title: Дело T-148/17: Жалба, подадена на 7 март 2017 г. — Troszczynski/Парламент

text:
               8.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 144/52

         Жалба, подадена на 7 март 2017 г. — Troszczynski/Парламент
   (Дело T-148/17)
   (2017/C 144/71)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Mylène Troszczynski (Нойон, Франция) (представител: M. Ceccaldi, avocat)

      Ответник: Европейски парламент

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на квесторите на Европейския парламент с дата 6 януари 2017 г. в частта, в която се потвърждава решението на Генералния секретар от 23 юни 2016 г. от г-жа Mylène Troszczynski да бъде събрана сумата от 56 554 EUR;

               —

               да отмени решението на Генералния секретар на Европейския парламент с дата 23 юни 2016 г., прието на основание членове 33, 43, 62, 67 и 68 от Решение 2009/C 159/01 на Бюрото на Европейския парламент от 19 май и от 9 юли 2008 г.„за установяване на мерки по прилагане на Устава на членовете на Европейския парламент“, изменено, с което се установява наличието на вземане срещу жалбоподателя в размер на 56 554 EUR въз основа на недължимо изплатени суми за парламентарни сътрудници и с което се обосновава събирането на тази сума, като на компетентния разпоредител с бюджетни средства се възлага в сътрудничество със счетоводството на институцията да я събере на основание член 68 от Мерките по прилагане и членове 78, 79 и 80 от Финансовия регламент;

               —

               да отмени дебитно известие № 2016-888, без посочена дата, с което жалбоподателят се уведомява, че спрямо него е констатирано вземане с решение на Генералния секретар от 23 юни 2016 г.за възстановяване на недължимо изплатени суми за парламентарни сътрудници и за прилагане на член 68 от Мерките по прилагане и членове 78, 79 и 80 от Финансовия регламент;

               —

               да отмени дебитното известие от 29 юни 2016 г.;

               —

               да осъди Европейския парламент да заплати всички съдебни разноски в настоящото производство;

               —

               да осъди Европейския парламент да плати на г-жа Mylène Trosczcynski сумата от 50 000 EUR за покриване на подлежащи на възстановяване съдебни разноски.

      Основания и основни доводи

   Предмет на настоящия спор са сумите по трудовия договор за неопределено време, сключен между жалбоподателя и местен сътрудник, заемащ длъжността парламентарен сътрудник на пълно работно време в държавата членка, в която жалбоподателят е бил избран. Въз основа на някои данни относно заеманите от местния сътрудник длъжности в политическата партия, на която е член жалбоподателят, ответникът твърди, че последният не е изпълнил задълженията, произтичащи от членове 33, 43 и 62 от Мерките по прилагане на Устава на членовете на Европейския парламент.
   В подкрепа на жалбата жалбоподателят по същество твърди, че оспорваните актове съдържат пороци, засягащи, от една страна, процесуалната им законосъобразност, по-специално поради липсата на компетентност ratione materiae на издателя на акта, липсата на мотиви и неспазване на съществени процесуални правила.
   Жалбоподателят освен това твърди, че материалноправната законосъобразност на оспорваните актове е засегната от пороци във връзка с обстоятелството, че деянията, за които се търси отговорност, не били извършени; определянето на страната, която носи тежестта на доказване; нарушаването на принципа на пропорционалност; засягането на политическите права на местните сътрудници; злоупотребата с власт; дискриминационния характер на оспорваните решения и наличието на fumus persecutionis; засягането на независимостта на член на Европейския парламент и забраната за даване на каквито и да било задължителни указания; нарушаването на принципа una via electa et non bis in idem, тъй като председателят на Европейския парламент съобщил на OLAF фактическите обстоятелства, водещи до предположение, че твърдените нередности, които засягат жалбоподателя, са били извършени.


title: Дело C-407/14: Преюдициално запитване от Juzgado de lo Social número 1 de Córdoba (Испания), постъпило на 27 август 2014 г.  — María Auxiliadora Arjona Camacho/Securitas Seguridad España, S.A.

text:
               17.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 409/28

         Преюдициално запитване от Juzgado de lo Social número 1 de Córdoba (Испания), постъпило на 27 август 2014 г. — María Auxiliadora Arjona Camacho/Securitas Seguridad España, S.A.
   (Дело C-407/14)
   2014/C 409/40
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Juzgado de lo Social no 1 de Córdoba

      Страни в главното производство

      Ищец: María Auxiliadora Arjona Camacho

      Ответник: Securitas Seguridad España, S.A.

      Преюдициален въпрос

   Трябва ли член 18 от Директива 2006/54/ЕО (1) — който предвижда, че обезщетението на лице, пострадало от основана на пола дискриминация, трябва да е (освен реално, ефективно и пропорционално на претърпяната вреда) и с възпиращо действие — да се тълкува в смисъл, че разрешава на националния съд, дори ако правната фигура на наказателното обезщетение е чужда на самата правна традиция на този съд, да присъди същинско допълнително наказателно обезщетение в разумен размер, тоест допълнителна сума, която надхвърля пълното поправяне на действителните вреди, претърпени от пострадалото лице, и служи като назидание за останалите (освен за самия причинител на вредата), но остава в границите на това, което е пропорционално?

      (1)  Директива 2006/54/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 юли 2006 година за прилагането на принципа на равните възможности и равното третиране на мъжете и жените в областта на заетостта и професиите (преработена) (ОВ L 204, стр. 23; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273).


title: Дело T-559/12: Жалба, подадена на 24 декември 2012 г. — Ningbo Jinding Fastener/Съвет

text:
               16.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/23

         Жалба, подадена на 24 декември 2012 г. — Ningbo Jinding Fastener/Съвет
   (Дело T-559/12)
   2013/C 46/41
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Ningbo Jinding Fastener Co. Ltd (Ningbo, Китай) (представители: R. Antonini и E. Monard, lawyers)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) № 924/2012 на Съвета от 4 октомври 2012 година за изменение на Регламент (ЕО) № 91/2009 за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на някои скрепителни елементи от желязо или стомана с произход от Китайската народна република, в частта, в която се отнася до жалбоподателя; и

               —

               да осъди Съветът да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага две правни основания.

               1.

               С първото основание той твърди, че изключването от изчисляване на дъмпинга за някои износни сделки на жалбоподателя нарушава член 2, параграф 11, член 2, параграф 8, член 2, параграф 9, член 2, параграф 7, буква а) и член 9, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност, принципа за недопускане на дискриминация и член 2.4.2 от Споразумението на СТО за прилагане на член VI на Общото споразумение за митата и търговията от 1994 г.

               2.

               С второто основание жалбоподателят твърди, че отказът да се извършат някои поискани от него корекции нарушава член 2, параграф 10 от Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност и член 2.4.2 от Споразумението на СТО за прилагане на член VI на Общото споразумение за митата и търговията от 1994 г. При условията на евентуалност жалбоподателят твърди, че Съветът нарушава член 296 от Договора за функционирането на Европейския съюз.


title: Дело C-220/15: Иск, предявен на 12 май 2015 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия

text:
               13.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 228/7

         Иск, предявен на 12 май 2015 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия
   (Дело C-220/15)
   (2015/C 228/09)
   Език на производството: немски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: D. Kukovec, A. C. Becker)

      Ответник: Федерална република Германия

      Искания

   Европейската комисия иска:

               —

               да бъде установено, че тъй като с Erste Verordnung zum Sprengstoffgesetz (Първа наредба към Закона за взривните вещества, наричана накратко „1. SprengV“) Федерална република Германия се надхвърлят изискванията по Директива 2007/23/EО (1) — защото, независимо от първоначалната положителна проверка за съответствие на дадени пиротехнически изделия, с посочената наредба се предвижда, че преди тези изделия да бъдат пуснати на пазара, трябва да се проведе процедурата по член 6, параграф 4 от 1. SprengV, в рамките на която Bundesanstalt für Materialforschung und -prüfung (Федерална агенция по изследване и контрол на материалите) има правомощието по член 6, параграф 4, пето изречение от 1. SprengV да провери и евентуално да измени упътванията за използването на пиротехническите изделия — тази държава членка е нарушила задълженията си по член 6, параграф 1 от посочената директива.

               —

               да бъде осъдена Република Германия да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   С настоящия иск се разглежда въпросът до каква степен държавите членки могат да налагат на производителите и вносителите на пиротехнически изделия по смисъла на Директива 2007/23/ЕО допълнителни национални изисквания за пускането на пазара на пиротехнически изделия, при положение че тези продукти, видно от маркирането им със знака „CE“, отговарят на съществените изисквания на директивата. Във връзка с това оспорваната уредба от Комисията не поставя никакви изисквания за съдържанието на тези продукти, а само предвижда провеждането на допълнителна процедура преди да бъде разрешен достъпа до пазара на територията на ответника.
   Независимо от представените доказателства за съответствие, ответникът изисква по-специално всички пиротехнически изделия по смисъла на Директива 2007/23/ЕО да бъдат представени пред учредена със закон федерална агенция, която удостоверява, че съответните изделия са ѝ били представени, като ги отбелязва с идентификационен номер. Освен че процедурата може да е със значителна продължителност, за нейното придвижване може да се изисква наред с всичко останало и да бъде заплатена такса за обработката на искането, както и предоставянето на мостри за тестване. Комисията счита, че с изискването за провеждането на такава процедура се нарушава гарантираното с член 6 от Директива 2007/23/ЕО свободно движение на всички пиротехнически изделия, които отговарят на изискванията на директивата.
   Описаната ситуация не се променя от обстоятелството, че вследствие на приемането на Директива 2013/29/ЕС (2) се отменя Директива 2007/23/ЕО, считано от 1 юли 2015 г. Това е така, защото, от една страна, крайната дата на периода, който се взема предвид при преценката на обстоятелството дали е налице неизпълнение на задължение от дадена държава членка, е посочен в мотивираното становище (в случая това е 27 март 2014 г.). От друга страна, в член 4, параграф 1 от 2013/29/ЕС съдържа разпоредба, която е идентична с член 6, параграф 1 от Директива 2007/23/ЕО, тъй като има за цел гарантирането на свободното движение на всички пиротехнически изделия, отговарящи на изискванията на правото на Съюза.
   Оспорваното от ответника нарушение в конкретния случай се състои по същество в предвиждането на недопустима, според Комисията, процесуална предпоставка за пускането на пазара на пиротехнически изделия, с която се надхвърлят хармонизираните изисквания в правото на Съюза. Тъй като по съществото си оспорваната уредба въвежда процесуална предпоставка, на пръв поглед би могло да се създаде впечатление, че единствената последица от тази уредба е непредвидимото забавяне при пускането на пазара на разглежданите продукти в отделни случаи. Въпреки това, реалните последици от тази правна уредба не трябва да се подценяват. В това отношение, на първо място, трябва да се отчете обстоятелството, че територията на ответника представлява един от най-големите, ако не и най-големият пазар на пиротехнически изделия в рамките на вътрешния пазар. В допълнение следва да се отбележи, че някои пиротехнически изделия могат да бъдат продавани на територията на ответника на потребителите само веднъж годишно — само за кратък период от време, поради което времевото измерение на достъпа до този пазар е от още по-съществено значение. В това отношение, на последно място, следва да се обърне внимание на обстоятелството, че съгласно националното право, оспорваната в настоящото дело уредба се изпълнява от същия орган, който е нотифициран на основание на Директива 2007/23/ЕО като оправомощен да извършва оценка на съответствието орган. С предвиденото в националното законодателство на ответника изискване за провеждането на допълнителна процедура, се предоставя конкурентно предимство на нотифицирания орган в сравнение с нотифицираните от другите държави членки сходни органи. С оглед на тези практически последици от оспорваната правна уредба, в настоящото производство в никакъв случай не става въпрос единствено за принципен правен анализ на дадено препятствие пред икономическите оператори да предлагат на пазара продукти, за които вече нотифициран орган, различен от германския нотифициран орган, е преценил, че съответстват на изискванията на законодателството на Съюза.

      (1)  Директива 2007/23/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 май 2007 година относно пускането на пазара на пиротехнически изделия (ОВ L 154, стр. 1.).

      (2)  Директива 2013/29/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 12 юни 2013 година за хармонизиране на законодателствата на държавите членки за предоставяне на пазара на пиротехнически изделия (преработен текст) (ОВ, L 178, стр. 27).


title: Решение на Съда от 27 януари 2014 година по дело E-1/13 — Míla ehf. срещу Надзорния орган ан ЕАСТ

text:
               24.4.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 121/6

         РЕШЕНИЕ НА СЪДА
   от 27 януари 2014 година
   по дело E-1/13
   Míla ehf. срещу Надзорния орган ан ЕАСТ

      (Иск за отмяна – Държавна помощ – Договор за даване под наем – Незапочване на официална процедура по разследване – Допустимост – Правен интерес – Статут на заинтересована страна – Съмнения или сериозни затруднения – Принцип на пазарния инвеститор – Тръжна процедура)

   (2014/C 121/06)
   По дело № E-1/13, Míla ehf. срещу Надзорен орган на ЕАСТ – ИСК за отмяна на Решение на Надзорния орган на ЕАСТ № 410/12/COL от 21 ноември 2012 г. относно предполагаема държавна помощ чрез субсидиран наем на оптични влакна, които преди това са били експлоатирани от Организацията на Северноатлантическия договор (НАТО), Съдът, в състав Carl Baudenbacher, председател, и Per Christiansen (съдия докладчик) и Páll Hreinsson, съдии, излезе с решение на 27 януари 2014 г., чийто диспозитив постановява:
   С настоящото Съдът:

               1.

               Анулира Решение № 410/12/COL на Надзорния орган на ЕАСТ от 21 ноември 2012 г. относно предполагаема държавна помощ чрез субсидиран наем на оптични влакна, които преди това са били експлоатирани от Организацията на Северноатлантическия договор (НАТО).

               2.

               Нарежда Надзорния орган на ЕАСТ да поеме разходите по съдебното производство.


title: Дело T-114/12: Решение на Общия съд от 23 октомври 2013 г. — Bode Chemie/СХВП — Laros (sterilina) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността „sterilina“ — По-ранни словни и фигуративни марки на Общността „STERILLIUM“ и „BODE Sterillium“ — Относителни основания за отказ — Липса на вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               7.12.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 359/9

         Решение на Общия съд от 23 октомври 2013 г. — Bode Chemie/СХВП — Laros (sterilina)
   (Дело T-114/12) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „sterilina“ - По-ранни словни и фигуративни марки на Общността „STERILLIUM“ и „BODE Sterillium“ - Относителни основания за отказ - Липса на вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2013/C 359/15
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Bode Chemie GmbH (Хамбург, Германия) (представител: N. Aicher, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: V. Melgar)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Laros Srl (Кремона, Италия) (представител: F. Caricato, адвокат)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 16 януари 2012 г. (преписка R 2423/2010-4), относно производство по възражение между Bode Chemie GmbH и Laros Srl.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Bode Chemie GmbH да заплати съдебните разноски, включително необходимите разходи, направени от Laros Srl във връзка с производството пред апелативния състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП).

      (1)  ОВ C 165, 9.6.2012 г.


title: Дело F-82/09: Жалба, подадена на 16 октомври 2009 г. — Nolin/Комисия

text:
               5.12.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 297/37

         Жалба, подадена на 16 октомври 2009 г. — Nolin/Комисия
   (Дело F-82/09)
   2009/C 297/57
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Michel Nolin (Брюксел, Белгия) (представители: S. Orlandi, A. Coolen, J-N. Louis, E. Marchal, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности

      Предмет и описание на спора

   Искане за отмяна на решението на органа по назначаването от 19 декември 2008 г. относно отнемане на точките за повишаване и за предимство на жалбоподателя.

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението на генералния директор на генерална дирекция Администрация от 19 декември 2008 г,

               —

               да се осъди Комисията да заплати на жалбоподателя сумата 3 000 EUR като обезщетение за претърпени вреди и пропуснати ползи, за поправяне на моралните вреди, понесени поради неговото оскърбително и обидно поведение и поради нарушение на принципа на оправданите правни очаквания, което е довело до нарушаване на неговото право на ефективна съдебна защита,

               —

               да се осъди ответника да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-360/08: Преюдициално запитване, отправено от Raad van State (Нидерландия) на 4 август 2008 г. — 1. Stichting Greenpeace Nederland и 2. Stichting ter Voorkoming Misbruik Genetische Manipulatie VoMiGen /Minister van Volkshuisvesting, Ruimtelijke Ordening en Milieubeheer, друга страна: Pioneer Hi-Bred Northern Europe Sales Division

text:
               8.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 285/20

         Преюдициално запитване, отправено от Raad van State (Нидерландия) на 4 август 2008 г. — 1. Stichting Greenpeace Nederland и 2. Stichting ter Voorkoming Misbruik Genetische Manipulatie „VoMiGen“/Minister van Volkshuisvesting, Ruimtelijke Ordening en Milieubeheer, друга страна: Pioneer Hi-Bred Northern Europe Sales Division
   (Дело C-360/08)
   (2008/C 285/33)
   Език на производството: нидерландски
   Препращаща юрисдикция
   Raad van State
   Страни в главното производство

      Ищци:

               1.

               Stichting Greenpeace Nederland

               2.

               Stichting ter Voorkoming Misbruik Genetische Manipulatie „VoMiGen“

      Ответник: Minister van Volkshuisvesting, Ruimtelijke Ordening en Milieubeheer

      Друга страна: Pioneer Hi-Bred Northern Europe Sales Division
   Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли мястото на освобождаване на генетично модифицирани организми, което съгласно член 25, параграф 4 от Директива 2001/18/EО (1) не може да се разглежда като поверително, да се тълкува и с оглед на целта и систематиката на директивата в смисъл, че с него се има предвид парцел по кадастралния план, или е достатъчно, ако се посочи по-голям географски район?

               2.

                           a)

                           Ако е достатъчен по-голям географски район, кои обстоятелства могат да се вземат предвид при определяне на зоната, която трябва да се посочи?

                           б)

                           Директива 2003/4/EО (2) има ли значение при определянето на обхвата на зоната, която трябва да се посочи?

                           в)

                           С посочването на район, чиято повърхност е двадесет пъти по-голяма отколкото тази на опитно поле, спазен ли е принципът на пропорционалност?

               3.

               Спазен ли е принципът на пропорционалност, когато съгласно изменените на 17 юли 2008 г. административни правила, се избира общо посочване на района с повърхност стократно по-голяма от повърхността на отделните опитни полета?

               4.

               Ако е достатъчно само посочване на района съобразно кадастралния план, може ли въпреки член 25, параграф 4 от Директива 2001/18/EО при наличие на посочените в член 4, параграф 2 от Директива 2003/4/EО обстоятелства да съществува оправдателно основание за поверителното третиране на информацията относно точното?

               5.

                           a)

                           Съдържа ли член 4, параграф 2 от Директива 2003/4/EО изчерпателно изброяване на оправдателните основания?

                           б)

                           При положителен отговор, попадат ли защитата на предприятията включително на намиращите се в тях лица и изделия, и предотвратяването на саботаж по отношение на условията за развойна дейност в областта на биотехнологиите в Нидерландия под едно от оправдателните основания, посочени в член 4, параграф 2 от Директива 2003/4/EО?

               6.

               Ако на въпрос № 5, букви а) и б) бъде даден положителен отговор, в този случай съразмерно ли е посочването на територия с повърхност, двадесеткратно или стократно по-голяма от повърхността на опитно поле, предвид член 4, параграф 2, буква з) от Директива 2003/4/EО и с оглед на защитата на частни (защита на предприятието включително на намиращите се в него лица и изделия) и на обществени интереси (предотвратяването на саботаж по отношение на условията за развойна дейност в областта на биотехнологиите в Нидерландия)?

               7.

                           a)

                           Ако на въпрос № 5, буква a) бъде даден отрицателен отговор, допустимо оправдателно основание ли е защитата на предприятията включително на намиращите се в тях лица и изделия, и предотвратяването на саботаж по отношение на условията за развойна дейност в областта на биотехнологиите в Нидерландия?

                           б)

                           Ако на въпрос № 7, буква a) бъде даден положителен отговор, съразмерно ли е посочването на територия с повърхност, двадесеткратно или стократно по-голяма от повърхността на опитно поле с оглед на защитата на частни (защита на предприятието включително на намиращите се в него лица и изделия) и на обществени интереси (предотвратяването на саботаж по отношение на условията за развойна дейност в областта на биотехнологиите в Нидерландия)?

      (1)  Директива 2001/18/EО на Европейския парламент и на Съвета от 12 март 2001 г. относно съзнателното освобождаване на генетично модифицирани организми в околната среда и за отмяна на Директива 90/220/ЕИО на Съвета (ОВ L 106, стр. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 7, стр. 75).

      (2)  Директива 2003/4/ЕO на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2003 г. относно обществения достъп до информация за околната среда и за отмяна на Директива 90/313/ЕИО на Съвета (ОВ L 41, стр. 26, Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 9, стр. 200).


title: Дело C-67/08: Решение на Съда (трети състав) от 12 февруари 2009 г. (преюдициално запитване от Bundesfinanzhof — Германия) — Margarete Block/Finanzamt Kaufbeuren (Свободно движение на капитали — Членове 56 ЕО и 58 ЕО — Данъчно облагане при наследяване — Национална правна уредба, която не позволява приспадане на данъка върху наследството, дължим в държавата-членка, в която е пребивавал собственикът на имуществото към датата на смъртта си, от данъка върху наследството, платен от наследника в друга държава-членка, когато наследственото имущество представлява вземания от вложения — Двойно данъчно облагане — Ограничаване — Липса)

text:
               4.4.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 82/6

         Решение на Съда (трети състав) от 12 февруари 2009 г. (преюдициално запитване от Bundesfinanzhof — Германия) — Margarete Block/Finanzamt Kaufbeuren
   (Дело C-67/08) (1)

   (Свободно движение на капитали - Членове 56 ЕО и 58 ЕО - Данъчно облагане при наследяване - Национална правна уредба, която не позволява приспадане на данъка върху наследството, дължим в държавата-членка, в която е пребивавал собственикът на имуществото към датата на смъртта си, от данъка върху наследството, платен от наследника в друга държава-членка, когато наследственото имущество представлява вземания от вложения - Двойно данъчно облагане - Ограничаване - Липса)
   (2009/C 82/11)
   Език на производството: немски
   Запитваща юрисдикция
   Bundesfinanzhof
   Страни в главното производство

      Жалбоподател: Margarete Block

      Ответник: Finanzamt Kaufbeuren
   Предмет
   Преюдициално запитване — Bundesfinanzhof (Германия) — Тълкуване на член 56, параграф 1 и на член 58, параграф 1, буква а) и параграф 3 от Договора ЕО — Национално законодателство относно данъка върху наследството — Двойно данъчно облагане, произтичащо от невъзможността за приспадане от националния данък на данъка, събран в друга държава-членка, когато наследственото имущество, намиращо се в тази друга държава-членка, се състои от банкови авоари
   Диспозитив
   Членове 56 ЕО и 58 ЕО трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат правна уредба на държава-членка като разглежданата по главното производство, която що се отнася до изчисляването на данъка върху наследството, дължим от наследник — местно лице в тази държава-членка, за вземанията от вложения, притежавани в намираща се в друга държава-членка финансова институция, и когато към датата на смъртта си лицето, чието наследство е открито, е пребивавало в първата държава-членка, не предвижда приспадане на дължимия в тази държава данък върху наследството от платения в другата държава-членка данък върху наследството.

      (1)  ОВ C 107, 26.4.2008 г.


title: Решение на Съда от 16 декември 2015 година по дело E-18/15 — Надзорен орган на ЕАСТ/Исландия (неизпълнение на задължения от държава — членка на ЕИП/ЕАСТ — нетранспониране — Директива 2010/65/ЕС относно формалностите за даване на сведения за кораби)

text:
               5.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 2/4

         РЕШЕНИЕ НА СЪДА
   от 16 декември 2015 година
   по дело E-18/15
   Надзорен орган на ЕАСТ/Исландия
   (неизпълнение на задължения от държава — членка на ЕИП/ЕАСТ — нетранспониране — Директива 2010/65/ЕС относно формалностите за даване на сведения за кораби)
   (2017/C 2/05)
   ИСК за постановяване, че Исландия не е изпълнила задълженията си по член 14 от акта, посочен в точка 561 от Глава V от Приложение XIII към Споразумението за Европейското икономическо пространство (Директива 2010/65/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 20 октомври 2010 г. относно формалностите за даване на сведения за кораби, пристигащи във и/или напускащи пристанищата на държавите членки, и за отмяна на Директива 2002/6/ЕО), адаптиран към Споразумението с Протокол 1 към него, и по член 7 от Споразумението, като не е приела в предвидения срок мерките, необходими за транспонирането на акта — Съдът в състав Carl Baudenbacher, председател, Per Christiansen (съдия докладчик) и Páll Hreinsson, съдии, постанови на 16 декември 2015 г. решение, чийто диспозитив гласи:
   С настоящото Съдът:

               1.

               Постановява, че Исландия не е изпълнила задълженията си по член 14 от акта, посочен в точка 561 от Глава V от Приложение XIII към Споразумението за Европейското икономическо пространство (Директива 2010/65/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 20 октомври 2010 г. относно формалностите за даване на сведения за кораби, пристигащи във и/или напускащи пристанищата на държавите членки, и за отмяна на Директива 2002/6/ЕО), адаптиран към Споразумението с Протокол 1 към него, и по член 7 от Споразумението, като не е приела в предвидения срок мерките, необходими за транспонирането на акта.

               2.

               Осъжда Исландия да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-312/11: Иск, предявен на 20 юни 2011 г. — Европейска комисия/Италианска република

text:
               30.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 226/19

         Иск, предявен на 20 юни 2011 г. — Европейска комисия/Италианска република
   (Дело C-312/11)
   2011/C 226/36
   Език на производството: италиански

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: J. Enegren и C. Cattabriga)

      Ответник: Италианска република

      Искания на ищеца

               —

               да постанови, че като не налага на всички работодатели задължението да предвидят подходящо настаняване, приложимо спрямо всички лица с увреждания, Италианската република не е изпълнила задължението си да транспонира правилно и напълно член 5 от Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (1);

               —

               да осъди Италианска република да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

               1.

               Като не налага на всички работодатели задължението да предвидят подходящо настаняване, приложимо спрямо всички лица с увреждания, Италианската република не е изпълнила задължението си да транспонира правилно и напълно член 5 от Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите.

               2.

               Въпросната разпоредба налага на държавите членки общото задължение да предвидят подходящо настаняване на лицата с увреждания, за да им предоставят възможност да получат работа, да полагат труд, да напредват в професията и да се обучават. Това настаняване трябва да се отнася — при спазване на принципа на пропорционалност и в зависимост от конкретните обстоятелства — до всички лица с увреждания, всички различни аспекти на трудовото правоотношение и всички работодатели.

               3.

               В италианското законодателство не съществува мярка, която да транспонира това общо задължение. Разбира се, съществуват разпоредбите на Закон № 68/1999, които в определено отношение предоставят по-големи гаранции и предимства от тези, предписани в член 5 от директивата. Тези гаранции и предимства обаче не засягат всички лица с увреждания, не се налагат на всички работодатели, не се отнасят до всички различни аспекти на трудовото правоотношение или имат чисто програмно съдържание.

      (1)  ОВ L 303, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 7.


title: Дело T-150/15: Определение на Общия съд от 15 март 2017 г. — EFB/Комисия

text:
               8.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 144/61

         Определение на Общия съд от 15 март 2017 г. — EFB/Комисия
   (Дело T-150/15) (1)

   (2017/C 144/88)
   Език на производството: английски
   Председателят на втори състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 190, 8.6.2015 г.


title: Дело C-230/12: Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Италия) на 14 май 2012 г. — WIND Telecomunicazioni SpA/Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni и др.

text:
               21.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 217/10

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Италия) на 14 май 2012 г. — WIND Telecomunicazioni SpA/Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni и др.
   (Дело C-230/12)
   2012/C 217/19
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: WIND Telecomunicazioni SpA

      Ответник: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni и др.

      Преюдициални въпроси

   Следва ли общностните секторни разпоредби, в случая разпоредбите на Директива 2022/20 (1), да се тълкуват в смисъл, че те не допускат посочената в настоящото определение национална правна уредба, и по-конкретно Закон № 266/2005, имайки пред вид по-специално начина, по който той се прилага на подзаконово равнище?

      (1)  Директива 2002/20/ЕO на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно разрешението на електронните съобщителни мрежи и услуги („Директива за разрешение“) (ОВ L 108, стр. 21; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13 том 35 стр. 183).


title: Дело C-111/17 PPU: Решение на Съда (пети състав) от 8 юни 2017 г. (преюдициално запитване от Monomeles Protodikeio Athinon — Гърция) — OL/PQ (Преюдициално запитване — Съдебно сътрудничество по граждански дела — Компетентност, признаване и изпълнение на съдебни решения по брачни дела и по дела, свързани с родителска отговорност — Международно отвличане на деца — Хагска конвенция от 25 октомври 1980 г. — Регламент (ЕО) № 2201/2003 — Член 11 — Искане за връщане — Понятие „обичайно местопребиваване“ на дете в кърмаческа възраст — Дете, родено по волята на родителите му в държава членка, различна от тази на обичайното им местопребиваване — Непрекъснато пребиваване на детето през първите месеци от живота му в държавата членка по месторождение — Решение на майката да не се завърне в държавата членка, в която е било обичайното местопребиваване на съпружеската двойка)

text:
               31.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 249/11

         Решение на Съда (пети състав) от 8 юни 2017 г. (преюдициално запитване от Monomeles Protodikeio Athinon — Гърция) — OL/PQ
   (Дело C-111/17 PPU) (1)

   ((Преюдициално запитване - Съдебно сътрудничество по граждански дела - Компетентност, признаване и изпълнение на съдебни решения по брачни дела и по дела, свързани с родителска отговорност - Международно отвличане на деца - Хагска конвенция от 25 октомври 1980 г. - Регламент (ЕО) № 2201/2003 - Член 11 - Искане за връщане - Понятие „обичайно местопребиваване“ на дете в кърмаческа възраст - Дете, родено по волята на родителите му в държава членка, различна от тази на обичайното им местопребиваване - Непрекъснато пребиваване на детето през първите месеци от живота му в държавата членка по месторождение - Решение на майката да не се завърне в държавата членка, в която е било обичайното местопребиваване на съпружеската двойка))
   (2017/C 249/16)
   Език на производството: гръцки

      Запитваща юрисдикция

   Monomeles Protodikeio Athinon

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: OL

      Ответник: PQ

      Диспозитив

               1)

               Член 11, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 2201/2003 на Съвета от 27 ноември 2003 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по брачни дела и делата, свързани с родителската отговорност, с който се отменя Регламент (ЕО) № 1347/2000 трябва да се тълкува в смисъл, че в положение като разглежданото в главното производство, при което детето е родено и е пребивавало непрекъснато със своята майка в продължение на няколко месеца по общата воля на родителите му в държава членка, различна от държавата членка, в която родителите са имали обичайно местопребиваване преди неговото раждане, първоначалното намерение на родителите относно завръщането на майката заедно с детето в последната държава членка не позволява да се приеме, че това дете има „обичайно местопребиваване“ в нея по смисъла на посочения регламент.

               2)

               Ето защо при такова положение отказът на майката да се завърне в същата държава членка заедно с детето не може да се приеме за „неправомерно отвеждане или задържане“ на детето по смисъла на посочения член 11, параграф 1.

      (1)  ОВ C 144, 8.5.2017 г.


title: Дело T-162/12: Определение на Общия съд от 18 ноември 2013 г. — Trabelsi/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки, насочени срещу определени лица и образувания с оглед на положението в Тунис — Продължаване на замразяването на средства — Отмяна на първоначалните мерки за замразяване на средства — Липса на основание за произнасяне)

text:
               18.1.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 15/16

         Определение на Общия съд от 18 ноември 2013 г. — Trabelsi/Съвет
   (Дело T-162/12) (1)

   (Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки, насочени срещу определени лица и образувания с оглед на положението в Тунис - Продължаване на замразяването на средства - Отмяна на първоначалните мерки за замразяване на средства - Липса на основание за произнасяне)
   2014/C 15/22
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Mohamed Trabelsi (Париж, Франция) (представител: A. Tekari, avocat)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: G. Étienne и M. Bishop)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение 2012/50/ОВППС на Съвета от 27 януари 2012 година за изменение на Решение 2011/72/ОВППС относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица и образувания с оглед на положението в Тунис (ОВ L 27, стр. 11), в частта, в която се отнася до жалбоподателя

      Диспозитив

               1.

               Липсва основание за произнасяне по жалбата.

               2.

               Осъжда Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 355, 17.11.2012 г.


title: Дело C-606/13: Преюдициално запитване, отправено от Kammarrätten i Sundsvall (Швеция) на 25 ноември 2013 г. — OKG AB/Skatteverket

text:
               8.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 39/8

         Преюдициално запитване, отправено от Kammarrätten i Sundsvall (Швеция) на 25 ноември 2013 г. — OKG AB/Skatteverket
   (Дело C-606/13)
   2014/C 39/14
   Език на производството: шведски

      Запитваща юрисдикция

   Kammarrätten i Sundsvall

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: OKG AB

      Ответник: Skatteverket

      Преюдициални въпроси

               1.

               Член 4, параграф 2 от Директива 2003/96/ЕО на Съвета относно преструктурирането на правната рамката на Общността за данъчно облагане на енергийните продукти и електроенергията (1) предвижда, че „ниво на облагане с данъци“ представлява общо наложените задължения, обхващащи всички косвени данъци (с изключение на ДДС), изчислени пряко или косвено върху количеството енергийни продукти и електроенергия при пускането им за потребление. Съгласно член 21, параграф 5 от същата директива електроенергията подлежи на облагане с данъци и те стават изискуеми по време на доставката от дистрибутора или редистрибутора. Допускат ли посочените разпоредби да се наложи данък върху термичната ефективност на ядрените реактори?

               2.

               Данъкът върху термичната ефективност представлява ли акциз, с който пряко или косвено се облага потреблението на стоки (наричани „акцизни стоки“) по член 1, параграф 1 от Директива 2008/118/ЕО на Съвета относно общия режим на облагане с акциз и за отмяна на Директива 92/12/ЕИО (2)?

      (1)  Директива 2003/96/ЕО на Съвета от 27 октомври 2003 година относно преструктурирането на правната рамката на Общността за данъчно облагане на енергийните продукти и електроенергията (ОВ L 283, стр. 51; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 2, стр. 98).

      (2)  Директива 2008/118/ЕО на Съвета от 16 декември 2008 година относно общия режим на облагане с акциз и за отмяна на Директива 92/12/ЕИО (ОВ L 9, стр. 12).


title: Дело T-454/05: Определение на Първоинстанционния съд от 17 октомври 2007 г. — Sumitomo Chemical Agro Europe и Philagro France/Комисия ( Продукти за растителна защита — Активно вещество процимидон — Директива 91/414/ЕИО — Иск за отмяна — Иск за установяване на неправомерно бездействие — Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество — Иск за обезщетение за вреди — Недопустимост — Явно неоснователен иск )

text:
               22.12.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 315/40

         Определение на Първоинстанционния съд от 17 октомври 2007 г. — Sumitomo Chemical Agro Europe и Philagro France/Комисия
   (Дело T-454/05) (1)

   („Продукти за растителна защита - Активно вещество процимидон - Директива 91/414/ЕИО - Иск за отмяна - Иск за установяване на неправомерно бездействие - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество - Иск за обезщетение за вреди - Недопустимост - Явно неоснователен иск“)
   (2007/C 315/75)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищци: Sumitomo Chemical Agro Europe SAS (Лион, Франция) и Philagro France SAS (Лион) (представители: K. Van Maldegem и C. Mereu, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представител: B. Doherty)
   Предмет
   На първо място и като основно искане — отмяна на решението на Комисията, за което се твърди, че се съдържало в писмото от 20 октомври 2005 г. относно разрешението за пускане на пазара на активното вещество процимидон съгласно Директива 91/414/ЕИО на Съвета от 15 юли 1991 година относно пускането на пазара на продукти за растителна защита (ОВ L 230, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 10, стр. 30), на второ място, при условия на евентуалност по отношение на иска за отмяна — иск за установяване на неправомерно бездействие, целящ да бъде констатирано, че Комисията неправомерно се е въздържала да приеме мерките, поискани от Sumitomo Chemical Agro Europe SAS и неговите клонове в писмо от 5 септември 2005 г., и на трето място — иск за обезщетение за вреди, насочен към възмездяване на щетата, за която се твърди, че ищците са претърпели главно вследствие на приемането от Комисията на решението, за което се твърди, че се съдържало в писмото от 20 октомври 2005 г., и при условия на евентуалност вследствие на неприемането от Комисията на мерките, поискани в писмото от 5 септември 2005 г.
   Диспозитив

               1)

               Повече няма основание за постановяване на съдебно решение по същество по исковете за отмяна и за установяване на неправомерно бездействие.

               2)

               Искът за обезщетение за вреди се отхвърля като недопустим, доколкото е насочен към възмездяване на щетата, за която се твърди, че Sumitomo Chemical Agro Europe SAS и Philagro France SAS са претърпели вследствие на приемането от Комисията на решението, за което се твърди, че се съдържало в писмото от 20 октомври 2005 г.

               3)

               Искът за обезщетение за вреди се отхвърля като явно неоснователен от правна страна, доколкото е насочен към възмездяване на щетата, за която се твърди, че Sumitomo Chemical Agro Europe и Philagro France са претърпели вследствие на неприемането от Комисията на мерките, които Sumitomo Chemical Agro Europe и неговите клонове са поискали от нея в писмото от 5 септември 2005 г.

               4)

               Sumitomo Chemical Agro Europe и Philagro France ще понесат своите съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от Комисията.

      (1)  ОВ C 60, 11.3.2006 г.


title: Дело T-569/15: Определение на Общия съд от 14 март 2016 г. — Fondazione Casamica/Комисия и EASME

text:
               2.5.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 156/54

         Определение на Общия съд от 14 март 2016 г. — Fondazione Casamica/Комисия и EASME
   (Дело T-569/15) (1)

   (2016/C 156/75)
   Език на производството: италиански
   Председателят на втори състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 398, 30.11.2015 г.


title: Дело T-308/14: Определение на Общия съд от 16 март 2015 г. — Neue Halberg-Guss/Комисия

text:
               11.5.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 155/40

         Определение на Общия съд от 16 март 2015 г. — Neue Halberg-Guss/Комисия
   (Дело T-308/14) (1)

   (2015/C 155/56)
   Език на производството: немски
   Председателят на трети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 223, 14.7.2014 г.


title: Дело C-333/12: Иск, предявен на 11 юли 2012 г. — Европейска комисия/Република Полша

text:
               22.9.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 287/24

         Иск, предявен на 11 юли 2012 г. — Европейска комисия/Република Полша
   (Дело C-333/12)
   2012/C 287/46
   Език на производството: полски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: P. Hetsch, C. Vrignon и J. Hottiaux)

      Ответник: Република Полша

      Искания на Комисията

               —

               да се установи, че като не е приела законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2007/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 декември 2007 година за изменение на Директива 89/552/ЕИО на Съвета относно координирането на някои разпоредби, формулирани в действащи закони, подзаконови и административни актове на държавите-членки, отнасящи се до упражняване на телевизионна дейност (1) или при всички положения като не е уведомила Комисията за въпросните разпоредби, Република Полша не е изпълнила задълженията си по член 3 от тази директива;

               —

               на основание на член 260, параграф 3 ДФЕС Република Полша да бъде осъдена да заплаща периодична имуществена санкция в размер на 112 190,40 EUR на ден, считано от деня на произнасяне на съдебното решение по настоящото дело, тъй като не е изпълнила задължението да съобщи мерките за транспониране на Директива 2007/65/ЕО;

               —

               Република Полша да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Срокът за транспониране на директивата е изтекъл на 19 декември 2011 г.

      (1)  ОВ L 332, стр. 27.


title: Дело T-357/02: Решение на Първоинстанционния съд от 3 май 2007 г. — Freistaat Sachsen/Комисия ( Държавни помощи — Помощи, предоставени от органите на провинция Саксония — Схема за помощи в полза на малките и средни предприятия — Ускорена разрешителна процедура — Прилагане във времето на Рамката на Общността и на Регламента за освобождаване по отношение на помощите в полза на малките и средни предприятия — Уведомление относно проект за помощи преди влизане в сила на Регламента за освобождаване — Оправдани правни очаквания — Правна сигурност — Пълно уведомление )

text:
               23.6.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 140/19

         Решение на Първоинстанционния съд от 3 май 2007 г. — Freistaat Sachsen/Комисия
   (Дело T-357/02) (1)

   („Държавни помощи - Помощи, предоставени от органите на провинция Саксония - Схема за помощи в полза на малките и средни предприятия - Ускорена разрешителна процедура - Прилагане във времето на Рамката на Общността и на Регламента за освобождаване по отношение на помощите в полза на малките и средни предприятия - Уведомление относно проект за помощи преди влизане в сила на Регламента за освобождаване - Оправдани правни очаквания - Правна сигурност - Пълно уведомление“)
   (2007/C 140/29)
   Език на производството: немски
   Страни

      Ищец: Freistaat Sachsen (Германия) (представител: T. Lübbig, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: V. Kreuschitz и J. Flett)
   Предмет
   Искане за отмяна на член 2, алинея втора и членове 3 и 4 от Решение 2003/226/ЕО на Комисията от 24 септември 2002 година относно схемата за помощи, предвидена от Германия — „Програма в полза на малките и средни предприятия — Подобряване на производителността на предприятията в Саксония“ — Подпрограма 1 (направляване и консултиране), 4 (участие в панаири и изложения), 5 (сътрудничество) и 7 (насърчаване на дизайна) (ОВ 2003 г., L 91, стр. 13).
   Диспозитив

               1)

               Член 2, алинея втора и членове 3 и 4 от Решение 2003/226/ЕО на Комисията от 24 септември 2002 година относно схемата за помощи, предвидена от Германия — „Програма в полза на малките и средни предприятия — Подобряване на производителността на предприятията в Саксония“ — Подпрограма 1 (направляване и консултиране), 4 (участие в панаири и изложения), 5 (сътрудничество) и 7 (насърчаване на дизайна), се отменят.

               2)

               Комисията на Европейските общности се осъжда да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 31, 8.2.2003 г.


title: Дело C-34/13: Решение на Съда (трети състав) от 10 септември 2014 г. (преюдициално запитване от Krajský súd v Prešove — Словакия) — Monika Kušionová/SMART Capital, a.s. (Преюдициално запитване — Директива 93/13/ЕИО — Неравноправни клаузи — Договор за потребителски кредит — Член 1, параграф 2 — Клауза, отразяваща задължителна правна норма — Приложно поле на Директивата — Член 3, параграф 1, член 4, член 6, параграф 1 и член 7, параграф 1 — Обезпечаване на вземане с вещна тежест върху недвижим имот — Възможност за събиране на обезпеченото вземане чрез публична продан — Съдебен контрол)

text:
               17.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 409/7

         Решение на Съда (трети състав) от 10 септември 2014 г. (преюдициално запитване от Krajský súd v Prešove — Словакия) — Monika Kušionová/SMART Capital, a.s.
   (Дело C-34/13) (1)

   ((Преюдициално запитване - Директива 93/13/ЕИО - Неравноправни клаузи - Договор за потребителски кредит - Член 1, параграф 2 - Клауза, отразяваща задължителна правна норма - Приложно поле на Директивата - Член 3, параграф 1, член 4, член 6, параграф 1 и член 7, параграф 1 - Обезпечаване на вземане с вещна тежест върху недвижим имот - Възможност за събиране на обезпеченото вземане чрез публична продан - Съдебен контрол))
   2014/C 409/09
   Език на производството: словашки

      Запитваща юрисдикция

   Krajský súd v Prešove

      Страни в главното производство

      Ищец: Monika Kušionová

      Ответник: SMART Capital, a.s.

      Диспозитив

               1)

               Разпоредбите на Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат национална правна уредба като разглежданата в главното производство, която позволява основаващо се на евентуално неравноправни договорни клаузи вземане да бъде събрано чрез извънсъдебно изпълнение върху обременен с вещна тежест недвижим имот, даден от потребителя като обезпечение, доколкото тази правна уредба не прави практически невъзможна или изключително трудна защитата на правата, предоставени с тази директива на потребителя, което запитващата юрисдикция следва да провери.

               2)

               Член 1, параграф 2 от Директива 93/13 трябва да се тълкува в смисъл, че договорна клауза, съдържаща се в договор, сключен между продавач или доставчик и потребител, е изключена от приложното поле на тази директива само ако тази договорна клауза отразява съдържанието на задължителна законова или подзаконова разпоредба, което запитващата юрисдикция следва да провери.

      (1)  ОВ C 141, 18.5.2013 г.


title: Дело C-370/08: Решение на Съда (втори състав) от 20 май 2010 г. (преюдициално запитване от Bundesfinanzhof, Германия) — Data I/O GmbH/Hauptzollamt Hannover, по-рано Bundesfinanzdirektion Südost (Обща митническа тарифа — Тарифно класиране — Комбинирана номенклатура — Глава 84, бележка 5, Б — Адаптер, съдържащ чип с памет и предназначен да свързва автоматична програмираща машина с подлежащите на програмиране електронни модули — Позиции 8471, 8473 и 8536)

text:
               3.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 179/6

         Решение на Съда (втори състав) от 20 май 2010 г. (преюдициално запитване от Bundesfinanzhof, Германия) — Data I/O GmbH/Hauptzollamt Hannover, по-рано Bundesfinanzdirektion Südost
   (Дело C-370/08) (1)

   (Обща митническа тарифа - Тарифно класиране - Комбинирана номенклатура - Глава 84, бележка 5, Б - Адаптер, съдържащ чип с памет и предназначен да свързва автоматична програмираща машина с подлежащите на програмиране електронни модули - Позиции 8471, 8473 и 8536)
   2010/C 179/08
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesfinanzhof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Data I/O GmbH

      Ответник: Hauptzollamt Hannover, по-рано Bundesfinanzdirektion Südost

      Предмет

   Преюдициално запитване — Bundesfinanzhof — Тълкуване на бележка 5, Б от глава 84 на Комбинираната номенклатура на Общата митническа тарифа, която се съдържа в приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (ОВ L 256, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 4, стр. 3), съответно изменено с Регламент (ЕО) № 1810/2004 на Комисията от 7 септември 2004 г. (ОВ L 327, стр. 1) — Електрически адаптер, който осигурява прехвърлянето на данни от програмиращ апарат към подлежащи на програмиране електронни модули и съдържа „Memory-Chip“, на който се записва процеса на програмиране — Класиране в позиция 8471 от комбинираната номенклатура

      Диспозитив

   Адаптер като разглеждания в главното производство, който осигурява свързването по електрически път на програматора с подлежащите на програмиране модули, както и запаметяването на процеса на програмиране, който впоследствие може да бъде възпроизведен, отговаря на условието в бележка 5, Б, буква в) от глава 84 от Комбинираната номенклатура, съдържаща се в приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа, съответно изменено с Регламент (ЕО) № 1810/2004 на Комисията от 7 септември 2004 година, и трябва да бъде класиран в позиция 8471 от тази номенклатура в качеството му на „единица“ на автоматична машина за обработка на информация, доколкото главната му функция се състои в обработка на информация. В случай че тази функция не е налице, такъв адаптер трябва да бъде класиран в позиция 8473 от посочената номенклатура в качеството му на „част“ или „принадлежност“ на машина, ако — което запитващата юрисдикция трябва да провери — той е необходим за функционирането на тази машина или представлява устройство, което позволява адаптирането ѝ към особени операции, или устройство, което осигурява изпълнението на особена функция, свързана с главната функция на машината. В случай че не може да бъде класиран в нито една от двете упоменати по-горе позиции, този адаптер трябва да се счита за „апарат за свързване на електрически вериги“, който поради това попада в позиция 8536 от посочената комбинирана номенклатура.

      (1)  ОВ C 285, 8.11.2008 г.


title: Дело T-533/13: Жалба, подадена на 3 октомври 2013 г. — Република Литва/Комисия

text:
               7.12.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 359/17

         Жалба, подадена на 3 октомври 2013 г. — Република Литва/Комисия
   (Дело T-533/13)
   2013/C 359/34
   Език на производството: литовски

      Страни

      Жалбоподател: Република Литва (представители: D. Kriaučiūnas, R. Krasuckaitė и A. Karbauskas)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени член 1, параграф 4 от Решение за изпълнение С(2013) 4487 окончателен на Комисията от 19 юли 2013 година, с което се разрешава предоставяне в Литва на преходна национална помощ за 2013 г. (наричано по-нататък „обжалваното решение“),

               —

               да осъди Европейската комисия да понесе съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага четири правни основания.

               1.

               Първото правно основание е относно нарушението на член 39 ДФЕС във връзка с член 40, параграф 2, първа алинея ДФЕС и относно нарушение на принципа на недопускане на дискриминация
               С приемането на член 1, параграф 4 от обжалваното решение Комисията допуска нарушение на член 39 ДФЕС във връзка с член 40, параграф 2, първа алинея ДФЕС, тъй като не се придържа към целите на общата селскостопанска политика, посочени в ДФЕС (и по-специално в член 39, параграф 1, буква б) ДФЕС) и критериите, свързани с тази политика, като също така нарушава принципа на недопускане на дискриминация.

               2.

               Второто правно основание е относно нарушението на Регламент № 73/2009
               Като приема член 1, параграф 4 от обжалваното решение без правно основание, Комисията нарушава Регламент № 73/2009 (1), тъй като прилага неправилно член 10а, параграф 4 от него.

               3.

               Третото правно основание е относно допусната от Комисията грешка в оценката
               С приемането на член 1, параграф 4 от обжалваното решение Комисията допуска грешка в оценката, тъй като изчислява неправилно равнищата на директните плащания през 2012 г. на старите и новите държави членки, и основава изчисляването на предоставената преходна национална помощ на такава неправилна оценка.

               4.

               Четвъртото правно основание е относно нарушение на принципа на добра администрация
               С приемането на член 1, параграф 4 от обжалваното решение Комисията нарушава принципа на добра администрация, тъй като не изпълнява задължението да вземе за основа предоставената от Република Литва нова информация относно равнищата на директните плащания в държавите членки и не оценява действителното значение на директните плащания за литовските стопанства.

      (1)  Регламент (ЕО) № 73/2009 на Съвета от 19 януари 2009 година за установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски стопани, за изменение на регламенти (ЕО) № 1290/2005, (ЕО) № 247/2006, (ЕО) № 378/2007 и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1782/2003 (ОВ L 30, 2009 г., стр. 16; поправка в ОВ L 43, 2010 г., стр. 7).


title: Дело C-382/10: Решение на Съда (осми състав) от 6 октомври 2011 г. (преюдициално запитване от Unabhängiger Verwaltungssenat Wien — Австрия) — Erich Albrecht, Thomas Neumann, Van-Ly Sundara, Alexander Svoboda, Stefan Toth/Landeshauptmann von Wien (Индустриална политика — Хигиена на храните — Регламент (ЕО) № 852/2004 — Продажба на тестени и сладкарски изделия на самообслужване)

text:
               26.11.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 347/5

         Решение на Съда (осми състав) от 6 октомври 2011 г. (преюдициално запитване от Unabhängiger Verwaltungssenat Wien — Австрия) — Erich Albrecht, Thomas Neumann, Van-Ly Sundara, Alexander Svoboda, Stefan Toth/Landeshauptmann von Wien
   (Дело C-382/10) (1)

   (Индустриална политика - Хигиена на храните - Регламент (ЕО) № 852/2004 - Продажба на тестени и сладкарски изделия на самообслужване)
   2011/C 347/06
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Unabhängiger Verwaltungssenat Wien

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Erich Albrecht, Thomas Neumann, Van-Ly Sundara, Alexander Svoboda, Stefan Toth

      Ответник: Landeshauptmann von Wien

      Предмет

   Преюдициално запитване — Unabhängiger Verwaltungssenat Wien — Тълкуване на глава 9, точка 3 от приложение II към Регламент (ЕО) № 852/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно хигиената на храните (ОВ L 139, стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 44, стр. 173) — Предпазване на храните от замърсяване — Продажба на хляб и на сладкарски изделия на самообслужване — Административен акт на държава членка, с който се разпорежда монтирането на техническо съоръжение, възпрепятстващо клиентите да поставят обратно стока, след като са я пипали с ръце

      Диспозитив

   Глава IX, точка 3 от приложение II към Регламент (ЕО) № 852/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно хигиената на храните трябва да се тълкува в смисъл, че при обстоятелства като разглежданите в главното производство, а именно в случай на кутии, предназначени за продажба на тестени и сладкарски изделия на самообслужване, обстоятелството, че на теория е възможно потенциален клиент да е пипнал с голи ръце предложените за продажба храни или да е кихнал върху тях, само по себе си не позволява да се заключи, че тези храни не са били предпазени от всякакво замърсяване, което би могло да ги направи негодни за консумация от човека, вредни за здравето или да ги замърси по такъв начин, че би било неразумно да се очаква да се консумират в това състояние.

      (1)  ОВ C 274, 9.10.2010 г.


title: Дело C-276/15: Преюдициално запитване от Bundesgerichtshof (Германия), постъпило на 9 юни 2015 г. — Hecht-Pharma GmbH/Hohenzollern Apotheke, Inhaber Winfried Ertelt

text:
               7.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 294/27

         Преюдициално запитване от Bundesgerichtshof (Германия), постъпило на 9 юни 2015 г. — Hecht-Pharma GmbH/Hohenzollern Apotheke, Inhaber Winfried Ertelt
   (Дело C-276/15)
   (2015/C 294/33)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesgerichtshof

      Страни в главното производство

      Ищец: Hecht-Pharma GmbH

      Ответник: Hohenzollern Apotheke, Inhaber Winfried Ertelt

      Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли да се приеме, че член 3, точки 1 и 2 от Директива 2001/83/ЕО (1) не допуска национална разпоредба като предвидената в член 21, параграф 2, точка 1 от Закона за търговията с лекарствени продукти, съгласно която не е необходимо разрешение за лекарствен продукт, предназначен за приложение при хора и приготвян в аптека по доказано често издавано лекарско или зъболекарско предписание чрез прилагане на основни етапи на приготвяне, в количество до сто готови за отпускане опаковки дневно, в рамките на обичайната аптечна дейност, и предназначен за отпускане в рамките на съществуващото разрешение за аптечна дейност?
               При утвърдителен отговор на първия въпрос

               2.

               Трябва ли да се направи същият извод и когато национална разпоредба като предвидената в член 21, параграф 2, точка 1 от Закона за търговията с лекарствени продукти се тълкува в смисъл, че не е необходимо разрешение за лекарствен продукт, предназначен за приложение при хора и приготвян в аптека по доказано често издавано лекарско или зъболекарско предписание чрез прилагане на основни етапи на приготвяне, в количество до сто готови за отпускане опаковки дневно, в рамките на обичайната аптечна дейност, и предназначен за отпускане в рамките на съществуващото разрешение за аптечна дейност, при условие че лекарственият продукт или се отпуска всеки път на даден пациент по лекарско предписание, което не трябва задължително да е налице още преди приготвянето, или се изготвя в аптека, в съответствие с предписанията на фармакопеята, и е предназначен за директно отпускане на пациентите?

      (1)  Директива 2001/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 година за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба (ОВ L 311, стр. 67; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 33, стр. 3).


title: Дело C-58/12 P: Решение на Съда (голям състав) от 26 ноември 2013 г. — Groupe Gascogne SA/Европейска комисия (Обжалване — Конкуренция — Картели — Пазар на найлоновите промишлени торби — Отговорност на дружеството майка за извършеното от дъщерното дружество нарушение — Отчитане на цялостния оборот на групата при изчисляването на тавана на глобата — Прекомерна продължителност на производството пред Общия съд — Принцип на ефективната съдебна защита)

text:
               8.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 39/3

         Решение на Съда (голям състав) от 26 ноември 2013 г. — Groupe Gascogne SA/Европейска комисия
   (Дело C-58/12 P) (1)

   (Обжалване - Конкуренция - Картели - Пазар на найлоновите промишлени торби - Отговорност на дружеството майка за извършеното от дъщерното дружество нарушение - Отчитане на цялостния оборот на групата при изчисляването на тавана на глобата - Прекомерна продължителност на производството пред Общия съд - Принцип на ефективната съдебна защита)
   2014/C 39/04
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Groupe Gascogne SA (представители: P. Hubert и E. Durand, адвокати)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: F. Castillo de la Torre и N. von Lingen)

      Предмет

   Жалба срещу решението на Общия съд (четвърти състав) от 16 ноември 2011 г. по дело Groupe Gascogne/Комисия (T-72/06), с което Общият съд отхвърля искането за частична отмяна и искането за изменение на Решение C(2005) 4634 окончателен на Комисията от 30 ноември 2005 г. относно производство по член 81 ЕО (дело COMP/38.354 — Промишлени торби) във връзка с картел на пазара на найлоновите промишлени торби, и искане за изменение на посоченото решение

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Groupe Gascogne SA да заплати разноските по настоящото производство по обжалване.

      (1)  ОВ C 89, 24.3.2012 г.


title: Дело F-35/07: Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 27 ноември 2008 г.  — Klug/EMEA (Публична служба — Срочно наети служители — Неподновяване на договор с определен срок — Неблагоприятен доклад за оценка — Психически тормоз)

text:
               7.3.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 55/51

         Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 27 ноември 2008 г. — Klug/EMEA
   (Дело F-35/07) (1)

   (Публична служба - Срочно наети служители - Неподновяване на договор с определен срок - Неблагоприятен доклад за оценка - Психически тормоз)
   (2009/C 55/92)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: Bettina Klug (Лондон, Обединено кралство) (представители: първоначално W. Grupp, avocat, впоследствие S. Zickgraf, avocat)

      Ответник: Европейска агенция по лекарствата (EMEA) (представители: V. Salvatore, S. Vanlievendael, подпомагани от H.-G. Kamann и N. Rößler, avocats)
   Предмет
   Отмяна на решението на Европейска агенция по лекарствата, отхвърлящо жалбата на жалбоподателя за продължаване на трудовия му договор — Искане за нов доклад за оценка — Искане за обезщетение
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 140, 23.6.2007 г., стр. 45.


title: Дело C-247/09: Решение на Съда (осми състав) от 18 ноември 2010 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Baden-Württemberg, Германия) — Alketa Xhymshiti/Bundesagentur für Arbeit — Familienkasse Lörrach (Споразумение между Европейската общност и нейните държави членки, от една страна, и Швейцарската конфедерация, от друга страна, относно свободното движение на хора — Регламенти (ЕИО) № 1408/71, (ЕИО) № 574/72 и (ЕО) № 859/2003 — Социално осигуряване на работниците мигранти — Семейни обезщетения — Гражданин на трета държава, работещ в Швейцария и пребиваващ с децата си в държава членка, на която последните са граждани)

text:
               15.1.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 13/11

         Решение на Съда (осми състав) от 18 ноември 2010 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Baden-Württemberg, Германия) — Alketa Xhymshiti/Bundesagentur für Arbeit — Familienkasse Lörrach
   (Дело C-247/09) (1)

   (Споразумение между Европейската общност и нейните държави членки, от една страна, и Швейцарската конфедерация, от друга страна, относно свободното движение на хора - Регламенти (ЕИО) № 1408/71, (ЕИО) № 574/72 и (ЕО) № 859/2003 - Социално осигуряване на работниците мигранти - Семейни обезщетения - Гражданин на трета държава, работещ в Швейцария и пребиваващ с децата си в държава членка, на която последните са граждани)
   2011/C 13/18
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Finanzgericht Baden-Württemberg

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Alketa Xhymshiti

      Ответник: Bundesagentur für Arbeit — Familienkasse Lörrach

      Предмет

   Преюдициално запитване — Finanzgericht Baden-Württemberg — Тълкуване, от една страна, на Регламент (ЕО) № 859/2003 на Съвета от 14 май 2003 година за разширяване на приложното поле на разпоредбите на Регламент (ЕИО) № 1408/71 и Регламент (ЕИО) № 574/72 за граждани на трети страни, които все още не са субект на тези разпоредби единствено на основание тяхното гражданство (ОВ L 124, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 186) и, от друга страна, на членове 2, 13 и 76 от Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социално осигуряване на заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността (ОВ L 149, стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 26), както и на член 10, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕИО) № 574/72 на Съвета от 21 март 1972 година относно определяне на реда за прилагане на Регламент (ЕИО) № 1408/71 (ОВ L 74, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 74) — Гражданин на трета държава, който работи в Конфедерация Швейцария и пребивава със съпругата и децата си в държава членка, на която децата са граждани — Отказ да се предоставят семейни добавки от държавата членка по пребиваване — Съвместимост на такъв отказ за предоставяне на семейни добавки с посочените по-горе общностни разпоредби

      Диспозитив

               1.

               Ако гражданин на трета държава пребивава законно в държава — членка на Европейския съюз, и работи в Швейцария, в държавата членка по пребиваване за него не се прилага Регламент (ЕО) № 859/2003 на Съвета от 14 май 2003 година за разширяване на приложното поле на разпоредбите на Регламент (ЕИО) № 1408/71 и Регламент (ЕИО) № 574/72 за граждани на трети страни, които все още не са субект на тези разпоредби единствено на основание тяхното гражданство, тъй като Регламент № 859/2003 не се съдържа сред общностните актове, посочени в раздел А от приложение II към Споразумението между Европейската общност и нейните държави членки, от една страна, и Швейцарската конфедерация, от друга страна, относно свободното движение на хора, подписано на 21 юни 1999 г. в Люксембург, които страните по това споразумение са задължават да прилагат. В резултат на това не може да се установи, че държавата членка по пребиваване трябва да прилага Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социално осигуряване на заети лица, самостоятелно заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността, изменен и актуализиран с Регламент (ЕО) № 118/97 на Съвета от 2 декември 1996 г., от своя страна изменен с Регламент (ЕО) № 1992/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 година, и Регламент (ЕИО) № 574/72 на Съвета от 21 март 1972 година относно определяне на реда за прилагане на Регламент (ЕИО) № 1408/71, изменен и актуализиран с Регламент № 118/97, по отношение на посоченото заето лице и на неговата съпруга.

               2.

               Членове 2, 13 и 76 от Регламент № 1408/71, както и член 10, параграф 1, буква a) от Регламент № 574/72 не са относими за гражданка на трета държава в положението на жалбоподателката в главното производство, тъй като положението на същата попада в обхвата на законодателството на държавата членка по пребиваване. Само по себе си обстоятелството, че децата на тази гражданка са граждани на Съюза, не може да доведе до незаконосъобразност на отказа за предоставяне на семейни добавки в държавата членка по пребиваване, след като, както е видно от направените от запитващата юрисдикция констатации, не са изпълнени необходимите за такова предоставяне законови условия.

      (1)  ОВ C 233, 26.9.2009 г.


title: Дело T-894/16: Жалба, подадена на 19 декември 2016 г. — Air France/Комисия

text:
               13.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/26

         Жалба, подадена на 19 декември 2016 г. — Air France/Комисия
   (Дело T-894/16)
   (2017/C 046/30)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Société Air France (Роаси-ан-Франс, Франция) (представител: R. Sermier, avocat)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               Да отмени Решение (ЕС) 2016/1698 на Комисията от 20 февруари 2014 г. относно мерки SA.22932 (11/C) (ex NN 37/07), приведени в действие от Франция в полза на летище Marseille Provence и на авиокомпаниите — ползватели на летището,

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три основания.

               1.

               Първо основание, изведено от пороците на обжалваното решение по отношение на помощта на департамент Bouches-du-Rhône за терминала „Marseille-Provence 2“ (MP2). По-специално,

                           —

                           мярката не отговаряла на ясно определени цели от общ интерес. Преценката на Комисията, която се съдържа в обжалваното решение, била опорочена от липса на мотиви, от грешка при прилагане на правото и от грешки в преценката относно:

                                       —

                                       целта в отговор на очаквано нарастване на въздушния пътникопоток;

                                       —

                                       целта във връзка с насърчаването на икономическото развитие на региона;

                           —

                           помощта не била необходима.

               2.

               Второ основание, изведено от пороците на обжалваното решение по отношение на договора за закупуване на рекламно пространство с дружеството Airport Marketing Services.

               3.

               Трето основание, изведено от пороците на обжалваното решение по отношение на тарифите за пътническата такса на терминал MP2.


title: Дело C-535/13: Определение на Съда (трети състав) от 17 юли 2014 г. (преюдициално запитване от Monomeles Protodikeio Athinon — Гърция) — Honda Giken Kogyo Kabushiki Kaisha/Maria Patmanidi AE (Преюдициално запитване — Член 99 от Процедурния правилник на Съда — Марки — Право на притежателя на марка да се противопостави на първото пускане на пазара на Европейското икономическо пространство (ЕИП) без негово съгласие на стоки, обозначени с тази марка)

text:
               17.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 409/25

         Определение на Съда (трети състав) от 17 юли 2014 г. (преюдициално запитване от Monomeles Protodikeio Athinon — Гърция) — Honda Giken Kogyo Kabushiki Kaisha/Maria Patmanidi AE
   (Дело C-535/13) (1)

   ((Преюдициално запитване - Член 99 от Процедурния правилник на Съда - Марки - Право на притежателя на марка да се противопостави на първото пускане на пазара на Европейското икономическо пространство (ЕИП) без негово съгласие на стоки, обозначени с тази марка))
   2014/C 409/37
   Език на производството: гръцки

      Запитваща юрисдикция

   Monomeles Protodikeio Athinon

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Honda Giken Kogyo Kabushiki Kaisha

      Ответник: Maria Patmanidi AE

      Диспозитив

   Членове 5 и 7 от Първа директива 89/104/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно марките, изменена със споразумението за Европейското икономическо пространство от 2 май 1992 г., както и членове 9 и 13 от Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността, трябва д се тълкуват в смисъл, че притежателят на марка може да се противопостави на първото пускане на пазара в Европейското икономическо пространство или в Европейския съюз без негово съгласие на стоки, които първоначално са били обозначени с тази марка.

      (1)  ОВ C 377, 21.12.2013 г.


title: Дело C-563/10: Преюдициално запитване, отправено от Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen (Германия) на 1 декември 2010 г. — Kashayar Khavand срещу Федерална република Германия

text:
               5.2.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/7

         Преюдициално запитване, отправено от Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen (Германия) на 1 декември 2010 г. — Kashayar Khavand срещу Федерална република Германия
   (Дело C-563/10)
   2011/C 38/09
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Kashayar Khavand

      Ответник: Федерална република Германия

      Преюдициални въпроси

               1.

               Следва ли хомосексуалността да се разглежда като сексуалната ориентация по смисъла на член 10, параграф 1, буква г), второ изречение от Директива 2004/83/ЕО (1) и може ли да представлява достатъчно основание за преследване?

               2.

               При утвърдителен отговор на първия въпрос:

                           а)

                           Какъв е обхватът на закрилата на хомосексуалната активност?

                           б)

                           Може ли да се изисква от лицето с хомосексуални наклонности да прикрива в родината си своята сексуална ориентация, като не я разгласява?

                           в)

                           Следва ли при тълкуването и прилагането на член 10, параграф 1, буква г) от Директива 2004/83/ЕО да се вземат предвид специалните изисквания за опазването на обществения ред и морал или в случаите на хомосексуална активност се предоставя същата закрила, каквато се предоставя и на хетеросексуалните лица?

      (1)  Директива 2004/83/ЕО на Съвета от 29 април 2004 година относно минималните стандарти за признаването и правното положение на гражданите на трети страни или лицата без гражданство като бежанци или като лица, които по други причини се нуждаят от международна закрила, както и относно съдържанието на предоставената закрила (ОВ L 304, стр. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 7, стр. 52).


title: Дело T-464/15: Жалба, подадена на 11 август 2015 г. — Othman/Съвет

text:
               12.10.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 337/33

         Жалба, подадена на 11 август 2015 г. — Othman/Съвет
   (Дело T-464/15)
   (2015/C 337/34)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Razan Othman (Дамаск, Сирия) (представител: E. Ruchat, avocat)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да обяви жалбата му за допустима и основателна,

               —

               съответно да отмени Решение (ОВППС) 2015/837 от 28 май 2015 г. и последващите актове за изпълнението му в частта, в която се отнасят до жалбоподателя,

               —

               да осъди Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Жалбоподателят изтъква три основания за обжалване, които са по същество идентични или сходни с изложените по дело T-432/11, Makhlouf/Съвет (1).

      (1)  ОВ C 290, стр. 13.


title: Дело C-503/15: Преюдициално запитване от Secretario Judicial del Juzgado de Violencia sobre la Mujer de Terrassa (Испания), постъпило на 23 септември 2015 г. — Ramón Margarit Panicello/Pilar Hernández Martínez

text:
               14.12.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 414/19

         Преюдициално запитване от Secretario Judicial del Juzgado de Violencia sobre la Mujer de Terrassa (Испания), постъпило на 23 септември 2015 г. — Ramón Margarit Panicello/Pilar Hernández Martínez
   (Дело C-503/15)
   (2015/C 414/23)
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Secretario Judicial del Juzgado de Violencia sobre la Mujer de Terrassa

      Страни в главното производство

      Ищец: Ramón Margarit Panicello

      Ответник: Pilar Hernández Martínez

      Преюдициални въпроси

               1)

               Противоречат ли членове 34, 35, 207.2, 207.3 и 207.4 от Ley 1/2000, уреждащи административното производство „jura de cuentas“, на член 47 от Хартата за основните права на Европейския съюз (1), доколкото не допускат възможност за съдебен контрол? При положителен отговор,
               в рамките на производството по членове 34 и 35 от Ley 1/2000 съдебният секретар има ли качеството на „юрисдикция“ за целите на член 267 от Договора за функционирането на Европейския съюз“?

               2)

               Противоречат ли членове 34 и 35 от Ley 1/2000, които не допускат служебен контрол за евентуални неравноправни клаузи или нелоялни търговски практики в договори, сключени между адвокати и физически лица, които действат извън рамките на своята търговска или професионална дейност, на член 6, параграф 1 и член 7, параграф 2 от Директива 93/13/ЕИО (2) и член 6, параграф 1, буква г), член 11 и член 12 от Директива 2005/29/ЕО (3)?

               3)

               Противоречат ли членове 34 и 35 от Ley 1/2000, които не допускат събирането на доказателства в административното производство „jura de cuentas“, на член 6, параграф 1 и член 7, параграф 2 от Директива 93/13/ЕИО, както и на точка 1, буква р) от приложението към същата директива?

      (1)  ОВ C 364, 2000 г., стр. 1.

      (2)  Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори (OB L 95, стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273 и поправка в ОВ L 293, 2014 г., стр. 59).

      (3)  Директива 2005/29/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 11 май 2005 година относно нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители на вътрешния пазар и изменение на Директива 84/450/ЕИО на Съвета, Директиви 97/7/EО, 98/27/EО и 2002/65/EО на Европейския парламент и на Съвета, и Регламент (EО) № 2006/2004 на Европейския парламент и на Съвета („Директива за нелоялни търговски практики“) (OB L 149, стр. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 14, стр. 260).


title: Дело T-4/10: Определение на Общия съд от 30 юни 2011 г. — Al Saadi/Комисия (Смърт на жалбоподателя — Невъзобновяване на производството с участието на правоприемниците — Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)

text:
               24.9.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/19

         Определение на Общия съд от 30 юни 2011 г. — Al Saadi/Комисия
   (Дело T-4/10) (1)

   (Смърт на жалбоподателя - Невъзобновяване на производството с участието на правоприемниците - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)
   2011/C 282/36
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Faraj Faraj Hassan Al Saadi (Лестър, Великобритания) (представители: J. Jones и M. Arani)

      Ответник: Европейска комисия (представители: M. Konstantinidis, T. Scharf и E. Paasivirta

      Встъпили страни в подкрепа на ответника: Съвет на Европейския съюз (представители: R. Szostak и E. Finnegan); Италианска република (представители: първоначално G. Palmieri, впоследствие G. Albenzio) и Френска република (представители: G. de Bergues, E. Belliard и L. Butel)

      Предмет

   Искане за частична отмяна на Регламент (ЕО) № 954/2009 на Комисията от 13 октомври 2009 година за изменение за сто и четиринадесети път на Регламент (ЕО) № 881/2002 на Съвета за налагане на някои специфични ограничителни мерки, насочени срещу определени физически лица и образувания, свързани с Осама бен Ладен, мрежата на Ал Кайда и талибаните (ОВ L 269, стр. 20), доколкото жалбоподателят е включен в списъците на лицата, групите и образуванията, спрямо които се прилагат тези разпоредби.

      Диспозитив

               1.

               Липсва основание за постановяване на съдебно решение по съществото на жалбата.

               2.

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 51, 27.2.2010 г.


title: Дело T-168/06: Определение на Първоинстанционния съд от 11 септември 2008 г. — Италианска република/Комисия

text:
               22.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/63

         Определение на Първоинстанционния съд от 11 септември 2008 г. — Италианска република/Комисия
   (Дело T-168/06) (1)

   (2008/C 301/114)

      Език на производството: италиански

   Председателят на втори състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 190, 12.8.2006 г.


title: Дело F-26/07: Иск, предявен на 21 март 2007 г. — Potoms и Scillia/Парламент

text:
               26.5.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 117/37

         Иск, предявен на 21 март 2007 г. — Potoms и Scillia/Парламент
   (Дело F-26/07)
   (2007/C 117/58)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищци: Gerrit Potoms (Малин, Белгия) и Mario Scillia (Брюксел, Белгия) [представители: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis и E. Marchal, адвокати]

      Ответник: Европейски парламент
   Искания на ищците

               —

               да се обявят за незаконосъобразни член 5 и член 12 от Правилника за персонала;

               —

               да се отменят индивидуалните решения за назначаване на ищците на длъжност „администратор“, доколкото с посочените им се присъжда степен на основание член 5, параграф 2 от Приложение XIII към Правилника;

               —

               да се обявят за незаконосъобразни мерките по прилагане за присъждане на точки за заслуги и за повишение, доколкото въпросните предвиждат премахване на точките за заслуги и за повишение в случай на преминаване от една функционална група в друга;

               —

               да се отменят индивидуалните решения за премахване на точките за заслуги и за повишение, натрупани от ищците в тяхната предишна категория;

               —

               да се отменят индивидуалните решения за прилагане на по-нисък от 1 коефициент за определяне на възнаграждението на ищците;

               —

               да се осъди ответника да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи
   Ищците изтъкват правни основания, твърде сходни с изтъкнатите по дело F-31/06 (1).

      (1)  OВ C 131, 3.6.2006 г., стр. 50.


title: Дело T-476/15: Жалба, подадена на 19 август 2015 г. — European Food/СХВП — Société des Produits Nestlé (FITNESS)

text:
               12.10.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 337/37

         Жалба, подадена на 19 август 2015 г. — European Food/СХВП — Société des Produits Nestlé (FITNESS)
   (Дело T-476/15)
   (2015/C 337/42)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: European Food SA (Драганещи, Румъния) (представител: I. Speciac, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Société des Produits Nestlé SA (Веве, Швейцария)

      Данни за производството пред СХВП

      Притежател на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорна марка: словна марка на Общността „FITNESS“ — марка на Общността № 2 470 326

      Производство пред СХВП: производство по обявяване на недействителност

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 19.6.2015 г. по преписка R 2542/2013-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение и да върне преписката на СХВП за произнасяне в съответствие с неговото решение,

               —

               при условията на евентуалност, да измени обжалваното решение и да заличи марка на Общността „Fitness“ № 2470326,

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на правило 37, буква б), подточка vi и правило 50, параграф 1 от Регламент № 2868/95 и на член 76 от Регламент №o207/2009;

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) и на член 52, параграф 1, буква a) от Регламент № 207/2009;

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, буква в) и на член 52, параграф 1, буква a) от Регламент № 207/2009.


title: Дела C-362/07 и C-363/07: Решение на Съда (трети състав) от 11 декември 2008 г. (преюдициални запитвания от Tribunal d'instance du VIIème arrondissement de Paris — Франция) — Kip Europe SA, Kip (UK) Ltd, Caretrex Logistiek BV, Utax GmbH (C-362/07), Hewlett Packard International SARL (C-363/07)/Administration des douanes — Direction Générale des douanes et droits indirects (Обща митническа тарифа — Комбинирана номенклатура — Тарифно класиране — Многофункционални устройства — Устройства, които се състоят от модул лазерен принтер и от модул за електронно сканиране точка по точка, с функция на фотокопир — Позиция 8471 — Позиция 9009)

text:
               7.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 32/6

         Решение на Съда (трети състав) от 11 декември 2008 г. (преюдициални запитвания от Tribunal d'instance du VIIème arrondissement de Paris — Франция) — Kip Europe SA, Kip (UK) Ltd, Caretrex Logistiek BV, Utax GmbH (C-362/07), Hewlett Packard International SARL (C-363/07)/Administration des douanes — Direction Générale des douanes et droits indirects
   (Дела C-362/07 и C-363/07) (1)

   (Обща митническа тарифа - Комбинирана номенклатура - Тарифно класиране - Многофункционални устройства - Устройства, които се състоят от модул лазерен принтер и от модул за електронно сканиране точка по точка, с функция на фотокопир - Позиция 8471 - Позиция 9009)
   (2009/C 32/10)
   Език на производството: френски
   Препращаща юрисдикция
   Tribunal d'instance du VIIème arrondissement de Paris
   Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Kip Europe SA, Kip (UK) Ltd, Caretrex Logistiek BV, Utax GmbH (C-362/07), Hewlett Packard International SARL (C-363/07)

      Ответник: Administration des douanes — Direction Générale des douanes et droits indirects
   Предмет
   Преюдициално запитване — Tribunal d'instance du VIIème arrondissement de Paris — Тълкуване на Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (ОВ L 256, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 4, стр. 3), в редакцията му, приложима към обстоятелствата по спора в главното производство и действителност на Регламент (ЕО) № 400/2006 от 8 март 2006 г. относно класирането на определени стоки в Комбинираната номенклатура (КН) (ОВ L 70, стр. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 20, стр. 109) — Многофункционално устройство, съставено чрез съвместяване на модул лазерен принтер, модул скенер и модул компютър — Класиране в тарифна позиция 8471 60 40 (автоматични машини за обработка на информация) въз основа на общо правило 3 б) за тълкуване на КН (функция принтиране, която придава на устройството неговите „основни характеристики“) или в позиция 9009 12 00 (Фотокопирни апарати) съобразно бележка 5 Д от глава 84 на КН (устройство, което изпълнява самостоятелно собствена функция — копиране, различна от обработката на информация)
   Диспозитив

               1.

               Глава 84, забележка 5 Д от Комбинираната номенклатура, представляваща приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа, изменена с Регламент (ЕО) № 1719/2005 на Комисията от 27 октомври 2005 година, трябва да се тълкува в смисъл, че „самостоятелна функция, различна от обработката на информация“ изпълняват само устройствата, които включват машина за автоматична обработка на информация или работят свързани с такава машина и чиято функция не се причислява към обработката на информация.

               2.

               Ако функцията на фотокопир, която имат въпросните устройства по главните производства, е второстепенна по отношение на функциите принтиране и електронно сканиране точка по точка, тези устройства трябва да се считат за единици на автоматични машини за обработка на информация по смисъла на глава 84, забележка 5 Б от Комбинираната номенклатура, представляваща приложение I към Регламент № 2658/87, изменена с Регламент (ЕО) № 1719/2005, които единици съобразно забележка 5 В от тази глава спадат към позиция 8471 от тази номенклатура, ако са налице поотделно. В такъв случай релевантната подпозиция трябва да се определи съобразно раздел XVI, забележка 3 от посочената номенклатура. В замяна на това, ако значението на тази функция на фотокопир е равностойно на това на другите две функции, съобразно точка 3, буква б) от Общите правила за тълкуване на същата номенклатура тези устройства трябва да се класират в позицията, която отговаря на модула, придаващ основния им характер. Ако не е възможно това да бъде установено, устройствата би трябвало да бъдат класирани в позиция 9009 съобразно точка 3, буква в) от посочените Общи правила.

               3.

               Разглеждането на петите въпроси не повдига никакъв елемент, който може да засегне действителността на точка 4 от приложението към Регламент (ЕО) № 400/2006 на Комисията от 8 март 2006 година относно класирането на определени стоки в Комбинираната номенклатура.

      (1)  ОВ C 269, 10.11.2007 г.