title: Съединени дела C-155/08 и C-157/08: Решение на Съда (четвърти състав) от 11 юни 2009 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden Den Haag, Нидерландия) — X (C-155/08), E. H. A. Passenheim-van Schoot (C-157/08)/Staatssecretaris van Financiën (Свободно предоставяне на услуги — Свободно движение на капитали — Данък върху имуществото — Данък върху доходите — Активи с произход от спестявания, вложени в държава-членка, различна от държавата по пребиваване — Липса на деклариране — Срок за изменение на данъчно задължение — Удължаване на срока за изменение на данъчно задължение в случай на активи, притежавани извън държавата-членка по пребиваване — Директива 77/799/ЕИО — Взаимопомощ между компетентните органи на държавите-членки в областта на прякото и непрякото данъчно облагане — Банкова тайна)

text:
               1.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 180/17

         Решение на Съда (четвърти състав) от 11 юни 2009 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden Den Haag, Нидерландия) — X (C-155/08), E. H. A. Passenheim-van Schoot (C-157/08)/Staatssecretaris van Financiën
   (Съединени дела C-155/08 и C-157/08) (1)

   (Свободно предоставяне на услуги - Свободно движение на капитали - Данък върху имуществото - Данък върху доходите - Активи с произход от спестявания, вложени в държава-членка, различна от държавата по пребиваване - Липса на деклариране - Срок за изменение на данъчно задължение - Удължаване на срока за изменение на данъчно задължение в случай на активи, притежавани извън държавата-членка по пребиваване - Директива 77/799/ЕИО - Взаимопомощ между компетентните органи на държавите-членки в областта на прякото и непрякото данъчно облагане - Банкова тайна)
   2009/C 180/28
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hoge Raad der Nederlanden Den Haag

      Страни в главното производство

      Ищци: X (C-155/08), E. H. A. Passenheim-van Schoot (C-157/08)

      Ответник: Staatssecretaris van Financiën

      Предмет

   Преюдициално запитване — Hoge Raad der Nederlanden — Тълкуване на членове 49 ЕО и 56 ЕО — Облагане от страна на държава-членка на доходите (от капитал) на местно лице, вложени в институция, намираща се в друга държава-членка — Непосочване в данъчната декларация в държавата-членка по пребиваване — Национална правна уредба, която предвижда срок от дванадесет години за събиране на невнесен данък върху доходи с източник в друга държава-членка и пет години за доходи с източник в страната — Пропорционален размер на глоба — Влияние на съществуването на банкова тайна в държавата-членка по произхода на доходите

      Диспозитив

               1.

               Когато активи с произход от спестявания и получени от тези активи доходи са укрити от данъчните власти на държава-членка и когато последните не разполагат с никаква улика за съществуването им, позволяваща започването на разследване, членове 49 ЕО и 56 ЕО трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат прилагането от тази държава-членка на срок за изменение на данъчното задължение, който е по-дълъг, когато тези активи се държат в друга държава-членка, отколкото когато те се държат в първата държава-членка. Обстоятелството, че в тази друга държава-членка намира приложение банковата тайна, не е релевантно в това отношение.

               2.

               Когато държава-членка прилага срок за изменение на данъчно задължение, който е по-дълъг в случая на държани в друга държава-членка активи, отколкото в случая на държани в първата държава-членка активи, и когато тези чуждестранни активи и получените от тях доходи са били укрити от данъчните власти на първата държава-членка, които не са разполагали с никаква улика за съществуването им, позволяваща започването на разследване, членове 49 ЕО и 56 ЕО трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат глобата, наложена поради укриването на посочените чуждестранни активи и доходи, да се изчислява пропорционално на размера на изменението на данъчното задължение и за този по-дълъг период.

      (1)  ОВ C 158, 21.6.2008 г.

      ОВ С 171, 5.7.2008 г.


title: Дело F-47/13: Определение на Съда на публичната служба (втори състав) от 12 декември 2013 г. — JJ (*)/Съвет (Публична служба — Длъжностни лица — Повишаване — Процедура по повишаване за 2012 г. — Решение да не се повишава жалбоподателят — Междуинституционално прехвърляне в хода на процедурата по повишаване, предхождащо това, по време на което евентуално решение за повишаване е могло да влезе в сила — Институция, компетентна да вземе решение за повишаването на прехвърленото длъжностно лице)

text:
                  8.3.2014

                  BG

                  Официален вестник на Европейския съюз

                  C 71/36

         Определение на Съда на публичната служба (втори състав) от 12 декември 2013 г. —  JJ (*1)/Съвет
         (Дело F-47/13) (1)

         (Публична служба - Длъжностни лица - Повишаване - Процедура по повишаване за 2012 г. - Решение да не се повишава жалбоподателят - Междуинституционално прехвърляне в хода на процедурата по повишаване, предхождащо това, по време на което евентуално решение за повишаване е могло да влезе в сила - Институция, компетентна да вземе решение за повишаването на прехвърленото длъжностно лице)
         (2014/C 71/72)
         Език на производството: френски

            Страни

            Жалбоподател: JJ (*1) (представител: M. Velardo, адвокат)

            Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bauer и A. Bisch)

            Предмет

         Искане за отмяна на решението за невключване на жалбоподателя в списъка на длъжностните лица от функционална група AD, предложени за повишаване през 2012 г.

            Диспозитив

                     1.

                     Отхвърля жалбата като явно лишена от всякакво правно основание.

                     2.

                     Осъжда  JJ (*1) да понесе направените от него съдебни разноски, както и тези, направени от Съвета на Европейския съюз.

            (*1)  Информацията е заличена или заменена в съответствие с правната рамка относно личните данни и/или поверителността.

            (1)  ОВ С 207, 20.7.2013 г., стр. 63.


title: Дело C-148/07: Определение на председателя на Съда от 6 септември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Унгария

text:
               8.12.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 297/35

         Определение на председателя на Съда от 6 септември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Унгария
   (Дело C-148/07) (1)

   (2007/C 297/68)

      Език на производството: унгарски

   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 95, 28.4.2007 г.


title: Дело C-107/11: Определение на Съда (осми състав) от 16 февруари 2012 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana — Италия) — Ministero dell'Interno, Questura di Caltanissetta/Massimiliano Rizzo (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник — Свобода на установяване — Свободно предоставяне на услуги — Хазартни игри — Събиране на залози за спортни събития — Изискване за концесия — Последици, които трябва да се изведат от нарушение на правото на Съюза на предоставяне на концесии — Предоставяне на 16300 допълнителни концесии — Принцип на равно третиране и задължение за прозрачност — Принцип на правната сигурност — Защита на притежателите на по-ранни концесии — Национална правна уредба — Задължително минимално разстояние между пунктовете за събиране на залози — Допустимост — Трансгранични дейности, сходни на тези, за които е предоставена концесията — Забрана от националната правна уредба — Допустимост)

text:
               26.5.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 151/13

         Определение на Съда (осми състав) от 16 февруари 2012 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana — Италия) — Ministero dell'Interno, Questura di Caltanissetta/Massimiliano Rizzo
   (Дело C-107/11) (1)

   (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник - Свобода на установяване - Свободно предоставяне на услуги - Хазартни игри - Събиране на залози за спортни събития - Изискване за концесия - Последици, които трябва да се изведат от нарушение на правото на Съюза на предоставяне на концесии - Предоставяне на 16 300 допълнителни концесии - Принцип на равно третиране и задължение за прозрачност - Принцип на правната сигурност - Защита на притежателите на по-ранни концесии - Национална правна уредба - Задължително минимално разстояние между пунктовете за събиране на залози - Допустимост - Трансгранични дейности, сходни на тези, за които е предоставена концесията - Забрана от националната правна уредба - Допустимост)
   2012/C 151/21
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Ministero dell'Interno, Questura di Caltanissetta

      Ответник: Massimiliano Rizzo

      Предмет

   Преюдициално запитване — Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana — Свободно движение на хора — Свобода на установяване — Свободно предоставяне на услуги — Дейност по събиране на залагания — Национално законодателство, което обуславя тази дейност от получаването на разрешение и на лицензния за обществена сигурност — Защита, предоставена на правните субекти, които са получили разрешения и лицензии в рамките на процедури, при които други оператори от същия сектор са били изключени незаконосъобразно — Съвместимост с членове 43 ЕО и 49 ЕО

      Диспозитив

               1.

               Членове 43 ЕО и 49 ЕО, както и принципите на равно третиране и на ефективност трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат положение, при което държава членка, която в нарушение на правото на Съюза е изключила категория оператори от предоставянето на концесии за упражняването на икономическа дейност и която се опитва да отстрани това нарушение, като провежда наддавателна процедура за значителен брой нови концесии, защитава търговските позиции, придобити от съществуващите оператори, предвиждайки по-специално минимално разстояние между обектите на новите концесионери и тези на съществуващите оператори.

               2.

               Членове 43 ЕО и 49 ЕО трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат санкции за упражняването на организирана дейност по събирането на залози без концесия или полицейско разрешение да се приложат спрямо лица, свързани с оператор, който е бил изключен от публичен търг в нарушение на правото на Съюза, дори след провеждането на новия публичен търг, предназначен да отстрани това нарушение на правото на Съюза, доколкото този публичен търг и последвалото предоставяне на нови концесии не са преустановили действително незаконосъобразното изключване на посочения оператор от по-ранния публичен търг.

               3.

               От членове 43 ЕО и 49 ЕО, от принципа на равно третиране, от задължението за прозрачност и от принципа на правната сигурност следва, че условията и редът за провеждане на публичен търг като разглеждания в главното производство, и по-специално разпоредбите за прекратяване на концесии, предоставени вследствие на подобен публичен търг като предвидените в член 23, параграф 2, буква а) и параграф 3 от проектодоговора между независимата администрация на държавните монополи и спечелилия концесията за хазартни игри, свързани със събития, различни от конните надбягвания, трябва да са определени ясно, точно и еднозначно, като задача на запитващата юрисдикция е да извърши проверка в това отношение.

      (1)  ОВ C 139, 7.5.2012 г.


title: Дело C-588/12: Преюдициално запитване, отправено от Arbeidshof te Antwerpen (Белгия) на 14 декември 2012 г. — Lyreco Belgium NV/Sophie Rogiers

text:
               16.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 79/6

         Преюдициално запитване, отправено от Arbeidshof te Antwerpen (Белгия) на 14 декември 2012 г. — Lyreco Belgium NV/Sophie Rogiers
   (Дело C-588/12)
   2013/C 79/11
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Arbeidshof te Antwerpen

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Lyreco Belgium NV

      Ответник: Sophie Rogiers

      Преюдициален въпрос

   Допускат ли клауза 1 и клауза 2, точка 4 от сключеното на 14 декември 1995 г. между Съюза на конфедерациите на индустриалците и на работодателите в Европа (UNICE), Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) и Европейската конфедерация на профсъюзите (ЕКП) рамково споразумение относно родителския отпуск, което е приложено към Директива 96/34/ЕО (1) на Съвета от 3 юни 1996 година относно рамковото споразумение за родителския отпуск, сключено между Съюза на конфедерациите на индустриалците и на работодателите в Европа (UNICE), Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) и Европейската конфедерация на профсъюзите (ЕКП), компенсаторното обезщетение, дължимо на работник, който е бил обвързан със своя работодател посредством сключен за неопределено време трудов договор за работа на пълно работно време и чийто трудов договор е прекратен едностранно от работодателя без сериозно или достатъчно основание в период на намалено полагане на труд поради ползването на родителски отпуск през 20 %, съответно 50 % от работното време, да се изчислява въз основа на дължимото през този период на намалено полагане на труд трудово възнаграждение, докато същият работник би имал право на компенсаторно обезщетение в размер на трудовото възнаграждение за работа на пълно работно време, ако беше намалил полагането на труд със 100 %?

      (1)  ОВ L 145, стр. 4; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 3, стр. 160.


title: Дело C-410/12: Жалба, подадена на 7 септември 2012 г. от medi GmbH & Co. KG срещу решението на Общия съд (шести състав), постановено на 12 юли 2012 г. по дело T-470/09 — medi GmbH & Co. KG/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

text:
               27.10.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 331/16

      Жалба, подадена на7 септември 2012 г. от medi GmbH & Co. KG срещу решението на Общия съд (шести състав), постановено на 12 юли 2012 г. по дело T-470/09 — medi GmbH & Co. KG/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
      (Дело C-410/12)
      (2012/C 331/26)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: medi GmbH & Co. KG (представител: D. Terheggen, Rechtsanwalt)

         Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

         Искания на жалбоподателя

      Жалбоподателят иска

                  —

                  пълна отмяна на обжалваното решение на Общия съд (дело T-470/09, Решение от 12 юли 2012 г.);

                  —

                  пълно уважаване на отправените в първоинстанционното производство искания, съдържащи се в подадената пред Общия съд на Европейския съюз жалба и изменени в съответствие със съдебното заседание от 2 май 2012 г., както се удостоверява от съдебния протокол.

         Правни основания и основни доводи

      Настоящата жалба е подадена срещу Решение на Общия съд от 12 юли 2012 г. по дело T-470/09, с което той отхвърля подадената от medi GmbH & Co. KG срещу решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар от 1 октомври 2009 г. (преписка R 692/2008-4) жалба относно заявка за регистрация на словния знак „medi“ като марка на Общността.
      Жалбоподателят основава по същество жалбата си на следното правно основание:
      Общият съд е приложил неправилно член 7, параграф 1, буква б) от Регламента относно марката на Общността (1), като е изходил от това, че словният знак „medi“ не притежава минималния изискуем отличителен характер за марка на Общността. Жалбоподателят счита, че това е неточно, като се има предвид, че този словен знак не представлява за съответния англоговорящ среден потребител обичайно съкращение на думата „medicine“.

         (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1).


title: Дело T-739/16: Жалба, подадена на 25 октомври 2016 г. — Akant Monika i Zbigniew Harasym/EUIPO — Hunter Douglas Holding (COSIMO)

text:
               12.12.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 462/37

         Жалба, подадена на 25 октомври 2016 г. — Akant Monika i Zbigniew Harasym/EUIPO — Hunter Douglas Holding (COSIMO)
   (Дело T-739/16)
   (2016/C 462/48)
   Език на жалбата: полски

      Страни

      Жалбоподател: Akant Monika i Zbigniew Harasym sp. j. (Кошалин, Полша) (представител: M. Krekora, adwokat)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Hunter Douglas Holding GmbH & Co.KG (Дюселдорф, Германия)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител: жалбоподателят

      Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „COSIMO“ — заявка за регистрация № 12 130 324

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 22 август 2016 г. по преписка R 2364/2015-2

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да отхвърли жалбата, подадена от другата страна в производството пред EUIPO,

               —

               да осъди EUIPO и другата страна да заплатят разноските по настоящото производство и да осъди другата страна да заплати разноските по производството пред EUIPO.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) и член 42, параграф 2 от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-521/13: Жалба, подадена на 19 септември 2013 г. — Alpinestars Research/СХВП — Tung Cho и Wang Yu (A ASTER)

text:
               30.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 352/20

         Жалба, подадена на 19 септември 2013 г. — Alpinestars Research/СХВП — Tung Cho и Wang Yu (A ASTER)
   (Дело T-521/13)
   2013/C 352/37
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Alpinestars Research Srl (Coste di Maser, Италия) (представители: G. Dragotti и R. Valenti, lawyers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Други страни в производството пред апелативния състав: Kean Tung Cho (Taichung City, Тайван) и Ling-Yuan Wang Yu (Wuci Township, Тайван)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 15 юли 2013 г., постановено по преписка R 2309/2012-4,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Другите страни в производството пред апелативния състав

      Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка в челен и бял цвят, съдържаща словните елементи „A ASTER“ за стоки от класове 18 и 25 — Заявка за марка на Общността № 7 084 395

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Жалбоподателят

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Словната марка „A-STARS“ за стоки от класове 9, 12, 14, 18, 25 и 28 — Марка на Общността № 6 181 002

      Решение на отдела по споровете: Отхвърля изцяло възражението

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламента относно марката на Общността.


title: Дело T-2/13: Жалба, подадена на 7 януари 2013 г. — CFE-CGC France Télécom-Orange/Комисия

text:
               16.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 79/21

         Жалба, подадена на 7 януари 2013 г. — CFE-CGC France Télécom-Orange/Комисия
   (Дело T-2/13)
   2013/C 79/38
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: CFE-CGC France Télécom-Orange (Париж, Франция) (представители: адв. A.-L. Lefort des Ylouses и адв. A.-S. Gay)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да обяви жалбата на синдиката за допустима;

               —

               да отмени решението;

               —

               да осъди Комисията да заплати всички съдебни разноски.

      Правни основания и основни доводи

   С жалбата си жалбоподателят иска отмяната на Решение C(2011) 9403 окончателен на Комисията от 20 декември 2011 г., с което се обявява за съвместима с вътрешния пазар, при определени условия, помощта, приведена в действие от Френската република в полза на France Télécom, относно реформа на финансирането на пенсиите на държавните служители, работещи за France Télécom [държавна помощ C 25/08 (ex NN 23/08)] (1).
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква четири основания.

               1.

               Първото основание, изтъкнато като главно, е изведено от нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС, доколкото в обжалваното решение въведената със Закон № 96-660 от 26 юли 1996 г. реформа на финансирането на пенсиите на държавните служители, работещи за France Télécom, е квалифицирана като държавна помощ. Жалбоподателят изтъква, че Комисията е нарушила член 107, параграф 1 ДФЕС:

                           —

                           като е приела, че законът от 1996 г. може да се квалифицира като икономическо предимство;

                           —

                           като прави извод за селективния характер на реформата, въпреки че липсата на външно сравнение изключва всяка селективност;

                           —

                           като приема, че законът от 1996 г. може да наруши конкуренцията по смисъла член 107, параграф 1 ДФЕС, въпреки че с плащането на извънреден данък от France Télécom е можело напълно да се неутрализират негативните последици от закона от 1990 г. за France Télécom.

               2.

               Второто основание, изтъкнато при условията на евентуалност, е изведено от грешки при прилагане на правото и грешки в преценката, доколкото съвместимостта на закона от 1996 г. с вътрешния пазар е преценена с оглед на условията, предвидени в член 2 от обжалваното решение.

               3.

               Третото основание е изведено от нарушение на няколко основни принципи на правото на Европейския съюз, тоест принципа на равни процесуални възможности, правото на заинтересованите страни да бъдат изслушани, принципа на оправданите правни очаквания и правото на спазване на разумен срок.

               4.

               Четвъртото основание е изведено от злоупотреба с власт, доколкото с обжалваното решение не се цели да връщането на несъвместима с вътрешния пазар държавна помощ, а налагането за в бъдеще на France Télécom на допълнителни задължения, които биха довели до спиране на развитието на това предприятие на пазара на далекосъобщенията.

      (1)  ОВ L 279, стр. 1.


title: Решение на Съда от 17 август 2012 година по дело E-12/11 — Asker Brygge AS срещу Надзорен орган на ЕАСТ (Жалба за отмяна на решение на Надзорния орган на ЕАСТ — Държавна помощ — Продажба на земя от публични органи — Принцип на пазарния инвеститор — Споразумение за опция — Релевантен момент за извършване на оценка за определяне на пазарната стойност)

text:
               31.1.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 29/5

         РЕШЕНИЕ НА СЪДА
   от 17 август 2012 година
   по дело E-12/11
   Asker Brygge AS срещу Надзорен орган на ЕАСТ
   (Жалба за отмяна на решение на Надзорния орган на ЕАСТ — Държавна помощ — Продажба на земя от публични органи — Принцип на пазарния инвеститор — Споразумение за опция — Релевантен момент за извършване на оценка за определяне на пазарната стойност)
   2013/C 29/05
   По дело E-12/11, Asker Brygge AS срещу Надзорен Орган на ЕАСТ — ЖАЛБА за отмяна на Решение № 232/11/COL на Надзорния орган на ЕАСТ от 13 юли 2011 г. относно продажба на земя в Nеѕшyveien 8, gnr. 32 bnr. 17, в община Asker, Норвегия, Съдът, в състав Carl Baudenbacher, председател, Per Christiansen (съдия-докладчик) и Рбll Hreinsson, съдии, постанови решение на 17 август 2012 г., чийто диспозитив гласи:
   С настоящото Съдът:

               1.

               отхвърля жалбата;

               2.

               осъжда жалбоподателя да заплати разноските по делото.


title: Дело F-45/09: Жалба, подадена на 24 април 2009 г. — Lebedef-Caponi/Комисия

text:
               4.7.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 153/51

         Жалба, подадена на 24 април 2009 г. — Lebedef-Caponi/Комисия
   (Дело F-45/09)
   2009/C 153/100
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Maddalena Lebedef-Caponi (Senningerberg, Люксембург) (представител: F. Frabetti, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности

      Предмет и описание на спора

   Отмяна на доклада за развитие на кариерата на жалбоподателя за 2007 г.

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да бъде отменен докладът за развитие на кариерата на жалбоподателя за периода 1 януари 2007 — 31 декември 2007 г.,

               —

               да се осъди Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-492/06: Определение на Съда (шести състав) от 4 октомври 2007 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Stato — Италия) — Consorzio Elisoccorso San Raffaele/Elilombarda s.r.l., Azienda Ospedaliera Ospedale Niguarda Ca'Granda di Milano (Обществени поръчки — Директива 89/665/ЕИО — Производство по обжалване в областта на възлагането на обществени поръчки — Лица, които могат да имат достъп до производствата по обжалване — Съвместно предприятие оферент — Право на всеки от членовете на съвместно предприятие да подава индивидуално жалба)

text:
               8.12.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 297/20

         Определение на Съда (шести състав) от 4 октомври 2007 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Stato — Италия) — Consorzio Elisoccorso San Raffaele/Elilombarda s.r.l., Azienda Ospedaliera Ospedale Niguarda Ca'Granda di Milano
   (Дело C-492/06) (1)

   (Обществени поръчки - Директива 89/665/ЕИО - Производство по обжалване в областта на възлагането на обществени поръчки - Лица, които могат да имат достъп до производствата по обжалване - Съвместно предприятие оферент - Право на всеки от членовете на съвместно предприятие да подава индивидуално жалба)
   (2007/C 297/33)
   Език на производството: италиански
   Препращаща юрисдикция
   Consiglio di Stato
   Страни в главното производство

      Жалбоподател: Consorzio Elisoccorso San Raffaele

      Ответници: Elilombarda s.r.l., Azienda Ospedaliera Ospedale Niguarda Ca' Granda di Milano
   Предмет
   Преюдициално запитване — Consiglio di Stato — Тълкуване на член 1 от Директива 89/665/ЕИО на Съвета от 21 декември 1989 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, отнасящи се до прилагането на производства по обжалване при възлагането на обществени поръчки за доставки и за строителство (ОВ L 395, стр. 33; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 237) — Национална съдебна практика, признаваща правото на член на съвместно предприятие оферент да подава индивидуално жалба срещу решението за възлагане
   Диспозитив
   Член 1 от Директива 89/665/ЕИО на Съвета от 21 декември 1989 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, отнасящи се до прилагането на производства по обжалване при възлагането на обществени поръчки за доставки и за строителство, изменена с Директива 92/50/ЕИО на Съвета от 18 юни 1992 година, трябва да бъде тълкуван в смисъл, че не препятства възможността според националното право само от един от членовете на съвместно предприятие, което не е юридическо лице и което е участвало в това качество в процедура по възлагане на обществена поръчка, но не е било определено за неин изпълнител, да подаде индивидуално жалба срещу решението за нейното възлагане.

      (1)  ОВ C 20, 27.1.2007 г.


title: Дело C-474/11 P: Жалба, подадена на 19 септември 2011 г. от Smanor SA срещу Определение на Общия съд (пети състав) от 15 юли 2011 г. по дело T-185/11, Smanor SA/Европейска комисия, Европейски омбудсман

text:
               28.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 227/6

         Жалба, подадена на 19 септември 2011 г. от Smanor SA срещу Определение на Общия съд (пети състав) от 15 юли 2011 г. по дело T-185/11, Smanor SA/Европейска комисия, Европейски омбудсман
   (Дело C-474/11 P)
   2012/C 227/09
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Smanor SA (представител: адв. J.-P. Ekeu)

      Други страни в производството: Европейска комисия, Европейски омбудсман
   С определение от 1 март 2012 г. Съдът (осми състав) отхвърли жалбата и разпореди Smanor да понесе съдебните разноски.


title: Дело F-40/08: Определение на Съда на публичната служба от (първи състав) от 3 февруари 2009 г. — Carvalhal Garcia/Съвет (Публична служба — Бивши длъжностни лица — Заплата — Надбавка за образование — Отказано предоставяне — Просрочена жалба — Явна недопустимост)

text:
               4.4.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 82/36

         Определение на Съда на публичната служба от (първи състав) от 3 февруари 2009 г. — Carvalhal Garcia/Съвет
   (Дело F-40/08) (1)

   (Публична служба - Бивши длъжностни лица - Заплата - Надбавка за образование - Отказано предоставяне - Просрочена жалба - Явна недопустимост)
   (2009/C 82/64)
   Език на производството: португалски
   Страни

      Жалбоподател: Carvalhal Garcia (Sines, Португалия) (представител: Antas da Cunha, avocat)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bauer и J. Monteiro)
   Предмет
   Отмяна на решение на Съвета, с което се премахва правото на надбавка за образование за дъщерята на жалбоподателката.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като явно недопустима.

               2)

               Г-жа Carvalhal Garcia понася всички съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 183, 19.7.2008 г., стр. 33.


title: Дело T-614/13 R: Определение на председателя на Общия съд от 20 януари 2014 г. — Ramonta/Комисия (Обезпечително производство — Околна среда — Директива 2003/87/ЕО — Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове — Безплатно разпределяне на квоти за емисии, считано от 2013 г. — Искане за признаване като тежък случай — Липса на неотложност)

text:
               29.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 93/23

         Определение на председателя на Общия съд от 20 януари 2014 г. — Ramonta/Комисия
   (Дело T-614/13 R)
   (Обезпечително производство - Околна среда - Директива 2003/87/ЕО - Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове - Безплатно разпределяне на квоти за емисии, считано от 2013 г. - Искане за признаване като тежък случай - Липса на неотложност)
   2014/C 93/40
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Ramonta GmbH (Amsdorf, Seegebiet Mansfelder Land, Германия) (представители: I. Zenke, M. Vollmer, C. Telschow и A. Schulze, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: E. White, C. Hermes и K. Herrmann)

      Предмет

   Молба за спиране на изпълнението на член 1, параграф 1 от Решение 2013/448/ЕС на Комисията от 5 септември 2013 година относно националните мерки за изпълнение за преходното безплатно разпределяне на квоти за емисии на парникови газове в съответствие с член 11, параграф 3 от Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 240, стр. 27), доколкото се отказва предоставянето поради наличието на тежък случай на квоти за емисии на жалбоподателя

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля искането за налагане на обезпечителни мерки.

               2.

               Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело C-504/07: Преюдициално запитване, отправено от Supremo Tribunal Administrativo (Португалия) на 19 ноември 2007 г. — Associação Nacional de Transportes Rodoviários de Pesados de Passageiros (Antrop) и др./Conselho de Ministrosи др.

text:
               26.1.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/31

         Преюдициално запитване, отправено от Supremo Tribunal Administrativo (Португалия) на 19 ноември 2007 г. — Associação Nacional de Transportes Rodoviários de Pesados de Passageiros (Antrop) и др./Conselho de Ministrosи др.
   (Дело C-504/07)
   (2008/C 22/56)
   Език на производството: португалски
   Препращаща юрисдикция
   Supremo Tribunal Administrativo
   Страни в главното производство

      Ищец: Associação Nacional de Transportes Rodoviários de Pesados de Passageiros (Antrop) и др.

      Ответник: Conselho de Ministros и др.
   Преюдициални въпроси

               a)

               В светлината на членове 73 ЕО, 87 ЕО и 88 ЕО и на Регламент № 1191/69 (1) могат ли националните власти да налагат задължения за обществени услуги на публично предприятие, на което е възложено извършването на обществения превоз на пътници в една община?

               б)

               При утвърдителен отговор, трябва ли националните власти да компенсират тези задължения?

               в)

               Трябва ли националните власти в ситуация, в която не са задължени да провеждат търгове за предоставяне на концесия за експлоатацията на транспортна мрежа, да разпрострат задължението за компенсиране по отношение на всички предприятия, за които, с оглед на вътрешното право и в една и съща зона, се счита, че предоставят услуги по обществен превоз на пътници?

               г)

               При утвърдителен отговор, какъв трябва да бъде критерият за компенсиране?

               д)

               Дали в случая на предприятия за автобусен превоз на пътници, които по силата на концесия на обществени услуги упражняват своята дейност съгласно режим на изключителност в рамките на определени градски периметри, но също така упражняват тази дейност в конкуренция с частни предприятия извън градските зони, обект на режима на изключителност, и на които държавата всяка година предоставя помощи, предназначени да покрият постоянните оперативни дефицити на тези предприятия, тези помощи съставляват държавна помощ, забранена от член 87, параграф 1 ЕО, когато:

                           i)

                           не е възможно въз основа на сигурни данни от съответното счетоводство да се установи разликата между разходите, свързани с частта от дейността на тези предприятия в зоната, която е обект на концесията, и съответните приходи, и следователно не е възможно да се изчисли допълнителният разход, произтичащ от изпълнението на задълженията за обществени услуги, който съгласно концесията би могъл да бъде обект на държавна помощ?

                           ii)

                           предоставянето на транспортни услуги от въпросните предприятия може поради тази причина да се запази или увеличи, така че да намалеят възможностите за предоставяне на транспортни услуги от други предприятия, установени в тази или в друга държава-членка?

                           iii)

                           и това, независимо от предвиденото в член 73 ЕО?

               е)

               Като се имат предвид условията, които Съдът извежда от настоящия член 87, параграф 1 ЕО (предишен член 92, параграф 1 ЕО) по-конкретно в своето Решение от 24 юли 2003 г. (дело Altmark) (2), за квалифицирането на една помощ като държавна („На първо място трябва да става въпрос за намеса на държавата или чрез ресурси на държавата. На второ място тази намеса трябва да е в състояние да засегне търговията между държавите-членки. На трето място тя трябва да предоставя преимущество на своя бенефициер. На четвърто място трябва да нарушава или да заплашва да наруши конкуренцията.“), какви са смисълът и обхватът на изразите (i) предоставяне на преимущество, което (ii) нарушава конкуренцията, с оглед на положение, при което бенефициерите разполагат с изключителна концесия на обществените услуги по превоз на пътници в градовете Лисабон и Порто, но също така осигуряват и връзките с тези градове в зони, в които действат и други оператори? Или, с други думи, какви критерии трябва да се прилагат, за да може да се заключи, че предоставянето на преимущество нарушава конкуренцията? Дали за тази цел е от значение да се знае какъв процент от разходите в рамките на предприятията е свързан с автобусните линии, които функционират извън зоната на изключителност? Необходимо ли е в крайна сметка конкретното отражение на помощта върху дейността, упражнявана извън зоната на изключителност (Лисабон и Порто), да е съществено?

               ж)

               Дали предвидената в членове 76 ЕО и 88 ЕО намеса на Комисията е единственият правен способ за налагане спазването на разпоредбите на Договора относно държавните помощи, или полезното действие на общностното право изисква нещо повече, а именно: възможността за пряко прилагане на въпросните норми от националните съдилища по искане на частно правните субекти, които се считат увредени от предоставянето на субсидия или помощ, противоречаща на разпоредбите относно конкуренцията?

      (1)  Регламент (ЕИО) № 1191/69 на Съвета относно действията на държавите-членки по задължения, присъщи на концепцията за обществена услуга в железопътния, автомобилния и вътрешноводния транспорт (ОВ L 156, стр. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 1, стр. 25).

      (2)  C-280/00, Recueil, стр. I-7810.


title: Дело C-277/05: Решение на Съда (първи състав) от 18 юли 2007 г. (преюдициално запитване, отправено от Conseil d'État — Франция) — Société thermale d'Eugénie-Les-Bains/Ministère de l'Économie, des Finances et de l'Industrie (ДДС — Приложно поле — Задатък, внесен по договори за доставка на облагаеми с ДДС услуги и задържан от доставчика в случай на отказ — Квалификация ключови думи)

text:
               8.9.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/5

         Решение на Съда (първи състав) от 18 юли 2007 г. (преюдициално запитване, отправено от Conseil d'État — Франция) — Société thermale d'Eugénie-Les-Bains/Ministère de l'Économie, des Finances et de l'Industrie
   (Дело C-277/05) (1)

   (ДДС - Приложно поле - Задатък, внесен по договори за доставка на облагаеми с ДДС услуги и задържан от доставчика в случай на отказ - Квалификация ключови думи)
   (2007/C 211/07)
   Език на производството: френски
   Препращаща юрисдикция
   Conseil d'État
   Страни в главното производство

      Ищец: Société thermale d'Eugénie-Les-Bains

      Ответник: Ministère de l'Economie, des Finances et de l'Industrie
   Предмет
   Преюдициално запитване — Conseil d'État (Франция) — Тълкуване на член 2, параграф 1 от Директива 77/388/ЕИО: Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 г. за хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (OВ L 145, стp. 1) — Приложно поле — Задатък, внесен по договори за доставка на облагаеми с ДДС услуги и задържан от доставчика в случай на отказ — Квалифициране като възнаграждение за услуга за извършване на резервация или като обезщетение за разваляне на договора
   Диспозитив
   Член 2, параграф 1 и член 6, параграф 1 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 г. за хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа трябва да бъдат тълкувани в смисъл, че когато клиентът по договор за предоставяне на облагани с данък върху добавената стойност хотелиерски услуги упражни предоставената му възможност за отказ и внесените като задатък суми бъдат задържани от хотелиера, последните трябва да се разглеждат като обезщетение за прекратяване на договора, заплащано с оглед на поправянето на вредите, претърпени в резултат от неизпълнение от страна на клиента, без пряка връзка с възмездно извършване на услуга, и следователно като необлагаеми с този данък.

      (1)  ОВ C 229, 19 септември 2005 г.


title: Дело C-325/12: Определение на председателя на Съда от 5 ноември 2012 г. — Европейска комисия/Португалска република

text:
               13.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 108/19

         Определение на председателя на Съда от 5 ноември 2012 г. — Европейска комисия/Португалска република
   (Дело C-325/12) (1)

   2013/C 108/49
   Език на производството: португалски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 287, 22.9.2012 г.


title: Дело T-196/10: Жалба, подадена на 29 април 2010 г. — Apotheke DocMorris/СХВП (Изображение на кръст в зелено и бяло)

text:
               3.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 179/46

         Жалба, подадена на 29 април 2010 г. — Apotheke DocMorris/СХВП (Изображение на кръст в зелено и бяло)
   (Дело T-196/10)
   2010/C 179/81
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Apotheke DocMorris Holding GmbH (Щутгарт, Германия) (представител: адв. Y. Dick, Rechtsanwältin)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 23 февруари 2010 г. по преписка R 470/2009-4;

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка, съставена от изображение на кръст, оцветен в зелено и бяло, за стоки и услуги от класове 3, 5, 8, 9, 10,11, 16, 21, 25, 29, 30, 32, 35—42 и 44 — Заявка № 5 930 979

      Решение на проверителя: отказва регистрацията.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (1), тъй като преценката на апелативния състав във връзка с установяването на отличителния характер на марката е неправилна в много отношения.

      (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, 2009 г., стр. 1).


title: Дело T-164/08: Решение на Общия съд от 12 септември 2013 г. — Италия/Комисия (Езиков режим — Обявление за конкурс на общо основание за назначаване на лекари — Публикуване на пълния текст на три официални езика — информация във връзка с обявление за конкурс на общо основание — Публикуване на всички официални езици — Език на изпитите — Избор на втория език измежду три официални езика)

text:
               26.10.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/15

         Решение на Общия съд от 12 септември 2013 г. — Италия/Комисия
   (Дело T-164/08) (1)

   (Езиков режим - Обявление за конкурс на общо основание за назначаване на лекари - Публикуване на пълния текст на три официални езика - информация във връзка с обявление за конкурс на общо основание - Публикуване на всички официални езици - Език на изпитите - Избор на втория език измежду три официални езика)
   2013/C 313/27
   Език на производството: италиански

      Страни

      Ищец: Италианска република (представители: G. Palmieri, подпомаган от P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Ответник: Европейска комисия (представители: J. Currall и G. Gattinara)

      Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателя: Кралство Испания (представители: първоначално F. Díez Moreno, впоследствие N. Díaz Abad и J. García-Valdecasas Dorrego, abogados del Estado)

      Предмет

   Искане за отмяна на обявление за конкурс на общо основание EPSO/AD/125/08 (AD 7 и AD 9) за съставяне на списък с резерви за назначаване на лекари, публикуван в текстовете на немски, английски и френски език на Официален вестник на Европейския съюз от 21 февруари 2008 г. (ОВ C 48 A, стр. 1).

      Диспозитив

               1.

               Отменя обявлението за конкурс на общо основание EPSO/AD/125/08 (AD 7 и AD 9) за съставяне на списък с резерви за назначаване на лекари, публикуван в текстовете на немски, английски и френски език на Официален вестник на Европейския съюз от 21 февруари 2008 г.

               2.

               Кралство Испания, Италианската република и Европейската комисия поемат направени от тях разноски.

      (1)  ОВ C 158, 21.6.2008 г.


title: Дело C-136/07: Решение на Съда (втори състав) от 16 октомври 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Директиви 89/48/ЕИО и 92/51/ЕИО — Признаване на дипломи и на професионално образование и обучение — Професия на ръководител на полети)

text:
               6.12.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/5

         Решение на Съда (втори състав) от 16 октомври 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания
   (Дело C-136/07) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директиви 89/48/ЕИО и 92/51/ЕИО - Признаване на дипломи и на професионално образование и обучение - Професия на ръководител на полети)
   (2008/C 313/07)
   Език на производството: испански
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представител: H. Støvlbæk и R. Vidal Puig)

      Ответник: Кралство Испания (представител: M. Muñoz Pérez)
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Нарушение на Директива 89/48/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 година относно обща система за признаване на дипломите за висше образование, издадени след завършването на професионално образование и обучение с минимална продължителност от три години (ОВ L 19, 1989 г., стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 2, стр. 76), и Директива 92/51/ЕИО на Съвета от 18 юни 1992 година относно втора обща система за признаване на професионално образование и обучение за допълнение на Директива 89/48/ЕИО (ОВ L 209, стр. 25; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 2, стр. 212) — Достъп до професията на ръководител на полети
   Диспозитив

               1)

               Като не приема по отношение на професията на ръководител на полети законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 89/48/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 година относно обща система за признаване на дипломите за висше образование, издадени след завършването на професионално образование и обучение с минимална продължителност от три години и Директива 92/51/ЕИО на Съвета от 18 юни 1992 година относно втора обща система за признаване на професионално образование и обучение за допълнение на Директива 89/48/ЕИО, Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по тези директиви.

               2)

               Осъжда Кралство Испания да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 117, 26.5.2007 г.


title: Дело C-392/15: Решение на Съда (първи състав) от 1 февруари 2017 г. — Европейска комисия/Унгария (Неизпълнение на задължения от държава членка — Член 49 ДФЕС — Свобода на установяване — Нотариуси — Изискване за гражданство — Член 51 ДФЕС — Участие в упражняването на публичната власт)

text:
               3.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 104/16

         Решение на Съда (първи състав) от 1 февруари 2017 г. — Европейска комисия/Унгария
   (Дело C-392/15) (1)

   ((Неизпълнение на задължения от държава членка - Член 49 ДФЕС - Свобода на установяване - Нотариуси - Изискване за гражданство - Член 51 ДФЕС - Участие в упражняването на публичната власт))
   (2017/C 104/24)
   Език на производството: унгарски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: H. Støvlbæk и K. Talabér-Ritz)

      Ответник: Унгария (представители: M.Z. Fehér, G. Koós и M. M. Tátrai)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Чешка република (представители: M. Smolek, J. Vláčil и D. Hadroušek)

      Диспозитив

               1)

               Като е наложила изискване за гражданство за достъпа до професията нотариус, Унгария не е изпълнила задълженията си по член 49 ДФЕС.

               2)

               Осъжда Унгария да заплати съдебните разноски.

               3)

               Чешката република понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 302, 14.9.2015 г.


title: Дело T-192/08: Жалба, подадена на 21 май 2008 г. — Transnational Company Kazchrome и ENRC Marketing/Съвет

text:
               2.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 197/26

         Жалба, подадена на 21 май 2008 г. — Transnational Company „Kazchrome“ и ENRC Marketing/Съвет
   (Дело T-192/08)
   (2008/C 197/46)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподатели: Transnacionalnaia kompania „Kazchrome“ (TNK Kazchrome) (Aktobe, Казахстан) и ENRC Marketing AG (Kloten, Швейцария) [представители: L. Ruessmann и A. Willems, lawyers]

      Ответник: Съвет на Европейския съюз
   Искания на жалбоподатебите

               —

               да обяви жалбата за допустима;

               —

               да отмени Регламент (ЕО) № 172/2008 на Съвета за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на феросилиций, произведен в Китайската народна република, Египет, Казахстан, Бившата югославска република Македония и Русия, доколкото се отнасят до жалбоподателите;

               —

               да осъди Съвета да понесе собствените си съдебни разноски и направените от жалбоподателите.

         Правни основания и основни доводи
   Жалбоподателите, които произвеждат и продават феросилиций на пазара на Европейския съюз, искат частична отмяна на Регламент (ЕО) № 172/2008 (1) на Съвета за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито върху вноса на феросилиций, произведен в Китайската народна република, Египет, Казахстан, Бившата югославска република Македония и Русия.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите изтъкват, че те са пряко и лично засегнати от обжалвания регламент и че антидъмпинговото мито, наложено с посочения регламент, е резултат от няколко явни грешки в преценката, явни фактически грешки, нарушения на Основния регламент (2) (наричан по-нататък „Основен регламент“), както и на антидъмпинговото споразумение на СТО. По-нататък жалбоподателите твърдят, че ответникът не е посочил мотиви, съгласно изискването на член 253 ЕО.
   Въз основа на първото правно основание жалбоподателите изтъкват, че Съветът не е разграничил правилно ефекта от други известни фактори от този на всяка вреда, причинена от оспорвания внос и по този начин констатациите на Съвета нарушават член 3, параграф 2, член 3, параграф 6 и член 3, параграф 7 от Основния регламент.
   Въз основа на второто правно основание жалбоподателите твърдят, че антидъмпиновото мито е прието въз основа на погрешна преценка на интереса на Общността и в нарушение на член 9, параграф 4 и член 21 от Основния регламент.
   Въз основа на третото правно основание се изтъква, че макар жалбоподателите да са представили проверима информация на институциите, те се третират като лица, които не са оказали съдействие, и Съветът не е проверил фактическите обстоятелства, използвани в замяна на наличната информация, представена на вниманието му и не е извършил правилно третиране като дружество, работещо в условията на пазарна икономика в рамките на наложените в Основния регламент срокове.
   Въз основа на четвъртото правно основание жалбоподателите твърдят, че при разследването е нарушено тяхното право на защита.

      (1)  OВ 2008 г., L 55, стр. 6.

      (2)  Регламент (ЕО) № 384/96 на Съвета от 22 декември 1995 година за защита срещу дъмпингов внос на стоки от страни, които не са членки на Европейската общност (OВ 1996 г. L 56, стр. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 12, стр. 223).


title: Дело C-268/14 P: Жалба, подадена на 30 май 2014 г. от Italmobiliare SpA срещу решението, постановено от Общия съд (седми състав) на 14 март 2014 г. по дело T-305/11, Italmobiliare SpA/Европейска комисия

text:
               25.8.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/21

         Жалба, подадена на 30 май 2014 г. от Italmobiliare SpA срещу решението, постановено от Общия съд (седми състав) на 14 март 2014 г. по дело T-305/11, Italmobiliare SpA/Европейска комисия
   (Дело C-268/14 P)
   2014/C 282/27
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Italmobiliare SpA (представители: M. Siragusa, F. Moretti и L. Nascimbene, адвокати)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени изцяло съдебното решение с всички произтичащи от това последици за обжалваното решение, включително неговата отмяна,

               —

               ако е подходящо и необходимо, да се предприемат процесуално-организационни действия и/или действия по събиране на доказателства съгласно член 62 и член 64 съответно от Процедурния правилник на Съда,

               —

               да се осъди Комисията за заплати съдебните разноски, включително за производството пред Общия съд, и

               —

               при условията на евентуалност, в случай, че горепосочените искания не бъдат уважени, да се върне делото на Общия съд, включително с оглед изпълнението на все още неразпоредените от Съда процесуално-организационни действия или действия по събиране на доказателства.

      Основания и основни доводи

               1

               Първо основание: неправилно определяне на адресата на обжалваното решение
               С първото основание Italmobiliare оспорва възприетото от Общия съд становище за основателността на предположението, че търсените данни биха могли да бъдат на разположение у Italmobiliare. Общият съд изопачил съществено фактите и погрешно приложил принципа на оправданите правни очаквания след като не е приел, че предишното поведение на Комисията и самите нейни писмени уверения са могли да внушат оправдани правни очаквания за неотносимост към Italmobiliare на обжалваното решение. Накрая решението на Общия съд изобщо не било мотивирано във връзка с твърдяното нарушение на принципа на недопускане на дискриминация, тъй като не е взело под внимание оплакването на жалбоподателя, че Italmobiliare е било единственият финансов holding, който е бил адресат на искането за предоставяне на информация по член 18, параграф 3 от Регламент № 1/2003 (1).

               2

               Второ основание: противоречивост и нелогичност на мотивите, с които се разглежда оплакването за нарушение на член 296 ДФЕС от Комисията
               С второто основание Italmobiliare твърди, че мотивите на Общия съд са противоречиви и нелогични, тъй като, въпреки че признават доводите на Комисията за недостатъчни с оглед на предмета и целта на жалбата, ги приема за изчерпателни по отношение на изложението в решението, по което е образувано производство, въпреки че с него не е допълнено съществено съдържанието на обжалваното решение. Както мотивите на обжалваното решение, така и тези на съдебното решение, са еднакво недостатъчни с оглед на изискването за необходимост на предявената информация, както и с оглед на избора да бъде прието решение по реда на член 18, параграф 3 от Регламент № 1/2003.

               3

               Трето основание: неправилно прилагане на член 101 ДФЕС и на член 18, параграфи 1 и 3 от Регламент № 1/2003, доколкото Общият съд не е признал по отношение на обжалваното решение качеството му на акт ultra vires

               С третото основание Italmobiliare оспорва направения от Общия съд анализ на твърдението за липса на компетентност на Комисията да приеме обжалваното решение. По същество Общият съд не взел под внимание представените от жалбоподателя доказателства в подкрепа на неговото оплакване, без при това да предприеме процесуално-организационни действия, за да провери данните, които според Комисията обосновават искането за предоставяне на информация.

               4

               Четвърто основание: липса, противоречивост и нелогичност на мотивите относно разглеждането на оплакването за нарушение на принципа на пропорционалност
               С четвъртото основание Italmobiliare се оплаква от липсата на и/или противоречивостта в мотивите относно твърдението за нарушение от Комисията на принципа на пропорционалност, изразяващо се в: i) неуместност на искането за предоставяне на информация за постигане на поставената в разглеждания случай цел; ii) прекомерна тежест за предприятието на усилията, които са изискани от него с оглед на подготовката на отговора на искането за предоставяне на информация, и iii) нарушение на критерия за прилагане на най-умерен подход, които при всички случаи изисква поставените пред разследването цели да бъдат преследвани чрез приемането на мерки, съдържащи минимално засягане на правната сфера на техните адресати.

               5

               Пето основание: липса на мотиви относно твърдението за нарушение на правото на изслушване
               С петото основание Italmobiliare се оплаква от липсата на мотиви в съдебното решение относно твърдението за нарушение на правото на изслушване. Общият съд погрешно приел, че „начинът“ на провеждане на изслушване от Комисията може да не подлежи на съдебен контрол само поради това, че самата Комисия не е „изобщо длъжна“ да го провежда.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (текст със значение за ЕИП) (ОВ L 1, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).


title: Дело T-120/09: Жалба, подадена на 27 март 2009 г. — Phoenix-Reisen и DRV/Комисия

text:
               5.12.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 297/21

         Жалба, подадена на 27 март 2009 г. — Phoenix-Reisen и DRV/Комисия
   (Дело T-120/09)
   2009/C 297/31
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподатели: Phoenix-Reisen GmbH (Бон, Германия) и Deutscher Reiseverband eV (DRV) (Берлин, Германия) (представители: R. Gerharz и A. Funke, Rechtsanwälte)

      Ответник: Комисия на Европейските общности

      Искания на жалбоподателите

               —

               да се отмени решението на ответника от 13 февруари 2009 г. за отказ да се предприемат действия по отношение на държавните помощи, предоставени от Федерална република Германия под формата на плащания на обезщетения при неплатежоспособност;

               —

               при условията на евентуалност, жалбата за отмяна да се преквалифицира като иск за неправомерно бездействие, ако това е според Първоинстанционния съд подходящата форма за предявяване на правата.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателите оспорват Писмо D/50594 на Комисията от 13 февруари 2009 г. относно оплакването им във връзка с плащането на обезщетения при неплатежоспособност на предприятия, както и с предоставянето на средства за плащането на обезщетения при неплатежоспособност във Федерална република Германия (CP 79/2007 — Предположение за помощ чрез изплащане на обезщетения при неплатежоспособност). В писмото си Комисията отново изразила схващането, че разпоредбите относно държавните помощи не са нарушени.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите твърдят, че спорните мерки не могат да се обосноват с Директива 80/987/ЕИО (1). По-нататък, с отказа да предприеме действия по отношение на твърдяното нарушение Комисията нарушила общностното право. Отказът освен това не можел да бъде обоснован и с решенията на Bundessozialgericht.

      (1)  Директива 80/987/ЕИО на Съвета от 20 октомври 1980 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно закрилата на работниците и служителите в случай на неплатежоспособност на техния работодател (ОВ L 283, стр. 23; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 197).


title: Дело T-251/12: Решение на Общия съд от 29 февруари 2016 г. — EGL и др./Комисия (Конкуренция — Картели — Услуги за международен въздушен превоз — Решение, с което се констатира нарушение на член 101 ДФЕС — Определяне на цените — Допълнителни такси и тарифни механизми, които се отразяват върху крайната цена — Определяне на пазара — Засягане на търговията между държавите членки — Сътрудничество — Частично освобождаване от глоба)

text:
               18.4.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 136/24

         Решение на Общия съд от 29 февруари 2016 г. — EGL и др./Комисия
   (Дело T-251/12) (1)

   ((Конкуренция - Картели - Услуги за международен въздушен превоз - Решение, с което се констатира нарушение на член 101 ДФЕС - Определяне на цените - Допълнителни такси и тарифни механизми, които се отразяват върху крайната цена - Определяне на пазара - Засягане на търговията между държавите членки - Сътрудничество - Частично освобождаване от глоба))
   (2016/C 136/34)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: EGL, Inc. (Хюстън, САЩ), Ceva Freight (UK) Ltd (Ашби де ла Зуш, Обединено кралство) и Ceva Freight Shanghai Ltd (Шанхай, Китай) (представители: първоначално M. Brealey, QC, S. Love, barrister, M. Pullen, D. Gillespie и R. Fawcett-Feuillette, solicitors, впоследствие M. Brealey, S. Love, M. Pullen, R. Fawcett Feuillette и M. Boles, solicitors, и накрая M. Brealy и M. Pullen)

      Ответник: Европейска комисия (представители: V. Bottka и P. Van Nuffel, подпомагани от S. Kingston, barrister)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение C (2012) 1959 окончателен на Комисията от 28 март 2012 година относно производство по член 101 [ДФЕС] и член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/39462 — Спедиторски услуги) в засягащата жалбоподателите част и при условията на евентуалност, искане за промяна на наложените им с това решение глоби

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда EGL, Inc., Ceva Freight (Обединеното кралство) Ltd и Ceva Freight Shanghai Ltd да заплатят съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 227, 28.7.2012 г.


title: Дело C-308/14: Иск, предявен на 27 юни 2014 г.  — Европейска комисия/Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия

text:
               22.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 329/2

         Иск, предявен на 27 юни 2014 г. — Европейска комисия/Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия
   (Дело C-308/14)
   2014/C 329/03
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: D. Martin, M. Wilderspin)

      Ответници: Обединено Кралство Великобритания и Северна Ирландия

      Искания на ищеца

               —

               да бъде установено, че Великобритания не е изпълнила задълженията си по Регламент (EО) № 883/2004 (1), тъй като е предвидила изискване лицата, заявили отпускането на детски добавки или ползването на данъчен кредит във връзка с отглеждането на дете, да имат право на пребиваване във Великобритания,

               —

               Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия да бъде осъдено да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Според Комисията, тъй като изисква лицата, заявили отпускането на детски добавки или ползването на данъчен кредит във връзка с отглеждането на дете, да имат право на пребиваване във Великобритания, като условие, за да бъдат третирани като лицата с местожителство в тази държава, Великобритания е предвидила условие, което не се допуска от Регламент (EО) № 883/2004.
   При условията на евентуалност Комисията посочва, че тъй като е предвидила изискване, за придобиване на правото да бъдат получавани социалноосигурителни плащания, което право гражданите на Великобритания придобиват автоматично, последната е създала положение, в което гражданите на други държави членки са подложени на пряка дискриминация, като по този начин се нарушава член 4 от Регламент (EО) № 883/2004.

      (1)  Регламент (EО) № 883/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година за координация на системите за социално осигуряване (OВ L 166, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 82).


title: Дела C-113/10, С-147/10 и С-234/10: Решение на Съда (четвърти състав) от 27 септември 2012 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Düsseldorf — Германия, High Court of Justice (Chancery Division) — Обединеното кралство, Tribunal de grande instance de Nanterre — Франция) — Zuckerfabrik Jülich AG/Hauptzollamt Aachen (C-113/10), British Sugar plc/Rural Payments Agency, an Executive Agency of the Department for Environment, Food & Rural Affairs (C-147/10) и Tereos — Union de coopératives agricoles à capital variable/Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers (C-234/10) (Обща селскостопанска политика — Обща организация на пазарите — Производители на захар и изоглюкоза — Изчисляване на налозите върху производството — Правилност на метод за изчисляване, отчитащ условни суми на възстановявания за количествата захар, изнесени без възстановяване — Прилагане на правната уредба с обратна сила — Обменни валутни курсове — Присъждане на лихви)

text:
               24.11.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 366/8

         Решение на Съда (четвърти състав) от 27 септември 2012 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Düsseldorf — Германия, High Court of Justice (Chancery Division) — Обединеното кралство, Tribunal de grande instance de Nanterre — Франция) — Zuckerfabrik Jülich AG/Hauptzollamt Aachen (C-113/10), British Sugar plc/Rural Payments Agency, an Executive Agency of the Department for Environment, Food & Rural Affairs (C-147/10) и Tereos — Union de coopératives agricoles à capital variable/Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers (C-234/10)
   (Дела C-113/10, С-147/10 и С-234/10) (1)

   (Обща селскостопанска политика - Обща организация на пазарите - Производители на захар и изоглюкоза - Изчисляване на налозите върху производството - Правилност на метод за изчисляване, отчитащ условни суми на възстановявания за количествата захар, изнесени без възстановяване - Прилагане на правната уредба с обратна сила - Обменни валутни курсове - Присъждане на лихви)
   2012/C 366/13
   Езици на производството: немски, английски, френски

      Запитващи юрисдикции

   Finanzgericht Düsseldorf, High Court of Justice (Chancery Division), Tribunal de grande instance de Nanterre

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Zuckerfabrik Jülich AG (C-113/10); ищци: British Sugar plc (C-147/10), Tereos — Union de coopératives agricoles à capital variable (C-234/10)

      Ответници: Hauptzollamt Aachen (C-113/10), Rural Payments Agency, an Executive Agency of the Department for Environment, Food & Rural Affairs (C-147/10), Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers (C-234/10)

      Предмет

   (C-113/10)
   Преюдициално запитване — Finanzgericht Düsseldorf — Валидност на Регламент (ЕО) № 1193/2009 на Комисията от 3 ноември 2009 година за поправка на регламенти (ЕО) № 1762/2003, (ЕО) № 1775/2004, (ЕО) № 1686/2005 и (ЕО) № 164/2007 и за определяне на размера на налога върху производството в сектора на захарта за пазарните години 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 и 2005/2006 (ОВ L 321, стр. 1) от гледна точка на принципите на правна сигурност и на защита на оправданите правни очаквания — Обратно действие на посочения регламент — Метод за изчисляване на размера на налозите върху производството
   (C-147/10)
   Преюдициално запитване — High Court of Justice (Chancery Division) — Валидност на Регламент (ЕО) № 1193/2009 на Комисията от 3 ноември 2009 година за поправка на регламенти (ЕО) № 1762/2003, (ЕО) № 1775/2004, (ЕО) № 1686/2005 и (ЕО) № 164/2007 и за определяне на размера на налога върху производството в сектора на захарта за пазарните години 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 и 2005/2006 (ОВ L 321, стр. 1) — Възстановяване на сумите, получени на основание на невалидни общностни регламенти — Определяне на приложимия обменен курс
   (C-234/10)
   Преюдициално запитване — Tribunal de grande instance de Nanterre — Действителност от гледна точка на член 15 от Регламент (ЕО) № 1260/2001 на Съвета от 19 юни 2001 година относно общата организация на пазарите в сектора на захарта (ОВ L 178, стр. 1) на Регламент (ЕО) № 1193/2009 на Комисията от 3 ноември 2009 година за поправка на регламенти (ЕО) № 1762/2003, (ЕО) № 1775/2004, (ЕО) № 1686/2005 и (ЕО) № 164/2007 и за определяне на размера на налога върху производството в сектора на захарта за пазарните години 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 и 2005/2006 (ОВ L 321, стр. 1) — Определяне на размера на налога върху производството в сектора на захарта — Определяне на средната загуба

      Диспозитив

               1.

               Регламент (ЕО) № 1193/2009 на Комисията от 3 ноември 2009 година за поправка на регламенти (ЕО) № 1762/2003, (ЕО) № 1775/2004, (ЕО) № 1686/2005 и (ЕО) № 164/2007 и за определяне на размера на налога върху производството в сектора на захарта за пазарните години 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 и 2005/2006, с изключение на член 3 от него, който вече е отменен с отмяната на член 2 от Регламент (ЕО) № 1686/2005 на Комисията от 14 октомври 2005 година за определяне на налозите върху производството за сектора на захарта за 2004/2005 пазарна година с Решение на Общия съд на Европейския съюз от 29 септември 2011 г. по дело Полша/Комисия (T-4/06), е невалиден.

               2.

               При липсата на правна уредба на Съюза по този въпрос обменният курс, по който се изчислява обезщетението за надплатени налози върху производството в сектора на захарта, трябва да се определи от националното право на съответната държава членка.

               3.

               Според правото на Съюза правните субекти, които имат право да им бъдат върнати платени без основание суми, представляващи определени с невалиден регламент налози върху производството в сектора на захарта, имат също така право на лихви върху тези суми. Национална юрисдикция не може, като упражни правото си на преценка, да откаже плащането на лихви върху сумите, събрани от държава членка на основание на невалиден регламент, по съображения, че тази държава членка не може да претендира съответните лихви върху собствените ресурси на Европейския съюз.

      (1)  ОВ C 134, 25.5.2010 г.

      ОВ С 148, 5.6.2010 г.

      ОВ С 221, 14.8.2010 г.


title: Дело C-346/14: Иск, предявен на 18 юли 2014 г.  — Европейска комисия/Република Австрия

text:
               13.10.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 361/3

         Иск, предявен на 18 юли 2014 г. — Европейска комисия/Република Австрия
   (Дело C-346/14)
   2014/C 361/03
   Език на производството: немски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: E. Manhaeve и G. Wilms, Bevollmächtigte)

      Ответник: Република Австрия

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че ответникът е нарушил задълженията си по член 4, параграф 3 ДЕС във връзка с член 288 ДФЕС, като не е приложил правилно разпоредбите на член 4, параграф 1 във връзка с член 4, параграф 7 от Директива 2000/60/ЕО (1) (Рамкова директива за водата) във връзка с разрешение за изграждане на водноелектрическа централа на „Schwarze Sulm“;

               —

               да се осъди Република Австрия да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Според Комисията Австрия се е опитала да заобиколи забраната за влошаване на състоянието, установена като основен принцип в член 4, параграф 1 от Рамковата директива за водата, и по този начин е нарушила изискванията за освобождаване от отговорност по член 4, параграф 7 от Рамковата директива за водата.
   Прилагането на Директивата ratione temporis се основавало на практиката на Съда, според която по време на срока за транспониране на дадена директива държавите членки не трябва да приемат разпоредби, които могат сериозно да застрашат постигането на целта на Директивата (член 4, параграф 3 ДЕС във връзка с член 288 ДФЕС).
   В новото си решение ответникът се позовавал само на промяна в оценката за състоянието на водата на „Schwarze Sulm“. Промяната в оценяването („добро“ състояние на водата вместо „много добро“) противоречала на първоначалния план за управление. Констатациите и оценките в плана за управление не можели да се променят в последния момент в резултат на административно решение, взето ad-hoc и въз основа на нови критерии. В противен случай лесно можели да бъдат заобиколени съществени основни разпоредби на Рамковата директива за водата, както в настоящия случай забраната за влошаване на състоянието, а също и важни процедурни разпоредби като например участието на обществеността.

      (1)  Директива 2000/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2000 година за установяване на рамка за действията на Общността в областта на политиката за водите (ОВ L 327, стр. 1; Специално издание на български език, глава 15, том 6, стр. 193).


title: Дело T-95/08: Жалба, подадена на 22 февруари 2008 г. — Италия/Комисия

text:
               12.4.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 92/44

         Жалба, подадена на 22 февруари 2008 г. — Италия/Комисия
   (Дело T-95/08)
   (2008/C 92/87)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Жалбоподател: Република Италия (представител: G. Aiello, avvocato dello Stato)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение C(2007) 6514 на Комисията от 20 декември 2007 г., в частта, в която изключва от финансиране от страна на Общността и прехвърля в тежест на бюджета на Италианската република финансовите последици, приложими в рамките на уреждането на разходите, финансирани от Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието, секция „Гарантиране“.

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски по настоящото производство.

         Правни основания и основни доводи
   Италианското правителство оспорва Решение C(2007) 6514 на Комисията от,20 декември 2007 г. в частта, в която изключва от финансиране от страна на Общността и прехвърля в тежест на бюджета на жалбоподателя финансовите последици, приложими в рамките на уреждането на разходите, финансирани от Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието, секция „Гарантиране“.
   В подкрепа на своите искания жалбоподателят твърди:

               —

               нарушение на член 30, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1535/2003 на Комисията от 29 август 2003 година за определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 2201/96 на Съвета по отношение режима на помощи за продукти от преработени плодове и зеленчуци (ОВ L 218, 30.8.2003 г., стр. 14; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 49, стр. 7), по отношение на помощите в сектора на продуктите от преработени плодове и зеленчуци,

               —

               нарушение на член 5, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 2777/2000 на Комисията от 18 декември 2000 година за приемане на извънредни мерки за подпомагане на пазара на говеждо и телешко месо (ОВ L 321, 19.12.2000 г., стр. 47), както и на член 4 от Решение 97/735/ЕО на Комисията от 21 октомври 1997 г. относно някои защитни мерки във връзка с търговията с определени видове животински отпадъци от бозайници (ОВ L 294, 28.10.1997 г., стр. 7), по отношение на придобиването на говеда на възраст над тридесет месеца, които са предназначени за унищожаване,

               —

               нарушение на член 9, параграф 3 от Регламент (ЕИО) № 2075/92 на Съвета от 30 юни 1992 година относно общата организация на пазара на суров тютюн (ОВ L 215, 30.7.1992 г., стр. 70; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 11, стр. 77), както и на членове 11 и 12 от Регламент (ЕО) № 2848/98 на Комисията от 22 декември 1998 година относно установяване на подробни правила за прилагането на Регламент (EИО) № 2075/92 (ОВ L 358, 11.12.1998 г., стр. 17), по отношение на системата за премии за тютюн.


title: Дело T-12/16: Определение на Общия съд от 7 октомври 2016 г. — Словения/Комисия (ЕФГЗ и ЕЗФРСР — Разходи, изключени от финансиране — Разходи, направени от Словения — Приемане на решение за изпълнение (ЕС) 2016/1059 — Липса на основание за произнасяне по същество)

text:
               9.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 6/38

         Определение на Общия съд от 7 октомври 2016 г. — Словения/Комисия
   (Дело T-12/16) (1)

   ((ЕФГЗ и ЕЗФРСР - Разходи, изключени от финансиране - Разходи, направени от Словения - Приемане на решение за изпълнение (ЕС) 2016/1059 - Липса на основание за произнасяне по същество))
   (2017/C 006/47)
   Език на производството: словенски

      Страни

      Жалбоподател: Република Словения (представител: L. Bembič)

      Ответник: Европейска комисия (представители: B. Rous Demiri и D. Triantafyllou)

      Предмет

   Искане, предявено на основание член 263 ДФЕС, с което жалбоподателят иска отмяна на Решение за изпълнение (ЕС) 2015/2098 на Комисията от 13 ноември 2015 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (ОВ L 303, стр. 35), в частта, която се отнася до Република Словения

      Диспозитив

               1)

               Липсва основание за произнасяне по жалбата.

               2)

               Осъжда Европейската комисия да понесе направените от нея съдебни разноски, както и тези на Република Словения.

      (1)  ОВ C 98, 14.3.2016 г.


title: Дело C-356/13: Иск, предявен на 26 юни 2013 г. — Европейска комисия/Република Полша

text:
               23.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 344/38

         Иск, предявен на 26 юни 2013 г. — Европейска комисия/Република Полша
   (Дело C-356/13)
   2013/C 344/66
   Език на производството: полски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: E. Manhaeve и K. Herrmann)

      Ответник: Република Полша

      Искания на ищеца

               —

               Да се установи, че Република Полша не е изпълнила задълженията си по член 3 от Директива 91/676/ЕИО на Съвета от 12 декември 1991 година за опазване на водите от замърсяване с нитрати от селскостопански източници (1) във връзка с приложение I към същата, тъй като не е определила изчерпателно водите, които могат да бъдат замърсени с нитрати от селскостопански източници, и тъй като не е посочила изчерпателно уязвимите зони,

               —

               да се установи, че Република Полша не е изпълнила задълженията си по член 5 от Директива 91/676/ЕИО на Съвета от 12 декември 1991 година за опазване на водите от замърсяване с нитрати от селскостопански източници във връзка с част А, точка 2 от приложение II към Директивата и параграф 1, точки 1 и 3 от приложение III към същата, тъй като е съставила програми за действие по смисъла на член 5 от Директивата въз основа на неизчерпателно посочване на особено уязвимите зони и тъй като тези програми съдържат мерки, които са несъвместими с част А, точка 2 от приложение II и параграф 1, точки 1 и 3 от приложение III към Директивата,

               —

               Република Полша да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.

      Основания и доводи

   Република Полша е била длъжна да транспонира Директива 91/676/ЕИО и да изпълнява задълженията си по нея от датата на присъединяването си към Европейския съюз на 1 май 2004 г.

      (1)  ОВ L 375, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 81.


title: Дело T-225/13: Определение на Общия съд от 16 март 2017 г. — T & L Sugars и Sidul Açúcares/Комисия

text:
               8.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 144/60

         Определение на Общия съд от 16 март 2017 г. — T & L Sugars и Sidul Açúcares/Комисия
   (Дело T-225/13) (1)

   (2017/C 144/83)
   Език на производството: английски
   Председателят на седми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 178, 22.6.2013 г.


title: Дело T-849/16: Жалба, подадена на 4 декември 2016 г. — PGNiG Supply & Trading/Комисия

text:
               6.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/42

         Жалба, подадена на 4 декември 2016 г. — PGNiG Supply & Trading/Комисия
   (Дело T-849/16)
   (2017/C 038/56)
   Език на производството: полски

      Страни

      Жалбоподател: PGNiG Supply & Trading GmbH (Мюнхен, Германия) (представител: M. Jeżewski, adwokat)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на Европейската комисия от 28 октомври 2016 г. за изменение на условията за неприлагане на някои изисквания на правото на Съюза по отношение на газопровода OPAL,

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага 14 основания.

               1.

               Първо основание: нарушение на основните права и неправилна преценка на акта, по който започва производството за изменение на дотогавашното изключение от някои изисквания на правото на Съюза, предвидено през 2009 г. за газопровода OPAL по силата на решение на германската Федерална мрежова агенция.

               2.

               Второ основание: липса на компетентност за вземане на решение за изменение на предвиденото за газопровода OPAL изключение от някои изисквания на правото на Съюза.

               3.

               Трето основание: неправилно тълкуване на предпоставките за допускане на изключение по отношение на дадена газова инфраструктура съгласно член 36, параграф 1 във връзка с член 2, точка 17 от Директива 2009/73/ЕО.

                           —

                           Съгласно член 36, параграф 1 от Директива 2009/73/ЕО изключение се допуска единствено по отношение на междусистемни газопроводи, съоръжения за ВПГ и съоръжения за съхранение. Същевременно „междусистемен газопровод“ е преносен газопровод, който пресича или се разпростира върху границата между две държави членки с единствената цел да свърже националните газопреносни системи на тези държави членки.

                           —

                           Газопроводът OPAL не е „междусистемен“, тъй като свързаният с него газопровод Gazela, който минава през Чехия, е транзитен газопровод за пренос на газа от OPAL обратно към Германия.

               4.

               Четвърто основание: неправилно тълкуване на предпоставките за допускане на изключение по отношение на дадена газова инфраструктура съгласно член 36, параграф 1, буква б) във връзка с член 2, точка 33 от Директива 2009/73/ЕО.

                           —

                           Едно от условията за допускане на регулаторно изключение за големи нови газови инфраструктури е нивото на риска, свързан с инвестицията, да е такова, че инвестицията не би била направена, ако не се допусне регулаторното изключение.

                           —

                           Инвестицията за изграждането на газопровода OPAL е окончателно осъществена и завършена на 13 юли 2011 г., поради което не може да се говори за по-нататъшно наличие на такива рискове.

               5.

               Пето основание: неправилно тълкуване на предпоставките за допускане на изключение по отношение на дадена газова инфраструктура съгласно член 36, параграф 1, букви а) и д) от Директива 2009/73/ЕО, доколкото е прието, че изменението на регулаторното изключение за газопровода OPAL няма негативно отражение върху конкуренцията на газовия пазар.

               6.

               Шесто основание: неправилно тълкуване на предпоставките за допускане на изключение по отношение на дадена газова инфраструктура съгласно член 36, параграф 1, буква а) от Директива 2009/73/ЕО, доколкото е прието, че изменението на регулаторното изключение за газопровода OPAL повишава сигурността на газовите доставки на вътрешния пазар.

               7.

               Седмо основание: несъобразяване на обстоятелството, че при вземането на решение за допускане на изключение по член 36 от Директива 2009/73/ЕО германската Федерална мрежова агенция е длъжна да спазва нормата на член 102 ДФЕС.

               8.

               Осмо основание: нарушение на принципа на правна сигурност и защита на оправданите правни очаквания.

               9.

               Девето основание: нарушение на принципа на пропорционалност.

               10.

               Десето основание: привилегировано третиране на инфраструктурата, до която се отнася освобождаването и чийто статут е несъвместим с правото на Съюза.

               11.

               Единадесето основание: нарушение съответно на членове 274 и 254 от Споразумението за асоцииране между Европейския съюз и неговите държави членки, от една страна, и Украйна, от друга.

               12.

               Тринадесето основание: нарушение на член 7 ДФЕС, доколкото е прието решение, което е в противоречие с други политики на Европейския съюз.

               13.

               Четиринадесето основание: невалидност съгласно член 277 ДФЕС на член 2, точка 33 във връзка с член 36, параграф 1 от Директива 2009/73/ЕО поради произволното въвеждане на дискриминационно разграничение между инфраструктурата, за която може да се допусне регулаторно изключение, и останалата инфраструктура, за която не се допуска такова изключение.


title: Дело C-69/17: Преюдициално запитване от Curtea de Apel Bucureşti (Румъния), постъпило на 8 февруари 2017 г. — Gamesa Wind România SRL/Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor, Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

text:
               8.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 144/27

         Преюдициално запитване от Curtea de Apel Bucureşti (Румъния), постъпило на 8 февруари 2017 г. — Gamesa Wind România SRL/Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor, Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili
   (Дело C-69/17)
   (2017/C 144/35)
   Език на производството: румънски

      Запитваща юрисдикция

   Curtea de Apel Bucureşti

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Gamesa Wind România SRL

      Ответници: Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor, Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

      Преюдициални въпроси

               1)

               Допуска ли Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (1) (и по-специално членове 213, 214 и 273 от нея) при обстоятелства като тези в главното производство национална правна уредба или данъчни практики, съгласно които данъчнозадължено лице не може да се ползва от упражненото в няколко декларации за ДДС право на приспадане на ДДС след реактивирането на неговия идентификационен номер по ДДС, поради обстоятелството че съответният ДДС е начислен за покупки, извършени през период, през който идентификационният номер по ДДС на данъчнозадълженото лице не е бил активен?

               2)

               Допуска ли Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 г. относно общата система на данъка върху добавената стойност (и по-специално членове 213, 214 и 273 от нея) при обстоятелства като тези в главното производство национална правна уредба или данъчни практики, съгласно които данъчнозадължено лице не може да се ползва от упражненото в няколко декларации за ДДС право на приспадане на ДДС след реактивирането на неговия идентификационен номер по ДДС, поради обстоятелството че, макар и съответният ДДС да е бил начислен по фактури, издадени след реактивирането на идентификационния номер по ДДС на данъчнозадълженото лице, той е начислен за покупки, извършени в период, в който идентификационният номер по ДДС на данъчнозадълженото лице не е бил активен?

      (1)  ОВ 2006 L 347, стр. 1, Ediție specială, 09/vol.3, p. 7


title: Дело C-484/08: Преюдициално запитване, отправено от Tribunal Supremo (Испания) на 10 ноември 2008 г.  — Caja de Ahorros y Monte de Piedad de Madrid/Asociación de Usuarios de Servicios Bancarios (Ausbanc)

text:
               24.1.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/16

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunal Supremo (Испания) на 10 ноември 2008 г. — Caja de Ahorros y Monte de Piedad de Madrid/Asociación de Usuarios de Servicios Bancarios (Ausbanc)
   (Дело C-484/08)
   (2009/C 19/28)
   Език на производството: испански
   Препращаща юрисдикция
   Tribunal Supremo
   Страни в главното производство

      Ищец: Caja de Ahorros y Monte de Piedad de Madrid

      Ответник: Asociación de Usuarios de Servicios Bancarios (Ausbanc)
   Преюдициални въпроси

               1)

               Следва ли член 8 от Директива 93/13/ЕИО (1) на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори да се тълкува в смисъл, че държава-членка може да предвиди в своето законодателство и в полза на потребителите контрол върху неравноправния характер на клаузите, които член 4, параграф 2 от посочената директива изключва от споменатия контрол?

               2)

               Не допускат ли следователно разпоредбите на член 4, параграф 2 във връзка с член 8 от Директива 93/13/ЕИО от 5 април 1993 година държава-членка да предвиди в своя правен ред в полза на потребителите контрол върху неравноправния характер на клаузите, отнасящи се до „определянето на основния предмет на договора“ или „съответствието на цената и възнаграждението, от една страна, и доставените стоки или предоставените услуги, от друга“, дори ако тези клаузи са изразени на ясен и разбираем език?

               3)

               Съвместимо ли е с член 2 ЕО, член 3, параграф 1, буква ж) ЕО и член 4, параграф 1 ЕО тълкуване на член 8 и член 4, параграф 2 от посочената по-горе директива, позволяващо на държава-членка да пристъпи към съдебен контрол върху неравноправния характер на клаузите, съдържащи се в сключени от потребителите договори и изразени на ясен и разбираем език, които определят основния предмет на договора или съответствието на цената и възнаграждението, от една страна, и доставените стоки или предоставените услуги, от друга?

      (1)  ОВ L 95, стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273.


title: Дело C-505/08: Иск, предявен на 19 ноември 2008 г.  — Комисия на Европейските общности/Федерална република Германия

text:
               24.1.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/19

         Иск, предявен на 19 ноември 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Федерална република Германия
   (Дело C-505/08)
   (2009/C 19/33)
   Език на производството: немски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: H. Støvlbæk и M. Adam)

      Ответник: Федерална република Германия
   Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е приела всички необходими законови, подзаконови и административни разпоредби за съобразяване с Директива 2005/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 септември 2005 година относно признаването на професионалните квалификации (1), или при всички случаи, не е информирала в пълна степен Комисията за тях, Федерална република Германия не е изпълнила задълженията си по тази директива.

               —

               да се осъди Федерална република Германия да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Срокът за транспониране на Директивата е изтекъл на 20 октомври 2007 г.

      (1)  ОВ L 255, стр. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 8, стр. 3.