title: Дело F-91/14: Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 12 май 2016 г. — Chatel/Съвет (Публична служба — Длъжностни лица — Пенсии — Член 11, параграф 2 от приложение VIII към Правилника — Пенсионни права, придобити преди постъпването на служба за Съюза съгласно национална пенсионна схема — Прехвърляне към пенсионната схема на Съюза — Предложение за бонус за осигурителен стаж за пенсия, основано на нови общи разпоредби за изпълнение, което е прието от заинтересованото лице. — Понятие за увреждащ акт — Явна недопустимост — Член 81 от Процедурния правилник)

text:
               20.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 222/43

         Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 12 май 2016 г. — Chatel/Съвет
   (Дело F-91/14) (1)

   ((Публична служба - Длъжностни лица - Пенсии - Член 11, параграф 2 от приложение VIII към Правилника - Пенсионни права, придобити преди постъпването на служба за Съюза съгласно национална пенсионна схема - Прехвърляне към пенсионната схема на Съюза - Предложение за бонус за осигурителен стаж за пенсия, основано на нови общи разпоредби за изпълнение, което е прието от заинтересованото лице. - Понятие за увреждащ акт - Явна недопустимост - Член 81 от Процедурния правилник))
   (2016/C 222/56)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Zlata Chatel (Брюксел, Белгия) (представители: първоначално D. de Abreu Caldas, M. de Abreu Caldas и J.-N. Louis, адвокати, впоследствие D. de Abreu Caldas и J.-N. Louis, адвокати, и накрая, J.-N. Louis, адвокат)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bauer и E. Rebasti)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението относно прехвърлянето на пенсионните права на жалбоподателката към пенсионната схема на Съюза според новите ОРИ на членове 11 и 12 от приложение VIII към Правилника за длъжностните лица.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като явно недопустима.

               2)

               Всяка страна понася направените от нея разноски.

      (1)  ОВ C 421, 24.11.2014 г., стр. 63.


title: Дело T-78/08: Жалба, подадена на 18 февруари 2008 г. — Baldesberger/СХВП (Форма на пинцет)

text:
               26.4.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 107/33

         Жалба, подадена на 18 февруари 2008 г. — Baldesberger/СХВП (Форма на пинцет)
   (Дело T-78/08)
   (2008/C 107/56)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: Fides B. Baldesberger (Лугано, Швейцария) (представител: F. Nielsen, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар от 12 декември 2007 г. (преписка № R 1405/2007-4),

               —

               ответникът да се осъди да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: триизмерна марка, представляваща пинцет, за стоки от клас 8 (заявка № 5 480 108).

      Решение на проверителя: отхвърля заявката.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (1), тъй като заявената марка притежава необходимите отличителни белези.

      (1)  Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ L 11, 1994 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).


title: Дело C-515/12: Преюдициално запитване, отправено от Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Литва) на 14 ноември 2012 г. — UAB 4finance/Valstybinė vartotojų teisių apsaugos tarnyba и Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

text:
               26.1.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 26/33

         Преюдициално запитване, отправено от Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Литва) на 14 ноември 2012 г. — UAB 4finance/Valstybinė vartotojų teisių apsaugos tarnyba и Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
   (Дело C-515/12)
   2013/C 26/62
   Език на производството: литовски

      Запитваща юрисдикция

   Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: UAB 4finance

      Ответници: Valstybinė vartotojų teisių apsaugos tarnyba и Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

      Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли точка 14 от приложение I към Директива 2005/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2005 година относно нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители на вътрешния пазар и изменение на Директива 84/450/ЕИО на Съвета, Директиви 97/7/ЕО, 98/27/ЕО и 2002/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, и Регламент (ЕО) № 2006/2004 на Европейския парламент и на Съвета да се тълкува в смисъл, че създаването, използването или рекламирането на пирамидална схема се счита за търговска практика, която във всички случаи е заблуждаваща, само когато потребителите са длъжни да платят насрещна престация, за да получат плащане главно поради това, че са привлекли други потребители в схемата, а не в резултат на продажбата или употребата на продукти?

               2.

               В случай че потребителите трябва да платят насрещна престация, за да получат плащане главно поради това че са привлекли други потребители в схемата, а не в резултат на продажбата или употребата на продукти, размерът на тази престация има ли значение за квалификацията на пирамидалната схема като заблуждаваща търговска практика по смисъла на точка 14 от приложение I към Директивата? Платените от потребителите насрещни престации, които са с чисто символичен размер и имат за цел да идентифицират потребителите, могат ли да се считат за насрещни престации в замяна на възможността да се получи плащане по смисъла на точка 14 от приложение I към Директивата?

               3.

               Трябва ли точка 14 от приложение I към Директивата да се тълкува в смисъл, че за квалификацията на пирамидална схема като заблуждаваща търговска практика е от значение само обстоятелството, че плащанията към вече регистрираните потребители са правят главно поради това че са привлекли други потребители в схемата, а не в резултат на продажбата или употребата на продукти, или има значение и това в каква степен плащанията, които участниците в схемата получават за привличането на нови потребители, се финансират от престациите на новите членове? В такъв случай трябва ли плащанията към вече регистрираните участници в пирамидалната схема да се финансират изцяло или в по-голямата си част от насрещните престации на новорегистрираните участници в тази схема?


title: Дело T-424/07: Жалба, подадена на 20 ноември 2007 г. — Pioneer Hi-Bred International/СХВП (OPTIMUM)

text:
               12.1.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 8/29

         Жалба, подадена на 20 ноември 2007 г. — Pioneer Hi-Bred International/СХВП (OPTIMUM)
   (Дело T-424/07)
   (2008/C 8/51)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Pioneer Hi-Bred International Inc. (Johnston, Съединени американски щати) [представители: G. Würtenberger, R. Kunze и T. Wittmann, lawyers]

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
   Искания на жалбоподателя

               —

               Да бъде отменено Решение на втори апелативен състав от 11 септември 2007 г. по дело R 288/2007-2, постановено по заявка за марка на Общността № 4 893 053 „OPTIMUM“

               —

               да се осъди ответника да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: Словната марка „OPTIMUM“ за стоки от клас 1 — заявка № 4 893 053

      Решение на проверителя: Отказ по заявката

      Решение на апелативния състав: Отхвърляне на жалбата

      Изложени правни основания: Нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в), член 7, параграф 2, член 73 и член 74 от Регламент № 40/94 на Съвета поради това, че не е взето предвид обстоятелството, че стоките, за които става въпрос, са предназначени за специализирани потребители, и поради това, че решението не се основава на доказателствата за използване на заявената марка


title: Дело T-135/13: Жалба, подадена на 28 февруари 2013 г. — Hitachi Chemical Europe и др./ECHA

text:
               4.5.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/26

         Жалба, подадена на 28 февруари 2013 г. — Hitachi Chemical Europe и др./ECHA
   (Дело T-135/13)
   2013/C 129/51
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Hitachi Chemical Europe GmbH (Дюселдорф, Германия), Polynt SpA (Сканцорошате, Италия) и Sitre Srl (Милано, Италия) (представители: K. Van Maldegem и C. Mereu, lawyers)

      Ответник: Европейска агенция по химикали (ECHA)

      Искания

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да обяви, че жалбата е допустима и основателна,

               —

               да отмени частично Решение ED/169/2012 на ECHA за включването на хексахидрометилфталатен анхидрид, хексахидро-4-метилфталатен анхидрид, хексахидро-1-метилфталатен анхидрид и хексахидро-3-метилфталатен анхидрид (наричани общо „MHHPA“) в списъка на веществата, отговарящи на критериите по член 57, буква е) от Регламент (ЕО) № 1907/2006 (1) (Регламентът „REACH“), на основание член 59 от Регламента REACH, доколкото това решение се отнася до MHHPA и неговите мономери, и

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат три правни основания.

               1.

               По първото правно основание се твърдят явни грешки при преценката и при прилагането на правото: според жалбоподателите (i) респираторните сенсибилизатори не попадат в обхвата на член 57, буква е) от Регламента REACH и (ii) ECHA не се е обосновала в достатъчна степен, нито е доказала, че MHHPA поражда еквивалентна степен на безпокойство като карциногенните, мутагенните или токсичните за репродукцията вещества от категория 1, тъй като:

                           —

                           карциногенните, мутагенните или токсичните за репродукцията вещества имат необратими последици, докато респираторната сенсибилизация под въздействието на MHHPA не е необратима,

                           —

                           потребителите и работниците не се излагат на въздействието на MHHPA,

                           —

                           оценката на MHHPA е основана на стари и неосъвременени данни,

                           —

                           оценката не е извършена въз основа на всички релевантни данни, и

                           —

                           оценката е основана най-вече на отношението структура-активност спрямо друго вещество, което е научно оспоримо и сочи колко оскъдни и ограничени данни са използвани при оценката на MHHPA.

               2.

               По второто правно основание се твърди нарушение на правото на защита, тъй като жалбоподателите не получили пълна възможност да защитят становището си поради липсата на обективни критерии за преценка дали дадено вещество поражда еквивалентна степен на безпокойство по смисъла на член 57, буква е) от Регламента REACH, особено по отношение на респираторни сенсибилизатори като MHHPA, и тъй като ECHA не взела предвид цялата информация, с която е разполагала или ѝ е била предоставена от производителите в срока за представяне на становища.

               3.

               По третото правно основание се твърди нарушение на принципа на пропорционалност, тъй като ECHA разполагала с избор между редица мерки по отношение на MHHPA, но с решението си да идентифицира MHHPA като вещество, пораждащо сериозно безпокойство, засегнала интересите на жалбоподателите в степен, несъразмерна на преследваните цели.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 година относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH), за създаване на Европейска агенция по химикали, за изменение на Директива 1999/45/ЕО и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 793/93 на Съвета и Регламент (ЕО) № 1488/94 на Комисията, както и на Директива 76/769/ЕИО на Съвета и директиви 91/155/ЕИО, 93/67/ЕИО, 93/105/ЕО и 2000/21/ЕО на Комисията (ОВ L 396, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 60, стр. 3 и поправки в OB L 118, 2010 г., стр. 89 и OB L 36, 2009 г., стр. 84).


title: Дело C-390/07: Иск, предявен на 17 август 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия

text:
               24.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 283/10

         Иск, предявен на 17 август 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия
   (Дело C-390/07)
   (2007/C 283/18)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: S. Pardo Quintillán, X. Lewis и H. van Vliet)

      Ответник: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия
   Искания на ищеца

               1.

               Да се установи, че като не е:

                           —

                           установило устието на Humber, устията на Wash, Deben и Colne, устието на Outer Thames, Southampton Water и North East Irish Sea, с изключение на Solway Firth, като чувствителни зони по отношение на еутрофизацията;

                           —

                           подложило на по-строга обработка градските отпадъчни води, изхвърляни от агломерации с еквивалент на жителите (ЕЖ) над 10 000 в устието на Humber, устията на Wash, Deben и Colne, устието на Outer Thames, Southampton Water, North East Irish Sea, с изключение на Solway Firth, в Lough Neagh и в Upper Lough Erne и Lower Lough Erne,

                     Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия не е изпълнило задълженията си, наложени по силата на член 3, параграфи 1 и 2, член 5 параграфи 1, 2, 3 и 5 и приложение II към Директива 91/271/ЕИО (1) на Съвета за пречистването на градските отпадъчни води.

               2.

               Да се осъди Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Според Комисията, Обединеното Кралство е възприело прекалено ограничителен подход при установяването на чувствителни зони. Това не се дължи само на относително високия праг на доказване, изискван от Обединеното Кралство преди да приеме, че даден воден обект е еутрофизиран, но също и на факта, че Обединеното Кралство не отчита нуждата също да определи тези водни обекти, които са застрашени и могат в близко бъдеще да се еутрофизират, ако не бъдат взети предпазни мерки.
   Тъй като Обединеното Кралство не е установило като чувствителни зони устието на Humber, устията на Wash, Deben и Colne, устието на Outer Thames и Southampton Water и North East Irish Sea (с изключение на Solway Firth), отпадъчните води от агломерациите с ЕЖ над 10 000, изхвърлящи отпадъчни води в тези зони, както и тези агломерации, които са разположени в техните съответни водосборни басейни, не са били приети като обект на задълженията за канализация и пречистване, предвидени в директивата за чувствителните зони, към крайния срок 31 декември 1998 г.
   Лондон, Ливърпул, Манчестър, Лийдс, Кингстън ъпон Хил и Саутхемптън са сред засегнатите агломерации. С това Обединеното Кралство нарушава задълженията си по тази директива, и по-специално тези, посочени в член 3, параграфи 1 и 2 и в член 5, параграфи 2, 3 и 5, и приложение II към нея.
   Комисията също счита, че Обединеното Кралство не е осигурило цялостното изпълнение на задълженията, възложени с член 5, параграфи 2, 3 и 5 от директивата за определен брой агломерации, изхвърлящи води в описаните чувствителни зони на Lough Neagh и Upper и Lower Lough Erne, както е било необходимо към 31 декември 1998 г.

      (1)  Директива 91/271/ЕИО на Съвета от 21 май 1991 година за пречистването на градските отпадъчни води (ОВ L 135, стр. 40).


title: Дело T-237/05: Решение на Общия съд от 9 юни 2010 г. — Éditions Jacob/Комисия ( „Достъп до документи на институциите — Регламент (ЕО) № 1049/2001 — Документи във връзка с производство относно концентрация между предприятия — Регламент (ЕО) № 4064/89 — Регламент (ЕО) № 139/2004 — Регламент (ЕО) № 802/2004 — Отказ за предоставяне на достъп — Изключение, свързано със защитата на дейностите по разследване и одит — Изключение, свързано със защитата на търговските интереси — Изключение, свързано със защитата на процеса на вземане на решения — Изключение, свързано със защитата на правните становища“ )

text:
               31.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/32

         Решение на Общия съд от 9 юни 2010 г. — Éditions Jacob/Комисия
   (Дело T-237/05) (1)

   (Достъп до документи на институциите - Регламент (ЕО) № 1049/2001 - Документи във връзка с производство относно концентрация между предприятия - Регламент (ЕО) № 4064/89 - Регламент (ЕО) № 139/2004 - Регламент (ЕО) № 802/2004 - Отказ за предоставяне на достъп - Изключение, свързано със защитата на дейностите по разследване и одит - Изключение, свързано със защитата на търговските интереси - Изключение, свързано със защитата на процеса на вземане на решения - Изключение, свързано със защитата на правните становища)
   2010/C 209/45
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Éditions Odile Jacob SAS (Париж, Франция) (представители: първоначално W. van Weert и O. Fréget, впоследствие O. Fréget, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: X. Lewis, P. Costa de Oliveira и O. Beynet)

      Встъпила в подкрепа на ответника страна: Lagardère SCA (представители: първоначално A. Winckler, S. Sorinas Jimeno и I. Girgenson, впоследствие A. Winckler, F. de Bure и J.-B. Pinçon, avocats)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение на Комисията от 7 април 2005 г., с което частично се отхвърля искането на жалбоподателя за предоставяне на достъп до някои документи във връзка с производство относно концентрация между предприятия (Преписка COMP/M.2978 — Lagardère/Natexis/VUP).

      Диспозитив

               1.

               Основанието за постановяване на решение по същество относно законосъобразността на Решение D(2005) 3286 на Европейската комисия от 7 април 2005 г. в частта му, в която се отказва пълния и частичен достъп до документите, посочени в точка 1 от настоящото съдебно решение, букви a) — в) и в точка 2 от настоящото съдебно решение, букви з) и й) е отпаднало.

               2.

               Отменя Решение D(2005) 3286, в частта му, в която се отказва пълен достъп до документите, посочени в точка 1 от настоящото съдебно решение, букви г), д), ж) и з) и в точка 2 от настоящото съдебно решение, букви б) — г), е), ж) и и), с изключение на становището на правната служба на Комисията, посочено в точка 1 от настоящото съдебно решение, буква ж).

               3.

               Отменя Решение D(2005) 3286, в частта му, в която се отказва частичен достъп до документите, посочени в точка 1 от настоящото съдебно решение, букви г), д), ж) и з) и в точка 2 от настоящото съдебно решение, букви б)—г), е), ж) и и).

               4.

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               5.

               Комисията понася направените от нея съдебни разноски, както и девет десети от съдебните разноски, направени от Éditions Odile Jacob SAS.

               6.

               Lagardère SCA понася направените от него съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 205, 20.8.2005 г.


title: Дело T-197/15: Жалба, подадена на 20 април 2015 г. — Costa/Парламент

text:
               15.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/44

         Жалба, подадена на 20 април 2015 г. — Costa/Парламент
   (Дело T-197/15)
   (2015/C 198/60)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Paolo Costa (Венеция, Италия) (представители: G. Orsoni и M. Romeo, avvocati)

      Ответник: Европейски парламент

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               Да обяви решението на председателя на Европейския парламент от 25 февруари 2015 г. и всички предходни, свързани и последващи актове, включително la note de débit [дебитно известие], съобщено на 27 февруари 2015 г., за нищожни съгласно членове 263 и 264 от Договора за функционирането на Европейския съюз;

               —

               Да осъди Европейския парламент да заплати изцяло съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Правните основания и основни доводи са същите като изтъкнатите по дело T-15/15, Costa/Парламент.


title: Дело C-136/17: Преюдициално запитване от Conseil d'État (Франция), постъпило на 15 март 2017 г. — G. C., A. F., B. H., E. D./Commission nationale de l'informatique et des libertés (CNIL)

text:
               29.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 168/24

         Преюдициално запитване от Conseil d'État (Франция), постъпило на 15 март 2017 г. — G. C., A. F., B. H., E. D./Commission nationale de l'informatique et des libertés (CNIL)
   (Дело C-136/17)
   (2017/C 168/33)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Conseil d'État

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: G. C., A. F., B. H., E. D.

      Ответник: Commission nationale de l'informatique et des libertés (CNIL)

      Преюдициални въпроси

               1)

               Предвид особената отговорност, компетентност и възможности на лицето, което управлява интернет търсачка, приложима ли е забраната други администратори да обработват данни, посочени в член 8, параграфи 1 и 5 от Директивата от 24 октомври 1995 г. (1) — при спазване на предвидените в нея изключения — и за това лице, което управлява интернет търсачка в качеството на администратор на данни, каквито тази търсачка обработва?

               2)

               При утвърдителен отговор на поставения в точка 1o въпрос:

                           —

                           Следва ли разпоредбите на член 8, параграфи 1 и 5 от Директивата от 24 октомври 1995 г. да се тълкуват в смисъл, че тази забрана — при спазване на изброените в директивата изключения — за лицето, което управлява интернет търсачка, да обработва данни, посочени в тези разпоредби, задължава това лице да уважава систематично исканията за премахване от резултатите при търсене на хипервръзки, които препращат към уебстраници, обработващи такива данни?

                           —

                           При такава хипотеза как следва да се тълкуват изключенията по член 8, параграф 2, букви a) и д) от Директивата от 24 октомври 1995 г., когато те се прилагат спрямо лицето, което управлява интернет търсачка, предвид неговата особена отговорност, компетентност и възможности? По-специално може ли лице, което управлява интернет търсачка, да откаже да уважи искане за премахване на определени резултати от заявки за търсене, включващи име на лице, ако установи, че въпросните хипервръзки препращат към съдържания, които, в случай че съдържат данни от категориите, изброени в член 8, параграф 1, попадат също и в обхвата на изключенията по параграф 2 от същия член, и по-специално букви a) и д)?

                           —

                           Следва ли също така разпоредбите на Директивата от 24 октомври 1995 г. да се тълкуват в смисъл, че когато хипервръзките, чието премахване от резултатите при търсене се иска, водят към обработване на лични данни, извършвано единствено за целите на журналистическа дейност или на литературно или художествено изразяване, при което на това основание — по силата на член 9 от Директивата от 24 октомври 1995 г. — може да се събират и обработват данни от категориите, посочени в член 8, параграфи 1 и 5 от директивата, лицето, което управлява интернет търсачка, може на това основание да откаже да уважи искане за премахване на определени резултати от заявки за търсене, включващи име на лице?

               3)

               При отрицателен отговор на поставения в точка 1o въпрос:

                           —

                           На кои специални изисквания на Директивата от 24 октомври 1995 г. трябва да отговаря лицето, което управлява интернет търсачка, предвид неговата отговорност, компетентност и възможности,

                           —

                           ако установи, че уебстраниците, към които препращат хипервръзките, чието премахване от резултатите при търсене се иска, съдържат данни, публикуването на които в посочените уебстраници е незаконно, следва ли разпоредбите на Директивата от 24 октомври 1995 г. да се тълкуват в смисъл, че:

                                       —

                                       налагат задължение на лицето, което управлява интернет търсачка, да премахва тези хипервръзки от списъка с резултатите, който се показва при търсене въз основа на името на лицето, поискало премахването им,

                                       —

                                       или само предполагат лицето, което управлява интернет търсачка, да вземе предвид това обстоятелство, за да прецени основателността на искането за премахване на определени резултати от търсенето,

                                       —

                                       или това обстоятелство е без значение за преценката, която лицето, управляващо интернет търсачка, следва да направи?

                     Освен това, ако въпросното обстоятелство не е неотносимо, как следва да се прецени законосъобразността на публикуването в уебстраници на спорните данни, получени в резултат от обработване, което не попада в териториалното приложно поле на Директивата от 24 октомври 1995 г., и съответно на националното законодателство, което я транспонира?

               4)

               Какъвто и да е отговорът на поставения в точка 1o въпрос:

                           —

                           Независимо от законосъобразността на публикуването на личните данни в уебстраницата, към която препраща спорната хипервръзка, следва ли разпоредбите на Директивата от 24 октомври 1995 г. да се тълкуват в смисъл, че:

                                       —

                                       когато лицето, поискало премахване на определена информация от резултатите при търсене, докаже, че тези данни вече са непълни, неточни, или неактуални, лицето, което управлява интернет търсачка, е длъжно да уважи съответното искане за премахване,

                                       —

                                       по-специално, когато лицето, поискало премахване на определена информация от резултатите при търсене, докаже, че предвид провеждането на съдебното производство, информацията относно по-ранен етап от това производство вече не отговаря на действителното му положение, лицето, което управлява интернет търсачка, е длъжно да премахне от резултатите при търсене хипервръзки, които препращат към уебстраници, съдържащи такава информация,

                           —

                           следва ли разпоредбите на член 8, параграф 5 от Директивата от 24 октомври 1995 г. да се тълкуват в смисъл, че информацията относно повдигането на обвинение срещу дадено лице или отразяваща наказателно производство и присъдата, с която то приключва, представлява данни, отнасящи се до закононарушения и наказателни присъди? Най-общо попада ли в приложното поле на тези разпоредби уебстраница, която съдържа данни за наказателни присъди или съдебни производства срещу физическо лице?

      (1)  Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 година за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (ОВ L 281,1995 г., стр. 31; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 17, стр. 10).


title: Дело T-239/10: Жалба, подадена на 20 май 2010 г. — Италия/Комисия

text:
               17.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 195/31

         Жалба, подадена на 20 май 2010 г. — Италия/Комисия
   (Дело T-239/10)
   2010/C 195/50
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Италианска република (представители: G. Palmieri и P. Gentili, avvocati dello Stato)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени, в приложение на член 264 ДФЕС, дебитно известие № 3241001630 на Европейската комисия, ГД „Регионална политика“, от 1 март 2010 г., получено на 11 март 2010 г., издадено вследствие на Решение на Европейската комисия C(2009) 10350 от 22 декември 2009 година, нотифицирано на 23 декември 2009 г., за спиране на част от помощта от Европейския фонд за регионално развитие, предназначена за Италия — за оперативната програма POR Puglia, Цел № 1, 2000 г.—2006 г.,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Правните основания и основните доводи са изложените по дело T-223/10, Regione Puglia/Комисия.


title: Дело T-387/16: Жалба, подадена на 20 юли 2016 г. — Terna/Комисия

text:
               5.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 326/31

         Жалба, подадена на 20 юли 2016 г. — Terna/Комисия
   (Дело T-387/16)
   (2016/C 326/54)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Terna — Rete elettrica nazionale SpA (Рим, Италия) (представители: A. Police, L. Di Via, F. Degni, F. Covone, D. Carria, avvocati)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               като главно искане — да отмени решението на Европейската комисия, генерална дирекция „Мобилност и транспорт“ (Генерална дирекция „Енергетика“ — SRD.3 — финансов мениджмънт), реф. № ENER/SRD.3/JCM/cID(2016)2952913 от 23 май 2016 г., с което само се потвърждава предишната мярка Move.srd.3.dir(2015)2669621 от 6 юли 2015 г., както и решението на Европейската комисия, генерална дирекция „Мобилност и транспорт“ (Генерална дирекция „Енергетика“ — SRD.3 — финансов мениджмънт), реф. № SRD.3/JCM/cl/D(2016)4477388 от 14 юни 2016 г., с което се предава дебитно известие № 3241608548 с разпореждане за плащане на 494 871,39 EUR в срок до 28 юли 2016 г., като по този начин отмени решението на Европейската комисия, генерална дирекция „Мобилност и транспорт“ (Генерална дирекция „Енергетика“ — SRD.3 — финансов мениджмънт) реф. № Move.srd.3.dir(2015)2669621 от 6 юли 2015 г. в частта, в която се изключва възстановяването на направените от Terna разходи по проекти № 2009-E255/09- ENER/09-TEN-E-SI2.564583 и № 2007-E221/07/2007-TREN/07TEN-E-S07.91403, и се установява задължение за връщане на сумите, отпуснати във връзка с посочените проекти в размерите, посочени в приложената таблица към обжалвания акт,

               —

               при условията на евентуалност, да отмени решението на Европейската комисия, генерална дирекция „Мобилност и транспорт“, реф. № ENER/SRD.3/JCM/cID(2016)2952913 от 23 май 2016 г., заедно с решението на Европейската комисия, генерална дирекция „Мобилност и транспорт“, реф. № Move.srd3.dir(2015)2669621 от 6 юли 2015 г., в частта, в която се отказва намаляване на възстановяването на разходите, направени от Terna във връзка с проектите № 2009-E255/09-ENER/09-TEN-E-SI2.564583 и № 2007-E221/07/2007-TREN/07/TEN-E-S07.91.403 с реализираната от CESI печалба.

      Основания и основни доводи

   Оспорваните по настоящото дело актове само потвърждават предишните приети от Европейската комисия решения, които са обжалвани в срок от жалбоподателя с жалба, производството по която е висящо пред Общия съд — дело T-544/15.
   Основанията и основните доводи са посочените по това дело.


title: Дело T-202/13: Определение на Общия съд от 7 юли 2014 г.  — Group’Hygiène/Комисия (Жалба за отмяна — Околна среда — Директива 94/62/ЕО — Опаковки и отпадъци от опаковки — Директива 2013/2/ЕС — Ролки, тръби и цилиндрични вложки, около които се навиват гъвкави материали — Професионално сдружение — Липса на пряко засягане — Недопустимост)

text:
               15.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 315/50

         Определение на Общия съд от 7 юли 2014 г. — Group’Hygiène/Комисия
   (Дело T-202/13) (1)

   ((Жалба за отмяна - Околна среда - Директива 94/62/ЕО - Опаковки и отпадъци от опаковки - Директива 2013/2/ЕС - Ролки, тръби и цилиндрични вложки, около които се навиват гъвкави материали - Професионално сдружение - Липса на пряко засягане - Недопустимост))
   2014/C 315/85
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Group’Hygiène (Париж, Франция) (представители: J.-M. Leprêtre и N. Chahid-Nouraï, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: A. Alcover San Pedro и J.-F. Brakeland)

      Предмет

   Искане за отмяна на Директива 2013/2/ЕС на Комисията от 7 февруари 2013 година за изменение на приложение I към Директива 94/62/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно опаковките и отпадъците от опаковки (ОВ L 37, стр. 10) в частта, в която Комисията включва ролките, тръбите и цилиндричните вложки, около които се навиват гъвкави материали, с изключение на ролките, тръбите и цилиндричните вложки, които са част от машини за производство и не се използват при представянето на продукта като единица стока за продажба, в списъка на примерите за стоки, онагледяващ прилагането на критериите за уточняване на понятието „опаковка“.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2)

               Не се произнася по искането за встъпване на Sphère France SAS и на Schweitzer SAS.

               3)

               Осъжда Group’Hygiène да понесе собствените си съдебни разноски, както и направените от Европейската комисия съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 171, 15.6.2013 г.


title: Дело C-583/16: Преюдициално запитване от cour d'appel de Versailles (Франция), постъпило на 17 ноември 2016 г. — Green Yellow Canet en Roussillon SNC/Enedis, SA

text:
               6.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/10

         Преюдициално запитване от cour d'appel de Versailles (Франция), постъпило на 17 ноември 2016 г. — Green Yellow Canet en Roussillon SNC/Enedis, SA
   (Дело C-583/16)
   (2017/C 038/13)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour d'appel de Versailles

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Green Yellow Canet en Roussillon SNC

      Ответник: Enedis, SA

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли член 107, параграф 1 ДФЕС да се тълкува в смисъл, че механизмът на задължението за изкупуване на електроенергия, произведена от съоръжения, използващи слънчевата радиация, на цена, по-висока от пазарната цена, чието финансиране се поема от крайните потребители на електроенергия, така, както този механизъм е уреден в Наредбите на министъра от 10 юли 2006 г. (JORF №o171 от 26 юли 2006 г., стр. 11133) и от 12 януари 2010 г. (JORF №o0011 от 14 януари 2010 г., стр. 727) за определяне на условията за изкупуване на тази електроенергия, във връзка със Закон № 2000-108 от 10 февруари 2000 г. относно модернизирането и развитието на обществената услуга за електричество, Указ №o2000-1196 от 6 декември 2000 г. и Указ №o2001-410 от 10 май 2001 г., представлява държавна помощ?

               2)

               При утвърдителен отговор, трябва ли член 108, параграф 3 ДФЕС да се тълкува в смисъл, че липсата на предварително уведомление на Европейската комисия за този механизъм засяга валидността на горепосочените наредби, в които е уредено прилагането на спорната помощ?


title: Дело C-432/05: Решение на Съда (голям състав) от 13 март 2007 г. (искане за преюдициално заключение от Högsta domstolen — Швеция) — Unibet (London) Ltd, Unibet (International) Ltd/Justitiekanslern (Принцип на съдебна защита — Национално законодателство, което не предвижда самостоятелен иск за оспорване на съответствието на национална разпоредба с Общностното право — Процесуална самостоятелност — Принципи на равностойност и на ефективност — Привременна защита)

text:
               28.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 95/9

         Решение на Съда (голям състав) от 13 март 2007 г. (искане за преюдициално заключение от Högsta domstolen — Швеция) — Unibet (London) Ltd, Unibet (International) Ltd/Justitiekanslern
   (Дело C-432/05) (1)

   (Принцип на съдебна защита - Национално законодателство, което не предвижда самостоятелен иск за оспорване на съответствието на национална разпоредба с Общностното право - Процесуална самостоятелност - Принципи на равностойност и на ефективност - Привременна защита)
   (2007/C 95/15)
   Език на производството: шведски
   Препращаща юрисдикция
   Högsta domstolen
   Страни в главното производство

      Ищци: Unibet (London) Ltd, Unibet (International) Ltd

      Ответник: Justitiekanslern
   Предмет
   Искане за преюдициално заключение — Högsta domstolen — Тълкуване на член 49 ЕО — Национално законодателство, което не предвижда възможност за предявяване на иск за установяване на несъответствието на правна разпоредба с по-висши норми — Право на лицата на ефективна съдебна защита на правата, предоставени им от правния ред на Общността
   Диспозитив

               1.

               Принципът на ефективна съдебна защита на правата, предоставени на лицата от Общностното право, следва да се тълкува в смисъл, че той не изисква в правния ред на държава-членка да съществува самостоятелен иск, насочен основно към проверка на съответствието на националните разпоредби с член 49 ЕО, щом като други ефективни правни средства, които не са по-малко благоприятни от тези, уреждащи подобни искове по националното право, позволяват инцидентна проверка на това съответствие; задача на националния съд е да провери дали случаят е такъв.

               2.

               Принципът на ефективна съдебна защита на правата, предоставени на лицата от Общностното право, следва да се тълкува в смисъл, че той изисква правният ред на държава членка да предвижда възможност за вземане на привременни мерки до произнасяне на компетентния съд по съответствието на националните разпоредби с Общностното право, когато вземането на такива мерки е необходимо, за да се осигури пълната ефективност на последващото съдебно решение относно съществуването на тези права.

               3.

               Принципът на ефективна съдебна защита на правата, предоставени на лицата от Общностното право, следва да се тълкува в смисъл че, в случай на съмнение относно съответствието на националните разпоредби с Общностното право, при евентуалното вземане на привременни мерки за спиране приложението на тези разпоредби до произнасяне на компетентния съд по съответствието им с Общностното право, важат същите критерии, определени от приложимото пред този съд национално право, доколкото тези критерии не са по-малко благоприятни от критериите, които се отнасят до подобни искания от вътрешно-правен характер и не правят практически невъзможна или прекалено сложна привременната съдебна защита на тези права.

      (1)  ОВ C 36, 11.2.2006 г.


title: Дело C-285/16 P: Жалба, подадена на 23 май 2016 г. от Grupo Bimbo, S.A.B. de C.V. срещу определението, постановено от Общия съд (шести състав) на 18 март 2016 г. по дело T-33/15, Grupo Bimbo/EUIPO (Bimbo)

text:
               19.12.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 475/10

         Жалба, подадена на 23 май 2016 г. от Grupo Bimbo, S.A.B. de C.V. срещу определението, постановено от Общия съд (шести състав) на 18 март 2016 г. по дело T-33/15, Grupo Bimbo/EUIPO (Bimbo)
   (Дело C-285/16 P)
   (2016/C 475/13)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Grupo Bimbo, S.A.B. de C.V. (представител: M. Edenborough, QC)

      Друга страна в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост
   С определение от 13 октомври 2016 г. Съдът (шести състав) отхвърля жалбата и осъжда Grupo Bimbo S.A.B. de C.V. да понесе направените от него съдебни разноски.


title: Дело T-296/15: Определение на Общия съд от 16 февруари 2016 г. — Industrias Químicas del Vallés/Комисия (Жалба за отмяна — Продукти за растителна защита — Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/408 — Съставяне на списък с вещества, които предстои да бъдат заменени — Включване на металаксила в този списък — Липса на лично засягане — Подзаконов акт, включващ мерки за изпълнение — Недопустимост)

text:
               18.4.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 136/35

         Определение на Общия съд от 16 февруари 2016 г. — Industrias Químicas del Vallés/Комисия
   (Дело T-296/15) (1)

   ((Жалба за отмяна - Продукти за растителна защита - Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/408 - Съставяне на списък с вещества, които предстои да бъдат заменени - Включване на металаксила в този списък - Липса на лично засягане - Подзаконов акт, включващ мерки за изпълнение - Недопустимост))
   (2016/C 136/50)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Industrias Químicas del Vallés, SA (Mollet del Vallès, Испания) (представители: C. Fernández Vicién, I. Moreno-Tapia Rivas и C. Vila Gisbert, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: I. Galindo Martín, P. Ondrůšek и G. von Rintelen)

      Предмет

   Искане за частична отмяна на Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/408 на Комисията от 11 март 2015 година за прилагането на член 80, параграф 7 от Регламент (ЕО) № 1107/2009 на Европейския парламент и на Съвета относно пускането на пазара на продукти за растителна защита, и за установяване на списък на кандидати за замяна (ОВ L 67, стр. 18)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2)

               Осъжда Industrias Químicas del Vallés, SA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 254, 3.8.2015 г.


title: Дело C-232/10: Определение на председателя на Съда от 18 януари 2011 г. — Европейска комисия/Република Полша

text:
               16.4.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 120/9

         Определение на председателя на Съда от 18 януари 2011 г. — Европейска комисия/Република Полша
   (Дело C-232/10) (1)

   2011/C 120/18
   Език на производството: полски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 209, 31.7.2010 г.


title: Дело F-5/11: Жалба, подадена на 21 януари 2011 г. — Mariën/Комисия

text:
               7.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 139/30

         Жалба, подадена на 21 януари 2011 г. — Mariën/Комисия
   (Дело F-5/11)
   2011/C 139/55
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Peter Mariën (Elsene, Белгия) (представители: B. Theeuwes и F. Pons, attorneys)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет и описание на спора

   Отмяна на решението на ръководителя на делегацията на ЕС в Афганистан, който разпоредил на членовете на тази делегация да напуснат техния хотел и да се преместят в жилищна база на ЕС

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението, съдържащо се в електронното писмо от 11 януари 2011 г. на специалния представител на ЕС и ръководител на делегацията на ЕС в Афганистан, с което се разпорежда на жалбоподателя да се премести на 14 януари 2011 г. в жилищната зона в Кабул, Афганистан,

               —

               да се осъди Комисията да заплати всички разноски, свързани с временните мерки по пребиваване,

               —

               да се осъди Комисията да заплати на жалбоподателя обезщетение в размер на 10 000 EUR за причинения психологически стрес и вреди,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски по производството.


title: Дело C-172/14: Преюдициално запитване от Curte de Casaţie şi Justiţie (Румъния), постъпило на 7 април 2014 г.  — ING — Pensii Societate de Administrare a unui Fond de Pensii Administrat Privat SA/Consiliul Concurenței

text:
               7.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 212/15

         Преюдициално запитване от Curte de Casaţie şi Justiţie (Румъния), постъпило на 7 април 2014 г. — ING — Pensii Societate de Administrare a unui Fond de Pensii Administrat Privat SA/Consiliul Concurenței
   (Дело C-172/14)
   2014/C 212/15
   Език на производството: румънски

      Запитваща юрисдикция

   Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie

      Страни в главното производство

      Касатор: ING Pensii Societate de Administrare a unui Fond de Pensii Administrat Privat SA

      Ответник по касационната жалба: Consiliul Concurenței

      Преюдициален въпрос

   В случаите на практика за подялба на клиенти, релевантен ли е техният конкретен, краен брой, от гледна точка на изпълнението на условието за съществено нарушение на конкуренцията по смисъла на разпоредбите на член 101, алинея първа, буква в) от ДФЕС?


title: Дело T-420/10: Жалба, подадена на 17 септември 2010 г. — Armani/СХВП — Annunziata Del Prete (AJ AMICI JUNIOR)

text:
               6.11.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/61

         Жалба, подадена на 17 септември 2010 г. — Armani/СХВП — Annunziata Del Prete (AJ AMICI JUNIOR)
   (Дело T-420/10)
   ()
   2010/C 301/97
   Език на жалбата: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Georgio Armani SpA (Милано, Италия) (представител: M. Rapisardi, avvocato)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Annunziata Del Prete (Неапол, Италия)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение R 1360/2009-2 на втори апелативен състав от 8 юли 2010 г. поради неправилно прилагане и нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009, доколкото не е признато, че съществува вероятност от объркване между конфликтните марки,

               —

               да се уважат доводите на жалбоподателя, както са изложени в подкрепа на възражението и в съответствие с решението на отдела по споровете,

               —

               да се отхвърли изцяло на основание на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 заявка за марка на Общността № 6 314 462 от името на Annunziata del Prete за посочените в нея стоки и услуги,

               —

               да се разпореди на СХВП да изпълни решението и да откаже регистрация на марката „AJ AMICI JUNIOR“,

               —

               да се разпореди на СХВП самостоятелно и/или съвместно с Annunziata del Prete да възстанови на Giorgio Armani SpA всички разноски, направени по време на производството,

               —

               да се реши вследствие на отмяната, че на жалбоподателя ще бъдат заплатени направените по време на това производство разноски, включително направените в производството по обжалването в съответствие с член 91, [буква б)] от Процедурния правилник от 2 май 1991 г.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Annunziata del Prete

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка, съдържаща словния елемент „AJ Amici Junior“ (заявка за регистрация № 6 314 462) за стоки и услуги от класове 9, 25 и 35

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: италианска фигуративна марка, съдържаща словния елемент „AJ Armani Jeans“ (№ 912 114) за стоки от класове 9, 25 и 35, и италианска словна марка, съдържаща словния елемент „ARMANI JUNIOR“ (№ 998 554) за стоки от класове 25 и 35

      Решение на отдела по споровете: уважава възражението.

      Решение на апелативния състав: уважава жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 относно съществуването на вероятност от объркване между конфликтните марки и между стоките, до които се отнасят тези марки.


title: Дело T-192/12: Жалба, подадена на 2 май 2012 г. — PAN Europe/Комисия

text:
               30.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 194/26

         Жалба, подадена на 2 май 2012 г. — PAN Europe/Комисия
   (Дело T-192/12)
   2012/C 194/43
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) (Брюксел, Белгия) (представител: J. Rutteman, lawyer)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да обяви решението на Комисията от 9 март 2012 г., с което е отхвърлено като недопустимо направеното от жалбоподателя искане за вътрешно преразглеждане, за противоречащо на Регламент (ЕО) № 1367/2006/ЕО (1) и на Конвенцията за достъп до информация, публично участие в процеса на вземане на решения и достъп до правосъдие по въпроси на околната среда („Орхуската конвенция“),

               —

               да отмени решението на Комисията от 9 март 2012 г.,

               —

               да разпореди на Комисията все пак да прецени по същество искането за вътрешно преразглеждане в срок, определен от Общия съд, и

               —

               да осъди Комисията да плати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две правни основания.

               1.

               По първото правно основание се твърди, че ответникът е допуснал грешка, когато е установил, че жалбоподателят не е отговарял на условията за подаване на искане, предвидени в член 11 от Регламент (ЕО) № 1367/2006, тъй като жалбоподателят вече е съществувал повече от две години, когато е направил искането за вътрешно преразглеждане.

               2.

               По второто правно основание се твърди, че ответникът е допуснал грешка, като е посочил, че Регламент за изпълнение (ЕС) № 1143/2011 (2) не може да се разглежда като административен акт по смисъла на член 10 от Регламент (ЕО) № 1367/2006, съгласно определението в член 2, параграф 1, буква ж) от този регламент, тъй като решението да се одобри прохлораза е с достатъчно индивидуален характер по отношение на своите последици и съдържание, за да представлява административен акт по смисъла на член 10, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1367/2006.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1367/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 6 септември 2006 година относно прилагането на разпоредбите на Орхуската конвенция за достъп до информация, публично участие в процеса на вземане на решения и достъп до правосъдие по въпроси на околната среда към институциите и органите на Общността (ОВ L 264, 2006 г., стр. 13; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 17, стр. 126).

      (2)  Регламент за изпълнение (ЕС) № 1143/2011 на Комисията от 10 ноември 2011 година за одобряване на активното вещество прохлораз, в съответствие с Регламент (ЕО) № 1107/2009 на Европейския парламент и на Съвета относно пускането на пазара на продукти за растителна защита, и за изменение на приложението към Регламент за изпълнение (ЕС) № 540/2011 на Комисията и на Решение 2008/934/ЕО на Комисията (ОВ L 293, 2011 г., стр. 26).


title: Дело C-316/12: Преюдициално запитване, отправено от Landgericht Frankfurt am Main (Германия) на 29 юни 2012 г. — J. Sebastian Guevara Kamm/TAM Airlines S.A./TAM Linhas Aereas S.A

text:
               29.9.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 295/18

         Преюдициално запитване, отправено от Landgericht Frankfurt am Main (Германия) на 29 юни 2012 г. — J. Sebastian Guevara Kamm/TAM Airlines S.A./TAM Linhas Aereas S.A
   (Дело C-316/12)
   2012/C 295/30
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Landgericht Frankfurt am Main

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: J. Sebastian Guevara Kamm

      Ответник: TAM Airlines S.A./TAM Linhas Aereas S.A

      Преюдициални въпроси

   Следва ли член 2, буква й) от Регламент (ЕО) № 261/2004 (1) и по-специално споменатите в него „основателни причини“ да се тълкуват в смисъл, че „основателните причини“ могат да бъдат само причини, свързани с пътника, които застрашават въздушното движение или сигурността на другите пътници или засягат други обществени или договорни интереси, или „основателните причини“ могат да бъдат и такива причини, които не са свързани с пътника, като например в частност случаите на непреодолима сила?

      (1)  Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския Парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91 (ОВ L 46, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218).


title: Дело C-26/07: Решение на Съда (шести състав) от 18 юли 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Директива 2004/80/ЕО — Обезщетяване на жертвите на престъпления — Липса на транспониране в определения срок)

text:
               8.9.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/10

         Решение на Съда (шести състав) от 18 юли 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция
   (Дело C-26/07) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 2004/80/ЕО - Обезщетяване на жертвите на престъпления - Липса на транспониране в определения срок)
   (2007/C 211/17)
   Език на производството: гръцки
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: M. Condou-Durande и A.-M. Rouchaud-Joët)

      Ответник: Република Гърция (представител: N. Dafniou)
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Неприемане в предвидения срок на всички разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2004/80/ЕО на Съвета от 29 април 2004 г. относно обезщетяването на жертвите на престъпления (ОВ L 261, стр. 15)
   Диспозитив

               1)

               Като не е приела в определения срок законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2004/80/ЕО на Съвета от 29 април 2004 г. относно обезщетяването на жертвите на престъпления, Република Гърция не е изпълнила задълженията, произтичащи за нея по силата на тази директива.

               2)

               Република Гърция се осъжда да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 56, 10.3.2007 г.


title: Дело T-164/11: Жалба, подадена на 16 март 2011 г. — Reddig/СХВП — Morleys (Форма на дръжка за нож)

text:
               21.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 152/25

         Жалба, подадена на 16 март 2011 г. — Reddig/СХВП — Morleys (Форма на дръжка за нож)
   (Дело T-164/11)
   2011/C 152/45
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Reddig GmbH (Drebber, Германия) (представител: C. Thomas, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Morleys Ltd (Preston, Обединеното кралство)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 15 декември 2010 г. по преписка R 1072/2009-2;

               —

               да осъди ответника на заплати разноските в производството пред Общия съд и да осъди (евентуалната) встъпила страна да плати разноските в административното производство пред апелативния състав; и

               —

               да определи дата за съдебно заседание по делото, в случай, че Общият съд не може да постанови решение без съдебно заседание.

      Правни основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: триизмерната марка „dolphin“, за стоки от класове 6, 8 и 20 — марка на Общността, регистрирана под № 2630101

      Притежател на марката на Общността: жалбоподателят

      Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав

      Основание на искането за обявяване на недействителност: страната, поискала обявяване на недействителността на марката, е основала своите искания на абсолютни основания за недействителност по смисъла на член 52, параграф 1, буква a), във връзка с член 7, параграф 1, букви б), в), г) и д) (ii) от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета, както и на това, че притежателят е действал недобросъвестно при подаването на заявката за марка, по смисъла на член 52, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета.

      Решение на отдела по заличаване: уважава искането за недействителност и обявява недействителността на регистрираната марка на Общността в нейната цялост.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, буква д) (ii) от Регламент № 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав тълкува неправилно този член, както и изискванията, произтичащи от Решение на Съда на Европейския съюз по дело Lego (Решение от 14 септември 2010 г. по дело Lego Juris/СХВП, C-48/09 P).


title: Дело C-414/12 P: Решение на Съда (десети състав) от 8 май 2014 г.  — Bolloré/Европейска комисия (Обжалване — Конкуренция — Картели — Пазар на самокопираща хартия — Вменяване в отговорност на дружеството майка на извършено от негово дъщерно дружество нарушение — Пряко участие на дружеството майка в извършването на нарушението — Равно третиране — Продължителност на административното и съдебното производство — Разумен срок — Право на защита)

text:
               30.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 202/4

         Решение на Съда (десети състав) от 8 май 2014 г. — Bolloré/Европейска комисия
   (Дело C-414/12 P) (1)

   ((Обжалване - Конкуренция - Картели - Пазар на самокопираща хартия - Вменяване в отговорност на дружеството майка на извършено от негово дъщерно дружество нарушение - Пряко участие на дружеството майка в извършването на нарушението - Равно третиране - Продължителност на административното и съдебното производство - Разумен срок - Право на защита))
   2014/C 202/04
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Bolloré (представители: P. Gassenbach, C. Lemaire и O. de Juvigny, avocats)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: W. Mölls и R. Sauer, подпомагани от N. Coutrelis, avocate)

      Предмет

   Жалба против Решение на Общия съд (втори състав) от 27 юни 2012 г. по дело Bolloré/Комисия (Т-372/10), с което Общият съд отхвърля искане за отмяна или изменение на Решение С(2010) 4160 окончателен на Комисията от 23 юни 2010 година относно процедура по прилагане на член 101 ДФЕС и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/36.212 — Самокопираща хартия) — Решение, постановено след отмяната на първоначалното решение — Вменяване на отговорността за нарушението на дружеството майка в качеството му на пряк извършител — Глоба — Законоустановеност на нарушенията и на наказанията — Равно третиране — Разумен срок — Право на защита

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Bolloré да заплати съдебните разноски в настоящото производство по обжалване.

      (1)  ОВ C 355, 17.11.2012 г.


title: Дело F-36/15: Жалба, подадена на 27 февруари 2015 г. — ZZ и ZZ/Съд

text:
               4.5.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 146/52

         Жалба, подадена на 27 февруари 2015 г. — ZZ и ZZ/Съд
   (Дело F-36/15)
   (2015/C 146/74)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: ZZ и ZZ (представители: J.-N. Louis, R. Metz, N. de Montigny, D. Verbeke и T. Van Lysebeth, avocats)

      Ответник: Съд на Европейския съюз

      Предмет на производството

   Отмяна на решенията, с които правата на жалбоподателите във връзка с възстановяването на годишните пътни разноски се определят по реда на член 8 от Приложение VII към Правилника на длъжностните лица, изменен с Регламент № 1023/2013 на Парламента и на Съвета от 22 октомври 2013 г. за изменение на Правилника за длъжностните лица и на УРДС.

      Искания на жалбоподателите

               —

               да се отменят фишовете за заплати на жалбоподателите за юли 2014 г. в частта, в която член 8 от Приложение VII към Правилника в действащата му редакция, считано от 1 януари 2014 г., се прилага за първи път при определянето на размера на възстановяваните им пътни разноски;

               —

               Съдът да бъде осъден да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-103/12: Жалба, подадена на 28 февруари 2012 г. — Европейски парламент/Съвет на Европейския съюз

text:
               2.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 157/2

         Жалба, подадена на 28 февруари 2012 г. — Европейски парламент/Съвет на Европейския съюз
   (Дело C-103/12)
   2012/C 157/02
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Европейски парламент (представители: L.G. Knudsen, I. Díez Parra и I. Liukkonen)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение на Съвета от 16 декември 2011 година за одобряване от името на Европейския съюз на декларация относно предоставянето на възможности за риболов във водите на ЕС на риболовни кораби, плаващи под знамето на Боливарска република Венецуела в изключителната икономическа зона към брега на Френска Гвиана (1);

               —

               да се осъди Съветът на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   С жалбата си Европейският парламент иска отмяна на Решението на Съвета от 16 декември 2011 година за одобряване от името на Европейския съюз на декларация относно предоставянето на възможности за риболов във водите на ЕС на риболовни кораби, плаващи под знамето на Боливарска република Венецуела в изключителната икономическа зона към брега на Френска Гвиана. Европейският парламент оспорва избраното правно основание. Главното му твърдение е, че член 43, параграф 3 във връзка с член 218, параграф 6, точка б) ДФЕС не може да е правилно правно основание, тъй като разглежданият акт е равносилен на международно споразумение за достъп до водите на Съюза за извършване на риболовна дейност от трета държава. Поради това според него актът е трябвало да се приеме на основание член 43, параграф 2 и член 218, параграф 6, точка a) ДФЕС, тоест след одобрение от Парламента.
   При условията на евентуалност Парламентът твърди, че като е използвал процедурата, предвидена в член 218, параграф 6, буква б) ДФЕС, Съветът е тълкувал погрешно буква a) от същия параграф. Дори и да се предположело, че член 43, параграф 3 ДФЕС може да представлява подходящо правно основание за вътрешен акт на Съюза със съдържание като на обжалваното решение — твърдение, което Парламентът оспорвал, това не променяло обстоятелството, че за целите на сключването на международни договорености от ЕС за цялата обща политика в областта на рибарството процедурата била една и съща. Поради това всяко споразумение в тази област представлявало „споразумени[е] в области, за които се прилага […] обикновена законодателна процедура“ по смисъла на член 218, параграф 6, буква a) ДФЕС. В този смисъл актът трябвало да се приеме в съответствие с процедурата за одобрение, предвидена в посочената буква а).

      (1)  ОВ L 6, 2012 г., стр. 8.


title: Дело C-461/12: Решение на Съда (пети състав) от 12 юни 2014 г. (преюдициално запитване от Gerechtshof te 's-Hertogenbosch — Нидерландия) — Granton Advertising BV/Inspecteur van de Belastingdienst Haaglanden/kantoor Den Haag (Преюдициално запитване — Шеста директива ДДС — Случаи на освобождаване — Член 13, Б, буква г), точки 3 и 5 — Понятия „други ценни книжа“ и „други прехвърляеми инструменти“  — Система за насърчаване на продажбите — Карта за отстъпки — Данъчна основа)

text:
               25.8.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/4

         Решение на Съда (пети състав) от 12 юни 2014 г. (преюдициално запитване от Gerechtshof te 's-Hertogenbosch — Нидерландия) — Granton Advertising BV/Inspecteur van de Belastingdienst Haaglanden/kantoor Den Haag
   (Дело C-461/12) (1)

   ((Преюдициално запитване - Шеста директива ДДС - Случаи на освобождаване - Член 13, Б, буква г), точки 3 и 5 - Понятия „други ценни книжа“ и „други прехвърляеми инструменти“ - Система за насърчаване на продажбите - Карта за отстъпки - Данъчна основа))
   2014/C 282/05
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Gerechtshof te 's-Hertogenbosch

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Granton Advertising BV

      Ответник: Inspecteur van de Belastingdienst Haaglanden/kantoor Den Haag

      Диспозитив

   Член 13, Б, буква г) от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, трябва да се тълкува в смисъл, че продажбата на карти за отстъпки като разглежданите в главното производство не е сделка с „други ценни книжа“ или сделка, засягаща „други прехвърляеми инструменти“, по смисъла съответно на точки 5 и 3 от тази разпоредба, в която са предвидени някои сделки, които държавите членки трябва да освобождават от данък върху добавената стойност.

      (1)  ОВ C 9, 12.1.2013 г.


title: Дело C-119/08: Преюдициално запитване, отправено от Lietuvos vyriausiasis administracinis teismo (Литва) на 18 март 2008 г. — UAB Mechel Nemunas /Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

text:
               24.5.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 128/25

         Преюдициално запитване, отправено от Lietuvos vyriausiasis administracinis teismo (Литва) на 18 март 2008 г. — UAB „Mechel Nemunas“/Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
   (Дело C-119/08)
   (2008/C 128/45)
   Език на производството: литовски
   Препращаща юрисдикция
   Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Литва)
   Страни в главното производство

      Жалбоподател: UAB „Mechel Nemunas“

      Ответник: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
   Преюдициални въпроси
   Дали Първа директива 66/227/ЕИО (1) на Съвета и/или член 33 от Шеста директива 77/388/EИО (2) на Съвета трябва да се тълкуват в смисъл, че забраняват на държава-членка да запазва и да налага отчисления от приходите съгласно Закона на Република Литва относно финансирането на програмата за развитие и поддържане на пътищата под формата на данъка, описан в акта за препращане?

      (1)  Първа директива 67/227/EИО на Съвета от 11 април 1967 година за хармонизиране на законодателството на държавите-членки относно данъка върху оборота (ОВ 71, стр. 1301).

      (2)  Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1).


title: Дело T-178/15: Определение на Общия съд от 8 юни 2016 г. — Kohrener Landmolkerei и DHG/Комисия (Схема за храните с традиционно специфичен характер — Регламент (ЕС) № 1151/2012 — Писмо на Комисията, с което се уведомяват компетентните национални органи, че повдигнатото от тях възражение е просрочено — Жалба, явно лишена от всякакво правно основание)

text:
               25.7.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 270/45

         Определение на Общия съд от 8 юни 2016 г. — Kohrener Landmolkerei и DHG/Комисия
   (Дело T-178/15) (1)

   ((Схема за храните с традиционно специфичен характер - Регламент (ЕС) № 1151/2012 - Писмо на Комисията, с което се уведомяват компетентните национални органи, че повдигнатото от тях възражение е просрочено - Жалба, явно лишена от всякакво правно основание))
   (2016/C 270/51)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподатели: Kohrener Landmolkerei GmbH (Пениг, Германия) и DHG Deutsche Heumilchgesellschaft mbH (Фробург, Германия) (представител: A Wagner, Rechtsanwalt)

      Ответник: Европейска комисия (представители: J. Guillem Carrau и G. von Rintelen)

      Предмет

   Искане на основание член 263 ДФЕС, което има за цел отмяната на съдържащото се в писмо от 9 февруари 2015 г. решение на директора на дирекция Б „Многостранни отношения, политика по качеството“ на Генерална дирекция „Земеделие и развитие на селските райони“ на Комисията с референтен номер Ares (2015)529719, с което компетентните германски органи се уведомяват, че подаденото от тях на 5 януари 2015 г. възражение по член 51, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1151/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 21 ноември 2012 година относно схемите за качество на селскостопанските продукти и храни (ОВ L 343, стр. 1) е просрочено.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като явно лишена от всякакво правно основание

               2)

               Осъжда Kohrener Landmolkerei GmbH и DHG Deutsche Heumilchgesellschaft mbH да понесат направените от тях разноски, както и разноските на Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 245, 27.7.2015 г.


title: Дело T-37/16: Решение на Общия съд от 27 октомври 2016 г. — Caffè Nero Group/EUIPO (CAFFÈ NERO) (Марка на Европейския съюз — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз CAFFÈ NERO — Абсолютни основания за отказ — Липса на отличителен характер — Описателен характер — Марка, която е от естество да заблуди обществеността — Член 7, параграф 1, букви б), в) и ж) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               12.12.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 462/23

         Решение на Общия съд от 27 октомври 2016 г. — Caffè Nero Group/EUIPO (CAFFÈ NERO)
   (Дело T-37/16) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз CAFFÈ NERO - Абсолютни основания за отказ - Липса на отличителен характер - Описателен характер - Марка, която е от естество да заблуди обществеността - Член 7, параграф 1, букви б), в) и ж) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2016/C 462/29)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Caffè Nero Group Ltd (Лондон, Обединено кралство) (представител: L. Cassidy, solicitor)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: M. Rajh)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 6 ноември 2015 г. (дело R 954/2015-1) относно заявка за фигуративна марка CAFFÈ NERO като марка на Европейския съюз.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Caffè Nero Group Ltd да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 106, 21.3.2016 г.


title: Дело T-89/14: Решение на Общия съд от 30 ноември 2016 г. — Export Development Bank of Iran/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки, взети срещу Иран — Замразяване на средства — Ново включване на наименованието на жалбоподателя, след като Общият съд е отменил първоначалното му включване — Грешка при прилагане на правото — Фактическа грешка — Задължение за мотивиране — Право на защита — Право на ефективна съдебна защита — Пропорционалност — Равно третиране)

text:
               23.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/22

         Решение на Общия съд от 30 ноември 2016 г. — Export Development Bank of Iran/Съвет
   (Дело T-89/14) (1)

   ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки, взети срещу Иран - Замразяване на средства - Ново включване на наименованието на жалбоподателя, след като Общият съд е отменил първоначалното му включване - Грешка при прилагане на правото - Фактическа грешка - Задължение за мотивиране - Право на защита - Право на ефективна съдебна защита - Пропорционалност - Равно третиране))
   (2017/C 022/28)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Export Development Bank of Iran (Техеран, Иран) (представител: J.-M. Thouvenin, avocat)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: V. Piessevaux и M. Bishop)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: A. Aresu и D. Gauci)

      Предмет

   Главно искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна по отношение на жалбоподателя на Решение 2013/661/ОВППС на Съвета от 15 ноември 2013 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 306, 2013 г., стр. 18) и на Регламент за изпълнение (ЕС) № 1154/2013 на Съвета от 15 ноември 2013 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 306, 2013 г., стр. 3) и евентуално искане на същото основание за отмяна по отношение на жалбоподателя на Решение 2013/661 и Регламент за изпълнение № 1154/2013, считано от 20 януари 2014 г.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Export Development Bank of Iran понася, освен направените от него съдебни разноски, и съдебните разноски на Съвета на Европейския съюз.

               3)

               Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 135, 5.5.2014 г.


title: Дело T-198/07: Определение на Първоинстанционния съд от 23 септември 2008 г. — Cementownia Warta /Комисия (Жалба за отмяна — Директива 2003/87/ЕО — Система за размяна на квоти за емисии на парникови газове — Национален разпределителен план за квоти за емисии на парникови газове за Полша за периода 2008-2012 г. — Решение на Комисията да не повдига възражения при изпълнение на определени условия — Компетентност на държавите-членки при индивидуалното разпределение на квоти за емисии на парникови газове — Липса на пряко засягане — Недопустимост)

text:
               22.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/38

         Определение на Първоинстанционния съд от 23 септември 2008 г. — Cementownia „Warta“/Комисия
   (Дело T-198/07) (1)

   (Жалба за отмяна - Директива 2003/87/ЕО - Система за размяна на квоти за емисии на парникови газове - Национален разпределителен план за квоти за емисии на парникови газове за Полша за периода 2008-2012 г. - Решение на Комисията да не повдига възражения при изпълнение на определени условия - Компетентност на държавите-членки при индивидуалното разпределение на квоти за емисии на парникови газове - Липса на пряко засягане - Недопустимост)
   (2008/C 301/64)
   Език на производството: полски
   Страни

      Жалбоподател: Cementownia „Warta“ SA (Trębaczewo, Полша) (представители: P. K. Rosiak и F. Puel, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: U. Wölker и K. Herrmann)
   Предмет
   Искане за отмяна на Решение C(2007) 1295 окончателен на Комисията от 26 март 2007 г. относно националния разпределителен план за квоти за емисии на парникови газове, за който Република Полша е уведомила относно периода 2008-2012 г., съгласно Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета (ОВ L 275, стр. 32; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 10, стр. 78).
   Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2.

               Cementownia „Warta“ SA следва да понесе както направените от него съдебни разноски, така и съдебните разноски, направени от Комисията.

      (1)  ОВ C 170, 21.7.2007 г.


title: Дело T-491/07: Жалба, подадена на 27 декември 2007 г. — CB/Комисия

text:
               8.3.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 64/46

         Жалба, подадена на 27 декември 2007 г. — CB/Комисия
   (Дело T-491/07)
   (2008/C 64/76)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Groupement des Cartes Bancaires (CB) GIE (Париж, Франция) [представители: A. Georges, J. Ruiz Calzado, É. Barbier de La Serre, avocats]

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               обжалваното решение да се отмени изцяло;

               —

               Комисията да се осъди да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   С настоящата жалба жалбоподателят иска отмяната на Решение C (2007) 5060 окончателен на Комисията от 17 октомври 2007 г. относно процедура по прилагане на член 81 ЕО (преписка COMP/D1/38606 — GROUPEMENT DES CARTES BANCAIRES „CB“) относно приложимите тарифни мерки при приемането на новите членове на групата, както и относно т.нар. механизъм на „събуждане на спящите“, приложим спрямо членовете на групата, които след приемането им не са развили съществена дейност, свързана с банковите карти.
   Жалбоподателят излага шест правни основания в подкрепа на жалбата си.
   Първото правно основание е изведено от нарушение на член 81 ЕО и на принципа за равно третиране, както и на липса на мотиви въз основа на твърдение за наличието на пороци в метода на анализ на мерки и пазари, възприет от Комисията, доколкото в глобален план тя не е взела предвид нито всички относими данни, нито конкретната рамка, в която те са приети и пораждат своите последици.
   На второ място, жалбоподателят изтъква правно основание, изведено от нарушение на член 81, параграф 1 ЕО, поради грешка при прилагане на правото, фактическа грешка и грешка в преценката, допуснати от Комисията при разглеждане на целта на мерките, за които е уведомена. Според него Комисията не е изпълнила задължението да разгледа целта на решение на сдружение на предприятия и не е доказала, че тази цел има антиконкурентен характер.
   С третото правно основание жалбоподателят изтъква, че обжалваното решение нарушава член 81, параграф 1 ЕО и поради наличието на грешка при прилагане на правото, фактическа грешка и грешка в преценката, допуснати от Комисията при разглеждане на последиците от мерките, за които е уведомена.
   При условията на евентуалност, според жалбоподателя Комисията е нарушила член 81, параграф 3 ЕО при разглеждането на приложимостта на четирите условия, необходими за да се ползва от освобождаване.
   Петото правно основание, изложено от жалбоподателя, е изведено от нарушението на принципа на добро управление, въз основа на твърдение за пропуски, противоречия и изопачаване на някои от доводите му в обжалваното решение.
   Последното правно основание е изведено от нарушение на принципите на пропорционалност и на правна сигурност.


title: Дело C-277/16: Преюдициално запитване от Sąd Najwyższy (Полша), постъпило на 17 май 2016 г. — Polkomtel sp. z o.o./Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej

text:
               12.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 335/30

         Преюдициално запитване от Sąd Najwyższy (Полша), постъпило на 17 май 2016 г. — Polkomtel sp. z o.o./Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej
   (Дело C-277/16)
   (2016/C 335/40)
   Език на производството: полски

      Запитваща юрисдикция

   Sąd Najwyższy

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Polkomtel sp. z o.o.

      Ответник: Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej [Председател на Комисията за електронни съобщения]

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли член 13 във връзка с член 8, параграф 4 от Директива 2002/19/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно достъпа до електронни съобщителни мрежи и тяхната инфраструктура и взаимосвързаността между тях („Директива за достъпа“) (1) в първоначалната им редакция да се тълкуват в смисъл, че в случай на налагане на оператор със значителна пазарна сила на задължение за ориентиране на цените към себестойността националният регулаторен орган може, с цел да способства за повишаване на ефективността и за устойчива конкуренция, да определи цена на услугата, попадаща под действието на такова задължение, по-ниска от равнището на разходите по нейното предоставяне, направени от оператора, проверени от националния регулаторен орган и признати за намиращи се в причинно-следствена връзка със съответната услуга?

               2)

               Трябва ли член 13, параграф 3 във връзка с член 8, параграф 4 от Директива 2002/19/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно достъпа до електронни съобщителни мрежи и тяхната инфраструктура и взаимосвързаността между тях („Директива за достъпа“) в първоначалната им редакция, и във връзка с член 16 от Хартата на основните права на Европейския съюз, да се тълкуват в смисъл, че националният регулаторен орган може да наложи на оператор, задължен да ориентира цените към себестойността, задължение за ежегодно установяване на цената въз основа на най-актуалните данни за разходите, както и да представя така установената цена заедно с ценова обосновка на националния регулаторен орган за проверка, преди да започне да я прилага в стопанския оборот?

               3)

               Трябва ли член 13, параграф 3 от Директива 2002/19/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно достъпа до електронни съобщителни мрежи и тяхната инфраструктура и взаимосвързаността между тях („Директива за достъпа“) в първоначалната им редакция, и във връзка с член 16 от Хартата на основните права на Европейския съюз, да се тълкуват в смисъл, че националният регулаторен орган може да изиска коригиране на цената от оператор, задължен да ориентира цените към себестойността, единствено когато този оператор първоначално определи самостоятелно цената и започне да я прилага, или и когато операторът прилага цена в предварително определен от националния регулаторен орган размер, но от ценовата обосновка за следващия отчетен период следва, че предварително определената от националния регулаторен орган цена е по-висока от равнището на направените от оператора разходи?

      (1)  ОВ L 108, стр. 7; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 35, стр. 169


title: Съединени дела C-200/07 и C-201/07: Решение на Съда (голям състав) от 21 октомври 2008 г. (преюдициално запитване от Corte suprema di cassazione — Италия) — Alfonso Luigi Marra/Eduardo De Gregorio (C-200/07), Antonio Clemente (C-201/07) (Преюдициално запитване — Европейски парламент — Брошура, съдържаща обидни думи, изказани от член на същия — Искане за обезщетение за неимуществени вреди — Имунитет на членовете на Европейския парламент)

text:
               6.12.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/6

         Решение на Съда (голям състав) от 21 октомври 2008 г. (преюдициално запитване от Corte suprema di cassazione — Италия) — Alfonso Luigi Marra/Eduardo De Gregorio (C-200/07), Antonio Clemente (C-201/07)
   (Съединени дела C-200/07 и C-201/07) (1)

   (Преюдициално запитване - Европейски парламент - Брошура, съдържаща обидни думи, изказани от член на същия - Искане за обезщетение за неимуществени вреди - Имунитет на членовете на Европейския парламент)
   (2008/C 313/09)
   Език на производството: италиански
   Препращаща юрисдикция
   Corte suprema di cassazione
   Страни в главното производство

      Жалбоподател: Alfonso Luigi Marra

      Ответници: Eduardo De Gregorio (C-200/07), Antonio Clemente (C-201/07)
   Предмет
   Преюдициално запитване — Corte suprema di cassazione — Тълкуване на член 9 от Протокола относно привилегиите и имунитетите на Европейските общности (ОВ 1967 г., 152, стр. 13) и на член 6, параграф 2 от Правилника за дейността на Европейския парламент (ОВ 2005 г., 44, стр. 1) — Искане за обезщетение за претърпени неимуществени вреди поради обидни изрази, изложени от член на Европейския парламент — Компетентност на гражданския съд да се произнесе по наличието на имунитет при липса на решение на Европейския парламент
   Диспозитив
   Общностните норми относно имунитетите на членовете на Европейския парламент трябва да се тълкуват в смисъл, че при иск за обезщетение, предявен срещу европейски депутат във връзка с изразените от него мнения,

               —

               когато националната юрисдикция, сезирана да се произнесе по подобен иск, не е получила никаква информация относно искане от споменатия депутат, отправено до Европейския парламент за защита на имунитета, предвиден в член 9 от Протокола относно привилегиите и имунитетите на Европейските общности от 8 април 1965 година, тя не е длъжна да поиска от Европейския парламент да се произнесе относно наличието на условия за съществуването на такъв имунитет,

               —

               когато националната юрисдикция е информирана за факта, че същият депутат е подал искане до Европейския парламент за защита на споменатия имунитет по смисъла на член 6, параграф 3 от Правилника за дейността на Европейския парламент, тя трябва да спре съдебното производство и да поиска от Европейския парламент да приеме становището си възможно най-бързо,

               —

               когато националната юрисдикция счита, че европейският депутат разполага с имунитета, предвиден в член 9 от Протокола относно привилегиите и имунитетите на Европейските общности, тя е длъжна да не допуска иска, предявен срещу този депутат.

      (1)  ОВ C 229, 17.9.2005 г.


title: Дело T-85/08: Жалба, подадена на 19 февруари 2008 г. — Exalation/СХВП (Vektor-Lycopin)

text:
               26.4.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 107/36

         Жалба, подадена на 19 февруари 2008 г. — Exalation/СХВП (Vektor-Lycopin)
   (Дело T-85/08)
   (2008/C 107/61)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: Exalation Ltd (Ilford, Великобритания) (представител: K. Zingsheim, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
   Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени Решение на четвърти апелативен състав на Службата (R 1037/2007-4) от 17 декември 2007 г. и Решение на Службата от 4 май 2007 г., както и да се задължи Службата да регистрира като марка на Общността заявената от жалбоподателя марка „Vektor-Lycopin“,

               —

               да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора:„Vektor-Lycopin“ за стоки от класове 5, 29 и 30 (заявка № 4 838 983).

      Решение на проверителя: частично отхвърля заявката.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: Нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 40/94 (1), тъй като заявената марка притежава достатъчно отличителни белези и не е описателна.

      (1)  Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ 1994, L 11, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).


title: Дело C-193/16: Решение на Съда (трети състав) от 13 юли 2017 г. (преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia del País Vasco — Испания) — E/Subdelegación del Gobierno en Álava (Преюдициално запитване — Гражданство на Съюза — Право на свободно движение и на свободно пребиваване на територията на държавите членки — Директива 2004/38/ЕО — Член 27, параграф 2, втора алинея — Ограничения на правото на влизане и на правото на пребиваване на основания, свързани с обществения ред, обществената сигурност или общественото здраве — Експулсиране на основания, свързани с обществения ред или с обществената сигурност — Поведение, което представлява истинска, настояща и достатъчно сериозна заплаха за някой от основните интереси на обществото — Истинска и настояща заплаха — Понятие — Гражданин на Съюза, който пребивава в приемащата държава членка, където изтърпява наказание лишаване от свобода, наложено за повторни сексуални престъпления срещу малолетни и непълнолетни)

text:
               4.9.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 293/9

         Решение на Съда (трети състав) от 13 юли 2017 г. (преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia del País Vasco — Испания) — E/Subdelegación del Gobierno en Álava
   (Дело C-193/16) (1)

   ((Преюдициално запитване - Гражданство на Съюза - Право на свободно движение и на свободно пребиваване на територията на държавите членки - Директива 2004/38/ЕО - Член 27, параграф 2, втора алинея - Ограничения на правото на влизане и на правото на пребиваване на основания, свързани с обществения ред, обществената сигурност или общественото здраве - Експулсиране на основания, свързани с обществения ред или с обществената сигурност - Поведение, което представлява истинска, настояща и достатъчно сериозна заплаха за някой от основните интереси на обществото - Истинска и настояща заплаха - Понятие - Гражданин на Съюза, който пребивава в приемащата държава членка, където изтърпява наказание лишаване от свобода, наложено за повторни сексуални престъпления срещу малолетни и непълнолетни))
   (2017/C 293/11)
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Superior de Justicia del País Vasco

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: E

      Ответник: Subdelegación del Gobierno en Álava

      Диспозитив

   Член 27, параграф 2, втора алинея от Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки, за изменение на Регламент (ЕИО) № 1612/68 и отменяща директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО, трябва да се тълкува в смисъл, че обстоятелството, че дадено лице се намира в затвор в момента на приемане на решението за експулсиране без перспектива за освобождаване в близко бъдеще, не изключва възможността в конкретния случай поведението му да представлява истинска и настояща по характер заплаха за някой от основните интереси на обществото в приемащата държава членка.

      (1)  ОВ C 251, 11.7.2016 г.


title: Дело T-482/08: Решение на Общия съд от 10 юни 2010 г. — Atlas Transport/СХВП — Hartmann (ATLAS TRANSPORT) (Марка на Общността — Производство по отмяна — Словна марка на Общността „ATLAS TRANSPORT“ — Реално използване на марката — Член 15 и член 50, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 15 и член 51, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               31.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/35

         Решение на Общия съд от 10 юни 2010 г. — Atlas Transport/СХВП — Hartmann (ATLAS TRANSPORT)
   (Дело T-482/08) (1)

   (Марка на Общността - Производство по отмяна - Словна марка на Общността „ATLAS TRANSPORT“ - Реално използване на марката - Член 15 и член 50, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 15 и член 51, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2010/C 209/51
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Atlas Transport GmbH (Дюселдорф, Германия) (представители: U. Hildebrandt, K. Schmidt-Hern и B. Weichhaus, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) (представители: G. Schneider и S. Schäffner)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Alfred Hartmann (Leer, Германия) (представител: C. Drews, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 9 септември 2008 г. (преписка № R 1858/2007-4) относно производство по отмяна между Alfred Hartmann и Atlas Transport GmbH

      Диспозитив

               1.

               Отменя Решение на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) (преписка № R 1858/2007-4) от 9 септември 2008 г.

               2.

               Осъжда СХВП да понесе, наред с направените от нея съдебни разноски, и тези, направени от Atlas Transport GmbH.

               3.

               Alfred Hartmann понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 32, 7.2.2009 г.


title: Дело T-101/11: Жалба, подадена на 23 февруари 2011 г. — Mizuno/СХВП — Golfino (G)

text:
               16.4.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 120/16

         Жалба, подадена на 23 февруари 2011 г. — Mizuno/СХВП — Golfino (G)
   (Дело T-101/11)
   2011/C 120/37
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Mizuno Corp. (Осака, Япония) (представители: Rechtsanwälte T. Raab и H. Lauf)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Golfino AG (Glinde, Германия)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени на Решение по преписка R 821/2010-1 на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 15 декември 2010 г.;

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят.

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка, която съдържа буквата „G“ и други подобни символи, за стоки от клас 25.

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Golfino AG.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: фигуративна марка, която съдържа буквата „G“ и символа „+“, за стоки и услуги от класове 18, 25 и 35.

      Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението.

      Решение на апелативния състав: уважава жалбата и отхвърля заявката за регистрация.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 на Съвета (1), тъй като между конфликтните марки не съществува вероятност от объркване.

      (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стp. 1).