title: Дело T-25/14: Жалба, подадена на 9 януари 2014 г. — Испания/Комисия

text:
               1.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 61/20

         Жалба, подадена на 9 януари 2014 г. — Испания/Комисия
   (Дело T-25/14)
   2014/C 61/36
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Кралство Испания (представител: M. García-Valdecasas Dorrego, Abogado del Estado)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение на Европейската комисия от 29 октомври 2013 година относно съответствието на таксовите единици за зоните за събиране на такси съгласно член 17 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 391/2013 през 2014 г. в частта, в която се определя таксова единица за Испания 71,69 EUR (Испания — континентална част) и 58,36 EUR (Испания — Канарски острови), и

               —

               да осъди институцията ответник да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Настоящата жалба е подадена срещу Решение на Европейската комисия от 29 октомври 2013 година относно съответствието на таксовите единици за зоните за събиране на такси съгласно член 17 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 391/2013 през 2014 г. в частта, в която се определя таксова единица за Испания 71,69 EUR (Испания — континентална част) и 58,36 EUR (Испания — Канарски острови).
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага следните основания.

               1.

               Нарушение на член 2, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1191/2010 на Комисията от 16 декември 2010 г. във връзка с член 11а от Регламент (ЕО) № 1794/2006 от 6 декември 2006 година за установяване на обща схема за таксуване на аеронавигационното обслужване, тъй като съгласно тези членове в първия референтен период 2012—2014 г. доставчиците на услуги не следва да понасят отклоненията, които не са по-високи или по-ниски с повече от 2 % спрямо прогнозите за въздушното движение в държавите членки, които преди 8 юли 2010 г. са предвидили в националното си законодателство намаление на таксовата единица, което превишава целите, определени на равнището на Съюза.

               2.

               Нарушение на йерархията на нормативните актове, доколкото с решение не може да се измени регламент на Съюза, нито да се приеме, че механизмът на поделяне риска „следва да се прилага още“ от 0 % разлика вместо 2 % разлика, след като в съответния регламент това не е изрично предвидено.

               3.

               Отклонение от установения ред, доколкото определянето ex novo на критерий за поделяне на риска в схемата за таксуване е в разрез с процедурата по член 5, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 549/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 10 март 2004 година за определяне на рамката за създаването на Единно европейско небе, към който препраща член 15, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 550/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 10 март 2004 година за осигуряването на аеронавигационно обслужване в единното европейско небе. Според жалбоподателя тези членове предвиждат, че Комисията, подпомагана от Комитета за единно небе, приема изпълнителни мерки с оглед на определянето на схемата за таксуване, и освен това че следва да се приложи процедурата по член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 година за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията.
               При условията на евентуалност жалбоподателят твърди, че Комисията не е спазила задължението за мотивиране на актовете и член 16 от Регламент (ЕО) № 550/2004, тъй като не се е допитала предварително до Комитета за единно небе дали позицията на Испания е в съответствие с принципите и правилата за таксуване.


title: Дело T-675/13: Решение на Общия съд от 15 септември 2016 г. — K Chimica/ECHA (REACH — Такса за регистрация на вещество — Намаление, предоставено за микро-, малките и средните предприятия — Грешка в декларацията относно големината на предприятието — Препоръка 2003/361/ЕО — Решение за налагане на административната такса — Определяне на големината на предприятието — Правомощия на ECHA)

text:
               24.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 392/23

         Решение на Общия съд от 15 септември 2016 г. — K Chimica/ECHA
   (Дело T-675/13) (1)

   ((REACH - Такса за регистрация на вещество - Намаление, предоставено за микро-, малките и средните предприятия - Грешка в декларацията относно големината на предприятието - Препоръка 2003/361/ЕО - Решение за налагане на административната такса - Определяне на големината на предприятието - Правомощия на ECHA))
   (2016/C 392/26)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: K Chimica Srl (Мирано, Италия) (представители: R. Buizza и M. Rota, адвокати)

      Ответник: Европейска агенция по химикалите (представители: първоначално M. Heikkilä, A. Iber, E. Bigi, E. Maurage и J.-P. Trnka, впоследствие M. Heikkilä, E. Bigi, E. Maurage и J.-P. Trnka, подпомагани от C. Garcia Molyneux, адвокат)

      Предмет

   На първо място, искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на решение SME(2013) 3665 на ECHA от 15 октомври 2013 г., с което се установява, че жалбоподателят не е представил необходимите доказателства, за да ползва намалената такса за малките предприятия, и му се налага административна такса, на второ място, искане да се признае на жалбоподателя статут на малко предприятие и да му се приложи съответната такса, и, на трето място, искане на основание член 263 TFUE за отмяна на фактурите, издадени от ECHA.

      Диспозитив

               1)

               Отменя решение SME(2013) 3665 на Европейска агенция по химикалите (ECHA) от 15 октомври 2013 г.

               2)

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3)

               Осъжда ECHA да понесе освен направените от нея съдебни разноски и тези на K Chimica Srl.

      (1)  ОВ C 45, 15.2.2014 г.


title: Съединени дела C-92/09 и C-93/09: Решение на Съда (голям състав) от 9 ноември 2010 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Wiesbaden, Германия) — Volker und Markus Schecke GbR (C-92/09), Hartmut Eifert (C-93/09)/Land Hessen (Защита на физическите лица относно обработката на лични данни — Публикуване на информация за бенефициерите на селскостопански помощи — Валидност на разпоредбите на правото на Съюза, които предвиждат това публикуване и определят условията за неговото извършване — Харта на основните права на Европейския съюз — Членове 7 и 8 — Директива 95/46/ЕО — Тълкуване на членове 18 и 20)

text:
               15.1.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 13/6

         Решение на Съда (голям състав) от 9 ноември 2010 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Wiesbaden, Германия) — Volker und Markus Schecke GbR (C-92/09), Hartmut Eifert (C-93/09)/Land Hessen
   (Съединени дела C-92/09 и C-93/09) (1)

   (Защита на физическите лица относно обработката на лични данни - Публикуване на информация за бенефициерите на селскостопански помощи - Валидност на разпоредбите на правото на Съюза, които предвиждат това публикуване и определят условията за неговото извършване - Харта на основните права на Европейския съюз - Членове 7 и 8 - Директива 95/46/ЕО - Тълкуване на членове 18 и 20)
   2011/C 13/09
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Verwaltungsgericht Wiesbaden

      Страни в главното производство

      Ищци: Volker und Markus Schecke GbR GbR (C-92/09), Hartmut Eifert (C-93/09)

      Ответник: Land Hessen

      В присъствието на: Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung

      Предмет

   Преюдициално запитване — Verwaltungsgericht Wiesbaden — Валидност на член 42, параграф 1, точка 8б и на член 44а от Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета от 21 юни 2005 година относно финансирането на Общата селскостопанска политика (ОВ L 209, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 14, том 1, стр. 193), на Регламент (ЕО) № 259/2008 на Комисията от 18 март 2008 година за установяване на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 1290/2005 относно публикуването на информация за получателите на средства от Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (ОВ L 76, стр. 28) и на Директива 2006/24/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 година за запазване на данни, създадени или обработени, във връзка с предоставянето на обществено достъпни електронни съобщителни услуги или на обществени съобщителни мрежи и за изменение на Директива 2002/58/ЕО (ОВ L 105, стр. 54; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 53, стр. 51) — Тълкуване на член 7, член 18, параграф 2, втора алинея и на член 20 от Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 година за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (ОВ L 281, стр. 31; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 17, стр. 10) — Обработка на личните данни на бенефициерите на европейските земеделски фондове, състояща се в публикуване на тези данни в уебсайт, снабден с форма за търсене — Валидност в светлината на правото на защита на личните данни на разпоредбите на общностното право, предвиждащи това публикуване и определящи условията за неговото извършване — Условия, при които може да се извърши такова публикуване

      Диспозитив

               1.

               Член 42, точка 8б и член 44а от Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета от 21 юни 2005 година относно финансирането на Общата селскостопанска политика, изменен с Регламент (ЕО) № 1437/2007 на Съвета от 26 ноември 2007 година, както и Реглемент (ЕО) № 259/2008 на Комисията от 18 март 2008 година за установяване на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 1290/2005 относно публикуването на информация за получателите на средства от Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) са невалидни, доколкото, що се отнася до физическите лица — бенефициери на помощи от ЕФГЗ и ЕЗФРСР, тези разпоредби налагат публикуването на лични данни относно всеки бенефициер, без да се прави разграничение въз основа на релевантни критерии като периодите, през които те са получавали подобни помощи, честотата или още вида и размера на помощите.

               2.

               Невалидността на разпоредбите на правото на Съюза, посочени в точка 1 от диспозитива, не позволява да се оспорват последиците от публикуването на списъците на бенефициери на помощи от ЕФГЗ и ЕЗФРСР, извършено от националните органи въз основа на тези разпоредби през периода, предшестващ датата на постановяване на настоящото решение.

               3.

               Член 18, параграф 2, второ тире от Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 година за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни трябва да се тълкува в смисъл, че не налага на длъжностното лице за защита на личните данни задължение да започне да води предвидения в тази разпоредба регистър преди извършването на операция по обработка на лични данни като тази в съответствие с член 42, точка 8б и член 44а от Регламент № 1290/2005, изменен с Регламент № 1437/2007, както и в съответствие с Регламент № 259/2008.

               4.

               Член 20 от Директива 95/46 трябва да се тълкува в смисъл, че не задължава държавите членки да подложат на предвидените в тази разпоредба предварителни проверки публикуването на информация в съответствие с член 42, точка 8б и член 44а от Регламент № 1290/2005, изменен с Регламент № 1437/2007, както и в съответствие с Регламент № 259/2008.

      (1)  ОВ C 129, 6.6.2009 г.

      ОВ C 119, 16.5.2009 г.


title: Дело T-43/08: Определение на Общия съд от 11 май 2010 г. — Shetland Islands Council/Комисия

text:
               3.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 179/57

         Определение на Общия съд от 11 май 2010 г. — Shetland Islands Council/Комисия
   (Дело T-43/08) (1)

   2010/C 179/97

      Език на производството: английски

   Председателят на трети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 92 от 12.4.2008 г.


title: Дело T-200/11: Жалба, подадена на 1 април 2011 г. — El-Materi/Съвет

text:
               28.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 160/23

         Жалба, подадена на 1 април 2011 г. — El-Materi/Съвет
   (Дело T-200/11)
   2011/C 160/38
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Fahd Mohamed Sakher Ben Mohamed El-Materi (Доха, Катар) (представители: M. Lester, Barrister и G. Martin, Solicitor)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение за изпълнение 2011/79/ОВППС на Съвета от 4 февруари 2011 година за изпълнение на Решение 2011/72/ОВППС относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица и образувания с оглед на положението в Тунис (ОВ L 31, стр. 40) и Регламент (ЕС) № 101/2011 на Съвета от 4 февруари 2011 година относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Тунис (ОВ L 31, стр. 1), доколкото се отнасят до жалбоподателя, и

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят излага пет правни основания в подкрепа на своята жалба.

               1.

               Съгласно първото правно основание критерият за включване на жалбоподателя в приложението към Решение за изпълнение 2011/79/ОВППС на Съвета не е бил изпълнен, тъй като:

                           —

                           единственото допустимо основание за включване на жалбоподателя в посоченото приложение е той до отговаря на въведения в член 1 от Решение 2011/72/ОВППС (1) критерий, а именно да е „отговорен за присвояване на държавни средства на Тунис“ или да е свързан с подобни лица, доколкото, както това се пояснява от съображение 2, тези лица „по този начин лишават народа на Тунис от ползите на устойчивото развитие на икономиката и обществото и възпрепятстват развитието на демокрацията в страната“.

               2.

               С второто правно основание се твърди, че Съветът е нарушил правото на защита на жалбоподателя и на правото на ефективна съдебна защита, тъй като:

                           —

                           ограничителните мерки не предвиждат процедура, при която жалбоподателят да бъде уведомен за доказателствата в основата на решението за замразяване на неговите активи или при която да му се предостави възможност надлежно да изрази становище по тези доказателства;

                           —

                           изложените във връзка с оспорените мерки мотиви съдържат общи, неподкрепени и неясни твърдения за осъществяването на съдебно разглеждане;

                           —

                           Съветът не е предоставил достатъчно данни, даващи възможност на жалбоподателя да посочи ефективно в отговор своето становище, което пък не позволява съд да установи доколко решението и преценката на Съвета са обосновани и безспорно доказани.

               3.

               С третото правно основание се твърди, че Съветът не е предоставил на жалбоподателя достатъчно доводи за включването му в оспорваните мерки, което е нарушило задължението му ясно да изложи действителните и конкретни основания за приемане на решението, включително конкретните основания, свързани с личността, които са го довели до извода, че жалбоподателят е отговорен за присвояване на държавни средства на Тунис.

               4.

               С четвъртото правно основание се твърди, че Съветът е нарушил неоправдано или по несъразмерен начин правото на жалбоподателя на собственост и на осъществяване на търговска дейност, тъй като:

                           —

                           мерките по замразяване на активи имат отчетливо и продължително въздействие върху неговите основни права;

                           —

                           прилагането им спрямо жалбоподателя е необосновано; и

                           —

                           Съветът не е доказал, че пълното замразяване на активите е най-малко обременителният начин за постигането на подобна цел, нито че твърде същественото увреждане на жалбоподателя е обосновано и пропорционално.

               5.

               С петото правно основание се твърди, че Съветът е допуснал явна грешка в преценката с решението да приложи тези ограничителни мерки спрямо жалбоподателя, тъй като явно не е направил никаква оценка по отношение на жалбоподателя или, ако такава оценка е била направена, Съветът е сгрешил като е приел, че предприемането на ограничителните мерки спрямо жалбоподателя е обосновано.

      (1)  Решение 2011/72/ОВППС на Съвета от 31 януари 2011 година относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица и образувания с оглед на положението в Тунис (ОВ L 28, стр. 62).


title: Дело C-41/10: Решение на Съда (осми състав) от 28 октомври 2010 г. — Европейска комисия/Кралство Белгия (Неизпълнение на задължения от държава членка — Пряко застраховане, различно от животозастраховане — Директива 73/239/ЕИО и Директива 92/49/ЕИО — Взаимоосигурителни дружества, упражняващи дейност на пазара на допълнителното здравно осигуряване — Неправилно или непълно транспониране)

text:
               18.12.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 346/21

         Решение на Съда (осми състав) от 28 октомври 2010 г. — Европейска комисия/Кралство Белгия
   (Дело C-41/10) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Пряко застраховане, различно от животозастраховане - Директива 73/239/ЕИО и Директива 92/49/ЕИО - Взаимоосигурителни дружества, упражняващи дейност на пазара на допълнителното здравно осигуряване - Неправилно или непълно транспониране)
   2010/C 346/34
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: G. Rozet и N. Yerrell)

      Ответник: Кралство Белгия (представители: M. Jacobs и L. Van den Broeck)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Неправилно и непълно транспониране на членове 6, 8, 15, 16 и 17 от Директива 73/239/ЕИО на Съвета от 24 юли 1973 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно достъпа до и упражняването на пряка застрахователна дейност, различна от животозастраховане (ОВ L 228, стр. 3; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 14), както и на членове 20, 21 и 22 от Директива 92/49/ЕИО на Съвета от 18 юни 1992 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, свързани с прякото застраховане, различно от животозастраховането и за изменение на Директиви 73/239/ЕИО и 88/357/ЕИО (Трета директива за застраховането, различно от животозастраховане) (ОВ L 228, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 2, стр. 53)

      Диспозитив

               1.

               Като е транспонирало неправилно и непълно Първа директива 73/239/ЕИО на Съвета от 24 юли 1973 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно достъпа до и упражняването на пряка застрахователна дейност, различна от животозастраховане, изменена с Директива 2002/13/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 март 2002 година, и Директива 92/49/ЕИО на Съвета от 18 юни 1992 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, свързани с прякото застраховане, различно от животозастраховането и за изменение на Директиви 73/239/ЕИО и 88/357/ЕИО (Трета директива за застраховането, различно от животозастраховане), Кралство Белгия не е изпълнило задълженията си по-конкретно по членове 6, 8, 15, 16 и 17 от Директива 73/239, изменена с Директива 2002/13, както и по членове 20—22 от Директива 92/49.

               2.

               Осъжда Кралство Белгия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 80, 27.3.2010 г.


title: Дело T-70/08: Жалба, подадена на 12 февруари 2008 г. — Axis AB /СХВП — Etra Investigación y Desarollo (ETRAX)

text:
               26.4.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 107/31

         Жалба, подадена на 12 февруари 2008 г. — Axis AB /СХВП — Etra Investigación y Desarollo (ETRAX)
   (Дело T-70/08)
   (2008/C 107/52)
   Език, на който е изготвена жалбата: английски
   Страни

      Жалбоподател: Axis AB (Lund, Швеция) [представител: J. Norderyd, lawyer]

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Etra Investigación y Desarollo SA (Валенсия, Испания)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение от 27 ноември 2007 г. на втори апелативен състав по преписка R 334/2007-2;

               —

               да се осъди СХВП да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: Словната марка на Общността „ETRAX“ за стоки и услуги от класове 9 и 42 — Заявка № 3 890 291

      Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: Etra Investigacion y Desarollo SA

      Марка или знак, на който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Националните фигуративни марки, съдържащи словния елемент „ETRA“ и буквите „I“ и „D“, съединени със знака „+“ за стоки и услуги от класове 9 и 42

      Решение на отдела по споровете: Отхвърля възражението

      Решение на апелативния състав: Уважава жалбата и отменя оспорваното решение

      Изложени правни основания: Нарушение на правило 49 от Регламент (ЕО) № 2868/95 на Комисията (1) („CTMIR“) и на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета („CTMR“).
   Жалбоподателят твърди, че апелативният състав погрешно приел, че жалбата е подадена в съответствие с правило 49, параграф 1 от CTMIR, според което апелативният състав трябва да отхвърли жалбата като недопустима, ако тя не отговаря на изискванията на членове 57, 58 и 59 от CTMR и на правило 48, параграф 1, буква в) от CTMIR. Освен това жалбоподателят твърди, че апелативният състав е нарушил правило 49, параграфи 1 и 2 от CTMIR, тъй като противната страна не е отстранила езиковия недостатък в жалбата преди изтичане на крайния срок за нейното подаване, а именно 12 февруари 2007 г.

      (1)  Регламент (ЕО) № 2868/95 на Комисията от 13 декември 1995 година за прилагане на Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета относно марката на Общността (ОВ L 303, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 189).


title: Дело T-126/15: Жалба, подадена на 18 март 2015 г. — El Corte Inglés/СХВП — Grup Supeco Maxor (Supeco)

text:
               11.5.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 155/34

         Жалба, подадена на 18 март 2015 г. — El Corte Inglés/СХВП — Grup Supeco Maxor (Supeco)
   (Дело T-126/15)
   (2015/C 155/40)
   Език на жалбата: испански

      Страни

      Жалбоподател: El Corte Inglés, SA (Мадрид, Испания) (представител: J. L. Rivas Zurdo, abogado)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Grup Supeco Maxor, SL (Мадрид, Испания)

      Данни за производството пред СХВП

      Заявител на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорна марка: фигуративна марка на Общността със словния елемент „Supeco“ — заявка за регистрация № 1 0 8 84  741

      Производство пред СХВП: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на СХВП от 4 декември 2014 г. по преписка R 1112/2014-5

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени решението на пети апелативен състав на СХВП от 4 декември 2014 г. по преписка R 1112/2014-5 в частта му, в която уважавайки частично жалбата на заявителя на марката този състав изменя решението на отдела по споровете, като уважава частично възражение B 2 0 54  040 и отхвърля част от фигуративната марка на Общността № 1 0 8 84  741„Supeco“; и

               —

               да се осъди страната или страните, които се противопоставят на настоящата жалба, да заплатят съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009


title: Дело C-269/15: Преюдициално запитване от Hof van Cassatie (Белгия), постъпило на 8 юни 2015 г. — Rijksdienst voor Pensioenen/Willem Hoogstad; встъпила страна: Rijksinstituut voor ziekte- en invaliditeitsverzekering

text:
               7.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 294/26

         Преюдициално запитване от Hof van Cassatie (Белгия), постъпило на 8 юни 2015 г. — Rijksdienst voor Pensioenen/Willem Hoogstad; встъпила страна: Rijksinstituut voor ziekte- en invaliditeitsverzekering
   (Дело C-269/15)
   (2015/C 294/32)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hof van Cassatie

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Rijksdienst voor Pensioenen

      Ответник: Willem Hoogstad

      Встъпила страна: Rijksinstituut voor ziekte- en invaliditeitsverzekering

      Преюдициални въпроси

   Следва ли член 13, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 1408/71 (1) на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социална сигурност на заети лица, самостоятелно заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността, да се тълкува в смисъл, че не допуска извършването на определени удръжки — като например удръжките по член 191, параграф 1, точка 7 от Съгласувания закон от 14 юли 1994 г. за задължителното здравно осигуряване и обезщетенията и отчисленията за фонд „солидарност“, дължими на основание на член 68 от Закон от 30 март 1994 г. относно социалните разпоредби — върху плащания от белгийска схема за допълнително доброволно пенсионно осигуряване, която не представлява „законодателство“ по смисъла на член 1, буква й) от този регламент, в случай че посочените плащания се дължат на правоимащо лице, което няма местоживеене в Белгия, и към което съгласно член 13, параграф 2, буква е) от посочения регламент се прилага схемата за социална сигурност на държавата по неговото местопребиваване?

      (1)  ОВ. L 149, стр. 2.


title: Дело C-384/11: Определение на Съда (пети състав) от 12 юли 2012 г. (преюдициално запитване от Rechtbank van eerste aanleg te Brussel — Белгия) — Tate & Lyle Investments Ltd/Belgische Staat (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилника — Член 63 ДФЕС — Данъчно законодателство — Разпределяне на дивиденти — Удържане при източника — Избягване или ограничаване на верижното данъчно облагане — Различно третиране на дружествата получатели, местни лица и дружествата получатели, чуждестранни лица)

text:
               24.11.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 366/19

         Определение на Съда (пети състав) от 12 юли 2012 г. (преюдициално запитване от Rechtbank van eerste aanleg te Brussel — Белгия) — Tate & Lyle Investments Ltd/Belgische Staat
   (Дело C-384/11) (1)

   (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилника - Член 63 ДФЕС - Данъчно законодателство - Разпределяне на дивиденти - Удържане при източника - Избягване или ограничаване на верижното данъчно облагане - Различно третиране на дружествата получатели, местни лица и дружествата получатели, чуждестранни лица)
   2012/C 366/32
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Rechtbank van eerste aanleg te Brussel

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Tate & Lyle Investments Ltd

      Ответник: Belgische Staat

      в присъствието на: Syral Belgium NV

      Предмет

   Преюдициално запитване — Rechtbank van eerste aanleg te Brussel — Тълкуване на член 63 ДФЕС — Ограничения на свободното движение на капитали — Данъчно законодателство — Корпоративен данък — Облагане на дивидентите — Национална правна уредба, която предвижда удържане на данък при източника в размер на 10 % върху дивидентите, разпределени от дружествата — местни лица, както и върху подобни доходи — Възможност за приспадане на размера на корпоративния данък единствено за дружествата —местни лица

      Диспозитив

   Член 63 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска правна уредба на държава членка, като тази в главното производство, по силата на която дивидентите, разпределени от дружество — местно лице, на дружества получатели — местни лица, и на дружества получатели — чуждестранни лица, които притежават по-малко от 10 % от капитала на дружеството разпределител, но чиято придобивна стойност е поне 1,2 милиона евро, се облагат с данък при източника, като предвижда едновременно с това единствено за дружествата получатели — местни лица, механизъм, който позволява ограничаване на верижното данъчно облагане. Когато дадена държава членка се позовава на спогодба за избягване на двойното данъчно облагане, сключена с друга държава членка, националната юрисдикция следва да установи дали е уместно да се вземе предвид в спора, с който е сезирана, тази спогодба и ако е необходимо — да провери дали тя позволява да се неутрализират последиците от ограничаването на свободното движение на капитали.

      (1)  ОВ C 282, 24.9.2011 г.


title: Назначаване на секретар

text:
               20.11.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 317/4

         Назначаване на секретар
   2010/C 317/08
   С писмо от 11 юни 2010 г. г-н Roger Grass, секретар на Съда на Европейския съюз, поиска неговия мандат да бъде прекратен, считано от 7 октомври 2010 г.
   На своето общо събрание от 14 септември 2010 г. Съдът, в съответствие с член 12 от Процедурния правилник, назначи за секретар г-н Alfredo Calot Escobar за периода от 7 октомври 2010 г. до 6 октомври 2016 г.
   Г-н Calot Escobar положи предвидената в член 10 от Статута на Съда на Европейския съюз клетва на тържественото заседание от 6 октомври 2010 г.


title: Дело T-533/10: Жалба, подадена на 24 ноември 2010 г. — DTS Distribuidora de Televisión Digital/Комисия

text:
               29.1.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 30/44

         Жалба, подадена на 24 ноември 2010 г. — DTS Distribuidora de Televisión Digital/Комисия
   (Дело T-533/10)
   ()
   2011/C 30/80
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: DTS Distribuidora de Televisión Digital, SA (Tres Cantos, Мадрид, Испания) (представители: H. Brokelmann, abogado, и M. Ganino, abogada)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение C(2010) 4925 окончателен на Комисията от 20 юли 2010 г. и

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят в настоящото производство, който е телевизионен оператор в сферата на платената сателитна телевизия, оспорва Решение C(2010) 4925 окончателен на Комисията от 20 юли 2010 г.„относно схемата за помощи № C-38/2009 (ex NN 58/2009), която Испания възнамерява да приведе в действие в полза на Corporación de Radio y Televisión Española (RTVE)“, с което посочената схема във варианта, изменен с Ley 8/2009, de 28 de agosto, de financiación de la Corporación de Radio y Televisión Española [Закон 8/2009 от 28 август за финансиране на Испанската корпорация за радио и телевизия], е обявена за съвместима с общия пазар като е прието, че не е необходимо да се анализират средствата за финансирането ѝ.
   Според жалбоподателя Комисията не е можела да разреши посочената схема за помощи без да анализира средствата за финансиране, въведени със споменатия закон, и в частност данъка от 1,5 % върху брутния оперативен доход на доставчиците на платени телевизионни услуги.
   В подкрепа на исканията си жалбоподателят се позовава на следните съображения:

               —

               грешка при прилагане на правото, тъй като Комисията е разрешила спорната помощ без да анализира начина на финансирането ѝ. Във връзка с това твърди, че според постоянната съдебна практика разглеждането на помощта не може да бъде отделно от разглеждането на начина на финансирането ѝ, ако той е неделима част от помощта, и че в настоящия случай данъкът от 1,5 % върху брутния оперативен доход на доставчиците на платени телевизионни услуги е неделима част от схемата за помощ, поради което Комисията е трябвало да го анализира заедно с помощта;

               —

               нарушение на член 106, параграф 2 ДФЕС, тъй като Комисията е разрешила схема за помощи, която не зачита принципа на пропорционалност поради това че данъците, с които се финансира, предполагат сериозно нарушение на конкуренцията на пазарите на получаване на аудиовизуално съдържание и намаляване на телевизионните зрители, което противоречи на обществения интерес;

               —

               нарушение на членове 49—63 ДФЕС. Според жалбоподателя Комисията е нарушила тези разпоредби доколкото начинът на финансиране на разрешената помощ ограничава свободата на установяване и свободното движение на капитали като прави упражняването на тези дейности по-непривлекателно за операторите в сферата на платената телевизия и другите инвеститори, установени в останалите държави членки.


title: Дело T-109/12: Жалба, подадена на 7 март 2012 г. — Испания/Комисия

text:
               28.4.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 126/23

         Жалба, подадена на 7 март 2012 г. — Испания/Комисия
   (Дело T-109/12)
   2012/C 126/44
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Кралство Испания (представител: A. Rubio González)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               Да отмени Решение C(2011) 9992 на Комисията от 22 декември 2011 година за намаляване размера на предоставената помощ от Кохезионния фонд на следните проекти: „Действия, подлежащи на изпълнение в рамките на осъществяването на втората фаза на водещия план за управление на битови отпадъци в автономна област Екстремадура“ (CCI № 2000.ES.16.C.PE.020); Отводни води: „Среден басейн Getafe и долен басейн на Arroyo Culebro (басейн на Tajo-Saneamiento)“ (CCI № 2002.ES.16.C.PE.002); „Повторно използване на пречистени води за напояването на зелените райони в Santa Cruz de Tenerife“ (CCI № 2003.ES.16.C.PE.003) и „Техническа помощ за проучването и съставянето на проекта за разширяване и водоснабдяване на Mancomunidad de Algodor“ (CCI № 2002.ES.16.C.PE.040);

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага пет правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от нарушението на член 18, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1386/2002 на Комисията от 29 юли 2002 година за определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 1164/94 на Съвета по отношение на системите на управление и контрол на помощта, предоставяна от Кохезионния фонд, и процедурата за извършване на финансови корекции (1), доколкото е изтекъл период от повече от три месеца между провеждане на изслушването и приемане на решението.

               2.

               Второто правно основание е изведено от нарушението на член З от Приложение II към Регламент (ЕО) № 1164/94 на Съвета от 16 май 1994 година относно създаването на Кохезионен фонд (2), доколкото Комисията е участвала в предвидената в него процедура без да е направила необходимите проверки.

               3.

               Третото правно основание е изведено от нарушението на член З от Приложение II към Регламент (ЕО) № 1164/94 на Съвета от 16 май 1994 година относно създаването на Кохезионен фонд, доколкото няма доказателства, които да оборват декларациите за приключване на проекта.

               4.

               Четвъртото правно основание е изведено от нарушението на член З от Приложение II към Регламент (ЕО) № 1164/94 на Съвета от 16 май 1994 година относно създаването на Кохезионен фонд, доколкото не е било доказано наличието на нередности.

               5.

               Петото правно основание е изведено от незачитането на принципа на оправданите правни очаквания във връзка с Проект CCI № 2000.ES. 16.C PE.020, доколкото за него Комисията е използвала критериите, съдържащи се в документ (Насоки за финансовите корекции във връзка с обществените поръчки, представен на държавите членки на Комитета за координиране на фондовете от 28 ноември 2007 г.), който не е бил публикуван към момента на представянето от испанските власти на документацията относно остатъка, а 29 месеца по-късно.

      (1)  ОВ L 201, стр. 5; Специално издание на български език, 2007 г., глава 14, том 1, стр. 67.

      (2)  ОВ L 130, стр. 3, изменен с Регламент (ЕО) № 1264/1999 на Съвета от 21 юни 1999 г. (ОВ L 161, стр. 57).


title: Дело C-234/12: Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Италия) на 14 май 2012 г. — Sky Italia Srl/AGCOM

text:
               21.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 217/11

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Италия) на 14 май 2012 г. — Sky Italia Srl/AGCOM
   (Дело C-234/12)
   2012/C 217/23
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Sky Italia Srl

      Ответник: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni (AGCOM)

      Преюдициални въпроси

               1.

               Дали член 4 от Директива 2010/13/ЕС (1), общият принцип на равенство и нормите на Договора за функционирането на Европейския съюз в областта на свободното движение на услуги, на правото на установяване и на свободното движение на капитали трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат правна уредба, като съдържащата се в член 38, алинея 5 от Законодателен декрет № 177/2005, която установява по-малки времеви лимити за излъчванията на реклами от платените телевизионни оператори в сравнение с тези, които са установени за операторите на свободно приемана телевизия?

               2.

               Дали член 11 от Хартата на основните права на Европейския съюз, тълкуван във връзка с член 10 от Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи и с практиката на Европейския съд по правата на човека, и по-конкретно принципът на плурализъм на информацията допускат правна уредба, като съдържащата се в член 38, алинея 5 от Законодателен декрет № 177/2005, която установява по-малки времеви лимити за излъчванията на реклами от платените телевизионни оператори в сравнение с тези, които са установени за операторите на свободно приемана телевизия, като по този начин нарушава конкуренцията и благоприятства създаването или засилването на господстващи положения на пазара на телевизионната реклама?

      (1)  ОВ L 95, стр. 1.


title: Дело C-236/10: Преюдициално запитване, отправено от Cour de cassation (Люксембург) на 12 май 2010 г. — Sophie Jeanjean/Landsbanki Luxembourg SA, в ликвидация

text:
               31.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/22

         Преюдициално запитване, отправено от Cour de cassation (Люксембург) на 12 май 2010 г. — Sophie Jeanjean/Landsbanki Luxembourg SA, в ликвидация
   (Дело C-236/10)
   ()
   2010/C 209/29
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour de cassation

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Sophie Jeanjean

      Ответник: Landsbanki Luxembourg SA, в ликвидация

      Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли членове 1, 2 и 3 от Директива 98/59/ЕО на Съвета от 20 юли 1998 година за сближаване на законодателствата на държавите членки в областта на колективните уволнения (1) да се тълкуват в смисъл, че се прилагат за прекратяване на дейността вследствие на обявяване в несъстоятелност на работодателя или вследствие на съдебно решение, с което се разпорежда прекратяване и ликвидация на кредитната институция — работодател поради несъстоятелност на основание член 61, параграф 1, букви a) и б) от изменения Закон от 5 април 1993 г. за финансовия сектор, прекратявания на дейността, за които националният закон предвижда прекратяване на трудовия договор, което има незабавно действие?

               2.

               При утвърдителен отговор на този въпрос, трябва ли членове 1, 2 и 3 от Директива 98/59/ЕО да се тълкуват в смисъл, че синдикът или ликвидаторът следва да се приравни на работодател, който планира колективни уволнения и може с оглед на това да извърши посочените в членове 2 и 3 от директивата действия и да осъществи уволненията (дело C-323/08, точки 39, 40 и 41) (2)?

      (1)  ОВ L 225, стp. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 95.

      (2)  Решение от 10 декември 2009 г. по дело Rodríguez Mayor и др., все още непубликувано в Сборника.


title: Дело C-613/10: Преюдициално запитване, отправено от Commissione tributaria provinciale di Parma (Италия) на 30 декември 2010 г. — Danilo Debiasi/Agenzia delle Entrate Ufficio di Parma

text:
               12.3.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 80/12

         Преюдициално запитване, отправено от Commissione tributaria provinciale di Parma (Италия) на 30 декември 2010 г. — Danilo Debiasi/Agenzia delle Entrate Ufficio di Parma
   (Дело C-613/10)
   2011/C 80/23
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Commissione Tributaria Provinciale di Parma

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Danilo Debiasi

      Ответник: Agenzia delle Entrate — Ufficio di Parma

      Преюдициален въпрос

   Налице ли е колизия, от една страна, между член 19, параграф 5 и член 19а от DPR № 633/72, и от друга, член 17, параграф 2, буква а) от Директива 77/388/ЕИО и Документ COM(2001) 260 окончателен от 28 май 2001 г. и Документ COM(2000) 348 окончателен от 7 юни 2000 г., и също така съществува ли различно третиране на режима по ДДС на равнище Общност със следващата от това необходимост от хармонизиране с другите европейски правни системи, доколкото отделни държави членки прилагат при определени условия режим на облагане с намалена ставка?


title: Дело F-113/12: Жалба, подадена на 9 октомври 2012 г. — ZZ/Комисия

text:
               26.1.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 26/71

         Жалба, подадена на 9 октомври 2012 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-113/12)
   2013/C 26/144
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представители: L. Levi, A. Tymen, lawyers)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на решението да не се включва жалбоподателят в списъка с резерви на конкурса EPSO/AD/204/10.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението от 20 януари 2012 г. да не се включва жалбоподателят в списъка с резерви на конкурса EPSO/AD/204/10,

               —

               да се отмени решението от 6 юли 2012 г., с което се отхвърля административната жалба на жалбоподателя,

               —

               да се осъди ответника да заплати всички съдебни разноски.


title: Дело C-487/09: Определение на Съда (осми състав) от 6 октомври 2010 г. (преюдициално запитване от Tribunal Supremo, Испания) — Inmogolf SA/Dirección General de Tributos de la Consejería de Economia y Hacienda de la Comunidad Autónoma de Murcia (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник — Директива 69/335/ЕИО — Косвени данъци — Набиране на капитал — Прехвърляне на ценни книжа — Дружествен капитал, състоящ се главно от недвижими имоти)

text:
               12.3.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 80/8

         Определение на Съда (осми състав) от 6 октомври 2010 г. (преюдициално запитване от Tribunal Supremo, Испания) — Inmogolf SA/Dirección General de Tributos de la Consejería de Economia y Hacienda de la Comunidad Autónoma de Murcia
   (Дело C-487/09) (1)

   (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник - Директива 69/335/ЕИО - Косвени данъци - Набиране на капитал - Прехвърляне на ценни книжа - Дружествен капитал, състоящ се главно от недвижими имоти)
   2011/C 80/13
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Supremo

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Inmogolf SA

      Ответник: Dirección General de Tributos de la Consejería de Economia y Hacienda de la Comunidad Autónoma de Murcia

      Предмет

   Преюдициално запитване — Tribunal Supremo — Тълкуване на член 11, буква a) и член 12, параграф 1, буква a) от Директива 69/335/ЕИО на Съвета от 17 юли 1969 година относно косвените данъци върху прираста на капитала (ОВ L 249, стр. 25; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 9) — Забрана за облагане на създаването, емитирането, допускането за котиране на фондова борса, пускането на пазара или търгуването с ценни книжа — Дерогиране — Данък върху прехвърлянето на ценни книжа — Национален данък върху прехвърлянето на дружествени дялове на дружество, поне 50 % от актива на което се състои от недвижими имоти, вследствие на което приобретателят на ценните книжа придобива контрола върху дружеството

      Диспозитив

   Директива 69/335/ЕИО на Съвета от 17 юли 1969 година относно косвените данъци върху набирането на капитал, и по-специално член 11, буква а) и член 12, параграф 1, буква а) от нея допускат правна уредба на държава членка като член 108, параграф 2 от Закон № 24/1988 относно пазара на ценни книжа от 28 юли 1988 г., изменен със Закон № 18/91 от 6 юни 1991 г., който, за да възпрепятства избягването на данъчното облагане при прехвърляне на недвижими имоти чрез дружества посредници, предвижда облагане на прехвърлянето на ценни книжа с данък върху прехвърлянето на имущество, когато прехвърлянето на ценни книжа е свързано с дялове от дружествения капитал на дружества, поне 50 % от актива на които се състои от недвижими имоти, и когато вследствие на подобно прехвърляне приобретателят е в позиция, позволяваща му да упражнява контрол върху съответното образувание, дори в хипотезите, в които, от една страна, не е налице намерение за избягване на данъчното облагане, и от друга страна, става въпрос за действащи дружества и не е възможно недвижимите имоти да се отделят от осъществяваната от дружеството икономическа дейност.

      (1)  ОВ C 63, 13.3.2010 г.


title: Дело T-556/14 P: Жалба, подадена на 28 юли 2014 г. от Victor Navarro срещу решението, постановено на 21 май 2014 г. от Съда на публичната служба по дело F-46/13, Navarro/Комисия

text:
               6.10.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 351/16

         Жалба, подадена на 28 юли 2014 г. от Victor Navarro срещу решението, постановено на 21 май 2014 г. от Съда на публичната служба по дело F-46/13, Navarro/Комисия
   (Дело T-556/14 P)
   2014/C 351/20
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Victor Navarro (Sterrebeek, Белгия) (представител: S. Rodrigues и A. Blot, avocats)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на Съда на публичната служба от 21 май 2014 г. по дело F-46/13,

               —

               вследствие на това, да уважи исканията, предявени от жалбоподателя в рамките на първоинстанционното производство и:

                           —

                           да отмени решението от 4 октомври 2012 г. на Европейската комисия в качеството ѝ на Орган, оправомощен да сключва договори, да не назначи жалбоподателя като договорно нает служител от функционална група II,

                           —

                           доколкото е необходимо, да отмени решението на органа, оправомощен да сключва договори, от 7 февруари 2013 г., с което се отхвърля жалбата, подадена от жалбоподателя на 19 октомври 2012 г.,

                           —

                           да поправи имуществените му вреди,

                           —

                           да присъди сума, определена ex aequo et bono временно в размер на 50  000 EUR като обезщетение за претърпените неимуществени вреди,

                           —

                           да осъди ответника да заплати всички съдебни разноски, включително тези по настоящото производство по обжалване.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят излага три правни основания в подкрепа на жалбата си.

               1.

               Първото правно основание е нарушение на границите на съдебния контрол на Съда на публичната служба (наричан по-нататък „СПС“), доколкото последният заменил преценката на администрацията със собствената си преценка.

               2.

               Второто правно основание е грешка при прилагане на правото доколкото СПС неправилно приел, че съгласно член 3, параграф 2 от приложение IV към Общите разпоредби за прилагане на от 2 мат 2011 (1), професионалният опит трябва да е надлежно доказан и да се отнася към някоя от сферите на дейност на Комисията.

               3.

               Третото правно основание е изопачаване на конкретните фактически обстоятелства доколкото СПС приел в обжалваното съдебно решение, че жалбоподателят не е представил описание на задачите, изпълнявани за Continental Airlines Inc., и следователно не доказал, че опитът му е „подходящ“ за изпълнението на функциите на секретар.

      (1)  Общи разпоредби от 2 март 2011 г. за прилагане на член 79, параграф 2 от УРДС, уреждащ условията за наемане на работа на договорно наетия персонал, назначен от Комисията съгласно членове 3а и 3б от посочените Условия, публикувани в Административни известия № 33-2011.


title: Дело C-235/07: Иск, предявен на 10 май 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Федерална република Германия

text:
               23.6.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 140/17

         Иск, предявен на 10 май 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Федерална република Германия
   (Дело C-235/07)
   (2007/C 140/28)
   Език на производството: немски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: G. Braun, P. Dejmek, Bevollmächtigte)

      Ответник: Федерална република Германия
   Искания

               —

               да се установи, че Федерална република Германия е нарушила задълженията си по Договора за ЕО и по Директива 2004/49/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно безопасността на железопътния транспорт в Общността и за изменение на Директива 95/18/ЕО (2) на Съвета относно лицензирането на железопътните предприятия и Директива 2001/14/ЕО (3) относно разпределяне на капацитета на железопътната инфраструктура и събиране на такси за ползване на железопътната инфраструктура и за сертифициране на безопасността (Директива относно безопасността на железопътния транспорт), като не е приела в определения срок всички необходими законови, подзаконови и административни разпоредби за транспониране на директивата във вътрешното право, съответно не е информирала Комисията за тези разпоредби,

               —

               да се осъди Федерална република Германия да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи
   Срокът за транспониране на директивата е изтекъл на 30 април 2006 година.

      (1)  ОВ L 164, стр. 44.

      (2)  ОВ L 143, стр. 70; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 3, стр. 155.

      (3)  ОВ L 75, стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 8, стр. 66.


title: Дело C-19/12: Преюдициално запитване, отправено от Върховен административен съд (България) на 16 януари 2012 година — „Ефир“ ООД/Директор на Дирекция „Обжалване и управление на изпълнението“ Пловдив

text:
               24.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 89/14

         Преюдициално запитване, отправено от Върховен административен съд (България) на 16 януари 2012 година — „Ефир“ ООД/Директор на Дирекция „Обжалване и управление на изпълнението“ Пловдив
   (Дело C-19/12)
   2012/C 89/22
   Език на производството: български

      Препращаща юрисдикция

   Върховен административен съд

      Страни в главното производство

      Жалбоподател:„Ефир“ ООД

      Ответник: Директор на Дирекция „Обжалване и управление на изпълнението“ Пловдив

      Преюдициални въпроси

               1.

               Следва ли разпоредбите на чл.62, параграфи 1 и 2 на Директива 2006/112/ЕО (1) на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност Директивата да се тълкуват в смисъл, че понятието за данъчно събитие се отнася както за случаите на облагаеми, така и за тези на освободени доставки?

               2.

               При отрицателен отговор на първия въпрос, допустима ли е национална правна уредба като приложимата по главното производство, която определя като дата на данъчното събитие и такава на изпълнение на освободени доставки?

               3.

               Разпоредбите на чл.62 и чл.63 от Директива 2006/112 на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност имат ли директен ефект?

      (1)  Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност
   OB L 347, стр. 1; Специално българско издание: глава 9, том 3, стр. 7


title: Дело T-713/13: Жалба, подадена на 30 декември 2013 г. — 9Flats/СХВП — Tibesoca (9flats.com)

text:
               1.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 61/17

         Жалба, подадена на 30 декември 2013 г. — 9Flats/СХВП — Tibesoca (9flats.com)
   (Дело T-713/13)
   2014/C 61/30
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: 9Flats GmbH (Хамбург, Германия) (представител: Rechtsanwalt H. Stoffregen)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Tibesoca, SL (Валенсия, Испания)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               Да отмени Решение на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 25 октомври 2013 г. по преписка R 1671/2012-2,

               —

               да отмени решението на отдела по споровете на Службата от 13 юли 2012 г. по производство № B 1 898 686,

               —

               да отхвърли възражението срещу регистрацията на марката „9flats.com“ — Заявка за марка на Общността № 9 832 635.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: Словната марка „9flats.com“ за услуги от класове 36, 38, 39 и 43 — Заявка за марка на Общността № 9 832 635

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Tibesoca, SL

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Испанската фигуративна марка, която съдържа цифрите и словните елементи „40 flats apartments“ за услуги от клас 43, испанската словна марка, която съдържа цифрите и словните елементи „11 flats apartments“ за услугите от клас 43 и испанската фигуративна марка, която съдържа цифрите и словните елементи „50 flats“ за услуги от клас 43.

      Решение на отдела по споровете: Частично уважава възражението.

      Решение на апелативния състав: Частично отменя решението на отдела по споровете.

      Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) и член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-493/12: Решение на Общия съд от 24 септември 2014 г.  — Sanofi/СХВП — GP Pharm (GEPRAL) (Марка на Общността — Производство по възражение — Международна регистрация, посочваща Европейската общност — Словна марка „GEPRAL“  — По-ранна международна словна марка „DELPRAL“  — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               3.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 388/12

         Решение на Общия съд от 24 септември 2014 г. — Sanofi/СХВП — GP Pharm (GEPRAL)
   (Дело T-493/12) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Международна регистрация, посочваща Европейската общност - Словна марка „GEPRAL“ - По-ранна международна словна марка „DELPRAL“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   2014/C 388/14
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Sanofi (Париж, Франция) (представител: C. Hertz-Eichenrode, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: P. Geroulakos)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: GP Pharm, SA (Сант Кинти де Медиона, Испания)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 5 септември 2012 г. (преписка R 201/2012-2), постановено в производство по възражение със страни Sanofi SA и GP Pharm SA.

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 5 септември 2012 г. (преписка R 201/2012-2), постановено в производство по възражение със страни Sanofi SA и GP Pharm SA.

               2)

               Осъжда СХВП да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 26, 26.1.2013 г.


title: Дело T-112/06: Решение на Първоинстанционния съд от 16 януари 2008 г. — Inter-Ikea/СХВП — Waibel (idea) (Марка на Общността — Процедура за обявяване на недействителност — Фигуративна марка на Общността idea — По-ранни фигуративни и словни национални марки и марки на Общността IKEA — Относително основание за недействителност — Липса на вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) и член 52, параграф 1, буква a) от Регламент (ЕО) № 40/94)

text:
               23.2.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 51/42

         Решение на Първоинстанционния съд от 16 януари 2008 г. — Inter-Ikea/СХВП — Waibel (idea)
   (Дело T-112/06) (1)

   (Марка на Общността - Процедура за обявяване на недействителност - Фигуративна марка на Общността idea - По-ранни фигуративни и словни национални марки и марки на Общността IKEA - Относително основание за недействителност - Липса на вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) и член 52, параграф 1, буква a) от Регламент (ЕО) № 40/94)
   (2008/C 51/77)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Inter Ikea Systems BV (Делфт, Нидерландия) [представители: J. Gulliksson и J. Olsson, avocats]

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) [представител: A. Folliard-Monguiral]

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: Wawter Waibel (Динголфинг, Германия) [представители: A. Fottner и M. Müller, avocats]
   Предмет
   Жалба, подадена срещу Решение на първи апелативен състав на СХВП от 10 февруари 2006 г. (преписка R 80/2005-1) относно процедура за обявяване на недействителност между Inter-Ikea Systems BV и M. Walter Waibel.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Inter-Ikea Systems BV да заплати съдебните разноски, включително разноските, направени от Walter Waibel в производството пред апелативния състав.

      (1)  ОВ C 131, 3.6.2006 г.


title: Дело T-689/14: Определение на Общия съд от 3 декември 2014 г.  — ENISA/Psarras

text:
               16.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 56/31

         Определение на Общия съд от 3 декември 2014 г. — ENISA/Psarras
   (Дело T-689/14) (1)

   (2015/C 056/45)
   Език на производството: гръцки
   Председателят на състава по жалбите разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 431, 1.12.2014 г.


title: Дело T-174/11: Жалба, подадена на 18 март 2011 г. — Modelo Continente Hipermercados/Комисия

text:
               7.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 139/28

         Жалба, подадена на 18 март 2011 г. — Modelo Continente Hipermercados/Комисия
   (Дело T-174/11)
   2011/C 139/53
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Modelo Continente Hipermercados, SA клон в Испания (Alcorcón, Испания) (представители: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, M. Muñoz de Juan, R. Calvo Salinero, abogados)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да приеме и уважи посочените в жалбата основания за отмяна и вследствие на това да отмени член 1, параграф 1, в частта, с която обявява, че член 12, параграф 5 от TRLIS съдържа елементи на държавна помощ;

               —

               при условията на евентуалност, да отмени член 1, параграф 1, в частта, с която обявява, че член 12, параграф 5 от TRLIS съдържа елементи на държавна помощ, когато се прилага към придобивания на дялови участия, които предполагат придобиване на контрол;

               —

               при условията на евентуалност, да отмени решението поради съществено процесуално нарушение, и

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Настоящата жалба е срещу Решението на Комисията от 28 октомври 2009 г. относно данъчна амортизация на финансовата репутация за придобиване на значителни дялови участия в чуждестранни дружества C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07), приведена в действие от Испания (ОВЕС L 7 от 11.1.2011 г., стp. 48).
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква три правни основания.

               1.

               Първо правно основание, обосновано с нарушението на член 107, параграф 1 ДФЕС поради това, че приема мярката за съставляваща държавна помощ.

                           —

                           Комисията не приема, че разглежданата данъчна мярка поставя в по-благоприятно положение „определени предприятия или производството на определени стоки“. Комисията се ограничава да приеме, че същата е избирателна поради това, че се прилага само за придобиването на дялови участия в чуждестранни дружества, а не в национални дружества. Жалбоподателят смята, че посоченото съображение е погрешно и в затворен кръг. Фактът, че прилагането на анализираната мярка, както и на която и да е друга данъчна норма, се основава на спазването на определени обективни изисквания, не превръща същата de iure или de facto в избирателна мярка. Развитото от Комисията съображение води до приемането на всяка данъчна норма за избирателна prima facie.

                           —

                           На второ място, различното prima facie третиране на член 12, параграф 5 от TRLIS далеч не съставлява избирателно предимство, а служи за поставяне на равна данъчна основа на всички операции по придобиване на акции, независимо дали са национални или чуждестранни: поради невъзможността да се извършват транснационални сливания, амортизацията на търговския фонд може да се извърши успешно само в национално измерение, и затова съществуват норми в данъчната система, които го позволяват. В този смисъл член 12, параграф 5 от TRLIS само разширява тази възможност към купуването на активи в чуждестранни дружества, операция, която съставлява най-близкият функционален еквивалент на националните сливания и следователно е част от структурата и логиката на испанската система.

                           —

                           при условията на евентуалност, решението на Комисията е непропорционално, тъй като поне неговото прилагане в случаи на поглъщане на чуждестранни предприятия трябва да се съпоставя със случаите на национални сливания, и следователно обосновани от структурата и логиката на испанската система.

               2.

               Второ правно основание, обосновано с наличието на съществено процесуално нарушение, тъй като не е спазена приложимата към съществуващите помощи процедура.

                           —

                           В обжалваното решение се отхвърлят доводите за функционална равностойност на мярката, като не се приема, че транснационалните сливания в рамките на ЕС се оказват на практика невъзможни. По мнение на Комисията последователното приемане на директиви на ЕС в тази област, всички те последващи влизането в сила на разглежданата мярка, е отстранило всяка преграда и препятствие, които са могли да съществуват. Жалбоподателят смята в това отношение, че ако се приеме тезата на Комисията и ако директивите на ЕС наистина са отстранили спънките за транснационалните сливания, quod non, във всички случаи сме в хипотезата на съществуващи помощи. Процедурата за контрол на съществуващите помощи се различава съществено от тази, която е следвана по това дело, и следователно е допуснато съществено процесуално нарушение.

               3.

               Трето правно основание, обосновано с нарушението на член 107, параграф 1 ДФЕС поради грешка при прилагане на правото при определянето на бенефициерите на мярката.

                           —

                           Още когато приема, че член 12, параграф 5 от TRLIS съдържа елементи на държавни помощи, Комисията е трябвало да направи изчерпателен икономически анализ, за да определи кои са бенефициерите на потенциалната помощ. Жалбоподателят е на мнение, че във всички случаи бенефициерите на помощта (под формата на надвишаване на цената за покупката на дяловите участия) са продавачите на дяловите участия, а не както твърди Комисията, испанските предприятия, които са прилагали посочената мярка.


title: Дело T-333/11: Решение на Общия съд от 10 октомври 2012 г. — Wessang/СХВП — Greinwald (star foods) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността „star foods“ — По-ранни словна и фигуративна марки на Общността „STAR SNACKS“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               24.11.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 366/32

         Решение на Общия съд от 10 октомври 2012 г. — Wessang/СХВП — Greinwald (star foods)
   (Дело T-333/11) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „star foods“ - По-ранни словна и фигуративна марки на Общността „STAR SNACKS“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2012/C 366/63
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Nicolas Wessang (Zimmerbach, Франция) (представител: A. Grolée, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: G. Schneider)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Greinwald GmbH (Kempten, Германия) (представители: адв. A. Schulz и адв. C. Onken)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 15 април 2011 г. (преписка R 1837/2010—4) относно производство по възражение между г-н Nicolas Wessang и Greinwald GmbH

      Диспозитив

               1.

               Отменя решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 15 април 2011 г. (преписка R 1837/2010-4) в частта му относно продуктите от класове 29, 30 и 32 по смисъла на ревизираната и изменена Ницска спогодба относно международната класификация на стоките и услугите за регистрация на марки от 15 юни 1957 година, с изключение на „бира“, спадаща към клас 32 по смисъла на тази спогодба.

               2.

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3.

               СХВП понася направените от нея съдебни разноски, както и три четвърти от съдебните разноски на г-н Nicolas Wessang.

               4.

               Г-н Wessang понася една четвърт от направените от него съдебни разноски.

               5.

               Greinwald GmbH понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 269, 10.9.2011 г.


title: Дело F-104/05: Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 31 януари 2008 г. — Valero Jordana/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Повишение — Процедура за повишаване за 2004 г. — Предоставяне на точки за предимство — Прилагане във времето на разпоредбите на новия Правилник)

text:
               9.5.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 116/31

         Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 31 януари 2008 г. — Valero Jordana/Комисия
   (Дело F-104/05) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Повишение - Процедура за повишаване за 2004 г. - Предоставяне на точки за предимство - Прилагане във времето на разпоредбите на новия Правилник)
   (2008/C 116/58)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Gregorio Valero Jordana, (Брюксел, Белгия) (представители: M. Merola и I. van Schendel, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: G. Berscheid и V. Joris, подпомагани от D. Slater, avocat)
   Предмет
   Отмяна на решение на Комисията относно предоставяне на точки за предимство на жалбоподателя на основание на процедурата за оценяване за 2004 г., както и на решението последният да не бъде повишен в степен A*12 на основание на същата процедура
   Диспозитив

               1)

               Отменя решението, с което се определя общия брой на точките на г-н Valero Jordana след процедурата за повишаване за 2004 г., както и решението той да не бъде повишен на основание на тази процедура.

               2)

               Отхвърля жалбата в останалата й част.

               3)

               Комисията на Европейските общности понася всички съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 10, 14.1.2006 г., стр. 27 (дело, което първоначално е регистрирано в Първоинстанционния съд на Европейските общности под номер T-394/05 и е препратено на Съда на публичната служба на Европейския съюз с Определение от 15.12.2005 г.).


title: Дело T-626/14: Жалба, подадена на 18 август 2014 г.  — Wm. Wrigley Jr./СХВП (Изображение на синя сфера)

text:
               6.10.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 351/29

         Жалба, подадена на 18 август 2014 г. — Wm. Wrigley Jr./СХВП (Изображение на синя сфера)
   (Дело T-626/14)
   2014/C 351/38
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Wm. Wrigley Jr. Company (Wilmington, Съединени американски щати) (представители: M. Kinkeldey, S. Brandstätter и C. Schmitt, lawyers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на пети апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) oт 17 юни 2014 г., постановено по преписка R 169/2014-5.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративната марка, представляваща изображение на синя сфера, за стоки от класове 3, 21 и 30 — заявка за марка на Общността № 1 1 7 37  483

      Решение на проверителя: частично отхвърля заявката за марка на Общността

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламента относно марката на Общността.


title: Дело C-352/12: Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale per l’Abruzzo (Италия) на 25 юли 2012 г. — Consiglio Nazionale degli Ingegneri/Comune di Castelvecchio Subequo, Comune di Barisciano

text:
               29.9.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 295/22

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale per l’Abruzzo (Италия) на 25 юли 2012 г. — Consiglio Nazionale degli Ingegneri/Comune di Castelvecchio Subequo, Comune di Barisciano
   (Дело C-352/12)
   2012/C 295/39
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale Amministrativo Regionale per l’Abruzzo

      Страни в главното производство

      Ищец: Consiglio Nazionale degli Ingegneri

      Ответник: Comune di Castelvecchio Subequo, Comune di Barisciano

      Преюдициални въпроси

               1.

               Допуска ли Директива 2004/18/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги, и по-специално член 1, параграф 2, букви а) и г), член 2, член 28 и приложение [II], категории № 8 и № 12, национална правна уредба, която позволява два възлагащи органа да сключат помежду си споразумения в писмена форма за дейностите по подпомагане на общините при проучване, анализ и проектиране на възстановяването на историческите центрове на общините Баришиано и Кастелвекио Субекуо, в съответствие с подробното описание, съдържащо се в приложената към споразумението техническа документация, и с националната и регионална правна уредба на този сектор, срещу насрещна престация, която не е явно нерентабилна, когато административният орган изпълнител може да има качеството на икономически оператор?

               2.

               По-конкретно, допуска ли Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги, и по-специално член 1, параграф 2, букви а) и г), член 2, член 28 и приложение [II], категории № 8 и № 12, национална правна уредба, която позволява два възлагащи органа да сключат помежду си споразумения в писмена форма за дейностите по подпомагане на общините при проучване, анализ и проектиране на възстановяването на историческите центрове на общините Баришиано и Кастелвекио Субекуо, в съответствие с подробното описание, съдържащо се в приложената към споразумението техническа документация, и с националната и регионална правна уредба на този сектор, срещу насрещна престация, която не е явно нерентабилна, когато прякото възлагане е изрично обосновано съгласно първичната и вторичната правна уредба, приложима след извънредно положение, и с оглед на определените специфични обществени интереси?

      (1)  ОВ L 134, стр. 114; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 116; поправка в ОВ L 182, 10.7.2008 г., стр. 282.


title: Дело C-246/14: Преюдициално запитване от Corte dei Conti — Sezione Giurisdizionale per la Regione Puglia (Италия), постъпило на 21 май 2014 г.  — Vittoria De Bellis и др./Istituto Nazionale di Previdenza dei Dipendenti dell’Amministrazione Pubblica (INPDAP)

text:
               24.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 421/18

         Преюдициално запитване от Corte dei Conti — Sezione Giurisdizionale per la Regione Puglia (Италия), постъпило на 21 май 2014 г. — Vittoria De Bellis и др./Istituto Nazionale di Previdenza dei Dipendenti dell’Amministrazione Pubblica (INPDAP)
   (Дело C-246/14)
   2014/C 421/25
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Corte dei Conti — Sezione Giurisdizionale Per la Regione Puglia

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Vittoria De Bellis, Diana Perrone, Cesaria Antonia Villani

      Ответник: Istituto Nazionale di Previdenza dei Dipendenti dell’Amministrazione Pubblica (INPDAP)
   С определение от 15 октомври 2014 г. Съдът (пети състав) обяви, че явно няма компетентност да даде отговор на поставените въпроси.


title: Дело C-43/07: Решение на Съда (трети състав) от 11 септември 2008 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — D.M.M.A. Arens-Sikken/Staatssecretaris van Financiën (Свободно движение на капитали — Член 73б и член 73г от Договора за ЕО (понастоящем съответно член 56 ЕО и член 58 ЕО) — Национална правна уредба, свързана с данъка върху наследството и данъка при прехвърлянето, която не предвижда при изчисляването на тези данъци да се приспадат задълженията, свързани с превишаване на полученото при делба чрез завещание от възходящ, когато лицето, чието наследство е открито, не е пребивавало към момента на смъртта си в държавата-членка, в която е разположен недвижимият имот, който е предмет на наследяване — Ограничаване — Обосноваване — Липса — Липса на двустранна спогодба за избягване на двойно данъчно облагане — Последици върху ограничаването на свободното движение на капитали от по-малка по размер компенсация с цел избягване на двойното данъчно облагане в държавата-членка по пребиваване на посоченото лице)

text:
               8.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 285/7

         Решение на Съда (трети състав) от 11 септември 2008 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — D.M.M.A. Arens-Sikken/Staatssecretaris van Financiën
   (Дело C-43/07) (1)

   (Свободно движение на капитали - Член 73б и член 73г от Договора за ЕО (понастоящем съответно член 56 ЕО и член 58 ЕО) - Национална правна уредба, свързана с данъка върху наследството и данъка при прехвърлянето, която не предвижда при изчисляването на тези данъци да се приспадат задълженията, свързани с превишаване на полученото при делба чрез завещание от възходящ, когато лицето, чието наследство е открито, не е пребивавало към момента на смъртта си в държавата-членка, в която е разположен недвижимият имот, който е предмет на наследяване - Ограничаване - Обосноваване - Липса - Липса на двустранна спогодба за избягване на двойно данъчно облагане - Последици върху ограничаването на свободното движение на капитали от по-малка по размер компенсация с цел избягване на двойното данъчно облагане в държавата-членка по пребиваване на посоченото лице)
   (2008/C 285/10)
   Език на производството: нидерландски
   Препращаща юрисдикция
   Hoge Raad der Nederlanden
   Страни в главното производство

      Ищец: D.M.M.A. Arens-Sikken

      Ответник: Staatssecretaris van Financiën
   Предмет
   Преюдициално запитване — Hoge Raad der Nederlanden — Тълкуване на членове 56 и 58 ЕО — Национална правна уредба, свързана с изчисляването на данък върху наследство за недвижимите имоти, която не разрешава приспадането от стойността на даден недвижим имот на свързани с делба по наследство задължения, в случай на пребиваване на наследодателя в друга държава-членка по време на неговата смърт — Метод за сравнение, за да се определи размера на данъка върху наследството в случай на пребиваване на наследодателя по време на неговата смърт в държавата-членка, където се намира недвижимият имот — Двустранна спогодба за избягване на двойното данъчно облагане
   Диспозитив

               1.

               Член 73б и член 73г от Договора за ЕО (понастоящем съответно член 56 ЕО и член 58 ЕО) трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба като тази по главното производство относно изчисляването на дължимите данък върху наследството и данък при прехвърляне за недвижим имот, разположен в държава-членка, която при изчисляването на посочените данъци не предвижда приспадането на задълженията, свързани с превишаване на полученото вследствие на делба чрез завещание от възходящ, когато лицето, чието наследство е открито, не е било местно лице в тази държава, а в друга държава-членка, докато това приспадане е предвидено, когато това лице към същия момент е било местно лице в държавата, в която е разположен недвижимият имот, предмет на наследяване, доколкото такава правна уредба прилага прогресивна ставка на облагане и поради това неотчитането на посочените задължения в съчетание с прогресивната ставка би могло да доведе до по-голяма данъчна тежест за наследниците, които не могат да се позовават на такова приспадане.

               2.

               Отговорът, даден на първия въпрос, не се засяга от обстоятелството, че правната уредба на държавата-членка, в която лицето, чието наследство е открито, е пребивавало към момента на смъртта си, едностранно предвижда възможност за предоставяне на данъчен кредит във връзка с дължимия данък върху наследството в друга държава-членка за недвижимите имоти, разположени в тази друга държава.

      (1)  ОВ C 69, 24.3.2007 г.


title: Дело C-412/08: Преюдициално запитване, отправено от Finanzgericht Baden-Württemberg (Германия) на 22 септември 2008 г.  — Swiss Caps AG/Hauptzollamt Singen

text:
               6.12.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/14

         Преюдициално запитване, отправено от Finanzgericht Baden-Württemberg (Германия) на 22 септември 2008 г. — Swiss Caps AG/Hauptzollamt Singen
   (Дело C-412/08)
   (2008/C 313/21)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Finanzgericht Baden-Württemberg
   Страни в главното производство

      Жалбоподател: Swiss Caps AG

      Ответник: Hauptzollamt Singen
   Преюдициални въпроси

               1)

               Позиция 1517 от Комбинираната номенклатура (приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година — Комбинирана номенклатура (КН)) (1) трябва ли да се тълкува в смисъл, че добавката от 10 mg лецитин, 18,8 mg витамин E, 8,2 mg восък, 8 mg калциев пантотенат, 0,2 mg фолиева киселина и 0,11 mg биотин в смес от 500 mg студено пресовано масло от черен кимион (62,5 % или 83,3 %), 38,7 mg соево масло и 16 mg концентрирано масло следва да се разглежда като толкова незначителна, че не засяга класирането на подобен препарат в тази позиция?

               2)

               При утвърдителен отговор на първия въпрос:
               Правило 5 от Общите правила за тълкуване на Комбинираната номенклатура трябва ли да се тълкува в смисъл, че обвивките на капсули, съставени от посочените по-горе вещества, следва да се разглеждат като опаковка?

               3)

               При отрицателен отговор на втория въпрос:
               Позиция 1517 от Комбинираната номенклатура трябва ли да се тълкува в смисъл, че обстоятелството, че обвивката на капсулата съдържа 313,97 mg желатинов разтвор (47,3 % желатин, 17,2 % глицерин, 35,5 % вода), 4,30 mg паста от 50 % титанов диоксид и 50 % глицерин и 1,73 mg паста от 25 % жълт хинолин и 75 % глицерин, води до изключването от тази позиция на описаните по-горе капсули?

      (1)  ОВ L 256, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 4, стр. 3.


title: Дело T-68/12: Решение на Общия съд от 4 юни 2014 г.  — Hemmati/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки срещу Иран за предотвратяване на разпространението на ядрено оръжие — Замразяване на средства — Забрана за влизане или за транзитно преминаване — Жалба за отмяна — Правен интерес — Допустимост — Задължение за мотивиране)

text:
               21.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 235/15

         Решение на Общия съд от 4 юни 2014 г. — Hemmati/Съвет
   (Дело T-68/12) (1)

   ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Иран за предотвратяване на разпространението на ядрено оръжие - Замразяване на средства - Забрана за влизане или за транзитно преминаване - Жалба за отмяна - Правен интерес - Допустимост - Задължение за мотивиране))
   2014/C 235/19
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Abdolnaser Hemmati (Техеран, Иран) (представители: B. Mettetal и C. Wucher-North, avocats)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: B. Driessen и Д. Гичева)

      Предмет

   Искане за отмяна, на първо място, на Решение 2011/783/ОВППС на Съвета от 1 декември 2011 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 319, стр. 71), доколкото то включва името на жалбоподателя в приложение II от Решение 2010/413/ОВППС на Съвета от 26 юли 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС (ОВ L 195, стр. 39), както и на Регламент за изпълнение (ЕС) № 1245/2011 на Съвета от 1 декември 2011 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 961/2010 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 319, стр. 11), доколкото той включва името на жалбоподателя в приложение VIII от Регламент (ЕС) № 961/2010 на Съвета от 25 октомври 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕО) № 423/2007 (ОВ L 281, стр. 1), и на второ място, на член 16, параграф 2 от Регламент № 961/2010 и на член 19, параграф 1, буква б) и член 20, параграф 1, буква б) от Решение 2010/413, доколкото тези разпоредби засягат жалбоподателя.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като подадена пред юрисдикция, която няма компетентност да я разгледа, доколкото с тази жалба се иска отмяната на член 19, параграф 1, буква б) и на член 20, параграф 1, буква б) от Решение 2010/413/ОВППС на Съвета от 26 юли 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС, и като недопустима, доколкото с нея се иска отмяната на член 16, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 961/2010 на Съвета от 25 октомври 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕО) № 423/2007.

               2)

               Отменя Решение 2011/783/ОВППС на Съвета от 1 декември 2011 година за изменение на Решение 2010/413, доколкото то включва името на г-н Abdolnaser Hemmati в приложение II от Решение 2010/413, и Регламент за изпълнение (ЕС) № 1245/2011 на Съвета от 1 декември 2011 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 961/2010, доколкото той включва името на г-н Hemmati в приложение VIII от Регламент № 961/2010.

               3)

               Съветът на Европейския съюз понася четири пети от направените от него съдебни разноски и от тези на г-н Hemmati.

               4)

               Г-н Hemmati понася една пета от направените от него съдебни разноски и от тези на Съвета.

      (1)  ОВ C 109, 14.4.2012 г.


title: Дело T-397/06 R: Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 1 ви март 2007 г. — Dow AgroSciences/ЕОБХ ( Обезпечително производство — Молба за спиране на изпълнението — Директива 91/414/ЕИО — Европейски орган за безопасност на храните — Недопустимост )

text:
               28.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 95/43

         Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 1ви март 2007 г. — Dow AgroSciences/ЕОБХ
   (Дело T-397/06 R)
   („Обезпечително производство - Молба за спиране на изпълнението - Директива 91/414/ЕИО - Европейски орган за безопасност на храните - Недопустимост“)
   (2007/C 95/88)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищец: Dow AgroSciences Ltd (Hitchin, Обединено кралство) (представители: K. Van Maldegem и C. Mereu, адвокати)

      Ответник: Европейски орган за безопасност на храните (ЕОБХ) (представители: A. Cuvillier и D. Detken)
   Предмет
   Молба за спиране на изпълнението на акт на ЕОБХ от 28 юли 2006 г., осъвременен на 6 октомври 2006 г., доколкото засяга оценката на активното вещество Халоксифоп-R по смисъла на Директива 91/414/ЕИО на Съвета от 15 юли 1991 година относно пускането на пазара на продукти за растителна защита (ОВ L 230, стр. 1. Специално издание 2007 г., глава 03, том 10, стр. 30), както и за постановяване на други временни мерки.
   Диспозитив

               1)

               Искането за допускане на обезпечение се отхвърля.

               2)

               Съдът не се произнася относно разноските.


title: Дело T-36/11: Жалба, подадена на 24 януари 2011 г. — Japan Airlines/Комисия

text:
               12.3.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 80/25

         Жалба, подадена на 24 януари 2011 г. — Japan Airlines/Комисия
   (Дело T-36/11)
   2011/C 80/50
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Japan Airlines International Co., Ltd. (представители: J.-F. Bellis и K. Van Hove, lawyers и R. Burton, Solicitor)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решението на Комисията от 9 ноември 2010 г.,

               —

               при условията на евентуалност при упражняване на пълен съдебен контрол да се намали наложената на жалбоподателя и AL и на Japan Airlines Corporation глоба, и

               —

               да бъде осъдена Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалба за отмяна на Решение на Комисията C(2010) 7694 окончателен от 9 ноември 2010 г. по преписка COMP/39.258 — Превоз на стоки по въздух. С това решение се приема за установено, че жалбоподателят заедно с Japan Airlines Corporation (JAC) (което е погълнато от жалбоподателя и е престанало да съществува), е нарушил член 101 ДФЕС и член 53 от Споразумението за ЕИП като е съгласувал с други превозвачи практиката си във връзка с ценообразуването на услуги за превоз на стоки по въздуха по отношение на (i) допълнителните такси за гориво, (ii) допълнителните такси за безопасност и (iii) неплащането на комисиони върху допълнителните такси.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят се позовава на осем правни основания.

               1.

               В първото правно основание се твърди, че решението противоречи на член 101 ДФЕС и член 53 от Споразумението за ЕИП, тъй като при определянето на обхвата на нарушението, в което се приема, че жалбоподателят е участвал, се включват маршрути, които жалбоподателят не е обслужвал и не е имал право да обслужва.

               2.

               Във второто правно основание се твърди, че решението противоречи на член 101 ДФЕС и член 53 от Споразумението за ЕИП, тъй като в него се приема, че издаващият го орган е компетентен да се произнася по отношение на услуги за превоз на стоки по въздуха, които са част от маршрути между ЕИП и трети страни доколкото такива услуги са извършени за клиенти, намиращи се извън ЕИП.

               3.

               В третото правно основание се твърди, че решението нарушава принципите на недопускане на дискриминация и пропорционалност, тъй като прилага различни изисквания за доказване по отношение на различните превозвачи.

               4.

               В четвъртото правно основание се твърди, че решението нарушава Насоките от 2006 г. относно метода за определяне на глобите и принципа на пропорционалност поради включването в съответната стойност на продажбите, използвана като основа за изчисляване на глобата, приходи, получени от елементи на цената на услуги за превоз на товари по въздуха, които не са свързани с нарушението.

               5.

               В петото правно основание се твърди, че решението нарушава Насоките от 2006 г. относно метода за определяне на глобите и принципа на оправданите правни очаквания поради включването в съответната стойност на продажбите, използвана като основа за изчисляване на глобата, на приходи от вътрешни услуги за превоз на стоки по въздуха по маршрути между държави от ЕИП и трети страни.

               6.

               В шестото правно основание се твърди, че решението нарушава принципа на пропорционалност като ограничава предоставеното на жалбоподателя по силата на правната уредба намаление на глобата в рамките на 15 %.

               7.

               В седмото правно основание се твърди, че решението нарушава принципа на недопускане на дискриминация, тъй като не предоставя на жалбоподателя 10 % намаление на глобата предвид ограниченото му участие в нарушението при положение, че такова намаление е предоставено на други адресати на решението, които обективно се намират в положение сходно на това на жалбоподателя.

               8.

               В осмото правно основание се твърди, че решението нарушава принципа на пропорционалност като не взема предвид конкретните особености на случая.


title: Дело C-404/10 P: Решение на Съда (трети състав) от 28 юни 2012 г. — Европейска комисия/Éditions Odile Jacob SAS, Lagardère SCA (Обжалване — Достъп до документите на институциите — Регламент (ЕО) № 1049/2001 — Документи относно производство за контрол върху операция по концентрация между предприятия — Регламенти (ЕИО) № 4064/89 и (ЕО) № 139/2004 — Отказ на достъп — Изключения, свързани със защитата на целите на дейности по разследване, търговските интереси, правните становища и процеса на вземане на решения от институциите — Задължение на съответната институция да пристъпи към конкретно и индивидуално разглеждане на съдържанието на документите, посочени в заявлението за достъп)

text:
               25.8.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 258/3

         Решение на Съда (трети състав) от 28 юни 2012 г. — Европейска комисия/Éditions Odile Jacob SAS, Lagardère SCA
   (Дело C-404/10 P) (1)

   (Обжалване - Достъп до документите на институциите - Регламент (ЕО) № 1049/2001 - Документи относно производство за контрол върху операция по концентрация между предприятия - Регламенти (ЕИО) № 4064/89 и (ЕО) № 139/2004 - Отказ на достъп - Изключения, свързани със защитата на целите на дейности по разследване, търговските интереси, правните становища и процеса на вземане на решения от институциите - Задължение на съответната институция да пристъпи към конкретно и индивидуално разглеждане на съдържанието на документите, посочени в заявлението за достъп)
   2012/C 258/04
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Европейска комисия (представители: B. Smulders, O. Beynet и P. Costa de Oliveira)

      Встъпили страни, подпомагащи жалбоподателя: Чешка република (представители: M. Smolek и D. Hadroušek), Френска република (представител: J. Gstalter)

      Други страни в производството: Éditions Odile Jacob SAS (представители: O. Fréget и L. Eskenazi, avocats), Lagardère SCA (представители: A. Winckler, F. de Bure и J.-B. Pinçon, avocats)

      Встъпили страни, подпомагащи Éditions Odile Jacob SAS: Кралство Дания (представител: S. Juul Jørgensen и C. Vang), Кралство Швеция (представител: K. Petkovska)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Общия съд (шести състав) от 9 юни 2010 г. по дело Éditions Jacob/Комисия (T-237/05), с което Общият съд отменя решението на Комисията от 7 април 2005 г. (D(2005) 3286) в частта, в която тя отказва на жалбоподателя достъп до документите относно производството по контрол на концентрации № COMP/M.2978: Lagardère/Natexis/VUP — Документи, свързани с производства по контрол на концентрации — Изключение, свързано със защитата на целите на дейности по разследване — Задължение на съответната институция да пристъпи към конкретно и отделно разглеждане на съдържанието на посочените в заявлението за достъп документи

      Диспозитив

               1.

               Отменя точки 2—6 от диспозитива на Решение на Общия съд на Европейския съюз от 9 юни 2010 г. по дело Éditions Jacob/Комисия (T-237/05).

               2.

               Отхвърля насрещната жалба.

               3.

               Отхвърля жалбата, подадена пред Общия съд на Европейския съюз и насочена към отмяната на Решение D(2005) 3286 на Комисията от 7 април 2005 г., доколкото с това решение се отхвърля заявлението на Éditions Odile Jacob SAS за получаване на достъп до документи, отнасящи се до производството за контрол върху операциите по концентрация COMP/M.2978 — Lagardère/Natexis/VUP.

               4.

               Осъжда Éditions Odile Jacob SAS да понесе, освен направените от него съдебни разноски, и разноските на Комисията и на Lagardère SCA както в първоинстанционното производство, така и в настоящото производство по обжалване.

               5.

               Чешката република, Кралство Дания, Френската република и Кралство Швеция понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 274, 9.10.2010 г.