title: Дело T-206/14: Решение на Общия съд от 23 септември 2015 г. — Hüpeden/Съвет и Комисия (Извъндоговорна отговорност — Дъмпинг — Внос на някои приготвени или консервирани цитрусови плодове с произход от Китай — Регламент (ЕО) № 1355/2008, обявен за невалиден от Съда — Вреди, които ищецът твърди, че е претърпял в резултат от приемането на регламента — Иск за обезщетение — Изчерпване на вътрешноправните средства за защита — Допустимост — Достатъчно съществено нарушение на правна норма, с която се предоставят права на частноправните субекти — Член 2, параграф 7, буква а) от Регламент (ЕО) № 384/96 (понастоящем член 2, параграф 7, буква а) от Регламент (ЕО) № 1225/2009) — Изискване за полагане на дължимата грижа — Причинно-следствена връзка)

text:
               23.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 389/46

         Решение на Общия съд от 23 септември 2015 г. — Hüpeden/Съвет и Комисия
   (Дело T-206/14) (1)

   ((Извъндоговорна отговорност - Дъмпинг - Внос на някои приготвени или консервирани цитрусови плодове с произход от Китай - Регламент (ЕО) № 1355/2008, обявен за невалиден от Съда - Вреди, които ищецът твърди, че е претърпял в резултат от приемането на регламента - Иск за обезщетение - Изчерпване на вътрешноправните средства за защита - Допустимост - Достатъчно съществено нарушение на правна норма, с която се предоставят права на частноправните субекти - Член 2, параграф 7, буква а) от Регламент (ЕО) № 384/96 (понастоящем член 2, параграф 7, буква а) от Регламент (ЕО) № 1225/2009) - Изискване за полагане на дължимата грижа - Причинно-следствена връзка))
   (2015/C 389/50)
   Език на производството: немски

      Страни

      Ищец: Hüpeden & Co. (GmbH & Co.) KG (Хамбург, Германия) (представител: K. Landry, адвокат)

      Ответници: Съвет на Европейския съюз (представители: J.-P. Hix, подпомаган първоначално от D. Geradin и N. Tuominen, впоследствие от N. Tuominen, адвокати) и Европейска комисия (представители: T. Maxian Rusche и R. Sauer)

      Предмет

   Иск за обезщетение за вредите, за които се твърди, че са претърпени поради приемането на Регламент (ЕО) № 1355/2008 на Съвета от 18 декември 2008 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои приготвени или консервирани цитрусови плодове (по-специално мандарини и т. н.) с произход от Китайската народна република (ОВ L 350, стр. 35), обявен за невалиден с решение от 22 март 2012 г., GLS (C-338/10, Сб., EU:C:2012:158).

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля иска.

               2)

               Осъжда Hüpeden & Co. (GmbH & Co.) KG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 212,7.7.2014 г.


title: Дело C-292/07: Решение на Съда (първи състав) от 23 април 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Белгия (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Обществени поръчки — Директива 2004/18/ЕО — Процедури за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги — Неправилно или непълно транспониране — Липса на транспониране в определения срок)

text:
               20.6.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 141/5

         Решение на Съда (първи състав) от 23 април 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Белгия
   (Дело C-292/07) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Обществени поръчки - Директива 2004/18/ЕО - Процедури за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги - Неправилно или непълно транспониране - Липса на транспониране в определения срок)
   2009/C 141/07
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: B. Stromsky, D. Kukovec и M. Konstantinidis)

      Ответник: Кралство Белгия (представители: D. Haven и J.-C. Halleux)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Неприемане в предвидения срок на всички необходими разпоредби за съобразяване с Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки (ОВ L 134, стр. 114; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 116 и — поправка — ОВ L 182, стр. 282)

      Диспозитив

               1)

               Като не е приело законовите, подзаконови и административни разпоредби, необходими за транспонирането или за пълното и/или правилно транспониране на член 1, параграф 2, буква б), във връзка с приложение I, както и на член 9, параграф 1, второ изречение и параграф 8, буква a), i) и iii), на член 23, параграф 2, на член 30, параграфи 2—4, на член 31, параграф 1, буква в), на член 38, параграф 1, на член 43, първа алинея, буква г), на член 44, параграф 2, втора алинея, параграф 3 и параграф 4, на член 46, първа алинея, на член 48, параграф 2, буква е), на член 55, параграф 1, втора алинея, букви г) и д) и параграф 3, на член 67, параграф 2, втора и трета алинея, на член 68, буква а), първа алинея, на член 72 и на член 74, параграф 1 от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки, изменена с Регламент (ЕО) № 2083/2005 на Комисията от 19 декември 2005 година, Кралство Белгия не е изпълнило задълженията си по същата.

               2)

               Отхвърля иска в останалата му част.

               3)

               Осъжда Кралство Белгия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 211, 8.9.2007 г.


title: Дело C-40/14: Решение на Съда (осми състав) от 20 ноември 2014 г. (преюдициално запитване от Cour de cassation — Франция) — Direction générale des douanes et droits indirects, Chef de l'agence de poursuites de la Direction nationale du renseignement et des enquêtes douanières, Direction régionale des douanes et droits indirects de Lyon/Utopia SARL (Преюдициално запитване — Митнически съюз и Обща митническа тарифа — Освобождаване от вносни сборове — Животни, специално подготвени за лабораторни нужди — Публична или одобрена частна институция — Вносител, който има за клиенти такива институции — Опаковки — Клетки, служещи за превозване на животни)

text:
               26.1.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 26/8

         Решение на Съда (осми състав) от 20 ноември 2014 г. (преюдициално запитване от Cour de cassation — Франция) — Direction générale des douanes et droits indirects, Chef de l'agence de poursuites de la Direction nationale du renseignement et des enquêtes douanières, Direction régionale des douanes et droits indirects de Lyon/Utopia SARL
   (Дело C-40/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Митнически съюз и Обща митническа тарифа - Освобождаване от вносни сборове - Животни, специално подготвени за лабораторни нужди - Публична или одобрена частна институция - Вносител, който има за клиенти такива институции - Опаковки - Клетки, служещи за превозване на животни))
   (2015/C 026/10)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour de cassation

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Direction générale des douanes et droits indirects, Chef de l'agence de poursuites de la Direction nationale du renseignement et des enquêtes douanières, Direction régionale des douanes et droits indirects de Lyon

      Ответник: Utopia SARL

      Диспозитив

               1)

               Член 60 от Регламент (ЕИО) № 918/83 на Съвета от 28 март 1983 година относно установяване на режима на Общността за митнически освобождавания, изменен с Акта относно условията на присъединяването на Чешката република, Република Естония, Република Кипър, Република Латвия, Република Литва, Република Унгария, Република Малта, Република Полша, Република Словения и Словашката република и промените в учредителните договори на Европейския съюз, трябва да се тълкува в смисъл, че ако специално подготвените за лабораторни нужди животни, които вносителят въвежда на територията на Европейския съюз, са предназначени за публична или одобрена частна институция, занимаваща се основно с образование или научни изследвания, този вносител, макар самият той да не е такава институция, може да се ползва от освобождаването от вносни сборове, което посоченият член предвижда за този вид стока.

               2)

               Общо правило 5, буква б) от Комбинираната номенклатура, съдържаща се в приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа, изменено с Регламент (ЕО) № 1789/2003 на Комисията от 11 септември 2003 г., трябва да се тълкува в смисъл, че клетките, служещи за превозване на живи животни, предназначени за лабораторни изследвания, не спадат към категорията на опаковките, които трябва да се класират със съдържащите се в тях стоки.

      (1)  ОВ C 102, 7.4.2014 г.


title: Дело T-154/15 R: Определение на председателя на Общия съд от 20 май 2015 г. — Jaber/Съвет (Обезпечително производство — Ограничителните мерки срещу Сирия — Замразяване на средства и ограничение за влизане и транзитно преминаване през територията на Съюза — Молба за спиране на изпълнението — Неспазване на изискванията за форма — Недопустимост)

text:
               6.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 221/21

         Определение на председателя на Общия съд от 20 май 2015 г. — Jaber/Съвет
   (Дело T-154/15 R)
   ((Обезпечително производство - Ограничителните мерки срещу Сирия - Замразяване на средства и ограничение за влизане и транзитно преминаване през територията на Съюза - Молба за спиране на изпълнението - Неспазване на изискванията за форма - Недопустимост))
   (2015/C 221/29)
   Език на производството: френски

      Страни

      Mолител: Aiman Jaber (Латакия, Сирия) (представители: A. Boesch, D. Amaudruz и M. Ponsard, avocats)

      Ответник: Съвет на Европейски съюз

      Предмет

   Молба за спиране на изпълнението на мерките, наложени на молителя по силата на Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/108 на Съвета от 26 януари 2015 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия (OВ L 20, стр. 2) и на Решение за изпълнение (ОВППС) 2015/117 на Съвета от 26 януари 2015 година за прилагане на Решение 2013/255/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия (OВ L 20, стр. 85).

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля молбата за обезпечение.

               2)

               Съдът не се произнася по разноските.


title: Дело T-456/10: Жалба, подадена на 1 октомври 2010 г. — Timab Industries и CFPR/Комисия

text:
               18.12.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 346/46

         Жалба, подадена на 1 октомври 2010 г. — Timab Industries и CFPR/Комисия
   (Дело T-456/10)
   ()
   2010/C 346/91
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: Timab Industries (Динард, Франция) и Cie financière et de participations Roullier (CFPR) (Сен Мало, Франция) (представител: N. Lenoir, avocat)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

               —

               главно искане — да се отмени решението;

               —

               при условията на евентуалност — да се отмени член 1 от решението, доколкото с него се потвърждава, че CFPR и Timab са участвали в практики, свързани с определянето на условия за продажба и система за компенсиране;

               —

               при всички случаи, да се измени член 2 от решението, като се намали значително размерът на наложената на CFPR и Timab глоба, за чието плащане те са солидарно отговорни;

               —

               да се осъди Комисията да заплати всички съдебни разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Главното искане на жалбоподателите е да се отмени Решение C(2010) 5001, окончателен на Комисията от 20 юли 2010 година относно процедура по прилагане на член 101 ДФЕС и на член 53 от Споразумението за Европейското икономическо пространство (наричано по нататък „ЕИП“) (преписка COMP/38.866 — Фосфати за фуражи), свързано с картел на европейския пазар на фосфати за фуражи, отнасящ се до предоставяне на квоти за продажби, съгласуване на цени и условия за продажба и обмен на чувствителна търговска информация.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите изтъкват осем правни основания, изведени от:

               —

               нарушение на правото на защита, на принципите на защита на оправданите правни очаквания и на добра администрация, на Регламент № 773/2004 (1) и на Известие на Комисията относно воденето на производства за постигане на споразумение (2), тъй като на жалбоподателите е било наложено наказание поради оттеглянето им от обсъжданията за постигане на споразумение по силата на член 10а от Регламент № 773/2004, доколкото вероятната глоба, която Комисията определила при обсъжданията на споразумението, била увеличена впоследствие с 25 %, докато, от една страна, вероятната глоба не трябвало да бъде увеличена с повече от 10 % след прекратяване на участието на жалбоподателите в производството за постигане на споразумение, и от друга страна, продължителността на нарушението трябвало да бъде намалено с 60 %;

               —

               непълни и противоречиви мотиви и нарушение на правото на защита и разпределението на тежестта на доказване, тъй като от жалбоподателите се търсило отговорност за практики, в които те не участвали, след като Комисията не разполагала с доказателства за такова участие;

               —

               нарушение на принципа на недопускане на прилагането с обратна сила на по-неблагоприятен наказателен закон и нарушение на принципите на защита на оправданите правни очаквания, на равно третиране и на правна сигурност, тъй като размерът на глобата бил определен в приложение на Насоките от 2006 г. (3), докато нарушението, за което били упрекнати жалбоподателите, било извършено преди датата на публикуване на тези насоки; прилагането с обратна сила на Насоките от 2006 г. водило до увеличаване на размера на глобата;

               —

               нарушение на член 23 от Регламент № 1/2003 (4), на принципите на пропорционалност, на индивидуализиране на наказанията и на равно третиране, доколкото наложената глоба не съответствала нито на продължителността, нито на тежестта на практиките;

               —

               явна грешка в преценката на тежестта на практиките, за които се обвиняват жалбоподателите, и нарушение на принципите на равно третиране, на пропорционалност и на индивидуализиране на наказанията, тъй като при определянето на основния размер на глобата Комисията не отчела липсата на съществени последици от нарушението и факта, че Timab участвало в картела в по-малка степен в сравнение с останалите участници;

               —

               грешка в преценката и нарушение на принципите на индивидуализиране на наказанията и на равно третиране, тъй като за жалбоподателите не били приети никакви смекчаващи вината обстоятелства, въпреки тяхната зависимост от един от останалите участниците в картела и от конкурентното поведение на Timab;

               —

               нарушение на правото на защита, на принципа на равно третиране и на Известието относно освобождаване от глоби и намаляване на техния размер (5), доколкото предоставеното намаляване на размера на наложената на жалбоподателите глоба при обсъжданията за постигане на споразумение било намалено значително, след като жалбоподателите се оттеглили от горепосочените обсъждания;

               —

               явна грешка в преценката на възможностите за принос на жалбоподателите и нарушение на принципа на равно третиране и на член 3 ДЕС във връзка с приложения към Договора от Лисабон Протокол № 17, тъй като разпоредбите от Насоките от 2006 г. относно възможностите за принос на жалбоподателите били приложени, без да се отчетат извънредните обстоятелства вследствие на европейската криза в селскостопанския сектор, нито специфичните за жалбоподателите икономически и социални затруднения.

      (1)  Регламент (ЕО) № 773/2004 на Комисията от 7 април 2004 година относно водените от Комисията производства съгласно членове [101 ДФЕС] и [102 ДФЕС] (ОВ L 123, стp. 18; Специално издание на български език, 2007 г. глава 8, том 1, стр. 242).

      (2)  Известие на Комисията относно воденето на производства за постигане на споразумение с оглед приемане на решения съгласно член 7 и член 23 от Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета при дела за картели (ОВ C 167, 2008 г., стp. 1).

      (3)  Насоки относно метода за определяне на глобите, налагани по силата на член 23, параграф 2, буква а) от Регламент № 1/2003 (ОВ C 210, 2006 г., стp. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 4, стр. 264).

      (4)  Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в [101 ДФЕС] и [102 ДФЕС] (ОВ L 1, 2003 г., стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).

      (5)  Известие на Комисията относно освобождаване от глоби и намаляване на техния размер по делата за картели (ОВ C 45, 2002 г., стр. 3).


title: Дело C-123/07: Иск, предявен на 28 февруари 2007 г. — Комисия на Европейските общности/ Кралство Нидерландия

text:
               28.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 95/32

         Иск, предявен на 28 февруари 2007 г. — Комисия на Европейските общности/ Кралство Нидерландия
   (Дело C-123/07)
   (2007/C 95/61)
   Език на производството: нидерландски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: B. Stromsky и H. van Vliet,

      Ответник: Кралство Нидерландия
   Искания

               —

               да се установи, че като не е приело всички законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими, за да се съобрази с Директива 2004/27/CE (1) на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година за изменение на Директива 2001/83/ЕО за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба, или, във всички случаи, като не е съобщило тези разпоредби на Комисията, кралство Нидерландия не е изпълнило задълженията си съгласно директивата,

               —

               да се осъди Кралство Нидерландия да заплати разноските.

         Правни основания и главни доводи
   Срокът за транспониране на директивата е изтекъл на 30 октомври 2005 г.

      (1)  OВ L 136, стp. 34.


title: Дело C-77/14: Иск, предявен на 12 февруари 2014 г.  — Европейска комисия/Република Гърция

text:
               7.4.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 102/25

         Иск, предявен на 12 февруари 2014 г. — Европейска комисия/Република Гърция
   (Дело C-77/14)
   2014/C 102/35
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: B. Stromsky и A. Marcoulli)

      Ответник: Република Гърция

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е приела в предвидения срок всички необходими мерки за възстановяване на помощта, обявена за незаконосъобразна и несъвместима с общия пазар по смисъла на член 1 от Решение (1) C(2011) 4916 окончателен на Комисията от 13 юли 2011 година относно държавна помощ SA.26117 — C 2/10 (ex NN 62/09), предоставена от Гърция на Aluminium of Greece SA или във всеки случай, като не е уведомила по подходящ начин Комисията за приетите мерки съгласно член 4, Република Гърция не е изпълнила задълженията си по членове 2, 3 и 4 от това решение и по Договора за функционирането на Европейския съюз,

               —

               да се осъди Република Гърция да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Искът на Комисията има за предмет неизпълнението от страна на Република Гърция на решението на Комисията относно незаконосъобразна държавна помощ в полза на дружеството Aluminium SA, която трябва да бъде възстановена от Public Power Corporation (PPC).
   Комисията отбелязва, че Гърция е била задължена да осигурява прилагането на решението в срок от четири месеца от датата, на която е уведомена за него. Решението е нотифицирано на 14 юли 2011 г. и Комисията не е предоставила никакво удължаване на срока за изпълнение на решението. Следователно във формално отношение срокът за съобразяване с решението е изтекъл на 14 ноември 2011 г.
   Комисията припомня, че според постоянната практика на Съда единственото основание за една държава членка да се противопостави обосновано на иск за неизпълнение на задължения, предявен от Комисията по член 108, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз, е това за абсолютната невъзможност надлежно да изпълни решението.
   По настоящото дело обаче гръцките власти никога не са се позовавали на довода за абсолютната невъзможност за изпълнение. Обратно, от самото начало са показвали воля за изпълнение на решението, още щом това е станало възможно. Същевременно Комисията подчертава, че до датата на предявяване на настоящия иск гръцките власти не са приели никакъв акт, който да представлява изпълнение, макар и частично, на решението.
   Освен това Комисията отбелязва, че с Решение на Monomeles Protodikeio Athinon (първоинстанционен съд Атина, в едноличен състав), е било спряно разпореждането за плащане на помощта, гарантирана от PPC спрямо Aluminium SA. Според Комисията споменатият националния съд, при спирането на изпълнението на разпореждането за плащане не е взел предвид условията, установени от постоянната практика на Съда за спиране на изпълнението на национален акт, приет в приложение на правото на Съюза.
   Комисията счита, че Гърция не е приела необходимите мерки за изпълнение на решението нито съобразно решението, което е било обсъждано между нейните служби и компетентните гръцки органи, нито по какъвто и да било друг подходящ начин.

      (1)  ОВ L 166, 27 юни 2012 г., стр. 83—89.


title: Дело F-138/12: Жалба, подадена на 14 ноември 2012 г. — ZZ/Комисия

text:
               26.1.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 26/75

         Жалба, подадена на 14 ноември 2012 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-138/12)
   2013/C 26/157
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: S. Pappas, avocat)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Искане за отмяна на решението на EPSO да не включи жалбоподателя в списъка на лицата, успешно издържали заключителните изпити от обучителните курсове в рамките на процедурата по сертифициране, както и искане за обезщетение

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на EPSO да не включи жалбоподателя в списъка на лицата, успешно издържали заключителните изпити от обучителните курсове в рамките на процедурата по сертифициране,

               —

               Комисията да бъде осъдена да заплати на жалбоподателя обезщетение в размер на 10 000 EUR за претърпените вреди,

               —

               Комисията да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-414/07: Жалба, подадена на 19 ноември 2007 г. — Euro-Information/СХВП (Изображение на ръка, която държи карта с три триъгълника)

text:
               26.1.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/45

         Жалба, подадена на 19 ноември 2007 г. — Euro-Information/СХВП (Изображение на ръка, която държи карта с три триъгълника)
   (Дело T-414/07)
   (2008/C 22/85)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Européenne de traitement de l'Information (Euro-Information) (Страсбург, Франция) (представители: P. Greffe и M. Chaminade, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на първи апелативен състав на СХВП от 6 септември 2007 г., дело R 290/2007-1, доколкото то отказва регистрация по заявката му за марка на Общността № 5 225 776 за част от заявените стоки и услуги от класове 9, 35, 36, 38 и 42,

               —

               марка на Общността № 5 225 776 да се регистрира за всички заявени стоки и услуги.

         Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка, съставена от изображение на ръка, която държи карта, следвана от три черни триъгълника, за стоките и услугите от класове 9, 35, 36, 38 и 42 (заявка № 5 225 776)

      Решение на проверителя: Частичен отказ за регистрация

      Решение на апелативния състав: Отхвърляне на жалбата

      Изложени правни основания: Жалбоподателят твърди, че противно на това, което апелативният състав на СХВП е приел в обжалваното решение, елементите, които съставят марката, чиято регистрация е частично отказана, са отличителни и произволни по отношение на заявените стоки и услуги и следователно съчетанието им също следва да се счита за отличително и произволно.


title: Дело T-378/13: Жалба, подадена на 23 юли 2013 г. — Apple and Pear Australia и Star Fruits Diffusion/СХВП — Carolus C. (English pink)

text:
               7.9.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 260/49

         Жалба, подадена на 23 юли 2013 г. — Apple and Pear Australia и Star Fruits Diffusion/СХВП — Carolus C. (English pink)
   (Дело T-378/13)
   2013/C 260/88
   Език на жалбата: френски

      Страни

      Жалбоподатели: Apple and Pear Australia Ltd (Victoria, Австралия) и Star Fruits Diffusion (Caderousse, Франция) (представители: T. de Haan и P. Péters, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Carolus C. BVBA (Nieuwerkerken, Белгия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               като главно искане, да измени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 29 май 2013 г. по преписка R 1215/2011-4, като приеме, че жалбата, подадена от жалбоподателите пред апелативния състав, е основателна и следователно възражението на жалбоподателите трябва да се уважи,

               —

               при условията на евентуалност, да отмени изцяло решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 29 май 2013 г. по преписка R 1215/2011-4 и

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Carolus C.

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „English pink“ за стоки от клас 31 — Заявка за марка на Общността № 8 610 768

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: словна марка „PINK LADY“ и фигуративни марки, съдържащи словните елементи „Pink Lady“, за стоки от класове 16, 29, 30, 31 и 32

      Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания:

               —

               нарушение на силата на пресъдено нещо,

               —

               нарушение на общите принципи на правна сигурност, добра администрация и защита на оправданите правни очаквания,

               —

               нарушение на член 75 от Регламент № 207/2009,

               —

               нарушение на член 76 от Регламент № 207/2009,

               —

               нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009,

               —

               нарушение на член 8, параграф 5 от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-469/11 P: Решение на Съда (трети състав) от 8 ноември 2012 г. — Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Европейска комисия (Обжалване — Иск за обезщетение — Отхвърляне на оферта, подадена в рамките на процедура за възлагане на обществени поръчки на Съюза — Давностен срок — Начален момент — Прилагане на срока поради отдалеченост)

text:
               12.1.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 9/20

         Решение на Съда (трети състав) от 8 ноември 2012 г. — Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Европейска комисия
   (Дело C-469/11 P) (1)

   (Обжалване - Иск за обезщетение - Отхвърляне на оферта, подадена в рамките на процедура за възлагане на обществени поръчки на Съюза - Давностен срок - Начален момент - Прилагане на срока поради отдалеченост)
   2013/C 9/32
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (представител: N. Korogiannakis, dikigoros)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: E. Manhaeve и M. Wilderspin)

      Предмет

   Жалба срещу Определение на Общия съд от 22 юни 2011 г. по дело Evropaïki Dynamiki/Комисия (T-409/09), с което се отхвърля като частично недопустим и частично явно лишен от всякакво правно основание иск за обезщетение, целящ поправяне на вредите, които жалбоподателят твърди, че е претърпял вследствие на решението на Комисията, отхвърлящо представената от него оферта в рамките на процедура за възлагане на обществена поръчка — Срокове за предявяване на иск — Срокове поради отдалеченост

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 331, 12.11.2011 г.


title: Дело T-335/13: Жалба, подадена на 19 юни 2013 г. — BT Limited Belgian Branch/Комисия

text:
               24.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 245/12

         Жалба, подадена на 19 юни 2013 г. — BT Limited Belgian Branch/Комисия
   (Дело T-335/13)
   2013/C 245/15
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: BT Limited Belgian Branch (Diegem, Белгия) (представители: T. Leeson, Solicitor, и C. Stockford, Barrister)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени връченото на жалбоподателя на 19 април 2013 г. решение, с което е отхвърлена офертата му в рамките на ограничената процедура DIGIT/R2/PR/2011/039 и изпълнението на поръчката е възложено на друг оферент,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски,

               —

               при условията на евентуалност, да възложи извършването на експертиза на независимо вещо лице, което да прецени съответствието на офертата на другия оферент с техническите спецификации, и да отложи решението си до представянето на заключението на назначеното вещо лице, а вследствие на това да отмени решението на Генерална дирекция „Информатика“ („DIGIT“) и да осъди Комисията да заплати съдебните разноски,

               —

               в случай че ГД „DIGIT“ сключи договора за обществена поръчка „Трансевропейски услуги в областта на телематиката между администрациите — ново поколение“ („TESTA-ng“), да се осъди Комисията да заплати на жалбоподателя обезщетение за вредите, понесени от него вследствие на незаконосъобразното решение на ГД „DIGIT“.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага шест правни основания.

               1.

               В рамките на първото правно основание жалбоподателят твърди, че ГД „DIGIT“ е нарушила принципа на прозрачност и не е изпълнила задължението за излагане на мотиви, установено в член 113 от Финансовия регламент (1) и член 296 ДФЕС. Това се дължи на обстоятелството, че вследствие на същественото заличаване на части от доклада на възлагащия орган за оценка на другия оферент, BT не е имало възможност да провери дали възлагащият орган справедливо е оценил офертата на определения за изпълнител оферент.
               Жалбоподателят твърди също, че ГД „DIGIT“, първо, не е изложила пълни мотиви за заличаването на съществени части от доклада за оценка на офертата на другия оферент и, второ, дори когато е изложила мотиви, те не могат да бъдат приети.

               2.

               В рамките на второто правно основание жалбоподателят поддържа, че утвърдената от ГД „DIGIT“ методика за оценка на офертите е в противоречие с общите принципи (включително принципите на прозрачност и справедливо и равно третиране), приложими за процедурите за възлагане на обществени поръчки. Това е така по-специално защото (i) утвърдената от ГД „DIGIT“ схема за оценяване не е била предварително обявена и (ii) поради необичайната ѝ структура другият оферент е имал незаконосъобразно предимство.

               3.

               В рамките на третото правно основание се твърди, че е налице несъответствие между бележките на ГД „DIGIT“ в доклада за оценка и съответната оценка, дадена на офертата на другия оферент. Решението е опорочено поради тези противоречия, тъй като те обезсмислят изложените в него мотиви.

               4.

               В рамките на четвъртото правно основание жалбоподателят твърди, че ГД „DIGIT“ е приела офертата на другия оферент, въпреки че тя е трябвало да бъде отстранена от процедурата поради необичайно ниската предложена цена. В това отношение жалбоподателят поддържа, че това твърдение не може да бъде опровергано с твърдението на ГД „DIGIT“, че тя е разгледала офертата с оглед на правилата относно офертите с необичайно ниски цени. Общото позоваване на приложимото законодателство не може да замести надлежно изложените мотиви по въпроса защо — с оглед на направения от нея анализ — ГД „DIGIT“ все пак е решила да не отстрани тази оферта от процедурата за възлагане на обществена поръчка.
               При условията на евентуалност жалбоподателят поддържа в рамките на това правно основание, че предложената от другия оферент цена не е реалистична и не може да представлява оферта, която е в съответствие с техническите спецификации. В това отношение BT моли Общия съд да назначи независимо вещо лице, което да определи дали въпросната оферта действително е в съответствие с някои технически спецификации.

               5.

               В рамките на петото правно основание жалбоподателят твърди, че решението е опорочено, тъй като не са изложени пълни мотиви за изчислената в този документ цена на договора.

               6.

               В рамките на шестото правно основание жалбоподателят твърди, че ГД „DIGIT“ не е компетентна да приеме обжалваното решение, тъй като няма необходимите делегирани правомощия.

      (1)  Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 година относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (ОВ L 248, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 198).


title: Дело C-569/13: Решение на Съда (трети състав) от 10 септември 2015 г. (преюдициално запитване от Förvaltningsrätten i Malmö — Швеция) — Bricmate AB/Tullverket (Преюдициално запитване — Търговска политика — Антидъмпингово мито върху вноса на керамични плочки с произход от Китай — Регламент за изпълнение (ЕС) № 917/2011 — Валидност — Регламент ЕО № 1225/2009 — Член 3, параграфи 2, 3, 5 и 6, член 17, член 20, параграф 1 — Констатиране на вредата и на причинно-следствената връзка — Фактически грешки и явни грешки в преценката — Задължение за полагане на дължима грижа — Анализ на доказателствата, представени от вносител, включен в представителната извадка — Задължение за мотивиране — Право на защита)

text:
               3.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 363/5

         Решение на Съда (трети състав) от 10 септември 2015 г. (преюдициално запитване от Förvaltningsrätten i Malmö — Швеция) — Bricmate AB/Tullverket
   (Дело C-569/13) (1)

   ((Преюдициално запитване - Търговска политика - Антидъмпингово мито върху вноса на керамични плочки с произход от Китай - Регламент за изпълнение (ЕС) № 917/2011 - Валидност - Регламент ЕО № 1225/2009 - Член 3, параграфи 2, 3, 5 и 6, член 17, член 20, параграф 1 - Констатиране на вредата и на причинно-следствената връзка - Фактически грешки и явни грешки в преценката - Задължение за полагане на дължима грижа - Анализ на доказателствата, представени от вносител, включен в представителната извадка - Задължение за мотивиране - Право на защита))
   (2015/C 363/05)
   Език на производството: шведски

      Запитваща юрисдикция

   Förvaltningsrätten i Malmö

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Bricmate AB

      Ответник: Tullverket

      Диспозитив

   При разглеждането на преюдициалния въпрос не се установяват обстоятелства, които могат да засегнат валидността на Регламент за изпълнение (ЕС) № 917/2011 на Съвета от 12 септември 2011 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на керамични плочки с произход от Китайската народна република.

      (1)  ОВ C 15, 18.1.2014 г.


title: Дело C-538/14: Иск, предявен на 26 ноември 2014 г.  — Европейска комисия/Република Финландия

text:
               2.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 34/15

         Иск, предявен на 26 ноември 2014 г. — Европейска комисия/Република Финландия
   (Дело C-538/14)
   (2015/C 034/17)
   Език на производството: фински

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: I. Koskinen и D. Martin)

      Ответник: Република Финландия

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е посочила орган, оправомощен да изпълнява задачите по член 13 от тази директива в областта на трудовата заетост и като не е гарантирала, че тези задачи в действителност се изпълняват, Република Финландия е нарушила задълженията си по член 3, параграф 1 и по член 13 от Директива 2000/43/ЕО на Съвета от 29 юни 2000 година относно прилагане на принципа на равно третиране на лица без разлика на расата или етническия произход (1);

               —

               да се осъди Република Финландия да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Съгласно член 3, параграф 1 от Директива 2000/43/EО трудовата заетост също попада в приложното поле на тази директива. Съгласно член 13 всяка държава членка трябва да посочи един или няколко органа, на които да бъде възложено да насърчават реализирането на практика на принципа на равно третиране на всички лица без дискриминация, основана на расов признак или на етнически произход и да гарантира, че поне един от посочените органи е оправомощен да разглежда въпросите, възникнали във връзка с казуси и задачи в областта на трудовата заетост. Тъй като финландското законодателство не посочвало орган, натоварен с изпълнението на посочените в член 13 от Директива 2000/43/EО задачи по въпросите в областта на трудовата заетост, Република Финландия нарушавала задълженията си по член 3, параграф 1 и по член 13 от тази директива.

      (1)  ОВ L 180, стр. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 20, том 1, стр. 19.


title: Дело C-453/07: Решение на Съда (трети състав) от 25 септември 2008 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Giessen — Германия) — Hakan Er/Wetteraukreis (Споразумение за асоцииране между ЕИО и Турция — Решение № 1/80 на Съвета за асоцииране — Член 7, първа алинея, второ тире — Право на пребиваване на пълнолетно дете на турски работник — Неупражняване на дейност като наето лице — Условия за изгубване на придобитите права)

text:
               22.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/12

         Решение на Съда (трети състав) от 25 септември 2008 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Giessen — Германия) — Hakan Er/Wetteraukreis
   (Дело C-453/07) (1)

   (Споразумение за асоцииране между ЕИО и Турция - Решение № 1/80 на Съвета за асоцииране - Член 7, първа алинея, второ тире - Право на пребиваване на пълнолетно дете на турски работник - Неупражняване на дейност като наето лице - Условия за изгубване на придобитите права)
   (2008/C 301/22)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Verwaltungsgericht Giessen
   Страни в главното производство

      Ищец: Hakan Er

      Ответник: Wetteraukreis
   Предмет
   Преюдициално запитване — Verwaltungsgericht Giessen — Тълкуване на член 7, първа алинея, второ тире от Решение № 1/80 на Съвета за асоцииране от 19 септември 1980 г. относно развиване на асоциирането, както и член 59 от допълнителния протокол относно преходния етап, предвиден в Споразумението за асоцииране между Европейската икономическа общност и Турция, подписан на 23 ноември 1970 г. и сключен, одобрен и утвърден от името на Общността с Регламент (ЕИО) № 2760/72 на Съвета от 19 декември 1972 година (ОВ L 293, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 1, стр. 37) — Право на пребиваване на турски гражданин, влязъл на територията на държава-членка като непълнолетно лице с цел събиране на семейството — Изгубване на право на пребиваване — Липса на редовна икономическа дейност след навършването на пълнолетие на заинтересованото лице
   Диспозитив
   Турски гражданин, на когото е разрешено да влезе като дете на територията на държава-членка с цел събиране на семейството и който е придобил право на свободен достъп до всяка дейност като наето лице по негов избор на основание на член 7, първа алинея, второ тире от Решение № 1/80 от 19 септември 1980 година относно развиване на асоциирането, прието от Съвета за асоцииране, учреден със Споразумението за асоцииране между Европейската икономическа общност и Турция, не изгубва правото на пребиваване в тази държава, което е следствие от правото на свободен достъп, макар и до 23-годишна възраст да не е упражнявал дейност като наето лице след завършване на училищното си обучение на 16-годишна възраст и да е участвал в държавни програми за подпомагане на заетостта, без обаче да ги довърши.

      (1)  ОВ C 297, 8.12.2007 г.


title: Дело T-659/16: Жалба, подадена на 16 септември 2016 г. — LG Electronics/EUIPO (Second Display)

text:
               31.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 402/59

         Жалба, подадена на 16 септември 2016 г. — LG Electronics/EUIPO (Second Display)
   (Дело T-659/16)
   (2016/C 402/70)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: LG Electronics, Inc. (Сеул, Южна Корея) (представители: T. de Haan и P. Péters, адвокати)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Данни за производството пред EUIPO

      Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „Second Display“ — заявка за регистрация № 14 362 248

      Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 10 юни 2016 г. по преписка R 106/2016-1

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски, включително направените от жалбоподателя пред първи апелативен състав на Службата.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 във връзка с член 75 от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-395/15: Преюдициално запитване от Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona (Испания), постъпило на 22 юли 2015 г. — Mohamed Daouidi/Bootes Plus S.L., Fondo de Garantía Salarial и Ministerio Fiscal

text:
               26.10.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 354/19

         Преюдициално запитване от Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona (Испания), постъпило на 22 юли 2015 г. — Mohamed Daouidi/Bootes Plus S.L., Fondo de Garantía Salarial и Ministerio Fiscal
   (Дело C-395/15)
   (2015/C 354/22)
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona

      Страни в главното производство

      Ищец: Mohamed Daouidi

      Ответници: Bootes Plus S.L., Fondo de Garantía Salarial и Ministerio Fiscal

      Преюдициални въпроси

               1)

               Следва ли общата забрана за дискриминация, предвидена в член 21, параграф 1 от Хартата на основните права на Европейския съюз (1) да се тълкува в смисъл, че включва, в своя обхват на забрана и закрила, решението на работодателя да уволни работник, който до този момент е имал добра оценка в професионално отношение, единствено поради временна нетрудоспособност с неизвестна продължителност в резултат на трудова злополука докато той получава здравни грижи и парични социалноосигурителни обезщетения?

               2)

               Следва ли член 30 от Хартата на основните права на Европейския съюз да се разбира в смисъл, че защитата, която трябва да се предостави на работник, обект на явно произволно и неоснователно уволнение, трябва да бъде предвидената в националното законодателство за всяко уволнение, което нарушава основно право?

               3)

               Решението на работодателя да уволни даден работник, който до този момент е бил оценяван добре в професионално отношение, единствено поради временна нетрудоспособност с неопределена продължителност в резултат на трудова злополука докато той получава здравни грижи и парични социалноосигурителни обезщетения, попада ли в приложното поле и обхвата на закрила на членове 3, 15 и 31, член 34, параграф 1 и член 35, параграф 1 от Хартата на основните права на Европейския съюз (респективно на една, няколко или всички тези разпоредби)?

               4)

               В случай, че на първите три въпроса (или на някой от тях) се отговори утвърдително и се приеме, че решението да се уволни работник, който до този момент е бил оценяван добре в професионално отношение, единствено поради временна нетрудоспособност с неопределена продължителност в резултат на трудова злополука докато той получава здравни грижи и парични социалноосигурителни обезщетения, попада в приложното поле и/или в обхвана на закрила на един или няколко от членовете на Хартата на основните права на Европейския съюз, може ли националният съд да приложи тези разпоредби, за да разреши разглеждания от него спор между частни лица — в зависимост от това дали става въпрос за „право“ или за „принцип“ — на основание или че те имат директен ефект или поради прилагане на „принципа на тълкуване в съответствие с правото на Съюза“?
               Ако на първите четири въпроса се отговори отрицателно:

               5)

               Попада ли решението на работодателя — да уволни работник, който до този момент е бил оценяван добре в професионално отношение, единствено поради временна нетрудоспособност с неопределена продължителност в резултат на трудова злополука — в рамките на понятието „пряка дискриминация поради увреждане“ по смисъла на членове 1, 2 и 3 от Директива 2000/78 (2)?

      (1)  ОВ С 364, 2000 г., стр. 1.

      (2)  Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (ОВ L 303, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 7).


title: Дело C-633/15: Преюдициално запитване от First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Обединено кралство), постъпило на 30 ноември 2015 г. — London Borough of Ealing/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

text:
               15.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 59/6

         Преюдициално запитване от First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Обединено кралство), постъпило на 30 ноември 2015 г. — London Borough of Ealing/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
   (Дело C-633/15)
   (2016/C 059/05)
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: London Borough of Ealing

      Ответник: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

      Преюдициални въпроси

               1)

               Има ли право Обединеното кралство на основание на последната алинея от член 133 от Директива 2006/112 (1) да прилага съдържащото се в буква г) от този член условие спрямо публичноправни субекти, i) в случаите, когато към 1 януари 1989 г. съответните сделки са третирани от Обединеното кралство като облагаеми, но други спортни услуги са освободени към тази дата, и ii) в случаите, когато съответните сделки първоначално не са били освободени по националното право, преди Обединеното кралство да поиска прилагането на условието, съдържащо се в член 133, буква г)?

               2)

               Ако отговорът на първия въпрос по-горе е утвърдителен, има ли право Обединеното кралство да прилага условието, съдържащо се в член 133, буква г) от Директива 2006/112, спрямо публичноправни нестопански организации, без същевременно да прилага това условие спрямо нестопански организации, които не са публичноправни субекти?

               3)

               Ако отговорът на втория въпрос по-горе е утвърдителен, има ли право Обединеното кралство да изключи за всички публични нестопански организации възможността да се ползват от освобождаването, съдържащо се в член 132, параграф 1, буква м), без да се преценява за всяка доставка поотделно дали предоставянето на това освобождаване има вероятност да доведе до нарушаване на конкуренцията, поставяйки в неизгодно положение търговските предприятия, подлежащи на облагане с ДДС?

      (1)  Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (OB L 347, 11.12.2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7, поправки ОВ L 74, 2011 г., стр. 3, ОВ L 249, 2012 г., стр. 15 и ОВ L 323, 2015 г., стр. 31).


title: Дело C-412/11: Иск, предявен на 5 август 2011 г. — Европейска комисия/Велико херцогство Люксембург

text:
               8.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 298/16

         Иск, предявен на 5 август 2011 г. — Европейска комисия/Велико херцогство Люксембург
   (Дело C-412/11)
   2011/C 298/29
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: J.-P. Keppenne и H. Støvlbæk)

      Ответник: Велико херцогство Люксембург

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че поради недостатъчните мерки, предприети за прилагане на първия железопътен пакет, Великото херцогство Люксембург не е изпълнило задълженията си по член 6, параграф 3 и приложение II от Директива 91/440/ЕИО, изменена (1), както и по член 14, параграф 2 от Директива 2001/14/ЕО (2),

               —

               Великото херцогство Люксембург да бъде осъдено да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Комисията критикува разглежданите национални разпоредби, доколкото те предвиждат, че в случай на смущения в трафика разпределянето на влаковите маршрути се извършва от Société nationale des chemins de fer luxembourgeois (CFL), а не от независим орган. Така CFL участва в упражняването на съществените функции, което не гарантира на другите оператори справедлив и недискриминационен достъп до инфраструктурата.
   В отговор на възраженията на люксембургските власти Комисията отбелязва, първо, че е невярно твърдението им, че влаковите маршрути не се преразпределят в случай на смущения в трафика. Когато разписанието не може да бъде спазено, CFL пропуска закъснелите влакове, което представлява преразпределяне на влакови маршрути. Второ, Комисията оспорва довода, че член 29 от Директива 2001/14/ЕО е lex specialis, който дерогира общото правило и дава основание на CFL да преразпределя влакови маршрути в случай на смущения в трафика.

      (1)  Директива 2001/12/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2001 година за изменение на Директива 91/440/ЕИО на Съвета относно развитието на железниците в Общността (ОВ L 75, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 8, стр. 38).

      (2)  Директива 2001/14/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2001 година за разпределяне капацитета на железопътната инфраструктура и събиране на такси за ползване на железопътна инфраструктура и за сертифициране за безопасност (ОВ L 75, стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 8, стр. 66).


title: Дело C-123/10: Решение на Съда (четвърти състав) от 20 октомври 2011 г. (преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof, Австрия) — Waltraud Brachner/Pensionsversicherungsanstalt ( „Социална политика — Равно третиране на мъжете и жените в сферата на социалното осигуряване — Директива 79/7/ЕИО — Член 3, параграф 1 и член 4, параграф 1 — Национална правна уредба за годишно адаптиране на пенсиите — Извънредно увеличение на пенсиите за 2008 г. — Неприлагане на това увеличение на пенсиите спрямо сума в размер под предвидения съгласно стандартния размер за компенсираща добавка — Извънредно повишаване на стандартния размер за 2008 г. — Изключение от предоставянето на компенсираща добавка за пенсионерите с доходи, включващи доходите на живеещите с тях съпрузи, които надхвърлят този стандартен размер — Приложно поле на Директивата — Непряка дискриминация на жените — Обосноваване — Липса“ )

text:
               10.12.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 362/7

         Решение на Съда (четвърти състав) от 20 октомври 2011 г. (преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof, Австрия) — Waltraud Brachner/Pensionsversicherungsanstalt
   (Дело C-123/10) (1)

   (Социална политика - Равно третиране на мъжете и жените в сферата на социалното осигуряване - Директива 79/7/ЕИО - Член 3, параграф 1 и член 4, параграф 1 - Национална правна уредба за годишно адаптиране на пенсиите - Извънредно увеличение на пенсиите за 2008 г. - Неприлагане на това увеличение на пенсиите спрямо сума в размер под предвидения съгласно стандартния размер за компенсираща добавка - Извънредно повишаване на стандартния размер за 2008 г. - Изключение от предоставянето на компенсираща добавка за пенсионерите с доходи, включващи доходите на живеещите с тях съпрузи, които надхвърлят този стандартен размер - Приложно поле на Директивата - Непряка дискриминация на жените - Обосноваване - Липса)
   2011/C 362/09
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberster Gerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Waltraud Brachner

      Ответник: Pensionsversicherungsanstalt

      Предмет

   Преюдициалното запитване — Oberster Gerichtshof — Тълкуване на член 4 от Директива 79/7/ЕИО на Съвета от 19 декември 1978 година относно постепенното прилагане на принципа на равното третиране на мъжете и жените в сферата на социалното осигуряване (ОВ L 6, 1979 г., стр. 24; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 192) — Преоценка на пенсиите — Непряка дискриминация на жените — Национална правна уредба, която предвижда за съставена предимно от жени група лица, получаващи по-ниска от минималния доход пенсия, процент на преоценка по-нисък от предвидения за по-високите пенсии.

      Диспозитив

               1.

               Член 3, параграф 1 от Директива 79/7/ЕИО на Съвета от 19 декември 1978 година относно постепенното прилагане на принципа на равното третиране на мъжете и жените в сферата на социалното осигуряване следва да се тълкува в смисъл, че система за годишно адаптиране на пенсиите, каквато е разглежданата в главното производство, попада в приложното поле на тази директива и поради това е обвързана от съдържащата се в член 4, параграф 1 от нея забрана за дискриминация.

               2.

               Член 4, параграф 1 от Директива 79/7 следва да се тълкува в смисъл, че с оглед на представените пред запитващата юрисдикция статистически данни и при отсъствието на противоположни доказателства тя може с основание да приеме, че тази разпоредба не допуска национална правна уредба, която води до изключване от извънредно увеличение на пенсиите значително по-голям процент пенсионирани жени отколкото пенсионирани мъже.

               3.

               Член 4, параграф 1 от Директива 79/7 следва да се тълкува в смисъл, че ако в рамките на своето разглеждане за намиране на отговор на втория въпрос, запитващата юрисдикция достигне до извода, че в действителност е възможно значително по-голям процент пенсионирани жени отколкото пенсионирани мъже да се окажат в неблагоприятно положение поради неприлагането спрямо минималните пенсии на извънредно увеличение, предвидено съгласно разглежданата в главното производство система за адаптиране на пенсиите, то това неблагоприятно положение не може да бъде обосновано с обстоятелството, че жените, които са имали трудова дейност, се ползват от по-ранна възраст за пенсиониране, с това, че по-дълго време получават пенсия или с обстоятелството, че и стандартният размер на компенсиращата добавка е увеличен извънредно през същата 2008 г.

      (1)  ОВ C 148, 5.6.2010 г.


title: Дело F-108/14: Жалба, подадена на 10 октомври 2014 г.  — ZZ/Комисия

text:
               26.1.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 26/46

         Жалба, подадена на 10 октомври 2014 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-108/14)
   (2015/C 026/60)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: S. Orlandi, avocat)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на решението относно бонуса към пенсионните права на жалбоподателя, с което тези права се прехвърлят в пенсионната схема на Съюза чрез прилагане на новите ОРИ на членове 11 и 12 от приложение VIII към Правилника за длъжностните лица.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се обяви за незаконосъобразен член 9 от общите разпоредби за изпълнение на член 11, параграф 2 от приложение VIII към Правилника за длъжностните лица,

               —

               да се отмени решението от 16 януари 2014 г., с което бонусът към пенсионните права, придобити от жалбоподателя преди постъпването му на служба, при прехвърлянето на тези права в пенсионната схема на институциите на Европейския съюз се изчислява чрез прилагане на общите разпоредби за изпълнение на член 11, параграф 2 от приложение VIII към Правилника за длъжностните лица от 3 март 2011 г.,

               —

               да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.


title: Дело F-87/11: Жалба, подадена на 13 септември 2011 г. — ZZ/FRONTEX

text:
               26.11.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 347/45

         Жалба, подадена на 13 септември 2011 г. — ZZ/FRONTEX
   (Дело F-87/11)
   2011/C 347/83
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: S. A. Pappas, lawyer)

      Ответник: Европейска агенция за управление на оперативното сътрудничество по външните граници (FRONTEX)

      Предмет и описание на спора

   Отмяна на решението да не се подновява договорът на жалбоподателя като срочно нает служител

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Съда на публичната служба:

               —

               да отмени решението на изпълнителния директор на FRONTEX от 16 декември 2010 г.,

               —

               да осъди агенцията да заплати съдебните разноски.


title: Съединени дела T-339/10 и T-532/10: Решение на Общия съд от 29 януари 2013 г. — Cosepuri/ЕОБХ (Обществени поръчки за услуги — Процедура за възлагане на обществени поръчки — Услуга за совалков превоз в Италия и в Европа — Отхвърляне на офертата на един оферент — Решение за възлагане на поръчката на друг оферент — Извъндоговорна отговорност — Достъп до документи — Регламент (ЕО) № 1049/2001 — Оферта на избрания оферент — Отказ на достъп — Изключение относно защитата на търговските интереси на трето лице)

text:
               9.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 71/15

         Решение на Общия съд от 29 януари 2013 г. — Cosepuri/ЕОБХ
   (Съединени дела T-339/10 и T-532/10) (1)

   (Обществени поръчки за услуги - Процедура за възлагане на обществени поръчки - Услуга за совалков превоз в Италия и в Европа - Отхвърляне на офертата на един оферент - Решение за възлагане на поръчката на друг оферент - Извъндоговорна отговорност - Достъп до документи - Регламент (ЕО) № 1049/2001 - Оферта на избрания оферент - Отказ на достъп - Изключение относно защитата на търговските интереси на трето лице)
   2013/C 71/22
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Cosepuri Soc. coop. pA (Болоня, Италия) (представител: F. Fiorenza, avocat)

      Ответник: Европейски орган за безопасност на храните (ЕОБХ) (представители: D. Detken и S. Gabbi, agents, подпомагани от J. Stuyck и A.-M. Vandromme, avocats)

      Предмет

   Искане за отмяна във връзка с процедурата за възлагане на обществена поръчка CFT/EFSA/FIN/2010/01 относно услуга за совалков превоз в Италия и в Европа (ОВ 2010/S 51-074689) и искане за обезщетение (дело T-339/10), както и искане за отмяна на Решение на ЕОБХ от 15 септември 2010 г., с което се отказва да се предостави достъп на жалбоподателя до офертата на избрания оферент в рамките на въпросната обществена поръчка (дело T-532/10).

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбите.

               2.

               Осъжда Cosepuri Soc. Coop. pA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 228, 23.10.2010 г.


title: Дело C-420/07: Преюдициално запитване, отправено от Court of Appeal (Civil Division) (Англия и Уелс) на 13 септември 2007 г. — Meletis Apostolides/David Charles Orams, Linda Elisabeth Orams

text:
               8.12.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 297/20

         Преюдициално запитване, отправено от Court of Appeal (Civil Division) (Англия и Уелс) на 13 септември 2007 г. — Meletis Apostolides/David Charles Orams, Linda Elisabeth Orams
   (Дело C-420/07)
   (2007/C 297/34)
   Език на производството: английски
   Препращаща юрисдикция
   Court of Appeal (Civil Division) (Англия и Уелс)
   Страни в главното производство

      Ищец: Meletis Apostolides.

      Ответници: David Charles Orams, Linda Elisabeth Orams.
   Преюдициални въпроси

               1.

               В този въпрос

                           —

                           понятието „контролираната от правителството зона“ се отнася до зоната от Република Кипър, върху която правителството на Република Кипър упражнява ефективен контрол; и

                           —

                           понятието „северната зона“ се отнася до зоната от Република Кипър, върху която правителството на Република Кипър не упражнява ефективен контрол.

                     Дали спирането с член 1, параграф 1 от Протокол № 10 към Акта за присъединяване на Кипър към ЕС от 2003 г. на прилагането на достиженията на правото на Общността в северната зона препятства възможността съд на държава-членка да признае и приведе в изпълнение решение, постановено от съд на Република Кипър с район на действие в контролираната от правителството зона, отнасящо се до собственост в северната зона, когато такова признаване и изпълнение се иска съгласно Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (1) („Регламент № 44/2001“), който е част от достиженията на правото на Общността?

               2.

               Дали член 35, параграф 1 от Регламент № 44/2001 дава право или задължава съд на държава-членка да откаже да признае и да приведе в изпълнение решение, постановено от съдилищата на друга държава-членка, отнасящо се до собственост в зона на последната, върху която правителството на тази държава-членка не упражнява ефективен контрол? По-специално, дали такова решение противоречи на член 22 от Регламент № 44/2001?

               3.

               Дали решение на съд на държава-членка с район на действие в зона от тази държава, върху която правителството й упражнява ефективен контрол, отнасящо се до собственост в зона от тази държава, върху която нейното правителство не упражнява ефективен контрол, може да не бъде признато или приведено в изпълнение съгласно член 34, параграф 1 от Регламент № 44/2001 на основание на това, че по практически съображения решението не може да бъде приведено в изпълнение по местонахождение на собствеността, въпреки че решението подлежи на изпълнение в контролираната от правителството зона в тази държава?

               4.

               Когато

                           —

                           срещу ответника е било постановено решение в негово отсъствие;

                           —

                           след това ответникът е започнал производство по оспорване пред съда, постановил решението в негово отсъствие; но

                           —

                           жалбата му е отхвърлена след цялостно и справедливо разглеждане на основание, че не е предоставил убедителни основания (което съгласно националното право е необходимо, за да се отмени решение от такъв характер),

                     дали този ответник може да се противопостави на изпълнението на първоначалното решение, постановено в негово отсъствие, или на решението за отхвърляне на жалбата за отмяна, на основание на член 34, параграф 2 от Регламент № 44/2001, по съображение, че документът за образуване на производството не му е бил връчен в достатъчен срок, за да има възможност да организира защитата си преди постановяване на първоначалното решение в негово отсъствие? Има ли значение фактът, че при изслушването са разглеждани само основанията, изтъкнати от ответника?

               5.

               Какви фактори са релевантни за преценката, при осъществяване на предвидената в член 34, параграф 2 от Регламент № 44/2001 проверка, относно това дали на ответника „е връчен документът за образуване на производството или равностоен документ в достатъчен срок, за да има възможност да организира защитата си“? По-специално:

                           a)

                           Когато документът е действително връчен на ответника, имат ли някакво значение действията (или бездействията) на ответника или на адвокатите му, осъществени след връчването?

                           б)

                           Какво значение може да има особено поведение или изпитани от ответника или от адвокатите му трудности?

                           в)

                           Има ли значение обстоятелството, че адвокатът на ответника е могъл да се яви преди постановяване на решението в отсъствие на ответника?

      (1)  ОВ L 12, стр. 1.


title: Дело T-156/16: Жалба, подадена на 7 април 2016 г. — CFA Institute/EUIPO — Ernst и Häcker („CERTIFIED FINANCIAL MODELER CFM“)

text:
               13.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/60

      Жалба, подадена на 7 април 2016 г. — CFA Institute/EUIPO — Ernst и Häcker („CERTIFIED FINANCIAL MODELER CFM“)
      (Дело T-156/16)
      (2016/C 211/74)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: CFA Institute (Шарлотсвил, Вирджиния, САЩ) (представители: S. Rohlfing и G. Engels, lawyers)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Dietmar Ernst (Нюртинген, Германия), Joachim Häcker (Нюртинген)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявители на спорната марка: другите страни в производството пред апелативния състав

         Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словния елемент „CERTIFIED FINANCIAL MODELER CFM“ — заявка за регистрация № 9 569 658

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO oт 26 януари 2016 г. по преписка R 9/2015-2

         Искания

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да уважи възражението на жалбоподателя срещу заявка за регистрация на марка № 9 569 658 от участниците;

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски или

                  —

                  в случай, че участниците встъпят в производството, да ги осъди да заплатят разноските на жалбоподателя както в производството пред апелативния състав на EUIPO, така и пред Общия съд.

         Изложени основания

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) oт Регламент № 207/2009;

                  —

                  нарушение на член 8, параграф 5 oт Регламент № 207/2009.


title: Дело C-266/17: Преюдициално запитване от Oberlandesgericht Düsseldorf (Германия), постъпило на 17 май 2017 г. — Rhein-Sieg-Kreis/Verkehrsbetrieb Hüttebräucker GmbH, BVR Busverkehr Rheinland GmbH

text:
               28.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 283/18

         Преюдициално запитване от Oberlandesgericht Düsseldorf (Германия), постъпило на 17 май 2017 г. — Rhein-Sieg-Kreis/Verkehrsbetrieb Hüttebräucker GmbH, BVR Busverkehr Rheinland GmbH
   (Дело C-266/17)
   (2017/C 283/25)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Rhein-Sieg-Kreis

      Ответници: Verkehrsbetrieb Hüttebräucker GmbH, BVR Busverkehr Rheinland GmbH

      Преюдициални въпроси

               1)

               Приложим ли е член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1370/2007 (1) към обществени поръчки, които по смисъла на член 5, параграф 1, първо изречение от Регламент (ЕО) № 1370/2007 не са под формата на договори за концесии за услуги съгласно Директиви 2004/17/ЕО (2) или 2004/18/ЕО (3)?
               При утвърдителен отговор на първия преюдициален въпрос:

               2)

               В случай че индивидуален компетентен орган съгласно член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1370/2007 възлага обществена поръчка за услуга директно на вътрешен оператор, налице ли е противоречие с изискването за съвместен контрол от страна на този орган и другите съдружници на вътрешния оператор, ако правомощието да се участва в обществения пътнически превоз в определен географски район (член 2, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 1370/2007) е поделено между индивидуалния компетентен орган и група от органи, която предлага интегрирани обществени услуги за пътнически превоз, например по начин, че правомощието за възлагане на вътрешен оператор на обществени поръчки за услуги остава при индивидуалния компетентен орган, а правомощието за определяне на цените се прехвърля върху общинско обединение за извършване на обществен транспорт, към което заедно с индивидуалния орган участват и други компетентни органи в техните географски райони?

               3)

               В случай че индивидуален компетентен орган съгласно член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1370/2007 възлага обществена поръчка за обществена услуга директно на вътрешен оператор, налице ли е противоречие с изискването за съвместен контрол от страна на този орган и другите съдружници на вътрешния оператор, ако съгласно дружествения му договор при решения относно сключването, изменението или прекратяването на договор за обществена поръчка за услуги по член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1370/2007 право на глас има единствено този съдружник, който самостоятелно или чийто пряк или косвен собственик възлага обществена поръчка за услуга на вътрешния оператор по член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1370/2007?

               4)

               Допуска ли член 5, параграф 2, второ изречение, буква б) от Регламент (ЕО) № 1370/2007 вътрешният оператор да предоставя обществени услуги за пътнически превоз и за други местни компетентни органи в рамките на района им на компетентност (включително изходящи линии или други второстепенни елементи на тази дейност, навлизащи в територията на съседни компетентни местни органи), ако те не са възложени в организирани конкурентни тръжни процедури?

               5)

               Допуска ли член 5, параграф 2, второ изречение, буква б) от Регламент (ЕО) № 1370/2007 вътрешният оператор да предоставя обществени услуги за пътнически превоз за други компетентни органи, извън района на компетентност на възлагащия орган, на основание на обществени поръчки за предоставяне на услуги, които попадат в преходното правило на член 8, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1370/2007?

               6)

               Към кой момент следва да са изпълнени условията на член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1370/2007?

      (1)  Регламент (ЕО) № 1370/2007 на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2007 година относно обществените услуги за пътнически превоз с железопътен и автомобилен транспорт и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 1191/69 и (ЕИО) № 1107/70 на Съвета (ОВ L 315, 2007 г., стр. 1).

      (2)  Директива 2004/17/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координиране на процедурите за възлагане на обществени поръчки от възложители, извършващи дейност във водоснабдяването, енергетиката, транспорта и пощенските услуги, ОВ L 134, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 3.

      (3)  Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки, ОВ L 134, стр. 114; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 116.


title: Дело C-27/16: Преюдициално запитване, отправено от Административен съд София-град (България) на 18 януари 2016 година — Ангел Маринков/Председател на Държавна агенция за българите в чужбина

text:
               29.3.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 111/12

         Преюдициално запитване, отправено от Административен съд София-град (България) на 18 януари 2016 година — Ангел Маринков/Председател на Държавна агенция за българите в чужбина
   (Дело C-27/16)
   (2016/C 111/15)
   Език на производството: български

      Запитваща юрисдикция

   Административен съд София-град

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Ангел Маринков

      Ответник: Председател на Държавна агенция за българите в чужбина

      Преюдициални въпроси

               1.

               Следва ли [чл. 14], § 1, буква в) от Директива 2006/54/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 05 юли 2006 година за прилагането на принципа на равните възможности и равното третиране на мъжете и жените в областта на заетостта и труда (преработена), чл. 3, § 1, буква в) от Директива 2000/78/ЕО (2) на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и труда, да се тълкуват, че са достатъчно точни и ясни и поради това пряко приложими към правното положение на уволнено лице от публичния сектор, заето по служебно правоотношение, когато:

                           а)

                           уволнението е постановено поради намаляване на броя на еднаквите длъжности (функции), заемани от уволненото лице и от други служители, както мъже така и жени;

                           б)

                           уволнението се основава на неутрална разпоредба по националното право;

                           в)

                           в посочената хипотеза на уволнение националната правна уредба не предвижда критерии и задължение за преценка по отношение на всички лица, които могат да бъдат засегнати от уволнението, също не предвижда и задължение за излагането на мотиви защо е уволнено конкретното лице?

               2.

               Следва ли от чл. 15, § 1, буква в) от Директива 2006/54/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 05 юли 2006 година за прилагането на принципа на равните възможности и равното третиране на мъжете и жените в областта на заетостта и труда (преработена), чл. 3, § 1, буква в) от Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и труда, тълкувани във връзка, членове 30, 47 и 52, § 1 от Хартата на основните права, че допускат национална мярка по чл. 157, § 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз, като чл. 21 от Закона за защита от дискриминация, разглеждана във връзка с чл. 106, ал. 1, т. 2 от Закона за държавния служител, които разпоредби при посочената в първия въпрос хипотеза на уволнение на лице от публичния сектор, заето по служебно правоотношение (поради съкращение чрез намаление на броя на еднаквите длъжности, заемани както от мъже, така и от жени), изрично не установяват задължение за подбор и критерии като част от правото на уволнение, това се допуска от административната и съдебната практика само когато компетентният да постанови уволнението орган утвърди по своя преценка процедура и критерии, но за разлика от посоченото при идентична хипотеза на уволнение на лице от публичния сектор, заето по трудово правоотношение, нормативно са установени задължение за подбор и критерии за извършването му като част от правото на уволнение на същия орган?

               3.

               Следва ли чл. 15, § 1, буква в) от Директива 2006/54/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 05 юли 2006 година за прилагането на принципа на равните възможности и равното третиране на мъжете и жените в областта на заетостта и труда (преработена), чл. 3, § 1, буква в) от Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и труда, във връзка, членове 30, 47 и 52, § 1 от Хартата на основните права, да се тълкуват, че уволнението на лице от публичния сектор, заето по служебно правоотношение, ще бъде необосновано и поради това в противоречие с посочените разпоредби, само по съображение, че административният орган не е извършил подбор и приложил обективни критерии, съответно не е изложил мотиви за избора си да уволни конкретното лице, при условие, че това лице заема идентична длъжност с други лица, мъже и жени, и уволнението е извършено въз основа на неутрална разпоредба?

               4.

               Следва ли чл. 18 вр. чл. 25 от Директива 2006/54/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 05 юли 2006 година за прилагането на принципа на равните възможности и равното третиране на мъжете и жените в областта на заетостта и труда (преработена), във връзка, чл. 30 от Хартата на основните права, да се тълкуват в смисъл, че изискването за пропорционалност е спазено и допускат национална правна уредба, която предвижда обезщетение за незаконно уволнение, приложима и в случаите на нарушаване на принципа за равното третиране в областта на заетостта и труда по правото на ЕС, която определя максимален период на обезщетението до 6 месеца и фиксиран размер — основната заплата на заеманата длъжност, но само и доколкото лицето е останало без работа или е получавало по-ниско възнаграждение, и при положение, че правото на лицето да бъде възстановено на длъжността, е отделно и не е част от правото му на обезщетение по националното право на държавата-членка?

      (1)  OB L 204, стр. 23; Специално българско издание: глава 5, том 8, стр. 262

      (2)  OB L 303, стр. 16; Специално българско издание: глава 5, том 6, стр. 7


title: Дело T-363/13: Решение на Общия съд от 13 май 2015 г. — Harper Hygienics/СХВП — Clinique Laboratories (CLEANIC intimate) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявление за регистрация на фигуративната марка на Общността „CLEANIC intimate“ — По-ранни словни марки на Общността „CLINIQUE“ — Относителни основания за отказ — Вероятност от объркване — Сходство на стоките и на услугите — Член 8, параграф 1, буква б)от Регламент (EО) № 207/2009 — Неоснователно извлечена полза от отличителния характер или от репутацията на по-ранните марки — Член 8, параграф 5 от Регламент (EО) № 207/2009)

text:
               29.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/30

         Решение на Общия съд от 13 май 2015 г. — Harper Hygienics/СХВП — Clinique Laboratories (CLEANIC intimate)
   (Дело T-363/13) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявление за регистрация на фигуративната марка на Общността „CLEANIC intimate“ - По-ранни словни марки на Общността „CLINIQUE“ - Относителни основания за отказ - Вероятност от объркване - Сходство на стоките и на услугите - Член 8, параграф 1, буква б)от Регламент (EО) № 207/2009 - Неоснователно извлечена полза от отличителния характер или от репутацията на по-ранните марки - Член 8, параграф 5 от Регламент (EО) № 207/2009))
   (2015/C 213/52)
   Език на производството: полски

      Страни

      Жалбоподател: Harper Hygienics S.A. (Варшава, Полша) (представители: първоначално R. Rumpel, а впоследствие D. Rzążewska и G. Pietras, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: D. Walicka)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Clinique Laboratories, LLC (Уилмингтън, Делауеър, Съединени американски щати) (представители: първоначално V. von Bomhard, avocat, и K. Hughes, solicitor, а впоследствие K. Hughes, solicitor)

      Предмет

   Жалба срещу решението на пети апелативен състав на СХВП от 29 април 2013 г. (по дело R 606/2012-5) относно производство по възражение при страни Clinique Laboratories, LLC и Harper Hygienics S.A..

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Harper Hygienics S.A. да понесе направените от него съдебни разноски и да заплати съдебните разноски, направени от Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) и от Clinique Laboratories, LLC.

      (1)  ОВ C 274, 21.9.2013 г.


title: Дело C-203/12: Решение на Съда (втори състав) от 17 октомври 2013 г. (преюдициално запитване от Högsta domstolen — Швеция) — Billerud Karlsborg AB, Billerud Skärblacka AB/Naturvårdsverket (Директива 2003/87/ЕО — Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове — Санкция за извънредно количество емисии — Понятие за извънредно количество емисии — Приравняване на неизпълнение на задължението за връщане в определения от Директивата срок на достатъчен брой квоти за покриване на емисиите от предходната година — Липса на основание за освобождаване от отговорност в случай на действително притежаване на невърнати квоти, освен в случай на непреодолима сила — Невъзможност за промяна на размера на глобата — Пропорционалност)

text:
               14.12.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 367/12

         Решение на Съда (втори състав) от 17 октомври 2013 г. (преюдициално запитване от Högsta domstolen — Швеция) — Billerud Karlsborg AB, Billerud Skärblacka AB/Naturvårdsverket
   (Дело C-203/12) (1)

   (Директива 2003/87/ЕО - Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове - Санкция за извънредно количество емисии - Понятие за извънредно количество емисии - Приравняване на неизпълнение на задължението за връщане в определения от Директивата срок на достатъчен брой квоти за покриване на емисиите от предходната година - Липса на основание за освобождаване от отговорност в случай на действително притежаване на невърнати квоти, освен в случай на непреодолима сила - Невъзможност за промяна на размера на глобата - Пропорционалност)
   2013/C 367/20
   Език на производството: шведски

      Запитваща юрисдикция

   Högsta domstolen

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Billerud Karlsborg AB, Billerud Skärblacka AB

      Ответник: Naturvårdsverket

      Предмет

   Преюдициално запитване — Högsta domstolen — Тълкуване на член 16, параграфи 3 и 4 от Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета (ОВ L 275, стр. 32; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 10, стр. 78) — Санкции, предвидени в директивата — Задължение за заплащане на глоба от оператора, който не е върнал достатъчен брой квоти за покриването на неговите емисии най-късно до 30 април на текущата година, дори когато това се дължи на небрежност, административна грешка или технически проблем — Наличие или отсъствие на възможност за опростяване на глобата или за намаляване на нейния размер

      Диспозитив

               1.

               Член 16, параграфи 3 и 4 от Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска оператор, който най-късно до 30 април на текущата година не е върнал квотите за еквивалент на въглероден диоксид, съответстващи на емисиите му за предходната година, да избегне налагането на предвидената в този член глоба за извънредно количество емисии, дори когато към тази дата разполага с достатъчен брой квоти.

               2.

               Член 16, параграфи 3 и 4 от Директива 2003/87 трябва да се тълкува в смисъл, че националният съд не може да промени фиксирания размер на глобата, предвидена в тази разпоредба, в името на принципа на пропорционалност.

      (1)  ОВ C 184, 23.6.2012 г.


title: Дело T-18/13: Решение на Общия съд от 15 юли 2014 г.  — Łaszkiewicz/СХВП — Cables y Eslingas (PROTEKT) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността „PROTEKT“  — По-ранни испански словни марки „PROTEK“  — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Член 75 от Регламент № 07/2009)

text:
               1.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 292/39

         Решение на Общия съд от 15 юли 2014 г. — Łaszkiewicz/СХВП — Cables y Eslingas (PROTEKT)
   (Дело T-18/13) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „PROTEKT“ - По-ранни испански словни марки „PROTEK“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Член 75 от Регламент № 07/2009))
   2014/C 292/48
   Език на производството: полски

      Страни

      Жалбоподател: Grzegorz Łaszkiewicz (Лодз, Полша) (представител: J. Gwiazdowska, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: D. Walicka)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Cables y Eslingas, SA (Cerdanyola del Valles, Испания)

      Предмет

   Жалба против решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 24 октомври 2012 г. (дело R 701/2011-4) във връзка с производство по възражение между Cables y Eslingas, SA и г-н Grzegorz Łaszkiewicz.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда г-н Grzegorz Łaszkiewicz да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 108, 13.4.2013 г.


title: Дело C-347/10: Решение на Съда (голям състав) от 17 януари 2012 г. (преюдициално запитване от Rechtbank Amsterdam — Нидерландия) — A. Salemink/Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Социално осигуряване на работниците мигранти — Регламент (ЕИО) № 1408/71 — Работник, нает на платформа за добив на газ, разположена в континенталния шелф, прилежащ към Нидерландия — Задължително осигуряване — Отказ за предоставяне на обезщетение за неработоспособност)

text:
               10.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 73/3

         Решение на Съда (голям състав) от 17 януари 2012 г. (преюдициално запитване от Rechtbank Amsterdam — Нидерландия) — A. Salemink/Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen
   (Дело C-347/10) (1)

   (Социално осигуряване на работниците мигранти - Регламент (ЕИО) № 1408/71 - Работник, нает на платформа за добив на газ, разположена в континенталния шелф, прилежащ към Нидерландия - Задължително осигуряване - Отказ за предоставяне на обезщетение за неработоспособност)
   2012/C 73/04
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Rechtbank Amsterdam

      Страни в главното производство

      Жалбопадател: A. Salemink

      Ответник: Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen

      Предмет

   Преюдициално запитване — Rechtbank Amsterdam — Тълкуване на членове 45 и 355 ДФЕС, на член 52 ДЕС и на дялове I и II от Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социална сигурност на заети лица, самостоятелно заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността (ОВ L 149, стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 26) — Неприлагане на националната система за задължително здравно осигуряване по отношение на лицата, които пребивават на територията на друга държава членка и работят на сондажна платформа, разположена в нидерландския континентален шелф, в полза на работодател, установен в Нидерландия

      Диспозитив

   Член 13, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социална сигурност на заети лица, самостоятелно заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността, изменен и актуализиран с Регламент (ЕО) № 118/97 на Съвета от 2 декември 1996 г., изменен с Регламент (ЕО) № 1606/98 на Съвета от 29 юни 1998 г., и член 39 ЕО трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат работник, предоставящ работна сила на неподвижно съоръжение, разположено в континенталния шелф, прилежащ към държава членка, да не е задължително осигурен в тази държава членка по силата на националното социалноосигурително законодателство единствено поради факта че не пребивава в тази, а в друга държава членка.

      (1)  ОВ C 246, 11.9.2010 г.


title: Дело C-25/12 P: Жалба, подадена на 17 януари 2012 г. от Gino Trevisanato срещу определението, постановено от Общия съд (седми състав) на 13 декември 2011 г. по дело T-510/11, Gino Trevisanato/Европейска комисия

text:
               3.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 65/10

         Жалба, подадена на 17 януари 2012 г. от Gino Trevisanato срещу определението, постановено от Общия съд (седми състав) на 13 декември 2011 г. по дело T-510/11, Gino Trevisanato/Европейска комисия
   (Дело C-25/12 P)
   2012/C 65/20
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Gino Trevisanato (представител: L. Sulfaro, avvocato)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени изцяло определението, постановено на 13 декември 2011 г. от седми състав на Общия съд по дело T-510/11, като се обяви за допустим искът за установяване на неправомерно бездействие, предявен на 29 септември 2011 г. от жалбоподателя срещу Европейската комисия по смисъла на член 265, трета алинея ДФЕС, както и да се обяви компетентността на Общия съд да се произнесе по този иск;

               —

               като основно искане, след като искът бъде обявен за допустим — Съдът да се произнесе по съществото на спора и да осъди загубилата делото страна да заплати съдебните разноски или, при условията на евентуалност, да върне делото на Общия съд за подходящо произнасяне.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на своята жалба жалбоподателят изтъква три правни основания.
   Жалбоподателят поддържа главно, че определението е опорочено от решаваща фактическа грешка, поради изопачаване на исканията му. Той всъщност не искал от Общия съд да установи, че Комисията незаконосъобразно не е изразила позиция, чрез мотивирано становище по смисъла на член 258 ДФЕС, относно неправилното транспониране на Директива 98/59/ЕО (1) за колективните уволнения в италианския правен ред, както се предполага в определението. Напротив, той искал от Общия съд да обяви за незаконосъобразно бездействието на Комисията, компетентна да определи и да връчи на жалбоподателя задължително становище по въпроса, който четири години след оплакването е повдигнат отново с предложението от 11 юли 2011 г., а именно дали е налице право за ръководния персонал в Италия да се ползва от защитата на Директива 98/59/ЕО относно колективните уволнения, каквото право италианските съдилища отказват на жалбоподателя, уволнен при такова колективно уволнение, извършено от IBM в Италия.
   На следващо място, Общият съд допуснал грешка като обявил, въз основа на съдебната практика, следваща от Определение на Съда от 26 октомври 1995 г. по съединени дела Pevasa и Inpesca, C-199/94 P и C-200/94 P, че не е компетентен. Тази съдебна практика не била релевантна в настоящия случай, тъй като фактическата обстановка по него се различавала съществено от тази, която стои в основата на посоченото определение.
   На последно място, Общият съд нарушил процедурния си правилник и член 47 от Хартата на основните права, тъй като пропуснал да връчи иска на насрещната страна и не публикувал в Официален вестник резюме на иска, освен това не се консултирал с генералния адвокат.

      (1)  ОВ L 225, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 95.