (ЕО) № 469/2009 (1) за активна съставка, трябва ли да се счита, че правата, предоставени с този сертификат съгласно член 5 от регламента и отнасящи се до обекта на закрила, определен в член 4 от него, се нарушават:

               i)

               от лекарствен продукт, съдържащ тази активна съставка (в случая валсартан) в комбинация с една или повече други активни съставки (в случая хидрохлоротиазид); или

               ii)

               единствено от лекарствен продукт, съдържащ тази съставка (в случая валсартан) като единствена активна съставка?

      (1)  Регламент (ЕО) № 469/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 6 май 2009 година относно сертификата за допълнителна закрила на лекарствените продукти (ОВ L 152, стр. 1)


title: Дело F-70/12: Определение на Съда на публичната служба от 13 декември 2012 г. — Parikka/ЕСВД

text:
               9.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/33

         Определение на Съда на публичната служба от 13 декември 2012 г. — Parikka/ЕСВД
   (Дело F-70/12) (1)

   2013/C 38/66
   Език на производството: френски
   Председателят на трети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 258, 25.8.2012 г., стр. 29.


               29.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 357/31

         Молба за консултативно становище от Съда на ЕАСТ, подадена от Fürstlicher Oberster Gerichtshof, Лихтенщайн, на 9 юли 2015 г., по дело Rainer Armbruster/Swiss Life (Liechtenstein) AG
   (Дело E-16/15)
   (2016/C 357/11)
   С писмо от 9 юли 2015 г., получено в деловодството на Съда на 9 юли 2015 г., към Съда на ЕАСТ бе отправена молба от Fürstlicher Oberster Gerichtshof, Лихтенщайн (Върховен съд, Лихтенщайн), за консултативно становище по дело Rainer Armbruster/Swiss Life (Liechtenstein) AG по следните въпроси:

               1.

               Трябва ли член 36, параграф 2 от Директива 2002/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 ноември 2002 г. относно животозастраховането да се тълкува в смисъл, че задълженията за предоставяне на информация, посочени в него и в приложение III, A, точки a)11 и а)12, и Б, точка б)2, за полиците по застраховки „Живот“, обвързани с дялове, подлежат на изпълнение и когато дадено лице е придобило чрез правна сделка полица по застраховка „Живот“, обвързана с дялове, от друго лице със съгласието на застрахователя посредством прехвърляне на договора („прехвърляне на застраховка“)?

         Ако Съдът даде утвърдителен отговор на първия въпрос, се задават следните допълнителни въпроси:

               2.

               Трябва ли член 36, параграф 2 от Директива 2002/83/ЕО относно животозастраховането да се тълкува в смисъл, че при прехвърляне чрез правна сделка на договора за застраховка „Живот“, обвързана с дялове, на новия титуляр на полицата трябва да се предостави само обща информация или от застрахователното дружество се изисква също така да предостави на новия титуляр на полицата информация, отнасяща се конкретно до придобивания от него застрахователен продукт, и касаеща по-специално евентуалните разлики между рисковия профил на досегашния титуляр на полицата и този на приобретателя на полицата?

               3.

               Разпоредбите относно задълженията на застрахователя, предвидени в приложение III, Б, точка б)2 от Директива 2002/83/ЕО относно животозастраховането, транспонирани ли са ефективно в националното законодателство, ако то предвижда в приложение 4, раздел II, точка 2 от Versicherungsaufsichtsgesetz (Закон за застрахователния надзор), че по отношение на застрахователните полици, обвързани с дялове, по време на срока на действие на застрахователния договор трябва да се представя информация за дяловете, с които е обвързана застрахователната полица, и за естеството на съдържащите се в тях активи, но само когато промените в предоставяната информация произтичат от „промени в правото“, а не и „в случай на промяна в условията на полицата“ (приложение III, Б, точка б)2 от Директива 2002/83/ЕО)?


title: Дело T-249/13: Жалба, подадена на 2 май 2013 г. — MHCS/СХВП — Ambra (DORATO)

text:
               20.7.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 207/39

         Жалба, подадена на 2 май 2013 г. — MHCS/СХВП — Ambra (DORATO)
   (Дело T-249/13)
   2013/C 207/65
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: MHCS (Еперне, Франция) (представители: адв. P. Boutron, адв. N. Moya Fernández и адв. L-E. Balleydier)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Ambra S.A. (Варшава, Полша)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да обяви за допустима настоящата жалба, ведно с приложенията;

               —

               да отмени решението на втори апелативен състав;

               —

               да осъди СХВП и встъпилата страна да заплатят съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав.

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративната марка, състояща се от етикет за гърло на бутилка и словния елемент „DORATO“, за стоки от клас 33 — заявление за регистрация на марка на Общността № 9 131 228.

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят.

      Марка или знак, на който е направено позоваване в подкрепа на възражението: фигуративни марки, съдържащи етикет за гърло на бутилка, за стоки от клас 33.

      Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква b) от Регламент на Съвета № 207/2009.


title: Дело C-394/11: Решение на Съда (четвърти състав) от 31 януари 2013 г. (преюдициално запитване от Комисията за защита от дискриминация — България) — Валери Хариев Белов/ „ЧЕЗ Електро България“ АД и др. (Преюдициално запитване — Член 267 ДФЕС — Понятието „национална юрисдикция“ — Липса на компетентност на Съда)

text:
               23.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 86/4

         Решение на Съда (четвърти състав) от 31 януари 2013 г. (преюдициално запитване от Комисията за защита от дискриминация — България) — Валери Хариев Белов/„ЧЕЗ Електро България“ АД и др.
   (Дело C-394/11) (1)

   (Преюдициално запитване - Член 267 ДФЕС - Понятието „национална юрисдикция“ - Липса на компетентност на Съда)
   2013/C 86/06
   Език на производството: български

      Запитваща юрисдикция

   Комисия за защита от дискриминация

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Валери Хариев Белов

      Ответници:„ЧЕЗ Електро България“ АД, Лидия Георгиева Димитрова, Розелина Димитрова Костова, Кремена Стоянова Стоянова, „ЧЕЗ Разпределение България“ АД, Иван Коваржчик, Атанас Антонов Дандаров, Иржи Постолка, Владимир Марек, Държавна комисия по енергийно и водно регулиране

      Предмет

   Преюдициално запитване — Комисия за защита от дискриминация — Тълкуване на член 2, параграф 1, букви а) и б), на член 3, параграф 1, буква з) и на член 8, параграф 1 от Директива 2000/43/ЕО на Съвета от 29 юни 2000 година относно прилагане на принципа на равно третиране на лица без разлика на расата или етническия произход (ОВ L 180, стр. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 20, том 1, стр. 19), на член 38 от Хартата на основните права на Европейския съюз, на съображение 29, на член 1 и на член 13, параграф 1 от Директива 2006/32/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 април 2006 година относно ефективността при крайното потребление на енергия и осъществяване на енергийни услуги и за отмяна на Директива 93/76/ЕИО на Съвета (ОВ L 114, стр. 64; Специално издание на български език, 2007 г., глава 12, том 2, стр. 222), на член 3, параграф 5 от Директива 2003/54/ЕO на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2003 година относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия и отменяща Директива 96/92/ЕО — Декларации относно операциите по извеждане от експлоатация и управление на отпадъци (ОВ L 176, стр. 37; Специално издание на български езика, 2007 г., глава 12, том 2, стр. 61), както и на член 3, параграф 7 от Директива 2009/72/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 година относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия и за отмяна на Директива 2003/54/ЕО (ОВ L 211, стр. 55) — Административна практика, при която се предоставя свобода на разпределителното предприятие да монтира в ромските квартали електромери на уличните електрически стълбове на височина, недостъпна за визуален контрол над показанията им от страна на потребителите от тези квартали, докато извън ромските квартали електромерите се монтират на достъпна височина — Право или интерес на крайния потребител на електроенергия да може редовно да проверява показанията на електромера — Доказателствена тежест в областта на дискриминацията

      Диспозитив

   Съдът на Европейския съюз не е компетентен да отговори на въпросите, отправени от Комисията за защита от дискриминация с акта ѝ за преюдициално запитване от 19 юли 2011 г.

      (1)  ОВ C 298, 8.10.2011 г.


title: Дело C-345/12: Решение на Съда (десети състав) от 13 юни 2013 г. — Европейска комисия/Италианска република (Неизпълнение на задължения от държава членка — Директива 2002/91/ЕО — Енергийни характеристики на сградите — Член 7, параграфи 1 и 2,членове 9 и 10, и член 15, параграф 1 — Неправилно транспониране — Липса на транспониране в определения срок — Директива 2010/31/ЕС — Член 29)

text:
               3.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 225/38

         Решение на Съда (десети състав) от 13 юни 2013 г. — Европейска комисия/Италианска република
   (Дело C-345/12) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 2002/91/ЕО - Енергийни характеристики на сградите - Член 7, параграфи 1 и 2,членове 9 и 10, и член 15, параграф 1 - Неправилно транспониране - Липса на транспониране в определения срок - Директива 2010/31/ЕС - Член 29)
   2013/C 225/64
   Език на производството: италиански

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: E. Montaguti и K. Herrmann)

      Ответник: Италианска република (представители: G. Palmieri, подпомаган от A. De Stefano, avvocato dello Stato)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Неприемане в предвидения срок на всички необходими разпоредби за съобразяване с член 7, параграфи 1 и 2, член 10, както и член 15, параграф 1 от Директива 2002/91/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2002 година относно енергийните характеристики на сградите (ОВ L 1, стp. 65; Специално издание на български език, 2007 г., глава 12, том 2, стр. 44), във връзка с член 29 от Директива 2010/31/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 19 май 2010 година относно енергийните характеристики на сградите (ОВ L 153, стp. 13; поправка, ОВ L 115, 27.4.2012 г., стр. 35)

      Диспозитив

               1.

               Като не е предвидила задължението да се предоставя сертификат за енергийни характеристики в случай на продажба или наемане на недвижим имот в съответствие с условията, предвидени в членове 7 и 10 от Директива 2002/91/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2002 година относно енергийните характеристики на сградите, и като не е съобщила на Европейската комисия мерките за транспониране на член 9 от Директива 2002/91, Италианската република не е изпълнила задълженията си по член 7, параграфи 1 и 2, по член 10 от същата директива, както и по член 15, параграф 1 от нея, във връзка с член 29 от Директива 2010/31/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 19 май 2010 година относно енергийните характеристики на сградите.

               2.

               Осъжда Италианската република да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 287, 22.9.2012 г.


title: Дело C-439/10: Определение на Съда (пети състав) от 7 декември 2010 г. (преюдициално запитване от Curtea de Apel Bacău — Румъния) — SC DRA SPEED SRL/Direcția Generală a Finanțelor Publice Bacău, Administrația Finanțelor Publice Bacău (Преюдициално запитване — Липса на описание на фактическата обстановка — Недопустимост)

text:
               26.2.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/17

         Определение на Съда (пети състав) от 7 декември 2010 г. (преюдициално запитване от Curtea de Apel Bacău — Румъния) — SC DRA SPEED SRL/Direcția Generală a Finanțelor Publice Bacău, Administrația Finanțelor Publice Bacău
   (Дело C-439/10) (1)

   (Преюдициално запитване - Липса на описание на фактическата обстановка - Недопустимост)
   2011/C 63/32
   Език на производството: румънски

      Запитваща юрисдикция

   Curtea de Apel Bacău

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: SC DRA SPEED SRL

      Ответник: Direcția Generală a Finanțelor Publice Bacău, Administrația Finanțelor Publice Bacău

      Предмет

   Преюдициално запитване — Curtea de Apel Secția Bacău Secția Comercială, Contencios Administrativ și Fiscal — Регистрация на употребявани леки автомобили, вече регистрирани в други държави членки — Екотакса, налагана на леките автомобили при първата им регистрация в държава членка — Съвместимост на националната правна уредба с член 110 ДФЕС — Дискриминация в сравнение с употребяваните леки автомобили, вече регистрирани на територията на тази държава членка, за които при тяхната последваща продажба и нова регистрация посочената такса не се налага.

      Диспозитив

   Преюдициалното запитване, отправено от Curtea de Apel Bacău с акт от 1 септември 2010 г., е явно недопустимо.

      (1)  ОВ C 328, 4.12.2010 г.


title: Дело T-664/16: Жалба, подадена на 14 септември 2016 г. — PJ/EUIPO — Erdmann & Rossi (Erdmann & Rossi)

text:
               6.3.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 70/22

         Жалба, подадена на 14 септември 2016 г. — PJ/EUIPO — Erdmann & Rossi (Erdmann & Rossi)
   (Дело T-664/16)
   (2017/C 070/31)
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: PJ (представител: B. Schürmann, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Erdmann & Rossi GmbH (Берлин, Германия)

      Данни за производството пред EUIPO

      Притежател на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „Erdmann & Rossi“ — марка на Европейския съюз № 10 310 481

      Производство пред EUIPO: производство по обявяване на недействителност

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 18 юли 2016 г. по преписка R 1670/2015-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски, свързани с обжалването и производството по обявяване на недействителност пред апелативния състав и пред отдела по отмяна.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на членове 52, 56, 63, 75 и 76 от Регламент № 207/2009,

               —

               Нарушение на членове 50, 55 и 94 от Регламент № 2868/95,

               —

               Нарушение на член 12 от Регламент № 216/96,

               —

               Нарушение на член 6 ЕКПЧ,

               —

               Нарушение на членове 47 и 48 от Хартата на основните права на Европейския съюз.


title: Дело C-172/06: Определение на председателя на седми състав на Съда от 13 юни 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания

text:
               25.8.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 199/24

         Определение на председателя на седми състав на Съда от 13 юни 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания
   (Дело C-172/06) (1)

   (2007/C 199/39)

      Език на производството: испански

   Председателят на седми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 131, 3.6.2006 г.


title: Дело T-249/11: Решение на Общия съд от 14 май 2013 г. — Sanco/СХВП — Marsalman (Изображение на пиле) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността, изобразяваща пиле — По-ранна национална фигуративна марка, изобразяваща пиле — Относително основание за отказ — Сходство на стоките и услугите — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               22.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 178/8

         Решение на Общия съд от 14 май 2013 г. — Sanco/СХВП — Marsalman (Изображение на пиле)
   (Дело T-249/11) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността, изобразяваща пиле - По-ранна национална фигуративна марка, изобразяваща пиле - Относително основание за отказ - Сходство на стоките и услугите - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2013/C 178/14
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Sanco, SA (Барселона, Испания) (представител: A. Segura Roda, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: J. Crespo Carrillo)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Marsalman, SL (Барселона, Испания)

      Предмет

   Жалба за отмяна на решението на втори апелативен състав на СХВП от 17 февруари 2011 г. (преписка R 1073/2010-2), относно производство по възражение между Sanco, SA и Marsalman, SL

      Диспозитив

               1.

               Отменя решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 17 февруари 2011 г. (преписка R 1073/2010-2).

               2.

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3.

               Осъжда СХВП да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 204, 9.7.2011 г.


title: Дело T-392/10: Решение на Общия съд от 24 май 2011 г. — Euro-Information/СХВП — (EURO AUTOMATIC CASH) (Марка на Общността — Заявка за словна марка на Общността „EURO AUTOMATIC CASH“ — Абсолютни основания за отказ — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               9.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 204/23

         Решение на Общия съд от 24 май 2011 г. — Euro-Information/СХВП — (EURO AUTOMATIC CASH)
   (Дело T-392/10) (1)

   (Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността „EURO AUTOMATIC CASH“ - Абсолютни основания за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2011/C 204/41
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Euro-Information — Européenne de traitement de l'information (Страсбург, Франция) (представител: A. Grolée, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Folliard-Monguiral)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 17 юни 2010 г. (преписка R 892/2010-2) относно заявка за регистрация на словния знак „EURO AUTOMATIC CASH“ като марка на Общността.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Euro-Information — Européenne de traitement de l’information да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 301, 6.11.2010 г.


title: Дело C-700/15: Решение на Съда (шести състав) от 15 декември 2016 г. (преюдициално запитване от Vrhovno sodišče Republike Slovenije — Словения) — LEK Farmacevtska Družba d.d./Republika Slovenija (Преюдициално запитване — Комбинирана номенклатура — Класиране на стоките — Хранителни добавки, спадащи към тарифна позиция 2106 — Активна съставка като основен компонент — Евентуално класиране в глава 30 от комбинираната номенклатура — Представяне и пускане в продажба на продуктите като лекарствени продукти)

text:
               13.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/9

         Решение на Съда (шести състав) от 15 декември 2016 г. (преюдициално запитване от Vrhovno sodišče Republike Slovenije — Словения) — LEK Farmacevtska Družba d.d./Republika Slovenija
   (Дело C-700/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Комбинирана номенклатура - Класиране на стоките - Хранителни добавки, спадащи към тарифна позиция 2106 - Активна съставка като основен компонент - Евентуално класиране в глава 30 от комбинираната номенклатура - Представяне и пускане в продажба на продуктите като лекарствени продукти))
   (2017/C 046/12)
   Език на производството: словенски

      Запитваща юрисдикция

   Vrhovno sodišče Republike Slovenije

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: LEK Farmacevtska Družba d.d.

      Ответник: Republika Slovenija

      Диспозитив

               1)

               Позиция 3004 от Комбинираната номенклатура към общата митническа тарифа, намираща се в приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа, изменен с Регламент (ЕС) № 1006/2011 на Комисията от 27 септември 2011 г., трябва да се тълкува в смисъл, че продукти, които попадат в обхвата на понятието „лекарствен продукт“ по смисъла на Директива 2001/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 година за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба, изменена с Директива 2011/62/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2011 г., не трябва да се класират автоматично в тази позиция.

               2)

               Комбинираната номенклатура към общата митническа тарифа, намираща се в приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87, изменена с Регламент № 1006/2011, трябва да се тълкува в смисъл, че продукти като разглежданите в главното производство, които имат общо благотворно въздействие върху здравето и чийто основен компонент е активна съставка, съдържаща се в хранителните добавки, класирани в тарифна позиция 2106 от тази номенклатура, въпреки че са представени от техния производител като лекарствени продукти и се пускат на пазара и се продават като такива, спадат към тази позиция.

      (1)  ОВ C 111, 29.3.2016 г.


               27.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 88/18

         Молба за консултативно становище от Съда на ЕАСТ от страна на Staatsgerichtshof des Fürstentums Liechtenstein от 29 октомври 2013 г. по дело Casino Admiral AG срещу Wolfgang Egger
   (Дело E-24/13)
   2014/C 88/15
   С писмо от 6 ноември 2013 г., получено в деловодството на Съда на 8 ноември 2013 г., към Съда на ЕАСТ бе отправена молба от Staatsgerichtshof des Fürstentums Liechtenstein (Държавния съд на Княжество Лихтенщайн) за консултативно становище по дело Casino Admiral AG срещу Wolfgang Egger във връзка със следните въпроси:

               1.

               Какви са общите изисквания съгласно законодателството на ЕИП и европейското законодателство (по-специално членове 43 и 49 от Договора за ЕО и задължението за прозрачност, което произтича от тях) по отношение на процедурата за възлагане на концесии за казина?

               2.

               Съгласно законодателството на ЕИП или европейското законодателство съществува ли изискване органът, възлагащ концесията, да обяви в момента на публикуване на известието за търг как възнамерява да допълни и да уточни по-подробно изискванията, посочени в акта или регламента?

               3.

               По-специално в контекста на съответната тръжна процедура съществува ли общо задължение за предварително известие относно относителната тежест, която се отдава на критериите за възлагане при възлагането на концесията? Ако отговорът е ДА, какви са изискванията, наложени съгласно законодателството на ЕИП и европейското законодателство по отношение на същността на информацията, която трябва да бъде предоставена в предварителното известие?

               4.

               В контекста на това дело изпълнени ли са изискванията съгласно законодателството на ЕИП и европейското законодателство?

               5.

               Ако Съдът на ЕАСТ установи, че тръжната процедура не е проведена в съответствие с изискванията на законодателството на ЕИП и на европейското законодателство:

                           a)

                           Дали в законодателството на ЕИП и в европейското законодателство са предвидени конкретни правни последствия в случай на процедурни грешки от този вид?

                           б)

                           Могат ли такива процедурни грешки да бъдат поправени? Ако да, при какви условия?

                           в)

                           В контекста на това дело изпълнени ли са изискванията за отмяна на цялата тръжна процедура и на процедурата по възлагане на концесия?


title: Дело T-25/14: Определение на Общия съд от 4 май 2015 г. — Испания/Комисия

text:
               29.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/41

         Определение на Общия съд от 4 май 2015 г. — Испания/Комисия
   (Дело T-25/14) (1)

   (2015/C 213/67)
   Език на производството: испански
   Председателят на първи състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 61, 1.3.2014 г.


title: Дело C-429/09: Решение на Съда (втори състав) от 25 ноември 2010 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Halle, Германия) — Günter Fuß/Stadt Halle (Saale) (Социална политика — Защита на безопасността и здравето на работниците — Директиви 93/104/ЕО и 2003/88/ЕО — Организация на работното време — Пожарникари, работещи в обществения сектор — Член 6, буква б) от Директива 2003/88/ЕО — Максимална продължителност на седмичното работно време — Надвишаване — Обезщетение за вредата, претърпяна поради нарушение на правото на Съюза — Условия, при изпълнението на които възниква право на обезщетение — Процесуални правила — Задължение предварително да се отправи молба до работодателя — Форма и обхват на обезщетението — Допълнителна почивка или парично обезщетение — Принципи на равностойност и ефективност)

text:
               29.1.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 30/7

         Решение на Съда (втори състав) от 25 ноември 2010 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Halle, Германия) — Günter Fuß/Stadt Halle (Saale)
   (Дело C-429/09) (1)

   (Социална политика - Защита на безопасността и здравето на работниците - Директиви 93/104/ЕО и 2003/88/ЕО - Организация на работното време - Пожарникари, работещи в обществения сектор - Член 6, буква б) от Директива 2003/88/ЕО - Максимална продължителност на седмичното работно време - Надвишаване - Обезщетение за вредата, претърпяна поради нарушение на правото на Съюза - Условия, при изпълнението на които възниква право на обезщетение - Процесуални правила - Задължение предварително да се отправи молба до работодателя - Форма и обхват на обезщетението - Допълнителна почивка или парично обезщетение - Принципи на равностойност и ефективност)
   2011/C 30/11
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Verwaltungsgericht Halle

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Günter Fuß

      Ответник: Stadt Halle

      Предмет

   Преюдициално запитване — Verwaltungsgericht Halle — Тълкуване на Директива 93/104/ЕО на Съвета от 23 ноември 1993 г. (ОВ L 307, стp. 18) и на Директива 2003/88/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време (ОВ L 299, стp. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 3) и по-конкретно на член 6, буква б), член 16, буква б) и член 19, алинея втора от Директива 2003/88/ЕО — Национална правна уредба, която предвижда в нарушение на посочените директиви работно време, по-дълго от четиридесет и осем часа седмично за длъжностните лица, които работят в професионалните служби за пожарна безопасност и защита — Право на длъжностно лице, което е надвишило максималното работно време на компенсация под формата на свободно време или на финансово обезщетение

      Диспозитив

               1.

               Работник, който — подобно на г-н Fuß в случая по главното производство — като пожарникар, нает в оперативна служба, която е част от обществения сектор, е полагал труд при средна продължителност на седмичното работно време, надвишаваща предвидената в член 6, буква б) от Директива 2003/88/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време, може да се позовава на правото на Съюза, за да ангажира отговорността на органите на съответната държава членка и да получи обезщетение за вредата, претърпяна вследствие на нарушаването на тази разпоредба.

               2.

               Правото на Съюза не допуска национална правна уредба като разглежданата в главното производство:

                           —

                           която обвързва — като запитващата юрисдикция следва да провери това — правото на работниците в обществения сектор да получат обезщетение за вредата, претърпяна в резултат на извършено от органите на съответната държава членка нарушение на разпоредба на правото на Съюза, в дадения случай член 6, буква б) от Директива 2003/88, с условие, изведено от понятието за виновно противоправно поведение, което надхвърля това за достатъчно същественото нарушение на това право, и

                           —

                           която обвързва правото на работниците в обществения сектор да получат обезщетение за вредата, претърпяна в резултат на извършено от органите на съответната държава членка нарушение на член 6, буква б) от Директива 2003/88, с условието предварително да се отправи молба до работодателя с оглед спазването на тази разпоредба.

               3.

               Обезщетението, което дължат органите на държавите членки за вредите, които са причинили на частноправните субекти с нарушения на правото на Съюза, трябва да съответства на претърпените вреди. При липсата на разпоредби на правото на Съюза в тази област трябва по националното право на държавата членка да се определи, при спазване на принципите на равностойност и ефективност, от една страна, как да бъде обезщетен работник като г-н Fuß в случая по главното производство за вредата, причинена вследствие на нарушаването на разпоредба на правото на Съюза — с допълнителна почивка или с парично обезщетение, и от друга страна, по какви правила да се изчисли това обезщетение. Предвидените в членове 16—19 от Директива 2003/88 референтни периоди са ирелевантни в това отношение.

               4.

               Отговорите на поставените от запитващата юрисдикция въпроси са еднакви, без значение дали по отношение на фактите по главното производство се прилагат разпоредбите на Директива 93/104/ЕО на Съвета от 23 ноември 1993 година относно някои аспекти на организацията на работното време, изменена с Директива 2000/34/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 юни 2000 година, или тези на Директива 2003/88.

      (1)  ОВ C 24, 30.1.2010 г.


title: Дело C-359/14: Преюдициално запитване от Vilniaus miesto apylinkės teismas (Литва), постъпило на 23 юли 2014 г.  — ERGO Insurance SE, действащ чрез литовския си клон ERGO Insurance SE/If P&C Insurance AS, действащ чрез клона си If P&C Insurance AS

text:
               22.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 329/9

         Преюдициално запитване от Vilniaus miesto apylinkės teismas (Литва), постъпило на 23 юли 2014 г. — ERGO Insurance SE, действащ чрез литовския си клон ERGO Insurance SE/If P&C Insurance AS, действащ чрез клона си If P&C Insurance AS
   (Дело C-359/14)
   2014/C 329/11
   Език на производството: литовски

      Запитваща юрисдикция

   Vilniaus miesto apylinkės teismas

      Страни в главното производство

      Ищец: ERGO Insurance SE, действащ чрез литовския си клон ERGO Insurance SE

      Ответник: If P&C Insurance AS, действащ чрез клона си If P&C Insurance AS

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли член 4, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 593/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 17 [юни] 2008 година относно приложимото право към договорни задължения (Рим I) (1), който предвижда, че „[к]огато приложимото право не може да бъде определено съгласно параграф 1 или 2, договорът се урежда от правото на държавата, с която е най-тясно свързан“, да се тълкува в смисъл, че при обстоятелства като възникналите по настоящото дело приложимо е германското право?

               2)

               Ако отговорът на първия въпрос е отрицателен, трябва ли принципът, установен в член 4 от Регламент (EО) № 864/2007 на Европейския парламент и на Съвета от 11 юли 2007 година относно приложимото право към извъндоговорни задължения (Рим II) (2), да се тълкува в смисъл, че при обстоятелства като възникналите по настоящото дело приложимото право към спора между застрахователя на трактор и застрахователя на ремарке трябва да се определи в съответствие с правото на страната на мястото, на което са настъпили вредите от пътнотранспортното произшествие?

      (1)  ОВ L 177, стр. 6 и поправка в L 309 от 24.11.2009 г., стр. 87.

      (2)  ОВ L 199, стр. 40.


title: Дело T-574/11: Жалба, подадена на 31 октомври 2011 г. — Unipol Banca/СХВП — Union Investment Privatfonds (unicard)

text:
               7.1.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 6/23

         Жалба, подадена на 31 октомври 2011 г. — Unipol Banca/СХВП — Union Investment Privatfonds (unicard)
   (Дело T-574/11)
   2012/C 6/42
   Език на жалбата: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Unipol Banca SpA (Болоня, Италия) (представители: P. Costa и P. Creta, avvocati)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Union Investment Privatfonds GmbH (Frankfurt am Main, Германия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на втори апелативен състав на СХВП от 13 юни 2011 г. по преписка № R 0597/2010-2, заведена на 14 април 2010 г. от Union Investment Priatefonds GmBH и следователно

               —

               да уважи заявката за регистрация на марка на Общността № 005240080, подадена на 18 юли 2006 г., с предмет знака unicard, за услуги от клас 36 от Ницската класификация.

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят.

      Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка „unicard“ (заявка за регистрация № 5.240.080) за услуги от клас 36.

      Притежател на марката или знака, на която/който се прави позоваване в процедурата по възражение: Union Investment Privatfonds GmBH.

      Марка или знак, на която/който се прави позоваване в подкрепа на възражението: Германски словни марки „UNIFONDS“ (№ 991.995), „UNIGLOBAL“ (№ 991.996) и „UniGarant“ (№ 30 138 306,5) за услуги от клас 36.

      Решение на отдела по споровете: Отхвърля възражението.

      Решение на апелативния състав: Отменя решението на отдела по споровете и отхвърля искането за регистрация на въпросната марка.

      Изложени правни основания: Неправилно прилагане и тълкуване на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/09 относно марката на Общността.


title: Дело T-372/07: Определение на Първоинстанционния съд от 17 април 2008 г. — Dimos Kerateas/Комисия (Жалба за отмяна — Срокове — Недопустимост)

text:
               5.7.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/37

         Определение на Първоинстанционния съд от 17 април 2008 г. — Dimos Kerateas/Комисия
   (Дело T-372/07) (1)

   (Жалба за отмяна - Срокове - Недопустимост)
   (2008/C 171/69)
   Език на производството: гръцки
   Страни

      Жалбоподател: Dymos Kerateas (Гърция) (представители: A. Papakonstantinou и M. Chaïntarlis, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: D. Triantafyllou и A. Steiblytė)
   Предмет
   Жалба за отмяна на Решение C(2004) 5611 на Комисията от 22 декември 2004 година относно предоставянето на финансови средства от Кохезионния фонд във връзка с осъществяването на проект за управление на отпадъци в региона на Атика (Гърция).
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Dimos Kerateas да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 283, 24.11.2007 г.


title: Дело C-484/14: Преюдициално запитване от Landgericht München I (Германия), постъпило на 3 ноември 2014 г.  — Tobias Mc Fadden/Sony Music Entertainment Germany GmbH

text:
               9.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/18

         Преюдициално запитване от Landgericht München I (Германия), постъпило на 3 ноември 2014 г. — Tobias Mc Fadden/Sony Music Entertainment Germany GmbH
   (Дело C-484/14)
   (2015/C 046/25)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Landgericht München I

      Страни в главното производство

      Ищец: Tobias Mc Fadden

      Ответник: Sony Music Entertainment Germany GmbH

      Преюдициални въпроси

               1

                  Първи въпрос:

               Следва ли член 12, параграф 1, първа част от изречението от Директива 2000/31/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2000 година за някои правни аспекти на услугите на информационното общество, и по-специално на електронната търговия на вътрешния пазар (Директива за електронната търговия) (1), във връзка с член 2, буква а) от Директива 2000/31/ЕО и във връзка с член 1, точка 2 от Директива 98/34/ЕО, изменена с Директива 98/48/ЕО (2), да се тълкува в смисъл, че изразът „нормално предоставяна срещу възнаграждение“ предполага националният съд да установи дали:

                           a.

                           конкретно заинтересованото лице, което се позовава на качеството си на доставчик на услугата, нормално предоставя тази конкретна услуга срещу възнаграждение,
                           или

                           б.

                           дали въобще има на пазара доставчици, които предоставят тази или сходна услуга срещу възнаграждение,
                           или

                           в.

                           дали по-голямата част от тези или от сходните услуги се предоставят срещу възнаграждение?

               2

                  Втори въпрос:

               Следва ли член 12, параграф 1, първа част от изречението от Директива 2000/31/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2000 година за някои правни аспекти на услугите на информационното общество, и по-специално на електронната търговия на вътрешния пазар (Директива за електронната търговия), да се тълкува в смисъл, че изразът „предоставяне на достъп до комуникационна мрежа“ означава, че за да е налице предоставяне в съответствие с Директивата, е от значение единствено да е настъпил резултатът, тоест да е предоставен достъпът до комуникационна мрежа (например до интернет)?

               3

                  Трети въпрос:

               Следва ли член 12, параграф 1, първа част от изречението във връзка с член 2, буква б) от Директива 2000/31/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2000 година за някои правни аспекти на услугите на информационното общество, и по-специално на електронната търговия на вътрешния пазар (Директива за електронната търговия), да се тълкува в смисъл, че за да е налице „предоставяне“ по смисъла на член 2, буква б) от Директива 2000/31/ЕО, е достатъчно услугата на информационното общество да е просто фактически предоставена на разположение, тоест в конкретния случай да е предоставена на разположение отворена безжична локална мрежа, или освен това е необходимо да е налице и „рекламиране“?

               4

                  Четвърти въпрос:

               Следва ли член 12, параграф 1, първа част от изречението от Директива 2000/31/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2000 година за някои правни аспекти на услугите на информационното общество, и по-специално на електронната търговия на вътрешния пазар (Директива за електронната търговия), да се тълкува в смисъл, че с израза „не носи отговорност за пренесената информация“ се има предвид, че по принцип или поне при първото констатирано нарушение на авторски права лицето, чиито права са нарушени, няма право спрямо доставчика на достъп да иска забрана на съответните действия, обезщетение за вреди и заплащане на разноските по предупреждението и на съдебните разноски?

               5

                  Пети въпрос:

               Следва ли член 12, параграф 1, първа част от изречението във връзка с член 12, параграф 3 от Директива 2000/31/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2000 година за някои правни аспекти на услугите на информационното общество, и по-специално на електронната търговия на вътрешния пазар (Директива за електронната търговия), да се тълкува в смисъл, че държавите членки нямат право да разрешават на националния съд да налага по исков ред забрана на доставчика на достъп да извършва занапред действия, с които да дава възможност на трети лица чрез конкретна интернет връзка да предоставят електронен достъп до защитено с авторско право произведение чрез интернет платформите за обмен на файлове?

               6

                  Шести въпрос:

               Следва ли член 12, параграф 1, първа част от изречението от Директива 2000/31/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2000 година за някои правни аспекти на услугите на информационното общество, и по-специално на електронната търговия на вътрешния пазар (Директива за електронната търговия), да се тълкува в смисъл, че при обстоятелства като тези по делото в главното производство разпоредбата на член 14, параграф 1, буква б) от Директива 2000/31/ЕО трябва да се прилага по аналогия към правото да се иска забрана на съответните действия?

               7

                  Седми въпрос:

               Следва ли член 12, параграф 1, първа част от изречението във връзка с член 2, буква б) от Директива 2000/31/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2000 година за някои правни аспекти на услугите на информационното общество, и по-специално на електронната търговия на вътрешния пазар (Директива за електронната търговия), да се тълкува в смисъл, че изискванията към доставчика на услуги се изчерпват с това, че доставчик на услуги е всяко физическо или юридическо лице, което предоставя услуги на информационното общество?

               8

                  Осми въпрос:

               При отрицателен отговор на седмия въпрос, какви допълнителни изисквания следват да се поставят към доставчика на услуги в контекста на тълкуването на член 2, буква б) от Директива 2000/31/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2000 година за някои правни аспекти на услугите на информационното общество, и по-специално на електронната търговия на вътрешния пазар (Директива за електронната търговия)?

               9

                  Девети въпрос:

                           a)

                           Следва ли член 12, параграф 1, първа част от изречението от Директива 2000/31/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2000 година за някои правни аспекти на услугите на информационното общество, и по-специално на електронната търговия на вътрешния пазар (Директива за електронната търговия), предвид закрилата на интелектуалната собственост, съставляваща основно право и произтичаща от правото на собственост (член 17, параграф 2 от Хартата на основните права на Европейския съюз), предвид установените в посочените по-долу директиви правила в областта на закрилата на интелектуалната собственост, и преди всичко на авторското право:

                                       —

                                       Директива 2001/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 година относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество,

                                       —

                                       Директива 2004/48/EО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно упражняването на права върху интелектуалната собственост,

                                 както и предвид свободата на информацията и основното право на стопанска инициатива в Съюза (член 16 от Хартата на основните права на Европейския съюз),
                           да се тълкува в смисъл, че допуска националният съд да постанови по исков ред решение, с което, като осъди доставчика на достъп да заплати съдебните разноски, да му забрани занапред да дава възможност на трети лица чрез конкретна интернет връзка да предоставят електронен достъп до защитено с авторско право произведение или части от него чрез интернет платформите за обмен на файлове, като по силата на това решение доставчикът на достъп да е свободен да избира какви технически мерки конкретно да вземе за съобразяване с тази забрана?

                           б)

                           Важи ли това и когато доставчикът на достъп в действителност може да изпълни тази съдебна забрана само като изключи интернет връзката или я защити с парола или като проследява цялата протичаща през тази връзка комуникация с цел да установи дали отново е налице незаконно пренасяне на защитено с авторско право произведение, при положение че това е установено още в самото начало, а не едва в производство по принудително изпълнение или в административно-наказателното производство?

      (1)  ОВ L 178, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 29, стр. 257.

      (2)  Директива 98/48/EО на Европейския Парламент и на Съвета от 20 юли 1998 година за изменение на Директива 98/34/EО относно определяне на процедура за предоставяне на информация в областта на техническите стандарти и правила (ОВ L 217, стр. 18; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 23, стр. 282).


title: Дело T-191/16: 201604905Жалба, подадена на 25 април 2016 г. — Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro/Комисия

text:
               11.7.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 251/33

         201604905Жалба, подадена на 25 април 2016 г. — Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro/Комисия
   (Дело T-191/16)
   (2016/C 251/39)
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Жалбоподател: Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro AE (Атина, Гърция) (представител: E. Tzannini, адвокат)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да уважи жалбата,

               —

               да отмени оспорения акт — Решение C(2016) 1080 на Комисията от 16 февруари 2016 г.„относно връщането на общо 109 415,20 EUR плюс лихвите от LITO HOSPITAL FOR WOMEN AE“;

               —

               да установи, че работното време, което служителите на жалбоподателя са посветили на проекта, е в съответствие с посоченото в рамките на изложената в жалбата фактическа обстановка,

               —

               да вземе предвид доводите на жалбоподателя, ако приеме, че е необходимо да се върнат сумите, посочени в записката от 5 ноември 2009 г.;

               —

               да отмени оспорения акт в частта относно третия транш, който не е бил изплатен;

               —

               да направи компенсация на сумите, които евентуално подлежат на връщане, с посочения трети транш, неизплатен от 10 години,

               —

               да приеме, че настоящата жалба е юридически факт, който прекъсва давността по отношение на правото за изплащане на третия транш, и

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски на жалбоподателя.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага шест основания.

               1.

               Първото основание се отнася до нарушението на правна норма от страна на Европейската комисия и до обстоятелството, че в конкретния случай Европейската комисия не е имала право да приеме подлежащ на обжалване акт по смисъла на член 263 ДФЕС.

               2.

               Второто основание е свързано с обстоятелството, че Европейската комисия не е взела предвид представените ѝ доказателства.

               3.

               Третото основание е свързано с обстоятелството, че Европейската комисия не е взела предвид фактическите обстоятелства, изтъкнати в хода на цялото производство.

               4.

               Четвъртото основание е свързано с нарушението на принципа за защита на оправданите правни очаквания.

               5.

               Петото основание е свързано с неправомерния характер на договорната клауза, която предвижда един-единствен способ за доказване на извършената дейност.

               6.

               Шестото основание е свързано с обстоятелството, че претендираното от Комисията вземане е погасено по давност.