title: Дело C-516/15 P: Жалба, подадена на 24 септември 2015 г. от Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Chemicals GmbH, Akzo Nobel Chemicals BV срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 15 юли 2015 г. по дело T-47/10, Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Chemicals GmbH, Akzo Nobel Chemicals BV, Akcros Chemicals Ltd срещу Европейската комисия

text:
               7.12.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 406/22

         Жалба, подадена на 24 септември 2015 г. от Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Chemicals GmbH, Akzo Nobel Chemicals BV срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 15 юли 2015 г. по дело T-47/10, Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Chemicals GmbH, Akzo Nobel Chemicals BV, Akcros Chemicals Ltd срещу Европейската комисия
   (Дело C-516/15 P)
   (2015/C 406/23)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Chemicals GmbH, Akzo Nobel Chemicals BV (представители: C. Swaak, R. Wesseling, advocaten)

      Други страни в производството: Европейска комисия, Akcros Chemicals Ltd

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите молят Съда:

               —

               да отмени решението на Общия съд от 15 юли 2015 г. по дело T-47/10 в частта, в която постановява, че за глобите, първоначално наложени на Akzo Nobel Chemicals GmbH и Akzo Nobel Chemicals B.V. за участието им в нарушенията, Akzo Nobel N.V. отговоря и след отмяната на тези глоби от Общия съд; и

               —

               да отмени решението от 2009 г. в частта, в която установява участието на Akzo Nobel Chemicals GmbH и AkzoNobel Chemicals B.V. в нарушенията, и в частност член 1, раздел 1, буква б) и член 1, раздел 2, буква б); и

               —

               да отмени решението от 2009 г. в частта, в която установява отговорността и/или налага глоба на Akzo Nobel N.V. поради неправомерното поведение на Akzo Nobel Chemicals GmbH и AkzoNobel Chemicals B.V, и в частност член 1, раздел 1, буква a) за периода от 24 февруари 1987 г. до 28 юни 1993 г., и член 1, раздел 2, буква a) за периода от 11 септември 1991 г. до 28 юни 1993 г. и/или член 2, раздели 6 и 23; или при условията на евентуалност

               —

               да отмени решението на Общия съд от 15 юли 2015 г. по дело T-47/10 и да му върне делото за да вземе той всички необходими решения по същество; и

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски по обжалването.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите изтъкват, че Общият съд допуснал грешка при прилагане на правилата относно отговорността на дружествата майки, когато приел, че за глобите, първоначално наложени на дъщерните дружества, но отменени от Общия съд, Akzo Nobel N.V продължава да отговаря.
   При положение като това в настоящото производство, в което отговорността на дружество майка произтича изцяло от отговорността на неговите дъщерни дружества, отговорността на това дружество майка не може да надвишава отговорността, която в крайна сметка носят дъщерните му дружества. Ето защо отмяната на глобите, наложени на Akzo Nobel Chemicals GmbH и Akzo Nobel Chemicals B.V., би трябвало да доведе до отмяна на глобата, наложена на Akzo Nobel N.V.
   Това важи още повече в настоящия случай, в който отмяната на глобите, наложени на Akzo Nobel Chemicals B.V., би трябвало да доведе и до отмяна на цялото решение що се отнася до тези две дружества.
   През 2011 г., след решението на Съда по дело ArcelorMittal, се оказва, че правомощието на Комисията да наложи глоба на Elementis и Ciba/BASF е било погасено по давност. Тогава Комисията решава да отмени изцяло решението си от 2009 г. в частта, в която се отнася до всеки правен субект от тези две групи дружества.
   Ако Комисията приложи същия подход и що се отнася до Akzo Nobel Chemicals GmbH и Akzo Nobel Chemicals B.V., които са в същото положение, тя би трябвало да отмени констатацията в решението, в която се приема, че тези субекти изобщо са участвали в нарушението. Ако тези две положения следва да бъдат третирани еднакво, въпросът за вменяване на отговорността никога не би възникнал, тъй като поначало не е било необходимо и не е имало правно основание за каквото и и да било вменяване на отговорност за глоба на Akzo Nobel N.V.


title: Дело C-349/13: Преюдициално запитване, отправено от Naczelny Sąd Administracyjny (Полша) на 25 юни 2013 г. — Minister Finansów/Oil Trading Poland sp. z. o.o., гр. Шчечин

text:
               21.9.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 274/4

         Преюдициално запитване, отправено от Naczelny Sąd Administracyjny (Полша) на 25 юни 2013 г. — Minister Finansów/Oil Trading Poland sp. z. o.o., гр. Шчечин
   (Дело C-349/13)
   2013/C 274/07
   Език на производството: полски

      Запитваща юрисдикция

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Minister Finansów

      Ответник: Oil Trading Poland sp. z. o.o., гр. Шчечин

      Преюдициален въпрос

   Следва ли член 3, параграф 3 от Директива 92/12/ЕИО на Съвета от 25 февруари 1992 година относно общия режим за продукти, подлежащи на облагане с акциз, и държането, движението и мониторинга на такива продукти (1) (OB L 76, стр. 1, с последващи изменения; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 129), както и съответстващия му, приложим понастоящем, член 1, параграф 3, [първа алинея], буква a) и втора алинея от Директива 2008/118/ЕО на Съвета от 16 декември 2008 година относно общия режим на облагане с акциз и за отмяна на Директива 92/12/ЕИО (2) (OB L 9, 2009 г., стр. 12, с последващи изменения), да се тълкуват в смисъл, че тези разпоредби допускат дадена държава да облага с акциз смазочните масла, класифицирани с кодове по КН от 2710 19 71 до 2710 19 99, използвани за цели, различни от моторни горива или горива за отопление, като във връзка с това се спазват правилата за облагане на потреблението на енергийни продукти с хармонизирания акциз?

      (1)  ОВ L 76, стр. 1.

      (2)  ОВ L 9, стр. 12.


title: Дело C-487/07: Решение на Съда (първи състав) от 18 юни 2009 г. (преюдициално запитване от Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Обединено кралство) — L'Oréal SA, Lancôme parfums et beauté & Cie SNC, Laboratoire Garnier & Cie/Bellure NV, Malaika Investments Ltd с търговско наименование Honey pot cosmetic & Perfumery Sales , Starion International Ltd (Директива 89/104/ЕИО — Марки — Член 5, параграфи 1 и 2 — Използване в сравнителна реклама — Право да се иска забрана на такова използване — Несправедливо облагодетелстване от добрата репутация — Засягане на функциите на марката — Директива 84/450/ЕИО — Сравнителна реклама — Член 3а, параграф 1, букви ж) и з) — Условия, за да бъде разрешена сравнителната реклама — Несправедливо облагодетелстване от известността на марка — Представяне на стока като имитация или копие)

text:
               1.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 180/6

         Решение на Съда (първи състав) от 18 юни 2009 г. (преюдициално запитване от Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Обединено кралство) — L'Oréal SA, Lancôme parfums et beauté & Cie SNC, Laboratoire Garnier & Cie/Bellure NV, Malaika Investments Ltd с търговско наименование „Honey pot cosmetic & Perfumery Sales“, Starion International Ltd
   (Дело C-487/07) (1)

   (Директива 89/104/ЕИО - Марки - Член 5, параграфи 1 и 2 - Използване в сравнителна реклама - Право да се иска забрана на такова използване - Несправедливо облагодетелстване от добрата репутация - Засягане на функциите на марката - Директива 84/450/ЕИО - Сравнителна реклама - Член 3а, параграф 1, букви ж) и з) - Условия, за да бъде разрешена сравнителната реклама - Несправедливо облагодетелстване от известността на марка - Представяне на стока като имитация или копие)
   2009/C 180/09
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Страни в главното производство

      Ищци: L'Oréal SA, Lancôme parfums et beauté & Cie SNC, Laboratoire Garnier & Cie

      Ответници: Bellure NV, Malaika Investments Ltd с търговско наименование „Honey pot cosmetic & Perfumery Sales“, Starion International Ltd

      Предмет

   Преюдициално запитване — Court of Appeal, Civil Division — Тълкуване на член 5, параграф 1, букви а) и б) от Директива 89/104/ЕИО: Първа директива на Съвета от 21 декември 1988 година за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно марките (ОВ L 40, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 92) и на член 3а, параграф 1, букви ж) и з) от Директива 84/450/ЕИО на Съвета от 10 септември 1984 година за сближаване на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите-членки, свързани със заблуждаваща реклама (ОВ L 250, стр. 17; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 1, стр. 153), изменена с Директива 97/55/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 октомври 1997 г. (ОВ L 290, стр. 18; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 4, стр. 196) — Използване от търговец в реклама на неговите стоки или услуги на регистрирана марка, притежавана от конкурент, за да сравни характеристиките, и по-специално аромата, на стоките, които конкурентът пуска в продажба

      Диспозитив

               1.

               Член 5, параграф 2 от Първа директива 89/104/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 година за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно марките трябва да се тълкува в смисъл, че съществуването на несправедливо облагодетелстване, извлечено от отличителния характер или добрата репутация на марката по смисъла на тази разпоредба, не предполага нито вероятност от объркване, нито опасност от нанасяне на вреда на отличителния ѝ характер или добрата ѝ репутация или, по-общо, на притежателя ѝ. Облагодетелстването в резултат от използването от трето лице на знак, подобен на марка с добра репутация, е извлечено несправедливо въз основа на споменатите отличителен характер или добра репутация от това трето лице, когато то се опитва да следва примера на марката с добра репутация, за да се възползва от нейната привлекателност, репутация и престиж, както и да използва без каквато и да било финансова компенсация търговските усилия, положени от притежателя на марката за създаването и поддържането на нейния образ.

               2.

               Член 5, параграф 1, буква а) от Директива 89/104 трябва да се тълкува в смисъл, че притежателят на регистрирана марка има право да иска забраната на използването от трети лица в сравнителна реклама, неотговаряща на всички условия, за да бъде разрешена, посочени в член 3а, параграф 1 от Директива 84/450/ЕИО на Съвета от 10 септември 1984 година относно заблуждаващата и сравнителната реклама, изменена с Директива 97/55/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 октомври 1997 година, на знак, идентичен с тази марка, за стоки или услуги, идентични на тези, за които е регистрирана посочената марка, дори когато това използване не може да засегне основната функция на марката, която е да указва произхода на стоките или услугите, при условие че посоченото използване засяга или може да засегне някоя от другите функции на марката.

               3.

               Член 3а, параграф 1 от Директива 84/450, изменена с Директива 97/55, трябва да се тълкува в смисъл, че рекламодател, който изрично или имплицитно посочва в сравнителна реклама, че стоката, която пуска в продажба, е имитация на стока, носеща общоизвестна марка, представя „стоките или услугите като имитация или копие“ по смисъла на член 3а, параграф 1, буква з). Облагодетелстването на рекламодателя благодарение на такава незаконна сравнителна реклама следва да бъде считано за „нелоялно извлечено“ [другаде в текста на решението: „несправедливо облагодетелстване“] от известността на тази марка по смисъла на посочения член 3а, параграф 1, буква ж).

      (1)  ОВ C 8, 12.1.2008 г.


title: Дело T-46/17: Жалба, подадена на 26 януари 2017 г. — TDH Group/EUIPO — Comercial de Servicios Agrigan (Pet Cuisine)

text:
               13.3.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 78/39

         Жалба, подадена на 26 януари 2017 г. — TDH Group/EUIPO — Comercial de Servicios Agrigan (Pet Cuisine)
   (Дело T-46/17)
   (2017/C 078/54)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: TDH Group (Брюксел, Белгия) (представител: D. Chen, lawyer)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Comercial de Servicios Agrigan, SA (Huesca, Испания)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител: жалбоподателят

      Спорна марка: посочваща Европейския съюз международна регистрация на фигуративна марка № 1 203 373 съдържаща словните елементи „Pet Cuisine“

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 10 ноември 2016 г. по преписка R 685/2016-2

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-213/12: Определение на Общия съд от 4 юни 2013 г. — Elitaliana/Eulex Kosovo (Жалба за отмяна — Обществени поръчки за услуги — Процедура за възлагане на обществени поръчки — Хеликоптерно обезпечаване на мисията Eulex Kosovo — Отхвърляне на офертата на оферент — Липса на пасивна легитимация — Недопустимост)

text:
               3.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 225/80

         Определение на Общия съд от 4 юни 2013 г. — Elitaliana/Eulex Kosovo
   (Дело T-213/12) (1)

   (Жалба за отмяна - Обществени поръчки за услуги - Процедура за възлагане на обществени поръчки - Хеликоптерно обезпечаване на мисията Eulex Kosovo - Отхвърляне на офертата на оферент - Липса на пасивна легитимация - Недопустимост)
   2013/C 225/178
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Elitaliana SpA (Рим, Италия) (представител: R. Colagrande, avocat)

      Ответник: Eulex Kosovo (Прищина, Косово) (представител: G. Brosadola Pontotti, solicitor)

      Предмет

   Искане, от една страна, да бъдат отменени мерките, постановени от Eulex Kosovo във връзка с възлагането на друг оферент на обществената поръчка с наименование „EuropeAid/131516/D/SER/XK — Помощ, предоставена с хеликоптери, за мисията на Eulex в Kosovo (PROC/272/11)“, и от друга страна, Eulex Kosovo да бъде осъдено да поправи вредите, претърпени от жалбоподателя в резултат от възлагането на посочената поръчка на лице, различно от него.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Elitaliana SpA да заплати съдебните разноски, включително във връзка с производството по допускане на обезпечение.

      (1)  ОВ C 200, 7.7.2012 г.


title: Дело T-434/11: Решение на Общия съд от 6 септември 2013 г. — Europäisch-Iranische Handelsbank/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки срещу Иран с цел предотвратяване на разпространението на ядрено оръжие — Замразяване на средства — Задължение за мотивиране — Право на защита — Право на ефективна съдебна защита — Явна грешка в преценката — Право на собственост — Пропорционалност)

text:
               19.10.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 304/16

         Решение на Общия съд от 6 септември 2013 г. — Europäisch-Iranische Handelsbank/Съвет
   (Дело T-434/11) (1)

   (Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Иран с цел предотвратяване на разпространението на ядрено оръжие - Замразяване на средства - Задължение за мотивиране - Право на защита - Право на ефективна съдебна защита - Явна грешка в преценката - Право на собственост - Пропорционалност)
   2013/C 304/26
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Europäisch-Iranische Handelsbank AG (Хамбург, Германия) (представители: първоначално S. Ashley, S. Gadhia, solicitors, адв. H. Hohmann, D. Wyatt, QC, и R. Blakeley, barrister, впоследствие S. Ashley, H. Hohmann, D. Wyatt, R. Blakeley, S. Jeffrey и A. Irvine, solicitors)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: F. Naert и R. Liudvinaviciute-Cordeiro)

      Встъпили страни в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: първоначално E. Paasivirta и S. Boelaert, впоследствие E. Paasivirta и M. Konstantinidis) и Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: S. Behzadi-Spencer, A. Robinson и C. Murrell, подпомагани от J. Swift, QC, и R. Palmer, barrister)

      Предмет

   Жалба за отмяна, първо, на Решение 2011/299/ОВППС на Съвета от 23 май 2011 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 136, стр. 65), второ, на Регламент за изпълнение (ЕС) № 503/2011 на Съвета от 23 май 2011 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 961/2010 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 136, стр. 26), трето, на Решение 2011/783/ОВППС на Съвета от 1 декември 2011 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 319, стр. 71), четвърто, на Регламент за изпълнение (ЕС) № 1245/2011 на Съвета от 1 декември 2011 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 961/2010 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 319, стр. 11), и пето, на Регламент (ЕС) № 267/2012 на Съвета от 23 март 2012 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕС) № 961/2010 (ОВ L 88, стр. 1), в частите, в които посочените актове се отнасят до жалбоподателя.

      Диспозитив

               1.

               Отменя Регламент за изпълнение (ЕС) № 503/2011 на Съвета от 23 май 2011 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 961/2010 относно ограничителни мерки срещу Иран и Решение 2011/299/ОВППС на Съвета от 23 май 2011 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран в частите, в които тези актове се отнасят до Europäisch-Iranische Handelsbank AG.

               2.

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3.

               Europäisch-Iranische Handelsbank понася три пети от направените от нея съдебни разноски и три пети от съдебните разноски, направени от Съвета на Европейския съюз.

               4.

               Съветът понася две пети от направените от него съдебни разноски и две пети от съдебните разноски, направени от Europäisch-Iranische Handelsbank.

               5.

               Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия и Европейската комисия понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 282, 24.9.2011 г.


title: Дело C-32/11: Решение на Съда (първи състав) от 14 март 2013 г. (преюдициално запитване от Magyar Köztársaság Legfelsőbb Bírósága — Унгария) — Allianz Hungária Biztosító Zrt., Generali-Providencia Biztosító Zrt., Gépjármű Márkakereskedők Országos Szövetsége, Magyar Peugeot Márkakereskedők Biztosítási Alkusz Kft., Paragon-Alkusz Zrt., правоприемник на Magyar Opelkereskedők Bróker Kft./Gazdasági Versenyhivatal (Конкуренция — Член 101, параграф 1 ДФЕС — Прилагане на аналогична национална правна уредба — Компетентност на Съда — Двустранни споразумения, сключени между застрахователно дружество и определени автомобилни сервизи във връзка с цената на час за ремонтни услуги — Увеличени цени в зависимост от броя застрахователни договори, сключени чрез тези сервизи, действащи в качеството на посредници в полза на застрахователното дружество — Понятието „споразумение, което има за своя цел ограничаването на конкуренцията“ )

text:
               18.5.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 141/3

         Решение на Съда (първи състав) от 14 март 2013 г. (преюдициално запитване от Magyar Köztársaság Legfelsőbb Bírósága — Унгария) — Allianz Hungária Biztosító Zrt., Generali-Providencia Biztosító Zrt., Gépjármű Márkakereskedők Országos Szövetsége, Magyar Peugeot Márkakereskedők Biztosítási Alkusz Kft., Paragon-Alkusz Zrt., правоприемник на Magyar Opelkereskedők Bróker Kft./Gazdasági Versenyhivatal
   (Дело C-32/11) (1)

   (Конкуренция - Член 101, параграф 1 ДФЕС - Прилагане на аналогична национална правна уредба - Компетентност на Съда - Двустранни споразумения, сключени между застрахователно дружество и определени автомобилни сервизи във връзка с цената на час за ремонтни услуги - Увеличени цени в зависимост от броя застрахователни договори, сключени чрез тези сервизи, действащи в качеството на посредници в полза на застрахователното дружество - Понятието „споразумение, което има за своя цел ограничаването на конкуренцията“)
   2013/C 141/03
   Език на производството: унгарски

      Запитваща юрисдикция

   Magyar Köztársaság Legfelsőbb Bírósága

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Allianz Hungária Biztosító Zrt., Generali-Providencia Biztosító Zrt., Gépjármű Márkakereskedők Országos Szövetsége, Magyar Peugeot Márkakereskedők Biztosítási Alkusz Kft., Paragon-Alkusz Zrt., правоприемник на Magyar Opelkereskedők Bróker Kft.

      Ответник: Gazdasági Versenyhivatal

      Предмет

   Преюдициално запитване — Magyar Köztársaság Legfelsőbb Bírósága — Тълкуване на член 101, параграф 1 ДФЕС — Двустранните споразумения, сключени между застрахователно дружество и определени автомобилни сервизи, съгласно които цената на час, която застрахователното дружество заплаща на автомобилния сервиз за ремонт, зависи от броя и дела на застрахователните договори, сключени от това дружество чрез автомобилния сервиз, действащ като негов посредник — Национална правна уредба, в която се използва понятие, подобно на понятие от правото на Съюза — Понятие „споразумения, които имат за своя цел предотвратяването, ограничаването или нарушаването на конкуренцията“

      Диспозитив

   Член 101, параграф 1 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че двустранни споразумения, по силата на които дружества за автомобилно застраховане постигат съгласие било с дистрибутори на автомобили, действащи като сервизи за ремонт, било със сдружение, което ги представлява, относно цената на час, която застрахователното дружество следва да заплаща за ремонта на застраховани от него автомобили, като предвиждат, че тази цена зависи включително от броя и дела застрахователни договори, които дистрибуторът е реализирал в качеството си на посредник в полза на това дружество, могат да се считат за ограничение на конкуренцията „по своя[та] цел“ по смисъла на посочената разпоредба, ако в резултат от индивидуално и конкретно разглеждане на съдържанието и целта на тези споразумения, както и на икономическия и правен контекст, в който те се вписват, се установи, че поради самото си естество тези споразумения увреждат доброто функциониране на нормалната конкуренция на единия от двата засегнати пазара.

      (1)  ОВ C 145, 14.5.2011 г.


title: Дело T-81/08: Решение на Първоинстанционния съд от 29 април 2009 г. — Enercon/СХВП (E-Ship) (Марка на Общността — Заявка за словна марка на Общността E-Ship — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Член 7,параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 40/94)

text:
               20.6.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 141/40

         Решение на Първоинстанционния съд от 29 април 2009 г. — Enercon/СХВП (E-Ship)
   (Дело T-81/08) (1)

   (Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността E-Ship - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 7,параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 40/94)
   2009/C 141/83
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Enercon GmbH (Aurich, Германия) (представители: R. Böhm и V. Henke, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: S. Schäffner)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 4 декември 2007 г. (преписка № R 319/2007-1) относно заявка за регистрация на знака E-Ship като марка на Общността.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Enercon GmbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 107, 26.4.2008 г.


title: Дело C-125/12: Преюдициално запитване, отправено от Juzgado de lo Mercantil n °1 de Granada (Испания) на 8 март 2012 г. — Promociones y Construcciones BJ 200 S.L. и други

text:
               16.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 174/15

         Преюдициално запитване, отправено от Juzgado de lo Mercantil no 1 de Granada (Испания) на 8 март 2012 г. — Promociones y Construcciones BJ 200 S.L. и други
   (Дело C-125/12)
   2012/C 174/22
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Juzgado de lo Mercantil no 1 de Granada

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Promociones y Construcciones BJ 200 S.L., Ignacio Alba Muñoz, Administrador concursal de Promociones y Construcciones BJ 200 S.L., и Agencia Estatal de la Administración Tributaria

      Преюдициални въпроси

               1.

               Член 199, параграф 1, буква ж) от Директива 2006/112/ЕО (1) на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност, според който „1. Държавите членки могат да предвидят, че лицето — платец на ДДС, е данъчнозадълженото лице, за което е направена някоя от следните доставки: […] ж) доставката на недвижими вещи, продадени от длъжник, срещу когото е произнесено съдебно решение за изпълнение при процедура за публична продан“ — когато съдебното производство е производство по несъстоятелност, открито с обявяването на неплатежоспособността на посочения длъжник — следва ли да се тълкува в смисъл, че тази разпоредба се отнася само до прехвърлянията, които попадат стриктно в рамките на ликвидационното естество на това производство или в ликвидационната фаза, в която се намира производството, така че отчуждаването на такъв имот трябва да се осъществи вследствие на цялостното осребряване на имуществото на длъжника, или, след като производството по несъстоятелност може, сред други възможности, да доведе до ликвидацията на неплатежоспособното дружество, тази разпоредба следва да се тълкува в смисъл, че тя се отнася до всяко прехвърляне на недвижими имоти, извършено от обявения за неплатежоспособен длъжник през цялото производство по несъстоятелност?

               2.

               Член 199, параграф 1, буква ж) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност следва ли да се тълкува в смисъл, че „процедура[та] за публична продан“, на която той се позовава, включва колективно съдебно производство по несъстоятелност, в което — извън фазата на задължително осребряване на имуществото на длъжника и единствено поради причини, свързани с изгодността, е осъществена доброволна продажба на един или повече от неговите имоти, или, напротив, в смисъл, че той се отнася само до процедурите за принудително изпълнение, предназначени за осребряване на имуществото на длъжник, срещу когото е произнесено съдебно решение за изпълнение?

               3.

               В последния случай, ако член 199, параграф 1, буква ж) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност се отнася стриктно до производства за принудително изпълнение, предназначени за осребряване на имуществото на длъжник, срещу когото е произнесено съдебно решение за изпълнение, може ли същата тази разпоредба да се тълкува в смисъл, че тя изключва промяната на данъчнозадълженото по ДДС лице във всички случаи на прехвърляне на недвижим имот от страна на длъжник, който е обявен за неплатежоспособен, по причини, свързани с благоприятност, в интерес на масата на несъстоятелността и извън производството по общо осребряване на неговото имущество, така че прилагането на национален закон, който е разширил материалното приложно поле на член 199, параграф 1, буква ж) от Директива 2006/112 спрямо случаи, които тази разпоредба не предвижда, следва да се отхвърли?

      (1)  ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7 и поправка в ОВ L 74, 2011 г., стр. 3.


title: Дело C-47/13: Преюдициално запитване, отправено от Bundesverwaltungsgericht (Германия) на 29 януари 2013 г. — Martin Grund/Landesamt für Landwirtschaft, Umwelt und ländliche Räume des Landes Schleswig-Holstein

text:
               13.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 108/16

         Преюдициално запитване, отправено от Bundesverwaltungsgericht (Германия) на 29 януари 2013 г. — Martin Grund/Landesamt für Landwirtschaft, Umwelt und ländliche Räume des Landes Schleswig-Holstein
   (Дело C-47/13)
   2013/C 108/34
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesverwaltungsgericht

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Martin Grund

      Ответник: Landesamt für Landwirtschaft, Umwelt und ländliche Räume des Landes Schleswig-Holstein

      Участник в производството: Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

      Преюдициален въпрос

   Представлява ли дадена земеделска земя „постоянно пасище“ по смисъла на член 2, точка 2 от Регламента (1), когато понастоящем и най-малко от пет години тя се използва за отглеждане на трева или други тревисти фуражни растения, но през този период земята е разоравана и вместо досегашното тревисто фуражно растение (в настоящия случай: тревна смес с детелина) е засадено друго тревисто фуражно растение (в настоящия случай: тревиста селскостопанска култура), или в тези случаи е налице сеитбооборот, който изключва възникването на постоянно пасище?

      (1)  Регламент (ЕО) № 796/2004 на Комисията от 21 април 2004 година за определяне на подробни правила за прилагане на интегрираната система за администриране и контрол, кръстосано спазване и модулация, предвидени в Регламент (ЕО) № 1782/2003 на Съвета относно установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски производители (ОВ L 141, стр. 18; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 56 стр. 210).


title: Дело C-30/14: Решение на Съда (втори състав) от 15 януари 2015 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — Ryanair Ltd/PR Aviation BV (Преюдициално запитване — Директива 96/9/ЕО — Правна закрила на базите данни — База данни, която не се закриля нито от авторското право, нито от правото sui generis — Договорно ограничение на правата на ползвателите на базата данни)

text:
               2.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 73/8

      Решение на Съда (втори състав) от 15 януари 2015 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — Ryanair Ltd/PR Aviation BV
      (Дело C-30/14) (1)

      (Преюдициално запитване - Директива 96/9/ЕО - Правна закрила на базите данни - База данни, която не се закриля нито от авторското право, нито от правото sui generis - Договорно ограничение на правата на ползвателите на базата данни)
      (2015/C 073/10)
      Език на производството: нидерландски

         Запитваща юрисдикция

      Hoge Raad der Nederlanden

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Ryanair Ltd

         Ответник: PR Aviation BV

         Диспозитив

      Директива 96/9/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 март 1996 година за правна закрила на базите данни трябва да се тълкува в смисъл, че не е приложима към база данни, която не се закриля нито от авторското право, нито от правото sui generis въз основа на тази директива, така че член 6, параграф 1 и членове 8 и 15 от Директивата не са пречка създателят на такава база данни да установи договорни ограничения за използването ѝ от трети лица, без да се засяга приложимото национално право.

         (1)  ОВ C 135, 5.5.2014 г.


title: Дело C-165/14: Решение на Съда (голям състав) от 13 септември 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunal Supremo — Испания) — Alfredo Rendón Marín/Administración del Estado (Преюдициално запитване — Гражданство на Съюза — Членове 20 ДФЕС и 21 ДФЕС — Директива 2004/38/ЕО — Право на пребиваване в държава членка на осъждан гражданин на трета държава — Родител, който сам упражнява родителските права по отношение на две ненавършили пълнолетие деца, граждани на Съюза — Първо дете, което е гражданин на държавата членка по местопребиваване — Второ дете, което е гражданин на друга държава членка — Национално законодателство, изключващо издаването на разрешение за пребиваване на този възходящ, поради това че е осъждан — Отказ да се издаде разрешение за пребиваване, който може да принуди децата да напуснат територията на Съюза)

text:
               14.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 419/2

         Решение на Съда (голям състав) от 13 септември 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunal Supremo — Испания) — Alfredo Rendón Marín/Administración del Estado
   (Дело C-165/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Гражданство на Съюза - Членове 20 ДФЕС и 21 ДФЕС - Директива 2004/38/ЕО - Право на пребиваване в държава членка на осъждан гражданин на трета държава - Родител, който сам упражнява родителските права по отношение на две ненавършили пълнолетие деца, граждани на Съюза - Първо дете, което е гражданин на държавата членка по местопребиваване - Второ дете, което е гражданин на друга държава членка - Национално законодателство, изключващо издаването на разрешение за пребиваване на този възходящ, поради това че е осъждан - Отказ да се издаде разрешение за пребиваване, който може да принуди децата да напуснат територията на Съюза))
   (2016/C 419/02)
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Supremo

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Alfredo Rendón Marín

      Ответник: Administración del Estado

      Диспозитив

   Член 21 ДФЕС и Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки, за изменение на Регламент (ЕИО) № 1612/68 и отменяща Директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО, трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба, според която е задължително на гражданин на трета държава, родител на ненавършило пълнолетие дете, гражданин на Съюза и на държава членка, различна от приемащата, което е на негова издръжка и живее с него в приемащата държава членка, автоматично да се откаже издаване на разрешение за пребиваване само с мотива, че е осъждан.
   Член 20 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска същата национална правна уредба, според която е задължително на гражданин на трета държава, родител на ненавършили пълнолетие граждани на Съюза, по отношение на които той сам упражнява родителските права, автоматично да се откаже издаване на разрешение за пребиваване само с мотива, че е осъждан, когато вследствие на този отказ децата трябва да напуснат територията на Съюза.

      (1)  ОВ C 175, 10.6.2014 г.


title: Дело C-590/10: Преюдициално запитване, отправено от Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Германия) на 15 декември 2010 г. — Wolfgang Köppl/Freistaat Bayern

text:
               26.3.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 95/2

         Преюдициално запитване, отправено от Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Германия) на 15 декември 2010 г. — Wolfgang Köppl/Freistaat Bayern
   (Дело C-590/10)
   2011/C 95/02
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bayerischer Verwaltungsgerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Wolfgang Köppl

      Ответник: Freistaat Bayern

      Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли член 1 параграф 2, както и член 8, параграфи 2 и 4 от Директива 91/439/ЕИО (1) — в частност предвид член 2, параграф 1 и член 3, параграф 1 от Хартата на основните права на Европейския съюз — да се тълкуват в смисъл, че държава членка („приемаща държава членка“) има право да откаже да признае свидетелство за управление на моторни превозни средства от категория В, което друга държава членка („издаваща държава членка“) е издала на лице, на което приемащата държава членка преди това е наложила мерки по смисъла на член 8, параграф 2 от Директива 91/439/ЕИО, и чието свидетелство за управление, видно от самият документ, явно нарушава изискването за пребиваване по член 7, параграф 1, буква б) от Директива 91/439/ЕИО, ако това лице впоследствие получи в издаващата държава членка свидетелство за управление на моторни превозни средства от категория C, без това свидетелство за управление явно да нарушава изискването за пребиваване?

               2.

               Ако отговорът на първия въпрос е утвърдителен, може ли приемащата държава членка да откаже да признае свидетелство за управление на моторни превозни средства от категория C, издадено на това лице?

      (1)  Директива 91/439/ЕИО на Съвета от 29 юли 1991 година относно свидетелствата за управление на моторни превозни средства (ОВ L 237, стр 1., Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 2, стр. 62)


title: Дело C-514/07 P: Жалба, подадена до Съда на 22 ноември 2007 г. от Кралство Швеция срещу решението на Първоинстанционния съд (голям състав), постановено на 12 септември 2007 г. по дело T-36/04, Association de la presse internationale ASBL (API)/Комисия на Европейските общности

text:
               23.2.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 51/32

         Жалба, подадена до Съда на 22 ноември 2007 г. от Кралство Швеция срещу решението на Първоинстанционния съд (голям състав), постановено на 12 септември 2007 г. по дело T-36/04, Association de la presse internationale ASBL (API)/Комисия на Европейските общности
   (Дело C-514/07 P)
   (2008/C 51/54)
   Език на производството: шведски
   Страни

      Жалбоподател: Кралство Швеция (представители: A. Falk и S. Johannesson, правни съветници)

      Друга страна в производството: Association de la presse internationale ASBL (API) и Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени точка 2 от диспозитива на решението на Първоинстанционния съд от 12 септември 2007 г. по дело Т-36/04,

               —

               Да се отмени изцяло Решение на Комисията от 20 ноември 2003 г. съгласно исканията на API, направени пред Първоинстанционния съд, и по този начин също и по отношение на отказания достъп до писмените становища, представени от Комисията по дело T-209/01 Honeywell/Комисия, дело T-210/01 General Electric/Комисия и дело C-203/03 Комисия/Австрия и

               —

               Да се осъди Комисията да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи

               1.

               В решението, предмет на обжалване, Първоинстанционният съд приложил неправилно общностното право като не отменил изцяло решението на Комисията.

               2.

               От друга страна, Първоинстанционният съд заключил, че в съответствие с член 4, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Eвропейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (1), институциите са длъжни да преценят дали оповестяването би увредило точно и по определен начин даден интерес, защитен от изключение. Само ако случаят е такъв, едно изключение може да послужи като основание за отказ да се оповести определен документ. Тази проверка трябва да бъде направена по отношение на всеки отделен документ. Жалбоподателят подкрепя това заключение.

               3.

               Въпреки това, Първоинстанционният съд е заключил от друга страна, че точно в този случай Комисията не е длъжна да направи такава проверка, с оглед на факта, че съществува общо изискване за поверителност на документите, подадени по висящи дела до провеждането на устната фаза на производството по делото. Общото изискване за поверителност се основава отчасти на правото на справедлив процес пред безпристрастен съд, отчасти на факта, че Комисията трябва да е в състояние да защити интересите си като страна по делото. В това отношение Първоинстанционният съд намира, че Комисията не е направила неточна преценка, когато е отказала достъп до подадените документи.

               4.

               Според жалбоподателя последното заключение не отговаря на задължението въпросът за оповестяването да бъде разгледан с оглед на съдържанието на отделен документ. По този начин в своето решение Първоинстанционният съд е приложил неточно общностното право.

      (1)  ОВ L 145, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76.


title: Дело T-345/03: Решение на Първоинстанционния съд от 12 март 2008 г. — Evropaïki Dynamiki/Комисия (Обществени поръчки за услуги — Общностна процедура за възлагане на обществена поръчка — Предоставяне на услуги по разработване и предоставяне на поддържащи услуги за Информационната услуга на Общността за изследвания и развитие (CORDIS) — Отхвърляне на офертата на оферент — Принципи за равно третиране на оферентите и за прозрачност)

text:
               26.4.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 107/23

         Решение на Първоинстанционния съд от 12 март 2008 г. — Evropaïki Dynamiki/Комисия
   (Дело T-345/03) (1)

   (Обществени поръчки за услуги - Общностна процедура за възлагане на обществена поръчка - Предоставяне на услуги по разработване и предоставяне на поддържащи услуги за Информационната услуга на Общността за изследвания и развитие (CORDIS) - Отхвърляне на офертата на оферент - Принципи за равно третиране на оферентите и за прозрачност)
   (2008/C 107/36)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Атина, Гърция) (представители: първоначално S. Pappas, впоследствие N. Korogiannakis, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: C. O'Reilly и L. Parpala)
   Предмет
   Искане на жалбоподателя за отмяна на решението на Комисията за възлагане на поръчка въз основа на покана за представяне на оферти ENTR/02/055 — CORDIS обособена позиция № 2 относно разработването и предоставянето на поддържащи услуги за Информационната услуга на Общността за изследвания и развитие (CORDIS).
   Диспозитив

               1)

               Отменя решението на Комисията от 16 юли 2003 г. за възлагане на поръчка въз основа на покана за представяне на оферти ENTR/02/055 — CORDIS обособена позиция № 2.

               2)

               Осъжда Комисията да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 289, 29.11.2003 г.


title: Дело T-378/17: Жалба, подадена на 8 юни 2017 г. — La Zaragozana/EUIPO — Heineken Italia (CERVISIA)

text:
               7.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 256/39

         Жалба, подадена на 8 юни 2017 г. — La Zaragozana/EUIPO — Heineken Italia (CERVISIA)
   (Дело T-378/17)
   (2017/C 256/44)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: La Zaragozana, SA (Сарагоса, Испания) (представител: L. Broschat García, lawyer)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Heineken Italia SpA (Полейн, Италия)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз, съдържаща словния елемент „CERVISIA“ — заявка за регистрация № 13 395 397

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 13 март 2017 г. по преписка R 1241/2016-5

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-179/09: Преюдициално запитване, отправено от Conseil d'État (Белгия) на 15 май 2009 г. — Le Poumon vert de la Hulpe ASBL, Les amis de la Forêt de Soignes ASBL, Jacques Solvay de la Hulpe, Marie-Noëlle Solvay, Alix Walsh/Région wallonne

text:
               1.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 180/31

         Преюдициално запитване, отправено от Conseil d'État (Белгия) на 15 май 2009 г. — Le Poumon vert de la Hulpe ASBL, Les amis de la Forêt de Soignes ASBL, Jacques Solvay de la Hulpe, Marie-Noëlle Solvay, Alix Walsh/Région wallonne
   (Дело C-179/09)
   2009/C 180/53
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Conseil d'État

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Le Poumon vert de la Hulpe ASBL, Les amis de la Forêt de Soignes ASBL, Jacques Solvay de la Hulpe, Marie-Noëlle Solvay, Alix Walsh

      Ответник: Région wallonne

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли член 1, параграф 5 от Директива 85/337/ЕИО относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда (1) да се тълкува в смисъл, че изключва от приложното си поле законодателство — като декрета на област Валония от 17 юли 2008 година относно някои разрешителни, за които са налице императивни съображения от обществен интерес — което за предоставянето на разрешителни за градоустройствено планиране, екологични разрешителни и единни разрешителни, свързани с изброени в това законодателство действия и дейности, посочва само, че „са установени императивни съображения от обществен интерес“, и „ратифицира“ разрешителните, за които е посочено, че „са установени императивни съображения от обществен интерес“?

               2)

                           а)

                           Допускат ли членове 1, 5, 6, 7, 8 и 10а от Директива 85/337/ЕИО, изменена с Директива 97/11/ЕО (2) на Съвета и Директива 2003/35/ЕО (3), правен режим, при който правото да се изпълни проект, предмет на оценка на въздействието, е предоставено със законодателен акт, неподлежащ на обжалване пред правораздавателен или друг установен със закон независим и безпристрастен орган, което да даде възможност да се обжалва по същество и от процедурна гледна точка решението за предоставяне на право да се изпълни проектът?

                           б)

                           Трябва ли член 9 от Конвенцията от Орхус за достъпа до информация, участие на обществеността в процеса на вземането на решения и достъпа до правосъдие по въпроси на околната среда, сключена на 25 юни 1998 г. и одобрена от Европейската общност с Решение 2005/370/ЕО на Съвета от 17 февруари 2005 г. (4), да се тълкува в смисъл, че задължава държавите-членки да предвидят възможността за обжалване пред правораздавателен или друг установен със закон независим и безпристрастен орган, за да може да се оспорва законосъобразността — по какъвто и да е въпрос по същество или от процедурна гледна точка, свързан както с материалноправния, така и с процесуалноправния режим по разрешаване на проектите, предмет на оценка на въздействието — на всяко решение, действие или пропуск, спрямо които се прилагат разпоредбите на член 6?

                           в)

                           От гледна точка на Конвенцията от Орхус за достъпа до информация, участието на обществеността в процеса на вземането на решения и достъпа до правосъдие по въпроси на околната среда, сключена на 25 юни 1998 г. и одобрена от Европейската общност с Решение 2005/370/ЕО на Съвета от 17 февруари 2005 г., трябва ли член 10а от Директива 85/337/ЕИО, изменена с Директива 2003/35/ЕО, да се тълкува в смисъл, че задължава държавите-членки да предвидят възможността за обжалване пред правораздавателен или друг установен със закон независим и безпристрастен орган, за да може да се оспорва законосъобразността на всяко решение, действие или пропуск по какъвто и да е въпрос по същество или от процедурна гледна точка, свързан както с материалноправния, така и с процесуалноправния режим по разрешаване на проектите, предмет на оценка на въздействието?

      (1)  Директива 85/337/ЕИО на Съвета от 27 юни 1985 година относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда (ОВ L 175, стр. 40; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 1, стр. 174).

      (2)  Директива 97/11/ЕО на Съвета от 3 март 1997 година за изменение на Директива 85/337/ЕИО относно оценката на въздействието на определени публични и частни проекти върху околната среда (ОВ L 73, стр. 5; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 3, стр. 254).

      (3)  Директива 2003/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 май 2003 година за осигуряване участието на обществеността при изготвянето на определени планове и програми, отнасящи се до околната среда, и за изменение по отношение на участието на обществеността и достъпа до правосъдие на Директиви 85/337/ЕИО и 96/61/ЕО на Съвета — Декларация на Комисията (ОВ L 156, стр. 17; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 10, стр. 8).

      (4)  Решение 2005/370/ЕО на Съвета от 17 февруари 2005 година за сключване от името на Европейската общност на Конвенцията за достъп до информация, участие на обществеността в процеса на вземане на решения и достъп до правосъдие по екологични въпроси (ОВ L 124, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 14, стр. 201).


title: Дело C-232/08: Иск, предявен на 29 май 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Нидерландия

text:
               15.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/25

         Иск, предявен на 29 май 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Нидерландия
   (Дело C-232/08)
   (2008/C 209/37)
   Език на производството: нидерландски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: T. van Rijn и K. Banks)

      Ответник: Кралство Нидерландия
   Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като допуска риболовни кораби, чиято двигателна мощност превишава границите, установени в член 29, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 850/98 (1), Кралство Нидерландия не е изпълнило задълженията си по член 23 от Регламент (ЕО) №. 2371/2002 (2) и член 2, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 2847/93 (3),

               —

               да се осъди Кралство Нидерландия да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Комисията смята, че нидерландското правителство не е осъществило задължението си за изпълнение, защото съвсем съзнателно допуска нарушения на разпоредбата за максималната мощност на двигателя при риболов в района на писията.
   От една страна, от представените от нидерландското правителство данни следвало, че нидерландските „Eurokutter“, които се придържат към вътрешното споразумение [на Комисията Nijpels], са длъжни да спазват ограничението за максималната мощност на двигателя от 300 hp едва от 1 май 2009 г. От друга страна, от тези данни следвало, че при контрола за спазване на тази разпоредба систематично се прилагала граница на толерантност от 12,5 % и че следователно превишаванията на разрешената максимална мощност на двигателя не се санкционират, когато попадат в тази граница.

      (1)  Регламент (ЕО) № 850/98 на Съвета от 30 март 1998 година относно опазването на рибните ресурси посредством технически мерки за защита на младите екземпляри морски организми (ОВ L 125, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 4, том 4, стр. 60).

      (2)  Регламент (ЕО) № 2371/2002 на Съвета от 20 декември 2002 година относно опазването и устойчивата експлоатация на рибните ресурси в рамките на общата политика в областта на рибарството (ОВ L 358, стр. 59; Специално издание на български език, 2007 г., глава 4, том 6, стр. 237).

      (3)  Регламент (ЕИО) № 2847/93 на Съвета от 12 октомври 1993 година относно установяването на система за контрол, приложима към общата политика в областта на рибарството (ОВ L 261, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 4, том 2, стр. 109).


title: Дело C-82/08: Определение на председателя на Съда от 10 ноември 2008 г.  — Комисия на Европейските общности/Република Гърция

text:
               21.3.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 69/31

         Определение на председателя на Съда от 10 ноември 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция
   (Дело C-82/08) (1)

   (2009/C 69/65)

      Език на производството: гръцки

   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 92, 12.4.2008 г.


title: Дело T-646/11: Решение на Общия съд от 23 септември 2014 г.  — Ipatau/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки по отношение на Беларус — Замразяване на средства и на икономически ресурси — Ограничения за влизане и за транзитно преминаване през територията на Съюза — Жалба за отмяна — Срок за обжалване — Допустимост — Задължение за мотивиране — Право на защита — Грешка в преценката)

text:
               3.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 388/9

         Решение на Общия съд от 23 септември 2014 г. — Ipatau/Съвет
   (Дело T-646/11) (1)

   ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки по отношение на Беларус - Замразяване на средства и на икономически ресурси - Ограничения за влизане и за транзитно преминаване през територията на Съюза - Жалба за отмяна - Срок за обжалване - Допустимост - Задължение за мотивиране - Право на защита - Грешка в преценката))
   2014/C 388/09
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Vadzim Ipatau (Минск, Беларус) (представител: M. Michalauskas, avocat)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: F. Naert и B. Driessen)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение 2011/666/ОВППС на Съвета от 10 октомври 2011 година за изменение на Решение 2010/639/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Беларус (ОВ L 265, стр. 17) в частта му, отнасяща се до жалбоподателя, на Регламент за изпълнение (ЕС) № 1000/2011 на Съвета от 10 октомври 2011 година за прилагане на член 8а, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 765/2006 относно ограничителни мерки по отношение на Беларус (ОВ L 265, стр. 8) в частта му, отнасяща се до жалбоподателя, на решението на Съвета от 14 ноември 2011 г., с което се отказва да се заличи името на жалбоподателя от Решение 2011/69/ОВППС на Съвета от 31 януари 2011 г. за изменение на Решение 2010/639/ОВППС на Съвета относно ограничителни мерки срещу някои длъжностни лица на Беларус (ОВ L 28, стр. 40) и на Регламент за изпълнение (ЕС) № 84/2011 на Съвета от 31 януари 2011 година за изменение на Регламент (ЕО) № 765/2006 относно ограничителни мерки срещу президента Лукашенко и някои длъжностни лица на Беларус (ОВ L 28, стр. 17) и отмяната на Решение 2012/642/ОВППС на Съвета от 15 октомври 2012 година относно ограничителните мерки срещу Беларус (ОВ L 285, стр. 1) и на Регламент за изпълнение (ЕС) № 1017/2012 на Съвета от 6 ноември 2012 година за прилагане на член 8а, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 765/2006 относно ограничителни мерки по отношение на Беларус (ОВ L 307, стр. 7) в частта им, отнасяща се до жалбоподателя.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Г-н Vadzim Ipatau понася, наред с направените от него съдебни разноски, и тези на Съвета на Европейския съюз.

      (1)  ОВ C 258, 25.8.2012 г.


title: Дело T-309/07: Определение на Първоинстанционния съд от 3 март 2008 г. — Нидерландия/Комисия

text:
               26.4.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 107/43

         Определение на Първоинстанционния съд от 3 март 2008 г. — Нидерландия/Комисия
   (Дело T-309/07) (1)

   (2008/C 107/74)

      Език на производството: нидерландски

   Председателят на осми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 235, 6.10.2007 г.


title: Дело C-131/16: Решение на Съда (осми състав) от 11 май 2017 г. (преюдициално запитване от Krajowa Izba Odwoławcza — Полша) — Archus sp. z o.o., Gama Jacek Lipik/Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A. (Преюдициално запитване — Обществени поръчки — Директива 2004/17/ЕО — Принципи за възлагане на поръчките — Член 10 — Принцип на равно третиране на оферентите — Задължение на възложителите да поискат от оферентите да променят или допълнят офертата си — Право на възложителя да задържи банковата гаранция в случай на отказ — Директива 92/13/ЕИО — Член 1, параграф 3 — Процедури за преразглеждане — Решение за възлагане на обществена поръчка — Изключване на оферент — Жалба за отмяна — Правен интерес)

text:
               24.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 239/13

         Решение на Съда (осми състав) от 11 май 2017 г. (преюдициално запитване от Krajowa Izba Odwoławcza — Полша) — Archus sp. z o.o., Gama Jacek Lipik/Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A.
   (Дело C-131/16) (1)

   ((Преюдициално запитване - Обществени поръчки - Директива 2004/17/ЕО - Принципи за възлагане на поръчките - Член 10 - Принцип на равно третиране на оферентите - Задължение на възложителите да поискат от оферентите да променят или допълнят офертата си - Право на възложителя да задържи банковата гаранция в случай на отказ - Директива 92/13/ЕИО - Член 1, параграф 3 - Процедури за преразглеждане - Решение за възлагане на обществена поръчка - Изключване на оферент - Жалба за отмяна - Правен интерес))
   (2017/C 239/17)
   Език на производството: полски

      Запитваща юрисдикция

   Krajowa Izba Odwoławcza

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Archus sp. z o.o., Gama Jacek Lipik

      Ответник: Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A.

      в присъствието на: Digital-Center sp. z o.o.

      Диспозитив

               1)

               Принципът на равно третиране на икономическите оператори, закрепен в член 10 от Директива 2004/17/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на поръчки от възложители, извършващи дейност в секторите на водоснабдяването, енергетиката, транспорта и пощенските услуги, трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска в процедура за възлагане на обществена поръчка възлагащият орган да прикани даден оферент да представи декларациите или документите, които е трябвало да се изпратят съгласно спецификацията, но които не са били представени в определения срок за подаване на оферти. За сметка на това тази разпоредба допуска възлагащият орган да прикани даден оферент да поясни офертата или да поправи явна техническа грешка в нея, но при условие че тази покана е отправена до всички оференти, които се намират в същото положение, че всички оференти са третирани еднакво и справедливо и че пояснението или поправката не може да се уподоби на представяне на нова оферта, което запитващата юрисдикция следва да провери.

               2)

               Директива 92/13/ЕО на Съвета от 25 февруари 1992 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно прилагането на правилата на Общността по възлагане на обществени поръчки на субекти, извършващи дейност във водния, енергийния, транспортния и телекомуникационния сектор, изменена с Директива 2007/66/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 декември 2007 г., трябва да се тълкува в смисъл, че в случай като разглеждания в главното производство, в който в процедура за възлагане на обществена поръчка са представени две оферти и възлагащият орган е взел едновременно две решения съответно за отхвърляне на офертата на единия оферент и за възлагане на поръчката на другия, отстраненият оферент, който подава жалба против тези две решения, трябва да може да иска изключване на офертата на спечелилия оферент, така че понятието „определена обществена поръчка“ по смисъла на член 1, параграф 3 от Директива 92/13, изменена с Директива 2007/66, може в съответните случаи да се отнася до евентуалното откриване на нова процедура за възлагане на обществена поръчка.

      (1)  ОВ C 211, 13.6.2016 г.


title: Дело T-74/09: Определение на Общия съд от 17 май 2010 г. — Франция/Комисия

text:
               17.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 195/32

         Определение на Общия съд от 17 май 2010 г. — Франция/Комисия
   (Дело T-74/09) (1)

   2010/C 195/52

      Език на производството: френски

   Председателят на четвърти състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 102, 1.5.2009 г.


title: Дело F-67/14: Решение на Съда на публичната служба (едноличен състав) от 25 юни 2015 г. — Mikulik/Съвет (Публична служба — Длъжностни лица — Срок за изпитване — Удължаване на срока за изпитване — Уволнение след изтичане на срока за изпитване — Незаконосъобразно проведен стаж)

text:
               3.8.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 254/24

         Решение на Съда на публичната служба (едноличен състав) от 25 юни 2015 г. — Mikulik/Съвет
   (Дело F-67/14) (1)

   ((Публична служба - Длъжностни лица - Срок за изпитване - Удължаване на срока за изпитване - Уволнение след изтичане на срока за изпитване - Незаконосъобразно проведен стаж))
   (2015/C 254/27)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Filip Mikulik (Прага, Чешка република) (представител: M. Velardo, avocat)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bauer и M. Veiga)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението за уволнение на жалбоподателя след изтичането на срока за изпитване и искане за присъждане на обезщетение за неимуществените вреди, които твърди, че е претърпял

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Г-н Mikulik понася направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски на Съвета на Европейския съюз.

      (1)  ОВ C 380, 27.10.2014 г., стр. 26.


title: Дело C-296/08: Преюдициално запитване, отправено от Cour d'appel de Montpellier (Франция) на 3 юли 2008 г. — Ministère public/Ignacio Pédro Santesteban Goicoechea

text:
               30.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 223/34

         Преюдициално запитване, отправено от Cour d'appel de Montpellier (Франция) на 3 юли 2008 г. — Ministère public/Ignacio Pédro Santesteban Goicoechea
   (Дело C-296/08)
   (2008/C 223/54)
   Език на производството: френски
   Препращаща юрисдикция
   Cour d'appel de Montpellier
   Страни в главното производство

      Ищец: Ministère public

      Ответник: Ignacio Pédro Santesteban Goicoechea
   Преюдициални въпроси

               1)

               Липсата на нотификация по силата на член 31, параграф 2 от Рамково решение от 13 юни 2002 г. относно европейската заповед за арест и процедурите за предаване между държавите-членки (1), от държава-членка, в конкретния случай Испания, за нейното намерение да продължи да прилага двустранни и многостранни споразумения води ли поради думата „отменя“ в член 31 от това рамково-решение до невъзможността за тази държава-членка да използва с друга държава-членка в дадения случай Франция, която е направила волеизявление по силата на член 32 от рамковото споразумение други процедури от тази в европейската заповед за арест?

               2)

               В случай на отрицателен отговор на предходния въпрос, направените от изпълняващата държава резерви по изпълнението позволяват ли и да прилага Конвенция от 27 септември 1996 г., следователно преди 1 януари 2004 г., но която влиза в сила за тази изпълняваща държава след тази дата — 1 януари 2004 г., посочена в член 32 от рамковото решение?

      (1)  Рамково решение 2002/584/ПВР на Съвета от 13 юни 2002 г. относно европейската заповед за арест и процедурите за предаване между държавите-членки (ОВ L 190, стр. 1; Специално издание на български език 2007 г., глава 19, том 6, стр. 3).


title: Дело C-470/11: Преюдициално запитване, отправено от Augstākās tiesas Senāts (Република Латвия) на 14 септември 2011 г. — SIA Garkalns /Rīgas dome

text:
               12.11.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 331/13

         Преюдициално запитване, отправено от Augstākās tiesas Senāts (Република Латвия) на 14 септември 2011 г. — SIA „Garkalns“/Rīgas dome
   (Дело C-470/11)
   2011/C 331/23
   Език на производството: латвийски

      Запитваща юрисдикция

   Augstākās tiesas Senāts

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: SIA „Garkalns“

      Ответник: Rīgas dome

      Преюдициален въпрос

   Следва ли член 49 ЕО и свързаното с него задължение за прозрачност да се тълкуват в смисъл, че с допустимите ограничения на свободното предоставяне на услуги е съвместимо използването в публично и предварително оповестен закон на неопределено правно понятие като „съществено засягане на интересите на държавата и жителите на съответните административно-териториални единици“, на което следва да се даде конкретно съдържание във всеки отделен случай на прилагане посредством ръководни начала за тълкуване, но което същевременно позволява известна гъвкавост при преценката на засягането на свободата?


title: Дело T-194/12: Жалба, подадена на 30 април 2012 г. — Advance Magazine Publishers/СХВП — Bauer Consumer Media (GOLF WORLD)

text:
               14.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/8

         Жалба, подадена на 30 април 2012 г. — Advance Magazine Publishers/СХВП — Bauer Consumer Media (GOLF WORLD)
   (Дело T-194/12)
   2012/C 209/13
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Advance Magazine Publishers, Inc. (Ню Йорк, Съединени щати) (представител: R. Hacon, Barrister)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Bauer Consumer Media Ltd (Peterborough, Обединено кралство)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 9 февруари 2012 г. по преписка R 239/2011-1,

               —

               да се отхвърли спорното заявление по отношение на всички стоки и услуги, за които е публикувано за целите на отправянето на възражения,

               —

               при условията на евентуалност, доказателствата за използване да се приемат за достатъчни и възражението да се препрати на отдела по споровете, който да се произнесе по въпроса за наличието на конфликт между въпросните марки и

               —

               да се присъди възстановяване на разноските на възразяващия в производството по възражение и в производството пред апелативния състав по настоящия случай и да се възстановят таксите във връзка с него.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка „GOLF WORLD“ за стоки и услуги от класове 9, 16, 35, 38 и 41 — заявка за регистрация на марка на Общността № 7070147

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: регистрация на марка в Бенелюкс № 465586 за словната марка „GOLF WORLD“ за стоки от клас 16; датска регистрация на марка № 541/1991 за словната марка „GOLF WORLD“ за стоки от клас 16; френска регистрация на марка № 1551025 за словна марка „GOLF WORLD“ за стоки от клас 16; гръцка регистрация на марка № 96430 на словна марка „GOLF WORLD“ за стоки от клас 16; италианска регистрация на марка № 575282 за словна марка „GOLF WORLD“ за стоки от клас 16; испанска регистрация на марка № 1308477 за словна марка „GOLF WORLD“ за стоки от клас 16; шведска регистрация на марка № 229611 за словна марка „GOLF WORLD“ за стоки от клас 16; португалска регистрация на марка № 259281 за словна марка „GOLF WORLD“ за стоки от клас 16; ирландска регистрация на марка № 113474 за словна марка „GOLF WORLD“ за стоки от клас 16

      Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 42 от Регламент № 207/2009 на Съвета.


title: Дело C-123/07: Определение на Председателя на Съда от 26 февруари 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Нидерландия

text:
               7.6.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 142/22

         Определение на Председателя на Съда от 26 февруари 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Нидерландия
   (Дело C-123/07) (1)

   (2008/C 142/38)

      Език на производството: нидерландски

   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 95, 28.4.2007 г.


title: Дело C-378/13: Иск, предявен на 2 юли 2013 г. — Европейска комисия/Република Гърция

text:
               7.9.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 260/31

         Иск, предявен на 2 юли 2013 г. — Европейска комисия/Република Гърция
   (Дело C-378/13)
   2013/C 260/58
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: M. Patakia и A. Alcover San Pedro)

      Ответник: Република Гърция

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е предприела необходимите мерки за изпълнение на решението, постановено от Съда на 6 октомври 2005 г. по дело C-502/03, Европейска комисия/Република Гърция, Република Гърция не е изпълнила задълженията си по член 260, първа алинея от ДФЕС,

               —

               да се осъди Република Гърция да заплати на Комисията периодична имуществена санкция в размер на 71 193,60 EUR за всеки ден забава в изпълнението на решението, постановено по дело C-502/03, считано от датата на постановяване на решение по настоящото дело, до деня на изпълнението на решението по дело C-502/03,

               —

               да се осъди Република Гърция да заплати на Комисията еднократно платима сума в размер на 7 786,80 EUR дневно, считано от датата на постановяване на решението по дело C-502/03, до датата на постановяване на решението по настоящото дело или до датата на изпълнение на решението, постановено по дело C-502/03, ако същата настъпи преди нея,

               —

               да се осъди Република Гърция да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

               1.

               В решението от 6 октомври 2005 г. по дело C-502/03, Европейска комисия/Република Гърция, Съдът е постановил следното:

                           1.

                           Като не е предприела всички необходими мерки, за да осигури спазването на членове 4, 8 и 9 от Директива 75/442/ЕИО на Съвета от 15 юли 1975 г. относно отпадъците, изменена с Директива 91/156/ЕИО на Съвета от 18 март 1991 г., Република Гърция не е изпълнила задълженията си по тази директива.

                           2.

                           Осъжда Република Гърция да заплати съдебните разноски.

               2.

               Член 260, първа алинея от Договора за функционирането на Европейския съюз предвижда, че ако Съдът на Европейския съюз установи, че държава членка не е изпълнила свое задължение което произтича от Договорите, тази държава е длъжна да предприеме необходимите мерки с оглед изпълнението на решението на Съда на Европейския съюз.

               3.

               Комисията, при спазване на досъдебната процедура, предвидена в член 260 ДФЕС, е изпратила на Република Гърция официално уведомително писмо и допълнително официално уведомително писмо, с които я поканва да изложи своите съображения по същество относно предприемането на мерките за изпълнение на горепосоченото решение.

               4.

               След преценка на предоставените от Република Гърция отговори на гореспоменатите писма, и по-конкретно на осемте доклада за напредъка в посоченото изпълнение, представени от Република Гърция, Комисията установява, че Република Гърция все още не е предприела, повече от седем години след постановяването на горепосоченото решение, всички необходими мерки, които се изискват за изпълнението на решението на Съда от 6 октомври 2005 г. по дело C-502/03, и решава да предяви иска, предвиден в член 260, втора алинея от ДФЕС.


               12.9.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 220/1

         2009/C 220/01
   Последна публикация на Съда в Официален вестник на Европейския съюз

         ОВ C 205, 29.8.2009 г.

      Предишни публикации

      ОВ C 193, 15.8.2009 г.

      ОВ C 180, 1.8.2009 г.

      ОВ C 167, 18.7.2009 г.

      ОВ C 153, 4.7.2009 г.

      ОВ C 141, 20.6.2009 г.

      ОВ C 129, 6.6.2009 г.

   Може да намерите тези текстове на:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Дело C-421/15 P: Жалба, подадена на 29 юли 2015 г. от Yoshida Metal Industry Co. Ltd срещу решението на Общия съд (седми състав), постановено на 21 май 2015 г. по съединени дела T-331/10 RENV и T-416/10 RENV: Yoshida Metal Industry Co. Ltd/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

text:
               23.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 389/13

         Жалба, подадена на 29 юли 2015 г. от Yoshida Metal Industry Co. Ltd срещу решението на Общия съд (седми състав), постановено на 21 май 2015 г. по съединени дела T-331/10 RENV и T-416/10 RENV: Yoshida Metal Industry Co. Ltd/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
   (Дело C-421/15 P)
   (2015/C 389/15)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Yoshida Metal Industry Co. Ltd (представители: J. Cohen, Solicitor, G. Hobbs QC, T. St Quintin, barrister)

      Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП), Pi-Design AG, Bodum France, Bodum Logistics A/S

      Искания на жалбоподателя

   Като главно искане, жалбоподателят моли Съда съответно:

               а)

               да отмени решението на Общия съд (седми състав) от 21 май 2015 г., Yoshida Metal Industry/СХВП, T-331/10 RENV и T-416/10 RENV,

               б)

               да уважи жалбата, подадена от жалбоподателя пред Общия съд, за отмяна на решението на първи апелативен състав на СХВП от 20 май 2010 г. по преписка R 1235/2008-1 и да отмени решението,

               в)

               да уважи жалбата, подадена от жалбоподателя пред Общия съд, за отмяна на решението на първи апелативен състав на СХВП от 20 май 2010 г. по преписка R 1237/2008-1 и да отмени решението,

               г)

               СХВП и встъпилите в производството страни да понесат, наред с направените от тях съдебни разноски, и тези на жалбоподателя, включително съдебните разноски, по които Съдът не се е произнесъл в решението си от 6 март 2014 г., Pi-Design и др./Yoshida Metal Industry, C-337/12 P — C-340/12 P.

         Ако Съдът не уважи главното искане, жалбоподателят го моли при условията на евентуалност:

               а)

               да отмени решението на Общия съд (седми състав) от 21 май 2015 г., Yoshida Metal Industry/СХВП, T-331/10 RENV и T-416/10 RENV, по отношение на следните стоки, за които са регистрирани марки на Общността № 1371244 и № 1372580: в клас 8 — точила и калъфи за точила; в клас 21 — домакински или кухненски съдове (които не са от благородни метали или с такова покритие) и стойки за ножове.

               б)

               да уважи жалбата, подадена от жалбоподателя пред Общия съд, за отмяна на решението на първи състав на СХВП от 20 май 2010 г. по преписка R 1235/2008-1 и решението да се отмени по отношение на следните стоки, за които е регистрирана марка на Общността № 1371244: в клас 8 — точила и калъфи за точила; в клас 21 — домакински или кухненски съдове (които не са от благородни метали или с такова покритие) и стойки за ножове.

               в)

               да уважи жалбата, подадена от жалбоподателя пред Общия съд, за отмяна на решението на първи състав на СХВП от 20 май 2010 г. по преписка R 1237/2008-1 и решението да се отмени по отношение на следните стоки, за които е регистрирана марка на Общността № 1372580: в клас 8 — точила и калъфи за точила; в клас 21 — домакински или кухненски съдове (които не са от благородни метали или с такова покритие) и стойки за ножове.

               г)

               СХВП и встъпилите в производството страни да понесат, наред с направените от тях съдебни разноски, и тези на жалбоподателя, включително съдебните разноски, по които Съдът не се е произнесъл в решението си от 6 март 2014 г., Pi-Design и др./Yoshida Metal Industry, C-337/12 P — C-340/12 P.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания:

               а)

               първо, че Общият съд (наричан по-нататък „ОС“) нарушил член 7, параграф 1, буква д), подточка ii) от Регламента (1), тъй като допуснал грешка в тълкуването и съответно в прилагането му към графично представените знаци в процесните марки на Общността.

               б)

               второ, че същевременно или субсидиарно ОС е нарушил член 52, параграф 3 от Регламента, понеже не разгледал приложимостта на член 7, параграф 1, буква д), подточка ii) към всяка от различните категории стоки, за които са били регистрирани графично представените в марките на Общността знаци.

      В подкрепа на първото основание жалбоподателят по същество твърди, че:

   ОС направил извод в точка [39] от обжалваното съдебно решение, че член 7, параграф 1, буква д), подточка ii) се прилага към всеки знак, независимо дали е дву- или триизмерен, когато всички съществени характеристики на знака изпълняват техническа функция. При приемането и прилагането на този извод към процесните марки на Общността обаче ОС неправилно се отклонил от (и съответно лишил от действие) постановката в точка [48] от решение Lego Juris/СХВП, C-48/09 P, EU:C:2010:516, че член 7, параграф 1, буква д), подточка ii) не е пречка за регистрацията на даден знак като марка „само с мотив че [той] има функционални характеристики“; думите „изключително“ и „необходима“ допълнително стеснявали приложното поле на член 7, параграф 1, буква д), подточка ii) до знаци, които представляват „единствено […] формите на стоки, които само материализират техническо решение“.
   В съответствие с установеното в решение Lego Juris/СХВП, C-48/09 P, EU:C:2010:516, ОС трябвало да направи извод, че член 7, параграф 1, буква д), подточка ii) не въвежда никакво правно изискване дву- или триизмерните знаци да са лишени от функционалност и и не е пречка за регистрацията на „хибридни знаци“, съдържащи важни във визуално отношение декоративни елементи на дизайна, които не „само материализират техническо решение“, но и имат отличителна функция, каквато се очаква от марките да изпълняват. ОС обаче неправилно се отклонил от (и съответно лишил от действие) релевантните правни критерии за прилагането на член 7, параграф 1, буква д), подточка ii), доколкото не изходил от принципа, че графично представените в марките на Общността знаци са „хибридни знаци“, съдържащи декоративни елементи на дизайна (важни във визуално отношение мотиви под формата на черни точки, създадени чрез вдлъбване и оцветяване на вдлъбнатините), които — както потвърждава решението от 31 октомври 2001 г. на втори апелативен състав на СХВП, посочено в точка [5] от обжалваното съдебно решение — имат отличителен характер.
   Ако ОС не бил допуснал грешка в тълкуването и съответно в прилагането на член 7, параграф 1, буква д), подточка ii), доколкото възприел и приложил неправилен подход към способността на вдлъбнатините да имат едновременно утилитарна и отличителна функция по отношение на графично представените в процесните марки на Общността знаци, той трябвало и щял да постанови, че разпоредбите на цитирания член не изключват регистрацията на процесните знаци и че решенията на първи апелативен състав на СХВП в обратния смисъл са неправилни и следва да бъдат отменени.

      В подкрепа на второто основание жалбоподателят по същество твърди, че:

   По силата на член 52, параграф 3 от Регламента ОС бил длъжен да провери дали член 7, параграф 1, буква д), подточка ii) не води до недействителност на графично представените в марките на Общността знаци по съображение, че последните се състоят „единствено [от] формите на стоки, които само материализират техническо решение“ (така в точка [48] от решение Lego Juris/СХВП, C-48/09 P, EU:C:2010:516) — недействителност на всички или само на някои знаци — и ако случаят е такъв, по отношение на кои от различните категории стоки, по които са регистрирани знаците. ОС нито предприел съответните действия, нито изпълнил това важно изискване и следователно не направил констатации, от които по необходимост зависи законосъобразността на изводите му съгласно член 7, параграф 1, буква д), подточка ii).
   В допълнение и при всички положения ОС не изпълнил важното изискване по член 52, параграф 3, доколкото приложил констатациите си съгласно член 7, параграф 1, буква д), подточка ii) към всички стоки без дръжки, за които графично представените в марките на Общността знаци били регистрирани. По-конкретно знаците били регистрирани по следните категории стоки без дръжки, за които констатациите на ОС съгласно член 7, параграф 1, буква д), подточка ii) нямало как да бъдат законосъобразно приложени в съответствие с изискванията на член 52, параграф 3: в клас 8 — точила и калъфи за точила; в клас 21 — домакински или кухненски съдове (които не са от благородни метали или с такова покритие) и стойки за ножове.

      (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (OB L 78, 24.3.2009 г., стр. 1).


title: Дело T-221/15: Жалба, подадена на 5 май 2015 г. — Arbuzov/Съвет

text:
               24.8.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 279/36

         Жалба, подадена на 5 май 2015 г. — Arbuzov/Съвет
   (Дело T-221/15)
   (2015/C 279/44)
   Език на производството: чешки

      Страни

      Жалбоподател: Sergej Arbuzov (Киев, Украйна) (представител: M. Machytková, lawyer)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение 2015/364/ОВППС на Съвета от 5 март 2015 г. за изменение на Решение 2014/119/ОВППС относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на ситуацията в Украйна и Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/357 на Съвета от 5 март 2015 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 208/2014 относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Украйна, доколкото тези актове се отнасят до жалбоподателя,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания.

               1.

               Първо основание, свързано с твърдяно нарушение на правото на добра администрация

                           —

                           Жалбоподателят твърди в тази връзка, че е налице нарушение на правото на добра администрация, гарантирано в член 41, параграф 1 и параграф 2, букви а) и в) от Хартата на основните права на Европейския съюз (наричана по-нататък „Хартата“), тъй като според жалбоподателя ответникът не е положил дължимата грижа, която изисква от него да разгледа щателно и безпристрастно всички релевантни обстоятелства, отнасящи се до случая на жалбоподателя.

               2.

               Второ основание, свързано с твърдяно нарушение на правото на собственост

                           —

                           В това отношение жалбоподателят твърди, че е налице нарушение на правото на собственост, гарантирано му с член 17, параграф 1 от Хартата и член 1 от Първи протокол към Конвенцията за защита на правата на човека и основните свободи, което се състои в обстоятелството, че в резултат на нарушението на правото на добра администрация ограничаващите правото на собственост на жалбоподателя оспорвани актове са приети без правно основание и в противоречие със съдържащите се в член 52, параграф 1 от Хартата условия.


title: Дело T-243/09: Решение на Общия съд от 27 септември 2012 г. — Fedecom/Комисия (Държавни помощи — Сектор на плодовете и зеленчуците — „Планове за действие в извънредни ситуации“ , с които се подпомага пазарът на плодовете и зеленчуците във Франция — Решение, с което помощта се обявява за несъвместима с общия пазар — Понятие за държавна помощ — Държавни ﾀесурси — Съфинансиране от публичноправен субект и чрез доброволни вноски на организациите на производители — Доводи, противоречащи на фактическите данни, предоставени в хода на административното производство — Оперативни помощи — Оправдани правни очаквания)

text:
               17.11.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 355/21

         Решение на Общия съд от 27 септември 2012 г. — Fedecom/Комисия
   (Дело T-243/09) (1)

   (Държавни помощи - Сектор на плодовете и зеленчуците - „Планове за действие в извънредни ситуации“, с които се подпомага пазарът на плодовете и зеленчуците във Франция - Решение, с което помощта се обявява за несъвместима с общия пазар - Понятие за държавна помощ - Държавни ресурси - Съфинансиране от публичноправен субект и чрез доброволни вноски на организациите на производители - Доводи, противоречащи на фактическите данни, предоставени в хода на административното производство - Оперативни помощи - Оправдани правни очаквания)
   2012/C 355/42
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Fédération de l’organisation économique fruits et légumes (Fedecom) (Париж, Франция) (представител: адв. C. Galvez)

      Ответник: Европейска комисия (представител: B. Stromsky)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение C(2009) 203 окончателен на Комисията от 28 януари 2009 г. относно „плановете за действие в извънредни ситуации“ в сектора на плодовете и зеленчуците, приведени в действие от Френската република

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Fédération de l’organisation économique fruits et légumes (Fedecom) да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 205, 29.8.2009 г.


title: Дело C-494/11 P: Жалба, подадена на 23 септември 2011 г. от Otis Luxembourg Sàrl, по-рано General Technic-Otis Sàrl, Otis SA, Otis BV, Otis Elevator Company, Otis GmbH & Co. OHG срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 13 юли 2011 г. по дело T-141/07, Otis Luxembourg Sàrl, по-рано General Technic-Otis Sàrl, Otis SA, Otis BV, Otis Elevator Company, Otis GmbH & Co. OHG/Европейска комисия

text:
               26.11.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 347/18

         Жалба, подадена на 23 септември 2011 г. от Otis Luxembourg Sàrl, по-рано General Technic-Otis Sàrl, Otis SA, Otis BV, Otis Elevator Company, Otis GmbH & Co. OHG срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 13 юли 2011 г. по дело T-141/07, Otis Luxembourg Sàrl, по-рано General Technic-Otis Sàrl, Otis SA, Otis BV, Otis Elevator Company, Otis GmbH & Co. OHG/Европейска комисия
   (Дело C-494/11 P)
   2011/C 347/27
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Otis Luxembourg Sàrl, по-рано General Technic-Otis Sàrl, Otis SA, Otis BV, Otis Elevator Company, Otis GmbH & Co. OHG (представители: A. Winckler, avocat, J. Temple Lang, solicitor, C.J. Cook, advocate, D. Gerard, avocat)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите молят Съда:

               —

               да отмени решението на Общия съд,

               —

               въз основа на представените пред него доказателства да отмени частично решението на Комисията и да намали размера на наложените с него глоби или, ако намери за необходимо, да отмени решението на Общия съд и да върне делото на последния за повторна проверка на релевантните факти,

               —

               да осъди Комисията да заплати разноските, направени във връзка с настоящото производство и с производството пред Общия съд.

      Правни основания и основни доводи

   В рамките на първото правно основание жалбоподателите оспорват извода на Общия съд, че Комисията основателно е подвела Otis SA под отговорност за нарушението, извършено от GTO в Люксембург. Това правно основание се подразделя на четири части. Първо, Общият съд допуснал грешка при прилагане на материалното право, като приложил неправилно критерия, изведен от този съд в Решение по дело Akzo Nobel/Комисия (C-97/08 P), и понятието за едно-единствено предприятие. Второ, той превишил пределите на правомощията си, като се основал на фактически обстоятелства, които не са посочени в решението на Комисията и не се съдържат в преписката по производството пред нея. Трето, Общият съд неправилно квалифицирал естеството и обхвата на правоотношението между GTO и Otis SA и изопачил фактите. Четвърто, той не изложил пълни мотиви за извода си, че не е налице неизпълнение от страна на Комисията на задължението ѝ за равно третиране на дружествата майки на GTO и MEE.
   В рамките на второто правно основание жалбоподателите твърдят, че Общият съд е допуснал редица грешки при прилагане на правото, като е приел, че началният размер на глобата за извършеното в Германия нарушение е изчислен правилно. Това правно основание се подразделя на две части. Първо, Общият съд тълкувал неправилно Насоките относно метода за определяне размера на глобите от 1998 г., като приел, че Комисията не била длъжна да отчита обхвата на засегнатия пазар при определяне на началния размер на глобата. Второ, Общият съд не изложил пълни мотиви относно определянето на обхвата на засегнатия пазар и разделянето на участниците по категории.
   В рамките на третото правно основание жалбоподателите поддържат, че Общият съд е допуснал редица грешки при прилагане на правото и е превишил пределите на правомощията си, като не е признал възможността Otis да се ползва от „частично освобождаване от глоба“ в съответствие с последния параграф на член 23, буква б) от Известието относно сътрудничеството от 2002 г. Правното основание се подразделя на две части. Първо, Общият съд не приложил правилния критерий за „частично освобождаване от глоба“, превишил пределите на правомощията си, като заместил преценката на Комисията със собствената си преценка на представените от Otis доказателства, и нарушил установените правила във връзка с доказването. Второ, Общият съд тълкувал неправилно задължението на Комисията за мотивиране.


title: Дело C-500/14: Определение на Съда (трети състав) от 6 октомври 2015 г. (преюдициално запитване от Tribunale ordinario di Torino — Италия) — Ford Motor Company/Wheeltrims srl (Преюдициално запитване — Промишлен дизайн — Директива 98/71/ЕО — Член 14 — Регламент (ЕО) № 6/2002 — Член 110 — Клауза, наречена „за поправка“ — Използване от трето лице на марка, без съгласието на притежателя, за резервни части или принадлежности за автомобили, идентични със стоките, за които е регистрирана марката)

text:
               1.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/14

         Определение на Съда (трети състав) от 6 октомври 2015 г. (преюдициално запитване от Tribunale ordinario di Torino — Италия) — Ford Motor Company/Wheeltrims srl
   (Дело C-500/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Промишлен дизайн - Директива 98/71/ЕО - Член 14 - Регламент (ЕО) № 6/2002 - Член 110 - Клауза, наречена „за поправка“ - Използване от трето лице на марка, без съгласието на притежателя, за резервни части или принадлежности за автомобили, идентични със стоките, за които е регистрирана марката))
   (2016/C 038/18)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale ordinario di Torino

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Ford Motor Company

      Ответник: Wheeltrims srl

      Диспозитив

   Член 14 от Директива 98/71/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 1998 година относно правната защита на индустриални дизайни и член 110 от Регламент (ЕО) № 6/2002 на Съвета от 12 декември 2001 година относно промишления дизайн на Общността трябва да се тълкуват в смисъл, че не дават право, чрез дерогация от разпоредбите на Директива 2008/95/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 октомври 2008 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно марките и на Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността, на производител на резервни части и принадлежности за автомобили, като тасове, да поставя върху своите продукти знак, идентичен с марка, регистрирана за тези и други продукти от производител на автомобили, без съгласието на последния, с мотива че това използване на марката би било единственият начин за поправяне на съответния автомобил, така че да се възстанови първоначалният вид на този съставен продукт.

      (1)  ОВ C 46, 9.2.2015 г.


title: Дело T-473/04: Решение на Първоинстанционния съд от 19 юни 2007 г. — Asturias Cuerno/Комисия ( Длъжностни лица — Заплата — Надбавка за експатриране — Член 4, параграф 1, буква а) от приложение VII от Правилника — Работа за международна организация — Надбавка за настаняване — Дневна надбавка )

text:
               4.8.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 183/32

         Решение на Първоинстанционния съд от 19 юни 2007 г. — Asturias Cuerno/Комисия
   (Дело T-473/04) (1)

   („Длъжностни лица - Заплата - Надбавка за експатриране - Член 4, параграф 1, буква а) от приложение VII от Правилника - Работа за международна организация - Надбавка за настаняване - Дневна надбавка“)
   (2007/C 183/62)
   Език на производството: испански
   Страни

      Ищец: Cristina Asturias Cuerno (Брюксел, Белгия) (представители: R. García-Gallardo Gil-Fournier и A. Sayagués Torres, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: J. Currall, подпомаган от J. Rivas Andrés, J. Gutiérrez Gisbert и M. Canal Fontcuberta, avocats)
   Предмет
   Иск за отмяна на Решението на Комисията от 25 август 2004 г., с което се отхвърля жалбата на ищеца от 27 април 2004 г. и му се отказва отпускането на надбавката за експатриране, предвидена в член 4, параграф 1, буква а) от приложение VII от Правилника за длъжностните лица на Европейските общности, както и отпускането на свързаните с нея надбавки.
   Диспозитив

               1)

               Отменя решенията на Комисията от 28 януари и 25 август 2004 г.

               2)

               Постановява, че ищецът има право на надбавката за експатриране, предвидена в член 4 от приложение VII от Правилника за длъжностните лица на Европейските общности, както и на предвидената в член 5 от посоченото приложение надбавка за настаняване.

               3)

               Отхвърля иска в останалата му част.

               4)

               Осъжда Комисията да понесе всички съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 45, 19.2.2005 г.


title: Дело T-241/13: Решение на Общия съд от 16 декември 2015 г. — Гърция/Комисия (ФЕОГА — Секция „Гарантиране“ — ЕФГЗ и ЕЗФРСР — Разходи, изключени от финансиране — Говеждо и телешко месо — Овче и козе месо — Тютюн — Член 69 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 — Член 31, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1290/2005 — Член 23, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 796/2004)

text:
               8.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 48/44

         Решение на Общия съд от 16 декември 2015 г. — Гърция/Комисия
   (Дело T-241/13) (1)

   ((ФЕОГА - Секция „Гарантиране“ - ЕФГЗ и ЕЗФРСР - Разходи, изключени от финансиране - Говеждо и телешко месо - Овче и козе месо - Тютюн - Член 69 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 - Член 31, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1290/2005 - Член 23, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 796/2004))
   (2016/C 048/49)
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Жалбоподател: Република Гърция (представители: I. Chalkias, S. Papaïoannou и A. Vasilopoulou)

      Ответник: Европейска комисия (представители: A. Marcoulli и D. Triantafyllou)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение за изпълнение 2013/123/ЕС на Комисията от 26 февруари 2013 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на селското стопанство (ФЕОГА), секция „Гарантиране“, на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (ОВ L 67, стр. 20), в частта, в която се изключват от финансиране някои разходи, направени от Република Гърция.

      Диспозитив

               1)

               Отменя Решение за изпълнение 2013/123/ЕС на Комисията от 26 февруари 2013 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на селското стопанство (ФЕОГА), секция „Гарантиране“, на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР), в частта, в която се изключват от финансиране някои разходи, направени от Република Гърция в сектора на тютюна за годината на заявяване 2006 г.

               2)

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3)

               Европейската комисия и Република Гърция понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 207, 20.7.2013 г.