title: Дело C-591/11: Преюдициално запитване, отправено от Tribunal Supremo (Испания) на 25 ноември 2011 г. — Gas Natural SDG, SA, Bizcaia Energia, SL/Administración del Estado, Endesa S.A., Hidroeléctrica del Cantábrico, S.A. и Iberdrola, S.A.

text:
               11.2.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 39/10

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunal Supremo (Испания) на 25 ноември 2011 г. — Gas Natural SDG, SA, Bizcaia Energia, SL/Administración del Estado, Endesa S.A., Hidroeléctrica del Cantábrico, S.A. и Iberdrola, S.A.
   (Дело C-591/11)
   2012/C 39/18
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Supremo

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Gas Natural SDG и SA, Bizcaia Energia, S.L.

      Други страни: Administración del Estado, Endesa S.A., Hidroeléctrica del Cantábrico, S.A. и Iberdrola, S.A.

      Преюдициален въпрос

   Член 10 от Директива 2003/87/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета може ли да се тълкува в смисъл, че допуска прилагането на национални законодателни мерки като разглежданите в настоящия случай, чийто предмет и последици са намаляване на възнаграждението за дейността по производство на електроенергия със сума, равна на стойността на квотите за емисии на парникови газове, предоставени безвъзмездно през съответния период?

      (1)  ОВ L 275, стр. 32; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 10, стр. 78.


title: Дело C-365/10: Иск, предявен на 22 юли 2010 г. — Европейска комисия/Република Словения

text:
               23.10.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 288/19

      Иск, предявен на 22 юли 2010 г. — Европейска комисия/Република Словения
      (Дело C-365/10)
      ()
      (2010/C 288/32)
      Език на производството: словенски

         Страни

         Ищец: Европейска комисия (представители: A. Alcover San Pedro и D. Kukovec)

         Ответник: Република Словения

         Искания на ищеца

                  —

                  да се обяви, че тъй като в продължение на няколко последователни години са били надвишени пределно допустимите стойности на годишните и дневни концентрации на ПЧ10 в околния въздух, Република Словения не е изпълнила задълженията си по смисъла на член 5, параграф 1 от Директива 1999/30/ЕО на Съвета от 22 април 1999 година относно пределно допустимите стойности за серен двуоксид, азотен двуоксид и азотни оксиди, прахови частици и олово в околния въздух (1), които от 11 юни 2010 г. се съдържат в член 13, параграф 1 от Директива 2008/50/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 май 2008 година относно качеството на атмосферния въздух и за по-чист въздух за Европа (2),

                  —

                  да се осъди Република Словения да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

      От представения от Република Словения годишен доклад за съответствието със задължителните дневни и годишни пределно допустими стойности на ПЧ10 е видно, че в Словения през 2005 г., 2006 г. и 2007 г. в зоните SI1, SI2 и SI4 и в агломерациите SIL и SIM са били надвишени пределно допустимите стойности на дневната и годишна концентрация на ПЧ10 в околния въздух. Европейската комисия не е получила никакво уведомление относно спазването на задължението за прилагане на пределните стойности съгласно член 22, параграф 2 от Директива 2008/50/ЕО.

         (1)  ОВ L 163, стр. 41; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 5, стр. 46.

         (2)  ОВ L 152, стр. 1.


title: Дело T-525/08: Жалба, подадена на 1 декември 2008 г.  — Poste Italiane/Комисия

text:
               21.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/52

         Жалба, подадена на 1 декември 2008 г. — Poste Italiane/Комисия
   (Дело T-525/08)
   (2009/C 44/92)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Жалбоподател: Poste Italiane SpA (Рим, Италия) (представители: A. Fratini, avvocato, A. Sandulli, avvocato, F. Filpo, avvocato)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               Да се уважи жалбата и в резултат да се отмени Решение на Комисията от 16 юли 2008 г. относно помощ C42/2006, която Италия привежда в изпълнение за олихвяване на разплащателните сметки на Poste Italiane в Tesoreria dello Stato, все още непубликувано в Официален вестник на Европейския съюз.

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Настоящата жалба е срещу Решение на Комисията от 16 юли 2008 г. относно помощ C42/2006, която Италия привежда в изпълнение за олихвяване на разплащателните сметки на Poste Italiane към Tesoreria dello Stato. С това решение се обявява за несъвместима с общия пазар и се разпорежда възстановяването на схема за държавна помощ за олихвяване на разплащателните сметки на Poste Italiane в Tesoreria dello Stato, въведена със Закон № 266 от 23 декември 2005 г. и със Споразумение между Министерство на икономиката и финансите и Poste Italiane от 23 февруари 2006 г., която Италия незаконосъобразно привела в изпълнение в нарушение на член 88, параграф 3 от Договора.
   В подкрепа на исканията си жалбоподателят изтъква:

               —

               Нарушение на членове 253 и 87, параграф 1 от Договора за ЕО поради фактическа грешка и явна грешка в преценката при прилагането от страна на Комисията на критерия за добросъвестния заемополучател, като е установила лихвен процент, който се прилага за частен заемополучател.

               —

               Нарушение на член 87, параграф 1 от Договора за ЕО поради явна грешка в преценката, що се отнася до преценката на алтернативните инвестиции. В това отношение се подчертава, че в хода на административната процедура италианските власти са изтъкнали, че параметърът, посочен в Споразумението, с който е обвързвано управлението на ликвидността, произтичаща от събраните пощенски средства, санкционира Poste по отношение на възможността за печалба от активно управление и следователно не осигурява„предимство“, по смисъла на член 87 от Договора.

         По тази точка жалбоподателят се позовава и на релевантността на изследването на RBS и на мненията на финансовите посредници, както и на съпоставянето с управление от вида trading system, с управлението на ликвидността на застрахователните полици на Poste Vita, с управлението на средствата на Efiposte, френско дружество, контролирано от Poste, и със стойността на дълга на Tesoro.

               —

               Нарушение на членове 253 и 87, параграф 1 от Договора поради липса на мотивиране и явна грешка в преценката, на член 12 от Договора поради дискриминация, както и на принципите на правното очакване и на правната сигурност, във връзка с пропуска да се извърши анализ на фактора, свързан с предимството и на нарушението на конкуренцията в контекста на задължението за универсална услуга, възложено на Poste.

               —

               Нарушение на принципите на оправданите правни очаквания, на правната сигурност и на пропорционалността поради разпореждането за възстановяване от страна на получателя на твърдяната помощ.


title: Дело C-333/13: Решение на Съда (голям състав) от 11 ноември 2014 г. (преюдициално запитване от Sozialgericht Leipzig — Германия) — Elisabeta Dano, Florin Dano/Jobcenter Leipzig (Свободно движение на хора — Гражданство на Съюза — Равно третиране — Икономически неактивни граждани на държава членка, които пребивават на територията на друга държава членка — Изключване на тези лица от кръга на лицата с право на специални парични обезщетения, независещи от вноски по смисъла на Регламент (ЕО) № 883/2004 — Директива 2004/38/ЕО — Право на пребиваване за повече от три месеца — Член 7, параграф 1, буква б) и член 24 — Условие да се разполага с достатъчно средства)

text:
               19.1.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 16/4

      Решение на Съда (голям състав) от 11 ноември 2014 г. (преюдициално запитване от Sozialgericht Leipzig — Германия) — Elisabeta Dano, Florin Dano/Jobcenter Leipzig
      (Дело C-333/13) (1)

      (Свободно движение на хора - Гражданство на Съюза - Равно третиране - Икономически неактивни граждани на държава членка, които пребивават на територията на друга държава членка - Изключване на тези лица от кръга на лицата с право на специални парични обезщетения, независещи от вноски по смисъла на Регламент (ЕО) № 883/2004 - Директива 2004/38/ЕО - Право на пребиваване за повече от три месеца - Член 7, параграф 1, буква б) и член 24 - Условие да се разполага с достатъчно средства)
      (2015/C 016/05)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Sozialgericht Leipzig

         Страни в главното производство

         Жалбоподатели: Elisabeta Dano, Florin Dano

         Ответник: Jobcenter Leipzig

         Диспозитив

                  1)

                  Регламент (ЕО) № 883/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година за координация на системите за социална сигурност, изменен с Регламент (ЕС) № 1244/2010 на Комисията от 9 декември 2010 г., трябва да се тълкува в смисъл, че „специалните парични обезщетения, независещи от вноски“ по смисъла на член 3, параграф 3 и член 70 от Регламента, попадат в приложното поле на член 4 от него.

                  2)

                  Член 24, параграф 1 във връзка с член 7, параграф 1, буква б) от Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки, за изменение на Регламент (ЕИО) № 1612/68 и отменяща Директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО, както и член 4 от Регламент № 883/2004, изменен с Регламент № 1244/2010, трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат правна уредба на държава членка, съгласно която някои граждани на други държави членки са изключени от кръга на лицата с право на определени „специални парични обезщетения, независещи от вноски“ по смисъла на член 70, параграф 2 от Регламент № 883/2004, въпреки че тези обезщетения са гарантирани на намиращите се в същото положение граждани на приемащата държава членка, доколкото тези граждани на други държави членки нямат право на пребиваване в приемащата държава членка въз основа на Директива 2004/38.

                  3)

                  Произнасянето по четвъртия въпрос не е от компетентността на Съда на Европейския съюз.

         (1)  ОВ C 226, 3.8.2013 г.


title: Дело T-436/11: Определение на Общия съд от 17 януари 2012 г. — Afriqiyah Airways/Съвет (Обща външна политика и политика за сигурност — Ограничителни мерки, приети с оглед на положението в Либия — Заличаване от списъка на засегнатите лица и образувания — Жалба за отмяна — Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)

text:
               24.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 89/24

         Определение на Общия съд от 17 януари 2012 г. — Afriqiyah Airways/Съвет
   (Дело T-436/11) (1)

   (Обща външна политика и политика за сигурност - Ограничителни мерки, приети с оглед на положението в Либия - Заличаване от списъка на засегнатите лица и образувания - Жалба за отмяна - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)
   2012/C 89/41
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Afriqiyah Airways (Триполи, Либия) (представител: B. Sarfati, avocat)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: M.-M. Joséphidès и B. Driessen)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение за изпълнение 2011/300/ОВППС на Съвета от 23 май 2011 година за изпълнение на Решение 2011/137/ОВППС относно ограничителни мерки с оглед на положението в Либия (ОВ L 136, стр. 85), в частта му, която се отнася до жалбоподателя

      Диспозитив

               1.

               Липсва основание за постановяване на съдебно решение по същество по настоящата жалба.

               2.

               Всяко от страните понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 290, 1.10.2011 г.


title: Дело C-497/13: Преюдициално запитване, отправено от Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden (Нидерландия) на 16 септември 2013 г. — Froukje Faber/Autobedrijf Hazet Ochten BV

text:
               14.12.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 367/21

         Преюдициално запитване, отправено от Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden (Нидерландия) на 16 септември 2013 г. — Froukje Faber/Autobedrijf Hazet Ochten BV
   (Дело C-497/13)
   2013/C 367/37
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Froukje Faber

      Ответник: Autobedrijf Hazet Ochten BV

      Преюдициални въпроси

               1.

               Националният съд длъжен ли е — било поради принципа на ефективност, било поради високото равнище на защита на потребителите в рамките на Съюза, което се цели с Директива 1999/44 (1), било поради други разпоредби или норми на правото на Съюза — да проверява служебно дали купувачът по даден договор е потребител по смисъла на член 1, параграф 2, буква а) от Директива 1999/44?

               2.

               При утвърдителен отговор на първия въпрос: това важи ли и когато преписката по делото не съдържа (или съдържа недостатъчна или противоречива) фактическа информация, която да позволява да се определи качеството на купувача?

               3.

               При утвърдителен отговор на първия въпрос: това важи ли и при производство по обжалване, в което купувачът не възразява срещу това, че в решението си първоинстанционният съд не е извършил (служебно) тази проверка и че изрично е оставил открит въпроса дали купувачът следва да се счита за потребител?

               4.

               Директива 1999/44 (или член 5 от нея) следва ли да се приеме за уредба, равностойна на националните норми от публичен ред във вътрешния правопорядък?

               5.

               Принципът на ефективност, високото равнище на защита на потребителите в рамките на Съюза, което се цели с Директива 1999/44, или други разпоредби или норми на правото на Съюза допускат ли нидерландското право, доколкото то възлага на потребителя/купувача тежестта за излагане на факти и обстоятелства и за доказване, що се отнася до задължението (своевременно) да уведоми продавача за предполагаемия недостатък на доставената вещ?

               6.

               Принципът на ефективност, високото равнище на защита на потребителите в рамките на Съюза, което се цели с Директива 1999/44, или други разпоредби или норми на правото на Съюза допускат ли нидерландското право, доколкото то възлага на потребителя/купувача тежестта да посочи и да докаже, че вещта не съответства на договора и че тази липса на съответствие е установена в срок от шест месеца след доставката? Какво означава изразът „липса на съответствие, която да бъде установена“ в член 5, параграф 3 от Директива 1999/44, и по-специално: доколко потребителят/купувачът е длъжен да изложи факти и обстоятелства, които се отнасят до липсата на съответствие (или до причината за нея)? За целта достатъчно ли е потребителят/купувачът да посочи и в случай на мотивирано оспорване да докаже, че закупената вещ не функционира (безупречно), или той е длъжен също така да посочи и в случай на мотивирано оспорване да докаже кой недостатък на продадената вещ е (бил) причина за това, че тя не функционира (или не функционира безупречно)?

               7.

               За отговора на предходните въпроси има ли значение обстоятелството, че в настоящото производство и пред двете инстанции г-жа Faber е представлявана от адвокат?

      (1)  Директива 1999/44/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 25 май 1999 година относно някои аспекти на продажбата на потребителски стоки и свързаните с тях гаранции (ОВ L 171, стр. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 5, стр. 89).


title: Дело C-205/14: Решение на Съда (пети състав) от 2 юни 2016 г. — Европейска комисия/Португалска република (Неизпълнение на задължения от държава членка — Въздушен транспорт — Регламент (ЕИО) № 95/93 — Разпределяне на слотовете на летищата в Съюза — Член 4, параграф 2 — Независимост на координатора — Понятие „заинтересована страна“ — Управляващ орган на летище — Функционална отделеност — Система на финансиране)

text:
               8.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 287/2

         Решение на Съда (пети състав) от 2 юни 2016 г. — Европейска комисия/Португалска република
   (Дело C-205/14) (1)

   ((Неизпълнение на задължения от държава членка - Въздушен транспорт - Регламент (ЕИО) № 95/93 - Разпределяне на слотовете на летищата в Съюза - Член 4, параграф 2 - Независимост на координатора - Понятие „заинтересована страна“ - Управляващ орган на летище - Функционална отделеност - Система на финансиране))
   (2016/C 287/02)
   Език на производството: португалски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: P. Guerra e Andrade и F. Wilman)

      Ответник: Португалска република (представители: L. Inez Fernandes и V. Moura Ramos)

      Диспозитив

               1)

               Като не е гарантирала независимостта на координатора за разпределяне на слотовете, като го отдели функционално от всяка една заинтересована страна, и като не е гарантирала, че системата за финансиране на дейностите на координатора е такава, че да гарантира неговия независим статут, Португалската република не е изпълнила задълженията си по член 4, параграф 2 от Регламент (ЕИО) № 95/93 на Съвета от 18 януари 1993 година относно общите правила за разпределяне на слотовете на летищата в Общността, изменен с Регламент (EО) № 545/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 18 юни 2009 г.

               2)

               Осъжда Португалската република да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 212, 7.7.2014 г.


title: Дело T-324/06: Определение на Първоинстанционния съд от 10 септември 2008 г. — Município de Gondomar/Комисия (Жалба за отмяна — Кохезионен фонд — Регламент (ЕО) № 1164/94 — Отмяна на финансова помощ — Липса на пряко засягане — Недопустимост)

text:
               8.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 285/40

         Определение на Първоинстанционния съд от 10 септември 2008 г. — Município de Gondomar/Комисия
   (Дело T-324/06) (1)

   (Жалба за отмяна - Кохезионен фонд - Регламент (ЕО) № 1164/94 - Отмяна на финансова помощ - Липса на пряко засягане - Недопустимост)
   (2008/C 285/73)
   Език на производството: португалски
   Страни

      Жалбоподател: Município de Gondomar (Португалия) (представители: J. da Cruz Vilaça, D. Choussy и L. Pinto Monteiro, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: P. Guerra e Andrade и A. Weimar)
   Предмет
   Искане за отмяна на Решение С (2006) 3782 на Комисията от 16 август 2006 г. за отмяна на помощта, отпусната по линия на Кохезионния фонд за проект № 9/10/61/017, озаглавен „Оздравяване на Grande Porto/Sul — Subsistema de Gondomar“.
   Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2.

               Município de Gondomar понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Комисията, включително разноските по обезпечителното производство.

      (1)  ОВ C 326, 30.12.2006 г.


title: Дело C-502/15: Решение на Съда (девети състав) от 4 май 2017 г. — Европейска комисия/Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (Неизпълнение на задължения от държава членка — Директива 91/271/ЕИО — Членове 3 — 5 и член 10 — Приложение I, точки A, Б и Г — Пречистване на градските отпадъчни води — Канализационни системи — Вторично или еквивалентно пречистване — По-строго пречистване на отпадъчните води в чувствителните зони)

text:
               3.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/9

         Решение на Съда (девети състав) от 4 май 2017 г. — Европейска комисия/Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия
   (Дело C-502/15) (1)

   ((Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 91/271/ЕИО - Членове 3 — 5 и член 10 - Приложение I, точки A, Б и Г - Пречистване на градските отпадъчни води - Канализационни системи - Вторично или еквивалентно пречистване - По-строго пречистване на отпадъчните води в чувствителните зони))
   (2017/C 213/08)
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: K. Mifsud-Bonnici и E. Manhaeve)

      Ответник: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: J. Kraehling, подпомаган от S. Ford, Barrister)

      Диспозитив

               1)

               Като не осигурило събиране и отвеждане за пречистване на водите, събрани в комбинирана канализационна система на градските отпадъчни води и дъждовните води в агломерациите на Gowerton и Llanelli в съответствие с изискванията на Директива 91/271/ЕИО на Съвета от 21 май 1991 година на Съвета за пречистването на градските отпадъчни води, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия не е изпълнило задълженията си по членове 3, 4 и 10 от тази директива, както и по приложение I, точки A и Б от нея.

               2)

               Като не е въвело вторично пречистване на градските отпадъчни води на агломерацията на Ballycastle и като не е подложило градските отпадъчни води на Гибралтар на пречистване, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия не е изпълнило задълженията си по член 4 от Директива 91/271 и по приложение I, точка Б от нея.

               3)

               Като не е осигурило, че градските отпадъчни води, които влизат в канализационните системи на агломерациите на Tiverton, Durham (Barkers Haugh), Chester-le-Street, Islip, Broughton Astley, Chilton, Witham и Chelmsford, преди заустването им в чувствителни зони, са подлагани на по-строго пречистване от описаното в член 4 от Директива 91/271, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия не е изпълнило задълженията си по член 5 от тази директива и по приложение I, точка Б от нея.

               4)

               Отхвърля иска в останалата му част.

               5)

               Осъжда Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 16, 18.1.2016 г.


title: Дело C-544/12: Иск, предявен на 27 ноември 2012 г. — Европейска комисия/Република Полша

text:
               16.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/15

         Иск, предявен на 27 ноември 2012 г. — Европейска комисия/Република Полша
   (Дело C-544/12)
   2013/C 46/28
   Език на производството: полски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: P. Hetsch, K. Simonsson и J. Hottiaux)

      Ответник: Република Полша

      Искания на ищеца

   Комисията иска

               —

               да се установи, че като не е приела всички законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими за транспониране на Директива 2009/12/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 март 2009 година относно летищните такси (1) или при всички положения като не е информирала Комисията, Република Полша не е изпълнила задълженията си по член 1, член 6, параграф 2, както и по член 7, член 8, член 9 и член 13 от тази директива,

               —

               в съответствие с член 260, параграф 3 ДФЕС да се наложи на Република Полша принудителна парична мярка поради неизпълнение на задължението да съобщи за мерките за транспониране на Директива 2009/12/ЕО в размер на 75 002,88 EUR дневно, считано от датата на обявяване на решението па настоящото дело,

               —

               да се осъди Република Полша да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Срокът за транспониране на Директива 2009/12/ЕО е изтекъл на 15 март 2011 г.

      (1)  ОВ L 70, стр. 11.


title: Дело C-358/12: Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Италия) на 30 юли 2012 г. — Consorzio Stabile Libor Lavori Pubblici/Comune di Milano

text:
               13.10.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 311/4

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Италия) на 30 юли 2012 г. — Consorzio Stabile Libor Lavori Pubblici/Comune di Milano
   (Дело C-358/12)
   2012/C 311/04
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Consorzio Stabile Libor Lavori Pubblici

      Ответник: Comune di Milano

      Преюдициален въпрос

   Допуска ли принципът на пропорционалност, произтичащ от правото на установяване и от принципите на недопускане на дискриминация и на защита на конкуренцията, предвидени в членове 49 ДФЕС, 56 ДФЕС и 101 ДФЕС, както и съдържащият се в него критерий за рационалност, национална правна уредба, която квалифицира като тежки нарушения — както за обществените поръчки на стойност над общностния праг, така и за обществените поръчки на стойност под общностния праг — окончателно установени нарушения, свързани със задълженията за внасяне на осигурителни вноски, когато размерът на задължението е над 100,00 EUR и в същото време разликата между дължимите и внесените суми надхвърля 5 % за всеки период на плащане или за всеки осигурителен период, и поражда задължение за възлагащите органи да отстранят от процедура за възлагане на обществена поръчка участника, който е извършил такова нарушение, без да се оценяват други обективни аспекти за надеждността му като съдоговорител?


title: Съединени дела T-346/11 и T-347/11: Решение на Общия съд от 17 януари 2013 г. — Gollnisch/Парламент (Привилегии и имунитети — Член на Европейския парламент — Решение за снемане на имунитета — Дейност, която не е свързана с изпълнението на задълженията на депутат — Производство за сваляне на имунитета — Решение привилегиите и имунитетите да не се защитят — Отпадане на правния интерес — Липса на основание за произнасяне)

text:
               2.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/18

         Решение на Общия съд от 17 януари 2013 г. — Gollnisch/Парламент
   (Съединени дела T-346/11 и T-347/11) (1)

   (Привилегии и имунитети - Член на Европейския парламент - Решение за снемане на имунитета - Дейност, която не е свързана с изпълнението на задълженията на депутат - Производство за сваляне на имунитета - Решение привилегиите и имунитетите да не се защитят - Отпадане на правния интерес - Липса на основание за произнасяне)
   2013/C 63/36
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Bruno Gollnisch (Limonest, Франция) (представител: G. Dubois, avocat)

      Ответник: Европейски парламент (представители: R. Passos и D. Moore и K. Zejdová)

      Предмет

   От една страна, искане за отмяна на решение за снемане на имунитета на жалбоподателя, прието от Парламента на 10 май 2011 г. и искане за обезщетение за вредите, претърпени от него във връзка с това, от друга страна, искане за отмяна на решение да не бъде защитен имунитетът на жалбоподателя, прието от Парламента на 10 май 2011 г. и искане за обезщетение за вредите, претърпени от него във връзка с това

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата за отмяна и иска за обезщетение по дело T-346/11.

               2.

               Няма основание за постановяване на решение по същество по жалбата за отмяна по дело T-347/11 тъй като основанието е отпаднало.

               3.

               Отхвърля иска за обезщетение по дело T-347/11.

               4.

               Осъжда г-н Bruno Gollnisch да заплати съдебните разноски, включително тези за обезпечителните производства по дело T-346/11 и T-347/11.

      (1)  ОВ C 252, 27.8.2011 г.


title: Дело C-109/10 P: Решение на Съда (голям състав) от 25 октомври 2011 г. — Solvay SA/Европейска комисия (Обжалване — Конкуренция — Пазар на сода в Общността — Злоупотреба с господстващо положение — Нарушение на правото на защита — Достъп до преписката — Изслушване на предприятието)

text:
               17.12.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 370/12

         Решение на Съда (голям състав) от 25 октомври 2011 г. — Solvay SA/Европейска комисия
   (Дело C-109/10 P) (1)

   (Обжалване - Конкуренция - Пазар на сода в Общността - Злоупотреба с господстващо положение - Нарушение на правото на защита - Достъп до преписката - Изслушване на предприятието)
   2011/C 370/18
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Solvay SA (представители: P. Foriers, F. Louis, R. Jafferali и A. Vallery, avocats)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: J. Currall, F. Castillo de la Torre; N. Coutrelis, avocate)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Общия съд (шести състав) от 17 декември 2009 г. по дело Solvay/Комисия (T-57/01), с което този съд отхвърля искането на жалбоподателя за отмяна на Решение 2003/6/ЕО на Комисията от 13 декември 2000 година относно процедура по прилагане на член 82 [ЕО] — Конкуренция — Пазар на сода в Общността (без Обединеното кралство и Ирландия) — Злоупотреба с господстващо положение — Нарушение на правото на процес в разумен срок — Нарушение на правото на защита — Неправилно предварително определяне на съответния географски пазар — Липса на мотиви — Извънредни обстоятелства, доказващи липсата на господстващо положение

      Диспозитив

               1.

               Отменя Решение на Общия съд на Европейския съюз от 17 декември 2009 г. по дело Solvay/Комисия (T-57/01).

               2.

               Отменя Решение 2003/6/ЕО на Комисията от 13 декември 2000 година относно процедура по прилагане на член 82 от Договора за ЕО (COMP/33.133 — В: Натриев карбонат — Solvay).

               3.

               Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски, направени както в първоинстанционното производство, така и в производството по обжалване.

      (1)  ОВ C 161, 19.6.2010 г.


title: Дело T-467/11: Решение на Общия съд от 10 декември 2013 г. — Colgate-Palmolive/СХВП — dm-drogerie markt (360° SONIC ENERGY) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „360° SONIC ENERGY“ — По-ранна международна словна марка „SONIC POWER“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               1.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 31/8

         Решение на Общия съд от 10 декември 2013 г. — Colgate-Palmolive/СХВП — dm-drogerie markt (360° SONIC ENERGY)
   (Дело T-467/11) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „360° SONIC ENERGY“ - По-ранна международна словна марка „SONIC POWER“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2014/C 31/13
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Colgate-Palmolive Company (Ню Йорк, Ню Йорк, Съединени щати) (представители: M. Zintler и G. Schindler, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: P. Geroulakos)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: dm-drogerie markt GmbH & Co. KG (Карлсруе, Германия)

      Предмет

   Жалба за отмяна на решението на втори апелативен състав на СХВП от 25 май 2011 г. (преписка R 1094/2010-2) относно производство по възражение между dm-drogerie markt GmbH & Co. KG и Colgate-Palmolive Company.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Colgate-Palmolive Company да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 319, 29.10.2011 г.


title: Дело T-435/16: Жалба, подадена на 22 септември 2016 г. — MS/Комисия

text:
               6.3.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 70/21

         Жалба, подадена на 22 септември 2016 г. — MS/Комисия
   (Дело T-435/16)
   (2017/C 070/30)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: MS (Castries, Франция) (представители: L. Levi и M. Vandenbussche, avocats)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:
   да обяви настоящата жалба за допустима и основателна;
   вследствие на това,

               —

               да отмени решението на Комисията за отказ за предаване на лични данни относно жалбоподателя, взето на 16 юни 2016 г.;

               —

               да разпореди поправяне на неимуществените вреди, произтичащи от виновното поведение на Европейската комисия, оценени ex aequo et bono на 20 000 EUR;

               —

               да осъди ответника да заплати пълния размер на съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква едно-единствено основание, изведено от нарушението на Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 година относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (ОВ L 8, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 30, стр. 142) и по-специално на членове 8, 13 и 20 от него. Жалбоподателят изтъква и нарушение на основното права на достъп до личните данни и на правото на зачитане на личния живот, както и нарушение на принципа на право на защита, на равни процесуални възможности и на правото на добра администрация. Освен това мотивите на обжалваното решение били непоследователни и необосновани. Всички тези незаконосъобразности представлявали множество грешки, които причинили на жалбоподателя действителна и сигурна вреда.


title: Дело T-204/16: Жалба, подадена на 3 май 2016 г. — Sun Media/EUIPO — Meta4 Spain („METABOX“)

text:
               27.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 232/30

         Жалба, подадена на 3 май 2016 г. — Sun Media/EUIPO — Meta4 Spain („METABOX“)
   (Дело T-204/16)
   (2016/C 232/38)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Sun Media Ltd (Централен Хонг Конг, специален административен район Хонг Конг, Китай) (представител: A. Schnider, lawyer)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Meta4 Spain, SA (Лас Росас, Испания)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „METABOX“ — заявка за регистрация № 11 819 125

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 8 февруари 2016 г. по преписка R 307/2015-2

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO, а в случай, че встъпи писмено — и другата страна в производството пред EUIPO, да заплати собствените си разноски, както и тези на жалбоподателя, направени в производството пред Общия съд и в производството пред апелативния състав на EUIPO.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) oт Регламент № 207/2009;

               —

               нарушение на член 75 и сл. от Регламент № 207/2009;

               —

               нарушение на задължението на EUIPO да упражнява правомощията си в съответствие с общите принципи на правото на Европейския съюз.


title: Дело F-130/11: Жалба, подадена на 2 декември 2011 г. — ZZ и др./Комисия

text:
               3.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 65/22

         Жалба, подадена на 2 декември 2011 г. — ZZ и др./Комисия
   (Дело F-130/11)
   2012/C 65/41
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: ZZ и др. (представители: D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis и E. Marchal, avocats)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет и описание на производството

   Отмяната на решенията за прехвърляне на пенсионните права, придобити преди постъпването на служба в Комисията, въз основа на предложеното от Службата за управление и плащане по индивидуални права (PMO) преизчисление

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отменят решенията, с които се отменят и заменят предложенията за прехвърляне на пенсионните права на жалбоподателите в рамките на тяхното искане по член 11, параграф 2 от приложение VIII към Правилника за длъжностните лица, в което се съдържа ново предложение, изчислено въз основа на Общите разпоредби за изпълнение (ОРИ), приети на 3 март 2011 г.;

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-208/07: Иск, предявен на 5 юни 2007 г. — BOT Elektrownia Bełchatów и др./Комисия

text:
               4.8.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 183/37

         Иск, предявен на 5 юни 2007 г. — BOT Elektrownia Bełchatów и др./Комисия
   (Дело T-208/07)
   (2007/C 183/72)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищци: BOT Elektrownia Bełchatów S.A. (Rogowiec, Полша), BOT Elektrownia Turów S.A. (Bogatynia, Полша), BOT Elektrownia Opole S.A. (Brzezie, Полша), Elektrownia „Kozienice“ S.A. (Świerże Górne, Полша), Elektrownia Połaniec S.A. — Grupa Electrabel Polska (Połaniec, Полша), Elektrownia „Rybnik“ S.A. (Rybnik, Полша), Elektrownia Skawina S.A. (Skawina, Полша), Elektrownia „Stalowa Wola“ S.A. (Stalowa Wola, Полша), Południowy Koncern Energetyczny S.A. (Katowice, Полша), Zespół Elektrowni Dolna Odra S.A. (Nowe Czarnowo, Полша), Zespół Elektrowni Ostrołęka S.A. (Ostrołęka, Полша) и Zespół Elektrowni Pątnów-Adamów-Konin S.A. (Konin, Полша) (представители: B. Krużewski, M. Ciemiński, J. Młot-Schönthaler, N. Dodoo и S. Boullart, lawyers)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищците

               —

               да се отмени решението;

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Ищците искат отмяната на решението на Комисията от 26 март 2007 г. относно националния разпределителен план за разпределението на квоти за емисии на парникови газове за периода 2008-2012 г., нотифициран от Полша в съответствие с Директива 2003/87/ЕО (1).
   В подкрепа на искането си ищците твърдят, че Комисията е допуснала грешка, като е приела решение, с което, наред с другото, значително е намалила общото количество на квотите за емисии от CO2, които обхванатите от Директива 2003/87/ЕО инсталации могат да отделят.
   В това отношение ищците изтъкват, че Комисията е нарушила съществени процедурни правила, предвидени в Директива 2003/87/ЕО, като: i) незаконосъобразно е приела оспорваното решение след изтичането на тримесечния срок, предвиден в член 9, параграф 3 от директивата, и ii) незаконосъобразно е ограничила правото на ищците да бъде консултирано тяхното мнение преди приемането от Полша на окончателен национален разпределителен план за квоти за емисии на парникови газове за периода 2008-2012 г.
   По-нататък ищците твърдят, че Комисията е злоупотребила с предоставените й по силата на Директива 2003/87/ЕО правомощия, като: i) е възприела прекалено нисък ръст на БВП за Полша и прекалено строг коефициент за намаление на емисиите, което е довело до разпределението на подценена обща квота за емисии за Полша; и ii) е изопачила действителната цел на директивата като икономичен инструмент за изпълнение на ангажиментите във връзка с емисиите на парникови газове на страните по Протокола от Киото чрез намаляване на националното ниво на емисии за периода 2008-2012 г. далеч под това, което е било необходимо за Полша, за да изпълни своята цел от Киото.
   В заключение ищците поддържат, че Комисията не е спазила принципите на оправданите правни очаквания, на пропорционалността, на равното третиране и задължението за междуинституционално сътрудничество, както и задължението си за посочване на мотиви.

      (1)  Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схеми за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета (ОВ 2003 L 275, стр. 32).


title: Дело T-444/07 R: Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 19 февруари 2008 г. — CPEM/Комисия (Обезпечително производство — Молба за спиране на изпълнението — Подаване на молбата — Недопустимост — Сдружение — Финансова вреда — Липса на неотложност)

text:
               12.4.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 92/29

         Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 19 февруари 2008 г. — CPEM/Комисия
   (Дело T-444/07 R)
   (Обезпечително производство - Молба за спиране на изпълнението - Подаване на молбата - Недопустимост - Сдружение - Финансова вреда - Липса на неотложност)
   (2008/C 92/59)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Centre de promotion de l'emploi par la micro-entreprise (CPEM) (Марсилия, Франция) (представител: C. Bonnefoi, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: L. Flynn и A. Steiblytė)
   Предмет
   Молба за спиране на изпълнението на дебитно известие № 3240912189 от 17 декември 2007 г. във връзка с Решение C(2007) 4645 на Комисията от 4 октомври 2007 г. за отмяна на помощта, отпусната от Европейския социален фонд (ЕСФ) в полза на CPEM с Решение C(1999) 2645 от 17 август 1999 г.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.

               2)

               Първоинстанционният съд не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело T-420/09: Жалба, подадена на 19 октомври 2009 г. — BSA/СХВП — Loblaws (PRÉSIDENT)

text:
               19.12.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 312/37

         Жалба, подадена на 19 октомври 2009 г. — BSA/СХВП — Loblaws (PRÉSIDENT)
   (Дело T-420/09)
   2009/C 312/61
   Език на жалбата: френски

      Страни

      Жалбоподател: BSA (Париж, Франция) (представител: D. Masson, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Loblaws, Inc.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението, постановено на 17 август 2009 г. от четвърти апелативен състав на СХВП (преписка R 1744/2008-4),

               —

               да се осъди СХВП да заплати всички съдебни разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративната марка „PRÉSIDENT“ за стоки и услуги от класове 5, 29, 30 и 42 — заявка за регистрация № 2 135 200

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Loblaws Inc.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: френската словна марка „President’s Choice“ за стоки от класове 5, 30, 31 и 32 и фигуративната марка на Общността „PRESIDENT’S CHOICE“ за стоки от класове 30, 31 и 32 (марка на Общността № 1 872 407)

      Решение на отдела по споровете: частично приема възражението

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата като недопустима

      Изложени правни основания: нарушение на член 59 от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 60 от Регламент (ЕО) № 207/2009) и на член 71 от Регламент (ЕО) № 2868/95 (1), както и на принципа на състезателност съгласно член 6, параграф 1 от Конвенцията за защита на правата на човека и основните свободи.

      (1)  Регламент (ЕО) № 2868/95 на Комисията от 13 декември 1995 година за прилагане на Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета относно марката на Общността (ОВ L 303, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 189).


title: Дело C-407/09: Иск, предявен на 22 октомври 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция

text:
               16.1.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 11/16

         Иск, предявен на 22 октомври 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция
   (Дело C-407/09)
   2010/C 11/27
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: г-н М.Contù-Durande и г-н М.Rochaud-Joët)

      Ответник: Република Гърция

      Искания на ищеца

   Комисията на Европейските общности иска от Съда да:

               —

               да обяви, че като не е приела необходимите мерки, за да изпълни решението на Съда от 18 юли 2007 г. по дело С-26/07, Република Гърция не е изпълнила задълженията си по член 228, параграф 1 ЕО,

               —

               да разпореди на Република Гърция да заплати на Комисията по сметка „Собствените ресурси на Европейската общност“ исканата периодична имуществена санкция в размер на 72 532,80 EUR за всеки ден на забава на приемането на необходимите за изпълнение на решението по дело С-26/07 мерки, считано от датата на произнасяна на решението по настоящия иск до датата на изпълнение на решението по дело С-26/07,

               —

               да разпореди на Република Гърция да заплати на Комисията, по сметка „Собствените ресурси на Европейската общност“ еднократно платима сума в размер на 10 512 EUR за всеки ден на забава, считано от датата на произнасяне от Съда на решението по дело С-26/07 до датата на произнасяне на решението по настоящия иск или до датата на приемане на необходимите мерки за изпълнение на решението по дело С-26/07, ако това стане по-рано,

               —

               да осъди Република Гърция да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В настоящия случай Република Гърция все още не е приела необходимите законодателни мерки за транспониране на Директива 2004/80/ЕО в гръцкия правен ред.
   Следователно очевидно е, че Република Гърция все още не приела наложените мерки за изпълнение на Решение на Съда от 18 юли 2007 г. по дело С-20/07, Комисия/Република Гърция.
   По смисъла на член 228, параграф 2, втора алинея, изречение второ от Договора ЕО Комисията посочва в исковата си молба размера на еднократно платима сума и/или периодична имуществена санкция, която въпросната държава членка трябва да заплати, изчислена съразмерно с обстоятелствата. В настоящият случай Комисията е решила да поиска от Съда имуществена санкция и еднократно платима сума.
   Въз основа на установените в Известието от 13 декември 2005 г. принципи и методи на изчисление, за да определи исканата сума Комисията взима предвид три основни критерия: а) тежестта на нарушението, б) продължителността на нарушението и в) необходимостта да се осигури възпиращото действие на имуществената санкция.
   Анализът на практическото прилагане на тези критерии в настоящия случай води до извода, че продължителността на нарушението и неговите последици за частните и публичните интереси са значителни и обосновават налагането на поисканите имуществени санкции.
   Както следва от доклада на Комисията относно прилагането на директивата, всички държави членки, с изключение на Гърци, са транспонирали директивата във вътрешния си правен ред и предоставят изискваната от нея защита.
   Липсата на транспониране на директивата в гръцкия правен ред препятства постигането на основната цел — свободно движение на лица в единното пространство на свобода, сигурност и правосъдие. Следователно последиците за интересите от общ или личен характер са особено значителни.


title: Дело F-106/12: Определение на Съда на публичната служба от 12 декември 2012 г. — Goddijn/Европол

text:
               16.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/33

         Определение на Съда на публичната служба от 12 декември 2012 г. — Goddijn/Европол
   (Дело F-106/12)
   2013/C 46/73
   Език на производството: нидерландски
   Председателят на първи състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.


title: Дело C-516/06 P: Решение на Съда (втори състав) от 6 декември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Ferriere Nord SpA (Обжалване — Конкуренция — Решение на Комисията — Глоба — Изпълнение — Регламент (ЕИО) № 2988/74 — Погасителна давност — Увреждащ акт — Недопустимост)

text:
               26.1.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/13

         Решение на Съда (втори състав) от 6 декември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Ferriere Nord SpA
   (Дело C-516/06 P) (1)

   (Обжалване - Конкуренция - Решение на Комисията - Глоба - Изпълнение - Регламент (ЕИО) № 2988/74 - Погасителна давност - Увреждащ акт - Недопустимост)
   (2008/C 22/24)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Жалбоподател: Комисия на Европейските общности (представители: V. Di Bucci и F. Amato)

      Друга страна в производството: Ferriere Nord SpA (представители: W. Viscardini и G. Donà, avvocati)
   Предмет
   Жалба, подадена срещу Решение на Първоинстанционния съд (първи състав) от 27 септември 2006 г. по дело Ferriere Nord/Комисия (T-153/04), с което Първоинстанционният съд отменя решенията на Комисията, съобщени с писмо от 5 февруари 2004 г. и с факс от 13 април 2004 г., отнасящи се до неизплатената част от глобата, наложена на Ferriere Nord SpA с Решение 89/515/ЕИО на Комисията от 2 август 1989 г. относно процедура по прилагане на член 85 от Договора за ЕИО (IV/31.553 — Стоманени електрозаварени мрежи)
   Диспозитив

               1)

               Отменя Решение на Първоинстанционния съд на Европейските общности от 27 септември 2006 г. по дело Ferriere Nord /Комисия (T-153/04).

               2)

               Обявява за недопустима жалбата за отмяна, подадена от Ferriere Nord SpA срещу решенията на Комисията, съобщени с писмо от 5 февруари 2004 г. и с факс от 13 април 2004 г., отнасящи се до неизплатената част от глобата, наложена на Ferriere Nord SpA с Решение 89/515/ЕИО на Комисията от 2 август 1989 г. относно процедура по прилагане на член 85 от Договора за ЕИО (IV/31.553 — Стоманени електрозаварени мрежи).

               3)

               Осъжда Ferriere Nord SpA да заплати съдебните разноски, свързани с двете производства.

      (1)  ОВ C 42, 24.2.2007 г.


title: Дело T-92/12: Жалба, подадена на 23 февруари 2012 г. — Gas/СХВП — Grotto (GAS)

text:
               28.4.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 126/21

         Жалба, подадена на 23 февруари 2012 г. — Gas/СХВП — Grotto (GAS)
   (Дело T-92/12)
   2012/C 126/41
   Език на жалбата: френски

      Страни

      Жалбоподател: André Pierre Gas (Марсилия, Франция) (представител: адв. L. Levy)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Grotto SpA (Chiuppano, Италия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени изцяло решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 17 ноември 2011 г. по преписка R 600/2009-1 и да върне делото на СХВП, за да се произнесе отново в светлината на предстоящото решение,

               —

               да осъди притежателя на спорната марка на Общността да заплати всички бъдещи съдебни разноски по настоящото производство и да възстанови на жалбоподателя разноските по обжалването, направените от него към днешна дата.

      Правни основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: словна марка „GAS“ за стоки от класове 9, 18 и 25 — Регистрирана марка на Общността № 882548

      Притежател на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав

      Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: жалбоподателят

      Основание на искането за обявяване на недействителност: искането за обявяване на недействителност се основава, от една страна, на прилагането на член 53, параграф 1, букви а) и в), на член 8, параграф 1, буква б), на член 53, параграф 2 и на член 8, параграф 1 от Регламент № 207/2009, и от друга страна, на френските регистрации № 1594704 и № 1627459 на фигуративни марки „GAS- BIJOUX“ и „BIJOUX -GAS-“ за стоки от класове 14 и 25.

      Решение на отдела по отмяна: отменя марката на Общността.

      Решение на апелативния състав: отменя решението на отдела по отмяна и отхвърля искането за обявяване на недействителност.
   Изложени правни основания:

               Нарушение на член 56, параграф 3 от Регламент № 40/94 (член 57, параграф 3 от новия регламент) и на правило 22, параграфи 3 и 4 от Регламент № 2868/95; нарушение на член 15, параграфи 1 и 2 от Регламент № 40/94 и на член L714, параграф 5, буква б) от френски Кодекс на интелектуалната собственост; нарушение на член 73 от Регламент № 40/94 (член 75 от новия регламент), тъй като апелативният състав е допуснал редица грешки при прилагане на правото и грешки в преценката по отношение на доказването на сериозното използване на по-ранната марка за стоки от клас 25.

               Неправилно прилагане на член 52, параграф 1, буква а) и на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 40/94 и нарушение на член 53 от Регламент № 40/94, както и на разпоредбите на френското право — член 2262 от Гражданския кодекс и член L714, параграф 3 от Кодекс на интелектуалната собственост, тъй като апелативният състав е преценил неправилно опасността от объркване.

               Нарушение на член 62, параграф 1 от Регламент № 40/94, тъй като апелативният състав не е имал право да ограничава анализа си единствено до по-ранното право, произтичащо от марка № 1594704, след като е решил да упражни правомощията на отдела по отмяна, нито е имал право да върне делото на отдела по отмяна, за да се произнесе по останалите изтъкнати права, които вече са били предмет на разглеждане.


title: Дело C-315/13: Преюдициално запитване, отправено от Rechtbank van eerste aanleg te Mechelen (Белгия) на 7 юни 2013 г. — Openbaar Ministerie/Edgard Jan De Clercq и др.

text:
               31.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/21

         Преюдициално запитване, отправено от Rechtbank van eerste aanleg te Mechelen (Белгия) на 7 юни 2013 г. — Openbaar Ministerie/Edgard Jan De Clercq и др.
   (Дело C-315/13)
   2013/C 252/32
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Rechtbank van eerste aanleg te Mechelen

      Страни в главното производство

      Производство, образувано по искане на: Openbaar Ministerie (Прокуратура)

      Подсъдими: Edgard Jan De Clercq, Emiel Amede Rosa De Clercq, Nancy Genevieve Wilhelmina Rottiers, Ermelinda Jozef Martha Tampère, Thermotec NV

      Преюдициален въпрос

   Трябва ли членове 56 и 57 ДФЕС (по-рано членове 49 и 50 от Договора за ЕО) както и член 3, параграф 1 и 10 от Директива 96/71/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 1996 година относно командироването на работници в рамките на предоставянето на услуги (ОВ L 18, 1997 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 4, стр. 29), евентуално във връзка с член 19 от Директива 2006/123/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 година относно услугите на вътрешния пазар (OB L 376, стр. 36; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 58, стр. 50) да се тълкуват в смисъл, че не допускат разпоредба като член 141 от Програмния закон (I) от 27 декември 2006 г., съгласно която лицето, при което или за което командированите работници или стажанти полагат труд непосредствено или чрез подизпълнител, има задължение преди започване на дейността на тези лица да съобщи по електронен път (или когато това не е възможно по факс или по пощата) на Националната служба за социално осигуряване идентификационните данни за лицата, които не могат да представят издадено на работодателя им потвърждение за получаване на предварително подадената за тях декларация, във връзка с член 157 от този закон и с член 183, параграф 1, точка 1 от Наказателния кодекс в областта на трудово-осигурителното право, съгласно който при неизпълнение на тази разпоредба се налага наказание?


title: Дело C-572/15: Преюдициално запитване от Riigikohus (Естония), постъпило на 2 ноември 2015 г. — F. Hoffmann-La Roche AG/Accord Healthcare OÜ

text:
               25.1.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 27/13

         Преюдициално запитване от Riigikohus (Естония), постъпило на 2 ноември 2015 г. — F. Hoffmann-La Roche AG/Accord Healthcare OÜ
   (Дело C-572/15)
   (2016/C 027/16)
   Език на производството: естонски

      Запитваща юрисдикция

   Riigikohus

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: F. Hoffmann-La Roche AG

      Ответник: Accord Healthcare OÜ

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли член 21, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 469/2009 (1) на Европейския парламент и на Съвета от 6 май 2009 година относно сертификата за допълнителна закрила на лекарствените продукти (кодифицирана версия) да се тълкува в смисъл, че предвижда намаляване на срока на действие на сертификата за допълнителна закрила, който е издаден в държава членка в съответствие с националното законодателство преди присъединяването на тази държава членка към Европейския съюз и чийто срок на действие за съответното активно вещество съобразно посоченото в самия сертификат би бил по-дълъг от 15 години, считано от издаването на първото разрешение за пускане на пазара в Съюза на лекарствения продукт, състоящ се от или съдържащ въпросното активно вещество?

               2)

               При утвърдителен отговор на първия въпрос: съвместим ли е член 21, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 469/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 6 май 2009 година относно сертификата за допълнителна закрила на лекарствените продукти (кодифицирана версия) с правото на Съюза, и в частност с общите принципи на правото на Съюза относно защитата на придобитите права, със забраната за прилагане на правните актове с обратна сила и с Хартата на основните права на Европейския съюз?

      (1)  ОВ L 152, стр. 1.


title: Дело C-602/14 P: Жалба, подадена на 23 декември 2014 г. от Bharat Heavy Electricals Ltd срещу определението, постановено от Общия съд (осми състав) на 21 октомври 2014 г. по дело T-374/14, Bharat Heavy Electricals Ltd/Европейска комисия

text:
               21.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 311/14

         Жалба, подадена на 23 декември 2014 г. от Bharat Heavy Electricals Ltd срещу определението, постановено от Общия съд (осми състав) на 21 октомври 2014 г. по дело T-374/14, Bharat Heavy Electricals Ltd/Европейска комисия
   (Дело C-602/14 P)
   (2015/C 311/17)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Bharat Heavy Electricals Ltd (представител: A. Mc Donagh, адвокат)

      Друга страна в производството: Европейска комисия
   С определение от 4 юни 2015 г. Съдът (шести състав) отхвърля жалбата и постановява, че Bharat Heavy Electricals Ltd следва да понесе направените от него съдебни разноски.


title: Дело F-143/11: Жалба, подадена на 27 декември 2011 г. — ZZ/Комисия

text:
               3.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 65/26

         Жалба, подадена на 27 декември 2011 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-143/11)
   2012/C 65/52
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: G. Cipressa, avvocato)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на мълчаливия отказ на Комисията да възстанови една четвърт от съдебните разноски, направени от жалбоподателя по дело Marcuccio/Комисия, F-81/09, която ответникът е осъден да заплати със съдебното решение от 15 февруари 2011 г.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени отхвърлянето от страна на Комисията или за което при всички положения тя е отговорна, на претенциите от искането на жалбоподателя от 16 август 2011 г., изпратено на Комисията в лицето на нейния правен представител pro tempore и на ОН на Комисията,

               —

               да се установи, че Комисията е пропуснала да приеме мерките, необходими за изпълнение на Решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз от 15 февруари 2011 г. по дело Marcuccio/Комисия, F-81/09, по-специално мерките за изпълнение на диспозитива на съдебното решение от 15 февруари 2011 г. относно съдебните разноски по това дело,

               —

               да се осъди Комисията да изплати на жалбоподателя сумата от 3 316,31 EUR, върху която при неизплащане се начисляват лихви в полза на жалбоподателя с годишен лихвен процент 10 % и с годишна капитализация, считано от следващия ден до деня на плащането на горепосочената сума,

               —

               да се осъди Комисията да изплати на жалбоподателя сумата от 5,00 EUR на ден, считано от следващия ден и до 180-тия ден след 17 август 2011 г., за всеки ден, през който продължава въпросния пропуск, като сумата от 5,00 EUR трябва да бъде изплатена при изтичането на самия ден — в противен случай върху нея се начисляват лихви в полза на жалбоподателя в размер на 10 % годишно и с годишна капитализация, считано от деня, следващ деня, в който е трябвало да бъде извършено плащането на горепосочената сума и до деня, в който то бъде извършено,

               —

               да се осъди Комисията да изплати на жалбоподателя сумата от 6,00 EUR на ден за всеки допълнителен ден, през който продължава въпросния пропуск, от 181-вия ден след 17 август 2011 г. до 270-тия ден след тази дата, като сумата от 6,00 EUR трябва да бъде изплатена при изтичането на самия ден — в противен случай върху нея се начисляват лихви в полза на жалбоподателя в размер на 10 % годишно и с годишна капитализация, считано от деня, следващ деня, в който е трябвало да бъде извършено плащането на горепосочената сума и до деня, в който то бъде извършено,

               —

               да се осъди Комисията да изплати на жалбоподателя сумата от 7,50 EUR на ден за всеки допълнителен ден, през който продължава въпросния пропуск, от 271-вия ден след 17 август 2011 г. до 360-тия ден след тази дата, като сумата от 7,50 EUR трябва да бъде изплатена при изтичането на самия ден — в противен случай върху нея се начисляват лихви в полза на жалбоподателя в размер на 10 % годишно и с годишна капитализация, считано от деня, следващ деня, в който е трябвало да бъде извършено плащането на горепосочената сума и до деня, в който то бъде извършено,

               —

               да се осъди Комисията да изплати на жалбоподателя сумата от 10,00 EUR на ден за всеки допълнителен ден, през който продължава въпросния пропуск, от 361-вия ден след 17 август 2011 г. и докато продължава въпросния пропуск, като сумата от 10,00 EUR трябва да бъде изплатена при изтичането на самия ден — в противен случай върху нея се начисляват лихви в полза на жалбоподателя в размер на 10 % годишно и с годишна капитализация, считано от деня, следващ деня, в който е трябвало да бъде извършено плащането на горепосочената сума и до деня, в който то бъде извършено,

               —

               да се осъди ответника да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-25/10: Определение на Общия съд от 8 ноември 2011 г. — BASF Schweiz и BASF Lampertheim/Комисия (Конкуренция — Картели — Пазари на калаени стабилизатори и на топлинни стабилизатори ESBO/естери — Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО и на член 53 от Споразумението за ЕИП — Оттегляне на решението — Отпадане на предмета на спора — Липса на основание за произнасяне)

text:
               7.1.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 6/16

         Определение на Общия съд от 8 ноември 2011 г. — BASF Schweiz и BASF Lampertheim/Комисия
   (Дело T-25/10) (1)

   (Конкуренция - Картели - Пазари на калаени стабилизатори и на топлинни стабилизатори ESBO/естери - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО и на член 53 от Споразумението за ЕИП - Оттегляне на решението - Отпадане на предмета на спора - Липса на основание за произнасяне)
   2012/C 6/28
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподатели: BASF Schweiz AG, по-рано BASF Specialty Chemicals Holding GmbH (Базел, Швейцария) и BASF Lampertheim GmbH (Лампертхайм, Германия) (представители: F. Montag и T. Wilson, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: F. Ronkes Agerbeek и R. Sauer, подпомагани от W. Berg, avocat)

      Предмет

   Искане за отмяна на членове 1 и 2 от Решение C(2009) 8682 окончателен на Комисията от 11 ноември 2009 година относно производство по член 81 от Договора за ЕО и по член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/C38.589 — Топлинни стабилизатори), доколкото жалбоподателите са адресати на цитираните разпоредби, както и, при условията на евентуалност, искане за намаляване на глобите, наложени на жалбоподателите в член 2 от това решение

      Диспозитив

               1.

               Липсва основание за произнасяне по жалбата.

               2.

               Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 100, 17.4.2010 г.


title: Дело C-302/08: Решение на Съда (шести състав) от 2 юли 2009 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht München, Германия) — Zino Davidoff SA/Bundesfinanzdirektion Südost (Марки — Международна регистрация — Протокол за Мадридската спогодба — Регламент (ЕО) № 40/94 — Член 146 — Еднакво действие в Общността на международната регистрация и на марката на Общността — Регламент (ЕО) № 1383/2003 — Член 5, параграф 4 — Стоки, за които се подозира, че нарушават правата върху марка — Намеса на митническите органи — Притежател на марка на Общността — Право да се предизвика намеса и в държави-членки, различни от тази, в която е подадена молбата за намеса — Разширяване на обхвата по отношение на притежателя на международна регистрация)

text:
               29.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 205/9

         Решение на Съда (шести състав) от 2 юли 2009 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht München, Германия) — Zino Davidoff SA/Bundesfinanzdirektion Südost
   (Дело C-302/08) (1)

   (Марки - Международна регистрация - Протокол за Мадридската спогодба - Регламент (ЕО) № 40/94 - Член 146 - Еднакво действие в Общността на международната регистрация и на марката на Общността - Регламент (ЕО) № 1383/2003 - Член 5, параграф 4 - Стоки, за които се подозира, че нарушават правата върху марка - Намеса на митническите органи - Притежател на марка на Общността - Право да се предизвика намеса и в държави-членки, различни от тази, в която е подадена молбата за намеса - Разширяване на обхвата по отношение на притежателя на международна регистрация)
   2009/C 205/15
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Finanzgericht München

      Страни в главното производство

      Ищец: Zino Davidoff SA

      Ответник: Bundesfinanzdirektion Südost

      Предмет

   Преюдициално запитване — Finanzgericht München — Тълкуване на член 5, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1383/2003 на Съвета от 22 юли 2003 година относно намесата на митническите органи по отношение на стоки, за които се подозира, че нарушават някои права върху интелектуалната собственост, както и относно мерките, които следва да се вземат по отношение на стоки, нарушаващи някои права върху интелектуалната собственост (ОВ L 196, стp. 7; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 16, стр. 18) — Право, предвидено само за притежателите на марки на Общността да подадат молба за намеса на митническите органи, с цел да се предизвика, освен намесата на митническите органи на държавата-членка, в която е подадена молбата, и намесата на митническите органи на една или няколко други държави-членки — Разширяване обхвата на това право и по отношение на притежателите на марки с международна регистрация съгласно член 146 от Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността — Правни последици от присъединяването на Европейската общност към протокола относно Мадридската спогодба за международна регистрация на марките

      Диспозитив

   Член 5, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1383/2003 на Съвета от 22 юли 2003 година относно намесата на митническите органи по отношение на стоки, за които се подозира, че нарушават някои права върху интелектуалната собственост, както и относно мерките, които следва да се вземат по отношение на стоки, нарушаващи някои права върху интелектуалната собственост, във връзка с член 146 от Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността, изменен с Регламент (ЕО) № 1992/2003 на Съвета от 27 октомври 2003 година, трябва да се тълкува в смисъл, че позволява на притежателя на международно регистрирана марка да предизвика, както притежателя на марка на Общността, намесата на митническите органи на една или няколко държави-членки, различни от тази, в която е подал своята молба.

      (1)  ОВ C 247, 27.09.2008 г.


title: Дело C-564/07: Иск, предявен на 21 декември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Австрия

text:
               29.3.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 79/12

         Иск, предявен на 21 декември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Австрия
   (Дело C-564/07)
   (2008/C 79/22)
   Език на производството: немски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: E. Traversa и H. Krämer)

      Ответник: Република Австрия
   Искания на ищеца

               —

               да се установи, че Република Австрия е нарушила задълженията си по член 49 от Договора за ЕО, като

                           —

                           изисква всички законно установени в друга държава-членка патентни представители, желаещи временно да предоставят услуги в Австрия, най-напред да се впишат в специалния австрийски регистър, доколкото вписването зависи от сключването на застраховка за професионална отговорност;

                           —

                           подчинява законно установените в друга държава-членка патентни представители, желаещи временно да предоставят услуги в Австрия, на дисциплинарен надзор от страна на австрийските власти, дори във връзка със санкциониране на поведение, различно от сериозното нарушение на професионалните задължения;

                           —

                           поставя в зависимост от сключването на застраховка за професионална отговорност всяко предоставяне на услуга от законно установен в друга държава-членка патентен представител, желаещ временно да предоставя услуги в Австрия;

                           —

                           изисква законно установените в друга държава-членка патентни представители, желаещи временно да предоставят услуги в Австрия, да привличат местен адвокат или да определят пребиваващо в Австрия лице като пълномощник за връчвания;

               —

               да се осъди Република Австрия да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Съгласно трайната практика на Съда член 49 ЕО изисква не само премахването на всяка форма на дискриминация по отношение на установен в друга държава-членка доставчик на услуги въз основа на неговото гражданство, но и премахването на всички ограничения — дори те да се прилагат еднакво към местни доставчици на услуги и към такива, които са граждани на други държави-членки — които са в състояние да възпрепятстват, затруднят или направят по-малко привлекателни дейностите на доставчици на услуги, установени в друга държава-членка, където те законно предоставят еквивалентни услуги.
   Според Комисията австрийските правни разпоредби относно патентните представители ограничават свободното предоставяне на услуги по смисъла на член 49 от Договора за ЕО, като изискват законно установените в друга държава-членка патентни представители, временно желаещи да предоставят услуги в Австрия, да сключват застраховка за професионална отговорност, да се вписват в австрийски регистър, да се подчиняват на дисциплинарния надзор от страна на Австрийската камара на патентните представители и — в случай на представителство на страните — да привличат местен адвокат.
   Тези изисквания са в състояние да попречат на временното предоставяне на услуги в Австрия от законно установен в друга държава-членка патентен представител, или поне да направят предоставянето на такива услуги по-малко привлекателно. Всъщност съобразяването с правните разпоредби както на държавата-членка по установяване, така и на държавата-членка, където услугата се предоставя, налага допълнителна финансова тежест върху доставчика на услугата, тъй като той трябва да се информира за приложимите разпоредби в държавата-членка, където услугата се предоставя, а освен това е подчинен на двойно регулиране, без държавата-членка, където услугата се предоставя, да взема предвид правната уредба, на която той вече е подчинен в държавата-членка по произход. Освен това тази правна уредба е в състояние и да разубеди потребителите да прибягват до услугите на установен в друга държава-членка доставчик на услуги, тъй като това поражда допълнителни разходи в сравнение с прибягването до австрийски доставчик на услуги.
   Национални разпоредби, които възпрепятстват, затрудняват или правят по-малко привлекателно упражняването на гарантираните от Договора основни свободи, са съвместими с Договора само ако, първо, те са оправдани от императивни изисквания от обществен интерес, второ, прилагат се без дискриминация, трето, подходящи са за постигане на преследваната от тях цел и, четвърто, не излизат от рамките на това, което е строго необходимо за постигането на тази цел. Като императивни изисквания от обществен интерес обаче се признават само онези интереси, които не са вече защитени от разпоредби, на които доставчикът на услуги е подчинен в държавата-членка по установяване.
   Комисията счита, че разглежданите ограничения нито са разрешени въз основа на изрично предвидена от Договора дерогация, нито са оправдани от императивни изисквания от обществен интерес по смисъла на съдебната практика на Съда. Разглежданите задължения, наложени на установените в други държави-членки патентни представители, надхвърлят онова, което е необходимо за постигане на целите по защита на потребителите и надлежно развитие на производството.


title: Дело C-25/17: Преюдициално запитване от Korkein hallinto-oikeus (Финландия), постъпило на 19 януари 2017 г. — Длъжностно лице по защита на данните

text:
               20.3.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 86/19

         Преюдициално запитване от Korkein hallinto-oikeus (Финландия), постъпило на 19 януари 2017 г. — Длъжностно лице по защита на данните
   (Дело C-25/17)
   (2017/C 086/23)
   Език на производството: фински

      Запитваща юрисдикция

   Korkein hallinto-oikeus

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Длъжностно лице по защита на данните

      Ответник: Религиозна институция „Свидетелите на Йехова“

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли изключенията от приложното поле, посочени в член 3, параграф 2 от Директивата за защита на личните данни (1), да се тълкуват в смисъл, че събирането и другите видове обработка на лични данни, които членовете на дадена религиозна институция извършват във връзка с осъществяваната проповедническа дейност „от врата до врата“, не попадат в приложното поле на Директивата? Какво значение при преценката на приложимостта на Директивата имат, от една страна, обстоятелството, че проповедническата дейност, във връзка с която се събират данните, се организира от религиозната институция и от нейните сборове, и от друга страна, обстоятелството, че едновременно с това става дума и за изповядване на религия лично от членовете на религиозната институция?

               2)

               Като се отчитат съображения 26 и 27 от Директивата за защита на личните данни, трябва ли определението на понятието „файл“ в член 2, буква в) от Директивата, да се тълкува в смисъл, че всички лични данни, които не се събират с автоматични средства във връзка с описаната по-горе проповедническа дейност „от врата до врата“ (име и адрес, както и други възможни данни и характеристики, отнасящи се до лицето),

                           а.

                           не представляват такъв файл, тъй като не става въпрос за специфични картотеки или регистри, или за други служещи за търсене на документи системи за подреждане по смисъла на определението на финландския Закон за личните данни; или

                           б.

                           представляват такъв файл, тъй като с оглед на тяхното предназначение, на практика от данните е възможно лесно и без неоправдани разходи да бъде извлечена необходимата за по-нататъшно ползване информация, както е предвидено във финландския Закон за личните данни?

               3)

               Трябва ли изразът в член 2, буква г) от Директивата за защита на личните данни „който сам или съвместно с други определя целите и средствата на обработка на лични данни“ да се тълкува в смисъл, че религиозна институция, организираща дейност, при която се събират лични данни (в това число чрез определянето на радиуса на действие на вестителите, чрез проследяването на проповедническата дейност и поддържането на регистри на лицата, които не желаят да бъдат посещавани от вестители), може да бъде разглеждана като администратор на лични данни по отношение на тази дейност на нейните членове, въпреки твърдението на религиозната институция, че само отделни вестители имат достъп до записаната информация?

               4)

               Трябва ли посоченият член 2, буква г) да се тълкува в смисъл, че религиозната институция може да се класифицира като администратор само когато тя предприема други специфични мерки, като нареждания или писмени указания, с които управлява събирането на данни, или е достатъчно религиозната институция фактически да играе роля при управлението на дейността на членовете си?
               Отговор на третия и четвъртия въпрос е необходим само ако въз основа на отговорите на първия и втория въпрос Директивата трябва да се приложи. Отговор на четвъртия въпрос е необходим само ако въз основа на третия въпрос не може да се изключи приложимостта на член 2, буква г) от Директивата по отношение на религиозна институция.

      (1)  Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 година за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (OВ L 281, стр. 31; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 17, стр. 10).


title: Дело C-237/14 P: Определение на Съда (шести състав) от 6 септември 2016 г. — Lidl Stiftung & Co. KG/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (Обжалване — Марка на Европейския съюз — Член 181 от Процедурния правилник на Съда — Явно недопустима или явно неоснователна жалба)

text:
               5.12.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 454/6

      Определение на Съда (шести състав) от 6 септември 2016 г. — Lidl Stiftung & Co. KG/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост
      (Дело C-237/14 P) (1)

      ((Обжалване - Марка на Европейския съюз - Член 181 от Процедурния правилник на Съда - Явно недопустима или явно неоснователна жалба))
      (2016/C 454/12)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Lidl Stiftung & Co. KG (представители: M. Wolter, M. Kefferpütz и A. K. Marx, Rechtsanwälte)

         Друга страна в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: L. Rampini)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Lidl Stiftung & Co. KG да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 282, 25.8.2014 г.


title: Дело T-287/07: Иск, предявен на 25 юли 2007 г. — cApStAn Sprl/Комисия

text:
               22.9.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 223/16

         Иск, предявен на 25 юли 2007 г. — cApStAn Sprl/Комисия
   (Дело T-287/07)
   (2007/C 223/26)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: cApStAn Sprl (Брюксел, Белгия) (представител: J. Bublot, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени решението за отказ на Комисията.

         Правни основания и основни доводи
   С предявения иск ищецът иска отмяна на решение на Комисията от 22 май 2007 година, с което се отхвърля представената от него оферта във връзка с обявена процедура за възлагане на обществена поръчка „Post-editing services PER 2007“ (1) поради липса на доказателства за опит в съответната област.
   В подкрепа на искането си за отмяна на спорното решение ищецът изтъква, че Комисията е допуснала явна грешка при прочита на кандидатурата му, тъй като обществената поръчка се отнася именно до неговото поле на действие, нещо което, ищецът претендира, че е обозначил ясно в офертата си. Той посочва също така, че вече е получил обществена поръчка в тази област от Комисията и че предоставените по този повод услуги никога не са били поставени под въпрос.
   Освен това ищецът изтъква, че обжалваното решение се основава на очевидно погрешни мотиви и че тази грешка се състои в липса на мотивиране.

      (1)  ОВ 2007/S 21-023949.


title: Дело T-519/15: Жалба, подадена на 4 септември 2015 г. — myToys.de/СХВП — Laboratorios Indas (myBaby)

text:
               3.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 363/42

         Жалба, подадена на 4 септември 2015 г. — myToys.de/СХВП — Laboratorios Indas (myBaby)
   (Дело T-519/15)
   (2015/C 363/52)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: myToys.de GmbH (Берлин, Германия) (представител: C. Hauss-Löhde и M. Mette, lawyers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Laboratorios Indas, SA (Pozuelo de Alarcon, Испания)

      Данни за производството пред СХВП

      Заявител: жалбоподателят

      Спорна марка: фигуративна марка на Общността със словните елементи „myBaby“ — заявка за регистрация № 10 846 426

      Производство пред СХВП: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на СХВП от 17 юни 2015 г. по преписка R 201002/2014-2

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 17 юни 2015 г. в производството по обжалване R 1002/2014-2;

               —

               да отхвърли изцяло възражението;

               —

               да отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 21 май 2015 г. в производството по обжалване R 1137/2014-2;

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на член 42, параграф 2 от Регламент № 207/2009;

               —

               Нарушение на член 15, параграф 1, буква a) от Регламент № 207/2009;

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009;

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1 от Регламент № 216/96 от 5 февруари 1996 година за установяване на процедурни правила за организацията на дейността на апелативните състави към Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайн).


title: Дело T-362/08: Жалба, подадена на 28 август 2008 г. — IFAW Internationaler Tiershutz-Fonds/Комисия

text:
               22.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/42

         Жалба, подадена на 28 август 2008 г. — IFAW Internationaler Tiershutz-Fonds/Комисия
   (Дело T-362/08)
   (2008/C 301/72)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: IFAW Internationaler Tiershutz-Fonds gGmbH (Хамбург, Германия) (представители: S. Crosby и S. Santoro, lawyers)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се разпореди на Комисията да представи на Първоинстанционния съд писмото от 15 март 2000 г., изпратено от г-н Schröder, германски канцлер, до г-н Prodi, председател на Комисията,

               —

               да се установи, че обжалваното решение е опорочено от грешка при прилагане на правото и от явни грешки в преценката и същото да се отмени, и

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски, направени от жалбоподателя, съгласно член 87 от Процедурния правилник на Първоинстанционния съд.

         Правни основания и основни доводи
   С Решение от 18 декември 2007 година, постановено по дело C-64/05 P (1), Съдът отменя решението на Първоинстанционния съд от 30 ноември 2004 г. по дело IFAW Internationaler Tierschutz-Fonds/Комисия (T-168/02, Recueil, стp. II-4135) за отмяна на решението на Комисията от 26 март 2002 г., която е отказала поискания от жалбоподателя със заявление от 20 декември 2001 г. достъп до документите, свързани с декласифицирането на територията на Елба в Хамбург, природен резерват, защитен съгласно програма „Натура 2000“, предвидена в Директива 92/43/ЕИО на Съвета (2), с оглед разширяването на завода на Daimler Chrysler Aerospace Airbus GmbH с цел окончателното монтиране на Airbus A3XX. В резултат на постановеното от Съда в производството по обжалване решение, с писмо от 13 февруари 2008 г. жалбоподателят подновява заявлението си за достъп до съответните документи и на 29 април 2008 г. депозира потвърждение на заявлението съгласно член 7, параграф 4 от Регламент (ЕО) №1049/2001 (3).
   С настоящата жалба жалбоподателят иска, на основание член 230 ЕО, отмяната на Решение на Комисията от 19 юни 2008 г., с което частично се уважава заявлението му и се отказва предоставянето на достъп до един от посочените от жалбоподателя документи съгласно Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета.
   Жалбоподателят твърди, че Комисията е допуснала грешка при прилагане на правото, като е приложила член 4, параграф 1, буква a), трето тире от Регламент (ЕО) № 1049/2001 към едно чисто вътрешно за ЕС отношение. Освен това жалбоподателят подчертава, че Комисията е допуснала явна грешка при прилагане на правото като е счела, че съдържанието на писмото на г-н Schröder е поверително до такава степен, че оповестяването му би изложило на риск икономическата политика на Германия и на други държави-членки на ЕС. По-нататък жалбоподателят поддържа, че Комисията е допуснала явни грешки в преценката като е приела, че оповестяването на писмото би засегнало процеса на вземане на решения и накрая, не е отчела факта, че общественият интерес има приоритет спрямо поверителността на процеса на вземане на решения.

      (1)  Решение от 18 декември 2007 година по дело Швеция/Комисия и др. (C-64/05 P, Сборник, 2007 г. стp. I-11389).

      (2)  Директива 92/43/ЕИО на Съвета от 21 май 1992 година за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна (ОВ L 206, стp. 7; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 109).

      (3)  Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, стp. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).


title: Дело T-432/16: Решение на Общия съд от 19 юли 2017 г. — Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik/EUIPO (медведь) (Марка на Европейския съюз — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „медведь“ — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               28.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 283/44

         Решение на Общия съд от 19 юли 2017 г. — Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik/EUIPO (медведь)
   (Дело T-432/16) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „медведь“ - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2017/C 283/67)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik GmbH (Бюл, Германия) (представител: A. Lingenfelser, адвокат)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: П. Иванов и D. Hanf)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 17 май 2016 г. (преписка R 240/2016-1) относно заявка за регистрация на фигуративния знак „медведь“ като марка на Европейския съюз

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik GmbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 364, 3.10.2016 г.


title: Дело T-156/12: Жалба, подадена на 5 април 2012 г. — Sweet Tec/СХВП (овална форма)

text:
               9.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 165/32

         Жалба, подадена на 5 април 2012 г. — Sweet Tec/СХВП (овална форма)
   (Дело T-156/12)
   2012/C 165/53
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Sweet Tec GmbH (Бойценбург, Германия) (представител: T. Nägele, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение на първи апелативен състав на СХВП от 19 януари 2012 г. (преписка R 542/2011-1) във връзка със заявка за марка на Общността № 9 554 171,

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски и разноските по производството пред апелативния състав.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: триизмерна марка, представляваща овална форма, за стоки от класове 16 и 30 (заявка № 9 554 171)

      Решение на проверителя: отхвърля заявката.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент № 207/2009, тъй като заявената марка има отличителен характер и не е описателна за разглежданите стоки.


title: Дело C-425/17: Преюдициално запитване от Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Германия), постъпило на 14 юли 2017 г. — Günter Hartmann Tabakvertrieb GmbH & Co. KG/Stadt Kempten

text:
               16.10.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 347/8

         Преюдициално запитване от Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Германия), постъпило на 14 юли 2017 г. — Günter Hartmann Tabakvertrieb GmbH & Co. KG/Stadt Kempten
   (Дело C-425/17)
   (2017/C 347/08)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bayerischer Verwaltungsgerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Günter Hartmann Tabakvertrieb GmbH & Co. KG

      Ответник: Stadt Kempten

      В присъствието на: Landesanwaltschaft Bayern

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли член 2, точка 8 от Директива 2014/40/ЕС (1) да се тълкува в смисъл, че „изделия, предназначени за дъвчене“, са само тютюневите изделия за дъвчене в класическия смисъл?

               2)

               Трябва ли член 2, точка 8 от Директива 2014/40/ЕС да се тълкува в смисъл, че „изделия, предназначени за дъвчене“, означава същото като „тютюн за дъвчене“ по смисъла на член 2, точка 6 от Директивата?

               3)

               Когато се преценява дали дадено тютюнево изделие е „предназначено за дъвчене“ по смисъла на член 2, точка 8 от Директива 2014/40/ЕС, трябва ли да се възприеме обективен подход към конкретния продукт, а не да се вземат предвид данните на производителя или действителната употреба на продукта от потребителите?

               4)

               Трябва ли член 2, точка 8 от Директива 2014/40/ЕС да се тълкува в смисъл, че за да е предназначено за дъвчене, тютюневото изделие трябва по консистенция и твърдост да е обективно годно за дъвчене, а дъвченето на тютюневото изделие трябва да води до отделяне на съдържащите се в изделието съставки?

               5)

               Трябва ли член 2, точка 8 от Директива 2014/40/ЕС да се тълкува в смисъл, че за да е предназначено „за дъвчене“, тютюневото изделие трябва да отговаря на допълнителното — необходимо, но и достатъчно — условие да се отделят повече от съставките на тютюневото изделие, когато върху него се упражнява лек, многократен натиск със зъбите или езика, отколкото когато просто се държи в устата?

               6)

               Обратно, за да се приеме, че изделието е „предназначено за дъвчене“, необходимо ли е съставките му изобщо да не се отделят само при държане в устата или смучене?

               7)

               Може ли годността на тютюневото изделие „за дъвчене“ по смисъла на член 2, точка 8 от Директива 2014/40/ЕС да е придадена и чрез недължаща се на преработката на тютюна форма на прием, например в целулозно пликче?

      (1)  Директива 2014/40/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 3 април 2014 година за сближаване на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите членки относно производството, представянето и продажбата на тютюневи и свързани с тях изделия и за отмяна на Директива 2001/37/ЕО (ОВ L 127, 2014 г., стр. 1.).


title: Дело C-33/17: Преюдициално запитване от Okrajno Sodišče Pliberk (Австрия), постъпило на 23 януари 2017 г. — Čepelnik d.o.o./Michael Vavti

text:
               20.3.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 86/20

         Преюдициално запитване от Okrajno Sodišče Pliberk (Австрия), постъпило на 23 януари 2017 г. — Čepelnik d.o.o./Michael Vavti
   (Дело C-33/17)
   (2017/C 086/24)
   Език на производството: словенски

      Запитваща юрисдикция

   Okrajno Sodišče Pliberk

      Страни в главното производство

      Ищец: Čepelnik d.o.o.

      Ответник: Michael Vavti

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли член 56 ДФЕС и Директива 2014/67/ЕС от 15 май 2014 година за осигуряване на изпълнението на Директива 96/71/ЕО относно командироването на работници в рамките на предоставянето на услуги и за изменение на Регламент (ЕС) № 1024/2012 относно административно сътрудничество посредством Информационната система за вътрешния пазар да се тълкуват в смисъл, че забраняват на държава членка да постановява спрямо националния възложител спиране на плащанията и внасяне на гаранция в размер на дължимото възнаграждение, когато спирането на плащанията и внасянето на гаранцията служи единствено за обезпечаване на евентуална глоба, която следва да бъде наложена само в отделно производство срещу доставчик на услуги със седалище в друга държава членка?
               При отрицателен отговор на този въпрос:

                           а.

                           Трябва ли член 56 ДФЕС и Директива 2014/67/ЕС от 15 май 2014 година за осигуряване на изпълнението на Директива 96/71/ЕО относно командироването на работници в рамките на предоставянето на услуги и за изменение на Регламент (ЕС) № 1024/2012 относно административно сътрудничество посредством Информационната система за вътрешния пазар да се тълкуват в смисъл, че забраняват на държава членка да постановява спрямо националния възложител спиране на плащанията и внасяне на гаранция в размер на дължимото възнаграждение, когато в производството по определяне на гаранцията доставчикът на услуги със седалище в друга държава членка на ЕС, на когото трябва да бъде наложена санкцията, няма право да обжалва определянето на гаранцията, а жалбата на националния възложител срещу това решение не спира изпълнението?

                           б.

                           Трябва ли член 56 ДФЕС и Директива 2014/67/ЕС от 15 май 2014 година за осигуряване на изпълнението на Директива 96/71/ЕО относно командироването на работници в рамките на предоставянето на услуги и за изменение на Регламент (ЕС) № 1024/2012 относно административно сътрудничество посредством Информационната система за вътрешния пазар да се тълкуват в смисъл, че забраняват на държава членка да постановява спрямо националния възложител спиране на плащанията и внасяне на гаранция в размер на дължимото възнаграждение, само защото доставчикът на услуги е със седалище в друга държава членка на ЕС?

                           в.

                           Трябва ли член 56 ДФЕС и Директива 2014/67/ЕС от 15 май 2014 година за осигуряване на изпълнението на Директива 96/71/ЕО относно командироването на работници в рамките на предоставянето на услуги и за изменение на Регламент (ЕС) № 1024/2012 относно административно сътрудничество посредством Информационната система за вътрешния пазар да се тълкуват в смисъл, че забраняват на държава членка да постановява спрямо националния възложител спиране на плащанията и внасяне на гаранция в размер на дължимото възнаграждение, въпреки че то още не е станало изискуемо и размерът на окончателното възнаграждение все още не е установен поради насрещни вземания и права на задържане?