title: Дело T-448/13: Жалба, подадена на 21 август 2013 г. — Bora Creations/СХВП — Beauté Prestige International (essence)

text:
               19.10.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 304/22

         Жалба, подадена на 21 август 2013 г. — Bora Creations/СХВП — Beauté Prestige International (essence)
   (Дело T-448/13)
   2013/C 304/38
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Bora Creations, SL (Ceuta, Испания) (представители: R. Lange, G. Hild и C.Pape, lawyers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Beauté Prestige International SA (Париж, Франция)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение от 6 юни 2013 г. на пети апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), постановено по дело R 1085/2012-5,

               —

               да осъди ответника да заплати разноските по делото.

      Правни основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: словна марка „essence“ за стоки от класове 3, 4, 8, 14, 16, 21, 25 и 26 — регистрация на марка на Общността № 6 816 144.

      Притежател на марката на Общността: жалбоподателят.

      Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав.

      Основание на искането за обявяване на недействителност: абсолютни основания съгласно член 52, параграф 1 от Регламент на Съвета (ЕО) № 207/2009 от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (Регламент относно марката на Общността) (1), а именно, че марката на Общността е регистрирана в нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламента относно марката на Общността.

      Решение на отдела по отмяна: отхвърля искането за обявяване на недействителност.

      Решение на апелативния състав: уважава жалбата и обявява марката на Общността за частично недействителна.

      Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламента относно марката на Общността.

      (1)  ОВ L 78, стр. 1


title: Дело T-212/14: Жалба, подадена на 31 март 2014 г.  — PSL/СХВП — Consortium Ménager Parisien (Изображение на часовник)

text:
               28.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 245/17

         Жалба, подадена на 31 март 2014 г. — PSL/СХВП — Consortium Ménager Parisien (Изображение на часовник)
   (Дело T-212/14)
   2014/C 245/23
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: PSL Ltd (Коулун, Хонконг) (представители: R. Dissmann и J. Bogatz, lawyers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Consortium Ménager Parisien (Париж, Франция)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на трети апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 20 януари 2014 г. по преписка R 1495/2012-3,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски, свързани с производството пред Общия съд, и разноските, свързани с производството по обжалване пред СХВП.

      Основания и основни доводи

      Регистриран промишлен дизайн на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: промишлен дизайн, изобразяващ часовник, за стоки от клас 10-02 — промишлен дизайн на Общността № 1 6 00  560-0001.

      Притежател на промишления дизайн на Общността: жалбоподателят.

      Страна, която иска обявяване на недействителността на промишления дизайн на Общността: Consortium Menager Parisien.

      Основание на искането за обявяване на недействителност: липса на оригиналност по смисъла на член 6, параграф 1, буква б) от Регламент № 6/2002.

      Решение на отдела по отмяна: отхвърля искането за обявяване на недействителност.

      Решение на апелативния състав: отменя обжалваното решение и обявява спорния промишлен дизайн за недействителен.

      Изложени основания: нарушение на член 6 от Регламент № 6/2002.


title: Дело C-47/10 P: Решение на Съда (трети състав) от 27 октомври 2011 г. — Република Австрия/Scheucher — Fleisch GmbH, Tauernfleisch Vertriebs GesmbH, Wech-Kärntner Truthahnverarbeitung GmbH, Wech-Geflügel GmbH, Johann Zsifkovics, Европейска комисия (Обжалване — Държавни помощи — Член 87 и член 88, параграфи 2 и 3 ЕО — Регламент (ЕО) № 659/1999 — Решение да не се повдигат възражения — Жалба за отмяна — Условия за допустимост — Правни основания за отмяна, годни да се изтъкват — Понятие за заинтересована страна — Мотивиране на решенията — Тежест на доказване — Процесуално-организационни действия пред Общия съд — Членове 64 и 81 от Процедурния правилник на Общия съд)

text:
               17.12.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 370/11

         Решение на Съда (трети състав) от 27 октомври 2011 г. — Република Австрия/Scheucher — Fleisch GmbH, Tauernfleisch Vertriebs GesmbH, Wech-Kärntner Truthahnverarbeitung GmbH, Wech-Geflügel GmbH, Johann Zsifkovics, Европейска комисия
   (Дело C-47/10 P) (1)

   (Обжалване - Държавни помощи - Член 87 и член 88, параграфи 2 и 3 ЕО - Регламент (ЕО) № 659/1999 - Решение да не се повдигат възражения - Жалба за отмяна - Условия за допустимост - Правни основания за отмяна, годни да се изтъкват - Понятие за заинтересована страна - Мотивиране на решенията - Тежест на доказване - Процесуално-организационни действия пред Общия съд - Членове 64 и 81 от Процедурния правилник на Общия съд)
   2011/C 370/16
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Република Австрия (представители: E. Riedl; M. Núñez-Müller, J. Dammann, Rechtsanwälte)

      Други страни в производството: Scheucher — Fleisch GmbH, Tauernfleisch Vertriebs GesmbH, Wech-Kärntner Truthahnverarbeitung GmbH, Wech-Geflügel GmbH, Johann Zsifkovics (представители: J. Hofer и T. Humer, Rechtsanwälte), Европейска комисия (представители: V. Kreuschitz и A. Stobiecka-Kuik)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Първоинстанционния съд (шести състав) от 18 ноември 2009 г. по дело Scheucher — Fleisch и др./Комисия (T-375/04), с което Първоинстанционният съд [понастоящем Общият съд] отменя Решение C(2004) 2037 окончателен на Комисията от 30 юни 2004 г. относно държавни помощи NN 34A/2000 за програми за качество и етикети „AMA-Biozeichen“ и „AMA-Gütesiegel“ в Австрия (ОВ C 105, 2005 г., стр. 30) — Неправилно тълкуване на понятието „пряко и лично засягане“, съдържащо се в член 263, четвърта алинея ДФЕС — Нарушение на член 108, параграф 2 ДФЕС, доколкото Общият съд приема, че Комисията е длъжна да образува предвидената в тази разпоредба процедура — Нарушение на правилата относно тежестта на доказване — Непълнота на мотивите на обжалваното съдебно решение — Несъбиране на необходимите доказателства

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата и насрещната жалба.

               2.

               Осъжда Република Австрия да заплати съдебните разноски.

               3.

               Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 80, 27.3.2010 г.


title: Дело T-290/14: Решение на Общия съд от 26 октомври 2015 г. — Portnov/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки, приети с оглед на ситуацията в Украйна — Замразяване на средства — Списък на лицата, образуванията и органите, към които се прилага замразяване на финансови средства и икономически ресурси — Вписване на името на жалбоподателя — Доказване на основателността на вписването)

text:
               21.12.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 429/21

         Решение на Общия съд от 26 октомври 2015 г. — Portnov/Съвет
   (Дело T-290/14) (1)

   ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки, приети с оглед на ситуацията в Украйна - Замразяване на средства - Списък на лицата, образуванията и органите, към които се прилага замразяване на финансови средства и икономически ресурси - Вписване на името на жалбоподателя - Доказване на основателността на вписването))
   (2015/C 429/27)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Andriy Portnov (Киев, Украйна) (представител: M. Cessieux, avocat)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: V. Piessevaux и J.-P. Hix)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: D. Gauci и T. Scharf)

      Предмет

   Искане за отмяна на Регламент (ЕС) № 208/2014 на Съвета от 5 март 2014 година относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Украйна (OВ L 66, стр. 1), както и на Решение 2014/119/ОВППС на Съвета от 5 март 2014 година относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на ситуацията в Украйна (OВ L 66, стр. 26), доколкото името на жалбоподателя е включено в списъка на лицата, образуванията и органите, към които се прилагат ограничителните мерки.

      Диспозитив

               1)

               Отменя Решение 2014/119/ОВППС на Съвета от 5 март 2014 година относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на ситуацията в Украйна и Регламент (ЕС) № 208/2014 на Съвета от 5 март 2014 година относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Украйна, в частта им, засягаща г-н Andriy Portnov.

               2)

               Осъжда Съвета на Европейския съюз да понесе, наред с направените от него съдебни разноски, и тези на г-н Portnov.

               3)

               Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 194, 24.6.2014 г.


title: Дело C-250/17: Преюдициално запитване от Supremo Tribunal de Justiça (Португалия), постъпило на 12 май 2017 г. — Virgílio Tarragó da Silveira/Massa Insolvente da Espírito Santo Financial Group, SA

text:
               24.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 239/31

         Преюдициално запитване от Supremo Tribunal de Justiça (Португалия), постъпило на 12 май 2017 г. — Virgílio Tarragó da Silveira/Massa Insolvente da Espírito Santo Financial Group, SA
   (Дело C-250/17)
   (2017/C 239/38)
   Език на производството: португалски

      Запитваща юрисдикция

   Supremo Tribunal de Justiça

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Virgílio Tarragó da Silveira

      Ответник: Massa Insolvente da Espírito Santo Financial Group, SA

      Преюдициален въпрос

   Трябва ли правилото на член 15 от Регламент (ЕО) № 1346/2000 (1) от 29 май 2000 г. да се тълкува в смисъл, че се отнася до висящ спор пред съд на държава членка с предмет осъждане на длъжника да заплати парична сума, дължима по договор за предоставяне на услуги и парично обезщетение за неизпълнението на същото задължение, като се има предвид, че: (i) длъжникът е обявен в несъстоятелност в производство, образувано през съд на друга държава членка; и (ii) обявената несъстоятелност обхваща цялото имущество на длъжника?

      (1)  Регламент (ЕО) № 1346/2000 на Съвета от 29 май 2000 година относно производството по несъстоятелност (ОВ L 160, 2000 г., стр. 1 Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 1, стр. 143).


title: Дело C-120/15: Преюдициално запитване от Krajský súd v Košiciach (Словакия), постъпило на 9 март 2015 г. — Kovozber s. r. o./Daňový úrad Košice

text:
               29.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/14

         Преюдициално запитване от Krajský súd v Košiciach (Словакия), постъпило на 9 март 2015 г. — Kovozber s. r. o./Daňový úrad Košice
   (Дело C-120/15)
   (2015/C 213/22)
   Език на производството: словашки

      Запитваща юрисдикция

   Krajský súd v Košiciach (Словакия)

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Kovozber s. r. o.

      Ответник: Daňový úrad Košice

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли член 183, параграф 1 от Директива 2006/112/ЕО, изменена с Директива 2006/138/ЕО (1), да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба, която във връзка с определянето на условията за възстановяване на надвнесен ДДС предвижда изплащането на лихви за забава (при възстановяването на ДДС) да става след изтичането на 10 дни от приключване на производството за данъчна проверка, с което се установява наличието на право на възстановяване на надвнесен ДДС?

               2)

               При утвърдителен отговор на първия въпрос задължен ли е националният съд посредством преценка по справедливост, основана на изведени по аналогия правни съображения, да определи подходящия правен режим в случай, че националното законодателство не урежда лихвите за забава след изтичането на 10 дни от приключването на производството за данъчна проверка?

      (1)  ОВ L 384, 29.12.2006, стр. 92.


title: Решение на Съда от 15 ноември 2013 година по дело E-11/13 — Надзорен орган на ЕАСТ срещу Исландия (Неизпълнение на задълженията от договаряща се страна — Директива 2002/92/ЕО от 9 декември 2002 г. относно застрахователното посредничество)

text:
               27.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 88/12

      РЕШЕНИЕ НА СЪДА

   от 15 ноември 2013 година
   по дело E-11/13
   Надзорен орган на ЕАСТ срещу Исландия
   (Неизпълнение на задълженията от договаряща се страна — Директива 2002/92/ЕО от 9 декември 2002 г. относно застрахователното посредничество)
   2014/C 88/09
   По дело E-11/13, Надзорен орган на ЕАСТ срещу Исландия — ИСК за постановяване, че като не е приложила правилно член 9, параграфи 1 и 2 и член 10 от посочения в точка 13б от приложение IX към Споразумението за Европейското икономическо пространство акт (Директива 2002/92/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 9 декември 2002 г. относно застрахователното посредничество), адаптиран към Споразумението за ЕИП с Протокол 1 към него, Исландия не е изпълнила задълженията си съгласно акта и съгласно член 7 от Споразумението за ЕИП, Съдът в състав Carl Baudenbacher, председател и съдия-докладчик, Per Christiansen и Páll Hreinsson, съдии, постанови на 15 ноември 2013 г. решение със следния диспозитив:
   С настоящото Съдът:

               1.

               постановява, че като не е приложила правилно и в срок член 9, параграфи 1 и 2 и член 10 от посочения в точка 13б от приложение IX към Споразумението за Европейското икономическо пространство акт (Директива 2002/92/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 9 декември 2002 г. относно застрахователното посредничество), адаптиран към Споразумението за ЕИП с Протокол 1 към него, Исландия не е изпълнила задълженията си съгласно акта и съгласно член 7 от Споразумението за ЕИП.

               2.

               осъжда Исландия да заплати съдебните разноски.


title: Дело F-100/12: Определение на Съда на публичната служба (втори състав) от 28 януари 2013 г. — Marcuccio/Комисия (Публична служба — Член 34,параграф 1 от Процедурния правилник — Жалба, подадена по факса в срока за обжалване и подписана посредством печат, възпроизвеждащ подписа на адвокат или посредством друг начин за възпроизвеждане — Просрочие на жалбата — Явна недопустимост)

text:
               9.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 71/29

         Определение на Съда на публичната служба (втори състав) от 28 януари 2013 г. — Marcuccio/Комисия
   (Дело F-100/12)
   (Публична служба - Член 34,параграф 1 от Процедурния правилник - Жалба, подадена по факса в срока за обжалване и подписана посредством печат, възпроизвеждащ подписа на адвокат или посредством друг начин за възпроизвеждане - Просрочие на жалбата - Явна недопустимост)
   2013/C 71/49
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: адв. G. Cipressa)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет

   Искане за отмяна на решението на Комисията, с което се отказва заплащането на обезщетение на жалбоподателя за претендирани вреди, претърпени в резултат на забавянето на процедурата по пенсионирането му на основание член 53 от Правилника и в резултат на липсата на решение относно възможния професионален произход на болестта, мотивирала пенсионирането му

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата като явно недопустима.

               2.

               Г-н Marcuccio понася направените от него съдебни разноски.


title: Дело T-142/14 R: Определение на председателя на Общия съд от 23 май 2014 г.  — SolarWorld и др./Съвет (Обезпечително производство — Субсидии — Внос на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи) с произход или изпратени от Китайската народна република — Окончателно изравнително мито — Молба за спиране на изпълнението — Липса на неотложност)

text:
               21.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 235/18

         Определение на председателя на Общия съд от 23 май 2014 г. — SolarWorld и др./Съвет
   (Дело T-142/14 R)
   ((Обезпечително производство - Субсидии - Внос на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи) с произход или изпратени от Китайската народна република - Окончателно изравнително мито - Молба за спиране на изпълнението - Липса на неотложност))
   2014/C 235/24
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: SolarWorld AG (Бон, Германия), Brandoni solare SpA (Кастелфидардо, Италия) и Solaria Energia y Medio Ambiente, SA (Мадрид, Испания) (представители: L. Ruessmann, lawyer, и J. Beck, solicitor)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представител: B. Driessen)

      Предмет

   Молба за спиране на изпълнението на член 2 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 1239/2013 на Съвета от 2 декември 2013 година за налагане на окончателно изравнително мито върху вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи) с произход или изпратени от Китайската народна република (ОВ L 325, стр. 66).

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля молбата за допускане на обезпечителни мерки.

               2)

               Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело C-383/12 P: Решение на Съда (пети състав) от 14 ноември 2013 г. — Environmental Manufacturing LLP/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Société Elmar Wolf (Обжалване — Марка на Общността — Производство по възражение — Фигуративна марка, изобразяваща глава на вълк — Възражение на притежателя на фигуративните международни и национални марки, съдържащи словните елементи „WOLF Jardin“ и „Outils WOLF“ — Относﾸтелни основания за отказ — Увреждане на отличителния характер на по-ранната марка — Регламент (ЕО) № 207/2009 — Член 8, параграф 5 — Промяна в икономическото поведение на средния потребител — Тежест на доказване)

text:
               11.1.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 9/11

         Решение на Съда (пети състав) от 14 ноември 2013 г. — Environmental Manufacturing LLP/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Société Elmar Wolf
   (Дело C-383/12 P) (1)

   (Обжалване - Марка на Общността - Производство по възражение - Фигуративна марка, изобразяваща глава на вълк - Възражение на притежателя на фигуративните международни и национални марки, съдържащи словните елементи „WOLF Jardin“ и „Outils WOLF“ - Относителни основания за отказ - Увреждане на отличителния характер на по-ранната марка - Регламент (ЕО) № 207/2009 - Член 8, параграф 5 - Промяна в икономическото поведение на средния потребител - Тежест на доказване)
   2014/C 9/16
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Environmental Manufacturing LLP (представители: M. Atkins, solicitor, K. Shadbolt, advocate, S. Malynicz, barrister)

      Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Folliard-Monguiral), Société Elmar Wolf

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Общия съд (четвърти състав) от 22 май 2012 г. по дело Environmental Manufacturing/СХВП — Wolf (T-570/10), с което Общият съд отхвърля жалба за отмяна, подадена от заявителя на фигуративна марка, изобразяваща глава на вълк, за стоки от клас 7, срещу решение № R 425/2010-2 на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (СХВП) от 6 октомври 2010 г., с което се отменя решението на отдела по споровете за отхвърляне на възражението, направено от притежателя на националните и международни фигуративни марки, съдържащи словните елементи „WOLF Jardin“ и „Outils WOLF“, за стоки от класове 1, 5, 7, 8, 12, 13 и 31 — Тълкуване на член 8, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Относителни основания за отказ — Увреждане на отличителния характер или на репутацията на по-ранната марка

      Диспозитив

               1.

               Отменя решението на Общия съд на Европейския съюз от 22 май 2012 г. по дело Environmental Manufacturing/СХВП — Wolf (Изображение на глава на вълк) (T-570/10).

               2.

               Връща делото на Общия съд на Европейския съюз.

               3.

               Съдът не се произнася по съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 331, 27.10.2012 г.


title: Дело T-179/12: Определение на Общия съд от 27 ноември 2013 г. — Wirtgen/СХВП (форма на дръжка на длето) (Марка на Общността — Отказ да се регистрира марката — Оттегляне на заявката за регистрация — Липса на основание за произнасяне)

text:
               15.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 45/31

         Определение на Общия съд от 27 ноември 2013 г. — Wirtgen/СХВП (форма на дръжка на длето)
   (Дело T-179/12) (1)

   (Марка на Общността - Отказ да се регистрира марката - Оттегляне на заявката за регистрация - Липса на основание за произнасяне)
   2014/C 45/52
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Wirtgen GmbH (Windhagen, Германия) (представител: S. Jackermeier, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Poch)

      Предмет

   Жалба срещу решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 15 февруари 2012 г. (преписка R 1923/2011-4) относно заявка за регистрация като марка на Общността на триизмерна марка, представляваща форма на дръжка за длето.

      Диспозитив

               1.

               Липсва основание за произнасяне по жалбата.

               2.

               Осъжда жалбоподателя да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 184, 23.6.2012 г.


title: Дело C-227/17: Преюдициално запитване от Finanzgericht Düsseldorf (Германия), постъпило на 28 април 2017 г. — Medtronic GmbH/Finanzamt Neuss

text:
               31.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 249/19

         Преюдициално запитване от Finanzgericht Düsseldorf (Германия), постъпило на 28 април 2017 г. — Medtronic GmbH/Finanzamt Neuss
   (Дело C-227/17)
   (2017/C 249/29)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Finanzgericht Düsseldorf

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Medtronic GmbH

      Ответник: Finanzamt Neuss

      Преюдициални въпроси

   Следва ли Комбинираната номенклатура в приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа в редакцията му след изменения с Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/1754 на Комисията от 6 октомври 2015 г. (1) да се тълкува в смисъл, че системите за фиксиране на гръбначен стълб, описани по-подробно в решението (2), трябва да бъдат класирани в подпозиция 9021 90 90?

      (1)  ОВ L 285, 2015 г., стр. 1.

      (2)  Системи за фиксиране на гръбначен стълб от марката „CD Horizon SOLERA Spinal System“.


title: Дело T-539/13: Жалба, подадена на 2 октомври 2013 г. — Inclusion AllianЕК for Europe/Комисия

text:
               18.1.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 15/19

         Жалба, подадена на 2 октомври 2013 г. — Inclusion AllianЕК for Europe/Комисия
   (Дело T-539/13)
   2014/C 15/29
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Inclusion AllianЕК for Europe GEIE (Букурещ, Румъния) (представител: S. Famiani, avvocato)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на ЕК от 17 юли 2013 г., с което Комисията е поискала възстановяване на общата сума от 212 411,89 евро по проект № 224482 с наименование MARE (80 352,07 евро), проект № 216820 с наименование SENIOR (53 138,40 евро) и проект № 225010 с наименование ECRN (78 231,42 евро); и

               —

               да осъди ЕК да заплати обезщетение за претърпените имуществени и неимуществени вреди в размер на 3 000 000 евро, или в определен в хода на делото размер, както и да заплати съдебните разноски, лихвите и паричната преоценка на присъдените суми.

      Правни основания и основни доводи

   Дружеството — жалбоподател в настоящото производство, което е участник в три проекта, одобрени по Седмата рамкова програма на Европейската общност за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности (2007—2013 г.), обжалва решението на Комисията за частично възстановяване на отпуснатите помощи.
   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага осем правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от неприложимост и липса на действие на Финансовите насоки за 2010 г. по отношение на проектите MARE и SENIOR.

                           —

                           В това отношение се изтъква липсата на обратно действие на Финансовите насоки за 2010 г., тъй като е трябвало да бъдат приложени Насоките от 2007 г., действащи към момента на сключване на договорите.

               2.

               Второто правно основание е изведено от незачитане на правото на изслушване на жалбоподателя от ЕК и одитиращото дружество.

                           —

                           В това отношение се изтъква, че ЕК е пренебрегнала правилата на анекс II към договора както по отношение на принципите на състезателност, така и по отношение на спазването на сроковете за представяне на доклади.

               3.

               Третото правно основание е изведено от нарушение на принципа за сътрудничество и взаимно доверие от страна на ЕК по отношение на жалбоподателя, по-специално във връзка с лошо управление и увреждащо отношение на подозрение.

               4.

               Четвъртото правно основание е изведено от несигурност относно приложимите правила към малките и средните предприятия що се отнася до признаването на проектните разходи.

                           —

                           В това отношение се изтъква, че ЕК не посочва рисковете, свързани с механизмите на грешка в счетоводната система, които могат до доведат до отхвърляне на всички разходи по даден проект.

               5.

               Петото правно основание е изведено от неприлагане на нормите на International Audit Federation и действащото европейско законодателство в областта на одите на малките и средните предприятия.

               6.

               Шестото правно основание е изведено от допустимостта на проектните разходи и пропуските в одитната оценка.

               7.

               Седмото правно основание е изведено от обстоятелството, че одитиращото дружество е основало заключенията си за отхвърлянето на разходите главно върху изключителното използване на разписания на часовете.

                           —

                           В това отношение се изтъква, че одиторите са отхвърлили някои пътни разходи, тъй като не са включени в документите за първоначално планиране (Dow), докато всъщност е обичайно работните планове на проектите да бъдат уточнявани за всяка година.

               8.

               Осмото правно основание е изведено от законното право на жалбоподателя да получи плащане за правилно осъществените дейности, както и от неоснователно обогатяване на ЕК.

                           —

                           В това отношение се изтъква, че резултатите от проектите MARE, SENIOR и ECNR са предадени на ЕК в предвидените срокове при пълното одобрение от страна на ЕК на постигнатите отлични резултати и при одобрението и подписа на отговарящия за този сектор член на ЕК, като срокът на проекта ECNR е удължен с още шест месеца поради значимостта на извършената работа. Отхвърлянето на всички разходи по проекта следователно би било в противоречие с принципа на законното право на възнаграждение за извършената работа, което би довело до положение на неоснователно обогатяване за ЕК.


title: Дело C-296/11: Иск, предявен на 14 юни 2011 г. — Европейска комисия/Френска република

text:
               27.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/19

         Иск, предявен на 14 юни 2011 г. — Европейска комисия/Френска република
   (Дело C-296/11)
   2011/C 252/36
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: C. Soulay и L. Lozano Palacios)

      Ответник: Френска република

      Искания

               —

               да се установи, че като прилага специалния режим за туристическите агенти към услугите, предоставени на други, а не на пътуващите лица (и в частност на други туристически агенти), Френската република не изпълнява задълженията си по членове 306—310 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (1),

               —

               Френската република да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на иска си Комисията посочва едно правно основание, а именно за неправилно прилагане на специалния режим за туристическите агенти към услугите, предоставени на други, а не на пътуващите лица. В това отношение тя твърди, че този режим се прилага единствено когато туристическата услуга е предоставена на пътуващото лице. Обратно, този режим не се прилага за услугите, които туристическите агенти предоставят на други туристически агенти или туроператори. Поради редакцията на разпоредбите на Общия данъчен кодекс (Code général des impôts), в които се използва думата „клиент“ вместо „пътуващо лице“, подходът на ответника се основава на понятието за клиент и по този начин се стига до твърде разширително прилагане на специалния режим за туристическите агенти.
   Комисията възразява срещу поддържаното от френските власти становище, че френското законодателство отговаря по-добре на целите на специалния режим, тъй като дава възможност за опростяване на административните формалности за туристическите агенти и за събиране на приходите от ДДС в държавата, в която се осъществява крайното потребление на всяка отделна услуга.

      (1)  ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7.


title: Дело C-46/07: Иск, предявен на 1 февруари 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република

text:
               14.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 82/20

         Иск, предявен на 1 февруари 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република
   (Дело C-46/07)
   (2007/C 82/36)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: L. Pignataro-Nolin и M. van Beek)

      Ответник: Италианска република
   Искания

               —

               да се установи, че като е запазила в сила правна уредба, съгласно която държавните служители имат право да получат пенсия за осигурителен стаж и възраст на различна възраст, в зависимост от това, дали са мъже или жени, Италианската република не е изпълнила задълженията, посочени в член 141 ЕО.

               —

               да се осъди Италианската република да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Комисията поддържа, че управляваната от INPDAP (Istituto Nazionale della Previdenza per i Dipendenti dell'Amministrazione Pubblica) схема за пенсионно осигуряване представлява противоречаща на член 141 EО дискриминационна схема за социално осигуряване, поради факта, че предвижда като пенсионна възраст 65 години за мъжете и 60 години за жените.


title: Дело T-59/05: Решение на Първоинстанционния съд от 10 септември 2008 г. — Evropaïki Dynamiki/Комисия (Обществени поръчки за услуги — Общностна тръжна процедура — Предоставяне на услуги по разработване, поддръжка и техническо обслужване на финансовите информационни системи на Генерална дирекция Земеделие — Критерии за подбор и възлагане — Отхвърляне на офертата на оферент — Задължение за мотивиране — Липса на явна грешка в преценката — Принципи на дължимата грижа и на добрата администрация)

text:
               25.10.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 272/17

         Решение на Първоинстанционния съд от 10 септември 2008 г. — Evropaïki Dynamiki/Комисия
   (Дело T-59/05) (1)

   (Обществени поръчки за услуги - Общностна тръжна процедура - Предоставяне на услуги по разработване, поддръжка и техническо обслужване на финансовите информационни системи на Генерална дирекция „Земеделие“ - Критерии за подбор и възлагане - Отхвърляне на офертата на оферент - Задължение за мотивиране - Липса на явна грешка в преценката - Принципи на дължимата грижа и на добрата администрация)
   (2008/C 272/30)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Атина, Гърция) (представител: N. Korogiannakis, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: първоначално K. Banks и E. Manhaeve, впоследствие E. Manhaeve и M. Wilderspin)
   Предмет
   Искане за отмяна на Решение на Комисията от 23 ноември 2004 г., с което не се приема офертата, подадена от жалбоподателя във връзка с поканата за подаване на оферти за предоставяне на услуги по разработване и поддръжка на информационни системи и на свързани с тях услуги за техническо обслужване, предназначени за финансови информационни системи на Генерална дирекция „Земеделие“, и с което решение поръчката се възлага на избрания оферент.
   Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата като неоснователна.

               2.

               Комисията понася направените от нея съдебни разноски и една пета от съдебните разноски на Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE.

               3.

               Evropaïki Dynamiki понася четири пети от направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 106, 30.4.2005 г.


title: Дело T-119/11: Жалба, подадена на 2 март 2011 г. — Gbagbo/Съвет

text:
               30.4.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 130/17

         Жалба, подадена на 2 март 2011 г. — Gbagbo/Съвет
   (Дело T-119/11)
   2011/C 130/31
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Simone Gbagbo (Абиджан, Кот д’Ивоар) (представител: J.-C. Tchikaya, avocat)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени Решение 2011/18/ОВППС на Съвета от 14 януари 2011 година за изменение на Решение 2010/656/ОВППС на Съвета за подновяване на ограничителните мерки срещу Кот д’Ивоар и Регламент (ЕC) № 25/2011 на Съвета от 14 януари 2011 година за изменение на Регламент (ЕО) № 560/2005 на Съвета за налагане на някои специфични ограничителни мерки, насочени към определени лица и стопански субекти, с оглед ситуацията в Кот д’Ивоар, доколкото се отнасят до жалбоподателя,

               —

               да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят по същество изтъква същите правни основания и основни доводи като изложените по дело T-118/11, Attey/Съвет.


title: Дело T-317/10 P: Решение на Общия съд от 11 септември 2013 г. — L/Парламент (Обжалване — Публична служба — Срочно наети служители — Договор за неопределено време — Решение за уволнение — Задължение за мотивиране — Загуба на доверие)

text:
               19.10.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 304/9

         Решение на Общия съд от 11 септември 2013 г. — L/Парламент
   (Дело T-317/10 P) (1)

   (Обжалване - Публична служба - Срочно наети служители - Договор за неопределено време - Решение за уволнение - Задължение за мотивиране - Загуба на доверие)
   2013/C 304/18
   Език на производството: литовски

      Страни

      Жалбоподател: L (Люксембург, Великото херцогство Люксембург) (представители: първоначално A. Sèbe и V. Sviderskis, впоследствие A. Sèbe, avocats)

      Друга страна в производството: Европейски парламент (представители: първоначално S. Seyr, K. Zejdová и L. Mašalaitė-Chouteau, впоследствие S. Seyr, K. Zejdová и S. Milius, и накрая S. Seyr и S. Alves)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз [поверително] (2), с която се цели отмяната на това решение.

      Диспозитив

               1.

               Отменя Решението на Съда на публичната служба [поверително], тъй като посоченият съд не се е произнесъл по довода, изведен от нарушение на принципа на безпристрастност, отхвърлил е правното основание, изведено от фактическа неточност и явна грешка в преценката, и е приел за установено, че жалбоподателят не е поискал Парламентът да бъде осъден да плати съдебните разноски.

               2.

               Отхвърля подадената в настоящото производство жалба в останалата ѝ част.

               3.

               Отхвърля подадената от г-н L пред Съда на публичната служба жалба по дело [поверително] в останалата ѝ част.

               4.

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски както в първоинстанционното производство, така и в производството по обжалване.

      (1)  ОВ C 340, 19.11.2011 г.

      (2)  Заличени поверителни данни.


title: Дело C-227/10: Иск, предявен на 7 май 2010 г. — Европейска комисия/Република Естония

text:
               31.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/16

         Иск, предявен на 7 май 2010 г. — Европейска комисия/Република Естония
   (Дело C-227/10)
   ()
   2010/C 209/24
   Език на производството: естонски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: P. Oliver, J.-B. Laignelot, A. Salumets, vandeadvokaat)

      Ответник: Република Естония

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е приела разпоредбите, необходими за съобразяване с член 2, буква а) и член 6, параграфи 1 и 3 от Директива 2001/42/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 27 юни 2001 година (относно оценката на последиците на някои планове и програми върху околната среда), Република Естония не е изпълнила задълженията си по тази директива,

               —

               да се осъди Република Естония да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Непълно транспониране на член 2, буква а), първо тире

   Комисията посочва, че макар да е по-широко от дефиницията по член 2, буква а), второ тире от директивата, определението в член 31 от естонския Закон за оценката на последиците върху околната среда и управлението на околната среда (Keskkonnamõju hindamise ja keskkonnajuhtimise seaduse, KeHJS) е по-тясно от дефиницията по член 2, буква а), първо тире от директивата, тъй като изключва планове и програми (с възможните последици върху околната среда), които са изготвени от определен орган, но не са приети с конкретен акт. С това естонският национален закон допускал възможност планове и програми, които се изготвят въз основа на законови, подзаконови или административни разпоредби (въпреки че естонският закон не предвиждал това условие по директивата), да не се проверяват с оглед на последиците върху околната среда.

      Пропуски при транспонирането на член 6, параграф 1 от директивата

   Според Комисията изискването по член 37, параграф 2, точка 3 от естонския закон да се публикува проектопланът или първоначалните рамкови данни не било в съответствие с директивата. Като цяло първоначалните рамкови данни с оглед изготвянето на стратегическия документ за планиране се съставяли твърде общо и не позволявали да се установят и оценят всички поледици върху околната среда и човешкото здраве.

      Непълно транспониране на член 6, параграф 3 от директивата

   В член 6, параграф 3 от директивата се установявало ясното задължение да се определят органите, които е вероятно да бъдат засегнати от екологичните последици на изпълнението на плановете и програмите. Към тази разпоредба се отпраща също и в член 3, параграф 6, в член 5, параграф 4 и в член 6, параграфи 1 и 2 от директивата. В член 36, параграф 3 и в член 35, параграф 4 от KeHJS се изброявали органите, които следва да бъдат консултирани (Министерството на социалната политика, Министерството на културата, Министерството на околната среда, Агенцията по околната среда или определен орган на местно самоуправление), но естонският закон не поставял изискване за консултиране на други органи. Това същевременно означавало, че липсвало общо изискване да се консултират всички органи, които при изпълняване на задълженията си в областта на екологията биха могли да бъдат засегнати от последици върху околната среда, предизвикани при изпълнението на плана или програмата. Освен това от посочените разпоредби от KeHJS не ставало ясно кои органи освен споменатите следвало да бъдат консултирани. Според Комисията естонският закон не бил ясен и оставял прекалено голяма свобода при определянето на органите съгласно член 6, параграф 3 от директивата. Би могло да се окаже, че и други органи биха могли да бъдат засегнати от последици върху околната среда, предизвикани при изпълнението на плана или програмата. Макар че естонският закон предвиждал възможност за консултиране и с други органи, това не премахвало опасността те да не бъдат консултирани винаги когато биха могли да бъдат засегнати от последици върху околната среда, тъй като в този случай не съществувало подобно задължение за консултиране.

      (1)  ОВ L 197, стр. 30; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 7. стр. 135.


title: Дело T-382/16: Жалба, подадена на 21 юли 2016 г. — Asna/EUIPO — Wings Software (ASNA WINGS)

text:
               12.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 335/48

         Жалба, подадена на 21 юли 2016 г. — Asna/EUIPO — Wings Software (ASNA WINGS)
   (Дело T-382/16)
   (2016/C 335/64)
   Език на жалбата: испански

      Страни

      Жалбоподател: Asna, Inc. (San Antonio, Тексас, САЩ) (представители: J. Devaureix и J. C. Erdozain López, abogados)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Wings Software BVBA (Heist-Op-den-Berg, Белгия)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител/Притежател на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „ASNA WINGS“ — заявка за регистрация № 11 388 352

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 26 април 2016 г. по преписка R 436/2015-5

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да разгледа жалбата с всички съответни документи и копия,

               —

               да допусне предложената практика за доказване,

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложени основания

               —

               грешка относно представеното от противната страна доказателство за използването,

               —

               нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Решение на Съда от 19 юни 2015 година по дело E-19/14 — Надзорен орган на ЕАСТ/Кралство Норвегия (Неизпълнение на решение на Съда, установяващо неспазване на задължения — член 33 от Споразумението между държавите от ЕАСТ за създаване на надзорен орган и съд — Необходими мерки за изпълнение на решение на Съда)

text:
               7.1.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 3/4

         РЕШЕНИЕ НА СЪДА
   от 19 юни 2015 година
   по дело E-19/14
   Надзорен орган на ЕАСТ/Кралство Норвегия
   (Неизпълнение на решение на Съда, установяващо неспазване на задължения — член 33 от Споразумението между държавите от ЕАСТ за създаване на надзорен орган и съд — Необходими мерки за изпълнение на решение на Съда)
   (2016/C 3/05)
   По дело E-19/14, Надзорен орган на ЕАСТ/Кралство Норвегия — ИСК за постановяване, че като не е приела в определения срок мерките, необходими за изпълнение на решението на Съда на ЕАСТ от 16 юли 2012 г. по дело E-9/11 Надзорен орган на ЕАСТ/Кралство Норвегия, Кралство Норвегия не е изпълнило своите задължения в съответствие с член 33 от Споразумението между държавите от ЕАСТ за създаване на надзорен орган и съд, на 19 юни 2015 г. Съдът, в състав Carl Baudenbacher, председател и съдия докладчик, Per Christiansen — съдия, и Páll Hreinsson — съдия, излезе с решение, чийто диспозитив гласи следното:
   С настоящото Съдът:

               1.

               Постановява, че Кралство Норвегия не е изпълнило задълженията си съгласно член 33 от Споразумението между държавите от ЕАСТ за създаване на надзорен орган и съд, тъй като до датата на изтичане на срока, посочен в мотивираното становище, изпратено на Кралство Норвегия от Надзорния орган на ЕАСТ съгласно член 31, параграф 2 от това споразумение, Кралство Норвегия не е въвело необходимите мерки за изпълнение на Решението на Съда от 16 юли 2012 г. по дело Е-9/11 Надзорен орган на ЕАСТ/Кралство Норвегия.

               2.

               Осъжда Кралство Норвегия да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-101/16: Преюдициално запитване от Curtea de Apel Cluj (Румъния), постъпило на 19 февруари 2016 г. — SC Paper Consult SRL/Direcția Regională a Finanțelor Publice Cluj-Napoca, Administrația Județeană a Finanțelor Publice Bistrița Năsăud

text:
               17.5.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 175/9

         Преюдициално запитване от Curtea de Apel Cluj (Румъния), постъпило на 19 февруари 2016 г. — SC Paper Consult SRL/Direcția Regională a Finanțelor Publice Cluj-Napoca, Administrația Județeană a Finanțelor Publice Bistrița Năsăud
   (Дело C-101/16)
   (2016/C 175/09)
   Език на производството: румънски

      Запитваща юрисдикция

   Curtea de Apel Cluj

      Страни в главното производство

      Въззивник: SC Paper Consult SRL

      Въззиваем: Direcția Regională a Finanțelor Publice Cluj-Napoca, Administrația Județeană a Finanțelor Publice Bistrița Năsăud

      Преюдициални въпроси

               1)

               Допуска ли Директива 2006/112/ЕО (1) национална правна уредба, в съответствие с която се отказва право на приспадане на данъка върху добавената стойност на данъчнозадължено лице с мотива, че лицето, извършващо доставката и издало фактурата, в която са посочени разходът и данъкът върху добавената стойност, е декларирано като неактивно от страна на данъчната администрация?

               2)

               В случай че отговорът на първия въпрос е положителен, допуска ли Директива 2006/112/ЕО национална правна уредба, в съответствие с която, при условията на първия въпрос, е достатъчно оповестяването на списъка на декларираните като неактивни данъчнозадължени лица в седалището на Agenția Națională de Administrare Fiscală и публикуването му на интернет страницата на Agenția Națională de Administrare Fiscală в раздела „Публикувани известия — Известия относно стопанските субекти“, за да бъде отказано правото на приспадане на ДДС?

      (1)  Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (OB L 347, 11.12.2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7).


title: Дело T-254/16: Жалба, подадена на 19 май 2016 г. — Steel Invest & Finance (Люксембург)/Комисия

text:
               11.7.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 251/42

         Жалба, подадена на 19 май 2016 г. — Steel Invest & Finance (Люксембург)/Комисия
   (Дело T-254/16)
   (2016/C 251/48)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Steel Invest & Finance (Люксембург) SA (Щрасен, Люксембург) (представител: E. van den Broucke, avocat)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:
   като главно искане:

               —

               да приеме за установено, че Европейската комисия е допуснала многобройни явни грешки в преценката и не е изпълнила задължението си за мотивиране при квалифициране на наличието на предимство, предоставено чрез заема, отпуснат от Foreign Strategic Investment Holding на Steel Invest & Finance (Люксембург), както относно анализа на сравнимостта на заемите Sumitomo и Rabobank, така и относно прилагането на Съобщението от 2008 г. относно референтните лихвени проценти,

         при условията на евентуалност:

               —

               да приеме за установено, че Европейската комисия допуснала явна грешка в преценката относно съвместимостта на заема, отпуснат от Foreign Strategic Investment Holding на Steel Invest & Finance (Люксембург), като приела, че Съобщението от 2009 г. за определяне на временна общностна рамка за мерките за държавна помощ за подпомагане на достъпа до финансиране при настоящата финансова и икономическа криза не е приложимо,

         във всеки случай и въз основа на това:

               —

               да прогласи нищожността на член първи, буква е) от Решение C(2016) 94 на Европейската комисия от 20 януари 2016 година относно държавна помощ SA.33926 2013/C, приведена в изпълнение от Белгия в полза на Duferco,

               —

               да прогласи нищожността на членове 2—4 от решението в частта, в която се отнасят до заема, опуснат от Foreign Strategic Investment Holding на Steel Invest & Finance (Люксембург),

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания.

               1.

               Първото основание е изведено от липсата на предимство, предоставено със заема от Foreign Strategic Investment Holding на Steel Invest & Finance (Люксембург), и от грешката в преценката, която Комисията допуснала, като приела, че въпросният заем представлява държавна помощ.

               2.

               Второто основание е изведено от явна грешка в преценката, която Комисията допуснала във връзка с прилагането на Съобщение на Комисията — Временна общностна рамка за мерките за държавна помощ за подпомагане на достъпа до финансиране при настоящата финансова и икономическа криза (ОВ C 83, 2009 г., стр. 1).


title: Дело T-161/13: Решение на Общия съд от 22 септември 2015 г. — First Islamic Investment Bank/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки срещу Иран с цел предотвратяване на разпространението на ядрено оръжие — Замразяване на финансови средства — Грешка в преценката — Задължение за мотивиране — Право на защита — Право на ефективна съдебна защита — Пропорционалност)

text:
               9.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 371/22

         Решение на Общия съд от 22 септември 2015 г. — First Islamic Investment Bank/Съвет
   (Дело T-161/13) (1)

   ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Иран с цел предотвратяване на разпространението на ядрено оръжие - Замразяване на финансови средства - Грешка в преценката - Задължение за мотивиране - Право на защита - Право на ефективна съдебна защита - Пропорционалност))
   (2015/C 371/24)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: First Islamic Investment Bank Ltd (Лабуан, Малайзия) (представители: B. Mettetal и C. Wucher-North, адвокати)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: Á. de Elera-San Miguel Hurtado и M. Bishop)

      Предмет

   Искане за частична отмяна на Решение 2012/829/ОВППС на Съвета от 21 декември 2012 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (OВ L 356, стр. 71 и поправка в OB L 268, 2013 г., стр. 19) и на Регламент за изпълнение (ЕС) № 1264/2012 на Съвета от 21 декември 2012 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран (OВ L 356, стр. 55; поправка в OB L 268, 2013 г., стр. 18), и от друга страна, искане за отмяна на решението на Съвета за запазване на ограничителните мерки по отношение на жалбоподателя

      Диспозитив

               1)

               Отменя в частите, в които се отнасят до First Islamic Investment Bank Ltd:

                           —

                           точка I от приложението към Решение 2012/829/ОВППС на Съвета от 21 декември 2012 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран,

                           —

                           точка I от приложението към Регламент за изпълнение (ЕС) № 1264/2012 на Съвета от 21 декември 2012 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран.

               2)

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3)

               First Islamic Investment Bank понася половината от собствените си съдебни разноски, както и половината от съдебните разноски, направени от Съвета на Европейския съюз. Съветът понася половината от собствените си съдебни разноски, както и половината от съдебните разноски, направени от First Islamic Investment Bank.

      (1)  ОВ C 141, 18.5.2013 г.


title: Дело C-20/12: Решение на Съда (пети състав) от 20 юни 2013 г. (преюдициално запитване от Tribunal administratif — Люксембург) — Elodie Giersch, Benjamin Marco Stemper, Julien Taminiaux, Xavier Renaud Hodin, Joëlle Hodin/État du Grand-duché de Luxembourg (Свободно движение на хора — Равно третиране — Социални предимства — Регламент (ЕИО) № 1612/68 — Член 7, параграф 2 — Финансова помощ за висше образование — Условие за пребиваване в държавата членка, която предоставя помощта — Отказ да се предостави помощта на студенти, граждани на Съюза, които не пребивават в съответната държава членка и чийто баща или майка, пограничен работник, работи в посочената държава членка — Непряка дискриминация — Обосноваване — Цел да се увеличи процентът на пребиваващите лица, които притежават диплом за висше образование — Подходящ характер — Пропорционалност)

text:
               3.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 225/24

         Решение на Съда (пети състав) от 20 юни 2013 г. (преюдициално запитване от Tribunal administratif — Люксембург) — Elodie Giersch, Benjamin Marco Stemper, Julien Taminiaux, Xavier Renaud Hodin, Joëlle Hodin/État du Grand-duché de Luxembourg
   (Дело C-20/12) (1)

   (Свободно движение на хора - Равно третиране - Социални предимства - Регламент (ЕИО) № 1612/68 - Член 7, параграф 2 - Финансова помощ за висше образование - Условие за пребиваване в държавата членка, която предоставя помощта - Отказ да се предостави помощта на студенти, граждани на Съюза, които не пребивават в съответната държава членка и чийто баща или майка, пограничен работник, работи в посочената държава членка - Непряка дискриминация - Обосноваване - Цел да се увеличи процентът на пребиваващите лица, които притежават диплом за висше образование - Подходящ характер - Пропорционалност)
   2013/C 225/39
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal administratif

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Elodie Giersch, Benjamin Marco Stemper, Julien Taminiaux, Xavier Renaud Hodin, Joëlle Hodin

      Ответник: État du Grand-duché de Luxembourg

      в присъствието на: Didier Taminiaux

      Предмет

   Преюдициално запитване — Tribunal administratif (Люксембург) — Тълкуване на член 7, параграф 2 от Регламент (ЕИО) № 1612/68 на Съвета от 15 октомври 1968 година относно свободното движение на работници в Общността (ОВ L 257, стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 11) — Допустимост на национална правна уредба, поставяща предоставянето на парична помощ за висше образование в зависимост от условие за пребиваване, което се прилага както за студентите от съответната държава, така и за студентите, граждани на друга държава членка — Социално предимство по смисъла на посочения по-горе регламент — Различно третиране на децата на работници, граждани на съответната държава, и децата на работници мигранти — Обосновки

      Диспозитив

   Член 7, параграф 2 от Регламент (ЕИО) № 1612/68 на Съвета от 15 октомври 1968 година относно свободното движение на работници в Общността, изменен с Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г., трябва да се тълкува в смисъл, че по принцип не допуска законодателство на държава членка като разглежданото в главното производство, което поставя предоставянето на финансова помощ за висше образование в зависимост от условие за пребиваване на студента в тази държава членка и въвежда различно третиране, представляващо непряка дискриминация, между пребиваващите в съответната държава членка лица и тези, които, без да пребивават в нея, са деца на погранични работници, упражняващи дейност в посочената държава членка.
   Макар целта, насочена към увеличаване на процента на пребиваващите лица, които притежават диплом за висше образование, за да се насърчи развитието на икономиката на същата държава членка, да представлява легитимна цел, която може да обоснове подобно различно третиране, и въпреки че едно условие за пребиваване като предвиденото в националното законодателство, разглеждано в главното производство, може да гарантира осъществяването на посочената цел, подобно условие надхвърля необходимото за постигане на преследваната от него цел, доколкото възпрепятства възможността да се вземат предвид други обстоятелства, потенциално показателни за реалната степен на свързаност на заявителя на посочената финансова помощ с обществото или с пазара на труда в съответната държава членка, като обстоятелството, че единият от родителите, който продължава да осигурява издръжката на студента, е пограничен работник, който е нает трайно на работа в тази държава членка и вече е работил в последната от дълго време.

      (1)  ОВ C 98, 31.3.2012 г.


title: Дело T-327/14: Решение на Общия съд от 3 декември 2015 г. — Compagnie des fromages & Richesmonts/СХВП — Grupo Lactalis Iberia (Изображение на бяло и червено каре) (Марка на Общността — Производство за обявяване на недействителност — Фигуративна марка на Общността, изобразяваща бяло и червено каре — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО)№ 207/2009)

text:
               25.1.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 27/45

         Решение на Общия съд от 3 декември 2015 г. — Compagnie des fromages & Richesmonts/СХВП — Grupo Lactalis Iberia (Изображение на бяло и червено каре)
   (Дело T-327/14) (1)

   ((Марка на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Фигуративна марка на Общността, изобразяваща бяло и червено каре - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО)№ 207/2009))
   (2016/C 027/55)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Compagnie des fromages & Richesmonts (Пюто, Франция) (представители: T. Mollet-Viéville и T. Cuche, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: първоначално V. Melgar, впоследствие J. Crespo Carillo)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Grupo Lactalis Iberia SA (Мадрид, Испания) (представител: D. Masson, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 3 март 2014 г. (преписка R 1295/2012-4), постановено в производство за обявяване на недействителност между Grupo Lactalis Iberia SA и Compagnie des fromages & Richesmonts

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Compagnie des fromages & Richesmonts да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 235, 21.7.2014 г.


title: Дело C-312/08: Определение на Председателя на пети състав на Съда от 2 април 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия

text:
               18.7.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 167/7

         Определение на Председателя на пети състав на Съда от 2 април 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия
   (Дело C-312/08) (1)

   2009/C 167/15

      Език на производството: английски

   Председателят на пети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 223, 30.08.2008 г.


title: Дело T-425/17: Жалба, подадена на 3 юли 2017 г. — Capo d’Anzio/Комисия

text:
               21.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 277/57

         Жалба, подадена на 3 юли 2017 г. — Capo d’Anzio/Комисия
   (Дело T-425/17)
   (2017/C 277/82)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Capo d’Anzio SpA (Анцио, Италия) (представител: S. Carloni, avvocato)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               на основание член 263 ДФЕС да отмени Решение C (2017) 2953 окончателен на Комисията от 28 април 2017 г. относно връщането на 193 120 EUR, ведно с мораторната лихва, отпуснати първоначално на жалбоподателя като предварително финансиране в рамките на споразумение за безвъзмездни средства LIFE10 ENV/IT/000369 — LCA4PORTS

      Основания и основни доводи

   Жалбоподателят посочва в подкрепа на жалбата си:

               1.

               На 14 октомври 2011 г. дружеството Capo d’Anzio сключва споразумение за безвъзмездни средства LIFE10 — ENV/IT/000369, въз основа на което Европейската комисия отпуска на дружеството Capo d’Anzio S.p.a. безвъзмездни средства (в размер на 45,94 % от цялата сума, чийто максимален размер възлиза на 485 300,00) във връзка с проект за проучване на устойчивото развитие на околната среда на Porto di Anzio, предвиден в проект за осъществяване, реконструкция и разширяване, одобрен от компетентните публични органи.

               2.

               В хода на осъществяване на предвидените по проекта дейности, при първоначално пълно съответствие на договорните клаузи и на законовите разпоредби, Комисията установява неизпълнение на някои формални задължения, които обуславят прекъсването на работата по проекта и след това с обжалваното решение иска възстановяване на отпуснатите суми.

               3.

               Твърди се, че е налице нарушение на нормите по членове 11 и сл. от Общите разпоредби, регламентиращи производството, приложимо в случай на прекъсване на работата по проекта и последващо разваляне на договора за безвъзмездни средства и иск за връщане на сумите, изплатени като предварително финансиране.

               4.

               В случая Комисията твърди, че е получила от Capo d’Anzio съобщения, свидетелстващи за временния характер на икономическите и финансовите ѝ затруднения, с изричното посочване, че тези затруднения са следствие от незаконосъобразни действия и факти, независещи от неговата воля.

               5.

               Дружеството Capo d’Anzio S.p.a. редовно и лоялно е уведомявало за тези затруднения, за които то не носи отговорност, като поискало за последен път с известие от 2 ноември 2015 г. и последващо известие от 7 декември 2015 г. те да се вземат предвид при изготвянето на свързаните с договора решения, като иска среща, за да може да изложи собствените си доводи и изрично са задължава във всеки случай да върне предварителното финансиране, ако окончателно не бъде в състояние да се справи с исканото отчитане на проекта.

               6.

               Вместо да вземе предвид изложените доводи и да поиска допълнителна информация, за да даде възможност на жалбоподателя да упражни правото си на защита, Комисията прилага общите разпоредби като приема, че неизпълнението на Capo d’Anzio S.p.a. е виновно.

               7.

               Право на дружеството Capo d’Anzio S.p.a. било да има възможност да изложи искането си пред Комисията, за да докаже липсата на виновно неизпълнение от негова страна и по този начин да предяви правото си да не претърпи вреди поради положение, за което няма вина.

               8.

               Следователно поведението на Комисията е довело до ограничаване на правото на Capo d’Anzio S.p.a. и до нарушаване на общите принципи на правото,според които развалянето на договорите е възможно при виновно неизпълнение.

               9.

               Нарушаването на процесуалните и материалноправните норми води до несправедливост на обжалваното решение, с което се иска възстановяване на отпуснатото частично финансиране, независимо че по същество Capo d’Anzio S.p.a. използвало правилно получените от Комисията суми за заплащане на професионалистите, участващи в изпълнението на проекта, като се дава предимство на чисто формалното обстоятелство, че жалбоподателят не е могъл своевременно да даде отчет за осъществената дейност.


title: Дело F-41/10: Жалба, подадена на 7 юни 2010 г. — Bermejo Garde/ЕИСК

text:
               31.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/55

         Жалба, подадена на 7 юни 2010 г. — Bermejo Garde/ЕИСК
   (Дело F-41/10)
   ()
   2010/C 209/88
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Moises Bermejo Garde (Брюксел, Белгия) (представител: L. Levi, avocat)

      Ответник: Европейски икономически и социален комитет

      Предмет и описание на спора

   Отмяна на няколко решения за прекратяване с незабавно действие на служебното правоотношение на жалбоподателя като началник на правния отдел, преназначаването му в Дирекция „Логистика“ и отхвърляне на официалното му искане за съдействие и на искането му за обезщетение за вреди.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение № 88/10 A на председателя на ЕИСК от 3 март 2010 г., с което се отхвърля искането на жалбоподателя от 7 декември 2009 г. и се решава неговото преназначаване,

               —

               да се отмени допълнението от 25 март 2010 г. към Решение № 88/10,

               —

               да се отмени Решение № 133/10 A от 24 март 2010 г. за прекратяване с незабавно действие на служебното правоотношение на жалбоподателя като началник на правния отдел и за преназначаването му в качеството на началник на отдел и с неговата длъжност в друг отдел, считано от 6 април 2010 г.,

               —

               да се отмени Решение № 184/10 A на председателя на ЕИСК от 13 април 2010 г. за преназначаване на жалбоподателя в Дирекция „Логистика“ с действие, считано от 6 април 2010 г.,

               —

               да се присъди обезщетение за вреди,

               —

               да се осъди ЕИСК да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-172/09: Определение на председателя на шести състав на Съда от 10 март 2010 г. — Европейска комисия/Република Полша

text:
               5.6.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 148/23

         Определение на председателя на шести състав на Съда от 10 март 2010 г. — Европейска комисия/Република Полша
   (Дело C-172/09) (1)

   2010/C 148/37

      Език на производството: полски

   Председателят на шести състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 167, 18.7.2009 г.


title: Съединени дела C-131/13, C-163/13 и C-164/13: Решение на Съда (първи състав) от 18 декември 2014 г. (преюдициални запитвания от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — Staatssecretaris van Financiën/Schoenimport „Italmoda“ Mariano Previti vof (C-131/13), Turbu.com BV (C-163/13), Turbu.com Mobile Phone’s BV (C-164/13)/Staatssecretaris van Financiën (Преюдициални запитвания — ДДС — Шеста директива — Преходен режим на търговията между държавите членки — Стоки, изпратени или превозени в рамките на Общността — Данъчна измама, извършена в държавата членка на пристигане — Вземане предвид на данъчната измама в държавата членка на изпращане — Отказ да се признаят правата на приспадане, на освобождаване или на възстановяване — Липса на разпоредби на националното право)

text:
               23.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 65/4

         Решение на Съда (първи състав) от 18 декември 2014 г. (преюдициални запитвания от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — Staatssecretaris van Financiën/Schoenimport „Italmoda“ Mariano Previti vof (C-131/13), Turbu.com BV (C-163/13), Turbu.com Mobile Phone’s BV (C-164/13)/Staatssecretaris van Financiën
   (Съединени дела C-131/13, C-163/13 и C-164/13) (1)

   ((Преюдициални запитвания - ДДС - Шеста директива - Преходен режим на търговията между държавите членки - Стоки, изпратени или превозени в рамките на Общността - Данъчна измама, извършена в държавата членка на пристигане - Вземане предвид на данъчната измама в държавата членка на изпращане - Отказ да се признаят правата на приспадане, на освобождаване или на възстановяване - Липса на разпоредби на националното право))
   (2015/C 065/05)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hoge Raad der Nederlanden

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Staatssecretaris van Financiën (C-131/13), Turbu.com BV (C-163/13), Turbu.com Mobile Phone’s BV (C-164/13)

      Ответници: Schoenimport „Italmoda“ Mariano Previti vof (C-131/13), Staatssecretaris van Financiën (C-163/13 и C-164/13)

      Диспозитив

               1)

               Преюдициалните въпроси, поставени от Hoge Raad der Nederlanden по дела C-163/13 и C-164/13, са недопустими.

               2)

               Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, изменена с Директива 95/7/ЕО на Съвета от 10 април 1995 г., трябва да се тълкува в смисъл, че националните административни и съдебни органи следва да откажат на данъчнозадължено лице, в рамките на вътреобщностна доставка, ползването на правата на приспадане, на освобождаване или на възстановяване на данък върху добавената стойност дори ако в националното право няма разпоредби, предвиждащи такъв отказ, стига с оглед на обективни фактори да е установено, че това данъчнозадължено лице е знаело или е трябвало да знае, че със сделката, посочена като основание за съответното право, е участвало в измама с данък върху добавената стойност, извършена в рамките на верига от доставки.

               3)

               Шеста директива 77/388, изменена с Директива 95/7, трябва да се тълкува в смисъл, че на данъчнозадълженото лице, което е знаело или е трябвало да знае, че със сделката, посочена като основание за правата на приспадане, на освобождаване или на възстановяване на данък върху добавената стойност, е участвало в измама с данък върху добавената стойност, извършена в рамките на верига от доставки, може да бъде отказано ползването на тези права, независимо че посочената измама е извършена в държава членка, различна от държавата членка, в която е поискано ползването на въпросните права, и че това данъчнозадължено лице е спазило в последната държава членка формалните условия, предвидени от националното законодателство за ползването на тези права.

      (1)  ОВ C 171, 15.6.2013 г.


title: Дело C-303/16: Преюдициално запитване от Conseil d'État (Франция), постъпило на 30 май 2016 г. — Solar Electric Martinique/Ministre des finances et des comptes publics

text:
               8.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 287/16

         Преюдициално запитване от Conseil d'État (Франция), постъпило на 30 май 2016 г. — Solar Electric Martinique/Ministre des finances et des comptes publics
   (Дело C-303/16)
   (2016/C 287/19)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Conseil d'État

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Solar Electric Martinique

      Ответник: Ministre des finances et des comptes publics

      Преюдициалeн въпрос

   От Съда на Европейския съюз се иска да се произнесе по въпроса дали продажбата и монтирането на фотоволтаични панели и слънчеви бойлери върху сгради или с цел захранване на сгради с електричество и топла вода са единна доставка, представляваща по естеството си извършване на строителни работи по смисъла на член 5, параграф 5 и член 6, параграф 1 от Шеста директива от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота (1), понастоящем член 14, параграф 3 и член 24, параграф 1 от Директивата от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (2).

      (1)  Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1).

      (2)  Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7).


title: Дело C-196/16: Преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche (Италия), постъпило на 7 април 2016 г. — Comune di Corridonia/Provincia di Macerata, Provincia di Macerata Settore 10 – Ambiente

text:
               11.7.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 251/5

         Преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche (Италия), постъпило на 7 април 2016 г. — Comune di Corridonia/Provincia di Macerata, Provincia di Macerata Settore 10 – Ambiente
   (Дело C-196/16)
   (2016/C 251/06)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Comune di Corridonia

      Ответник: Provincia di Macerata, Provincia di Macerata Settore 10 – Ambiente

      Преюдициални въпроси

   С оглед на разпоредбите на член 191 ДФЕС и член 2 от Директива 2011/92/ЕС (1), съвместимо ли е с общностното право провеждането на процедура за проверка за необходимостта от оценка на въздействието върху околната среда (и евентуално за извършване на ОВОС) след изграждането на инсталацията, когато разрешението е било отменено от националния съд поради липса на проверка за необходимостта от оценка на въздействието върху околната среда, доколкото тази проверка е била изключена въз основа на националната правна уредба, която противоречи на общностното право?

      (1)  Директива 2011/92/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 13 декември 2011 година относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда (ОВ L 26, 2012 г. стр. 1).


title: Дело C-589/14: Решение на Съда (шести състав) от 29 октомври 2015 г. — Европейска комисия/Кралство Белгия (Неизпълнение на задължения от страна на държава членка — Свободно предоставяне на услуги — Свободно движение на капитали — Лихви върху вземанията, за които не са издадени ценни книжа — Авансов данък — Инвестиционни дружества, установени в Белгия, които получават такива лихви — Инвестиционни дружества, установени в друга държава членка или в трета държава, страна по Споразумението за ЕИП, които получават такива лихви — Различно третиране — Тежест на доказване — Лихви върху вземанията, за които са издадени ценни книжа с белгийски произход — Облагане на тези лихви, когато ценните книжа са депозирани или заведени по сметка във финансова институция, установена в друга държава членка или в трета държава, страна по Споразумението за ЕИП — Освобождаване от облагане, когато ценните книжа са депозирани или заведени по сметка във финансова институция установена в Белгия)

text:
               21.12.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 429/6

         Решение на Съда (шести състав) от 29 октомври 2015 г. — Европейска комисия/Кралство Белгия
   (Дело C-589/14) (1)

   ((Неизпълнение на задължения от страна на държава членка - Свободно предоставяне на услуги - Свободно движение на капитали - Лихви върху вземанията, за които не са издадени ценни книжа - Авансов данък - Инвестиционни дружества, установени в Белгия, които получават такива лихви - Инвестиционни дружества, установени в друга държава членка или в трета държава, страна по Споразумението за ЕИП, които получават такива лихви - Различно третиране - Тежест на доказване - Лихви върху вземанията, за които са издадени ценни книжа с белгийски произход - Облагане на тези лихви, когато ценните книжа са депозирани или заведени по сметка във финансова институция, установена в друга държава членка или в трета държава, страна по Споразумението за ЕИП - Освобождаване от облагане, когато ценните книжа са депозирани или заведени по сметка във финансова институция установена в Белгия))
   (2015/C 429/08)
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: J.-F. Brakeland и W. Roels)

      Ответник: Кралство Белгия (представители: J.-C. Halleux и M. Jacobs)

      Диспозитив

               1)

               Като оставя в сила разпоредби, според които лихвите върху вземанията, за които има издадени ценни книжа с произход от Белгия, се облагат с авансов данък, когато ценните книжа са депозирани или заведени по сметка във финансова институция, установена в друга държава членка на Европейския съюз, различна от Белгия, или в трета държава, страна по Споразумението за ЕИП от 2 май 1992 г., докато тези лихви не подлежат на облагане с авансов данък, когато ценните книжа са депозирани или заведени по сметка във финансова институция, установена, в Белгия, Кралство Белгия не изпълнява задълженията, които има по силата на член 56 ДФЕС и член 36 от Споразумението за Европейското икономическо пространство.

               2)

               Отхвърля жалбата в останалата част.

               3)

               Европейската комисия и Кралство Белгия понасят собствените си разноски.

      (1)  ОВ C 73, 2.3.2015 г.


title: Дело T-247/11: Решение на Общия съд от 7 март 2013 г. — FairWild Foundation/СХВП — Wild (FAIRWILD) (Марка на Общността — Производство по възражение — Международна регистрация, посочваща Европейската общност — Словна марка „FAIRWILD“ — По-ранна словна марка на Общността „WILD“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               20.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 114/33

         Решение на Общия съд от 7 март 2013 г. — FairWild Foundation/СХВП — Wild (FAIRWILD)
   (Дело T-247/11) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Международна регистрация, посочваща Европейската общност - Словна марка „FAIRWILD“ - По-ранна словна марка на Общността „WILD“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2013/C 114/53
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: FairWild Foundation (Вайнфелден, Швейцария) (представители: P. Neuwald и S. Müller, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: K. Klüpfel)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Rudolf Wild GmbH & Co. KG (Епелхайм, Германия) (представител: A. Franke, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на първи апелативен състав на СХВП от 3 март 2011 г. (приписка R 1014/2010-1) относно производство по възражение между Rudolf Wild GmbH & Co. KG и FairWild Foundation

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда FairWild Foundation да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 238, 13.8.2011 г.


title: Дело C-322/11: Решение на Съда (първи състав) от 7 ноември 2013 г. (преюдициално запитване от Korkein hallinto-oikeus — Финландия) — производство, образувано по жалба на K (Преюдициално запитване — Членове 63 ДФЕС и 65 ДФЕС — Свободно движение на капитали — Данъчно законодателство на държава членка, което не допуска загубата от продажбата на намиращ се в друга държава членка недвижим имот да бъде приспадната от печалбата от прехвърлянето на ценни книжа в държавата членка на облагане)

text:
               11.1.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 9/3

         Решение на Съда (първи състав) от 7 ноември 2013 г. (преюдициално запитване от Korkein hallinto-oikeus — Финландия) — производство, образувано по жалба на K
   (Дело C-322/11) (1)

   (Преюдициално запитване - Членове 63 ДФЕС и 65 ДФЕС - Свободно движение на капитали - Данъчно законодателство на държава членка, което не допуска загубата от продажбата на намиращ се в друга държава членка недвижим имот да бъде приспадната от печалбата от прехвърлянето на ценни книжа в държавата членка на облагане)
   2014/C 9/03
   Език на производството: фински

      Запитваща юрисдикция

   Korkein hallinto-oikeus

      Страна в главното производство

   K

      Предмет

   Преюдициално запитване — Korkein hallinto-oikeus — Тълкуване на членове 63 ДФЕС и 65 ДФЕС — Свободно движение на капитали — Национална данъчноправна уредба, която не позволява на неограничено данъчнозадължено лице да приспадне загубата от продажбата на намиращ се в друга държава членка недвижим имот от печалбата от прехвърлянето на ценни книжа в държавата членка на облагане

      Диспозитив

   Членове 63 ДФЕС и 65 ДФЕС допускат данъчноправна уредба на държава членка като разглежданата в главното производство, която не позволява на лице, местно за тази държава членка и неограничено задължено по данъка върху доходите в нея, да приспада загубите от прехвърлянето на намиращ се в друга държава членка недвижим имот от облагаемите в първата държава членка доходи от ценни книжа, при положение че това би било възможно при определени условия, ако имотът се намира в първата държава членка.

      (1)  ОВ C 252, 27.8.2011 г.


title: Дело T-718/14: Решение на Общия съд от 30 ноември 2015 г. — Hong Kong Group/СХВП — WE Brand („W E“) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността „W E“ — По-ранна словна марка на Общността „WE“ — Относително основание за отказ — Липса на вероятност от объркване — Член 8, параграф 1,буква б) от Регламент (EО) № 207/2009)

text:
               25.1.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 27/53

         Решение на Общия съд от 30 ноември 2015 г. — Hong Kong Group/СХВП — WE Brand („W E“)
   (Дело T-718/14) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „W E“ - По-ранна словна марка на Общността „WE“ - Относително основание за отказ - Липса на вероятност от объркване - Член 8, параграф 1,буква б) от Регламент (EО) № 207/2009))
   (2016/C 027/68)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Hong Kong Group Oy (Вàнтаа, Финландия) (представител: J.-H. Spåre, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: S. Bonne)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: WE Brand Sàrl (Люксембург, Люксембург) (представители: R. van Oerle и E. de Groot, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 4 август 2014 г. (преписка R 2305/2013-2) относно производство по възражение между WE Brand Sàrl и Hong Kong Group Oy

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 4 август 2014 г. (преписка R 2305/2013-2) относно производство по възражение между WE Brand Sàrl и Hong Kong Group Oy, и решението на отдела по споровете на СХВП от 30 септември 2013 г.

               2)

               Отхвърля възражението.

               3)

               Осъжда СХВП и WE Brand да понесат направените от тях разноски, както и тези, направени от Hong Kong Group, включително и в производството пред апелативния състав на СХВП.

      (1)  ОВ C 431, 1.12.2014 г.


title: Дело T-661/11: Жалба, подадена на 21 декември 2011 г. — Италия/Комисия

text:
               18.2.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 49/32

         Жалба, подадена на 21 декември 2011 г. — Италия/Комисия
   (Дело T-661/11)
   2012/C 49/57
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Италианска република (представител: G. Aiello, avvocato dello Stato)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени Решение на Комисията C(2011) 7105 от 14 октомври 2011 г. в частта му, в която се изключват от общностно финансиране и се възлагат в тежест на бюджета на Италианската република някои разходи, направени в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на селското стопанство (ФЕОГА), секция „Гарантиране“, на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони.

      Правни основания и основни доводи

   Обжалваното в настоящия случай решение е резултат от две разследвания, проведени от Комисията за млечните кампании 2003/2004 г., 2004/2005 г., 2005/2006 г. и 2006/2007 г. и предлага в това отношение финансова корекция спрямо Италия на обща стойност 85 625 455 EUR.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква следните правни основания:

               а)

               Нарушение и/или погрешно прилагане на член 11 от Регламент (ЕО) № 885/2006 на Комисията от 21 юни 2006 година (1), на Насоките за изчисляване на корекциите за подготовка за клиринга на счетоводните сметки на ФЕОГА, документ VI/5330/97 от 23 декември 1997 г., както и нарушение на член 230 от Договора за ЕО поради злоупотреба с власт.
               В това отношение се твърди, че в случая прилагането на фиксирана корекция е спорно, тъй като е било възможно вследствие на извършени проверки, дори и закъснели, да се проверят евентуалните „под-декларации“ като на авторите на декларациите с невярно съдържание се наложат санкции, като евентуално по този начин се разпореди връщане на дължимото отчисление и се попречи общностните фондове да претърпят икономически вреди поради недостатъчност на приходите.

               б)

               Нарушение и/или погрешно прилагане на членове 21 и 22, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 595/2004 от 30 март 2004 година (2).
               В това отношение се счита, че приложимата правна уредба, що се отнася до проверките на купувачите, установява корелативна връзка не с броя на проверките, а с процента мляко, който трябва да е предмет на проверка и който трябва да представлява най-малко 40 % от млякото, декларирано преди корекция за съответния период. Всъщност е явно, че рискът за системата на финансиране на ФЕОГА е неразривно свързан с общото количество мляко, произведено от всяка държава членка. Именно с оглед на този обем трябва да се преценява рискът от вреди за общностните фондове, които могат да произтекат от неплащането на допълнителното отчисление.

               в)

               Нарушение и/или погрешно прилагане на член 11 от Регламент (ЕО) № 885/2006 на Комисията от 21 юни 2006 година, посочен по-горе, на Насоките за изчисляване на корекциите за подготовка за клиринга на счетоводните сметки на ФЕОГА, документ VI/5330/97 от 23 декември 1997 г., както и на принципа на пропорционалност и на член 230 от Договора за ЕО поради злоупотреба с власт.
               Комисията е използвала спрямо държавата членка жалбоподател процент на финансова корекция, за да направи разчет на възможното надвишаване на квотата и последващото отчисление като го е добавила към надвишаването на националната производствена квота и като го е отделила, за да го отпусне отново индивидуално на регионите, предмет на проверки, за приключване на сметките. При използване на подход от този вид обаче понятието за финансова корекция граничи с произвол и това води до нарушение на принципа на пропорционалност

               г)

               На последно място нарушение и/или погрешно прилагане на член 253 от Договора за ЕО поради липса или непълнота на мотивите.

      (1)  Регламент (ЕО) № 885/2006 на Комисията от 21 юни 2006 година относно реда и начина на прилагане на Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета по отношение на акредитирането на агенциите платци и други стопански субекти, както и по отношение на клиринга на счетоводните сметки на ЕФГЗ и ЕЗФРСР (ОВ L 171, стр. 90; Специално издание на български език, 2007 г., глава 14, том 2, стр. 37).

      (2)  Регламент (ЕО) № 595/2004 на Комисията от 30 март 2004 година за определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 1788/2003 на Съвета относно въвеждането на такса в сектора на млякото и млечните продукти (ОВ L 94, стр. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 55, стр. 17).


title: Дело T-656/14: Решение на Общия съд от 28 юни 2016 г. — Peri/EUIPO (Форма на блокиращ елемент за кофражи) (Марка на Европейския съюз — Заявка за триизмерна марка на Европейския съюз — Форма на блокиращ елемент за кофражи — Абсолютно основание за отказ — Знак, състоящ се изключително от формата на стоката, необходима за получаването на технически резултат — Член 7, параграф 1, буква д), подточка ii) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               8.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 287/20

         Решение на Общия съд от 28 юни 2016 г. — Peri/EUIPO (Форма на блокиращ елемент за кофражи)
   (Дело T-656/14) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Заявка за триизмерна марка на Европейския съюз - Форма на блокиращ елемент за кофражи - Абсолютно основание за отказ - Знак, състоящ се изключително от формата на стоката, необходима за получаването на технически резултат - Член 7, параграф 1, буква д), подточка ii) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2016/C 287/24)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Peri GmbH (Вайсенхорн, Германия) (представители: A. Bognár и M. Eck, avocats)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: D. Walicka)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 26 юни 2014 г. (преписка R 1178/2013-1) относно заявка за регистрация на триизмерен знак, състоящ се от формата на блокиращ елемент за кофражи, като марка на Европейския съюз.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Peri GmbH да понесе съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 388, 3.11.2014 г.


title: Дело T-587/10: Иск, предявен на 29 декември 2010 г. — Interspeed/Комисия

text:
               19.3.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 89/17

         Иск, предявен на 29 декември 2010 г. — Interspeed/Комисия
   (Дело T-587/10)
   2011/C 89/40
   Език на производството: словенски

      Страни

      Ищец: Interspeed Holding Kompanija, A.D. (Белград, Република Сърбия) (представител: адв. Marko Bošnjak)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на ищеца

               —

               Да се осъди ответника да обезщети ищеца за пропуснатите ползи и намаляването на стойността на имуществените активи на ищеца на обща стойност 131 879 601 EUR, ведно с акцесорните суми, състоящи се от лихвите за забава върху поисканото обезщетение, считано от датата на предявяване на иска до действителното плащане,

               —

               да се осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   С настоящия иск, предявен на основание членове 256 и 268 от Договора за функциониране на Европейския съюз, ищецът иска от Общия съд да осъди ответника да го обезщети за пропуснатите ползи и за намаляването на стойността на имуществените му активи на обща стойност 131 879 601 EUR, ведно с акцесорните суми, състоящи се от лихвите за забава върху поисканото обезщетение, считано от датата на предявяване на иска до действителното плащане, изчислени в съответствие с лихвения процент, приложим за съответния период от Централната европейска банка за основните операции на финансиране, увеличен с два процентни пункта, както и от адвокатските хонорари и другите съдебни разноски, направени от ищеца във връзка с настоящото производство.
   В случай, че Общият съд не уважи искането на ищеца, последният иска по отношение на процесуалните разноски по смисъла на член 87, параграф 3 от Процедурния правилник Общият съд да разпореди всяка от страните да понесе направените от нея съдебни разноски.
   В подкрепа на иска си ищецът изтъква следните правни основания.
   На първо място ищецът поддържа, че поведението на Европейската агенция за възстановяване (наричана по-нататък „ЕАВ“) е било неправомерно доколкото:

               —

               на 19 декември 2006 г. е обявила, че открива процедура за възлагане на обществена поръчка,

               —

               на 22 декември е публикувала обявление за подбор на изпълнителя на строителни работи в граничен пункт Preševo,

               —

               на 10 май 2007 г. е сключила договор за изпълнение на строителни работи в граничен пункт Preševo № 04SERO 1105004,

               —

               е изплатила възнаграждение за плана за възстановяване на граничен пункт Preševo,

               —

               е подбрала и е изплатила възнаграждение на изпълнителя на строителните работи Putevi Užice A..D.,

               —

               е подбрала и определила контролния орган E GIS BCEOM International s.a. с оглед изпълнението на строителните работи за възстановяване и е изплатила сумата от 180 850 EUR за контролни услуги в изпълнение на договора за възстановяване и контрол № 06SERO 1102/008-1713 81, сключен на 16 декември 2008 г. и на договор № 04SERO 1105/00 1-162954, сключен на 24 септември 2004 г., на обща договорна стойност 606 276,39 EUR;

               —

               е придобила необходимото за граничния пункт оборудване (контейнери, бариери и др. подобни);

               —

               е участвала в качеството на инвеститор във възстановяването и пряко е координирала и е наблюдавала направената от нея инвестиция посредством своето бюро в Белград.

         Ищецът поддържа също, че посредством горепосоченото поведение ЕАВ неправомерно е нарушила оправданите правни очаквания и легитимните и юридически защитени права, които ищецът е можел да упражнява до декември 2007 г. (що се отнася до търговския обект) или до 7 май 2009 г. (що се отнася до правата в рамките на терминала стоки-митница). Подобни правни очаквания и права са израз на правото на защита на собствеността, което е едно от основните защитени права, inter alia, от член 1 от Протокол № 1 от Европейската конвенция за защита правата на човека и основните свободи.
   Освен това ищецът поддържа, че горепосоченото поведение на ЕАВ представлява тежко и явно нарушение на общите правни принципи, които в случая са основно принципът на защита на оправданите правни очаквания, правото на защита на собствеността, принципът на пропорционалност и принципът на прозрачност. Явната тежест на нарушението е видна, inter alia, от естеството на претърпените от ищеца вреди.
   На второ място ищецът поддържа, че поведението на ЕАВ е причина за следните имуществени вреди:

               —

               пропуснати ползи, дължащи се на невъзможност да се получат приходите от дейността на терминала стоки-митница, които възлизат на 56 838 141 EUR,

               —

               пропуснати ползи, дължащи се на невъзможност да се получат приходите от дейността на търговския обект в зоната на граничен пункт Preševo, които възлизат на 46 800 000 EUR;

               —

               нереализирана печалба, поради невъзможност да се събере наемната цена и другите приходи от търговския център, намиращ се в непосредствена близост до граничния пункт Preševo, възлизаща на 42 681 600 EUR.

         На трето място ищецът поддържа, че претърпените вреди безспорно са причинени от дейността по „възстановяване“ в зоната на граничен пункт Preševo, която от ЕАВ проектира и извършва.
   Освен това ищецът поддържа, че ЕАВ в пълна степен е била наясно с обстоятелството, че ищецът е титуляр на горепосочените права в зоната на граничен пункт Preševo и че съответно съзнателно е нарушила неговите права.