title: Дело C-321/12: Решение на Съда (трети състав) от 10 октомври 2013 г. (преюдициално запитване от Centrale Raad van Beroep — Нидерландия) — F. van der Helder, D. Farrington/College voor zorgverzekeringen (Социално осигуряване — Регламент (ЕИО) № 1408/71 — Член 28, параграф 2, буква б) — Здравноосигурителни обезщетения — Пенсионери с право на пенсия за старост в няколко държави членки — Пребиваване в друга държава членка — Предоставяне на обезщетения в натура в държавата по пребиваване — Разходи за обезщетенията — Държава членка, на чието „законодателство“ пенсионерът е бил най-дълго време субект — Понятие)

text:
               23.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 344/33

         Решение на Съда (трети състав) от 10 октомври 2013 г. (преюдициално запитване от Centrale Raad van Beroep — Нидерландия) — F. van der Helder, D. Farrington/College voor zorgverzekeringen
   (Дело C-321/12) (1)

   (Социално осигуряване - Регламент (ЕИО) № 1408/71 - Член 28, параграф 2, буква б) - Здравноосигурителни обезщетения - Пенсионери с право на пенсия за старост в няколко държави членки - Пребиваване в друга държава членка - Предоставяне на обезщетения в натура в държавата по пребиваване - Разходи за обезщетенията - Държава членка, на чието „законодателство“ пенсионерът е бил най-дълго време субект - Понятие)
   2013/C 344/57
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Centrale Raad van Beroep

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: F. van der Helder, D. Farrington

      Ответник: College voor zorgverzekeringen

      Предмет

   Преюдициално запитване — Centrale Raad van Beroep — Тълкуване на член 4 и член 28, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социална сигурност на заети лица, самостоятелно заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността (ОВ L 149, стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 26) — Здравно осигуряване — Обезщетения за пенсионерите, пребиваващи в друга държава членка, различна от държавата на компетентната институция — Обезщетения за сметка на институцията, към която пенсионерът се е осигурявал най-дълго време — Понятие „законодателство, по което пенсионерът се е осигурявал най-дълго време“.

      Диспозитив

   Член 28, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социална сигурност на заети лица, самостоятелно заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността, в изменената му и актуализирана редакция съгласно Регламент (ЕО) № 118/97 на Съвета от 2 декември 1996 г., изменен с Регламент (ЕО) № 1992/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 г., трябва да се тълкува в смисъл, че посоченото в тази разпоредба „законодателство“, на което пенсионерът е бил най-дълго време субект, е пенсионното законодателство.

      (1)  ОВ C 287, 22.9.2012 г.


title: Дело T-684/13: Жалба, подадена на 23 декември 2013 г. — Copernicus-Trademarks/СХВП — Bolloré (BLUECO)

text:
               22.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/41

         Жалба, подадена на 23 декември 2013 г. — Copernicus-Trademarks/СХВП — Bolloré (BLUECO)
   (Дело T-684/13)
   2014/C 52/78
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Copernicus-Trademarks Ltd (Борхамууд, Великобритания) (представители: Rechtsanwälte L. Pechan и S. Körber)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Bolloré SA (Ерг Габери, Франция)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени,ешение на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 8 октомври 2013 г. по преписка R 2029/2012-1 и да го измени в смисъл, че жалбата е основателна и че възражението следва да бъде изцяло отхвърлено,

               —

               да осъди службата ответник и Bolloré SA, в случай че то встъпи в производството, да заплатят съдебните разноски, включително тези, възникнали в хода на производството пред апелативния състав.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят.

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „BLUECO“ за стоки от клас 12 — заявка за регистрация № 9 724 675.

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Bolloré SA.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: словна марка „BLUECAR“ за стоки от клас 12 — Марка на Общността № 4 597 621.

      Решение на отдела по споровете: уважава възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-167/04: Решение на Първоинстанционния съд от 11 юли 2007 г. — Asklepios Kliniken/Комисия ( Държавни помощи — Публични болнични заведения — Компенсация на оперативни загуби и предоставяне на гаранции — Жалба — Невземане на отношение от страна на Комисията — Иск за установяване на неправомерно бездействие — Процесуална легитимация — Допустимост — Разумен срок — Регламент (EО) № 659/1999 )

text:
               25.8.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 199/31

         Решение на Първоинстанционния съд от 11 юли 2007 г. — Asklepios Kliniken/Комисия
   (Дело T-167/04) (1)

   („Държавни помощи - Публични болнични заведения - Компенсация на оперативни загуби и предоставяне на гаранции - Жалба - Невземане на отношение от страна на Комисията - Иск за установяване на неправомерно бездействие - Процесуална легитимация - Допустимост - Разумен срок - Регламент (EО) № 659/1999“)
   (2007/C 199/58)
   Език на производството: немски
   Страни

      Ищец: Asklepios Kliniken GmbH (Königstein-Falkenstein, Германия) (представител: K. Füßer, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: V. Kreuschitz и M. Niejahr)

      Встъпили страни в подкрепа на ответника: Федерална република Германия (представители: първоначално C.-D. Quassowski и A. Tiemann, впоследствие W.-D. Plessing и C. Schulze-Bahr); и Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: първоначално M. Bethell, впоследствие C. Gibbs и E. O'Neill)
   Предмет
   Искане да се установи на основание член 232 ЕО, че като не е приела решение съгласно член 4, параграф 2, 3 или 4 от Регламент (EО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 г. за установяване на подробни правила за прилагането на член [88] ЕО (ОВ L 83, стр. 1) по жалбата, подадена от ищеца относно предоставянето на неправомерни според твърдението му помощи в полза на болници, принадлежащи към публичния сектор в Германия, Комисията не е изпълнила задълженията си по силата на член 88 ЕО, член 10, параграф 1 и член 13, параграф 1 от Регламент № 659/1999.
   Диспозитив

               1)

               Искът се отхвърля.

               2)

               Asklepios Kliniken GmbH се осъжда да заплати съдебните разноски, направени от Комисията, както и да понесе своите съдебни разноски.

               3)

               Федерална република Германия и Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 201, 7.8.2004 г.


title: Дело C-454/12: Преюдициално запитване, отправено от Bundesfinanzhof (Германия) на 10 октомври 2012 г. — Pro Med Logistik GmbH/Finanzamt Dresden-Süd

text:
               22.12.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/12

         Преюдициално запитване, отправено от Bundesfinanzhof (Германия) на 10 октомври 2012 г. — Pro Med Logistik GmbH/Finanzamt Dresden-Süd
   (Дело C-454/12)
   2012/C 399/21
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesfinanzhof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Pro Med Logistik GmbH

      Ответник: Finanzamt Dresden-Süd

      Преюдициални въпроси

               1.

               Като се има предвид принципът на неутралитет, допускат ли член 12, параграф 3, буква а), трета алинея във връзка с пета категория от приложение З към Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година (1) и член 98, параграф 1 във връзка с категория 5) от приложение III към Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година (2) национална правна уредба, предвиждаща намалена ставка на ДДС за таксиметров превоз на пътници на близки разстояния, докато за превоза на пътници на близки разстояния с така наречените коли под наем се прилага общата ставка на ДДС?

               2.

               При отговора на първия въпрос от значение ли е дали пътуванията се осъществяват въз основата на специални споразумения, сключени при почти идентични условия с големи клиенти от предприятия за предоставяне на превоз с наемни, съответно с таксиметрови автомобили и от предприятия за отдаване на коли под наем?

      (1)  Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — общ система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1).

      (2)  Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7).


title: Дело T-640/16: Жалба, подадена на 8 септември 2016 г. — GEA Group/Комисия

text:
               24.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 392/49

         Жалба, подадена на 8 септември 2016 г. — GEA Group/Комисия
   (Дело T-640/16)
   (2016/C 392/64)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: GEA Group AG (Дюселдорф, Германия) (представители: I. du Mont и C. Wagner, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение C (2016) 3920 на Европейската комисия от 29 юни 2016 г. за изменение на Решение C (2009) 8682 окончателен от 11 ноември 2009 година относно процедура по Договора за ЕО и член 53 от Споразумението за ЕИП (AT/38589 — Топлинни стабилизатори),

               —

               при условията на евентуалност, да намали размера на глобата и да определи нов падеж за плащане и лихва (след приемане на обжалваното решение), и

               —

               да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания.

               1.

               С първото основание се твърди, че Европейската комисия е нарушила член 25 от Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора, приемайки обжалваното решение въпреки изтичането на погасителната давност.

               2.

               С второто основание се твърди, че обжалваното решение нарушава член 266, първа алинея ДФЕС и правото на защита на жалбоподателя, тъй като не му е била дадена възможност да развие становището си устно.

               3.

               С третото основание се твърди, че Комисията е нарушила член 23, параграфи 2 и 3 от Регламент № 1/2003, тъй като не е приложила 10-процентовия таван по отношение на жалбоподателя, а е приложила същия за друг нарушител в ущърб на жалбоподателя.

               4.

               С четвъртото основание се твърди, че Комисията е нарушила принципа на равно третиране, като е наложила единствено на жалбоподателя отговорността за поведение, за което е било установено, че отговарят други нарушители, а неговата отговорност е само производна, и като е възложила допълнителната тежест, произтичаща от намалената отговорност на другия нарушител, изключително в ущърб на жалбоподателя.

               5.

               С петото основание се твърди, че Комисията е действала ultra vires, като с обратна сила е определила падеж за плащане към момент, в който не е съществувало действително правно основание за плащане, както и че не е посочила мотиви съгласно член 296, втора алинея ДФЕС, защото не е изяснила причините, поради които се е отклонила от практиката си.


title: Дело C-525/06: Искане за даване на преюдициално заключение, направено от Rechtbank van koophandel te Hasselt (Белгия) на 22 декември 2006 г. — NV de Nationale Loterij срещу BVBA Customer Service Agency

text:
               24.2.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 42/17

         Искане за даване на преюдициално заключение, направено от Rechtbank van koophandel te Hasselt (Белгия) на 22 декември 2006 г. — NV de Nationale Loterij срещу BVBA Customer Service Agency
   (Дело C-525/06)
   (2007/C 42/29)
   Език на производството: нидерландски
   Препращаща юрисдикция
   Rechtbank van koophandel te Hasselt [Търговски съд, гр. Хаселт]
   Страни в главното производство

      Ищец: NV de Nationale Loterij [Национална лотария]

      Ответник: BVBA Customer Service Agency
   Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли чл. 49 от Договора за ЕО да се тълкува в смисъл, че ограничителни национални разпоредби като чл. 37 от Закона от 19 април 2002 г., които затрудняват достъпа до пазара на предприятие поради извършвана с цел печалба продажба на формуляри за групово участие в „Euro Milions“, са допустими с оглед на общия интерес (предотвратяване на прекомерното разходване на парични средства в хазартни игри), като се има предвид че:

                           а)

                           Nationale Loterij, на която белгийската държава е предоставила със закон монопол срещу заплащане на възнаграждение и чиято цел е да регулира вроденото влечение на човека към хазартни игри, редовно рекламира участието в „Euro Milions“, като по този начин в действителност разпалва това влечение;

                           б)

                           редовно провежданата рекламна дейност от Nationale Loterij и нейните продажбени методи разширяват пазара, като при това Nationale Loterij се стреми към максимално повишаване на оборота (финансови съображения), вместо да регулира вроденото влечение на гражданите към хазартни игри;

                           в)

                           по-слабо ограничителни мерки, като например ограничаване на залозите и на възможностите за печалба, могат по-добре да очертаят поставената цел, а именно регулирането на вроденото влечение към хазартни игри?

               2.

               Противоречи ли на свободното предоставяне на услуги (член 49 от Договора за ЕО) ограничителна национална разпоредба като тази на член 37 от Закона от 19 април 2002 г., която препятства достъпа до пазара на предприятие поради извършвана с цел печалба продажба на формуляри за групово участие в„Euro Milions“, като се има предвид, че самият ответник не организира лотарийна игра, а само се опитва да организира с цел печалба групово участие в „Euro Milions“ посредством формулярите на Nationale Loterij?


title: Дело T-800/14: Жалба, подадена на 9 декември 2014 г.  — Philip Morris/Комисия

text:
               16.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 56/25

         Жалба, подадена на 9 декември 2014 г. — Philip Morris/Комисия
   (Дело T-800/14)
   (2015/C 056/36)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Philip Morris Ltd (Ричмънд, Обединено кралство) (представители: K. Nordlander и M. Abenhaïm, lawyers)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да обяви искането за отмяна за допустимо;

               —

               да отмени Решение Ares (2014) 3188066 от 29 септември 2014 г., доколкото с него се отказва предоставянето на жалбоподателя на пълен достъп до поисканите документи, но без редактираните лични данни в тях;

               —

               да осъди Комисията да заплати разноските на жалбоподателя в настоящото производство.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят иска отмяна на Решение Ares (2014) 3188066 от 29 септември 2014 г., с което Комисията отказва да предостави на жалбоподателя пълен достъп до шест вътрешни документа, съставени в контекста на подготвителните работи по приемането на Директива 2014/40/ЕС относно производството, представянето и продажбата на тютюневи и свързани с тях изделия (1) (наричана по-нататък „оспорваната Директива“).
   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага три правни основания.

               1.

               Първото правно основание е твърдението, че Комисията е нарушила задължението си да изложи мотиви, тъй като не е обяснила за всеки от документите, на кое от приложимите изключения по Регламент (EО) № 1049/2001 (2) (наричан по-нататък „Регламентът относно прозрачността“) се е позовала и въз основа на какви фактически обстоятелства и съображения. Позовавайки се на едни и същи общи бланкетни доводи, за да обоснове отказа си чрез защитата на съдебните процедури и на правните становища, Комисията не е изложила съображения защо поисканите документи биха накърнили „конкретно и действително“ всеки от тези интереси. По-конкретно, в оспореното обжалваното решение не се обяснява дали посоченото основание за всеки релевантен отказ е „съдебни процедури“ или „правни становища“.

               2.

               Второто правно основание е твърдението, че Комисията е нарушила член 4, параграф 2, второ тире от Регламента относно прозрачността, тъй като не е посочила как оповестяването във всеки случай „конкретно и действително“ би накърнило защитата на „правните становища“ или „съдебните процедури“. Що се отнася до защитата на „правните становища“, абстрактните мотиви на Комисията са изцяло отхвърлени в съдебната практика и Комисията не посочва конкретно обяснение, сочещо защо в този случай пълното оповестяване на поисканите документи конкретно и действително би накърнило защитата на правните становища. Що се отнася до „съдебните процедури“, Комисията отново не обяснява защо по-точно оповестяването „конкретно и действително“ би накърнило защитата на „съдебните процедури“. A fortiori, Комисията не е извършила подробна и конкретна преценка за наличието на по-висш обществен интерес, който би могъл да обоснове оповестяването на поисканите документи.

               3.

               Третото правно основание е твърдението, че Комисията е нарушила втората алинея на член 4, параграф 3 от Регламента относно прозрачността, тъй като не е посочила, че релевантните документи/редакции съдържат „становища за вътрешно ползване“, тъй като не е обяснила как оповестяването на тези документи би накърнило „конкретно и действително“ защитата на процеса на вземане на решения и тъй като не е съпоставила надлежно изтъкнатите интереси спрямо по-висш обществен интерес от оповестяване.

      (1)  Директива 2014/40/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 3 април 2014 година за сближаване на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите членки относно производството, представянето и продажбата на тютюневи и свързани с тях изделия и за отмяна на Директива 2001/37/ЕО (OВ, L 127, стр. 1)

      (2)  Регламент (EО) № 1049/2001 на Eвропейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (OВ L 145, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76)


title: Дело T-152/15 P: Решение на Общия съд от 13 септември 2016 г. — Комисия/Kakol (Обжалване — Публична служба — Длъжностни лица — Конкурс на общо основание — Недопускане на кандидат — Непризнаване на диплома — Допускане до участие в предходен конкурс — Условия на сходни конкурси — Задължение за мотивиране)

text:
               24.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 392/34

         Решение на Общия съд от 13 септември 2016 г. — Комисия/Kakol
   (Дело T-152/15 P) (1)

   ((Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Конкурс на общо основание - Недопускане на кандидат - Непризнаване на диплома - Допускане до участие в предходен конкурс - Условия на сходни конкурси - Задължение за мотивиране))
   (2016/C 392/42)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Европейска комисия (представители: първоначално F. Simonetti, J. Currall и G. Gattinara, впоследствие F. Simonetti и G. Gattinara)

      Друга страна в производството: Danuta Kakol (Люксембург, Люксембург) (представител: R. Duta, адвокат)

      Предмет

   Жалба за отмяна на решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (втори състав) от 22 януари 2015 г., Kakol/Комисия (F-1/14 и F-48/14, EU:F:2015:5)

      Диспозитив

               1)

               Отменя решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (втори състав) от 22 януари 2015 г., Kakol/Комисия (F-1/14 и F-48/14, EU:F:2015:5).

               2)

               Препраща делото на състав на Общия съд, различен от този, който се е произнесъл по настоящата жалба.

               3)

               Не се произнася по съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 190, 8.6.2015 г.


title: Дело C-176/17: Преюдициално запитване от Sąd Rejonowy w Siemianowicach Śląskich (Полша), постъпило на 6 април 2017 г. — Profi Credit Polska S.A. w Bielsku Białej/Mariuszowi Wawrzoskowi

text:
               11.9.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 300/10

         Преюдициално запитване от Sąd Rejonowy w Siemianowicach Śląskich (Полша), постъпило на 6 април 2017 г. — Profi Credit Polska S.A. w Bielsku Białej/Mariuszowi Wawrzoskowi
   (Дело C-176/17)
   (2017/C 300/13)
   Език на производството: полски

      Запитваща юрисдикция

   Sąd Rejonowy w Siemianowicach Śląskich [Районен съд, Шемяновице Шльонске]

      Страни в главното производство

      Заявител: Profi Credit Polska S.A. със седалище Белско Бяла

      Ответник: Mariusz Wawrzosek

      Преюдициален въпрос

   Трябва ли разпоредбите на Директива 93/13/ЕИО от 5 април 1993 г. относно неравноправните клаузи в потребителските договори (1), и по-специално член 6, параграф 1 и член 7, параграф 1 от нея, както и разпоредбите на Директива 2008/48/ЕО от 23 април 2008 г. относно договорите за потребителски кредити и за отмяна на Директива 87/102/ЕИО (2) на Съвета, и по-специално член 17, параграф 1 и член 22, параграф 1 от нея, да се тълкуват в смисъл, че не допускат събиране на вземане по редовен от външна страна запис на заповед осъществявано от търговец (кредитодател) срещу потребител (кредитополучател) в рамките на заповедно производство по член 485, параграф 2 и сл. от ГПК във връзка с член 41 от Закона от 12 май 2011 г. относно потребителския кредит, в което националната юрисдикция може да изследва единствено дали съществува действително задължение по записа на заповед с оглед наличието на формалните му реквизити, но не и да разглежда съответното каузално правоотношение?

      (1)  ОВ L 95, 1993 г., стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273.

      (2)  ОВ. L 133, 2008 г., стр. 66.


title: Дело C-280/14 P: Решение на Съда (пети състав) от 3 декември 2015 г. — Италианска република/Европейска комисия (Обжалване — Регионална политика — Регионална оперативна програма за регион Пулия (Италия) Цел 1 (2000 — 2006 г.) — Намаляване на първоначално отпуснатата от Европейския фонд за регионално развитие финансова помощ на Общността)

text:
               1.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/4

         Решение на Съда (пети състав) от 3 декември 2015 г. — Италианска република/Европейска комисия
   (Дело C-280/14 P) (1)

   ((Обжалване - Регионална политика - Регионална оперативна програма за регион Пулия (Италия) Цел 1 (2000 — 2006 г.) - Намаляване на първоначално отпуснатата от Европейския фонд за регионално развитие финансова помощ на Общността))
   (2016/C 038/05)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Италианска република (представители: G. Palmieri, подпомагана от P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: D. Recchia и A. Steiblytė)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Италианската република да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 315, 15.9.2014 г.


title: Дело C-451/11: Решение на Съда (втори състав) от 19 юли 2012 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Giessen — Германия) — Natthaya Dülger/Wetteraukreis (Споразумение за асоцииране ЕИО — Турция — Решение № 1/80 на Съвета за асоцииране — Член 7, първа алинея — Право на пребиваване на членовете на семейството на турски работник, принадлежащ към легалния пазар на труда на държава членка — Тайландска гражданка, която е била омъжена за турския работник и е съжителствала повече от три години с него)

text:
               29.9.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 295/16

         Решение на Съда (втори състав) от 19 юли 2012 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Giessen — Германия) — Natthaya Dülger/Wetteraukreis
   (Дело C-451/11) (1)

   (Споразумение за асоцииране ЕИО - Турция - Решение № 1/80 на Съвета за асоцииране - Член 7, първа алинея - Право на пребиваване на членовете на семейството на турски работник, принадлежащ към легалния пазар на труда на държава членка - Тайландска гражданка, която е била омъжена за турския работник и е съжителствала повече от три години с него)
   2012/C 295/26
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Verwaltungsgericht Giessen

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Natthaya Dülger

      Ответник: Wetteraukreis

      Предмет

   Преюдициално запитване — Verwaltungsgericht Gießen — Тълкуване на член 7, първа алинея, първо тире от Решение № 1/80 от 19 септември 1980 година относно развиване на асоциирането, прието от Съвета за асоцииране, създаден със Споразумението за асоцииране между Европейската икономическа общност и Турция — Право на пребиваване на членовете на семейството на турски работник, принадлежащ към легалния пазар на труда на държава членка — Тайландска гражданка, съжителствала с турския си съпруг повече от три години, до техния развод

      Диспозитив

   Член 7, първа алинея от Решение № 1/80 от 19 септември 1980 година относно развитието на асоциирането, прието от Съвета за асоцииране, създаден със Споразумението за асоцииране между Европейската икономическа общност и Турция, което е подписано на 12 септември 1963 г. в Анкара от Република Турция, от една страна, и от държавите — членки на Европейската икономическа общност, и Общността, от друга страна, и е сключено, одобрено и утвърдено от името на последната с Решение 64/732/ЕИО на Съвета от 23 декември 1963 г., трябва да се тълкува в смисъл, че член на семейството на турски работник, който е гражданин на трета държава, различна от Турция, може да се позове в приемащата държава членка на правата, които произтичат от тази разпоредба, при положение че са изпълнени всички останали условия, предвидени в нея.

      (1)  ОВ C 347, 26.11.2011 г.


title: Съединени дела C-478/11 P—C-482/11 P: Решение на Съда (голям състав) от 23 април 2013 г. — Laurent Gbagbo (C-478/11 P), Katinan Justin Koné (C-479/11 P), Akissi Danièle Boni-Claverie (C-480/11 P), Alcide Djédjé (C-481/11 P), Affi Pascal N’Guessan (C-482/11 P)/Съвет на Европейския съюз (Обжалване — Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки срещу лица и образувания — Член 263, шеста алинея ДФЕС — Срок за обжалване — Непреодолима сила — Въоръжен конфликт)

text:
               15.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/7

         Решение на Съда (голям състав) от 23 април 2013 г. — Laurent Gbagbo (C-478/11 P), Katinan Justin Koné (C-479/11 P), Akissi Danièle Boni-Claverie (C-480/11 P), Alcide Djédjé (C-481/11 P), Affi Pascal N’Guessan (C-482/11 P)/Съвет на Европейския съюз
   (Съединени дела C-478/11 P—C-482/11 P) (1)

   (Обжалване - Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу лица и образувания - Член 263, шеста алинея ДФЕС - Срок за обжалване - Непреодолима сила - Въоръжен конфликт)
   2013/C 171/12
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: Laurent Gbagbo (C-478/11 P), Katinan Justin Koné (C-479/11 P), Akissi Danièle Boni-Claverie (C-480/11 P), Alcide Djédjé (C-481/11 P), Affi Pascal N’Guessan (C-482/11 P) (представител: L. Bourthoumieux, avocate)

      Друга страна в производството: Съвет на Европейския съюз (представители: B. Driessen и M.-M. Joséphidès)

      Предмет

   Жалби срещу определенията на Общия съд на Европейския съюз от 13 юли 2011 г. по дело Gbagbo/Съвет (T-348/11), дело Koné/Съвет (T-349/11), дело Boni-Claverie/Съвет (T-350/11), дело Djédjé/Съвет (T-351/11) и дело N’Guessan/Съвет (T-352/11) с които Общият съд отхвърля като явно недопустими жалбите на жалбоподателите с предмет, от една страна, отмяна на Решения 2011/17/ОВППС на Съвета от 11 януари 2011 г. (ОВ L 11, стр. 31), 2011/18/ОВППС на Съвета от 14 януари 2011 г. (ОВ L 11, стр. 36) и 2011/221/ОВППС на Съвета от 6 април 2011 г. (ОВ L 93, стр. 20) за изменение на Решение 2010/656/ОВППС на Съвета за подновяване на ограничителните мерки срещу Кот д’Ивоар, и от друга, отмяна на Регламент (ЕС) № 25/2011 на Съвета от 14 януари 2011 г. (ОВ L 11, стр. 1) и Регламент (ЕС) № 330/2011 на Съвета от 6 април 2011 г. (ОВ L 93, стр. 10) за изменение на Регламент (ЕО) № 560/2005 за налагане на някои специфични ограничителни мерки, насочени към определени лица и стопански субекти, с оглед ситуацията в Кот д’Ивоар, в частта, в която тези актове се отнасят до жалбоподателите — Липса на индивидуално уведомяване за посоченото решение — Случай на непреодолима сила.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбите.

               2.

               Осъжда г-н Laurent Gbagbo, г-н Katinan Justin Koné, г-жа Akissi Danièle Boni-Claverie, г-н Alcide Djédjé и г-н Affi Pascal N’Guessan да заплатят съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 6, 7.1.2012 г.


title: Дело C-1/14: Преюдициално запитване от Grondwettelijk Hof (Белгия), постъпило на 2 януари 2014 г.  — KPN Group Belgium NV und Mobistar NV/Ministerraad, Streithelferin: Belgacom NV

text:
               7.4.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 102/12

         Преюдициално запитване от Grondwettelijk Hof (Белгия), постъпило на 2 януари 2014 г. — KPN Group Belgium NV und Mobistar NV/Ministerraad, Streithelferin: Belgacom NV
   (Дело C-1/14)
   2014/C 102/16
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Grondwettelijk Hof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: KPN Group Belgium NV und Mobistar NV

      Ответник: Ministerraad

      Встъпила страна: Belgacom NV

      Преюдициални въпроси

               1)

               Следва ли Директива 2002/22/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно универсалната услуга и правата на потребителите във връзка с електронните съобщителни мрежи и услуги (Директива за универсалната услуга), и в частност нейните членове 9 и 32, да се тълкува в смисъл, че социалната тарифа за универсалните услуги, както и предвиденият в член 13, параграф 1, буква б) от Директивата за универсалната услуга механизъм за компенсации са приложими не само за електронни съобщения посредством свързване на телефон във фиксирано местоположение към обществена съобщителна мрежа, но и за електронни съобщения посредством мобилни съобщителни услуги и/или абонаменти за интернет?

               2)

               Следва ли член 9, параграф 3 от Директивата за универсалната услуга да се тълкува в смисъл, че допуска държавите членки да добавят към универсалната услуга специални тарифни схеми за услуги, различни от тези по член 9, параграф 2 от посочената по-горе директива?

               3)

               При отрицателен отговор на първия и втория въпрос, съвместими ли са разглежданите разпоредби на Директивата за универсалната услуга с принципа на равенство, закрепен по-специално в член 20 от Хартата на основните права на Европейския съюз (2)?

      (1)  ОВ L 108, стр 51; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 35, стр. 213.

      (2)  ОВ C 364, стр. 1.


title: Дело T-472/17: Жалба, подадена на 31 юли 2017 г. — Wilhelm Sihn jr./EUIPO — in-edit (Camele’on)

text:
               2.10.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 330/12

         Жалба, подадена на 31 юли 2017 г. — Wilhelm Sihn jr./EUIPO — in-edit (Camele’on)
   (Дело T-472/17)
   (2017/C 330/15)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Wilhelm Sihn jr. GmbH & Co. KG (Niefern-Öschelbronn, Германия) (представител: H. Twelmeier, lawyer)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: in-edit Sàrl (Mondorf-les-Bains, Люксембург)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словния елемент „Camele’on“ — Заявка за регистрация № 13 317 714

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 25 май 2017 г. по преписка R 570/2016-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение;

               —

               да осъди EUIPO да понесе направените от нея съдебни разноски и да заплати разноските на Wilhelm Sihn jr. GmbH & Co. KG;

               —

               да осъди in-edit S.à.r.l. да понесе направените от него съдебни разноски, в случай, че встъпи в настоящото производство.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-515/11: Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgericht Berlin (Германия) на 3 октомври 2011 г. — Deutsche Umwelthilfe e.V./Федерална република Германия

text:
               4.2.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 32/13

         Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgericht Berlin (Германия) на 3 октомври 2011 г. — Deutsche Umwelthilfe e.V./Федерална република Германия
   (Дело C-515/11)
   2012/C 32/22
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Verwaltungsgericht Berlin

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Deutsche Umwelthilfe e.V.

      Ответник: Федерална република Германия

      Преюдициални въпроси

               1.

               Следва ли член 2, точка 2, второ изречение от Директива 2003/4/ЕО (1) на Европейския парламент и Съвета от 28 януари 2003 година относно обществения достъп до информация за околната среда и за отмяна на Директива 90/313/ЕИО на Съвета да се тълкува в смисъл, че действие в качеството на законодателен орган е налице и когато органи и институции от изпълнителната власт осъществяват нормотворческа дейност въз основа на оправомощаване със закон на Парламента?

               2.

               При утвърдителен отговор на първия въпрос, тези органи и институции по принцип ли се изключват от определението за „публична власт“ или се изключват от това определение единствено за периода до приключване на нормотворческата процедура?

      (1)  ОВ L 41, стр. 26; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 9, стр. 200.


title: Дело C-301/08: Преюдициално запитване, отправено от Cour de cassation (Люксембург) на 7 юли 2008 г. — Irène Bogiatzi, по съпруг Ventouras/Deutscher Luftpool, Société Luxair SA, Европейски общности, Великото херцогство Люксембург, Le Foyer Assurances SA

text:
               13.9.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 236/9

         Преюдициално запитване, отправено от Cour de cassation (Люксембург) на 7 юли 2008 г. — Irène Bogiatzi, по съпруг Ventouras/Deutscher Luftpool, Société Luxair SA, Европейски общности, Великото херцогство Люксембург, Le Foyer Assurances SA
   (Дело C-301/08)
   (2008/C 236/14)
   Език на производството: френски
   Препращаща юрисдикция
   Cour de cassation
   Страни в главното производство

      Ищец: Irène Bogiatzi, по съпруг Ventouras

      Ответник: Deutscher Luftpool, Société Luxair (дружество за въздухоплаване на Люксембург) SA, Европейски общности, Великото херцогство Люксембург, Le Foyer Assurances SA
   Преюдициални въпроси

               1)

               Дали Международната конвенция за уеднаквяване на някои правила при международния въздушен превоз, подписана във Варшава на 12 октомври 1929 г., изменена в Хага на 28 септември 1955 г., на която се позовава Регламент (ЕО) № 2027/97 (1), е част от нормите на общностния правов ред, които Съдът на Европейските общности е компетентен да тълкува съгласно член 234 ЕО ?

               2)

               Трябва ли Регламент (ЕО) № 2027/97 на Съвета от 9 октомври 1997 година относно отговорността на въздушни[те] превозвач[и] в случай на произшествия в редакцията му, приложима към момента на произшествието, а именно 21 декември 1998 г., да бъде тълкуван в такъв смисъл, че за въпросите, които не са изрично уредени, спрямо полет между държавите-членки на Общността продължават да се прилагат разпоредбите на Варшавската конвенция, в конкретния случай член 29?

               3)

               При утвърдителен отговор на първия и на втория въпрос следва ли член 29 от Варшавската конвенция във връзка с Регламент (ЕО) № 2027/97 да бъде тълкуван в такъв смисъл, че предвиденият в него срок от две години може да бъде спрян или прекъснат или че превозвачът или неговия застраховател могат да се откажат от него с акт, който националният съд счита за равностоен на акт за признаване на отговорност?

      (1)  Регламент (ЕО) № 2027/97 на Съвета от 9 октомври 1997 година относно отговорността на въздушните превозвачи в случай на произшествия (ОВ L 285, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 4, стр. 170).


title: Дело C-351/13: Решение на Съда (девети състав) от 4 септември 2014 г. — Европейска комисия/Република Гърция (Неизпълнение на задължения от държава членка — Директива 1999/74/ЕО — Член 3 и член 5, параграф 2 — Отглеждане на кокошки носачки — Неуголемени клетки — Забрана — Отглеждане на кокошки носачки в клетки, неотговарящи на изискванията на Директивата)

text:
               10.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 395/18

      Решение на Съда (девети състав) от 4 септември 2014 г. — Европейска комисия/Република Гърция
      (Дело C-351/13) (1)

      ((Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 1999/74/ЕО - Член 3 и член 5, параграф 2 - Отглеждане на кокошки носачки - Неуголемени клетки - Забрана - Отглеждане на кокошки носачки в клетки, неотговарящи на изискванията на Директивата))
      (2014/C 395/22)
      Език на производството: гръцки

         Страни

         Ищец: Европейска комисия (представители: A. Marcoulli и B. Schima)

         Ответник: Република Гърция (представители: I.-K. Chalkias, E. Leftheriotou и M. Tassopoulou)

         Диспозитив

                  1)

                  Като не е гарантирала, че считано от 1 януари 2012 г. кокошките носачки ще престанат да се отглеждат в неуголемени клетки, Република Гърция е нарушила задълженията си, произтичащи от член 3 и член 5, параграф 2 от Директива 1999/74/ЕО на Съвета от 19 юли 1999 година за установяване на минимални изисквания за защитата на кокошки носачки.

                  2)

                  Осъжда Република Гърция да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 260, 7.9.2013 г.


title: Дело C-527/15: Решение на Съда (втори състав) от 26 април 2017 г. (преюдициално запитване от Rechtbank Midden-Nederland — Нидерландия) — Stichting Brein/Jack Frederik Wullems, осъществяващ дейност под името Filmspeler (Преюдициално запитване — Интелектуална и индустриална собственост — Директива 2001/29/ЕО — Хармонизиране на някои аспекти на авторското право и сродните му права — Член 3, параграф 1 — Публично разгласяване — Понятие — Продажба на мултимедиен плейър — Допълнителни модули (add-ons) — Публикуване на произведения без разрешението на притежателя на правата — Достъп до уебсайтове за поточно предаване (стрийминг) — Член 5, параграфи 1 и 5 — Право на възпроизвеждане — Изключения и ограничения — Законно използване)

text:
               19.6.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 195/2

         Решение на Съда (втори състав) от 26 април 2017 г. (преюдициално запитване от Rechtbank Midden-Nederland — Нидерландия) — Stichting Brein/Jack Frederik Wullems, осъществяващ дейност под името Filmspeler
   (Дело C-527/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Интелектуална и индустриална собственост - Директива 2001/29/ЕО - Хармонизиране на някои аспекти на авторското право и сродните му права - Член 3, параграф 1 - Публично разгласяване - Понятие - Продажба на мултимедиен плейър - Допълнителни модули (add-ons) - Публикуване на произведения без разрешението на притежателя на правата - Достъп до уебсайтове за поточно предаване (стрийминг) - Член 5, параграфи 1 и 5 - Право на възпроизвеждане - Изключения и ограничения - Законно използване))
   (2017/C 195/02)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Rechtbank Midden-Nederland

      Страни в главното производство

      Ищец: Stichting Brein

      Ответник: Jack Frederik Wullems, осъществяващ дейност под името Filmspeler

      Диспозитив

               1)

               Понятието „публично разгласяване“ по смисъла на член 3, параграф 1 от Директива 2001/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 година относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество трябва да се тълкува в смисъл, че обхваща продажбата на мултимедиен плейър като обсъждания в главното производство, на който предварително са инсталирани налични в интернет допълнителни модули с хипертекстови връзки към уебсайтове със свободен публичен достъп, които предоставят на публично разположение защитени с авторско право произведения без разрешението на притежателите на авторското право.

               2)

               Разпоредбите на член 5, параграфи 1 и 5 от Директива 2001/29 трябва да се тълкуват в смисъл, че действията на временно възпроизвеждане с мултимедиен плейър като обсъждания в главното производство на защитено с авторско право произведение, получавано чрез стрийминг от уебсайт на трето лице, който предлага това произведение без разрешението на притежателя на авторското право, не отговарят на условията, предвидени в тези разпоредби.

      (1)  ОВ C 27, 25.1.2016 г.


title: Дело T-222/11: Определение на Общия съд от 6 септември 2012 г. — Rautenbach/Съвет и Комисия (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки, приети по отношение на положението в Зимбабве — Заличаване от списъка на засегнатите лица — Жалба за отмяна — Липса на основание за произнасяне)

text:
               27.10.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 331/24

      Определение на Общия съд от 6 септември 2012 г. — Rautenbach/Съвет и Комисия
      (Дело T-222/11) (1)

      (Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки, приети по отношение на положението в Зимбабве - Заличаване от списъка на засегнатите лица - Жалба за отмяна - Липса на основание за произнасяне)
      (2012/C 331/46)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Muller Conrad Rautenbach (Harare, Зимбабве) (представители: адв. S. Smith QC, адв. M. Lester, barrister и адв. W. Osmond, solicitor)

         Ответници: Съвет на Европейския съюз (представители: B. Driessen и J. Herrmann) и Европейска комисия (представители: E. Paasivirta, M. Konstantinidis и T. Scharf)

         Предмет

      Жалба за отмяна на Решение 2011/101/ОВППС на Съвета от 15 февруари 2011 година относно ограничителни мерки срещу Зимбабве (ОВ L 42, стp. 6), както и на Регламент (ЕС) № 174/2011 на Комисията от 23 февруари 2011 година за изменение на Регламент (ЕО) № 314/2004 на Съвета относно някои ограничителни мерки по отношение на Зимбабве (ОВ L 49, стp. 23), в частта му, която засяга жалбоподателя.

         Диспозитив

                  1.

                  Не се произнася по настоящата жалба.

                  2.

                  Осъжда Съвета на Европейския да понесе освен направените от него съдебни разноски и разноските на г-н Muller Conrad Rautenbach.

                  3.

                  Осъжда Европейската комисия да понесе направените от нея съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 186, 25.6.2011 г.


title: Дело C-446/16 P: Жалба, подадена на 9 август 2016 г. от Kohrener Landmolkerei GmbH, DHG Deutsche Heumilchgesellschaft mbH срещу определението, постановено от Общия съд (шести състав) на 8 юни 2016 г. по дело T-178/15, Kohrener Landmolkerei и DHG/Комисия

text:
               7.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 410/7

         Жалба, подадена на 9 август 2016 г. от Kohrener Landmolkerei GmbH, DHG Deutsche Heumilchgesellschaft mbH срещу определението, постановено от Общия съд (шести състав) на 8 юни 2016 г. по дело T-178/15, Kohrener Landmolkerei и DHG/Комисия
   (Дело C-446/16 P)
   (2016/C 410/07)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподатели: Kohrener Landmolkerei GmbH, DHG Deutsche Heumilchgesellschaft mbH (представител: A. Wagner, Rechtsanwalt)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

               —

               да се отмени определението на Общия съд от 8 юни 2016 г. и да се осъди ответникът по жалбата,

               —

               да се допусне възражението на жалбоподателите от 23 декември 2014 г. в производството по преписка AT-TSG-0007-01035.

      Основания и основни доводи

   В обжалваното определение Общият съд застъпва становището, че доводите на жалбоподателите се отнасяли само до ненавременното препращане от страна на националния орган. Жалбоподателите изтъкнали обаче и обстоятелството, че установеното в член 51, параграф 1, втора алинея от Регламент № 1151/2012 (1) накърнявало интересите им и че посочената разпоредба е незаконосъобразна, тъй като не съдържа правило относно срока, в който националният орган трябва да препрати възражението на жалбоподателите до ответника по жалбата. Следователно те изтъкнали наличието на грешка в разпоредбата, вследствие на която в най-лошия случай жалбоподателите нямало да могат да подадат възражението си. Общият съд не се е произнесъл по този въпрос.
   В обжалваното понастоящем определение Общият съд само установил, че жалбоподателите не оспорили надлежно незаконосъобразността на посочената разпоредба. Те обаче още в жалбата си изтъкнали проблема за неточно установения срок в член 51, параграф 1, втора алинея от Регламент № 1151/2012. Това означава именно, че те са оспорили правилото в посочената разпоредба, основавайки се на обстоятелството, че правата им в качеството на предявили възражение не били защитени в достатъчна степен.

      (1)  Регламент (ЕС) № 1151/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 21 ноември 2012 година относно схемите за качество на селскостопанските продукти и храни (ОВ L 343, стр. 1).


               8.9.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/1

         (2007/C 211/01)
   Последна публикация на Съда в Официален вестник на Европейския съюз

         ОВ C 199, 25.8.2007 г.

   Предишни публикации

      ОВ C 183, 4.8.2007 г.

      ОВ C 170, 21.7.2007 г.

      ОВ C 155, 7.7.2007 г.

      ОВ C 140, 23.6.2007 г.

      ОВ C 129, 9.6.2007 г.

      ОВ C 117, 26.5.2007 г.

   Може да намерите тези текстове на:

               EUR-Lex:http://eur-lex.europa.eu


title: Дело C-63/13: Преюдициално запитване, отправено от Tribunale di Napoli (Италия) на 7 февруари 2013 г. — Fortuna Russo/Comune di Napoli

text:
               18.5.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 141/13

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunale di Napoli (Италия) на 7 февруари 2013 г. — Fortuna Russo/Comune di Napoli
   (Дело C-63/13)
   2013/C 141/22
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale di Napoli

      Страни в главното производство

      Ищец: Fortuna Russo

      Ответник: Comune di Napoli

      Преюдициални въпроси

               1.

               Кога трябва да се приеме, че едно трудово правоотношение е правоотношение в „държавния“ сектор по смисъла на клауза 5 от Директива 1999/70/ЕО (1), и по-специално че става дума за „специфични сектори и/или категории работници“, което следователно може да обоснове последици, които са различни от тези при трудовите правоотношения в частния сектор?

               2.

               Като се имат предвид обясненията, изложени в член 3, параграф 1, буква в) от Директива 2000/78/ЕО (2) и в член 14, параграф 1, буква в) от Директива 2006/54/ЕО (3), включват ли се последиците от незаконосъобразното прекратяване на трудовото правоотношение в понятието условия за наемане на работа по клауза 4 от Директива 1999/70/ЕО? При утвърдителен отговор на предходния въпрос, оправдана ли е по смисъла на клауза 4 разликата между обичайно предвидените от националното право последици от незаконосъобразното прекратяване на срочно трудово правоотношение и на трудово правоотношение за неопределено време?

               3.

               По силата на принципа за лоялно сътрудничество, забранено ли е държава членка умишлено да опише пред Съда на Европейския съюз в рамките на производство по преюдициално запитване национална правна уредба, която не съответства на действителността, и длъжен ли е националният съд, в отсъствието на алтернативно тълкуване на националното право, което да отговаря на произтичащите от принадлежността към Европейския съюз задължения, да тълкува, ако е възможно, националното право в съответствие с предложеното от държавата тълкуване?

      (1)  Директива 1999/70/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 година относно Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) (ОВ L 175, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 129).

      (2)  Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (ОВ L 303, стр. 16; Специално издание на български език, 200 г., глава 5, том 6, стр. 7).

      (3)  Директива 2006/54/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 юли 2006 година за прилагането на принципа на равните възможности и равното третиране на мъжете и жените в областта на заетостта и професиите (преработена) (ОВ L 204, стр. 23; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 8, стр. 262).


title: Дело T-24/16: Решение на Общия съд от 13 декември 2016 г. — Sovena Portugal — Consumer Goods/EUIPO — Mueloliva (FONTOLIVA) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Международна регистрация, посочваща Европейския съюз — Словна марка „FONTOLIVA“ — По-ранна национална словна марка „FUENOLIVA“ — Относително основание за отказ — Валидност на регистрацията на по-ранната марка — Представяне на нови факти и доказателства пред Общия съд — Реално използване на по-ранната марка — Правомощие за изменение — Член 8, параграф 1, буква б), член 42, параграфи 2 и 3 и членове 65 и 76 от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               30.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 30/47

         Решение на Общия съд от 13 декември 2016 г. — Sovena Portugal — Consumer Goods/EUIPO — Mueloliva (FONTOLIVA)
   (Дело T-24/16) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Международна регистрация, посочваща Европейския съюз - Словна марка „FONTOLIVA“ - По-ранна национална словна марка „FUENOLIVA“ - Относително основание за отказ - Валидност на регистрацията на по-ранната марка - Представяне на нови факти и доказателства пред Общия съд - Реално използване на по-ранната марка - Правомощие за изменение - Член 8, параграф 1, буква б), член 42, параграфи 2 и 3 и членове 65 и 76 от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2017/C 030/53)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Sovena Portugal — Consumer Goods, SA, (Алжес, Португалия) (представител: D. Martins Pereira, avocat)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: L. Rampini)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Mueloliva, SL (Кордоба, Испания)

      Предмет

   Жалба срещу решение на втори апелативен състав на EUIPO от 4 ноември 2015 г. (преписка R 1813/2014-2), постановено в производство по възражение между Mueloliva и Sovena Portugal — Consumer Goods

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на втори апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 4 ноември 2015 г. (преписка R 1813/2014-2).

               2)

               Отхвърля възражението, подадено от Mueloliva, SL срещу посочващата Европейския съюз международна регистрация на словната марка „FONTOLIVA“, заявена от Sovena Portugal — Consumer Goods, SA.

               3)

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               4)

               EUIPO понася направените от нея съдебни разноски и разноските, направени от Sovena Portugal — Consumer Goods за целите на производството пред Общия съд.

               5)

               EUIPO и Mueloliva понасят, всеки от тях, половината от необходимите разноски, направени от Sovena Portugal — Consumer Goods за целите на производството пред апелативния състав на EUIPO.

      (1)  ОВ C 106, 21.3.2016 г.


title: Дело T-236/13: Жалба, подадена на 23 април 2013 г. — CMC France/Комисия

text:
               15.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/38

         Жалба, подадена на 23 април 2013 г. — CMC France/Комисия
   (Дело T-236/13)
   2013/C 171/76
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: CMC France (Châtenois, Франция) (представители: J.-M. Leprêtre и N. Chahid-Nouraï, avocats)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               на основание член 263 ДФЕС да отмени с незабавно действие Директива 2013/2/ЕС на Комисията от 7 февруари 2013 година за изменение на приложение I към Директива 94/62/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно опаковките и отпадъците от опаковки в частта, в която в списъка на примерите за опаковки се добавят рулата с изключение на тези с промишлено предназначение;

               —

               да осъди Европейската комисия да заплати всички съдебни разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата жалбоподателят излага шест правни основания, които в основната си част са идентични или подобни на изложените такива по дело T-202/13, Group’Hygiène/Комисия.


title: Дело T-855/16: Жалба, подадена на 7 декември 2016 г. — Fertisac/ECHA

text:
               30.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 30/56

         Жалба, подадена на 7 декември 2016 г. — Fertisac/ECHA
   (Дело T-855/16)
   (2017/C 030/64)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Fertisac, S.L. (Atarfe, Испания) (представител: J. Gómez Rodríguez, abogado)

      Ответник: Европейска агенция по химикалите (ЕСНА)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението ECHA № SME (2016) 5150 от 15 ноември 2016 г., с което се обявява, че FERTISAC S.L. не отговаря на изискванията, за да се ползва от предвиденото за средните предприятия намаление на таксите и му се налага плащането на административна такса,

               —

               да отмени фактура № 10060160 на ECHA от 15 ноември 2016 г. в размер, съответстващ на разликата между платената от FERTISAC S.L. такса и таксата, която се дължи от голямо предприятие, издадена въз основа на решение ECHA № SME (2016) 5150,

               —

               да отмени фактура № 10060161 на ECHA от 15 ноември 2016 г., с която се определя административната такса в съответствие с решението ECHA № SME (2016) 5150,

               —

               да осъди Европейската агенция по химикалите (ЕСНА) да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания.

               1.

               Първото основание е изведено от грешка в класифицирането на FERTISAC S.L. като голямо предприятие.

                           —

                           В тази връзка се твърди, че член 2, параграф 1 от Приложението към Препоръка 2003/361/ЕО на Комисията от 6 май 2003 година относно дефиницията на микропредприятията, малките и средните предприятия (ОВ L 124, стр. 36) предвижда, че категорията на микропредприятията, малките и средните предприятия (МСП) се състои от предприятията, в които работят по-малко от 250 служители и чийто годишен оборот не надхвърля 50 милиона евро или чийто общ баланс не надхвърля 43 милиона евро.

                     Праговете за квалифициране на едно предприятие като МСП са два. Не е достатъчно да се превиши само един от тези прагове (както е направено в решението на ECHA, в което е взет предвид само един от тях: годишния оборот), като се пренебрегне ясно първото изискване, тоест броят на лицата, което е ясно отграничено със съюза „и“. При все това в нито един момент FERTISAC S.L. не е превишило прага от повече от 250 служители.

               2.

               Второ основание, изведено от погрешното тълкуване от ответника на Препоръка 2003/361.

                           —

                           В тази връзка се твърди, че за определяне на размера на жалбоподателя трябва да се вземат предвид единствено неговите данни и тези на свързаните с него предприятия. Жалбоподателят не е част от група от предприятия. Ръководството за потребителя относно дефиницията за МСП, публикувано от Европейската комисия, потвърждава това тълкуване. От друга страна, както член 3 от Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 година относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH), за създаване на Европейска агенция по химикали, за изменение на Директива 1999/45/ЕО и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 793/93 на Съвета и Регламент (ЕО) № 1488/94 на Комисията, както и на Директива 76/769/ЕИО на Съвета и директиви 91/155/ЕИО, 93/67/ЕИО, 93/105/ЕО и 2000/21/ЕО на Комисията (ОВ L 396, стр. 1; Специално издание на български език, глава 13, том 60, стр. 3), така и съображение 9 и член 2 от Регламент (ЕО) № 340/2008 на Комисията от 16 април 2008 година относно таксите и плащанията, дължими на Европейската агенция по химикалите в съответствие с Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH) (ОВ L 107, стр. 6) се позовават на Препоръка 2003/361 за целите на определянето на МСП.


title: Дело T-298/15: Жалба, подадена на 8 юни 2015 г. — Atlas/СХВП (EFEKT PERLENIA)

text:
               27.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 245/44

         Жалба, подадена на 8 юни 2015 г. — Atlas/СХВП (EFEKT PERLENIA)
   (Дело T-298/15)
   (2015/C 245/54)
   Език на производството: полски

      Страни

      Жалбоподател: Atlas sp. z o.o. (Лодз, Полша) (представител: R. Rumpel, radca prawny)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Данни за производството пред СХВП

      Спорна марка: фигуративна марка на Общността със словните елементи „EFEKT PERLENIA“ — заявка за регистрация № 12 668 125.

      Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на СХВП от 13 март 2015 г. по преписка R 2352/2014-5.

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да обяви жалбата за основателна,

               —

               да отмени обжалваното решение в частта, в която е отказана регистрацията на марката,

               —

               да измени обжалваното решение, като регистрира марката за всички посочени стоки и услуги,

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-453/05: Решение на Съда (първи състав) от 21 юни 2007 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Berlin-Brandenburg — Германия) — Volker Ludwig/Finanzamt Luckenwalde (Шеста директива — ДДС — Понятие за сделки по договаряне на кредит )

text:
               4.8.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 183/10

         Решение на Съда (първи състав) от 21 юни 2007 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Berlin-Brandenburg — Германия) — Volker Ludwig/Finanzamt Luckenwalde
   (Дело C-453/05) (1)

   (Шеста директива - ДДС - Понятие за „сделки по договаряне на кредит“)
   (2007/C 183/16)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Finanzgericht Berlin-Brandenburg
   Страни в главното производство

      Ищец: Volker Ludwig

      Ответник: Finanzamt Luckenwalde
   Предмет
   Преюдициално запитване — Finanzgericht des Landes Brandenburg — Тълкуване на член 13, Б, буква г), точка 1 от Директива 77/388/ЕИО: Шеста директива на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1), както е изменена — Понятие за сделки по договаряне на кредит — Отказ да се освободи комисионна, получена от консултант за управление на имущество от името на консултантско дружество за управление на имущество, в което той е помощник агент, като възнаграждение за сключването на договор за кредит, като липсва договорно правоотношение между консултанта и страните по договора за кредит
   Диспозитив

               1.

               Обстоятелството, че данъчнозадължено лице изучава имущественото положение на обслужваните от него клиенти с оглед осигуряването на кредит на последните не възпрепятства признаването на доставка, свързана с договарянето на кредит, освободена по смисъла на член 13, Б, буква г), точка 1 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, ако в светлината на горепосочените критерии за тълкуване, свързаната с договарянето на кредит доставка, предлагана от посоченото данъчнозадължено лице, трябва да се разглежда като главната доставка, спрямо която свързаната с предоставянето на съвети относно имуществото доставка се явява второстепенна, така че за последната се прилага същото данъчно третиране както за първата. Препращащата юрисдикция следва да определи дали е такава хипотезата в спора, с който е сезирана.

               2.

               Обстоятелството, че данъчнозадължено лице не е обвързано с договор с нито една от страните по договора за кредит, за сключването на който е допринесъл, и не установява пряк контакт с нито една от страните не го възпрепятства да извършва доставка, свързана с договарянето на кредит, освободена по смисъла на член 13, Б, буква г), точка 1 от Шеста директива 77/388.

      (1)  ОВ C 60, 11.3.2006 г.


title: Дело C-291/08: Иск, предявен на 1 юли 2008 г.  — Комисия на Европейските общности/Република Австрия

text:
               25.10.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 272/6

         Иск, предявен на 1 юли 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Република Австрия
   (Дело C-291/08)
   (2008/C 272/06)
   Език на производството: немски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: H. Støvlbæk и C. Egerer, Bevollmächtigte)

      Ответник: Република Австрия
   Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е приела всички законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2006/100/ЕО на Съвета от 20 ноември 2006 година за адаптиране на някои директиви в областта на свободното движение на хора поради присъединяването на България и Румъния (1), и във всички случаи като не ги е съобщила на Комисията, Република Австрия не е изпълнила задълженията си по член 2 от тази директива,

               —

               да се осъди Република Австрия да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Срокът за транспониране на Директива 2006/100/ЕО е изтекъл на 1 януари 2007 г.

      (1)  ОВ L 363, стр. 141; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 10, стр. 194).


title: Дело T-582/08: Жалба, подадена на 30 декември 2008 г.  — Carpent Languages/Комисия

text:
               21.3.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 69/43

         Жалба, подадена на 30 декември 2008 г. — Carpent Languages/Комисия
   (Дело T-582/08)
   (2009/C 69/96)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Carpent Languages SPRL (Брюксел, Белгия) (представител: P. Goergen, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               Жалбата да бъде обявена за допустима и да бъде уважена,

               —

               поради което да се отмени решението за отхвърляне на офертата на жалбоподателя,

               —

               да се отмени решението за възлагане на поръчката на частното дружество с ограничена отговорност ADIE TECHNICS,

               —

               при условията на евентуалност, в случай че Първоинстанционният съд не уважи искането за отмяна на обжалваното решение, Комисията да бъде осъдена да заплати на жалбоподателя сумата от 200 000 EUR (двеста хиляди евро) за поправянето на имуществените и неимуществени вреди на жалбоподателя,

               —

               Комисията на Европейските общности да бъде осъдена да заплати всички съдебни разноски по настоящото производство.

         Правни основания и основни доводи
   Жалбоподателят обжалва решението на Комисията за отхвърляне на офертата му, подадена в рамките на покана за представяне на оферти за обособена позиция № 4 от поръчката, озаглавена „Многостранни рамкови договори за услуги за организиране на събрания и конференции“ (ОВ S 58-77561, 2008 г.), както и решението за възлагане на поръчката на друг оферент. Жалбоподателят иска освен това поправяне на вредата, за която твърди, че е причинена от обжалваното решение.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят сочи три правни основания, изведени:

               —

               от нарушение на задължението за мотивиране, доколкото Комисията не уточнила нито броя точки, получени от избрания оферент, нито преимуществата на избраната оферта спрямо тази на жалбоподателя; освен това Комисията не уточнила на жалбоподателя кой от двата представени от него сценария не е получил достатъчен брой точки;

               —

               от явна грешка в преценката, доколкото комисията по оценяването определила резултат под 70 точки за единия от представените от жалбоподателя сценарии, въпреки обстоятелството, че в съответствие със спецификацията жалбоподателя подробно описал подхода, който щял да прилага при предоставянето на поисканите услуги, средствата, които би разпределил за различните задачи, графика на дейностите, както и прогнозата за разходите;

               —

               от нарушение на принципите на равно третиране и недопускане на дискриминация, определени в член 89, параграф 1 от финансовия регламент, доколкото лицето, на което се възлага поръчката, не отговаряло на критериите за подбор относно техническите възможности.


title: Дело T-313/07: Иск, предявен на 16 август 2007 г. — Cemex UK Cement/Комисия

text:
               6.10.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 235/25

         Иск, предявен на 16 август 2007 г. — Cemex UK Cement/Комисия
   (Дело T-313/07)
   (2007/C 235/46)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищец: Cemex UK Cement Ltd (Thorpe, Обединено кралство) (представители: S. Tromans, C. Thomann, lawyers, D. Wyatt QC и S. Taylor, Solicitor)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени Решение на Комисията от 12 юни 2007 г., съобщено на ищеца и получено на 21 юни 2007 г., с което се отхвърля жалбата на Cemex UK Cement Limited относно националния план за разпределение на квоти за емисии на парникови газове, нотифициран от Обединеното кралство съгласно Директива 2003/87/EО на Европейския парламент и Съвета,

               —

               да се осъди Комисията да заплати разноските на ищеца.

         Правни основания и основни доводи
   С исковата си молба ищецът търси отмяна на решение на Комисията, съдържащо се в писмо с дата 12 юни 2007 г. и получено от ищеца на 21 юни 2007 г., с което се отхвърля жалба, подадена от ищеца относно националния план за разпределение за Фаза II от Европейската схема за търговия с емисии, нотифициран от Обединеното кралство съгласно Директива 2003/87/EО (1) на Европейския парламент и Съвета.
   Ищецът е посочил на Европейската комисия, че намаляването на квотите съгласно последния национален план за разпределение по отношение на завода на ищеца в Rugby, заедно със съответната по-голяма квота по отношение на инсталациите, управлявани от конкурентите на ищеца, представлявало незаконна държавна помощ, за която ищецът твърди, че:

               а)

               незаконно дискриминира завода в Rugby, като не взема предвид в достатъчна степен периода на неговото въвеждане в експлоатация и основава разпределението на емисии за завода на период, за който държавните органи в Обединеното кралство са знаели, че не е представителен;

               б)

               възпрепятства правото на установяване на дружеството-майка на ищеца Cemex Espana SA.

         Освен това ищецът твърди, че Комисията е допуснала грешка като е приела, че не е налице несъвместима помощ, произтичаща от „Правилото на първата година“ и съответно погрешно е отказала да започне процедура по член 88, параграф 2 ЕО. В този смисъл ищецът твърди, че Комисията е допуснала грешка като е направила заключение, че методиката за разпределение на квоти, приложена от Обединеното кралство за завода в Rugby, не била дискриминационна и била в съответствие с насоките на Комисията.

      (1)  Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и Съвета за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета (ОВ L 275, стр. 32).


title: Дело C-553/11: Решение на Съда (трети състав) от 25 октомври 2012 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof — Германия) — Bernhard Rintisch/Klaus Eder (Марки — Директива 89/104/ЕИО — Член 10, параграф 1 и параграф 2, буква а) — Реално използване — Използване на марката във форма, също регистрирана като марка, която се различава по отношение на елементи, които не променят отличителния характер на марката — Действие на съдебното решение във времето)

text:
               22.12.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/7

         Решение на Съда (трети състав) от 25 октомври 2012 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof — Германия) — Bernhard Rintisch/Klaus Eder
   (Дело C-553/11) (1)

   (Марки - Директива 89/104/ЕИО - Член 10, параграф 1 и параграф 2, буква а) - Реално използване - Използване на марката във форма, също регистрирана като марка, която се различава по отношение на елементи, които не променят отличителния характер на марката - Действие на съдебното решение във времето)
   2012/C 399/10
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesgerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Bernhard Rintisch

      Ответник: Klaus Eder

      Предмет

   Преюдициално запитване — Bundesgerichtshof — Тълкуване на член 10, параграф 1 и параграф 2, буква а) от Първа директива 89/104/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно марките (ОВ L 40, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 92) — Понятие „използване на марката“ — Национална правна уредба, в която се приема, че използването на марката под форма, различаваща се от предвидената при регистрацията, също се разглежда като използване на регистрираната марка, при условие че разликата не променя отличителния характер на марката — Регистрация на марка с цел да се осигури или разшири обхвата на закрила на друга регистрирана марка — Оправдани правни очаквания — Приложимост на изменение в съдебната практика към случаи, при които фактите са се осъществили към датата на обявяване на съдебното решение

      Диспозитив

               1.

               Член 10 параграф 2, буква а) от Директива 89/104/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно марките трябва да се тълкува в смисъл, че допуска притежателят на регистрирана марка да може, с цел да докаже използването ѝ по смисъла на тази разпоредба, да се позовава на нейното използване във форма, различаваща се от предвидената при регистрацията на тази марка, без различията между тези две форми да променят отличителния характер на марката, при това независимо от факта, че тази различна форма също е регистрирана като марка.

               2.

               Член 10, параграф 2, буква а) от Директива 89/104 трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска тълкуване на националната разпоредба за транспониране във вътрешното право на посочения член 10, параграф 2, буква а), съгласно което последната разпоредба не се прилага спрямо „защитна“ марка, която е регистрирана само за да осигури или разшири обхвата на закрила на друга регистрирана марка, която е регистрирана във формата, в която се използва.

      (1)  ОВ C 80, 17.3.2012 г.


title: Дело T-67/11: Жалба, подадена на 24 януари 2011 г. — Martinair Holland/Европейска комисия

text:
               26.3.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 95/9

         Жалба, подадена на 24 януари 2011 г. — Martinair Holland/Европейска комисия
   (Дело T-67/11)
   2011/C 95/15
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Martinair Holland NV (Haarlemmermeer, Нидерландия) (представител: R. Wesseling, lawyer)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на ищеца

               —

               да се отменят изцяло или частично членове 1, 2, 3, 4, 5, 6 и 7 от решението, или

               —

               да се намалят, наложените с член 5 от решението глоби и

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалба на основание членове 263 и 261 ДФЕС и член 31 от Регламент № 1/2003, с която се иска преразглеждане и отмяна на Решение на Комисията C(2010) 7694 окончателен от 9 ноември 2010 г. относно процедура по член 101 ДФЕС, член 53 от Споразумението за ЕИП и член 8 от Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария по въпроси на въздушния транспорт (Преписка COMP/39.258 — Превоз на стоки по въздуха), чийто адресат е Martinair Holland N.V. и при условията на евентуалност — намаляване на наложената глоба.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят се позовава на две правни основания:

               1.

               Първо правно основание, в което се твърди, че:

                           —

                           Комисията не е изпълнила задължението си за мотивиране по член 296 ДФЕС и член 41 от Хартата (право на добра администрация), доколкото от решението не е възможно да се прецени естеството и обхвата на нарушението(а); от една страна, в разпоредителната част на решението ясно се определят четири (вероятно единствени и продължавани) нарушения, свързани с отделни групи адресати, периоди и географски маршрути. От друга страна, мотивите не се основават нито се позовават на нито едно от тези четири конкретни нарушения;

                           —

                           доколкото Общият съд не е в състояние да провери мотивите на решението в тяхната цялост поради липсата на (достатъчно ясни) съображения, Комисията е нарушила основни процесуални права на жалбоподателя, по-специално жалбоподателят твърди, че решението нарушава правото на добра администрация; правото на ефективни правни средства за защита и на справедлив съдебен процес и презумпцията за невиновност и правото на защита по членове 41, 47 и 48 от Хартата на основните права на Европейския съюз.

               2.

               Второ правно основание, в което се твърди, че Комисията е допуснала явни грешки в преценката при изчисляването на глобата в нарушение на Регламент № 1/2003 (1), Насоките относно метода за определяне на глобите и е нарушила принципите на пропорционалност, на равно третиране и задължението за мотивиране в противоречие с членове 41 и 49 от Хартата на основните права на Европейския съюз, член 296 ДФЕС и други основни принципи на правото на Европейския съюз. В това отношение жалбоподателят твърди, че:

                           —

                           първо, Комисията е допуснала явни грешки в преценката в нарушение на Насоките относно метода за определяне на глобите и на принципите на пропорционалност и на равно третиране като при изчисляването на стойността на продажбите е включила оборот, свързан с тарифите и входящите полети;

                           —

                           второ, Комисията е допуснала явни грешки в преценката на тежестта на нарушението в нарушение на Регламент № 1/2003, на Насоките относно метода за определяне на глобите и на принципа на пропорционалност;

                           —

                           трето, Комисията нарушила Регламент № 1/2003, Насоките относно метода за определяне на глобите и принципа на пропорционалност като е взела предвид като смекчаващо обстоятелство регулаторните режими, за да намали глобата само с 15 %;

                           —

                           четвърто, Комисията нарушила задължението си за мотивиране във връзка с изчисляването на глобата в противоречие с член 296 ДФЕС и член 41 от Хартата.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, 2003 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).


title: Дело T-143/13: Определение на Общия съд от 23 април 2013 г. — Zhejiang Heda Solar Technology/Комисия

text:
               15.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/40

         Определение на Общия съд от 23 април 2013 г. — Zhejiang Heda Solar Technology/Комисия
   (Дело T-143/13) (1)

   2013/C 171/83
   Език на производството: френски
   Председателят на втори състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 123, 27.4.2013 г.


title: Дело T-75/14: Жалба, подадена на 23 януари 2014 г.  — USFSPEI/Парламент и Съвет

text:
               24.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 194/26

         Жалба, подадена на 23 януари 2014 г. — USFSPEI/Парламент и Съвет
   (Дело T-75/14)
   2014/C 194/34
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Union syndicale fédérale des services publics européens et internationaux (Брюксел, Белгия) (представители: J.-N. Louis и D. de Abreu Caldas, avocats)

      Ответници: Съвет на Европейския съюз и Европейски парламент

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да обяви настоящата жалба за допустима и основателна,

               —

               в резултат на това да отмени точки 27, 32, 46, 64, буква б), 65, буква б) и 67, буква г) от Регламент (EС, Евратом) №o 1023/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 22 октомври 2013 година,

               —

               да осъди ответниците да заплатят на USF символично обезщетение в размер на 1 евро за претърпени морални вреди, както и направените съдебни разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят изтъква незаконосъобразността на точки 27, 32, 46, 64, буква б), 65, буква б) и 67, буква г) от Регламент (EС, Евратом) №o 1023/2013 (1), доколкото с тях се изменят по-специално член 5 (създаване на функционалната група SC), член 6 (премахването на гаранцията за еквивалентност на кариерите), член 40, параграф 2 (ограничаване на отпуска по лични причини за срок на 12 години), член 43, втора алинея (определяне на потенциала да изпълнява функции на администратор, считано от степен AST 5 вместо AST), член 44, параграф 1 (нова процедура за повишава в следваща стъпка в същата степен), член 51 (процедура за некомпетентност), член 52 (отпуск в интерес на службата), член 77 (процент на напрупване на пенсията в размер на 1,8 %) и приложение VIII, член 9, параграф 2 (предсрочно пенсиониране без финансова санкция) от Правилника.
   В подкрепа на жалбата си той изтъква нарушаване на споразумението между OSP и законодателя относно реформата от 2004 г. и по-специално относно реформата на кариерите, принципите на линейно развитие на кариерите и на еквивалентност на кариерите.
   Той изтъква също така нарушение на член 27 от Хартата на основните права и на член 21 от Европейска социална харта, на принципа на придобитите права, на принципа на пропорционалност и на нарушение на принципа на недискриминация.

      (1)  Регламент (EС, Евратом) №o 1023/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 22 октомври 2013 година за изменение на Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз и на Условията за работа на другите служители на Европейския съюз (OВ L 287, стр. 15).


title: Дело T-533/13: Определение на Общия съд от 10 юни 2016 г. — Литва/Комисия

text:
               22.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 305/53

         Определение на Общия съд от 10 юни 2016 г. — Литва/Комисия
   (Дело T-533/13) (1)

   (2016/C 305/71)
   Език на производството: литовски
   Председателят на четвърти състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 359, 7.12.2013 г.


title: Дело T-96/12: Определение на Общия съд от 16 октомври 2012 г. — Испания/Комисия

text:
               1.12.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 373/13

         Определение на Общия съд от 16 октомври 2012 г. — Испания/Комисия
   (Дело T-96/12) (1)

   2012/C 373/24
   Език на производството: испански
   Председателят на трети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 109, 14.4.2012 г.


title: Дело T-413/12: Жалба, подадена на 20 септември 2012 г. — Post Invest Europe/Комисия

text:
               10.11.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 343/21

         Жалба, подадена на 20 септември 2012 г. — Post Invest Europe/Комисия
   (Дело T-413/12)
   2012/C 343/35
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Post Invest Europe Sàrl (Люксембург, Люксембург) (представители: B. van de Walle de Ghelcke и T. Franchoo, lawyers)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания жалбоподателя

               —

               да се отменят членове 2, 5, 6 и 7 от Решение на Комисията от 25 януари 2012 г. относно мярка SA.14588 (C 20/2009), приведена в действие от Белгия в полза на De Post — La Poste (понастоящем „bpost“), публикувано в Официален вестник на ЕС от 29 юни 2012 г. (ОВ L 170, стр. 1),

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири правни основания.

               1.

               С първото правно основание се поддържа, че изводът на Комисията, че мрежата за продажби на дребно не е отделна услуга от общ икономически интерес, за която да е налице право на компенсация, нарушава член 106, параграф 2 и член 107, параграфи 1 и 3 ДФЕС, представлява явна грешка при преценката и е в нарушение на принципа на равно третиране.

               2.

               С второто правно основание се твърди, че невземането предвид от Комисията на част от разходите за мрежата за продажби на дребно, свързани със задължението за предоставяне на универсална услуга, при изчисляването на размера на печалбите в запазения за универсалната услуга сектор, който размер надвишава равнището на разумна печалба, нарушава член 106, параграф 2 и член 107, параграфи 1 и 3 ДФЕС и представлява явна грешка при преценката.

               3.

               С третото правно основание се поддържа, че изводът на Комисията, че нетните разходи от услугата от общ икономически интерес, с изключение на разпространението на пощенски пратки, трябва да се компенсират с печалбите от запазения за универсалната услуга сектор, доколкото надвишават разумната печалба, нарушава член 107 и член 106, параграф 2 ДФЕС, както и принципите на пропорционалност и на равно третиране.

               4.

               С четвъртото правно основание се твърди нарушение на член 107 и член 106, параграф 2 ДФЕС, както и на принципа за недопускане на прилагане с обратна сила, поради невземане предвид изцяло на недостатъчните компенсации, натрупани от bpost през 1992—2005 г., за да се уравновесят сумите по твръдяната свръхкомпенсация на bpost за периода 2006—2010 г.


title: Дело C-365/13: Решение на Съда (девети състав) от 30 април 2014 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État — Белгия) — Ordre des architectes/État belge (Преюдициално запитване — Директива 2005/36/ЕО — Членове 21 и 49 — Признаване на професионалните квалификации — Достъп до професията „архитект“  — Освобождаване от професионален стаж)

text:
               24.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 194/9

         Решение на Съда (девети състав) от 30 април 2014 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État — Белгия) — Ordre des architectes/État belge
   (Дело C-365/13) (1)

   ((Преюдициално запитване - Директива 2005/36/ЕО - Членове 21 и 49 - Признаване на професионалните квалификации - Достъп до професията „архитект“ - Освобождаване от професионален стаж))
   2014/C 194/10
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Conseil d'État

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Ordre des architectes

      Ответник: État belge

      Предмет

   Преюдициално запитване — Conseil d'État (Белгия) — Тълкуване на членове 21, 46 и 49 от Директива 2005/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 септември 2005 година относно признаването на професионалните квалификации (ОВ L 255, стр. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 8, стр. 3; поправки ОВ L 271, 2007 г., стр. 18 и ОВ L 33, 2009 г., стр. 49) — Достъп до професията архитект и нейното упражняване — Вписване в Ordre des architectes — Национална правна уредба, която обвързва посоченото вписване за притежатели на удостоверение за професионална квалификация, издадено в Белгия, с условието да преминат професионален стаж с продължителност две години — Забрана да се изисква преминаването на подобен стаж или еквивалентен опит от притежателите на диплома за архитект, придобита в друга държава членка

      Диспозитив

   Членове 21 и 49 от Директива 2005/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 септември 2005 година относно признаването на професионалните квалификации, изменена с Регламент (ЕО) № 279/2009 на Комисията от 6 април 2009 година, трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат приемащата държава членка да изисква от притежателя на професионалната квалификация, придобита в държавата членка по произход и посочена в точка 5.7.1 от приложение V или в приложение VI към тази директива, да премине стаж или да докаже, че е натрупал еквивалентен професионален опит, за да му разреши да упражнява професията „архитект“.

      (1)  ОВ C 274, 21.9.2013 г.


title: Дело C-244/12: Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgerichtshofs (Австрия) на 21 май 2012 г. — Salzburger Flughafen GmbH/Umweltsenat

text:
               4.8.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 235/7

         Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgerichtshofs (Австрия) на 21 май 2012 г. — Salzburger Flughafen GmbH/Umweltsenat
   (Дело C-244/12)
   2012/C 235/13
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Verwaltungsgerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Salzburger Flughafen GmbH

      Ответник: Umweltsenat

      Други страни в производството: Landesumweltanwalt von Salzburg и Bundesministerin für Verkehr, Innovation und Technologie

      Преюдициални въпроси

               1.

               Допуска ли Директива 85/337/ЕИО на Съвета от 27 юни 1985 година (1), изменена с Директива 97/11/ЕО на Съвета от 3 март 1997 година (2), национална правна уредба, която обуславя извършването на оценка на въздействието върху околната среда за инфраструктурни работи (които не се отнасят до пистата) на летище, по-специално за изграждането на терминал и разширяването на площта на летището с цел построяване на други съоръжения (в частност на хангар, хале за съхраняване на апарати и паркинги), изключително от това дали се очаква увеличаването на броя на въздушните полети да достигне поне 20 000 годишно?
               При положителен отговор на първия въпрос:

               2.

               Изисква и позволява ли Директива 85/337 — при липса на национални разпоредби — по пътя на непосредственото ѝ приложение (като се вземат предвид преследваните цели и критериите на приложение III към нея) да се извърши оценка на въздействието върху околната среда за проект, описан по-горе в първия въпрос, който попада в обхвата на приложение II?

      (1)  Директива 85/337/ЕИО на Съвета от 27 юни 1985 година относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда (ОВ L 175, стр. 40; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 1, стр. 174).

      (2)  Директива 97/11/ЕО на Съвета от 3 март 1997 година за изменение на Директива 85/337/ЕИО относно оценката на въздействието на определени публични и частни проекти върху околната среда (OB L 73, стр. 5; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 3, стр. 254).


title: Дело F-94/08: Жалба, подадена на 19 ноември 2008 г.  — Marcuccio/Комисия

text:
               10.1.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 6/46

         Жалба, подадена на 19 ноември 2008 г. — Marcuccio/Комисия
   (Дело F-94/08)
   (2009/C 6/94)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricasa, Италия) (представител: G. Cipressa, avvocato)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Предмет на производството и описание на спора
   Отмяна на докладна записка, с която Комисията обявява намерението си да съберекредит за съдебни разноски посредством удържане от пенсията за инвалидност, платена на жалбоподателя, и искане за обезщетение за неимуществените и имуществените вреди, причинени от този акт.
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени докладна записка от 28 март 2008 г., както и спорното решение,

               —

               да се отмени, доколкото е необходимо, решението, с което се отхвърля жалбата от 19 април 2008 г.,

               —

               да се отмени, доколкото е необходимо, докладна записка от 11 август 2008 г.,

               —

               да се осъди Европейската комисия да изплати на жалбоподателя обезщетение за неимуществените и имуществените вреди, които са му причинени от актовете, чиято отмяна се иска с настоящата жалба, в размер на 10 000 EUR или съответната по-голяма или по-малка сума, определена от Съда на публичната служба по справедливост,

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-529/09: Решение на Съда (първи състав) от 24 януари 2013 г. — Европейска комисия/Кралство Испания (Неизпълнение на задължения от държава членка — Държавни помощи, несъвместими с общия пазар — Задължение за възстановяване — Неизпълнение — Възражение за недопустимост — Сила на пресъдено нещо, с която се ползва предходно решение на Съда)

text:
               9.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 71/2

         Решение на Съда (първи състав) от 24 януари 2013 г. — Европейска комисия/Кралство Испания
   (Дело C-529/09) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Държавни помощи, несъвместими с общия пазар - Задължение за възстановяване - Неизпълнение - Възражение за недопустимост - Сила на пресъдено нещо, с която се ползва предходно решение на Съда)
   2013/C 71/02
   Език на производството: испански

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: L. Flynn и C. Urraca Caviedes)

      Ответник: Кралство Испания (представител: N. Díaz Abad)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 288 ДФЕС и на членове 2 и 3 от Решение 1999/509/ЕО на Комисията от 14 октомври 1998 година относно помощи, предоставени от Испания на предприятия от групата Magefesa и на нейните правоприемници (ОВ L 198, 1999 г., стр. 15) — Помощи, предоставени на Industrias Domésticas, S.A. (Indosa)

      Диспозитив

               1.

               Като не е приело в определения срок необходимите мерки, за да се съобрази с Решение 1999/509/ЕО на Комисията от 14 октомври 1998 година относно помощи, предоставени от Испания на предприятията от групата Magefesa и на техните правоприемници, що се отнася до предприятието Industrias Domésticas SA, Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по член 288, четвърта алинея ДФЕС и по членове 2 и 3 от това решение.

               2.

               Осъжда Кралство Испания да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 51, 27.2.2010 г.


title: Дело T-486/10 R: Определение на председателя на Общия съд от 17 февруари 2011 г. — Iberdrola/Комисия (Обезпечително производство — Държавни помощи — Компенсиране на допълнителните производствени разходи на някои електроцентрали, породени от задължението за обществена услуга, свързано с производство на определени количества електрическа енергия от местни въглища и от въвеждането в полза на тези централи на „механизъм за приоритетно диспечиране“ — Решение да не се повдигат възражения — Молба за спиране на изпълнението — Fumus boni juris — Липса на неотложност — Претегляне на интереси)

text:
               21.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 152/22

         Определение на председателя на Общия съд от 17 февруари 2011 г. — Iberdrola/Комисия
   (Дело T-486/10 R)
   (Обезпечително производство - Държавни помощи - Компенсиране на допълнителните производствени разходи на някои електроцентрали, породени от задължението за обществена услуга, свързано с производство на определени количества електрическа енергия от местни въглища и от въвеждането в полза на тези централи на „механизъм за приоритетно диспечиране“ - Решение да не се повдигат възражения - Молба за спиране на изпълнението - Fumus boni juris - Липса на неотложност - Претегляне на интереси)
   2011/C 152/41
   Език на производството: испански

      Страни

      Ищец: Iberdrola, SA (Билбао, Испания) (представители: Ruiz Calzado и É. Barbier de la Serre, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: É. Gippini Fournier и C. Urraca Caviedes)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Кралство Испания (представител: J. M. Rodríguez Cárcamo)

      Предмет

   Искане за постановяване на временни мерки, с които по същество се цели спиране на изпълнението на Решение C(2010) 4499 на Комисията от 29 септември 2010 г., относно държавна помощ № 178/2010, за която Кралство Испания е отправило уведомление, под формата на компенсиране на обществената услуга, заедно с механизъм за приоритетно диспечиране, въведен в полза на централите за производство на електрическа енергия, които използват местно гориво.

      Диспозитив

               1.

               Допуска E.ON Generación, SL, Hidroeléctrica del Cantábrico SA и Federación Nacional de Empresarios de Minas de Carbón да встъпят в подкрепа на исканията на Европейската комисия.

               2.

               Отменя определението на председателя на Общия съд от 3 ноември 2010 г. по дело Iberdrola/Комисия (T-486/10 R, непубликувано в Сборника).

               3.

               На Iberdrola, на Комисията и на Кралство Испания ще бъде определен срок, в рамките на който да поискат някои поверителни елементи от преписката, както и от настоящото определение да бъдат изключени от изпращане на страните, посочени в точка 1 от диспозитива и в рамките на който за целите на това изпращане да представят неповерителен вариант на документите по преписката и на настоящото определение.

               4.

               Не се произнася по съдебните разноски.