title: Дело C-139/10: Решение на Съда (четвърти състав) от 13 октомври 2011 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden, Нидерландия) — Prism Investments BV/J. A. van der Meer, действащ в качеството на синдик в производството по несъстоятелност на Arilco Holland BV (Съдебно сътрудничество по граждански дела — Регламент (ЕО) № 44/2001 — Декларация за изпълняемост — Основания за отказ — Изпълнение в държавата по произход на съдебното решение, във връзка с което е подадена молба за издаване на декларация за изпълняемост)

text:
               3.12.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 355/5

         Решение на Съда (четвърти състав) от 13 октомври 2011 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden, Нидерландия) — Prism Investments BV/J. A. van der Meer, действащ в качеството на синдик в производството по несъстоятелност на Arilco Holland BV
   (Дело C-139/10) (1)

   (Съдебно сътрудничество по граждански дела - Регламент (ЕО) № 44/2001 - Декларация за изпълняемост - Основания за отказ - Изпълнение в държавата по произход на съдебното решение, във връзка с което е подадена молба за издаване на декларация за изпълняемост)
   2011/C 355/07
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hoge Raad der Nederlanden

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Prism Investments BV

      Ответник: J. A. van der Meer, действащ в качеството на синдик в производството по несъстоятелност на Arilco Holland BV

      Предмет

   Преюдициално запитване — Hoge Raad der Nederlanden — Тълкуване на членове 34, 35, 43, 44 и 45 от Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (ОВ L 12, стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74) — Основания за отказ — Изчерпателно изброяване — Изпълнение на задължението, произтичащо от национално съдебно решение, предмет на молба за издаване на декларация за изпълняемост

      Диспозитив

   Член 45 от Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела следва да се тълкува в смисъл, че не допуска съдът, пред който е подадена жалба съгласно член 43 или 44 от Регламента, да откаже да издаде или да отмени декларация за изпълняемост на съдебно решение на основание, което не е сред изброените в членове 34 и 35 от същия, като например че споменатото решение е изпълнено в държавата членка по произход.

      (1)  ОВ C 134, 22.5.2010 г.


title: Дело C-387/09: Преюдициално запитване, отправено от Juzgado Mercantil (Испания) на 1 октомври 2009 г. — Entidad de Gestión de Derechos de los Productores Audiovisuales (EGEDA)/Magnatrading SL

text:
               19.12.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 312/18

         Преюдициално запитване, отправено от Juzgado Mercantil (Испания) на 1 октомври 2009 г. — Entidad de Gestión de Derechos de los Productores Audiovisuales (EGEDA)/Magnatrading SL
   (Дело C-387/09)
   2009/C 312/30
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Juzgado Mercantil no 1 de Santa Cruz de Tenerife

      Страни в главното производство

      Ищец: Entidad de Gestión de Derechos de los Productores Audiovisuales (EGEDA)

      Ответник: Magnatrading SL

      Преюдициални въпроси

               1.

               Дали понятието за „справедливо обезщетение“, предвидено в член 5, параграф 2, буква б) от Директива 2001/29/ЕО (1), е ново общностно понятие, което трябва да се тълкува еднакво във всички държави членки на Европейската общност?

               2.

               При утвърдителен отговор на първия въпрос:

                           2.1.

                           Ако преди влизането в сила на Директива 2001/29/ЕО е съществувал национален режим на справедливо възнаграждение при копиране за лично ползване, трябва ли след влизането в сила на тази директива националните разпоредби да се тълкуват „в съответствие“ с новото понятие за „справедливо обезщетение“ при копиране за лично ползване?

                           2.2.

                           Трябва ли да се вземе предвид приложното поле на изключението при копиране за лично ползване, предвидено в член 5, параграф 2, буква б) от директивата, както и критериите, съдържащи се в съображение 35 от директивата, при определяне на съоръженията, за които се дължи справедливото обезщетение, и на размера на същото?
                           Ако това е така, съобразено ли е с общностното понятие за „справедливо обезщетение при копиране за лично ползване“: a) установяването на задължение за плащане на обезщетение за съоръженията, предназначени за лични и професионални цели, различни от „копирането за лично ползване“, и/или б) установяването на фиксиран размер, който не отчита използването на съоръженията с цел копиране за лично ползване и вредите, които може да причини подобно използване, като налага плащане на обезщетение и в случаите, при които не са нанесени вреди или същите са минимални?

                           2.3.

                           Съобразен ли е с член 5, параграф 2, буква б) от Директива 2001/29 режим, който установява ограничение на копирането за лично ползване и налага общо задължение за плащане на справедливо обезщетение за определена категория продукти или носители (например записващи дискове CD-R и DVD-R), без значение дали те са придобити от физически лица за лично ползване или от физически лица за професионално ползване, с цел създаване или съхраняване на тяхна собствена информация или с цел изпълнението на правни задължения, или от юридически лица, които в никакъв случай не се ползват от изключението за копиране за лично ползване?

               3.

               При отрицателен отговор на първия въпрос:

                           3.1.

                           Означава ли това, че държавите членки са напълно свободни да установят критериите и механизмите за определяне на съоръженията, за които се плаща справедливото обезщетение при копиране за лично ползване, както и неговите размери, или съществуват определени ограничения на тази свобода, и ако това е така, какви са тези ограничения?

                           3.2.

                           Означава ли това, че държавите членки имат право да позволят на трети лица да събират това обезщетение за произведенията, които са доброволно отстъпени на обществото от техните автори, под формата на лицензии, или съществуват определени ограничения на това правомощие и ако това е така, какви са тези ограничения?

                           3.3.

                           Означава ли това, че държавите членки имат право да позволят на трети лица да събират това обезщетение от ползвателите, когато последните спазват правило с общ и задължителен характер, или съществуват определени ограничения на това правомощие, и ако това е така, какви са тези ограничения?

      (1)  Директива 2001/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 година относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество (ОВ L 167, стр. 10; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 230).


title: Дело C-340/12 P: Жалба, подадена на 16 юли 2012 г. от Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 8 май 2012 г. по дело T-416/10, Yoshida Metal Industry Co. Ltd/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

text:
               29.9.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 295/20

         Жалба, подадена на 16 юли 2012 г. от Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 8 май 2012 г. по дело T-416/10, Yoshida Metal Industry Co. Ltd/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
   (Дело C-340/12 P)
   2012/C 295/36
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Folliard-Monguiral)

      Други страни в производството: Yoshida Metal Industry Co. Ltd и Pi-Design AG, Bodum France, Bodum Logistics A/S

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Съда:

               —

               да уважи жалбата в нейната цялост

               —

               да отмени обжалваното решение

               —

               да осъди Yoshida Metal Industry Co. Ltd да заплати направените от службата съдебни разноски.

      Правни основания и основни доводи

               —

               Жалбоподателят твърди, че Общият съд не е изложил мотиви в подкрепа на обжалваното съдебно решение, доколкото не е отговорил на доводите на службата, посочени в параграф 18 от същото решение.

               —

               Жалбоподателят твърди също, че Общият съд е нарушил член 7, параграф 1, буква д), точка ii) от Регламента относно марката на Общността. Общият съд е трябвало да съобрази, че двуизмерен знак може не само да се приложи към триизмерен обект, но и да се включи в него. Така при прилагането на член 7, параграф 1, буква д), точка ii) от Регламента относно марката на Общността трябва да се вземат предвид всички възможни начини, по които към датата на подаване на заявката може да се предвиди включването на въпросния знак в триизмерен обект. Общият съд изопачил предоставените доказателства като приел, че апелативният състав извършил проверката си изключително въз основа на продаваните в момента на пазара стоки. Всъщност апелативният състав ясно показал, че изводите му се основават главно на представените от Pi-Design патенти. Във всички случаи позоваването на допълнителни материали, включително патенти и продавани в момента на пазара стоки, не трябва да се забранява, когато с тях се подкрепя извода, че характеристиките на спорния знак, в заявения вид, могат да доведат до технически резултат след включване в триизмерен обект. Това е единственият подходящ начин за защита на правната сигурност и обществения интерес, които стоят в основата на член 7, параграф 1, буква д), точка ii) от Регламента относно марката на Общността.


title: Дело T-16/10: Жалба, подадена на 22 януари 2010 г. — Alisei/Комисия

text:
               13.3.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/49

         Жалба, подадена на 22 януари 2010 г. — Alisei/Комисия
   (Дело T-16/10)
   2010/C 63/87
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Alisei (Рим, Италия) (представители: F. Sciaudone, avvocato, R. Sciaudone, avvocato, A. Neri, avvocato)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението за отхвърляне,

               —

               да се отмени решението за възлагане,

               —

               да се осъди Комисията да заплати обезщетение за вреди,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски по настоящото производство.

      Правни основания и основни доводи

   С настоящата жалба Alisei иска:

               —

               отмяната на решението на Комисията от 29 октомври 2009 г., с което същата, от една страна, не е уважила заявлението за отпускане на безвъзмездни средства, представено от жалбоподателя в рамките на поканата за представяне на предложения „Facility for rapid response to soaring food prices in developing countries“ (EuropeAid/128608/C/ACT/Multi), и от друга страна — е включила неговото заявление в списък с резерви;

               —

               отмяната на решението на Комисията от 29 октомври 2009 г., с което същата е избрала заявлението за отпускане на безвъзмездни средства, представено от друга организация;

               —

               обезщетение за претърпените вреди.

         В това отношение се поддържа, че съгласно указанията, съдържащи се в поканата за представяне на предложения, жалбоподателят е предложил дейност, насочена към подобряване на производствените капацитети в Сао Томе и Принсипи, посочвайки за тази цел като местен партньор организация, специализирана в селскостопанския сектор.
   Тъй като предложението на жалбоподателя е било предварително подбрано, същият е бил поканен да представи пълното заявление до 15 септември 2009 г.
   Тъй като не получава никакво съобщение относно изхода на оценката на предложението си, за разлика от останалите организации, които са отговорили на въпросната покана за представяне на предложения, жалбоподателят иска информация с електронно писмо от 17 ноември 2009 г. Комисията своевременно уведомява, че отговорът вече е бил изпратен на всички участници и, във всеки случай, прилага копие от същия. С обжалваното решение Европейската комисия съобщава на жалбоподателя, че комитетът за оценка не е избрал неговото предложение за целите на отпускането на безвъзмездни средства и че е взел решение да включи неговото предложение в списък с резерви, валиден до 31 декември 2009 г. Освен това Комисията съобщава, че в случай, че Alisei не бъде потърсен в рамките на определен период, същият вече няма да бъде взет предвид при отпускането на средства в рамките на въпросната покана за представяне на предложения.
   В подкрепа на искането за отмяна на решението, с което се отхвърля заявлението на жалбоподателя за отпускане на безвъзмездни средства, се изтъква:

               —

               нарушението на задължението за мотивиране, доколкото Комисията не е посочила, а съзнателно и изрично е отхвърлила искането за информация в този смисъл, мотивите (макар и кратки), поради които заявлението на жалбоподателя е било изключено и поставено в списък с резерви,

               —

               нарушението на принципа на прозрачност на административната дейност, на принципа на равно третиране и на правото на защита, доколкото Комисията е уведомила останалите изключени участници за мотивите за изключване, обуславяйки същевременно съобщаването на данните на жалбоподателя от изтичането на периода на валидност на списъка с резерви.

         В подкрепа на искането за отмяна на решението, с което се възлага отпускането на средства на възлагащата организация, се изтъква:

               —

               погрешната и неоснователна оценка на решението, доколкото Комисията е избрала за отпускане на безвъзмездни средства заявление, представено от организация с ограничен професионален опит и недостатъчен технически капацитет, а и лишена от автономия спрямо тези, представени от останалите организации, и в частност спрямо това на жалбоподателя.

         Жалбоподателят иска и обезщетение за претърпените вреди.


title: Дело T-60/14: Решение на Общия съд от 17 юни 2015 г. — BMV Mineralöl/СХВП — Delek Europe (GO) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността „GO“ — По-ранна фигуративна марка на Общността „GO“ — Абсолютно основание за отказ — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               10.8.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 262/23

         Решение на Общия съд от 17 юни 2015 г. — BMV Mineralöl/СХВП — Delek Europe (GO)
   (Дело T-60/14) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „GO“ - По-ранна фигуративна марка на Общността „GO“ - Абсолютно основание за отказ - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2015/C 262/30)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: BMV Mineralöl Versorgungsgesellschaft mbH (Берлин, Германия) (представители: M. von Fuchs и I. Czernik, адвокати)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Schifko)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Delek Europe BV (Бреда, Нидерландия)

      Предмет

   Жалба срещу решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 22 ноември 2013 г. (преписка R 382/2013-4), постановено в производство по възражение със страни BMV Mineralöl Versorgungsgesellschaft mbH и Delek Europe BV.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда BMV Mineralöl Versorgungsgesellschaft mbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 93, 29.3.2014 г.


title: Дело F-22/13: Определение на Съда на публичната служба (втори състав) от 10 юли 2014 г.  — Mészáros/Комисия (Публична служба — Конкурс — Обявление за конкурс EPSO/AD/207/11 — Успешно издържало конкурса лице, включено в списъка с резерви — Проверка от органа по назначаването на условията за участие в конкурс за степен AD 7 — Професионален опит с по-малка продължителност от минимално изискуемата продължителност — Явна грешка в преценката на конкурсната комисия — Оттегляне на предложение за наемане на работа от органа по назначаването — Обвързана компетентност на органа по назначаването)

text:
               24.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 421/55

         Определение на Съда на публичната служба (втори състав) от 10 юли 2014 г. — Mészáros/Комисия
   (Дело F-22/13) (1)

   ((Публична служба - Конкурс - Обявление за конкурс EPSO/AD/207/11 - Успешно издържало конкурса лице, включено в списъка с резерви - Проверка от органа по назначаването на условията за участие в конкурс за степен AD 7 - Професионален опит с по-малка продължителност от минимално изискуемата продължителност - Явна грешка в преценката на конкурсната комисия - Оттегляне на предложение за наемане на работа от органа по назначаването - Обвързана компетентност на органа по назначаването))
   2014/C 421/77
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Mátyás Támas Mészáros (Краков, Полша) (представител: M. Pecyna, адвокат)

      Ответник: Европейска комисия (представители: B. Eggers и G. Gattinara)

      Предмет на делото

   Искане да бъде отменено решението, с което се отхвърля искането на Евростат за назначаване на жалбоподателя и той не се счита за отговарящ на условията на конкурс EPSO/AD/207/11.

      Диспозитив на определението

               1)

               Отхвърля жалбата като явно неоснователна.

               2)

               Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски и се осъжда да заплати съдебните разноски на г-н Mészáros.

      (1)  ОВ C 291, 5.10.2013 г., стр. 7.


title: Дело T-230/12: Определение на Общия съд от 21 ноември 2012 г. — Axa Belgium/Комисия

text:
               26.1.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 26/69

         Определение на Общия съд от 21 ноември 2012 г. — Axa Belgium/Комисия
   (Дело T-230/12) (1)

   2013/C 26/140
   Език на производството: френски
   Председателят на трети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 243, 11.8.2012 г.


title: Дело F-65/07: Иск, предявен на 29 юни 2007 г. — Aayhan и др./Парламент

text:
               10.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/70

         Иск, предявен на 29 юни 2007 г. — Aayhan и др./Парламент
   (Дело F-65/07)
   (2007/C 269/127)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищци: Laleh Aayhan (Страсбург, Франция) и други (представител: R. Blindauer, avocаt)

      Ответник: Европейски парламент
   Искания на ищците

               —

               да се отмени Решението от 20 април 2007 г., с което Парламентът изрично отхвърля жалбата на ищците от 19 декември 2006 г.,

               —

               да се замести съвкупността от срочните трудови договори, които обвързват ищците с Парламента, с един единствен договор за неопределено време,

               —

               да се постанови, че Парламентът се задължава да възстанови на работа групата служители на трудов договор за неопределено време,

               —

               да се постанови, че за целия период на работа от момента на наемането им така наречените служители със спомагателни функции във връзка със сесиите имат право на обезщетение, представляващо правото на платен отпуск, което са придобили като са полагали труд,

               —

               да се осъди Парламентът да заплати на всеки ищец сума в размер на 2 000 EUR за свързаните с производството невъзстановими разходи,

               —

               да се осъди Парламентът да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Ищците са служители със спомагателни функции във връзка със сесиите, наемани от Парламента по време на пленарните му сесии в Страсбург, а именно за 12 пленарни сесии на година.
   На първо място, в подкрепа на иска си ищците повдигат възражение за незаконосъобразност на член 78 от Условия за работа на другите служители, доколкото тази разпоредба има за последица изключването на категорията на служителите със спомагателни функции във връзка със сесиите от приложното поле на който и да е източник на правото, било национален или общностен.
   На следващо място, ищците изтъкват нарушение на принципа за забрана на дискриминацията, предвиден по-специално в Европейската социална харта и в Конвенция № 111 на Международната организация на труда (МОТ) относно дискриминацията в областта на труда и професиите. В допълнение, те твърдят, че Парламентът нарушил принципа, според който всеки работодател е длъжен да мотивира определено решение за уволнение — принцип, признат по-специално в член 4 от Конвенция № 158 на МОТ относно прекратяване на трудовото правоотношение по инициатива на работодателя.
   На последно място, ищците поддържат, че, както предвижда по-специално Директива 1999/70 (1), договорът за неопределено време е нормалната форма на трудово правоотношение.

      (1)  Директива 1999/70/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 година относно Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) (ОВ L 175, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 129).


title: Дело F-72/15: Определение на Съда на публичната служба от 18 април 2016 г. — Glowacz-De-Chevilly/Комисия

text:
               30.5.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 191/54

         Определение на Съда на публичната служба от 18 април 2016 г. — Glowacz-De-Chevilly/Комисия
   (Дело F-72/15) (1)

   (2016/C 191/80)
   Език на производството: френски
   Председателят на първи състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 279, 24.8.2015 г., стр. 55.


title: Дело T-149/15: Жалба, подадена на 26 март 2015 г. — Ben Ali/Съвет

text:
               10.8.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 262/27

         Жалба, подадена на 26 март 2015 г. — Ben Ali/Съвет
   (Дело T-149/15)
   (2015/C 262/37)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Sirine (Cyrine) Bent Zine El Abidine Ben Haj Hamda Ben Ali (Тунис, Тунис) (представител: S. Maktouf, адвокат)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение 2011/72/ОВППС на Съвета от 31 януари 2011 година относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица и образувания с оглед на положението в Тунис (ОВ L 28, 2.2.2011 г., стр. 62) и Регламент (ЕС) № 101/2011 на Съвета от 4 февруари 2011 година относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Тунис (ОВ L 31, 5.2.2011 г., стр. 1), периодично обновявани (1) и изменяни (2) (наричани по-нататък „обжалваните актове“), в частта им относно жалбоподателя,

               —

               да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет правни основания.
   В рамките на първото основание се изтъква явна грешка в преценката. Жалбоподателят твърди, че предвид настъпилите в Тунис политически промени вече не е налице основанието за налагане на санкции.
   В рамките на второто основание се изтъква явна грешка в преценката, тъй като образуваното срещу жалбоподателя национално наказателно производство протичало толкова бавно, че не можело да се каже, че за престъпленията, във връзка с които са наложени санкциите, се извършва „истинско“ разследване.
   В рамките на третото основание се изтъква непълнота на мотивите, тъй като изложените от Съвета мотиви за включване на жалбоподателя в списъка само възпроизвеждали основанията за налагане на санкциите.
   В рамките на четвъртото основание се изтъква нарушение на основни права, тъй като за жалбоподателя били взети произволни мерки с цел да се улесни бъдещата конфискация на имущество. Вследствие на това били нарушение правото на собственост на жалбоподателя и презумпцията за невиновност.
   В рамките на петото основание се изтъква явна грешка в преценката, тъй като изложените от Съвета мотиви и националните правни разпоредби, на които се основавали тези мотиви, не съответствали на основанията за налагане на санкциите.

      (1)  Решение 2012/50/ОВППС на Съвета от 27 януари 2012 година за изменение на Решение 2011/72/ОВППС относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица и образувания с оглед на положението в Тунис (ОВ L 27, 31.1.2012 г., стр. 11) и Решение 2013/72/ОВППС на Съвета от 31 януари 2013 година за изменение на Решение 2011/72/ОВППС относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица и образувания с оглед на положението в Тунис (ОВ L 32, 1.2.2013 г., стр. 20).

      (2)  Решение 2014/49/ОВППС на Съвета от 30 януари 2014 година за изменение на Решение 2011/72/ОВППС относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица и образувания с оглед на положението в Тунис (ОВ L 28, 31.1.2014 г., стр. 38) и Регламент за изпълнение (ЕС) № 81/2014 на Съвета от 30 януари 2014 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 101/2011 относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Тунис (ОВ L 28, 31.1.2014 г., стр. 2).


title: Дело C-638/15: Решение на Съда (шести състав) от 6 април 2017 г. (преюдициално запитване от Nejvyšší správní soud — Чешка република) — Eko-Tabak s.r.o./Generální ředitelství cel (Преюдициално запитване — Директива 2011/64/ЕС — Член 2, параграф 1, буква в) — Член 5, параграф 1, буква а) — Понятия за „тютюн за пушене“, „тютюн, който е нарязан или раздробен по друг начин“ и „индустриална обработка)

text:
               29.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 168/13

         Решение на Съда (шести състав) от 6 април 2017 г. (преюдициално запитване от Nejvyšší správní soud — Чешка република) — Eko-Tabak s.r.o./Generální ředitelství cel
   (Дело C-638/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Директива 2011/64/ЕС - Член 2, параграф 1, буква в) - Член 5, параграф 1, буква а) - Понятия за „тютюн за пушене“, „тютюн, който е нарязан или раздробен по друг начин“ и „индустриална обработка))
   (2017/C 168/15)
   Език на производството: чешки

      Запитваща юрисдикция

   Nejvyšší správní soud

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Eko-Tabak s.r.o.

      Ответник: Generální ředitelství cel

      Диспозитив

   Член 2, параграф 1, буква в) и член 5, параграф 1 от Директива 2011/64/ЕС на Съвета от 21 юни 2011 година относно структурата и ставките на акциза върху обработен тютюн трябва да се тълкуват в смисъл, че изсушени, плоски, с неправилна форма, частично обезжилени тютюневи листа, преминали процес на изсушаване и контролирано овлажняване, които съдържат глицерин и са годни за пушене след проста манипулация посредством смачкване или ръчно нарязване, спадат към понятието „тютюн за пушене“ по смисъла на тези разпоредби.

      (1)  ОВ C 98, 14.3.2016 г.


title: Дело C-503/12: Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgericht Berlin (Германия) на 8 ноември 2012 г. — Alexander Wieland/Land Berlin

text:
               26.1.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 26/28

         Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgericht Berlin (Германия) на 8 ноември 2012 г. — Alexander Wieland/Land Berlin
   (Дело C-503/12)
   2013/C 26/55
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Verwaltungsgericht Berlin

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Alexander Wieland

      Ответник: Land Berlin

      Преюдициални въпроси

               1.

               Следва ли първичното и/или вторичното право на Европейския съюз, а в конкретния случай по-специално Директива 2000/78/ЕО (1), да се тълкува в смисъл, че установява всеобхватна забрана за допускане на необоснованата дискриминация, основана на възраст, която забрана се прилага и по отношение на нормите на националното право относно заплатите на служителите във федералните провинции?

               2.

               При положителен отговор на първия въпрос, в резултат на тълкуването на това първично и/или вторично право на Европейския съюз стига ли се до извода, че е налице пряка или непряка дискриминация, ако съгласно определена национална уредба размерът на основната заплата на даден държавен служител се повишава в съответствие с неговата възраст при учредяване на служебното му правоотношение, а впоследствие — преимуществено в зависимост от продължителността на служебното му правоотношение?

               3.

               При положителен отговор и на втория въпрос, тълкуването на това първично и/или вторично право на Европейския съюз допуска ли подобна национална уредба да бъде оправдавана с преследваната от законодателя цел да възнаграждава натрупания професионален опит?

               4.

               При положителен отговор и на третия въпрос, ако националният законодател не е успял да въведе в националното право норми относно заплатите на държавните служители, с които не се допуска дискриминация, тълкуването на първичното и/или вторично право на Европейския съюз позволява ли в полза на дискриминираното лице да възникне и друга правна последица, освен заплащането с обратна сила на възможно най-високата по степен заплата за съответната длъжностна категория?
               В това отношение единствено въз основата на първичното и/или вторичното право на Европейския съюз, а в конкретния случай по-специално Директива 2000/78/ЕО, ли възниква правната последица от забраната за допускане на дискриминация, или претенцията на държавния служител възниква единствено с оглед на неправилното транспониране на разпоредбите на правото на Европейския съюз в съответствие с установеното в правото на Съюза право на иск за отговорност на държавите членки?

               5.

               Тълкуването на това първично и/или вторично право на Европейския съюз допуска ли съществуването на национална мярка, която обвързва предявяването на претенциите на държавните служители за (последващо) плащане на определена сума или за обезщетение от изискването държавните служители да предявят тези претенции възможно най-скоро след възникването им?

               6.

               При положителен отговор на въпроси от 1 до 3, от тълкуването на първичното и/или вторичното право на Европейския съюз следва ли, че ако със закон, уреждащ прехода към нов режим за определяне на заплатите на държавните служители, на заварените държавни служители се определя степен на заплатата по нововъведената система, като се взема единствено предвид размерът на основна заплата, която те са получавали съгласно старата (дискриминационна) уредба на конкретна, посочена в новия закон релевантна дата на прехода, като съгласно този закон релевантна за повишението на заплатите на тези държавни служители в последващи степени е единствено продължителността на придобития след влизането в сила на новия закон опит, без да се отчита абсолютната продължителност на целия, придобит от тях опит, по този начин на практика се запазва в непроменен вид допусканата със старата уредба дискриминация, основана на възраст — и това състояние продължава до евентуалното достигане на възможно най-високата по степен заплата?

               7.

               При положителен отговор и на шестия въпрос, тълкуването на първичното и/или вторичното право на Европейския съюз допуска ли това неограничено продължаващо неравно третиране да бъде оправдано с преследваната от законодателя цел, според която със закона, уреждащ прехода към новата система за определяне на заплатите на държавните служители не следва да се защитават (единствено) придобитите права към настъпването на посочената в закона релевантна за прехода дата, а (също) и възникналите въз основа на стария режим прогнозни очаквания за доходите, които държавният служител ще получи в рамките на цялата продължителност на неговия професионален живот, като му бъде изплащана заплатата за съответната длъжностна категория?
               Допустимо ли е продължаващата дискриминация на заварените държавни служители да бъде оправдана с аргумента, че алтернативните разрешения на установените с новия режим правила (индивидуално определяне на съответната степен на заплата в зависимост от продължителността на придобития опит също и за всеки от заварените държавни служители) са свързани с по-голяма административна тежест?

               8.

               В случай че се отхвърли посочената във въпрос 7 възможност да се оправдае допускането на дискриминация, ако националният законодател не е успял да въведе в националното право норми също и относно заплатите на заварените държавни служители, с които не се допуска дискриминация, тълкуването на първичното и/или вторично право на Европейския съюз позволява ли в полза на заварените държавни служители да възникне и друга правна последица, освен да им бъде изплатена с обратна сила, и да се продължи да им се изплаща за в бъдеще, възможно най-високата по степен заплата за съответната длъжностна категория?
               В това отношение единствено въз основата на първичното и/или вторичното право на Европейския съюз, а в конкретния случай по-специално Директива 2000/78/ЕО, ли възниква правната последица от забраната за допускане на дискриминация, или претенцията на длъжностното лице възниква единствено с оглед на неправилното транспониране на разпоредбите на правото на Европейския съюз в съответствие с установеното в правото на Съюза право на иск за отговорност на държавите членки?

      (1)  Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (ОВ L 303, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 7).


title: Дело C-127/13 P: Решение на Съда (втори състав) от 2 октомври 2014 г.  — Guido Strack/Европейска комисия (Обжалване — Право на изслушване — Право на законен съд — Достъп до документи на институциите — Частичен отказ да се предостави на жалбоподателя достъп до съответните документи — Първоначален отказ — Възникване на мълчалив отказ — Заместване на мълчаливия отказ с изрични решения — Правен интерес след постановяването на изрични откази — Изключения от принципа за достъпност на документите — Обезпечаване на интереса от добра администрация — Защита на личните данни и на търговските интереси)

text:
               24.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 421/10

         Решение на Съда (втори състав) от 2 октомври 2014 г. — Guido Strack/Европейска комисия
   (Дело C-127/13 P) (1)

   ((Обжалване - Право на изслушване - Право на законен съд - Достъп до документи на институциите - Частичен отказ да се предостави на жалбоподателя достъп до съответните документи - Първоначален отказ - Възникване на мълчалив отказ - Заместване на мълчаливия отказ с изрични решения - Правен интерес след постановяването на изрични откази - Изключения от принципа за достъпност на документите - Обезпечаване на интереса от добра администрация - Защита на личните данни и на търговските интереси))
   2014/C 421/12
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Guido Strack (представител: H. Tettenborn, Rechtsanwalt)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: B. Conte и P. Costa de Oliveira)

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на Общия съд на Европейския съюз Strack/Комисия (T-392/07, EU:T:2013:8) в частта му, в която посоченият съд е отменил решението на Европейската комисия от 24 юли 2007 г

               2)

               Отхвърля насрещната жалба в останалата ѝ част.

               3)

               Отхвърля жалбата.

               4)

               Отхвърля подадената до Общия съд жалба за отмяна, доколкото същата е насочена срещу решението, с което Европейската комисия отказва достъп до извадката от регистъра относно отказите по потвърдителни заявления за достъп до документи.

               5)

               Г-н Guido Strack понася, наред с направените от него в настоящото производство разноски, и една трета от тези на Европейската комисия.

               6)

               Европейската комисия понася две трети от разноските си по настоящото производство.

               7)

               Разноските по първоинстанционното производство, приключило с решение Strack/Комисия (T-392/07, EU:T:2013:8), се понасят според постановеното в точка 7 от диспозитива на това решение.

      (1)  ОВ C 147, 25.5.2013 г.


title: Дело C-291/10: Определение на председателя на Съда от 10 януари 2011 г. — Европейска комисия/Италианска република

text:
               16.4.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 120/9

         Определение на председателя на Съда от 10 януари 2011 г. — Европейска комисия/Италианска република
   (Дело C-291/10) (1)

   2011/C 120/22
   Език на производството: италиански
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 221 от 14.8.2010 г.


title: Дело C-143/11: Преюдициално запитване, отправено от Bundesverwaltungsgerichts (Германия) на 24 март 2011 г. — Jörg-Detlef Müller/Федерална република Германия

text:
               10.9.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/19

         Преюдициално запитване, отправено от Bundesverwaltungsgerichts (Германия) на 24 март 2011 г. — Jörg-Detlef Müller/Федерална република Германия
   (Дело C-143/11)
   2011/C 269/35
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesverwaltungsgericht

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Jörg-Detlef Müller

      Ответник: Федерална република Германия

      Преюдициален въпрос

   Прилага ли се Директива 2000/78/ЕО на Съвета за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (1) по отношение на националните разпоредби, свързани с помощта, изплащана на длъжностните лица при болест („Beihilfe“)?

      (1)  ОВ L 303, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 7.


title: Дело C-15/10: Решение на Съда (четвърти състав) от 21 юли 2011 г. (преюдициално запитване от High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — Обединено кралство) — Etimine SA/Secretary of State for Work and Pensions (Околна среда и закрила на човешкото здраве — Директива 67/548/ЕИО — Регламент (ЕО) № 1272/2008 — Вещества на основата на борат — Класификация като токсични за репродукцията вещества от категория 2 — Директива 2008/58/ЕО и Регламент (ЕО) № 790/2009 — Адаптиране на тези класификации към техническия и научен прогрес — Валидност — Методи за оценка на характерните свойства на споменатите вещества — Явна грешка в преценката — Правно основание — Задължение за мотивиране — Принцип на пропорционалност)

text:
               10.9.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/10

         Решение на Съда (четвърти състав) от 21 юли 2011 г. (преюдициално запитване от High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — Обединено кралство) — Etimine SA/Secretary of State for Work and Pensions
   (Дело C-15/10) (1)

   (Околна среда и закрила на човешкото здраве - Директива 67/548/ЕИО - Регламент (ЕО) № 1272/2008 - Вещества на основата на борат - Класификация като токсични за репродукцията вещества от категория 2 - Директива 2008/58/ЕО и Регламент (ЕО) № 790/2009 - Адаптиране на тези класификации към техническия и научен прогрес - Валидност - Методи за оценка на характерните свойства на споменатите вещества - Явна грешка в преценката - Правно основание - Задължение за мотивиране - Принцип на пропорционалност)
   2011/C 269/15
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Etimine SA

      Ответник: Secretary of State for Work and Pensions

      В присъствието на: Borax Europe Ltd

      Предмет

   Преюдициално запитване — High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — Валидност, що се отнася до класификацията на боратите като токсични за репродукцията вещества, на Директива 2008/58/ЕО на Комисията от 21 август 2008 година за изменение с цел адаптиране към техническия прогрес за тридесети път на Директива 67/548/ЕИО на Съвета за сближаването на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно класификацията, опаковането и етикетирането на опасни вещества (ОВ L 246, стр. 1) и на Регламент (ЕО) № 790/2009 на Комисията от 10 август 2009 година за изменение с цел адаптиране към научно-техническия напредък на Регламент (ЕО) № 1272/2008 на Европейския парламент и на Съвета относно класифицирането, етикетирането и опаковането на вещества и смеси (ОВ L 235, стр. 1) — Неправилност на преценката по приложение VI от Директива 67/548/ЕИО за наличието на риск при нормално управление и употреба на веществото

      Диспозитив

   При разглеждането на преюдициалните въпроси не се установяват обстоятелства, които могат да засегнат, от една страна, валидността на Директива 2008/58/ЕО на Комисията от 21 август 2008 година за изменение с цел адаптиране към техническия прогрес за тридесети път на Директива 67/548/ЕИО на Съвета за сближаването на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно класификацията, опаковането и етикетирането на опасни вещества и от друга страна, валидността на Регламент № 790/2009 (ЕО) на Комисията от 10 август 2009 година за изменение с цел адаптиране към научно-техническия напредък на Регламент (ЕО) № 1272/2008 на Европейския парламент и на Съвета относно класифицирането, етикетирането и опаковането на вещества и смеси в частта им, в която някои вещества на основата на борат са класифицирани като токсични за репродукцията от категория 2.

      (1)  ОВ C 63 от 13.3.2010 г.


title: Дело T-589/15: Жалба, подадена на 12 октомври 2015 г. — Eurorail/Комисия и INEA

text:
               25.1.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 27/61

         Жалба, подадена на 12 октомври 2015 г. — Eurorail/Комисия и INEA
   (Дело T-589/15)
   (2016/C 027/78)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Eurorail NV (Aalst, Белгия) (представители: J. Derenne, N. Pourbaix и M. Domecq, lawyers)

      Ответници: Изпълнителна агенция за иновации и мрежи (INEA) и Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да обяви, в приложение на член 272 ДФЕС, че решението на INEA от 17 юли 2015 г., което прекратява споразумението за отпускане на безвъзмездни средства (1) и разпорежда възстановяването на част от преведените на жалбоподателя авансови плащания, е неправомерно и не подлежи на изпълнение, а също и че размерът на окончателно дължимото на жалбоподателя плащане следва да бъде 951 813 EUR;

               —

               при условията на евентуалност жалбоподателят твърди, че за причинената му от решението загуба следва да бъде ангажирана договорната отговорност на Комисията и INEA и те трябва да бъдат осъдени да заплатят 581 770 EUR (и съответните лихви);

               —

               при условията на евентуалност, да разпореди на INEA/Комисията да оттеглят решението, и;

               —

               да осъди INEA/Комисията да заплатят съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква следните основания.

               1.

               С първото основание той твърди, че INEA и Комисията не са изпълнили задълженията си по споразумението за отпускане на безвъзмездни средства. Според жалбоподателя в резултат на това прекратили неправилно споразумението за отпускане на безвъзмездни средства и поискали възстановяване на част от преведените на жалбоподателя авансови плащания.

               2.

               С второто основание жалбоподателят твърди, че INEA и Комисията нарушили принципа на добросъвестно изпълнение на договорните задължения.

               3.

               С третото основание жалбоподателят твърди, че INEA и Комисията не изпълнили неговите оправдани правни очаквания.

      (1)  Споразумение за отпускане на безвъзмездни средства MPO/09/058/SI1.5555667 „RAIL2“ (Марко Поло II, процедура за подбор 2009).


title: Дело C-247/08: Решение на Съда (първи състав) от 1 октомври 2009 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Köln, Германия) — Gaz de France — Berliner Investissement SA/Bundeszentralamt für Steuern (Свободно движение на капитали — Освобождаване в държавата членка на дъщерното дружество от удържането на данък при източника върху печалбата, разпределена на дружеството майка — Понятие за дружество от една държава членка — Société par actions simplifiée по френското право)

text:
               21.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/11

         Решение на Съда (първи състав) от 1 октомври 2009 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Köln, Германия) — Gaz de France — Berliner Investissement SA/Bundeszentralamt für Steuern
   (Дело C-247/08) (1)

   (Свободно движение на капитали - Освобождаване в държавата членка на дъщерното дружество от удържането на данък при източника върху печалбата, разпределена на дружеството майка - Понятие за дружество от една държава членка - „Société par actions simplifiée“ по френското право)
   2009/C 282/19
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Finanzgericht Köln

      Страни в главното производство

      Ищец: Gaz de France — Berliner Investissement SA

      Ответник: Bundeszentralamt für Steuern

      Предмет

   Преюдициално запитване — Finanzgericht Köln (Германия) — Тълкуване на член 43, член 48, член 56, параграф 1 и член 58, параграф 1, буква а) и параграф 3 от Договора за ЕО, както и на член 2, буква а) и на буква е) от приложението към Директива 90/435/ЕИО на Съвета от 23 юли 1990 година относно общата система за данъчно облагане на дружества майки и дъщерни дружества от различни държави членки (ОВ L 225, стр. 6; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 97) — Понятие за дружество от една държава членка — Отказ в държавата членка, в която е установено дъщерното дружество, да се предостави право на освобождаване от удържане на данък при източника на дружество майка, учредено според френското право под формата на „société par actions simplifiée“, тъй като към момента на настъпването на обстоятелствата тази дружествена форма все още не е включена в съдържащия се в приложението към директивата списък

      Диспозитив

               1.

               Член 2, буква а) от Директива 90/435/ЕИО на Съвета от 23 юли 1990 година относно общата система за данъчно облагане на дружества майки и дъщерни дружества от различни държави членки във връзка с буква е) от приложението към директивата трябва да се тълкува в смисъл, че дружество по френското право с формата „société par actions simplifiée“ не може да се разглежда като „дружество от една държава членка“ по смисъла на тази директива за периода преди изменението ѝ с Директива 2003/123/ЕО на Съвета от 22 декември 2003 година.

               2.

               При разглеждането на втория въпрос не са установени никакви обстоятелства, засягащи валидността на член 2, буква а) от Директива 90/435 във връзка с буква е) от приложението към нея и във връзка с член 5, параграф 1 от тази директива.

      (1)  ОВ C 223, 30.8.2008 г.


title: Дело T-347/11 R: Определение на председателя на Общия съд от 30 септември 2011 г. — Gollnisch/Парламент (Обезпечително производство — Отхвърляне на молба за защита на имунитета на член на Европейския парламент — Молба за спиране на изпълнение — Недопустимост)

text:
               26.11.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 347/33

         Определение на председателя на Общия съд от 30 септември 2011 г. — Gollnisch/Парламент
   (Дело T-347/11 R)
   (Обезпечително производство - Отхвърляне на молба за защита на имунитета на член на Европейския парламент - Молба за спиране на изпълнение - Недопустимост)
   2011/C 347/58
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Bruno Gollnisch (Limonest, Франция) (представител: G. Dubois, avocat)

      Ответник: Европейски парламент (представители: R. Passos, D. Moore и K. Zejdová)

      Предмет

   Молба за спиране на изпълнението на решението на Европейския парламент от 10 май 2011 г. да не защити имунитета и привилегиите на жалбоподателя

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля молбата за допускане на обезпечителни мерки.

               2.

               Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело T-200/13 P: Жалба, подадена на 9 април 2013 г. от Patrizia De Luca срещу решението, постановено на 30 януари 2013 г. от Съда на публичната служба по дело F-20/06 RENV, De Luca/Комисия

text:
               15.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/32

         Жалба, подадена на 9 април 2013 г. от Patrizia De Luca срещу решението, постановено на 30 януари 2013 г. от Съда на публичната служба по дело F-20/06 RENV, De Luca/Комисия
   (Дело T-200/13 P)
   2013/C 171/61
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Patrizia De Luca (Брюксел, Белгия) (представители: S. Orlandi и J.-N. Louis, avocats)

      Други страни в производството: Съвет на Европейския съюз и Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателката иска от Общия съд:

               —

               да постанови, че

                           —

                           отменя Решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (трети състав) от 30 януари 2013 г. по дело De Luca/Комисия (F-20/06 RENV, все още непубликувано в Сборника;

               —

               да постанови ново решение, в което,

               —

               да приеме, че

                           —

                           отменя решението на Европейската комисия от 23 февруари 2005 г. за назначаване на жалбоподателката за администратор, доколкото я класира в степен A*9, стъпка 2;

                           —

                           осъжда Комисията да заплати съдебните разноски в двете инстанции.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателката твърди някои нарушения, изведени от грешки при прилагане на правото.

               —

               СПС тълкувал Решение на Общия съд 14 декември 2011 г. по дело T-563/10 P, De Luca/Комисия в смисъл, че проверката на законосъобразността на обжалваното в първоинстанционното производство решение се свежда само до прилагането по аналогия на правилата за назначаване, без да взема предвид предимството на разпоредбите, приложими в областта на нормалното развитие на кариерата;

               —

               СПС приел, че член 12, параграф 3 от приложение XIII към Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз може законосъобразно да се прилага по аналогия, като същевременно констатирал, че това не представлява никакво предимство за жалбоподателката от гледна точка на кариерата и че ограниченото предимство от гледна точка на възнаграждението ще изчезне с течение на времето;

               —

               СПС не извършил проверка на законосъобразността на член 12, параграф 3 от приложение XIII към Правилника за длъжностните лица и на неговото прилагане по аналогия спрямо жалбоподателката, предвид принципа на равно третиране и на кариерно развитие;

               —

               СПС е следвало да провери, а не жалбоподателката да доказва, че прилагането на член 12, параграф 3 от приложение XIII към Правилника е явно неуместно;

               —

               СПС веднага, без задълбочена проверка, отхвърлил довода на жалбоподателката, изведен от нарушението на равното третиране, което следвало от факта, че длъжностните лица ще продължат да могат да бъдат повишавани по член 45 от Правилника независимо от промените в него, макар че поради прилагането на член 12, параграф 3 от приложение XIII към Правилника случаят на жалбоподателката не е такъв.


title: Дело C-495/14: Преюдициално запитване от Tribunale regionale di giustizia amministrativa di Trento (Италия), постъпило на 6 ноември 2014 г.  — Antonio Tita и др./Ministero della Giustizia и др.

text:
               26.1.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 26/12

         Преюдициално запитване от Tribunale regionale di giustizia amministrativa di Trento (Италия), постъпило на 6 ноември 2014 г. — Antonio Tita и др./Ministero della Giustizia и др.
   (Дело C-495/14)
   (2015/C 026/15)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale regionale di giustizia amministrativa di Trento

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Antonio Tita, Alessandra Carlin, Piero Constantini

      Ответници: Ministero della Giustizia, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Segretario Generale del Tribunale Regionale di Giustizia Amministrativa di Trento (TRGA)

      Преюдициални въпроси

   Съобразена ли е с принципите, установени в Директива 2007/66/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 11 декември 2007 година, Директива 89/665/ЕИО (2) на Съвета и Директива 92/13/CEE (3), за повишаването на ефективността на процедурите за преразглеждане при възлагане на обществени поръчки, национална правна уредба като тази относно единната такса, уредена в членове 9, 13, параграфи 6 bis и 6 bis.1, и член 14, параграф 3 ter от D.P.R. № 115 от 30.5.2002 г. (изменен с последващи законодателни актове) и в член 1, параграф 27 от Закон № 228 от 24.12.2012 г., които установяват по-голям размер на единната такса за административните съдебни производства в областта на възлагането на обществени поръчки.

      (1)  Директива 2007/66/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 декември 2007 година за изменение на директиви 89/665/ЕИО и 92/13/ЕИО на Съвета с оглед повишаване на ефективността на процедурите за преразглеждане при възлагане на обществени поръчки (ОВ L 335, стр. 31).

      (2)  Директива 89/665/ЕИО на Съвета от 21 декември 1989 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, отнасящи се до прилагането на производства по обжалване при възлагането на обществени поръчки за доставки и за строителство (ОВ L 395, стр. 33; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 237).

      (3)  Директива 92/13/ЕИО на Съвета от 25 февруари 1992 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно прилагането на правилата на Общността по възлагане на обществени поръчки на субекти, извършващи дейност във водния, енергийния, транспортния и телекомуникационния сектор (ОВ L 76, стр. 14; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 2, стр. 43).


title: Дело T-4/11: Жалба, подадена на 7 януари 2011 г. — Export Development Bank of Iran/Съвет на Европейския съюз

text:
               5.3.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 72/22

         Жалба, подадена на 7 януари 2011 г. — Export Development Bank of Iran/Съвет на Европейския съюз
   (Дело T-4/11)
   2011/C 72/38
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Export Development Bank of Iran (представител: J.-M. Thouvenin, avocat)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени Регламент (ЕС) № 961/2010 на Съвета в частта, която се отнася до жалбоподателя;

               —

               да приеме, че Решение 2010/413/ОВППС не се прилага за жалбоподателя;

               —

               да отмени член 16, параграф 2, букви a) и б) от Регламент (ЕС) № 961/2010 на Съвета доколкото се отнася до жалбоподателя;

               —

               да отмени решението на Съвета за включване на жалбоподателя в списъка, съдържащ се в приложение VIII към Регламент (ЕС) № 961/2010 на Съвета;

               —

               да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага седем правни основания.

               1.

               Първо правно основание, изведено от липсата на правно основание за приемане на Регламент (ЕС) № 961/2010 на Съвета от 25 октомври 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕО) № 423/2007 (1) и/или на член 16, параграф 2, букви a) и б) от него

                           —

                           В рамките на първата част от това основание жалбоподателят поддържа, че член 215 ДФЕС не би могъл да бъде правно основание за приемане на Регламент № 961/2010 след като Решение 2010/413/ОВППС не го предвижда;

                           —

                           В рамките на втората част жалбоподателят изтъква, че член 215 ДФЕС не би могъл да бъде правно основание за приемане на Регламент № 961/2010 след като Решение 2010/413/ОВППС не е прието съгласно глава 2 на дял V от ДЕС. Ето защо това решение следвало да не бъде приложено като неприложимо в конкретния случай.

               2.

               Второ правно основание, изведено от липсата на правно основание за Второ правно основание, изведено от нарушение на член 16, параграф 2, букви а) и б) от Регламент (ЕС) № 961/2010, доколкото с тези разпоредби не се изпълнявало решение на Съвета за сигурност и се нарушавал установеният от международното право принцип на ненамеса.

               3.

               Трето правно основание, изведено от нарушение на член 215 ДФЕС, тъй като процедурата за включване в списъка в приложение VIII противоречала на процедурата, предвидена в член 215 ДФЕС.

               4.

               Четвърто правно основание, изведено от нарушение на правото на защита, на правото на добра администрация и на правото на ефективна съдебна защита доколкото Съветът не зачел правото на жалбоподателя да бъде изслушан, не мотивирал достатъчно своите решения и не му предоставил достъп до преписката.

               5.

               Пето правно основание, изведено от нарушение на принципа на пропорционалност.

                           —

                           Най-напред жалбоподателят поддържа, че оспорваните решения са неподходящи, доколкото замразяването на управляваните от жалбоподателя финансови средства и други ресурси означавало замразяване на финансови средства и ресурси, с които той не разполагал и които принадлежали на неговите клиенти.

                           —

                           По-нататък жалбоподателят поддържа, че наложената му санкция била непропорционална от гледна точка на твърдените деяния и се основава на минали и недоказани факти.

               6.

               Шесто правно основание, изведено от нарушение на правото на зачитане на собствеността, тъй като ограничението на неговото право на собственост било непропорционално, доколкото в процедурата не било спазено правото му на защита.

               7.

               Седмо правно основание, изведено от нарушение на принципа на недопускане на дискриминация, доколкото жалбоподателят бил санкциониран без да се установи, че съзнателно е участвал в дейности, които са имали за цел или последица заобикалянето на ограничителни мерки.

      (1)  ОВ L 281, стр. 1.


title: Дело C-534/08: Определение на председателя на Съда от 18 февруари 2009 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden Den Haag, Нидерландия) — KLG Europe Eersel BV/Reedereikontor Adolf Zeuner GmbH

text:
               12.9.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 220/31

         Определение на председателя на Съда от 18 февруари 2009 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden Den Haag, Нидерландия) — KLG Europe Eersel BV/Reedereikontor Adolf Zeuner GmbH
   (Дело C-534/08) (1)

   2009/C 220/63

      Език на производството: нидерландски

   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 44, 21.2.2009 г.


title: Дело T-834/14: Определение на Общия съд от 6 април 2016 г. — Forbruger-Kontakt/Комисия

text:
               30.5.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 191/45

         Определение на Общия съд от 6 април 2016 г. — Forbruger-Kontakt/Комисия
   (Дело T-834/14) (1)

   (2016/C 191/60)
   Език на производството: датски
   Председателят на шести състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 138, 27.4.2015 г.


title: Дело F-45/12: Жалба, подадена на 10 април 2012 г. — ZZ/Комисия

text:
               7.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 200/21

         Жалба, подадена на 10 април 2012 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-45/12)
   2012/C 200/44
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: N. Visan, Lawyer)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на решението на Комисията да не поднови договора на жалбоподателя като договорно нает служител

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на Делегацията на ЕС в Република Молдова от 27 и 28 юли 2011 г. да не поднови трудовия договор на жалбоподателя и да се отмени решението на Европейската комисия, ГД „Човешки ресурси“, D.2, от 16 януари 2011 г. по административна жалба на жалбоподателя № R/687/11, подадена на основание член 90, параграф 2,

               —

               да се разпореди на Европейската комисия да възстанови на работа жалбоподателя в друга делегация на ЕС, така че жалбоподателят да запази правата, придобити по време на изпълнението на неговия трудов договор от 2008 г. до 2011 г. в Делегацията на ЕС в Молдова (приключен срок за изпитване, придобити точки за повишаване в стъпка), и да гарантира, че новата длъжност ще бъде съвместима с профила от изпитите за подбор EPSO/CAST, които жалбоподателят е издържал през 2007 г.,

               —

               да се разпореди на ответника да признае публично грешката, допусната от Делегацията на ЕС в Република Молдова да предложи на жалбоподателя длъжността „chargé de mission adjoint“, грешка, довела до невъзможността да се осигури прилагане на клаузата за подновяване по член 4, параграф 2 от първия ден на трудовия договор, до класирането на жалбоподателя в по-ниска функционална група и до възлагането на жалбоподателя, от 2008 г. до 2011 г., на задачи, които са под предвидените в длъжностната му характеристика,

               —

               да се осъди ответника да заплати обезщетение за неимуществените вреди, претърпени от 2008 г. до 2011 г. поради горепосочените пропуски. Вредите следва да се изчислят на месечна база и да съответстват на разликата между заплатата на жалбоподателя и заплатата на члена на местния персонал за целия период от 2008 до 2011 г., поради това, че Делегацията: а) съзнателно е възложила на жалбоподателя задачи, които са идентични на възложените на члена на местния персонал, въпреки техните много различни длъжностни характеристики, б) е направила всичко, за да не може жалбоподателят да изпълнява задачите и да поема функциите, които съответстват на неговата длъжностна характеристика, в) постоянно е отричала, че длъжността на жалбоподателя включва заместване на ръководителя на секция „FCA“.

               —

               да се осъди ответника да заплати обезщетение за периода „от 10 ноември 2011 г. — до възстановяването на работа в друга делегация или институция на ЕС“ за претърпените имуществени и неимуществени вреди от жалбоподателя в резултат на решението на Делегацията на ЕС в Република Молдова от 27 и 28 юли 2011 г. да не поднови неговия договор като договорно нает служител от категория „член 3а“. Вредите следва да се изчислят на базата на месечната заплата на жалбоподателя за целия период от 10 ноември 2011 г. до възстановяването му на работа.

               —

               да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-70/09: Жалба, подадена на 19 февруари 2009 г. — Нидерландия/Комисия

text:
               18.4.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 90/34

         Жалба, подадена на 19 февруари 2009 г. — Нидерландия/Комисия
   (Дело T-70/09)
   2009/C 90/52
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподател: Кралство Нидерландия (представители: C. Wissels и M. Noort)

      Ответник: Комисия на Европейските общности

      Искания на жалбоподателя

               —

               да отмени частично Решение C(2008)8355 на Комисията от 11 декември 2008 г., с което са намалява финансовата помощ от Европейския фонд за регионално развитие, предоставена в рамките на единния програмен документ за региона Groninge-Drenthe, който попада в цел № 2 в Нидерландия — № 97.07.13.003 съгласно Решение C (1997) 1362 на Комисията от 26 май 1997 г., доколкото решението се отнася до извършеното коригиране с фиксирана сума в размер на 2 % на сумата от 1 139 346,24 EUR, както и до разходите с общ размер от 1 160 456 NLG, по отношение на които е заявено, че не отговарят на условията за изплащане на субсидия; и

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си Нидерландия преди всичко изтъква нарушение на принципа на правна сигурност, доколкото на дадена държава-членка са наложени задължения въз основа на позоваване на съдебна практика, възприета след налагането на тези задължения и които към този момент не са били нито ясни, нито точни, нито предвидими за държавата-членка.
   При условията на евентуалност, Нидерландия изтъква нарушение на задължението за мотивиране, доколкото Комисията не била изложила по-пълни мотиви относно това в какво се състои трансграничният интерес от въпросния проект, който е предмет на възлагане на обществена поръчка по взаимно съгласие и чиято стойност е под тавана, определен в директивите относно възлагането на обществени поръчки.
   Накрая Нидерландия се позовава на нарушение на член 211 ЕО, тъй като Комисията прилагала намаляване с фиксирана сума в размер на 2 % поради твърдяното несъблюдаване на националните изисквания за проекта, при положение, че Комисията имала компетентност само по отношение на общностните изисквания.


title: Дело T-328/13: Определение на Общия съд от 16 октомври 2014 г.  — Tameio Pronoias Prosopikou Trapezis Kyprou/Комисия и Европейска централна банка (Жалба за отмяна — Програма за подкрепа за стабилност на Кипър — Декларация на Еврогрупата относно преструктурирането на банковия сектор в Кипър — Погрешно посочване на ответника в жалбата — Недопустимост)

text:
               15.12.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 448/22

         Определение на Общия съд от 16 октомври 2014 г. — Tameio Pronoias Prosopikou Trapezis Kyprou/Комисия и Европейска централна банка
   (Дело T-328/13) (1)

   ((Жалба за отмяна - Програма за подкрепа за стабилност на Кипър - Декларация на Еврогрупата относно преструктурирането на банковия сектор в Кипър - Погрешно посочване на ответника в жалбата - Недопустимост))
   (2014/C 448/29)
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Жалбоподател: Tameio Pronoias Prosopikou Trapezis Kyprou (Никозия, Кипър) (представители: E. Efstathiou, K. Efstathiou и K. Liasidou, адвокати)

      Ответници: Европейска комисия (представители: B. Smulders, J.-P. Keppenne и M. Konstantinidis) и Европейска централна банка (ЕЦБ) (представители: A. Sáinz de Vicuña Barroso, N. Lenihan и F. Athanasiou, подпомагани от W. Bussian, W. Devroe и D. Arts, адвокати)

      Предмет

   Искане за отмяна на декларацията на Еврогрупата от 25 март 2013 г. относно преструктурирането на банковия сектор в Кипър

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2)

               Осъжда Tameio Pronoias Prosopikou Trapezis Kyprou да понесе освен направените от него съдебни разноски и тези на Европейската комисия и на Европейската централна банка (ЕЦБ).

      (1)  ОВ C 252, 31.8.2013 г.


title: Дело C-327/14 P: Жалба, подадена на 2 юли 2014 г. от Galina Meister срещу определението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 5 декември 2013 г. по дело T-390/13, Galina Meister/Европейска комисия

text:
               30.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 107/14

      Жалба, подадена на 2 юли 2014 г. от Galina Meister срещу определението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 5 декември 2013 г. по дело T-390/13, Galina Meister/Европейска комисия
      (Дело C-327/14 P)
      (2015/C 107/19)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Galina Meister (представител: W. Becker, Rechtsanwalt)

         Друга страна в производството: Европейска комисия
      С определение от 12 февруари 2015 г. Съдът на Европейския съюз (шести състав) отхвърли жалбата и определи, че оставя в тежест на жалбоподателя направените от същия съдебни разноски.


title: Дело C-415/10: Решение на Съда (втори състав) от 19 април 2012 г. (преюдициално запитване от Bundesarbeitsgericht — Германия) — Galina Meister/Speech Design Carrier Systems GmbH (Директиви 2000/43/ЕО, 2000/78/ЕО и 2006/54/ЕО — Равно третиране в областта на заетостта и професиите — Работник, който твърди по правдоподобен начин, че отговаря на условията, посочени в обява за работа — Право на този работник да получи достъп до информацията, посочваща дали работодателят е наел друг кандидат)

text:
               9.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 165/4

         Решение на Съда (втори състав) от 19 април 2012 г. (преюдициално запитване от Bundesarbeitsgericht — Германия) — Galina Meister/Speech Design Carrier Systems GmbH
   (Дело C-415/10) (1)

   (Директиви 2000/43/ЕО, 2000/78/ЕО и 2006/54/ЕО - Равно третиране в областта на заетостта и професиите - Работник, който твърди по правдоподобен начин, че отговаря на условията, посочени в обява за работа - Право на този работник да получи достъп до информацията, посочваща дали работодателят е наел друг кандидат)
   2012/C 165/06
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesarbeitsgericht

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Galina Meister

      Ответник: Speech Design Carrier Systems GmbH

      Предмет

   Преюдициално запитване — Bundesarbeitsgericht — Тълкуване на член 19, параграф 1 от Директива 2006/54/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 юли 2006 година за прилагането на принципа на равните възможности и равното третиране на мъжете и жените в областта на заетостта и професиите (ОВ L 204, стр. 23; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 8, стр. 262) и на член 8, параграф 1 от Директива 2000/43/ЕО на Съвета от 29 юни 2000 година относно прилагане на принципа на равно третиране на лица без разлика на расата или етническия произход (ОВ L 180, стр. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 20, том 1, стр. 19), както и на член 10, параграф 1 от Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (ОВ L 303, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 7) — Равно третиране в областта на заетостта и професиите — Тежест на доказване — Право на лице, чиято кандидатура за работа в частно предприятие е отхвърлена, да получи цялата информация относно процедурата за подбор, за да може да докаже евентуална дискриминация

      Диспозитив

   Член 8, параграф 1 от Директива 2000/43/ЕО на Съвета от 29 юни 2000 година относно прилагане на принципа на равно третиране на лица без разлика на расата или етническия произход, член 10, параграф 1 от Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите и член 19, параграф 1 от Директива 2006/54/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 юли 2006 година за прилагането на принципа на равните възможности и равното третиране на мъжете и жените в областта на заетостта и професиите трябва да се тълкуват в смисъл, че не предвиждат право на работник — който твърди по правдоподобен начин, че отговаря на условията, посочени в обява за работа, и чиято кандидатура е отхвърлена, — да получи достъп до информация, посочваща дали при приключване на процедурата за назначаване работодателят е назначил друг кандидат.
   Не може да се изключи обаче възможността пълният отказ за достъп до информация от страна на ответник да се окаже едно от обстоятелствата, които трябва да се вземат предвид при доказването на фактите, от които може да бъде заключено, че е налице пряка или непряка дискриминация. Запитващата юрисдикция следва да провери дали такъв е случаят по делото в главното производство, като вземе предвид всички обстоятелства по спора, с който е сезирана.

      (1)  ОВ C 301, 6.11.2010 г.


title: Дело T-581/14: Определение на Общия съд от 27 април 2015 г. — Vierling/СХВП — IP Leanware (BRAINCUBE) (Марка на Общността — Възражение — Оттегляне на възражението — Липса на основание за произнасяне)

text:
               22.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 205/33

         Определение на Общия съд от 27 април 2015 г. — Vierling/СХВП — IP Leanware (BRAINCUBE)
   (Дело T-581/14) (1)

   ((Марка на Общността - Възражение - Оттегляне на възражението - Липса на основание за произнасяне))
   (2015/C 205/44)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Yvonne Vierling (Кьолн, Германия) (представители: G. Hasselblatt и D. Kipping, адвокати)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: I. Harrington)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: IP Leanware (Исоар, Франция)

      Предмет

   Жалба против решението на втори апелативен състав на СХВП от 30 април 2014 г. (преписка R 1486/2013-2), постановено в производство по възражение между Yvonne Vierling и IP Leanware.

      Диспозитив

               1)

               Липсва основание за произнасяне по жалбата.

               2)

               Г-жа Yvonne Vierling понася наред с направените от нея съдебни разноски и тези на СХВП.

      (1)  ОВ C 351, 6.10.2014 г.


title: Дело C-80/09 P: Жалба, подадена на 23 февруари 2009 г. от представителите по индустриална собственост Volker Mergel, Klaus Kampfenkel, Burkart Bill и Andreas Herden срещу решението на Първоинстанционния съд (втори състав), постановено на 16 декември 2008 г. по дело T-335/07 — Volker Mergel и др./Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

text:
               18.4.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 90/19

         Жалба, подадена на 23 февруари 2009 г. от представителите по индустриална собственост Volker Mergel, Klaus Kampfenkel, Burkart Bill и Andreas Herden срещу решението на Първоинстанционния съд (втори състав), постановено на 16 декември 2008 г. по дело T-335/07 — Volker Mergel и др./Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
   (Дело C-80/09 P)
   2009/C 90/29
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподатели: Volker Mergel, Klaus Kampfenkel, Burkart Bill, Andreas Herden (представител: G.P. Friderichs, Rechtsanwalt)

      Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Искания на жалбоподателите

               —

               Да се отмени решението на втори състав на Първоинстанционния съд от 16 декември 2008 г. (дело T-335/07-33), за което жалбоподателите са уведомени по факс на 18 декември 2008 г.;

               —

               Да се отмени решението на четвърти апелативен състав на ответната страна по жалбата от 25 юни 2007 г. (преписка R0299/2007-4);

               —

               Да се осъди ответната страна по жалбата да заплати разноските.

      Правни основания и основни доводи

   Предмет на спора е въпросът дали понятието „Patentconsult“ за услуги от класове 35, 41 и 42 може да бъде защитено като марка. Първоинстанционният съд застъпва становището, че при „Patentconsult“ става въпрос за означение, което описва пряко и конкретно посочените услуги.
   Жалбоподателите основават жалбата си на погрешното тълкуване и прилагане на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 40/94.
   С първото си правно основание жалбоподателите оспорват погрешното класифициране от страна на Първоинстанционния съд на въпросната марка като нова словоформа, която не представя никаква забележима разлика в сравнение с простото събиране на описателните елементи. Първоинстанционният съд обосновал липсата на отличителност на въпросната марка с това, че марката „Patentconsult“ следвала обичайната структура при подобни обозначения като „patent consulting“ или „patent consultancy“. Това класифициране обаче било погрешно, тъй като „Patentconsult“ не следвало именно обичайната, по-точно граматично правилната структура, а се отклонявало от нея и поради това представлявало очебийна нова словоформа, която се различавала забележимо от простото събиране на елементите „patent“ и „consult“.
   С второто правно основание се посочва, че Първоинстанционният съд погрешно е счел, че марката „Patentconsult“ има изключително описателен характер. Първоинстанционният съд изходил от факта, че за описателния характер било без значение дали за защитените услуги могат да се използват други понятия. Жалбоподателите обаче считат, че трябва да се използва именно друго понятие, различно от „Patentconsult“, за да може да се претендира необходимост от запазване за свободно ползване. Погрешното от граматична гледна точка понятие „Patentconsult“ не било съвсем подходящо.
   На последно място, с третото правно основание се посочва, че Първоинстанционният съд погрешно е счел за неприложими постановеното по-рано решение от ответната страна по жалбата по отношение на марката „Netmeeting“ и решението на Съда по дело C-383/99 P по отношение на марката „Baby-dry“. Съгласно последно споменатото решение забележимото отклонение във формулировката по отношение на обичайно използваната в говоримия език от съответните среди терминология, била в състояние да породи необходимия отличителен характер. Тази съдебна практика трябвало да се спазва, за да се гарантира последователността и надеждността на решенията на общностните съдилища.


title: Дело C-394/09: Определение на председателя на пети състав на Съда от 22 юни 2010 г. — Европейска комисия/Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия

text:
               18.12.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 346/38

         Определение на председателя на пети състав на Съда от 22 юни 2010 г. — Европейска комисия/Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия
   (Дело C-394/09) (1)

   ()
   2010/C 346/68
   Език на производството: английски
   Председателят на пети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 282, 21.11.2009 г.


title: Дело C-292/14: Решение на Съда (четвърти състав) от 25 февруари 2016 г. (преюдициално запитване от Symvoulio tis Epikrateias — Гърция) — Elliniko Dimosio/Stefanos Stroumpoulis и др. (Преюдициално запитване — Директива 80/987/ЕИО — Сближаване на законодателствата на държавите членки относно закрилата на работниците и служителите в случай на неплатежоспособност на техния работодател — Приложно поле — Дължими вземания за възнаграждения на моряци, полагащи труд на борда на кораб, който плава под флага на трета държава — Работодател, чието седалище съгласно устройствения му акт е в тази трета държава — Трудов договор, за който се прилага правото на същата трета държава — Несъстоятелност на работодателя, обявена в държава членка, в която е действителното му седалище — Член 1, параграф 2 — Приложение, част II, А — Национално законодателство, предвиждащо гаранция за дължимите вземания за възнаграждения на моряци, приложима единствено в случай на изоставянето им в чужбина — Равнище на закрила, което не е равностойно на предвиденото в Директива 80/987)

text:
               25.4.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 145/6

         Решение на Съда (четвърти състав) от 25 февруари 2016 г. (преюдициално запитване от Symvoulio tis Epikrateias — Гърция) — Elliniko Dimosio/Stefanos Stroumpoulis и др.
   (Дело C-292/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Директива 80/987/ЕИО - Сближаване на законодателствата на държавите членки относно закрилата на работниците и служителите в случай на неплатежоспособност на техния работодател - Приложно поле - Дължими вземания за възнаграждения на моряци, полагащи труд на борда на кораб, който плава под флага на трета държава - Работодател, чието седалище съгласно устройствения му акт е в тази трета държава - Трудов договор, за който се прилага правото на същата трета държава - Несъстоятелност на работодателя, обявена в държава членка, в която е действителното му седалище - Член 1, параграф 2 - Приложение, част II, А - Национално законодателство, предвиждащо гаранция за дължимите вземания за възнаграждения на моряци, приложима единствено в случай на изоставянето им в чужбина - Равнище на закрила, което не е равностойно на предвиденото в Директива 80/987))
   (2016/C 145/06)
   Език на производството: гръцки

      Запитваща юрисдикция

   Symvoulio tis Epikrateias

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Elliniko Dimosio

      Ответници: Stefanos Stroumpoulis, Nikolaos Koumpanos, Panagiotis Renieris, Charalampos Renieris, Ioannis Zacharias, Dimitrios Lazarou, Apostolos Chatzisotiriou

      Диспозитив

               1)

               Директива 80/987/ЕИО на Съвета от 20 октомври 1980 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно закрилата на работниците и служителите в случай на неплатежоспособност на техния работодател трябва да се тълкува в смисъл, че освен при евентуално прилагане на член 1, параграф 2 от тази директива пребиваващите в държава членка моряци, наети на работа в тази държава от дружество, чието седалище съгласно устройствения му акт е в трета държава, но действителното му седалище е в посочената държава членка, като работници на борда на кораб на същото дружество за туристически пътувания, който плава под флага на тази трета държава, въз основа на трудов договор, в който се посочва като приложимо правото на същата трета държава, трябва, след като това дружество е обявено в несъстоятелност от юрисдикция на съответната държава членка съобразно с нейното право, да могат да се ползват от предвидената в посочената директива закрила, що се отнася до дължимите вземания за възнаграждения, които те имат спрямо същото дружество.

               2)

               Член 1, параграф 2 от Директива 80/987, трябва да се тълкува в смисъл, че по отношение на работници, намиращи се в положение като това на ответниците по главното производство, закрила като предвидената в член 29 от Закон 1220/1981 за допълване и изменение на законодателството относно управителния орган на пристанище Пирея в случай на изоставяне на моряци в чужбина не представлява „закрила, равностойна на тази, която произтича от [същата] директива“, по смисъла на посочения член 1, параграф 2.

      (1)  ОВ C 282, 25.8.2014 г.


title: Дело C-672/13: Преюдициално запитване, отправено от Fővárosi Törvényszék Gazdasági Kollégiuma (Унгария) на 17 декември 2013 г. — OTP Bank Nyrt./Magyar Állam, Magyar Államkincstár

text:
               22.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 85/14

         Преюдициално запитване, отправено от Fővárosi Törvényszék Gazdasági Kollégiuma (Унгария) на 17 декември 2013 г. — OTP Bank Nyrt./Magyar Állam, Magyar Államkincstár
   (Дело C-672/13)
   2014/C 85/25
   Език на производството: унгарски

      Запитваща юрисдикция

   Fővárosi Törvényszék Gazdasági Kollégiuma

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: OTP Bank Nyrt.

      Ответници: Magyar Állam, Magyar Államkincstár

      Преюдициални въпроси

               1.

               Държавна гаранция, предоставена преди присъединяването на Унгария към Европейския съюз в рамките на Правителствен указ № 12/2001 от 31 януари 2001 г., съставлява ли държавна помощ и при утвърдителен отговор, съвместима ли е с вътрешния пазар?

               2.

               В случай че държавната гаранция, предоставена в рамките на посочения указ, е несъвместима с вътрешния пазар, как съгласно общностното право могат да бъдат поправени евентуалните вреди, нанесени на интересите на засегнатите лица?


title: Дело T-442/08: Решение на Общия съд от 12 април 2013 г. — CISAC/Комисия (Конкуренция — Картели — Авторски права за публично изпълнение на музикални произведения чрез интернет, чрез спътник и чрез препредаване по кабел — Решение за установяване на нарушение на член 81 ЕО — Разпределяне на географския пазар — Двустранни споразумения между националните организации за колективно управление — Съгласувана практика, изключваща възможността за предоставяне на многотериториални лицензи и лицензи за множество репертоари — Доказване — Презумпция за невиновност)

text:
               1.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 156/37

         Решение на Общия съд от 12 април 2013 г. — CISAC/Комисия
   (Дело T-442/08) (1)

   (Конкуренция - Картели - Авторски права за публично изпълнение на музикални произведения чрез интернет, чрез спътник и чрез препредаване по кабел - Решение за установяване на нарушение на член 81 ЕО - Разпределяне на географския пазар - Двустранни споразумения между националните организации за колективно управление - Съгласувана практика, изключваща възможността за предоставяне на многотериториални лицензи и лицензи за множество репертоари - Доказване - Презумпция за невиновност)
   2013/C 156/64
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: International Confederation of Societies of Authors and Composers (CISAC) (Neuilly-sur-Seine, Франция) (представители: J.-F. Bellis и K. Van Hove)

      Ответник: Европейска комисия (представители: F. Castillo de la Torre и A. Biolan, avocats)

      Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателя: European Broadcasting Union (EBU) (Grand-Saconnex, Швейцария) (представители: D. Waelbroeck, avocat, и D. Slater, solicitor)

      Предмет

   Искане за частична отмяна на Решение C(2008) 3435 окончателен на Комисията от 16 юли 2008 година относно производство по член 81 ЕО и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/C2/38.698 — CISAC)

      Диспозитив

               1.

               Отменя член 3 от Решение C(2008) 3435 окончателен на Комисията от 16 юли 2008 година относно производство по член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/C2/38.698 — CISAC) в частта, която се отнася до International Confederation of Societies of Authors and Composers (CISAC).

               2.

               Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 82, 4.4.2009 г.


title: Дело T-481/09: Жалба, подадена на 30 ноември 2009 г. — ATB Norte/СХВП — Bricocenter Italia (maxi BRICOCENTER)

text:
               30.1.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/68

         Жалба, подадена на 30 ноември 2009 г. — ATB Norte/СХВП — Bricocenter Italia (maxi BRICOCENTER)
   (Дело T-481/09)
   2010/C 24/120
   Език на жалбата: испански

      Страни

      Жалбоподател: ATB Norte, SL (Бургос, Испания) (представители: P. López Ronda, G. Macías Bonilla, H. L. Curtis-Oliver и G. Marín Raigal, abogados)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Bricocenter Italia Srl [Rozzano Milanofiori (Милано), Италия]

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 28 септември 2009 г. – R 1046/2008-4,

               —

               да се осъди ответникът (СХВП) да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Bricocenter S.r.l.

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка, съдържаща словния елемент „maxi BRICOCENTER“ (заявка за регистрация № 4 939 005), за услуги от клас 35

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: фигуративни марки на Общността, съдържащи словните елементи „CENTROS DE BRICOLAGE BRICOCENTRO“ (№ 3 262 623) и „ATB CENTROS DE BRICOLAGE BRICOCENTRO“ (№ 989 046), за услуги от класове 35, 37 и 39

      Решение на отдела по споровете: уважава възражението.

      Решение на апелативния състав: отменя оспорваното решение и отхвърля възражението в неговата цялост.

      Изложени правни основания: неправилно тълкуване и прилагане на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009


title: Дело T-412/12: Определение на Общия съд от 16 юли 2013 г. — bpost/Комисия

text:
               12.10.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 298/11

         Определение на Общия съд от 16 юли 2013 г. — bpost/Комисия
   (Дело T-412/12) (1)

   2013/C 298/18
   Език на производството: английски
   Председателят на шести състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 343, 10.11.2012 г.


title: Дело T-295/15: Определение на Общия съд от 18 април 2016 г. — Zhang/EUIPO — K & L Ruppert Stiftung (Anna Smith) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Европейския съюз „Anna Smith“ — По-ранна словна марка на Европейския съюз „SMITH“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8,параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Жалба, която отчасти е явно недопустима и отчасти е явно лишена от всякакво правно основание)

text:
               6.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 200/21

         Определение на Общия съд от 18 април 2016 г. — Zhang/EUIPO — K & L Ruppert Stiftung (Anna Smith)
   (Дело T-295/15) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Европейския съюз „Anna Smith“ - По-ранна словна марка на Европейския съюз „SMITH“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8,параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Жалба, която отчасти е явно недопустима и отчасти е явно лишена от всякакво правно основание))
   (2016/C 200/29)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Yongyu Zhang (Манчестър, Обединено кралство) (представител: M. Steinert, avocat)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) (представител: S. Hanne)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: K & L Ruppert Stiftung & Co. Handels-KG (Вайлхайм, Германия) (представители: A. Kockläuner и O. Nilgen, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 27 февруари 2015 г. (преписка R 1559/2014-5), постановено в производство по възражение със страни K & L Ruppert Stiftung & Co. Handels-KG и Yongyu Zhang.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Yongyu Zhang да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 262, 10.8.2015 г.


title: Дело T-612/15: Жалба, подадена на 2 ноември 2015 г. — Basic Net/СХВП (Изображение на три вертикални ленти)

text:
               11.1.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 7/31

         Жалба, подадена на 2 ноември 2015 г. — Basic Net/СХВП (Изображение на три вертикални ленти)
   (Дело T-612/15)
   (2016/C 007/41)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Basic Net SpA (Торино, Италия) (представител: D. Sindico, avvocato)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Данни за производството пред СХВП

      Спорна марка: Фигуративна марка на Общността „Изображение на три вертикални ленти“ — заявка за регистрация № 12 880 481

      Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на СХВП от 14 август 2015 г. по преписка R 2845/2014-1

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:
   като главно искане:

               —

               да измени обжалваното решение въз основа на доводите, съдържащи се в настоящата жалба, и на доказателствата и документите, представени в производствата пред първите две инстанции, и без да връща делото, да постанови регистрацията на марка № 012880481, тъй като обжалваното решение трябва да се счита за опорочено поради нарушение in primis на разпоредбите на член 7, параграф 1, буква б) и на член 75 от Регламента за марката на Общността, и при условията на евентуалност, на разпоредбите на член 7, параграф 3 от посочения регламент.

         при условията на евентуалност:

               —

               да отмени обжалваното решение и да го върне за ново разглеждане на апелативния състав,

               —

               да определи размера на съдебните разноски и да осъди СХВП да ги заплати.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009,

               —

               Нарушение на член 7, параграф 3 от Регламент № 207/2009,

               —

               Нарушение на член 75 от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-461/13 R: Определение на председателя на Общия съд от 16 октомври 2013 г. — Испания/Комисия (Обезпечително производство — Държавни помощи — Решение, с което помощта се обявява за несъвместима с вътрешния пазар и се разпорежда нейното възстановяване, както и отмяната на текущите плащания — Молба за спиране на изпълнението — Липса на fumus boni juris и на неотложност)

text:
               7.12.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 359/15

         Определение на председателя на Общия съд от 16 октомври 2013 г. — Испания/Комисия
   (Дело T-461/13 R)
   (Обезпечително производство - Държавни помощи - Решение, с което помощта се обявява за несъвместима с вътрешния пазар и се разпорежда нейното възстановяване, както и отмяната на текущите плащания - Молба за спиране на изпълнението - Липса на fumus boni juris и на неотложност)
   2013/C 359/28
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Кралство Испания (представител: A. Rubio González, abogado del Estado)

      Ответник: Европейска комисия (представители: É. Gippini Fournier, B. Stromsky и P. Němečková)

      Предмет

   Молба за спиране на изпълнението на Решение C(2013) 3204 окончателен на Комисията от 19 юни 2013 г. относно държавна помощ SA.28599 (C-23/2010) (ex NN 36/2010, ex CP 163/2009), предоставена от Кралство Испания за разширяване на обхвата на цифровата наземна телевизия в отдалечени и слабо заселени райони (с изключение на Кастилия — Ла Манча).

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля молбата за допускане на обезпечителни мерки.

               2.

               Не се произнася по съдебните разноски.