title: Дело T-111/14: Решение на Общия съд от 15 септември 2016 г. — Unitec Bio/Съвет (Дъмпинг — Внос на биодизел с произход от Аржентина — Окончателно антидъмпингово мито — Жалба за отмяна — Пряко засягане — Лично засягане — Допустимост — Член 2, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1225/2009 — Нормална стойност — Производствени разходи)

text:
               31.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 402/29

         Решение на Общия съд от 15 септември 2016 г. — Unitec Bio/Съвет
   (Дело T-111/14) (1)

   ((Дъмпинг - Внос на биодизел с произход от Аржентина - Окончателно антидъмпингово мито - Жалба за отмяна - Пряко засягане - Лично засягане - Допустимост - Член 2, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1225/2009 - Нормална стойност - Производствени разходи))
   (2016/C 402/31)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Unitec Bio (Буенос Айрес, Аржентина) (представители: J.-F. Bellis, R. Luff и G. Bathory, avocats)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: първоначално S. Boelaert и B. Driessen, впоследствие H. Marcos Fraile, подпомагани от e R. Bierwagen и C. Hipp, avocats)

      Встъпили страни в подкрепа на ответника Европейска комисия (представители: M. França и A. Stobiecka-Kuik) и European Biodiesel Board (EBB) (Брюксел, Белгия) (представители: O. Prost и M.-S. Dibling, avocats)

      Предмет

   Жалба на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Регламент за изпълнение (ЕС) № 1194/2013 на Съвета от 19 ноември 2013 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на биодизел с произход от Аржентина и Индонезия (ОВ L 315, 2013 г., стр. 2), доколкото налага антидъмпингово мито на жалбоподателя.

      Диспозитив

               1)

               Отменя членове 1 и 2 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 1194/2013 на Съвета от 19 ноември 2013 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на биодизел с произход от Аржентина и Индонезия, доколкото се отнасят до Unitec Bio SA.

               2)

               Съветът на Европейския съюз понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Unitec Bio.

               3)

               Европейската комисия и European Biodiesel Board (EBB) понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 112, 14.4.2014 г.


title: Дело C-594/13: Решение на Съда (девети състав) от 12 март 2015 г. (преюдициално запитване от Bundesfinanzhof. — Германия) — „go fair“ Zeitarbeit OHG/Finanzamt Hamburg-Altona. (Преюдициално запитване — ДДС — Директива 2006/112/ЕО — Член 132, параграф 1, буква ж) — Освобождаване на доставката на услуги, тясно свързани със социалните грижи и социалното осигуряване — Понятието „организации, признати за благотворителни“ — Предприятие, осигуряващо временна работа — Предоставяне на квалифицирани лица, полагащи грижи — Изключване на освобождаването)

text:
               4.5.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 146/4

         Решение на Съда (девети състав) от 12 март 2015 г. (преюдициално запитване от Bundesfinanzhof. — Германия) — „go fair“ Zeitarbeit OHG/Finanzamt Hamburg-Altona.
   (Дело C-594/13) (1)

   ((Преюдициално запитване - ДДС - Директива 2006/112/ЕО - Член 132, параграф 1, буква ж) - Освобождаване на доставката на услуги, тясно свързани със социалните грижи и социалното осигуряване - Понятието „организации, признати за благотворителни“ - Предприятие, осигуряващо временна работа - Предоставяне на квалифицирани лица, полагащи грижи - Изключване на освобождаването))
   (2015/C 146/05)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesfinanzhof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател:„go fair“ Zeitarbeit OHG

      Ответник: Finanzamt Hamburg-Altona

      Диспозитив

   Член 132, параграф 1, буква ж) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност трябва да се тълкува в смисъл, че нито сертифицирани от държавата лица, полагащи грижи, които предоставят услугите си непосредствено на нуждаещите се от грижи, нито предприятие, осигуряващо временна работа, което предоставя такъв персонал на заведения, признати за благотворителни, попадат в обхвата на понятието „организации, признати за благотворителни“, съдържащо се в тази разпоредба.

      (1)  ОВ C 71, 8.3.2014 г.


title: Дело T-34/12: Решение на Общия съд от 28 ноември 2013 г. — Herbacin cosmetic/СХВП — Laboratoire Garnier (HERBA SHINE) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „HERBA SHINE“ — По-ранна национална марка „Herbacin“ , по-ранна марка на Общността „Herbacin“ и по-ранна международна марка „Herbacin“ — Относително основание за отказ — Реалното използване на по-ранните марки — Член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Задължение за мотивиране — Член 75 от Регламент № 207/2009)

text:
               18.1.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 15/14

         Решение на Общия съд от 28 ноември 2013 г. — Herbacin cosmetic/СХВП — Laboratoire Garnier (HERBA SHINE)
   (Дело T-34/12) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „HERBA SHINE“ - По-ранна национална марка „Herbacin“, по-ранна марка на Общността „Herbacin“ и по-ранна международна марка „Herbacin“ - Относително основание за отказ - Реалното използване на по-ранните марки - Член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Задължение за мотивиране - Член 75 от Регламент № 207/2009)
   2014/C 15/19
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Herbacin cosmetic GmbH (Wutha-Farnroda, Германия) (представител: J. Eberhardt, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: D. Walicka)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Laboratoire Garnier et Cie (Париж, Франция)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 22 ноември 2011 г. (дело R 2255/2010-1) относно производство по възражение между Herbacin cosmetic GmbH и Laboratoire Garnier et Cie

      Диспозитив

               1.

               Отменя решението на първи апелативен състав на Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 22 ноември 2011 г. (дело R 2255/2010-1).

               2.

               Осъжда СХВП да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 80, 17.3.2012 г.


title: Дело C-156/14: Определение на Съда (осми състав) от 6 октомври 2015 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Stato — Италия) — Tamoil Italia SpA/Ministero dell'Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare (Преюдициално запитване — Член 99 от Процедурния правилник на Съда — Член 191, параграф 2 ДФЕС — Директива 2004/35/ЕО — Екологична отговорност — Национална правна уредба, която не предвижда възможност за администрацията да налага на собствениците на замърсени терени, които не са участвали в замърсяването, изпълнението на мерки за предотвратяване и отстраняване и която предвижда само задължение за възстановяване на разноските за осъществените от администрацията действия — Съпоставимост с принципите: „замърсителят плаща“, предпазните мерки и превантивните действия, приоритетното отстраняване още при източника на замърсяване на околната среда)

text:
               1.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/12

         Определение на Съда (осми състав) от 6 октомври 2015 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Stato — Италия) — Tamoil Italia SpA/Ministero dell'Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare
   (Дело C-156/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Член 99 от Процедурния правилник на Съда - Член 191, параграф 2 ДФЕС - Директива 2004/35/ЕО - Екологична отговорност - Национална правна уредба, която не предвижда възможност за администрацията да налага на собствениците на замърсени терени, които не са участвали в замърсяването, изпълнението на мерки за предотвратяване и отстраняване и която предвижда само задължение за възстановяване на разноските за осъществените от администрацията действия - Съпоставимост с принципите: „замърсителят плаща“, предпазните мерки и превантивните действия, приоритетното отстраняване още при източника на замърсяване на околната среда))
   (2016/C 038/16)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Consiglio di Stato

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Tamoil Italia SpA

      Ответник: Ministero dell'Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare

      В присъствието на: Provincia di Venezia, Comune di Venezia, Regione Veneto

      Диспозитив

   Директива 2004/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 година относно екологичната отговорност по отношение на предотвратяването и отстраняването на екологичните щети трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална правна уредба като разглежданата в главното производство, която, при положение че не може да бъде установено лицето, отговорно за замърсяването на даден терен или последното да бъде задължено да предприеме мерки за отстраняване, не позволява на компетентния орган да наложи изпълнението на превантивни мерки и мерки за отстраняване на неотговорния за замърсяването собственик на терен, като същият е длъжен само да възстанови разноските за осъществените от компетентния орган действия до размера на пазарната стойност на обекта, определена след осъществяване на посочените действия.

      (1)  ОВ C 194, 24.6.2014 г.


title: Дело C-116/12: Решение на Съда (шести състав) от 12 декември 2013 г. (преюдициално запитване от Dioikitiko Protodikeio Serron — Гърция) — Ioannis Christodoulou, Nikolaos Christodoulou, Afoi N. Christodoulou AE/Elliniko Dimosio (Митническа стойност — Стоки, изнесени за трета страна — Възстановявания при износ — Считана за несъществена преработка в страната на износ — Реекспорт на стоките към територията на Европейския съюз — Определяне на митническата стойност — Договорна стойност)

text:
               22.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/8

         Решение на Съда (шести състав) от 12 декември 2013 г. (преюдициално запитване от Dioikitiko Protodikeio Serron — Гърция) — Ioannis Christodoulou, Nikolaos Christodoulou, Afoi N. Christodoulou AE/Elliniko Dimosio
   (Дело C-116/12) (1)

   (Митническа стойност - Стоки, изнесени за трета страна - Възстановявания при износ - Считана за несъществена преработка в страната на износ - Реекспорт на стоките към територията на Европейския съюз - Определяне на митническата стойност - Договорна стойност)
   2014/C 52/12
   Език на производството: гръцки

      Запитваща юрисдикция

   Dioikitiko Protodikeio Serron

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Ioannis Christodoulou, Nikolaos Christodoulou, Afoi N. Christodoulou AE

      Ответник: Elliniko Dimosio

      Предмет

   Преюдициално запитване — Dioikitiko Protodikeio Serron — Тълкуване на членове 24, 29, 32 и 146 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 302, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 5, стр. 58) — Митническа стойност — Договорна стойност — Определяне — Изнесени стоки, които са претърпели обработка или преработка в страната на износ, недостатъчна, за да се считат за произхождащи от страната, където е извършена последната преработка по смисъла на член 24 от същия регламент, и които не са поставени под режим на пасивно усъвършенстване с оглед повторен внос в страната на първоначалния износ

      Диспозитив

               1.

               Членове 29 и 32 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността, изменен с Регламент (ЕО) № 82/97 на Европейския парламент и на Съвета от 19 декември 1996 г., трябва да бъдат тълкувани в смисъл, че се прилагат при определянето на митническата стойност на стоки, внесени въз основа на договор, който е квалифициран като договор за продажба, но се оказва, че всъщност е договор за обработка или преработка. При определянето на тази стойност е без значение дали операциите по обработка или преработка отговарят на условията, предвидени в член 24 от същия регламент, за да бъдат съответните стоки считани за стоки с произход от страната, където са извършени тези операции.

               2.

               Членове 29 и 32 от Регламент № 2913/92, изменен с Регламент № 82/97, трябва да бъдат тълкувани в смисъл, че при определянето на митническата стойност трябва да се вземе предвид стойността на възстановяването при износ, което е ползвано за дадена стока и е получено в резултат от практика на поведение, която се състои в прилагане на разпоредбите на правото на Съюза с цел неправомерно да се извлече предимство.

      (1)  ОВ C 138, 12.5.2012 г.


title: Дело C-326/12: Решение на Съда (първи състав) от 9 октомври 2014 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Düsseldorf — Германия) — Rita van Caster, Patrick van Caster/Finanzamt Essen-Süd (Преюдициално запитване — Свободно движение на капитали — Член 63 ДФЕС — Облагане на доходите от инвестиционни фондове — Задължения за съобщаване и публикуване на определена информация от инвестиционните фондове — Фиксирано облагане на доходите от инвестиционни фондове, които не изпълняват тези задължения за съобщаване и публикуване на информация)

text:
               8.12.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 439/3

         Решение на Съда (първи състав) от 9 октомври 2014 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Düsseldorf — Германия) — Rita van Caster, Patrick van Caster/Finanzamt Essen-Süd
   (Дело C-326/12) (1)

   ((Преюдициално запитване - Свободно движение на капитали - Член 63 ДФЕС - Облагане на доходите от инвестиционни фондове - Задължения за съобщаване и публикуване на определена информация от инвестиционните фондове - Фиксирано облагане на доходите от инвестиционни фондове, които не изпълняват тези задължения за съобщаване и публикуване на информация))
   (2014/C 439/03)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Finanzgericht Düsseldorf

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Rita van Caster, Patrick van Caster

      Ответник: Finanzamt Essen-Süd

      Диспозитив

   Член 63 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национално законодателство като приложимото в главното производство, което предвижда, че ако чуждестранен инвестиционен фонд не изпълнява предвидените в това законодателство задължения за съобщаване и публикуване на определена информация, важащи без разлика за местните и за чуждестранните фондове, доходите на данъчнозадълженото лице от този инвестиционен фонд подлежат на фиксирано облагане, доколкото това законодателство не дава възможност на данъчнозадълженото лице да представи документи или сведения, чрез които може да се установи действителният размер на доходите му.

      (1)  ОВ C 303, 6.10.2012 г.


title: Дело F-83/15: Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 1 март 2016 г. — Pujante Cuadrupani/Европейска агенция за ГНСС (Публична служба — Назначаване — Срочно нает служител — Уволнение в края на срока за изпитване — Жалба за отмяна едновременно на решението за уволнение и на решението за потвърждаване на уволнението — Допустимост — Член 14, параграф 3 УРДС — Злоупотреба с власт и неспазване на процедурата — Явна грешка в преценката — Право на защита — Допитване до консултативния комитет по оценяването — Становище, дадено след проверка на писмените доказателства и без изслушване на жалбоподателя — Липса на нарушение на правото на защита)

text:
               18.4.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 136/48

         Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 1 март 2016 г. — Pujante Cuadrupani/Европейска агенция за ГНСС
   (Дело F-83/15) (1)

   ((Публична служба - Назначаване - Срочно нает служител - Уволнение в края на срока за изпитване - Жалба за отмяна едновременно на решението за уволнение и на решението за потвърждаване на уволнението - Допустимост - Член 14, параграф 3 УРДС - Злоупотреба с власт и неспазване на процедурата - Явна грешка в преценката - Право на защита - Допитване до консултативния комитет по оценяването - Становище, дадено след проверка на писмените доказателства и без изслушване на жалбоподателя - Липса на нарушение на правото на защита))
   (2016/C 136/68)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Antonio Pujante Cuadrupani (Мурсия, Испания) (представители: T. Bontinck и A. Guillerme, avocats)

      Ответник: Европейска агенция за ГНСС (представители: O. Lambinet и D. Petrlík, както и D. Waelbroeck и A. Duron, avocats)

      Предмет на делото

   Искане за отмяна на атестационния доклад, изготвен за срока за изпитване на жалбоподателя, и на последвалото решение на изпълнителния директор на ответника да го уволни в края на посочения срок

      Диспозитив на решението

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда г-н Pujante Cuadrupani да понесе направените от него съдебни разноски и тези на Европейската агенция за ГНСС.

      (1)  ОВ C 279, 24.8.2015 г., стр. 60.


title: Дело T-589/15: Определение на Общия съд от 18 март 2016 г. — Eurorail/Комисия и INEA

text:
               10.5.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 165/21

         Определение на Общия съд от 18 март 2016 г. — Eurorail/Комисия и INEA
   (Дело T-589/15) (1)

   (2016/C 165/28)
   Език на производството: английски
   Председателят на девети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 27, 25.1.2016 г.


title: Дело C-179/13: Решение на Съда (пети състав) от 15 януари 2015 г. (преюдициално запитване от Centrale Raad van Beroep — Нидерландия) — Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank/L.F. Evans (Преюдициално запитване — Определяне на приложимото за работник законодателство в областта на социалната сигурност — Регламент (ЕИО) № 1408/71 — Приложимост — Работа на гражданин на държава членка в консулството на трета държава, установено на територията на друга държава членка, на чиято територия той живее — Виенска конвенция за консулските отношения — Член 71, параграф 2 — Национално законодателство, което предоставя улеснения, привилегии и имунитети на постоянните жители)

text:
               2.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 73/4

      Решение на Съда (пети състав) от 15 януари 2015 г. (преюдициално запитване от Centrale Raad van Beroep — Нидерландия) — Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank/L.F. Evans
      (Дело C-179/13) (1)

      (Преюдициално запитване - Определяне на приложимото за работник законодателство в областта на социалната сигурност - Регламент (ЕИО) № 1408/71 - Приложимост - Работа на гражданин на държава членка в консулството на трета държава, установено на територията на друга държава членка, на чиято територия той живее - Виенска конвенция за консулските отношения - Член 71, параграф 2 - Национално законодателство, което предоставя улеснения, привилегии и имунитети на постоянните жители)
      (2015/C 073/05)
      Език на производството: нидерландски

         Запитваща юрисдикция

      Centrale Raad van Beroep

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank

         Ответник: L.F. Evans

         Диспозитив

      Член 2 от Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социална сигурност на заети лица, самостоятелно заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността, изменен и актуализиран с Регламент (ЕО) № 118/97 на Съвета от 2 декември 1996 г., изменен с Регламент (ЕО) № 1992/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 г., във връзка с член 16 от този регламент, трябва да се тълкува в смисъл, че за периода, през който гражданин на държава членка е работил в консулство на трета държава, установено на територията на държава членка, чийто гражданин той не е, но на чиято територия живее, този гражданин не е подчинен на законодателството на държава членка по смисъла на тази разпоредба, ако съгласно законодателството на приемащата го държава членка, прието в приложение на член 71, параграф 2 от Виенската конвенция за консулските отношения, съставена във Виена на 24 април 1963 г., не е включен в националната схема за социална сигурност.

         (1)  ОВ C 189, 29.6.2013 г.


title: Дело C-38/09 P: Решение на Съда (втори състав) от 15 април 2010 г. — Ralf Schräder/Служба на Общността за сортовете растения (СОСР) (Обжалване — Контрол от Съда — Регламенти № 2100/94 и № 1239/95 — Земеделие — Закрила от Общността на сортовете растения — Отличителен характер на предложения за закрила сорт — Общоизвестност на сорта — Доказване — Сорт растение „SUMCOL 01“ )

text:
               5.6.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 148/9

         Решение на Съда (втори състав) от 15 април 2010 г. — Ralf Schräder/Служба на Общността за сортовете растения (СОСР)
   (Дело C-38/09 P) (1)

   (Обжалване - Контрол от Съда - Регламенти № 2100/94 и № 1239/95 - Земеделие - Закрила от Общността на сортовете растения - Отличителен характер на предложения за закрила сорт - Общоизвестност на сорта - Доказване - Сорт растение „SUMCOL 01“)
   2010/C 148/13
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Ralf Schräder (представител: T. Leidereiter, Rechtsanwalt)

      Друга страна в производството: Служба на Общността за сортовете растения (СОСР) (представители: M. Ekvad, B. Kiewiet; A von Mühlendahl, Rechtsanwalt)

      Предмет

   Жалба срещу решението на Първоинстанционния съд (седми състав) от 19 ноември 2008 г. по дело Schräder/СОСР (T-187/06), с което Първоинстанционният съд е отхвърлил подадената от жалбоподателя жалба за отмяна на решението на отделението по жалбите на Службата на Общността за сортовете растения (СОСР) от 2 май 2006 г., с което се отхвърля жалбата срещу решението на СОСР за отхвърляне на заявката за предоставяне на закрила от Общността на сорт растение „SUMCOL 01“ — Отличителен характер на предложения за закрила сорт — Доказателства, които могат се вземат предвид, за да се установи общоизвестността на сорт — Погрешна преценка на фактите — Нарушение на правото на изслушване пред съд

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда г-н Schräder да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 82, 4.4.2009 г.


title: Дело T-420/03: Решение на Първоинстанционния съд от 17 юни 2008 г. — El Corte Inglés/СХВП — Abril Sánchez и Ricote Saugar (Boomerang TV ) (Марка на Общността — Процедура по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността Boomerang TV — По-ранни словни и фигуративни национални марки и марки на Общността BOOMERANG и Boomerang — Относителни основания за отказ — Липса на вероятност от объркване — Липса на общоизвестна марка по смисъла на член 6, второ от Парижката конвенция — Липса на засягане на добрата репутация — Непредставяне пред отдела по споровете на доказателства за съществуването на определени по-ранни марки или на техни преводи — Представяне на доказателства за първи път пред апелативния състав — Член 8, параграф 1, буква б) и параграф 2, буква в), член 8, параграф 5 и член 74, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 40/94 — Правило 16, параграфи 2 и 3, правило 17, параграф 2 и правило 20, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2868/95)

text:
               2.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 197/19

         Решение на Първоинстанционния съд от 17 юни 2008 г. — El Corte Inglés/СХВП — Abril Sánchez и Ricote Saugar (BoomerangTV)
   (Дело T-420/03) (1)

   (Марка на Общността - Процедура по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „BoomerangTV“ - По-ранни словни и фигуративни национални марки и марки на Общността „BOOMERANG“ и „Boomerang“ - Относителни основания за отказ - Липса на вероятност от объркване - Липса на общоизвестна марка по смисъла на член 6, второ от Парижката конвенция - Липса на засягане на добрата репутация - Непредставяне пред отдела по споровете на доказателства за съществуването на определени по-ранни марки или на техни преводи - Представяне на доказателства за първи път пред апелативния състав - Член 8, параграф 1, буква б) и параграф 2, буква в), член 8, параграф 5 и член 74, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 40/94 - Правило 16, параграфи 2 и 3, правило 17, параграф 2 и правило 20, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2868/95)
   (2008/C 197/32)
   Език на производството: испански
   Страни

      Жалбоподател: El Corte Inglés, SA (Мадрид, Испания) [представители: J. Rivas Zurdo и E. López Leiva, avocats]

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) [представител: I. de Medrano Caballero]

      Други страни в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпили в производството пред Първоинстанционния съд: José Matías Abril Sánchez и Pedro Ricote Saugar (Мадрид) [представител: J.M. Iglesias Monravá, avocat]
   Предмет
   Жалба срещу решение на втори апелативен състав на СХВП от 1 октомври 2003 г. (преписка R 88/2003-2) относно производство по възражение между El Corte Inglés, SA и г-н J. M. Abril Sánchez и г-н P. Ricote Saugar.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда El Corte Inglés, SA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 47, 21.2.2004 г.


title: Дело C-510/10: Решение на Съда (трети състав) от 26 април 2012 г. (преюдициално запитване от Østre Landsret — Дания) — DR, TV2 Danmark A/S/NCB — Nordisk Copyright Bureau (Сближаване на законодателствата — Авторско право и сродни права — Директива 2001/29/ЕО — Член 5, параграф 2, буква г) — Право на публично разгласяване на произведения — Изключение от правото на възпроизвеждане — Временни записи на произведения, извършени от излъчващи организации чрез техни собствени средства и за собствените им предавания — Запис, извършен със средствата на трето лице — Задължение на излъчващата организация да поправи всички вреди от действията и бездействията на третото лице)

text:
               16.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 174/8

         Решение на Съда (трети състав) от 26 април 2012 г. (преюдициално запитване от Østre Landsret — Дания) — DR, TV2 Danmark A/S/NCB — Nordisk Copyright Bureau
   (Дело C-510/10) (1)

   (Сближаване на законодателствата - Авторско право и сродни права - Директива 2001/29/ЕО - Член 5, параграф 2, буква г) - Право на публично разгласяване на произведения - Изключение от правото на възпроизвеждане - Временни записи на произведения, извършени от излъчващи организации чрез техни собствени средства и за собствените им предавания - Запис, извършен със средствата на трето лице - Задължение на излъчващата организация да поправи всички вреди от действията и бездействията на третото лице)
   2012/C 174/10
   Език на производството: датски

      Запитваща юрисдикция

   Østre Landsret

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: DR, TV2 Danmark A/S

      Ответник: NCB — Nordisk Copyright Bureau

      Предмет

   Преюдициално запитване — Østre Landsret — Тълкуване на член 5, параграф 2, буква г) от Директива 2001/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 г. относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество (ОВ L 167, стр. 10; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 230) — Условия за прилагане на изключение от правото на възпроизвеждане — Временни записи на произведения, извършени от излъчващи организации с техни собствени средства и за техни собствени предавания — Излъчваща организация, възложила записите на външни и юридически независими дружества за производство на телевизионни предавания с цел те да бъдат излъчени в рамките на нейните собствени предавания

      Диспозитив

               1.

               Изразът „чрез техни собствени средства“, съдържащ се в член 5, параграф 2, буква г) от Директива 2001/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 година относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и на сродните му права в информационното общество трябва да се тълкува самостоятелно и еднакво в рамките на правото на Съюза.

               2.

               Член 5, параграф 2, буква г) от Директива 2001/29, разглеждан във връзка със съображение 41 от нея, трябва да се тълкува в смисъл, че собствените средства на излъчваща организация включват средствата на всяко трето лице, действащо от името или под отговорността на тази организация.

               3.

               За да се определи дали запис, извършен от излъчваща организация за собствените ѝ предавания със средствата на трето лице, попада в обхвата на предвиденото в член 5, параграф 2, буква г) от Директива 2001/29 изключение относно временните записи, запитващата юрисдикция следва да прецени дали с оглед на обстоятелствата по спора в главното производство може да се приеме, че това лице действа конкретно „от името“ или поне „под отговорността“ на излъчващата организация. В последния случай от съществено значение е, че по отношение на трети лица, и по-специално на авторите, които могат да претърпят вреди от неправомерен запис на техни произведения, излъчващата организация е длъжна да поправи всички вреди от свързаните с въпросния запис действия или бездействия на третото лице — външно и юридически независимо дружество за производство на телевизионни предавания, — като отговаря за тях като за свои действия и бездействия.

      (1)  ОВ C 346, 18.12.2010 г.


title: Дело F-14/10: Жалба, подадена на 25 февруари 2010 г. — Marcuccio/Комисия

text:
               22.5.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 134/54

         Жалба, подадена на 25 февруари 2010 г. — Marcuccio/Комисия
   (Дело F-14/10)
   2010/C 134/90
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Lecce) (представител: G. Cipressa, avvocato)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Установяване на прекомерната продължителност на процедурата за признаване на частична инвалидност и осъждане на ответника да заплати обезщетение за вредите, претърпени от жалбоподателя

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на Комисията, с което се отхвърля искането от 30 януари 2009 г.;

               —

               да се отмени акта, с който се отхвърля жалбата от 20 юли 2009 г. срещу решението, отхвърлящо искането от 30 януари 2009 г.;

               —

               доколкото е необходимо, да се отмени записка ADMIN.B.2/MB/ls D(09) 29562 от 6 ноември 2009 г., получена от жалбоподателя на 16 декември 2009 г.;

               —

               доколкото е необходимо, да се установи, че процедурата за предоставяне на жалбоподателя на законовите гаранции по член 73 от Правилника за длъжностните лица на Европейските общности във връзка със злополука, която е претърпял на 12 септември 2003 г., е продължила повече от пет години;

               —

               доколкото е необходимо, да се обяви, че продължителността на горепосочената процедура надхвърля разумните граници;

               —

               да се осъди Комисията да обезщети имуществените и неимуществени вреди, несправедливо понесени от жалбоподателя във връзка с неразумната продължителност на горепосочената процедура, в размер на 10 000 EUR, или в по-голям или по-малък размер, определен по справедливост от съда;

               —

               да се осъди Комисията да заплати на жалбоподателя лихва върху горепосочената сума в размер на 10 % годишно и с годишна капитализация, считано от момента на получаване на искането от 30 януари 2009 г. до пълното изплащане на сумата от 10 000 EUR;

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-405/06: Решение на Първоинстанционния съд от 31 март 2009 г. — ArcelorMittal Luxembourg и др./Комисия (Конкуренция — Картели — Общностен пазар на греди — Решение за установяване на нарушение на член 65 ВС въз основа на Регламент № 1/2003 след изтичане на срока на действие на Договора за ЕОВС — Компетентност на Комисията — Вменяване на неправомерното поведение — Погасителна давност — Право на защита)

text:
               16.5.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/33

         Решение на Първоинстанционния съд от 31 март 2009 г. — ArcelorMittal Luxembourg и др./Комисия
   (Дело T-405/06) (1)

   (Конкуренция - Картели - Общностен пазар на греди - Решение за установяване на нарушение на член 65 ВС въз основа на Регламент № 1/2003 след изтичане на срока на действие на Договора за ЕОВС - Компетентност на Комисията - Вменяване на неправомерното поведение - Погасителна давност - Право на защита)
   2009/C 113/66
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: ArcelorMittal Luxembourg SA, по-рано Arcelor Luxembourg SA (Люксембург, Люксембург); ArcelorMittal Belval & Differdange SA, по-рано Arcelor Profil Luxembourg SA (Еш-сюр-Алзет, Люксембург); и ArcelorMittal International SA, по-рано Arcelor International SA (Люксембург) (представител: A. Vandencasteele, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: X. Lewis и F. Arbault)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение C (2006) 5342 окончателен на Комисията от 8 ноември 2006 г. относно производство съгласно член 65 [ВС] относно споразумения и съгласувани практики, в които участват европейските производители на греди (дело COMP/F/38.907 — Стоманени греди).

      Диспозитив

               1)

               Отменя Решение C (2006) 5342 окончателен на Комисията от 8 ноември 2006 г. относно производство съгласно член 65 [ВС] във връзка със споразумения и съгласувани практики, в които участват европейските производители на греди (дело COMP/F/38.907 — Стоманени греди) в частта му, която се отнася до ArcelorMittal Belval & Differdange SA и до ArcelorMittal International SA.

               2)

               Отхвърля жалбата като неоснователна в останалата ѝ част.

               3)

               Осъжда Комисията да понесе, наред с направените от нея съдебни разноски и тези на ArcelorMittal Belval & Differdange и ArcelorMittal International, доколкото те са противни страни по настоящото дело.

               4)

               Осъжда ArcelorMittal Luxembourg SA да понесе, наред с направените от него съдебни разноски и тези на Комисията, доколкото те са противни страни по настоящото дело.

      (1)  ОВ C 42, 24.02.2007 г.


title: Дело T-43/13: Жалба, подадена на 29 януари 2013 г. — Donnici/Парламент

text:
               16.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 79/31

         Жалба, подадена на 29 януари 2013 г. — Donnici/Парламент
   (Дело T-43/13)
   2013/C 79/52
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Beniamino Donnici (Castrolibero, Италия) (представители: V. Vallefuoco и J. Van Gyseghem, avvocati)

      Ответник: Европейски парламент

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят твърди, че Общият съд следва да установи грубата небрежност, с която Европейския парламент е действал във връзка с приетото на 24 май 2007 г. в ущърб на жалбоподателя решение, което впоследствие е отменено от Съда и на това основание следва да разпореди на Европейския парламент предоставянето на обезщетение за имуществената и неимуществена вреда, която е претърпяна или предстои да бъде претърпяна от него в резултат на тази незаконосъобразна мярка, която вреда следва да бъде определена в размер на 1 720 470 EUR или на по-малък размер, съобразно преценката на Общия съд. По-нататък жалбоподателят иска ответникът да бъде осъден да заплати разноските, таксите и хонорарите, свързани с правния спор.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят по настоящото дело, който е също жалбоподател по дела T-215/07 и C-9/08, Donnici/Парламент, иска изплащането на обезщетение за претърпените от него вреди в резултат на отказа на ответника да признае действителността на мандата му на член на Европейския парламент, който отказ впоследствие е обявен за недействителен от Съда на Европейския съюз.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква, че всички установени по настоящото дело обстоятелства отговарят на предпоставките, които съгласно съдебната практика са изискуеми, за да бъде налице извъндоговорна отговорност на институциите на Съюза, и по-специално:

               —

               противоправност на оспорваното поведение;

               —

               реално наличие на вреда;

               —

               причинно-следствена връзка, както и

               —

               виновно поведение от страна на Съюза, а именно степен на обществена опасност на извършеното от него правонарушение. В тази връзка жалбоподателят твърди, че чрез решението, което е в основата на настоящото производство, ответникът е нарушил по достатъчно сериозен начин правилото, с което се цели предоставяне на права на отделни правни субекти.


title: Дело T-198/13: Определение на Общия съд от 3 февруари 2014 г.  — Imax/СХВП — Himax Technologies (IMAX) (Марка на Общността  — Възражение  — Оттегляне на възражението  — Липса на основание за произнасяне)

text:
               12.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 142/35

         Определение на Общия съд от 3 февруари 2014 г. — Imax/СХВП — Himax Technologies (IMAX)
   (Дело T-198/13) (1)

   ((Марка на Общността - Възражение - Оттегляне на възражението - Липса на основание за произнасяне))
   2014/C 142/45
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Imax Corporation (Мисисога, Канада) (представители: V. von Bomhard, avocat, и K. Hughes, solicitor)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: L. Rampini)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Himax Technologies, Inc. (Щинхуа, Тайван)

      Предмет

   Жалба, подадена срещу решението на пети апелативен състав на СХВП от 23 януари 2013 г. (преписка R 740/2012-5) във връзка с производство по възражение между Himax Technologies, Inc. и Imax Corporation

      Диспозитив

               1)

               Липсва основание за постановяване на съдебно решение по същество.

               2)

               Всяка от страните понася направените от нея разноски.

      (1)  ОВ C 171, 15.6.2013 г.


title: Дело T-192/07: Иск, предявен на 4 юни 2007 г. — Comité de défense de la viticulture charentaise/Комисия

text:
               21.7.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 170/36

         Иск, предявен на 4 юни 2007 г. — Comité de défense de la viticulture charentaise/Комисия
   (Дело T-192/07)
   (2007/C 170/69)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Comité de défense de la viticulture charentaise (Sainte-Sévère, Франция) (представител: C.-E. Gudin, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени Решение на Комисията № SG-Greffe (2007) D/202076 от 3 април 2007 година, изпратено до представителя на ищеца и следователно да се обяви за нищожен акта, атакуван с настоящия иск;

               —

               да се обяви за нищожно цялото Решение на Комисията, с което тя отхвърля жалбата на ищеца.

         Правни основания и основни доводи
   С Решение от 3 април 2007 г. Комисията решава да не даде ход на жалбата на ищеца относно твърдяното нарушение на член 81 ЕО от Institut National des Appellations d'Origine (INAO) във Франция и твърдяното нарушение на членове 81 и 82 ЕО от големите фирми, които търгуват с конячен спирт (Преписка COMP/38863/B2-MODEF). С настоящия иск ищецът иска отмяната на посоченото Решение.
   В подкрепа на иска си ищецът изтъква три основания.
   Първото основание е изведено от твърдение за липса на компетентност на члена на Комисията, подписал атакувания акт, когато е подписал този акт „за Комисията“.
   На второ място ищецът изтъква, че Решението не е достатъчно обосновано, тъй като в писмото за отхвърляне на жалбата Комисията не е отговорила на всички представени от ищеца елементи.
   В третото си основание ищецът твърди, че Комисията не е разгледала достатъчно сериозно жалбата.


title: Дело T-170/17 R: Определение на председателя на Общия съд от 18 май 2017 г. — RW/Комисия (Обезпечително производство — Публична служба — Длъжностни лица — Изпращане в отпуск и пенсиониране — Пенсионна възраст — Член 42в от Правилника — Молба за спиране на изпълнението — Fumus boni juris — Неотложност — Балансиране на интересите)

text:
               17.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 231/26

         Определение на председателя на Общия съд от 18 май 2017 г. — RW/Комисия
   (Дело T-170/17 R)
   ((Обезпечително производство - Публична служба - Длъжностни лица - Изпращане в отпуск и пенсиониране - Пенсионна възраст - Член 42в от Правилника - Молба за спиране на изпълнението - Fumus boni juris - Неотложност - Балансиране на интересите))
   (2017/C 231/33)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: RW (представители: S. Orlandi и T. Martin, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: G. Berscheid и A.-C. Simon)

      Предмет

   Молба на основание на членове 278 и 279 ДФЕС с искане за спиране на изпълнението на решението на Комисията от 2 март 2017 г., с което жалбоподателят е изпратен(а) в отпуск в интерес на службата и е пенсиониран(а) автоматично, считано от 1 юни 2017 г.

      Диспозитив

               1)

               Спира изпълнението на решението на Европейската комисия от 2 март 2017 г., с което RW е изпратен(а) в отпуск в интерес на службата и е пенсиониран(а) автоматично, считано от 1 юни 2017 г.

               2)

               Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело T-781/14: Решение на Общия съд от 28 януари 2016 г. — TVR Automotive/СХВП — Cardoni (TVR ENGINEERING) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността „TVR ENGINEERING“ — По-ранна фигуративна марка на Общността „TVR“ — Относително основание за отказ — Липса на сходство между знаците — Липса на вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               14.3.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 98/43

         Решение на Общия съд от 28 януари 2016 г. — TVR Automotive/СХВП — Cardoni (TVR ENGINEERING)
   (Дело T-781/14) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „TVR ENGINEERING“ - По-ранна фигуративна марка на Общността „TVR“ - Относително основание за отказ - Липса на сходство между знаците - Липса на вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2016/C 098/56)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: TVR Automotive Ltd (Whiteley, Обединено кралство) (представители: A. von Mühlendahl и H. Hartwig, адвокати)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: J. Crespo Carrillo)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Fabio Cardoni (Милано, Италия)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 8 септември 2014 г. (преписка R 2532/2013-4) относно производство по възражение между TVR Automotive Ltd и г-н Fabio Cardoni

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда TVR Automotive Ltd да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 26, 26.1.2015 г.


title: Дело C-44/09: Определение на председателя на осми състав на Съда от 12 ноември 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция

text:
               13.3.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/44

         Определение на председателя на осми състав на Съда от 12 ноември 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция
   (Дело C-44/09) (1)

   2010/C 63/71

      Език на производството: гръцки

   Председателят на осми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 69, 21.3.2009 г.


title: Дело C-376/16 P: Жалба, подадена на 7 юли 2016 г. от Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 27 април 2016 г. по дело T-556/11, European Dynamics Luxembourg SA, European Dynamics Belgium SA, Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост

text:
               31.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 402/14

         Жалба, подадена на 7 юли 2016 г. от Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 27 април 2016 г. по дело T-556/11, European Dynamics Luxembourg SA, European Dynamics Belgium SA, Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост
   (Дело C-376/16 P)
   (2016/C 402/17)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: N. Bambara, P. Wytinck и B. Hoorelbeke, advocaten)

      Други страни в производството: European Dynamics Luxembourg SA, European Dynamics Belgium SA, Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Съда:

               —

               главно искане:

                           —

                           да отмени изцяло обжалваното решение на Общия съд,

                           —

                           да отхвърли предявените от ответника в първоинстанционното производство искания за отмяна на обжалваното решение и за обезщетение,

               —

               при условията на евентуалност — да отмени изцяло решението на Общия съд и да върне делото за ново разглеждане от Общия съд,

               —

               при условията на евентуалност спрямо предходното искане — да отмени обжалваното решение на Общия съд в частта, в която EUIPO се осъжда да заплати обезщетение на European Dynamics Luxembourg за вредите, които то е претърпяло във връзка със загубата на възможност да му се възложи рамковия договор, и да върне делото за ново разглеждане от Общия съд,

               —

               да осъди жалбоподателите в първоинстанционното производство да заплатят всички съдебни разноски.

      Основания и основни доводи

               1.

               В подкрепа на жалбата са изтъкнати четири главни основания, а именно: 1) Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, когато тълкувал и приложил принципа на равните възможности и принципа на прозрачност, като във всички случаи изопачил фактите, 2) Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, когато тълкувал и приложил критериите за явни грешки в преценката, като в някои случаи изопачил фактите, 3) Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, когато приложил член 100, параграф 2 от Общия финансов регламент във връзка с член 296, втора алинея ДФЕС, и 4) Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, като присъдил обезщетение за загуба на възможност.

               2.

               Първото основание на жалбоподателя е, че Общият съд постановил решение ultra petita в нарушение на член 21 от Статута на Съда, както и на член 76, параграф 1 и член 84, параграф 1 от Процедурния правилник на Общия съд или, при условията на евентуалност, че допуснал грешка при прилагане на правото, като приел, че нарушение на принципа на равните възможности и на задължението за полагане на грижа може да доведе до отмяна на обжалваното решение и че то трябва да бъде отменено, тъй като EUIPO не поискала и не разполагала с извлечения от съдебните регистри за Siemens SA и Siemens SL, които да доказват липса на основание за прилагане на изключение по членове 93 и 94 от Финансовия регламент. Във втората част на първото основание жалбоподателят също твърди, че Общият съд опорочил фактите, като приел, че EUIPO не поискала и не представила достатъчно доказателства, както изисквал член 134б от Правилата за прилагане, за липсата на основание за прилагане на изключение за Siemens SL, като се имало предвид, че преписката по делото съдържала извадка от „registro mercantile“, който документ бил еквивалентен на извлечение от съдебните регистри по смисъла на член 134б от Правилата за прилагане.

               3.

               Второто основание на жалбоподателя е, че Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, като не разгледал въпроса дали явните грешки в преценката, които Комисията за оценка на офертите установила при оценката на офертата на European Dynamics, биха могли да повлияят върху крайния резултат от обжалваното решение за възлагане. Жалбоподателят подчертава, че Общият съд бил длъжен да разгледа въпроса дали установените явни грешки в преценката са довели до различен резултат в процедурата по възлагане, като анализира дали те са повлияли върху оценката за определен критерий, при положение, че някои други доводи (които не били опорочени от явна грешка в преценката) също подкрепяли дадените оценки. Освен това жалбоподателят твърди, че в много случаи Общият съд опорочил фактите, приложил неправилни критерии за установяване на явни грешки в преценката, като просто заменил преценката на фактите на EUIPO със своята преценка, или допуснал грешка при прилагане на правото, като приел, че липсата на достатъчно мотиви може да се счита за доказателство за явна грешка в преценката.

               4.

               Третото основание на жалбоподателя е, че Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, като изисквал в мотивите на решението да се уточни как всяко (отрицателно) становище е повлияло върху точките, които са дадени за всеки подкритерий и подточка, и че така приложил по-стриктен критерий по отношение за задължението за мотивиране от установения в трайната практика на Съда. Поради това Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, като отменил обжалваното решение поради нарушение на член 100, параграф 2 от Финансовия регламент във връзка с член 296 ДФЕС.

               5.

               Четвъртото основание на жалбоподателя е, че Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, като присъдил обезщетение на първия жалбоподател в първоинстанционното производство, тъй като не доказал, че едно от кумулативните условия за ангажиране на извъндоговорната отговорност на институциите на Съюза (а именно наличие на неправомерно поведение) е изпълнено. При условията на евентуалност жалбоподателят твърди, че дори и ако жалбата на EUIPO се уважи само с оглед на първото ѝ основание, обжалваното съдебно решение пак би трябвало да се отмени в частта, която налага задължение за заплащане на обезщетение, тъй като в случая не било доказано наличие на причинно-следствена връзка между съществуващото неправомерно поведение (явна грешка в преценката и липса на мотиви) и твърдените вреди. При условията на евентуалност спрямо предходното жалбоподателят доказал, че Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, като присъдил обезщетение въз основа на загуба на възможност, тъй като такова основание за предоставяне на обезщетение не можело да се счита за общ принцип на правните системи на държавите членки, и така нарушил изричната разпоредба на член 340 ДФЕС.


title: Дело C-189/07: Иск, предявен на 3 април 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания

text:
               9.6.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/10

         Иск, предявен на 3 април 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания
   (Дело C-189/07)
   (2007/C 129/17)
   Език на производството: испански
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: P. Oliver и F. Jimeno Fernández)

      Ответник: Кралство Испания
   Искания на ищеца

               —

               да се установи, че
               като не е осъществила на територията и морските води, попадащи под неин суверенитет или юрисдикция, задоволителен контрол, надзор и наблюдение върху извършването на риболовни дейности, включително разтоварване и търговия с видове, предмет на разпоредби относно минималните размери съгласно Регламенти (ЕО) № 850/98 (1) и 2406/96 (2), и
               като не е предприела всички действия с оглед на приемането на подходящи мерки срещу извършителите на нарушения на законодателството на Общността и особено на мерки, свързани с образуването на административни и наказателни производства и налагането на санкции, имащи възпиращо действие спрямо посочените лица,
               Кралство Испания не е изпълнило задълженията си, произтичащи от член 2, параграф 1 и член 31, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕИО) № 2847/93 (3).

               —

               да се осъди Кралство Испания да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Приложимата правна уредба изисква от държавите-членки да:

               —

               въведат ефективна система за контрол, надзор и наблюдение върху дейностите по разтоварване и търговия с видове, предмет на разпоредби относно минималните размери.

               —

               налагат санкции, имащи възпиращо действие спрямо извършителите на нарушения на законодателството на Общността.

               —

               изпълняват принудително санкциите, предвидени по отношение на извършителите на нарушения, за да препятстват неоснователното обогатяване от неправомерна дейност.

         В конкретния случай по надлежен начин се установява, че Испания не е изпълнила задълженията си съгласно законодателството на Общността относно контрола и санкциите за нарушения, свързани с риболовните дейности. Неизпълнението на тези задължения е доказано със заключенията, направени от инспекторите на Общността, и е признато от ответника.

      (1)  Регламент (ЕО) № 850/98 на Съвета от 30 март 1998 година относно опазването на рибните ресурси посредством технически мерки за защита на младите екземпляри морски организми (ОВ L 125, стр. 1).

      (2)  Регламент (ЕО) № 2406/96 на Съвета от 26 ноември 1996 година относно определяне на общите стандарти за търговия с някои рибни продукти (ОВ L 334, стр. 1).

      (3)  Регламент (ЕО) № 2847/93 на Съвета от 12 октомври 1993 година относно установяването на система за контрол, приложима към общата политика в областта на рибарството (ОВ L 261, стр. 1).


title: Дело T-145/12: Решение на Общия съд от 25 април 2013 г. — Bayerische Motoren Werke/СХВП (ECO PRO) (Марка на Общността — Международна регистрация, посочваща Европейската общност — Словна марка „ECO PRO“ — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               8.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 164/16

         Решение на Общия съд от 25 април 2013 г. — Bayerische Motoren Werke/СХВП (ECO PRO)
   (Дело T-145/12) (1)

   (Марка на Общността - Международна регистрация, посочваща Европейската общност - Словна марка „ECO PRO“ - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2013/C 164/30
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Bayerische Motoren Werke AG (Мюнхен, Германия) (представител: C. Onken, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: P. Bullock)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 18 януари 2012 г. (преписка R 1418/2011-4) относно международна регистрация, посочваща Европейската общност, на словния знак „ECO PRO“.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Bayerische Motoren Werke AG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 165, 9.6.2012 г.


title: Дело C-543/14: Преюдициално запитване от Cour constitutionnelle (Белгия), постъпило на 27 ноември 2014 г.  — Ordre des barreaux francophones et germanophone и др./Съвет на министрите

text:
               9.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/24

         Преюдициално запитване от Cour constitutionnelle (Белгия), постъпило на 27 ноември 2014 г. — Ordre des barreaux francophones et germanophone и др./Съвет на министрите
   (Дело C-543/14)
   (2015/C 046/31)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour constitutionnelle

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Ordre des barreaux francophones et germanophone и др.,
   Vlaams Netwerk van Verenigingen waar armen het woord nemen ASBL и др.,
   Jimmy Tessens и др.,
   Orde van Vlaamse Balies,
   Ordre des avocats du barreau d’Arlon и др.

      Ответник: Съвет на министрите

      Преюдициални въпроси

               1)

                           а)

                           Като се има предвид, че Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (1) предвижда облагане с ДДС на адвокатските услуги, без да отчита от гледна точка на правото на адвокатска помощ и на принципа на равни процесуални възможности обстоятелството дали правният субект, който не се ползва от правна помощ, е данъчнозадължено за целите на ДДС лице или не, съвместима ли е тя с член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз във връзка с член 14 от Международния пакт за граждански и политически права и с член 6 от Европейската конвенция за защита правата на човека, който признава на всяко лице правото на справедливо и публично гледане на неговото дело, възможността да бъде съветвано, защитавано и представлявано и правото на правна помощ на лицата, които не разполагат с достатъчно средства, доколкото тази помощ е необходима, за да се осигури реален достъп до правосъдие?

                           б)

                           Съвместима ли е по същите съображения Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност с член 9, параграфи 4 и 5 от Конвенцията за достъпа до информация, участието на обществеността в процеса на вземането на решения и достъпа до правосъдие по въпроси на околната среда, подписана в Орхус на 25 юни 1998 г., доколкото тези разпоредби предвиждат право на достъп до правосъдие, без тези процедури да бъдат недостъпно скъпи и „създаване[…] на подходящи помощни механизми за премахване или намаляване на финансовите и другите пречки пред достъпа до правосъдие“?

                           в)

                           Могат ли извършваните от адвокатите услуги в рамките на национална схема за правна помощ да бъдат включени в услугите, посочени в член 132, параграф 1, буква ж) от посочената по-горе Директива 2006/112/ЕО, които са тясно свързани със социалните грижи и социалното осигуряване, или те могат да бъдат освободени на основание на друга разпоредба от директивата? При отрицателен отговор на този въпрос, съвместима ли е с член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз във връзка с член 14 от Международния пакт за граждански и политически права и с член 6 от Европейската конвенция за защита правата на човека Директива 2006/112/ЕО, тълкувана в смисъл, че не допуска освобождаване от ДДС на доставките на услуги, извършвани от адвокатите в полза на правни субекти, които ползват правна помощ в рамките на национална схема за правна помощ?

               2)

               При отрицателен отговор на въпросите по точка 1, съвместим ли е член 98 от Директива 2006/112/ЕО, който не предвижда възможност за прилагане на намалена ставка за ДДС за доставките на услуги, извършвани от адвокатите, в зависимост от това дали правният субект, който не ползва правна помощ, е данъчнозадължено за ДДС лице или не, с член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз във връзка с член 14 от Международния пакт за граждански и политически права и с член 6 от Европейската конвенция за защита правата на човека, доколкото този член признава всяко лице правото на справедливо и публично гледане на неговото дело, възможността да бъде съветвано, защитавано и представлявано и правото на правна помощ на лицата, които не разполагат с достатъчно средства, доколкото тази помощ е необходима, за да се осигури реален достъп до правосъдие?

               3)

               При отрицателен отговор на въпросите, посочени в точка 1, съвместим ли е член 132 от Директива 2006/112/ЕО с принципа на равенство и недискриминация, прогласен в членове 20 и 21 от Хартата на основните права на Европейския съюз и в член 9 от Договора за Европейски съюз във връзка с член 47 от тази харта, доколкото не предвижда освобождаването на адвокатските услуги от ДДС като дейности от обществен интерес, докато други доставки на услуги са освободени като дейности от обществен интерес, например доставките, извършвани от обществените пощенски служби, различни болнични и медицински услуги, както и доставки, свързани с образованието, спорта или културата, доколкото това различно третиране на адвокатските услуги и на освободените по силата на член 132 от директивата доставки поражда достатъчно съмнения, тъй като адвокатските услуги способстват за спазването на определени основни права?

               4)

                           а)

                           При отрицателен отговор на въпросите по точки 1 и 3, може ли член 371 от Директива 2006/112/ЕО да бъде тълкуван в съответствие с член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз в смисъл, че разрешава на държава — членка на Съюза, да запази частично освобождаването на доставките на адвокатски услуги, когато тези услуги се извършват в полза на правни субекти, които са данъчно незадължени за ДДС лица?

                           б)

                           Може ли също така член 371 от Директива 2006/112/ЕО да се тълкува в съответствие с член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз в смисъл, че разрешава на държава — членка на Съюза, да запази частично освобождаването на доставките на адвокатски услуги, когато тези доставки се извършват в полза на правни субекти, които ползват правна помощ в рамките на национален режим за правна помощ?

      (1)  ОВ L 347, стр. 1.


title: Дело T-154/09: Решение на Общия съд от 17 май 2013 г. — MRI/Комисия (Конкуренция — Картели — Европейски пазар на морски маркучи — Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО и на член 53 от Споразумението за ЕИП — Определяне на цените, разпределение на пазара и обмен на чувствителна търговска информация — Понятие за продължавано нарушение и за нарушение, което се повтаря — Погасителна давност — Задължение за мотивиране — Равно третиране — Оправдани правни очаквания — Глоби — Тежест и продължителност на нарушението — Смекчаващи обстоятелства — Сътрудничество)

text:
               29.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 189/17

         Решение на Общия съд от 17 май 2013 г. — MRI/Комисия
   (Дело T-154/09) (1)

   (Конкуренция - Картели - Европейски пазар на морски маркучи - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО и на член 53 от Споразумението за ЕИП - Определяне на цените, разпределение на пазара и обмен на чувствителна търговска информация - Понятие за продължавано нарушение и за нарушение, което се повтаря - Погасителна давност - Задължение за мотивиране - Равно третиране - Оправдани правни очаквания - Глоби - Тежест и продължителност на нарушението - Смекчаващи обстоятелства - Сътрудничество)
   2013/C 189/31
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Manuli Rubber Industries SpA (MRI) (Милано, Италия) (представители: адв. L. Radicati di Brozolo, адв. M. Pappalardo и адв. E. Marasà)

      Ответник: Европейска комисия (представители: V. Di Bucci, S. Noë и L. Prete)

      Предмет

   Като главно искане, частична отмяна на Решение C (2009) 428 окончателен на Комисията от 28 януари 2009 г. относно процедура по прилагане на член 81 [ЕО] и на член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/39406 — Морски маркучи), доколкото това решение засяга жалбоподателя, и при условията на евентуалност — искане за отмяна или съществено намаляване на наложената му с посоченото решение глоба

      Диспозитив

               1.

               Отменя член 2, буква е) от Решение C (2009) 428 окончателен на Комисията от 28 януари 2009 г. относно процедура по прилагане на член 81 [ЕО] и на член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/39406 — Морски маркучи).

               2.

               Определя размер на глобата, наложена на MRI, на 4 900 000 EUR.

               3.

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               4.

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 141, 20.6.2009 г.


title: Дело C-495/08: Иск, предявен на 14 ноември 2008 г.  — Комисия на Европейските общности/Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия

text:
               7.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 32/17

         Иск, предявен на 14 ноември 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия
   (Дело C-495/08)
   (2009/C 32/27)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: P. Oliver и J.-B. Laignelot)

      Ответник: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия
   Искания на ищеца

               1.

               Да се установи, че:
               като не е предвидило, че отделните решения да не се извършва оценка на въздействието върху околната среда съгласно член 4, параграф 2 от Директива 85/337/ЕИО на Съвета (1), допълнена, трябва да бъдат достатъчно мотивирани и
               като не е подчинило на изискванията на посочената директива молбите за преразглеждане на минералното планиране, подадени в Уелс преди 15 ноември 2000 г.,
               Обединеното кралство не е изпълнило задълженията си по тази директива.

               2.

               Да се осъди Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия да заплати съдебните разноски по настоящото производство.

         Правни основания и основни доводи
   Съгласно законодателството на Обединеното кралство мотиви следва да бъдат излагани, само ако се установи, че е необходима оценка на въздействието върху околната среда (ОВОС): ако независимо на какво основание съответният орган по планирането или Държавният секретар достигне до заключението, че не е необходима ОВОС, уредбата не предвижда каквото и да е изискване това заключение да бъде подкрепено с мотиви. Комисията твърди, че отделните решения, приети от държавите-членки да не се извършва ОВОС на основание на член 4, параграфи 2-4 от директивата, трябва да бъдат подкрепени с достатъчно мотиви.
   Освен това Обединеното кралство не е приело в Уелс законова уредба, която да подчини молбите за преразглеждане на минералното планиране на изискванията на директивата.

      (1)  Директива 85/337/ЕИО на Съвета от 27 юни 1985 година относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда (ОВ L 175, стр. 40; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 1, стр. 174).


title: Дело T-285/16: Определение на Общия съд от 15 май 2017 г. — Dominator International/EUIPO (DREAMLINE) (Марка на Европейския съюз — Посочваща Европейския съюз международна регистрация — Словна марка „DREAMLINE“ — Абсолютни основания за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 207/2009 — Член 7, параграф 2 от Регламент № 207/2009 — Явно недопустима или явно лишена от всякакво правно основание жалба — Член 126 от Процедурния правилник)

text:
               17.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 231/24

         Определение на Общия съд от 15 май 2017 г. — Dominator International/EUIPO (DREAMLINE)
   (Дело T-285/16) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Посочваща Европейския съюз международна регистрация - Словна марка „DREAMLINE“ - Абсолютни основания за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 207/2009 - Член 7, параграф 2 от Регламент № 207/2009 - Явно недопустима или явно лишена от всякакво правно основание жалба - Член 126 от Процедурния правилник))
   (2017/C 231/30)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Dominator International GmbH (Виена, Австрия) (представител: N. Gugerbauer, avocat)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: A. Schifko)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 4 март 2016 г. (преписка R 1669/2015-2) относно посочващата Европейския съюз международна регистрация на словната марка „DREAMLINE“

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Dominator International GmbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 260, 18.7.2016 г.


title: Дело T-385/10 R: Определение на председателя на Общия съд от 7 декември 2010 г. — ArcelorMittal Wire France и др./Комисия (Обезпечително производство — Конкуренция — Решение на Комисията, с което се налага глоба — Банкова гаранция — Молба за спиране на изпълнението — Финансова вреда — Липса на изключителни обстоятелства — Липса на неотложност)

text:
               19.2.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 55/24

         Определение на председателя на Общия съд от 7 декември 2010 г. — ArcelorMittal Wire France и др./Комисия
   (Дело T-385/10 R)
   (Обезпечително производство - Конкуренция - Решение на Комисията, с което се налага глоба - Банкова гаранция - Молба за спиране на изпълнението - Финансова вреда - Липса на изключителни обстоятелства - Липса на неотложност)
   2011/C 55/43
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: ArcelorMittal Wire France (Bourg-en-Bresse, Франция); ArcelorMittal Fontaine (Fontaine-l'Évêque, Белгия); и ArcelorMittal Verderio Srl (Verderio Inferiore, Италия) (представители: H. Calvet, O. Billard и M. Pittie, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: C. Giolito, L. Parpala и V. Bottka)

      Предмет

   Молба за спиране на изпълнението на член 2 от Решение C(2010) 4387 окончателен на Комисията от 30 юни 2010 г. относно процедура за прилагане на член 101 [ДФЕС] и на член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/38.344 — Стомана за предварително напрягане), изменено с Решение C(2010) 6676 окончателен на Комисията от 30 септември 2010 г.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля искането за допускане на обезпечение.

               2.

               Не се произнася по съдебните разноски.


title: eee

text:
               20.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 236/3

         Решение на Съда (четвърти състав) от 21 май 2015 г. (преюдициално запитване от Landgericht Dortmund — Германия) — Cartel Damage Claims (CDC) Hydrogen Peroxide SA/Akzo Nobel NV, Solvay SA, Kemira Oyj, FMC Foret, SA
   (Дело C-352/13) (1)

   ((Преюдициално запитване - Пространство на свобода, сигурност и правосъдие - Компетентност по граждански и търговски дела - Регламент (ЕО) № 44/2001 - Специални компетентности - Член 6, параграф 1 - Иск, който е насочен срещу няколко ответници, установени в различни държави членки и участвали в обявен за противоречащ на член 81 ЕО и на член 53 от Споразумението за Европейското икономическо пространство картел, и с който се търси солидарното им осъждане да заплатят обезщетение за вреди и да предоставят информация - Компетентност на сезирания съд по отношение на съответниците - Оттегляне на иска срещу ответника, установен в държавата членка на сезирания съд - Компетентност относно деликти или квазиделикти - Член 5, параграф 3 - Клаузи за предоставяне на компетентност - Член 23 - Ефективно прилагане на забраната на картелите))
   (2015/C 236/04)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Landgericht Dortmund

      Страни в главното производство

      Ищец: Cartel Damage Claims (CDC) Hydrogen Peroxide SA

      Ответници: Akzo Nobel NV, Solvay SA/NV, Kemira Oyj, FMC Foret, SA

      Диспозитив

               1)

               Член 6, точка 1 от Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела трябва да се тълкува в смисъл, че установеното с тази разпоредба правило за съсредоточаване на компетентността в случай на множество ответници може да се прилага спрямо иск за солидарно осъждане за изплащане на обезщетение за вреди и в рамките на този иск, за предоставяне на информация от предприятия, които са участвали по различен по място и време начин в установено с решение на Европейската комисия едно-единствено продължено нарушение на забраната на картелите, предвидена в правото на Съюза, и то дори когато ищецът е оттеглил иска си срещу единствения съответник, установен в държавата членка на сезирания съд, освен ако не е доказано, че между ищеца и посочения съответник има тайно споразумение с цел към момента на предявяване на този иск да се създадат или да се поддържат изкуствено условията за прилагане на тази разпоредба.

               2)

               Член 5, точка 3 от Регламент № 44/2001 трябва да се тълкува в смисъл, че когато срещу установени в различни държави членки ответници е предявен иск за изплащане на обезщетение за вреди на основание констатирано от Европейската комисия едно-единствено продължено нарушение на член 101 ДФЕС и на член 53 от Споразумението за Европейско икономическо пространство от 2 май 1992 г., извършено в няколко държави членки при различно по място и време участие на ответниците, вредоносното събитие е настъпило по отношение на всяко предполагаемо пострадало лице, взето поотделно, като съгласно член 5, точка 3 от Регламент № 44/2001 всяко от тези лица може да предяви иска си или пред съда по мястото, където съответният картел е окончателно създаден, или евентуално по мястото, където е постигнато специфично споразумение, което само по себе си може да бъде определено като вредоносното събитие, причинило твърдяната вреда, или пред съда по мястото на седалището на това лице.

               3)

               Член 23, параграф 1 от Регламент № 44/2001 трябва да се тълкува в смисъл, че когато е предявен иск за изплащане на обезщетение за вреди на основание нарушение на член 101 ДФЕС и на член 53 от Споразумението за Европейско икономическо пространство от 2 май 1992 г., допуска съдържащите се в договори за доставка клаузи за предоставяне на компетентност да бъдат взети предвид дори ако това води до дерогиране на компетентността на съда, който има международна компетентност съгласно член 5, точка 3 и/или член 6, точка 1 от споменатия регламент, стига тези клаузи да се отнасят до спорове за отговорността за нарушение на правото на конкуренция.

      (1)  ОВ C 298, 12.10.2013 г.


title: Дело T-500/17: Жалба, подадена на 7 август 2017 г. — Hubei Xinyegang Special Tube/Комисия

text:
               25.9.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 318/25

         Жалба, подадена на 7 август 2017 г. — Hubei Xinyegang Special Tube/Комисия
   (Дело T-500/17)
   (2017/C 318/32)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Hubei Xinyegang Special Tube Co. Ltd (Huangshi, Китай) (представители: E. Vermulst и J. Cornelis, lawyers)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2017/804 на Комисията от 11 май 2017 г. за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на някои видове безшевни тръби от желязо (с изключение на тези от чугун) или от стомана (с изключение на тези от неръждаема стомана), с кръгло напречно сечение и с външен диаметър, превишаващ 406,4 mm, с произход от Китайската народна република (OВ 2017 L 121, стp. 3) поне в частта, в която се отнася до жалбоподателя; и

               —

               да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири основания.

               1.

               Първото основание — Комисията нарушила член 3, параграфи 2 и 3 от Основния регламент (1) и членове 3.1 и 3.2 от Антидъмпинговото споразумение на СТО, когато определила подбиването на цените. Според жалбоподателя Комисията извършила просто математическо сравнение между цените за 2015г, без да направи динамична оценка на ценовото развитие и тенденциите в отношението между вносните и цени и цените на вътрешния пазар. По-нататък жалбоподателят сочи, че Комисията не установила и подбиването на цените за продукта като цяло.

               2.

               Второто основание — Комисията нарушила член 3, параграф 6 от Основния регламент (и член 3.5 от Антидъмпинговото споразумение на СТО, когато основала анализа на причинно-следствената връзка на определено неправомерно подбиване на цените.

               3.

               Третото основание — когато установила причинно-следствена връзка между дъмпинговия внос и вредата на промишлеността на Съюза, Комисията допуснала явна грешка в преценката, констатирайки, че 1) е налице връзка между дъмпинговия внос и вредата на промишлеността на Съюза; и 2) че нито поотделно, нито заедно други фактори (като намаляването на експортния потенциал и търсенето, както и увеличаването на вноса от други страни) не са довели до прекъсване на тази причинно-следствена връзка.

               4.

               Четвъртото основание — Комисията не изпълнила задължението си да положи дължимата грижа и за добра администрация, когато отказала да извърши анализ на вредата и на причинно-следствената връзка по сегменти, и по този начин не гарантирала, че нейните констатации относно тази вреда и причинно-следствена връзка не са изопачени.

      (1)  Регламент (ЕС) 2016/1036 на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2016 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейския съюз (ОВ 2016 L 176, стр. 21).


title: Дело C-109/12: Решение на Съда (четвърти състав) от 3 октомври 2013 г. (преюдициално запитване от Korkein hallinto-oikeus — Финландия) — Laboratoires Lyocentre/Lääkealan turvallisuus- ja kehittämiskeskus, Sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontavirasto (Преюдициално запитване — Сближаване на законодателствата — Медицински изделия — Директива 93/42/ЕИО — Лекарствени продукти за хуманна употреба — Директива 2001/83/ЕО — Право на компетентния национален орган да класифицира като лекарствен продукт за хуманна употреба продукт, разпространяван в друга държава членка като медицинско изделие с маркировка „CE“ — Приложима процедура)

text:
               23.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 344/22

         Решение на Съда (четвърти състав) от 3 октомври 2013 г. (преюдициално запитване от Korkein hallinto-oikeus — Финландия) — Laboratoires Lyocentre/Lääkealan turvallisuus- ja kehittämiskeskus, Sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontavirasto
   (Дело C-109/12) (1)

   (Преюдициално запитване - Сближаване на законодателствата - Медицински изделия - Директива 93/42/ЕИО - Лекарствени продукти за хуманна употреба - Директива 2001/83/ЕО - Право на компетентния национален орган да класифицира като лекарствен продукт за хуманна употреба продукт, разпространяван в друга държава членка като медицинско изделие с маркировка „CE“ - Приложима процедура)
   2013/C 344/37
   Език на производството: фински

      Запитваща юрисдикция

   Korkein hallinto-oikeus

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Laboratoires Lyocentre

      Ответници: Lääkealan turvallisuus- ja kehittämiskeskus, Sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontavirasto

      Предмет

   Преюдициално запитване — Korkein hallinto-oikeus — Тълкуване на Директива 93/42/ЕИО на Съвета от 14 юни 1993 година относно медицинските изделия (ОВ L 169, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 11, стр. 244) и на Директива 2001/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 година за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба (OB L 311, стр. 67; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 33, стр. 3), изменена с Директива 2004/27/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година за изменение на Директива 2001/83/ЕО за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствените продукти за хуманна употреба (ОВ L 136, стp. 34; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 44, стр. 116) — Препарат за вагинално приложение, съдържащ живи млечнокисели бактерии — Право на компетентния национален орган да класифицира като лекарствен продукт по смисъла на Директива 2001/83 поради фармакологичното, имунологичното или метаболитното му действие препарат, разпространяван в друга държава членка като медицинско изделие с маркировка „CE“ по смисъла на Директива 93/42 — Приложима процедура

      Диспозитив

               1.

               Класификацията на даден продукт в една държава членка като медицинско изделие с маркировка „CE“ съгласно Директива 93/42/ЕИО на Съвета от 14 юни 1993 година относно медицинските изделия, изменена с Директива 2007/47/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 септември 2007 г., не е пречка компетентните органи на друга държава членка да класифицират същия продукт — въз основа на неговото фармакологично, имунологично или метаболитно действие — като лекарствен продукт по смисъла на член 1, точка 2, буква б) от Директива 2001/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 година за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба, изменена с Регламент (ЕО) № 1901/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 г.

               2.

               Компетентните органи на една държава членка — за да класифицират като лекарствен продукт съгласно Директива 2001/83, изменена с Регламент № 1901/2006, продукт, вече класифициран в друга държава членка като медицинско изделие с маркировка „CE“ съгласно Директива 93/42, изменена с Директива 2007/47 — са длъжни, преди да пристъпят към процедурата за класификация по Директива 2001/83, изменена с Регламент № 1901/2006, да приложат процедурата, предвидена в член 18 от Директива 93/42, изменена с Директива 2007/47, и ако е необходимо, предвидената в член 8 от Директива 93/42.

               3.

               В рамките на една и съща държава членка продуктът, който не е идентичен на друг продукт, класифициран като лекарствен продукт, но все пак има същата съставка и същия начин на действие, по принцип не може да бъде разпространяван като медицинско изделие съгласно Директива 93/42, изменена с Директива 2007/47, освен ако друга специфична характеристика на този продукт, релевантна с оглед на член 1, параграф 2, буква a) от Директива 93/42, не изисква той да бъде квалифициран и разпространяван като медицинско изделие — обстоятелство, което следва да бъде проверено от запитващата юрисдикция.

      (1)  ОВ C 133, 5.5.2012 г.


title: Дело T-7/15: Жалба, подадена на 8 януари 2015 г.  — Leopard/СХВП — Smart Market (LEOPARD true racing)

text:
               9.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 81/24

         Жалба, подадена на 8 януари 2015 г. — Leopard/СХВП — Smart Market (LEOPARD true racing)
   (Дело T-7/15)
   (2015/C 081/31)
   Език на жалбата: френски

      Страни

      Жалбоподател: Leopard SA (Ховалд, Люксембург) (представител: P. Lê Dai, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Smart Market, SLU (Алкантария, Испания)

      Данни за производството пред СХВП

      Заявител на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: фигуративна марка на Общността със словните елементи „LEOPARD true racing“ — заявка за регистрация № 10 139 202

      Производство пред СХВП: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на СХВП от 2.10.2014 г. по преписка R 1866/2013-1

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени частично обжалваното решение,

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-117/14: Решение на Съда (десети състав) от 5 февруари 2015 г. (преюдициално запитване от Juzgado de lo Social n° 23 de Madrid — Испания) — Grima Janet Nisttahuz Poclava/Jose María Ariza Toledano (Преюдициално запитване — Харта на основните права на Европейския съюз — Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) — Национална правна уредба, предвиждаща безсрочен трудов договор със срок за изпитване от една година — Прилагане на правото на Съюза — Липса — Липса на компетентност на Съда)

text:
               30.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 107/13

      Решение на Съда (десети състав) от 5 февруари 2015 г. (преюдициално запитване от Juzgado de lo Social no 23 de Madrid — Испания) — Grima Janet Nisttahuz Poclava/Jose María Ariza Toledano
      (Дело C-117/14) (1)

      ((Преюдициално запитване - Харта на основните права на Европейския съюз - Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) - Национална правна уредба, предвиждаща безсрочен трудов договор със срок за изпитване от една година - Прилагане на правото на Съюза - Липса - Липса на компетентност на Съда))
      (2015/C 107/17)
      Език на производството: испански

         Запитваща юрисдикция

      Juzgado de lo Social no 23 de Madrid

         Страни в главното производство

         Ищец: Grima Janet Nisttahuz Poclava

         Ответник: Jose María Ariza Toledano

         Диспозитив

      Съдът на Европейския съюз няма компетентност да отговори на преюдициалните въпроси, поставени от Juzgado de lo Social № 23 de Madrid (Испания) с акт от 4 март 2014 г.

         (1)  ОВ C 151, 19.5.2014 г.


title: Дело C-72/12: Преюдициално запитване, отправено от Bundesverwaltungsgericht Leipzig (Германия) на 13 февруари 2012 г. — Gemeinde Altrip и др./Land Rheinland-Pfalz

text:
               5.5.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 133/15

         Преюдициално запитване, отправено от Bundesverwaltungsgericht Leipzig (Германия) на 13 февруари 2012 г. — Gemeinde Altrip и др./Land Rheinland-Pfalz
   (Дело C-72/12)
   2012/C 133/28
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesverwaltungsgericht Leipzig

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Gemeinde Altrip (Община Алтрип), Gebrüder Hört GbR, Willi Schneider

      Ответник: Land Rheinland-Pfalz (провинция Райнланд Пфалц)

      Преюдициални въпроси

               1.

               Следва ли член 6, параграф 1 от Директива 2003/35/ЕО (1) да се тълкува в смисъл, че държавите членки са задължени да обявят за приложими въведените за транспонирането на член 10a от Директива 85/337/ЕИО (2) национални разпоредби и към такива административни производства по издаване на разрешения, които са образувани преди 25 юни 2005 г., но разрешенията по тях са издадени едва след този срок?

               2.

               При утвърдителен отговор на първия въпрос:
               Следва ли член 10a от Директива 85/337/ЕИО, в изменената ѝ с Директива 2003/35/ЕО редакция, да се тълкува в смисъл, че държавите членки са задължени да разпрострат приложимостта на отнасящите се до оспорването на процесуална законосъобразност на дадено решение национални разпоредби, които транспонират член 10a от Директива 85/337/ЕИО, и до случаи на макар и извършена, но неправилно, оценка на въздействието върху околната среда?

               3.

               При утвърдителен отговор на втория въпрос:
               Следва ли в случаите — в които в съответствие с член 10a, параграф 1, буква б) от Директива 85/337/ЕИО административнопроцесуалното право на дадена държава членка определя като принцип, че за членовете на заинтересованата общественост достъпът до процедура за преразглеждане пред съд зависи от твърдението им, че техни права са нарушени — член 10a от Директива 85/337/ЕИО да се тълкува в смисъл, че

                           а)

                           оспорването по съдебен ред на процесуалната законосъобразност на решения, които са предмет на разпоредбите на настоящата директива за участие на обществеността, може да има успех и да доведе до отмяна на решението единствено когато с оглед конкретния случай съществува възможност оспорваното решение да има друго съдържание, ако процесуалните нарушения липсват, и когато освен това процесуалните нарушения в същото време засягат материалноправното положение на жалбоподателя или

                           б)

                           в рамките на оспорването по съдебен ред на процесуалната законосъобразност на решения, които са предмет на разпоредбите на настоящата директива за участие на обществеността, трябва да се вземат предвид и други процесуални нарушения?

                     При отговор на горепосочения въпрос по смисъла на буква б):
               Какви следва да са изискванията по същество по отношение на процесуалните нарушения, за да могат те в рамките на оспорването по съдебен ред на процесуалната законосъобразност на решенията да се вземат под внимание в полза на жалбоподателя?

      (1)  Директива 2003/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 май 2003 година за осигуряване участието на обществеността при изготвянето на определени планове и програми, отнасящи се до околната среда и за изменение по отношение на участието на обществеността и достъпа до правосъдие на Директиви 85/337/ЕИО и 96/61/ЕО на Съвета (ОВ L 156, стр. 17; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 10, стр. 8).

      (2)  Директива 85/337/ЕИО на Съвета от 27 юни 1985 година относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда (ОВ L 175, стр. 40; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 1, стр. 174).


title: Дело T-722/13: Определение на Общия съд от 17 юли 2014 г.  — The Directv Group/СХВП — Bolloré (DIRECTV) (Марка на Общността — Искане за отмяна — Оттегляне на искането за отмяна — Липса на основание за произнасяне)

text:
               13.10.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 361/8

         Определение на Общия съд от 17 юли 2014 г. — The Directv Group/СХВП — Bolloré (DIRECTV)
   (Дело T-722/13) (1)

   ((Марка на Общността - Искане за отмяна - Оттегляне на искането за отмяна - Липса на основание за произнасяне))
   2014/C 361/09
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: The Directv Group, Inc. (El Segundo, Съединени американски щати) (представител: F. Valentin, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Bolloré (Ergué Gabéric, Франция) (представител: S. Legrand, avocat)

      Предмет

   Жалба, подадена срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 25 октомври 2013 г. (преписка R 1960/2012-2), относно производство по възражение между Bolloré и The Directv Group, Inc.

      Диспозитив

               1)

               Липсва основание за произнасяне по жалбата.

               2)

               Осъжда жалбоподателя да понесе съдебните разноски, включително и тези, направени от ответника и от встъпилата страна.

      (1)  ОВ C 112, 14.4.2014 г.


title: Дело C-82/13: Преюдициално запитване, отправено от Consiglio di Stato (Италия) на 19 февруари 2013 г. — Società cooperativa Madonna dei Miracoli/Regione Abruzzo, Ministero delle Politiche Agricole e Forestali

text:
               25.5.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 147/8

         Преюдициално запитване, отправено от Consiglio di Stato (Италия) на 19 февруари 2013 г. — Società cooperativa Madonna dei Miracoli/Regione Abruzzo, Ministero delle Politiche Agricole e Forestali
   (Дело C-82/13)
   2013/C 147/15
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Consiglio di Stato

      Страни в главното производство

      Ищец: Società cooperativa Madonna dei Miracoli

      Ответници: Regione Abruzzo (Област Абруцо), Ministero delle Politiche Agricole e Forestali (Министерство на земеделието и горите)

      Преюдициални въпроси

               1.

               Може ли да се приеме, че Европейската комисия е отменила отпускането на общностно финансиране и какъв акт е приет в този смисъл?,
               При условията на евентуалност:

               2.

               Каква е правната същност на бездействието на Комисията, изразяващо се в неизплащане на общностното финансиране,

               3.

               Бездействието на Европейската комисия, изразяващо се в неизплащане на общностното финансиране, противопоставя ли се на прилагането на член 42, буква а) от Областен закон 31/82 на Regione Abruzzo, съгласно който на жалбоподателя е отпуснато областно финансиране с акцесорен характер спрямо общностното финансиране, и следователно противопоставя ли се на изплащането на областното финансиране?,
               При всички положения:

               4.

               Какви са задълженията на Италия като държава членка в случай на продължаващо бездействие от страна на Европейската комисия?


title: Дело C-316/06: Решение на Съда (пети състав) от 11 септември 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Ирландия (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Околна среда — Директива 91/271/ЕИО — Замърсяване и вредно въздействие — Пречистване на градските отпадъчни води)

text:
               8.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 285/5

         Решение на Съда (пети състав) от 11 септември 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Ирландия
   (Дело C-316/06) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Околна среда - Директива 91/271/ЕИО - Замърсяване и вредно въздействие - Пречистване на градските отпадъчни води)
   (2008/C 285/07)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: S. Pardo Quintillán и D. Lawunmi)

      Ответник: Ирландия (представители: D. O'Hagan)
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Нарушение на член 4, параграфи 1 и 3 от Директива 91/271/ЕИО на Съвета от 21 май 1991 г. за пречистването на градските отпадъчни води (ОВ L 135, стр. 40; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 43) — Не е осигурено подлагането на градските отпадъчни води на няколко агломерации на вторично пречистване или на друга равностойна обработка преди тези води да влязат в канализационните системи (агломерации Bray, Howth, Letterkenny, Shanganagh, Sligo и Tramore County)
   Диспозитив

               1.

               Като не е следила, от една страна, градските отпадъчни води на агломерации с наименования IE22, Bray, IE31, Howth, IE34, Letterkenny, IE40, Shanganagh, IE41, Sligo, и IE45, Tramore County Waterford, които влизат в канализационните системи, преди заустването им да бъдат подложени на вторично пречистване или на друга равностойна обработка най-късно до 31 декември 2000 г., и от друга страна, до изтичането на гореспоменатия срок заустванията на посочените води да отговарят на изискванията на приложение I, точка Б от Директива 91/271/ЕИО на Съвета от 21 май 1991 г. за пречистването на градските отпадъчни води, Ирландия не е изпълнила задълженията си по член 4, параграфи 1 и 3 от посочената директива.

               2.

               Осъжда Ирландия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 224, 16.9.2006 г.