title: Дело T-379/08: Жалба, подадена на 11 септември 2008 г. — Mustang/СХВП — Decathlon (изображение на вълниста линия)

text:
               6.12.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/35

         Жалба, подадена на 11 септември 2008 г. — Mustang/СХВП — Decathlon (изображение на вълниста линия)
   (Дело T-379/08)
   (2008/C 313/64)
   Език на жалбата: немски
   Страни

      Жалбоподател: Mustang — Bekleidungswerke GmbH + Co. KG (Künzelsau, Германия) (представители: A. Klett и K. Weimer, Rechtsanwälte)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Decathlon SA (Villeneuve d'Ascq, Франция)
   Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 8 юли 2008 година по преписка R 859/2007-4 и

               —

               да се осъди ответника да заплати съдебните разноски по настоящото производство и разноските по производството пред апелативния състав, включително необходимите разходи на жалбоподателя в двете производства.

         Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят.

      Марка на Общността, предмет на спора: Изображение на вълниста линия за стоки и услуги от класове 3, 18 и 25 — Заявка № 081 352

      Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: Decathlon SA

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Национална и международна фигуративна марка за стоки от класове 3, 18 и 25, която се състои от изображение на бяла вълниста линия върху черен фон einer

      Решение на отдела по споровете: Уважава възражението

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 40/94 на Съвета, тъй не са налице визуални, слухови и концептуални прилики между конфликтните марки, които прилики обосновават възможност от объркване.


title: Дело T-295/16: Определение на Общия съд от 7 март 2017 г. — SymbioPharm/EMA (Жалба за отмяна — Лекарствени продукти за хуманна употреба — Започване на процедурата за отнасяне на въпроса до ЕМА — Членове 31 — 34 от Директива 2001/83/ЕО — Лекарствен продукт „Symbioflor 2“ и лекарствени продукти със сходни наименования — Акт, който не подлежи на обжалване — Подготвителен акт — Недопустимост)

text:
               8.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 144/45

         Определение на Общия съд от 7 март 2017 г. — SymbioPharm/EMA
   (Дело T-295/16) (1)

   ((Жалба за отмяна - Лекарствени продукти за хуманна употреба - Започване на процедурата за отнасяне на въпроса до ЕМА - Членове 31 — 34 от Директива 2001/83/ЕО - Лекарствен продукт „Symbioflor 2“ и лекарствени продукти със сходни наименования - Акт, който не подлежи на обжалване - Подготвителен акт - Недопустимост))
   (2017/C 144/61)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: SymbioPharm GmbH (Херборн, Германия) (представител: A. Sander, адвокат)

      Ответник: Европейска агенция по лекарствата (EMA) (представители: T. Jabłoński, N. Rampal Olmedo, I. Ratescu)

      Предмет

   Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на писмото на ЕМА от 1 април 2016 г. за започване на процедурата по членове 32—34 от Директива 2001/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 година за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба (ОВ L 311, 2001 г., стр. 67; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 33, стр. 3) по отношение на лекарствения продукт „Symbioflor 2“ и лекарствените продукти със сходни наименования вследствие на подадено от Федерална република Германия уведомление по член 31 от Директивата

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2)

               Осъжда SymbioPharm GmbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 279, 1.8.2016 г.


title: Дело T-378/06: Решение на Общия съд от 24 март 2011 г. — IMI и др./Комисия ( „Конкуренция — Картели — Сектор на медните съединители и на съединителите от медни примеси — Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО — Глоби — Релевантен оборот — Известие относно сътрудничеството — Насоки относно метода за определяне на размера на глобите — Равно третиране“ )

text:
               14.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 145/20

         Решение на Общия съд от 24 март 2011 г. — IMI и др./Комисия
   (Дело T-378/06) (1)

   (Конкуренция - Картели - Сектор на медните съединители и на съединителите от медни примеси - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Глоби - Релевантен оборот - Известие относно сътрудничеството - Насоки относно метода за определяне на размера на глобите - Равно третиране)
   2011/C 145/29
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: MI plc (Бирмингам, Обединеното кралство); IMI Kynoch Ltd (Бирмингам); Yorkshire Fittings Ltd (Лийдс, Обединеното кралство); VSH Italia Srl (Bregnano, Италия); Comap SA, по-рано Aquatis France SAS (La Chapelle-St-Mesmin, Франция); и Simplex Armaturen + Fittings GmbH & Co. KG (Argenbühl — Eisenharz, Германия) (представители: M. Struys и D. Arts, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: A. Nijenhuis и V. Bottka, подпомагани от S. Kinsella, solicitor, и K. Nordlander, avocat)

      Предмет

   Искане за частична отмяна на Решение C(2006) 4180 окончателен на Комисията от 20 септември 2006 г. относно производство по прилагане на член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/F-1/38.121 — Съединители), както и, при условията на евентуалност, намаляване на размера на глобата, наложена на жалбоподателите в посоченото решение.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда IMI plc, IMI Kynoch Ltd, Yorkshire Fittings Ltd, VSH Italia Srl, Comap SA и Simplex Armaturen + Fittings GmbH & Co. KG да заплатят съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 20 от 27.1.2007 г.


|

Решение на Съда от 10 декември 2010 година по дело E-8/10 — Надзорният орган на ЕАСТ срещу Република Исландия (Неспазване на задължения от договаряща се страна — Директива 2005/36/ЕО относно признаването на професионалните квалификации)

Официален вестник n° C 148 , 19/05/2011 стр. 0003 - 0003

		Решение на Съдаот 10 декември 2010 годинапо дело E-8/10Надзорният орган на ЕАСТ срещу Република Исландия(Неспазване на задължения от договаряща се страна — Директива 2005/36/ЕО относно признаването на професионалните квалификации)2011/C 148/03По дело E-8/10 Надзорният орган на ЕАСТ срещу Република Исландия — ИСКАНЕ за постановяване, че с неприемането на или с неуведомяването в предвидения срок на Надзорния орган на ЕАСТ относно всички мерки, необходими за пълното транспониране в националното законодателство на акта, посочен в точка 1 от приложение VII към Споразумението за ЕИП, а именно Директива 2005/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 септември 2005 г. относно признаването на професионалните квалификации, адаптиран към Споразумението за ЕИП с Протокол 1 към него, Република Исландия не е изпълнила своите задължения съгласно член 63, параграф 1 от директивата и съгласно член 7 от Споразумението за ЕИП, Съдът в състав Carl Baudenbacher, председател, Thorgeir Örlygsson и Henrik Bull (съдия-докладчик), съдии, излезе с решение на 10 декември 2010 г., чийто диспозитив постановява:С настоящото Съдът:1. Постановява, че с неприемането в предвидения срок на всички мерки, необходими за пълното транспониране на акта, посочен в точка 1 от приложение VII към Споразумението за ЕИП, а именно Директива 2005/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 септември 2005 г. относно признаването на професионалните квалификации, адаптиран към Споразумението за ЕИП с Протокол 1 към него, Република Исландия не е изпълнила своите задължения съгласно член 63, параграф 1 от директивата и съгласно член 7 от Споразумението за ЕИП.2. Нарежда на Република Исландия да поеме разноските по съдебното производство.--------------------------------------------------


title: Дело C-471/15: Преюдициално запитване от Vestre Landsret (Дания), постъпило на 7 септември 2015 г. — Sjelle Autogenbrug I/S/Skatteministeriet

text:
               3.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 363/25

         Преюдициално запитване от Vestre Landsret (Дания), постъпило на 7 септември 2015 г. — Sjelle Autogenbrug I/S/Skatteministeriet
   (Дело C-471/15)
   (2015/C 363/32)
   Език на производството: датски

      Запитваща юрисдикция

   Vestre Landsret

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Sjelle Autogenbrug I/S

      Ответник: Skatteministeriet

      Преюдициални въпроси

   При разглежданите в настоящото дело обстоятелства могат ли части от излезли от употреба превозни средства, които регистрирано за целите на ДДС предприятие за повторна употреба на превозни средства демонтира от превозно средство с цел препродажбата им като резервни части, да се разглеждат като стоки втора употреба по смисъла на член 311, параграф 1, точка 1 от Директива 2006/112/ЕО (1) на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност?

      (1)  OВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език,2007 г., глава 9, том 3, стр. 7.


title: Дело T-588/10: Решение на Общия съд от 13 декември 2012 г. — Гърция/Комисия (ФЕОГА — Секция „Гарантиране“ — Разходи, изключени от финансиране — Полски култури — Стафиди — Суров тютюн — Специфични мерки за малките острови в Егейско море относно някои селскостопански продукти — Овче и козе месо — Кръстосано спазване — Пропорционалност)

text:
               9.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/18

         Решение на Общия съд от 13 декември 2012 г. — Гърция/Комисия
   (Дело T-588/10) (1)

   (ФЕОГА - Секция „Гарантиране“ - Разходи, изключени от финансиране - Полски култури - Стафиди - Суров тютюн - Специфични мерки за малките острови в Егейско море относно някои селскостопански продукти - Овче и козе месо - Кръстосано спазване - Пропорционалност)
   2013/C 38/30
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Жалбоподател: Република Гърция (представители: I. Chalkias, E. Leftheriotou и X. Basakou)

      Ответник: Европейска комисия (представители: D. Triantafyllou, H. Tserepa-Lacombe и A. Markoulli)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение 2010/668/ЕС на Комисията от 4 ноември 2010 г. за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на селското стопанство (ФЕОГА), секция „Гарантиране“, на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (ОВ L 288, стр. 24), доколкото с това решение се изключват от финансиране някои разходи на Република Гърция.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Република Гърция да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 89, 19.3.2011 г.


title: Дело T-86/07: Иск, предявен на 21 март 2007 г. — Deichmann-Schuhe/СХВП — Design for Woman (DEITECH)

text:
               26.5.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 117/27

         Иск, предявен на 21 март 2007 г. — Deichmann-Schuhe/СХВП — Design for Woman (DEITECH)
   (Дело T-86/07)
   (2007/C 117/42)
   Език, на който е изготвен искът: немски
   Страни

      Ищец: Heinrich Deimann-Schuhe GmbH & Co. KG (Есен, Германия) [представител: O. Rauscher, адвокат]

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Design for Woman SA
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени решението от 22 януари 2007 г. на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (Дело R 791/2006-2),

               —

               да се отхвърли заявката за регистрация на марка на Общността № 3378643 по отношение на всички стоки от клас 25 (облекло, обувни артикули, шапки),

               —

               да се осъди Службата за хармонизация във вътрешния пазар да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Design for Woman SA

      Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка „DEITECH “за стоки от класове 18 и 25 (регистрация № 3378643).

      Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: ищецът.

      Марка или знак, на който е направено позоваване в подкрепа на възражението: германска фигуративна марка „DEI-tex “за стоки от клас 25 и международна фигуративна марка „DEI-tex “за стоки от клас 25, като възражението се отнася до регистрацията в клас 25.

      Решение на отдела по споровете: Отхвърля възражението.

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: Нарушение на член 43, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 40/94 (1), тъй като представените от ищеца доказателства са били счетени за недостатъчни да потвърдят реалното използване на марката, както и нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 40/94, тъй като е налице вероятност от объркване между конфликтните марки.

      (1)  Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 септември 1993 г. относно марката на Общността (ОВ 1994 г., L 11, стр. 1).


title: Дело C-599/13: Преюдициално запитване, отправено от Raad van State (Нидерландия) на 22 ноември 2013 г. — Vereniging Somalische Amsterdam en Omgeving (Somvao), ответник: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

text:
               25.1.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/12

         Преюдициално запитване, отправено от Raad van State (Нидерландия) на 22 ноември 2013 г. — Vereniging Somalische Amsterdam en Omgeving (Somvao), ответник: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
   (Дело C-599/13)
   2014/C 24/22
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Raad van State

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Vereniging Somalische Amsterdam en Omgeving (Somvao)

      Ответник: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      Преюдициални въпроси

               1.

               Съставлява ли член 4 от Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 (1) на Съвета от 18 декември 1995 година относно защитата на финансовите интереси на Европейските общности или член 53б, параграф 2, буква в) от Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 (2) на Съвета от 25 юни 2002 г. относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности, изменен с Регламент (ЕО, Евратом) № 1995/2006 (3) на Съвета от 13 декември 2006 година, правно основание, на което националните административни органи да изменят вече определена по размер субсидия от Европейския фонд за бежанците в ущърб на бенефициера на тази субсидия и да искат от него да я възстанови?

               2.

               Съставлява ли член 25, параграф 2 от Решение 2004/904/ЕО (4) на Съвета от 2 декември 2004 година за създаване на [Европейския фонд за бежанците] за периода 2005—2010 г. правно основание, на което националните административни органи да изменят вече определена по размер субсидия от Европейския фонд за бежанците в ущърб на бенефициера на тази субсидия и да изискат от него да я възстанови, без за това да е необходимо с националното право да се предоставя това правомощие?

      (1)  ОВ L 312, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 1, стр. 166.

      (2)  ОВ L 248, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 198.

      (3)  ОВ L 390, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 7, стр. 137.

      (4)  ОВ L 381, стр. 52; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 7, стр. 103.


title: Дело F-55/06: Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 25 януари 2007 г. — Augusto de Albuquerque/Комисия (Длъжностни лица — Преназначение — Член 7, параграф 1 от Правилника — Явна грешка в оценката — Принцип за равно третиране — Злоупотреба с власт — Интерес на службата)

text:
               10.3.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 56/41

         Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 25 януари 2007 г. — Augusto de Albuquerque/Комисия
   (Дело F-55/06) (1)

   (Длъжностни лица - Преназначение - Член 7, параграф 1 от Правилника - Явна грешка в оценката - Принцип за равно третиране - Злоупотреба с власт - Интерес на службата)
   (2007/C 56/77)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Augusto de Albuquerque (Woluwé-St-Etienne, Белгия) [представители: C.Mourato, адвокат]

      Ответник: Комисия на Европейските общности [представлявана от: J. Curral и K. Herrmann, представители]
   Предмет
   Отмяна на решението на Органа по назначаването от 2 февруари 2006 г., с което се отхвърля жалбата, подадена от ищеца срещу решението от 23 септември 2005 г. на Генералния директор на ГД „INFSO“ („Информационно общество и медии“) за временното му преместване в интерес на службата на длъжност началник на отдел INFSO.G.2 „Микро и наносистеми“
   Диспозитив

               1)

               Искът се отхвърля.

               2)

               Всяка страна следва да заплати своите съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 154, 1.7.2006 г., стр. 28.


title: Дело C-507/13: Жалба, подадена на 20 септември 2013 г. — Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия/Европейски парламент, Съвет на Европейския съюз

text:
               7.12.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 359/4

         Жалба, подадена на 20 септември 2013 г. — Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия/Европейски парламент, Съвет на Европейския съюз
   (Дело C-507/13)
   2013/C 359/05
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: E. Jenkinson, S. Behzadi-Spencer, представители, и K. Beal, QC)

      Ответници: Европейски парламент, Съвет на Европейския съюз

      Жалбоподателят иска от Съда:

               —

               да отмени член 94, параграф 1, буква ж), член 94, параграф 2 и/или член 162, параграфи 1 и 3 от Директивата ДКИ IV (1),

               —

               да отмени член 450, параграф 1, букви г), и) и/или й), и/или член 521, параграф 2 от Регламент за капиталовите изисквания (2),

               —

               да осъди Европейския парламент и Съвета на Европейския съюз да заплатят направените в настоящото производство съдебни разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Обединеното кралство иска отмяната на ограничен брой разпоредби в някои законодателни актове на Европейския парламент и на Съвета на Европейския съюз по реда на член 263 от Договора за функционирането на Европейския съюз (наричан по-нататък „ДФЕС“). Жалбата за отмяна се отнася до „Пакет ДКИ IV“, който влиза в сила на 17 юли 2013 г. Пакетът съдържа нова Директива за капиталовите изисквания, Директива 2013/36/ЕС; и нов Регламент за капиталовите изисквания. Обединеното кралство оспорва определени разпоредби единствено от тези актове, а именно:

               i)

               Член 94, параграф 1, буква ж), член 94, параграф 2 и член 162, параграфи 1 и 3 от Директива 2013/36/ЕС (наричана по-нататък „Директива ДКИ IV“), публикувана в Официален вестник на 27 юни 2013 г. Директивата е влязла в сила на 17 юли 2013 г. в съответствие с член 164.

               ii)

               Член 450, параграф 1, буква г), член 450, параграф 1, буква и), член 450, параграф 1, буква й) и член 521, параграф 2 от Регламента за капиталовите изисквания, Регламент (ЕС) № 575/2013 (наричан по-нататък „Регламент за КИ“). Регламентът за КИ е публикуван в Официален вестник на 27 юни 2013 г., но влиза в сила на 28 юни 2013 г. в съответствие с член 521, параграф 1. На основание член 521, параграф 2 той се прилага, считано от 1 януари 2014 г.

         Със спорните актове Парламентът и Съветът са въвели поредица от мерки относно променливото възнаграждение, което е допустимо да бъде заплащано на определени служители на институции (т.е. кредитни институции и инвестиционни посредници, така както са определени в член 4 от Регламента за КИ). По-специално член 94, параграф 1, буква ж) от Директива ДКИ IV въвежда ограничение на променливото възнаграждение, което може да бъде заплатено на определени категории „поемащи съществен риск служители“. Това в разговорния език се нарича „таван на бонусите на банковите служители“. Освен това по силата на член 94, параграф 2 от Директива ДКИ IV законодателят на ЕС е предоставил на Европейския банков орган (наричан по-нататък „ЕБО“), който представлява агенция, създадена съгласно член 114 ДФЕС, задачата да установи критериите, чрез които се определят „поемащите съществен риск служители“ във всяка определена институция и да разработи насоки относно дисконтовия процент, който може да бъде прилаган към дългосрочните променливи възнаграждения. След като те бъдат установени, член 450 от Регламента за кредитните изисквания задължава институциите да публикуват с цел публично оповестяване определена информация относно заплатите на тези лица.
   Обединеното кралство твърди, че спорните разпоредби следва да се отменят на следните основания:

               i)

               Спорните разпоредби са с неподходящо правно основание от Договора;

               ii)

               Спорните разпоредби са несъразмерни и/или не отговорят на принципа на субсидиарност;

               iii)

               Спорните разпоредби действат по начин, при който се нарушава принципът на правната сигурност;

               iv)

               Възлагането на определени задачи на ЕБО и предоставянето на определени правомощия на Комисията е ultra vires;

               v)

               Посочените изисквания за оповестяване съгласно Регламента за КИ, нарушават принципите за защита на личните данни и на личния живот съгласно правото на ЕС.

               vi)

               Доколкото се изисква член 94, параграф 1, буква ж) да се прилага по отношение на служители на институции извън ЕИП, това нарушава член 3, параграф 5 от ДЕС и установения в обичайното международно право принцип на териториалност.

      (1)  Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година относно достъпа до осъществяването на дейност от кредитните институции и относно пруденциалния надзор върху кредитните институции и инвестиционните посредници, за изменение на Директива 2002/87/ЕО и за отмяна на директиви 2006/48/ЕО и 2006/49/ЕО (ОВ L 176, стр. 338; поправка ОВ L 208, 2013 г., стр. 73).

      (2)  Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година относно пруденциалните изисквания за кредитните институции и инвестиционните посредници и за изменение на Регламент (ЕС) № 648/2012 (ОВ L 176, стр. 1; поправка ОВ L 208, 2013 г., стр. 68).


title: Дело T-277/08: Решение на Първоинстанционния съд от 11 ноември 2009 г. — Bayer Healthcare/СХВП — Uriach-Aquilea OTC (CITRACAL) (Марка на Общността — Процедура по възражение — Заявка за словна марка на Общността CITRACAL — По-ранна национална словна марка CICATRAL — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Сходство на стоките — Сходство на знаците — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))

text:
               19.12.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 312/29

         Решение на Първоинстанционния съд от 11 ноември 2009 г. — Bayer Healthcare/СХВП — Uriach-Aquilea OTC (CITRACAL)
   (Дело T-277/08) (1)

   (Марка на Общността - Процедура по възражение - Заявка за словна марка на Общността CITRACAL - По-ранна национална словна марка CICATRAL - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Сходство на стоките - Сходство на знаците - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   2009/C 312/47
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Bayer Healthcare LLC (Morristown, New Jersey, Съединени щати) (представител: M. Edenborough, barrister)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: D. Botis)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Uriach-Aquilea OTC, SL (Palau-Solita i Plegamans, Испания)

      Предмет

   Жалба, подадена срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 5 май 2008 г. (преписка R 459/2007-4), във връзка с процедура по възражение между Uriach-Aquilea OTC, SL и Bayer Healthcare LLC.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Bayer Healthcare LLC да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 236, 13.9.2008 г.


title: Дело C-535/06 P: Жалба, подадена на 28 декември 2006 г. от Moser Baer India Ltd срещу Решение на Първоинстанционния съд (четвърти състав), постановено на 4 октомври 2006 г. по дело T-300/03, Moser Baer India Ltd/Съвет на Европейските общности

text:
               24.3.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 69/3

         Жалба, подадена на 28 декември 2006 г. от Moser Baer India Ltd срещу Решение на Първоинстанционния съд (четвърти състав), постановено на 4 октомври 2006 г. по дело T-300/03, Moser Baer India Ltd/Съвет на Европейските общности
   (Дело C-535/06 P)
   (2007/C 69/06)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Moser Baer India Ltd (представители: K. Adamantopoulos, Δικηγόρος, R. MacLean и J. Branton, Solicitors)

      Други страни в производството: Съвет на Европейския съюз, Комисия на Европейските общности, Committee of European CD-R and DVD+/-R Manufacturers (CECMA)
   Искания на жалбоподателя
   Жалбоподателят моли Съда

               —

               да отмени решението на Първоинстанционния съд от 4 октомври 2006 г. по дело Т-300/03, Moser Baer India Limited срещу Съвета на Европейския съюз,

               —

               да уважи иска, предявен в производството пред Първоинстанционния съд по дело Т-300/03, Moser Baer India Limited срещу Съвета на Европейския съюз, а именно да отмени Регламент (ЕО) № 960/2003 (1) на Съвета по отношение на жалбоподателя,

               —

               да осъди Съвета да заплати разноските както по настоящото производство, така и по дело Т-300/03, Moser Baer India Limited срещу Съвета на Европейския съюз.

         Правни основания и основни доводи
   Жалбоподателят изтъква три основания в подкрепа на жалбата си срещу решението на Първоинстанционния съд.
   Първото основание на жалбата е свързано с нарушение от страна на Първоинстанционния съд на принципите на съгласуваност и надлежно разследване при определянето на размера на изравнителното мито върху вноса на записваеми компактдискове в Европейската общност съгласно оспорвания регламент. Във връзка с това основание жалбоподателят изтъква, че Първоинстанционният съд не е спазил горепосочените принципи, като е постановил, че общностните институции са действали законосъобразно, включвайки всички активи на жалбоподателя в категорията на активите, ползващи се от изравнителна субсидия. По този начин Първоинстанционният съд е нарушил споменатите по-горе принципи на общностното право.
   Второто основание на жалбата включва два аспекта, а именно, че: (i) Първоинстанционният съд е преценил неправилно противоречивите доказателства, представени по делото и съдържащи се в оспорвания регламент, относно ключов елемент за констатирането на вредата, а именно вносната цена на записваеми компактдискове от Индия през периода на разследване на вредата; и (ii) поддържането от Първоинстанционния съд на заключенията на оспорвания регламент относно запасите на индустрията на Общността е фактор в подкрепа на едно от заключенията на оспорвания регламент за наличие на вреда.
   Според третото основание на жалбата, при преценката на съществуването на причинно-следствена връзка между индийския внос и твърдяната вреда за индустрията на Общността, Първоинстанционният съд не е отчел правилно разпоредбите на член 8, параграф 7 от Регламент (ЕО) № 2026/97 на Съвета от 6 октомври 1997 година относно защитата срещу субсидиран внос от страни, които не са членки на Европейската общност, нито е взел предвид влиянието на фактори извън вноса на записваеми компактдискове от Индия.

      (1)  ОВ L 138, стр. 1.


title: Дело C-668/15: Решение на Съда (първи състав) от 6 април 2017 г. (преюдициално запитване от Vestre Landsret — Дания) — Jyske Finans A/S/Ligebehandlingsnævnet, действащ от името на Ismar Huskic (Преюдициално запитване — Равно третиране на лицата без разлика на расата или етническия произход — Директива 2000/43/ЕО — Член 2, параграф 2, букви a) и б) — Кредитна институция, която изисква допълнителен документ за удостоверяване на самоличност под формата на копие от паспорт или от разрешение за пребиваване от кандидатите за кредит за закупуване на автомобил, удостоверили самоличността си със свидетелството си за управление на моторно превозно средство, посочващо, че са родени в държава, която не е членка на Европейския съюз или не е страна по Европейската асоциация за свободна търговия)

text:
               29.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 168/14

         Решение на Съда (първи състав) от 6 април 2017 г. (преюдициално запитване от Vestre Landsret — Дания) — Jyske Finans A/S/Ligebehandlingsnævnet, действащ от името на Ismar Huskic
   (Дело C-668/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Равно третиране на лицата без разлика на расата или етническия произход - Директива 2000/43/ЕО - Член 2, параграф 2, букви a) и б) - Кредитна институция, която изисква допълнителен документ за удостоверяване на самоличност под формата на копие от паспорт или от разрешение за пребиваване от кандидатите за кредит за закупуване на автомобил, удостоверили самоличността си със свидетелството си за управление на моторно превозно средство, посочващо, че са родени в държава, която не е членка на Европейския съюз или не е страна по Европейската асоциация за свободна търговия))
   (2017/C 168/17)
   Език на производството: датски

      Запитваща юрисдикция

   Vestre Landsret

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Jyske Finans A/S

      Ответник: Ligebehandlingsnævnet, действащ от името на Ismar Huskic

      Диспозитив

   Член 2, параграф 2, букви a) и б) от Директива 2000/43/ЕО на Съвета от 29 юни 2000 година относно прилагане на принципа на равно третиране на лица без разлика на расата или етническия произход трябва да се тълкува в смисъл, че допуска практиката на кредитна институция, изискваща клиент, чието свидетелство за управление на моторно превозно средство посочва, че е роден в държава, която не е членка на Европейския съюз или не е страна по Европейската асоциация за свободна търговия, да удостовери допълнително самоличността си, като представи копие от паспорта си или от разрешението си за пребиваване.

      (1)  ОВ C 68, 22.2.2016 г.


title: Дело C-273/05 P: Решение на Съда (първи състав) от 19 април 2007 г. — Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)/Celltech R&D Ltd (Обжалване — Марка на Общността — Член 7, параграф 1 б) и в) от Регламент (EО) № 40/94 — Заявка за словна марка CELLTECH — Абсолютни основания за отказ — Липса на отличителни белези — Обозначителни белези)

text:
               28.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 96/9

         Решение на Съда (първи състав) от 19 април 2007 г. — Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)/Celltech R&D Ltd
   (Дело C-273/05 P) (1)

   (Обжалване - Марка на Общността - Член 7, параграф 1 б) и в) от Регламент (EО) № 40/94 - Заявка за словна марка CELLTECH - Абсолютни основания за отказ - Липса на отличителни белези - Обозначителни белези)
   (2007/C 96/13)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищец: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: A. Folliard-Monguiral)

      Друга страна в производството: Celltech R&D Ltd (представители: D. Alexander, Barrister, G. Hobbs QC и N. Jenkins, Solicitor,)
   Предмет
   Жалба срещу решението на Първоинстанционния съд (трети състав) от 14 април 2005 г. по делото Celltech R&D/СХВП (T-260/03), с което се отменя решение R 659/2002-2 на втори апелативен състав на СХВП от 19 май 2003 г. за отхвърляне на жалбата срещу решението на проверителя за отказ на регистрация на словна марка „CELLTECH “за стоки и услуги по класове 5, 10 и 42.
   Диспозитив

               1)

               Жалбата се отхвърля.

               2)

               Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП) се осъжда да заплати разноските.

      (1)  ОВ C 243, 1.10.2005 г.


title: Дело C-39/17: Преюдициално запитване от Cour de cassation (Франция), постъпило на 25 януари 2017 г. — Lubrizol France SAS/Caisse nationale du Régime social des indépendants (RSI) participations extérieures

text:
               10.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 112/22

         Преюдициално запитване от Cour de cassation (Франция), постъпило на 25 януари 2017 г. — Lubrizol France SAS/Caisse nationale du Régime social des indépendants (RSI) participations extérieures
   (Дело C-39/17)
   (2017/C 112/31)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour de cassation

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Lubrizol France SAS

      Ответник: Caisse nationale du Régime social des indépendants (RSI) participations extérieures

      Преюдициален въпрос

   Допускат ли членове 28 и 30 от Договора за функционирането на Европейския съюз стойността на стоки, прехвърлени от Франция в друга държава — членка на Европейския съюз, от данъчнозадължено за данъка за социална солидарност на дружествата и за допълнителния данък към него лице или от негово име за целите на неговата стопанска дейност, да се взема предвид при определяне на общия оборот, който представлява данъчната основа за тези данъци?


title: Дело T-909/16: Жалба, подадена на 29 декември 2016 г. — Laboratorios Ern/EUIPO — Sharma („NRIM Life Sciences“)

text:
               20.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/43

         Жалба, подадена на 29 декември 2016 г. — Laboratorios Ern/EUIPO — Sharma („NRIM Life Sciences“)
   (Дело T-909/16)
   (2017/C 053/52)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Laboratorios Ern, SA (Барселона, Испания) (представител: S. Correa Rodríguez, lawyer)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Anil K. Sharma (Хилингдън, Обединено кралство)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „NRIM life Sciences“ — заявка за регистрация № 13 031 455

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 26 септември 2016 г. по преписка R 2376/2015-5

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение и да отхвърли заявката за марка на Европейския съюз № 013031455 NRIM LIFE SCIENCES за всички стоки от клас 5;

               —

               да осъди EUIPO, а също и ANIL K SHARMA в случай, че встъпи, да заплатят съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-593/13: Жалба, подадена на 14 ноември 2013 г. — Siemag Tecberg Group/СХВП (Winder Controls)

text:
               1.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 31/12

         Жалба, подадена на 14 ноември 2013 г. — Siemag Tecberg Group/СХВП (Winder Controls)
   (Дело T-593/13)
   2014/C 31/22
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Siemag Tecberg Group GmbH (Haiger, Германия) (представител: Rechtsanwalt T. Sommer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 5 септември 2013 г. по преписка R1261/2013-4,

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски,

               —

               да насрочи съдебно заседание по делото.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „Winder Controls“ за стоки и услуги от класове 7, 9, 35, 37, 41 и 42 — Заявка за марка на Общността № 11 542 412.

      Решение на проверителя: отхвърля заявката.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 207/2009.


               8.5.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/16

         Молба за консултативно становище от Съда на ЕАСТ, подадена от Oslo tingrett, по делото Therese Slinning срещу Норвежката държава, представлявана от отдела за освобождавания и искания за лечение в чужбина
   (Дело E-1/08)
   (2008/C 113/13)
   С писмо от 16 януари 2008 г., получено в деловодството на съда на 21 януари 2008 г., към Съда на ЕАСТ бе отправена молба от Oslo tingrett (Районния съд на Oslo) за консултативно становище по делото Therese Slinning срещу Норвежката държава, представлявана от отдела за освобождавания и искания за лечение в чужбина, по следните въпроси:

               1.

               Съвместимо ли е с членове 36 и 37 от Споразумението за ЕИП и член 22 от Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета да се откаже възстановяването на разходите за лечение в чужбина, което съгласно международната медицина трябва да се счита за експериментално или тестово, в случаите когато лицето няма право на ползване на такова лечение в собствената си държава?

               2.

               Дали е от значение за отговора на въпрос № 1, че въпросният метод на лечение трябва да бъде обмислен за предлагане в собствената държава или че собствената държава обмисля неговото прилагане в бъдеще?

               3.

               Съвместимо ли е с членове 36 и 37 от Споразумението за ЕИП да се откаже възстановяване на разходите за болнично лечение в чужбина, ако пациентът в собствената държава може да получи оферта за адекватно медицинско обслужване, оценено съгласно приети международни стандарти в рамките на срок, оправдан от медицинска гледна точка?
               Дали е от значение за отговора на този въпрос, че:

                           а)

                           възстановяването на тези разходи може да бъде отказано, дори ако лечението в чужбина се счита за евентуално по-модерно от лечението в собствената страна?

                           б)

                           пациентът, който е решил да се подложи на лечение в чужбина, вместо на адекватно лечение в собствената си страна, не получава възстановяване на разходите на лечението в чужбина в същата степен, до която би струвало лечението в собствената страна?

               4.

               Дали е от значение за отговорите на горните въпроси, че:

                           а)

                           на пациента в действителност не е било предложено въпросното лечение в собствената държава, което лечение може да счетено за адекватно?

                           б)

                           лечението, предоставено в чужбина действително е довело до подобрение на конкретното здравословно състояние на пациента?


title: Дело C-9/12: Решение на Съда (първи състав) от 19 декември 2013 г. (преюдициално запитване от Tribunal de commerce de Verviers — Белгия) — Corman-Collins SA/La Maison du Whisky SA (Съдебна компетентност по граждански и търговски дела — Регламент (ЕО) № 44/2001 — Член 2 — Член 5, точка 1, букви a) и б) — Специална компетентност по дела, свързани с договор — Понятия „продажба на стоки“ и „предоставяне на услуги“ — Договор за предоставяне на изключително право на дистрибуция на стоки)

text:
               22.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/6

         Решение на Съда (първи състав) от 19 декември 2013 г. (преюдициално запитване от Tribunal de commerce de Verviers — Белгия) — Corman-Collins SA/La Maison du Whisky SA
   (Дело C-9/12) (1)

   (Съдебна компетентност по граждански и търговски дела - Регламент (ЕО) № 44/2001 - Член 2 - Член 5, точка 1, букви a) и б) - Специална компетентност по дела, свързани с договор - Понятия „продажба на стоки“ и „предоставяне на услуги“ - Договор за предоставяне на изключително право на дистрибуция на стоки)
   2014/C 52/09
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal de commerce de Verviers

      Страни в главното производство

      Ищец: Corman-Collins SA

      Ответник: La Maison du Whisky SA

      Предмет

   Преюдициално запитване — Tribunal de commerce de Verviers — Тълкуване на член 2 и член 5, параграф 1, букви а) и б) от Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (ОВ L 12, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74) — Договор за предоставяне на изключително право на дистрибуция на стоки, сключен между възложител, установен във Франция, и дистрибутор, установен в Белгия — Допустимост на национална правна уредба, предвиждаща компетентност на юрисдикциите по място на установяване на дистрибутора, независимо от мястото на установяване на възложителя

      Диспозитив

               1.

               Член 2 от Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела трябва да се тълкува в смисъл, че когато ответникът е установен в държава членка, различна от тази на сезираната със спора юрисдикция, той не допуска прилагането на национално правило за определяне на компетентност като предвиденото в член 4 от Закона от 27 юли 1961 г. за едностранно прекратяване на безсрочните договори за предоставяне на изключително право на дистрибуция, изменен със Закона от 13 април 1971 г. за едностранното прекратяване на договорите за предоставяне на изключително право на дистрибуция.

               2.

               Член 5, точка 1, буква б) от Регламент № 44/2001 трябва да се тълкува в смисъл, че правилото за компетентност, прогласено във второто тире на тази разпоредба, за споровете относно договори за предоставяне на услуги намира приложение в случай на иск, с който установен в държава членка ищец предявява срещу установен в друга държава членка ответник изведени от договор за предоставяне на изключително право на дистрибуция права, което предполага, че обвързващият страните договор съдържа особени уговорки относно дистрибуцията от страна на дистрибутора на продадените от възложителя стоки. Националният съд следва да провери дали случаят е такъв в спора, с който е сезиран.

      (1)  ОВ C 73, 10.3.2012 г.


title: Дело T-250/15: Жалба, подадена на 21 май 2015 г. — Speciality Drinks/СХВП — William Grant (CLAN)

text:
               27.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 245/33

         Жалба, подадена на 21 май 2015 г. — Speciality Drinks/СХВП — William Grant (CLAN)
   (Дело T-250/15)
   (2015/C 245/39)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Speciality Drinks Ltd (Лондон, Обединено кралство) (представител: G. Pritchard, Barrister)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: William Grant & Sons Ltd (Дъфтаун, Обединено кралство)

      Данни за производството пред СХВП

      Заявител на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: словна марка на Общността „CLAN“ — заявка за регистрация № 10 025 815

      Производство пред СХВП: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на СХВП от 5 март 2015 г. по преписка R 220/2014-1

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение и да отхвърли възражението,

               —

               да постанови присъждане на разноските в полза на жалбоподателя и/или отмяна на разпореждането на първи апелативен състав относно разноските.

      Изложени основания

               —

               Апелативният състав не е характеризирал правилно степента на внимание на „съответния потребител“ по смисъла на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009,

               —

               Апелативният състав не се е произнесъл дали CLAN в съчетание с MACGREGOR е измислена (тоест безсмислена) дума за съответните потребители или евентуално е дума, чието значение те разбират,

               —

               Апелативният състав не е преценил сходството между марките на базата на правилната правна и/или фактическа основа,

               —

               Апелативният състав не е преценил вероятността от объркване на базата на правилната правна и/или фактическа основа.


title: Дело T-103/16: Жалба, подадена на 11 март 2016 г. — Aldi Einkauf/EUIPO — Weetabix (Alpenschmaus)

text:
               2.5.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 156/53

         Жалба, подадена на 11 март 2016 г. — Aldi Einkauf/EUIPO — Weetabix (Alpenschmaus)
   (Дело T-103/16)
   (2016/C 156/72)
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (Есен, Германия) (представители: N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen и N. Bertram, Rechtsanwälte)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Weetabix Ltd (Кетъринг, Обединено кралство)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител: жалбоподателят

      Спорна марка: фигуративна марка на ЕС със словния елемент „Alpenschmaus“ — заявка за регистрация № 10 198 992

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 12 януари 2016 г. по преписка R 2725/2014-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-180/13: Жалба, подадена на 21 март 2013 г. — Pesquerias Riveirenses и др./Съвет

text:
               25.5.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 147/29

         Жалба, подадена на 21 март 2013 г. — Pesquerias Riveirenses и др./Съвет
   (Дело T-180/13)
   2013/C 147/52
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподатели: Pesquerias Riveirenses, SL (Ribeira, Испания); Pesquerias Campo de Marte, SL (Ribeira); Pesquera Anpajo, SL (Ribeira); Arrastreros del Barbanza, SA (Ribeira); Martínez Pardavila e Hijos, SL (Ribeira); Lijo Pesca, SL (Ribeira); Frigoríficos Hermanos Vidal, SA (Ribeira); Pesquera Boteira, SL (Ribeira); Francisco Mariño Mos y Otros, CB (Ribeira); Juan Antonio Pérez Vidal y Hermano, CB (Ribeira); Marina Nalda, SL (Ribeira); Portillo и др., SL (Ribeira); Vidiña Pesca, SL (Ribeira); Pesca Hermo, SL (Ribeira); Pescados Oubiña Perez, SL (Ribeira); Manuel Pena Graña (Ribeira); Campo Eder, SL (Ribeira); Pesquera Laga, SL (Ribeira); Pesquera Jalisco, SL (Ribeira); Pesquera Jopitos, SL (Ribeira); и Pesca-Julimar, SL (Ribeira) (представител: J. Tojeiro Sierto, abogado)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени Регламент (ЕС) № 40/2013 на Съвета от 21 януари 2013 г., доколкото в него е допуснато смесване между компонентите север и юг на запасите от син меджид в североизточната част на Атлантическия океан за целите на определянето на общия допустим улов (ОДУ) на син меджид, посочен в приложения IA и IB (ОВ L 23, стр. 54; съответно стр. 84 и 103)

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат три основания.

               1.

               Първото основание е изведено от нарушението на член 39 ДФЕС

                           —

                           В тази връзка те твърдят, че съгласно член 39 ДФЕС една от целите на общата политика в областта на рибарството е рационалното управление на ресурсите и че обжалваният регламент нарушава тази разпоредба, доколкото в него не се прави разграничение между компонентите север и юг на запасите от син меджид в Северната част на Атлантическия океан, което не съответства на разбирането за рационално управление на ресурсите. Жалбоподателите не отричат, че положението на северния компонент налага прилагане на ограничителни мерки на управлението на риболова, но това не е така в южния компонент, където видовете не са изложени на прекомерна експлоатация. Освен това по този начин се нарушава принципа на недопускане на дискриминация, който според постоянната практика на Съда на ЕС изисква да не се третират по различен начин сходни положения и да не се третират еднакво различни положения, освен ако такова третиране не е обективно обосновано.

               2.

               Второто основание е изведено от нарушение на член 2, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 2371/2002 и на член 6 от Споразумението от Ню Йорк от 1995 г.

                           —

                           В тази връзка жалбоподателите твърдят, че член 2, параграф 1 от Регламент (ЕО) 2371/2002 на Съвета относно опазването и устойчивата експлоатация на рибните ресурси в рамките на общата политика в областта на рибарството, извежда принципа на предпазните мерки като критерий, от който трябва да се ръководи приемането на мерки за опазване и устойчива експлоатация на рибните ресурси; и че същият принцип е прогласен в член 6 от „Споразумението за прилагане на разпоредбите от Конвенцията на Организацията на обединените нации по морско право от 10 декември 1982 година, свързани с опазването и управлението на трансгранично преминаващите и далекомигриращи рибни запаси“ (Ню Йорк, 1995 г., ОВ L 189 от 3.7.1998 г., стр. 14), към което ЕС и тогавашните негови държави членки се присъединяват на 19 декември 2003 г., и което влиза в сила на 18 януари 2004 г. Жалбоподателите считат, че доколкото в обжалвания регламент не се прави разграничение между компонентите север и юг на запасите предвиденото в него управление на запасите от син меджид в североизточната част на Атлантическия океан води до намаляване на улова в южния компонент по такъв драстичен и дискриминационен начин, че създава „риск“, който би наложил прилагане на принципа на предпазните мерки.

               3.

               Третото основание е изведено от нарушение на принципа на пропорционалност

                           —

                           Според жалбоподателите, доколкото управлението на запасите от син меджид в североизточната част на Атлантическия океан от страна на ЕС за 2013 г. (с обжалвания регламент на Съвета) не прави разграничение между компонентите север и юг, на южния компонент са наложени драстични мерки (намаляване на ОДУ), които надхвърлят необходимото за постигане на преследваната цел (възстановяване на запасите от син меджид в североизточната част на Атлантическия океан) и следователно е допуснато нарушение на принципа на пропорционалност.


title: Дело C-12/16: Преюдициално запитване от Commissione tributaria provinciale di Genova (Италия), постъпило на 7 януари 2016 г. — Ignazio Messina & C. SpA/Autorità portuale di Genova

text:
               29.3.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 111/9

         Преюдициално запитване от Commissione tributaria provinciale di Genova (Италия), постъпило на 7 януари 2016 г. — Ignazio Messina & C. SpA/Autorità portuale di Genova
   (Дело C-12/16)
   (2016/C 111/12)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Commissione tributaria provinciale di Genova

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Ignazio Messina & C. SpA

      Ответник: Autorità portuale di Genova

      Преюдициални въпроси

               1)

               Допуска ли Регламент (ЕИО) № 4055/1986 (1), съгласно тълкуването му от Съда на Европейския съюз, прилагането на национална правна уредба като Декрет № 107/2009, с която се налага заплащането на такса с различен размер в зависимост от това дали се прилага по отношение на плавателни съдове, пристигащи от или отплаващи за пристанище в държава извън ЕС, или по отношение на плавателни съдове, пристигащи от или отплаващи за италианско пристанище?

               2)

               Допуска ли Регламент (ЕИО) № 4055/1986, съгласно тълкуването му от Съда на Европейския съюз, прилагането на национална правна уредба като Декрет № 107/2009, с която се налага заплащането на такса с различен размер в зависимост от това дали се прилага по отношение на плавателни съдове, пристигащи от или отплаващи за пристанище в държава извън ЕС, или по отношение на плавателни съдове, пристигащи от или отплаващи за пристанище на Съюза, когато тази разлика е обоснована от изпълнението на публични властнически функции и/или задачи и/или дейности, които не са изрично компенсирани от тази такса?

               3)

               Допуска ли Регламент (ЕИО) № 4055/1986, съгласно тълкуването му от Съда на Европейския съюз, прилагането на национална правна уредба като Декрет № 107/2009, с която се налага заплащането на такса с различен размер в зависимост от това дали се прилага по отношение на плавателни съдове, пристигащи от или отплаващи за пристанище в държава извън ЕС, или по отношение на плавателни съдове, пристигащи от или отплаващи за пристанище на Съюза, когато тази разлика е обоснована от изпълнението на публични властнически функции от страна на институции, различни от тези, в чийто бюджет се внася таксата?

               4)

               Допуска ли Регламент (ЕИО) № 4055/1986, съгласно тълкуването му от Съда на Европейския съюз, прилагането на национална правна уредба като Декрет № 107/2009, с която се налага заплащането на такса с различен размер в зависимост от това дали се прилага по отношение на плавателни съдове, пристигащи от или отплаващи за пристанище в държава извън ЕС, или по отношение на плавателни съдове, пристигащи от или отплаващи за пристанище на Съюза, когато тази разлика е обоснована от изпълнението на публични властнически функции, но без да се определят отделните разходи, които се компенсират, така че не е възможно да се провери нито предварително, нито впоследствие за кои услуги ефективно има компенсиране на разходи, както и при какви условия и в какъв обем тази такса е послужила за компенсиране на услугите?

      (1)  Регламент (ЕИО) № 4055/86 на Съвета от 22 декември 1986 година относно прилагането на принципа на свободното предоставяне на услуги по отношение на морския транспорт между държави членки и между държави членки и трети страни (ОВ L 378, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 173).


title: Дело C-295/14: Преюдициално запитване от Raad van State (Нидерландия), постъпило на 16 юни 2014 г.  — DOW Benelux u. a./Staatssecretaris van Infrastructuur en Milieu

text:
               8.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 303/21

         Преюдициално запитване от Raad van State (Нидерландия), постъпило на 16 юни 2014 г. — DOW Benelux u. a./Staatssecretaris van Infrastructuur en Milieu
   (Дело C-295/14)
   2014/C 303/28
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Raad van State

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: DOW Benelux BV, Esso Nederland BV und ExxonMobil Chemical Holland BV, Kuwait Petroleum Europoort BV, Rütgers Resins BV und Koppers Netherlands BV, Yara Sluiskil BV, BP Raffinaderij Rotterdam BV, Zeeland Refinery NV, ESD-SIC BV, DSM Delft Permit BV, SABIC Innovative Plastics BV, Shell Nederland Raffinaderij BV und Shell Nederland Chemie BV und Akzo Nobel Chemicals BV, Akzo Nobel Industrial Chemicals BV, Emerald Kalama Chemical BV, Nedmag Industries Mining & Manufacturing Holding BV, Rosier Nederland BV, Nederlandse Aardolie Maatschappij BV, Tata Steel IJmuiden BV, Chemelot Site Permit BV, Eska Graphic Board BV, Koch HC Partnership BV

      Ответник: Staatssecretaris van Infrastructuur en Milieu

      Преюдициални въпроси

               1)

               Следва ли член 263, четвърта алинея от Договора за функционирането на Европейския съюз да се тълкува в смисъл, че операторите на инсталации — за които от 2013 г. са се прилагали правилата за търговия с емисии, предвидени в Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета (ОВ L 275, стр. 32; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 10, стр. 78 и поправка в OB L 199, 2.8.2011 г., стр. 76), с изключение на операторите на инсталации по смисъла на член 10а, параграф 3 от тази директива и на новите участници на пазара — несъмнено са могли да подадат жалба пред Общия съд за отмяна на Решение на Комисията от 5 септември 2013 година относно националните мерки за изпълнение за преходното безплатно разпределяне на квоти за емисии на парникови газове в съответствие с член 11, параграф 3 от Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 240, стр. 27), доколкото с него е определен единният коефициент за междусекторна корекция?

               2)

               Невалидно ли е Решение 2013/448/ЕС, доколкото с него е определен единният коефициент за междусекторна корекция, поради това че то не е прието в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, посочена в член 10а, параграф 1 от Директива 2003/87?

               3)

               Член 15 от Решение 2011/278/ЕС на Комисията от 27 април 2011 година за определяне на валидни за целия Европейски съюз преходни правила за хармонизираното безплатно разпределяне на квоти за емисии съгласно член 10а от Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 130, стр. 1) нарушава ли член 10а, параграф 5 от Директива 2003/87, поради това че първата посочена разпоредба не допуска емисиите от генератори на електроенергия да бъдат включени при определянето на единния коефициент за междусекторна корекция? При утвърдителен отговор, какви са последици за Решение 2013/448/ЕС от това нарушение?

               4)

               Невалидно ли е Решение 2013/448/ЕС, доколкото с него е определен единният коефициент за междусекторна корекция, и поради това че то се основава на данни, представени в изпълнение на член 9а, параграф 2 от Директива 2003/87/ЕС, без да са били установени посочените в този параграф 2 разпоредби, които е следвало да бъдат приети съгласно член 14, параграф 1 от тази директива?

               5)

               Противоречи ли Решение 2013/448/ЕС, доколкото в него е определен единният коефициент за междусекторна корекция, по-специално на член 296 от Договора за функционирането на Европейския съюз или на член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз, поради това че количествата емисии и квоти за емисии, които са от определящо значение за изчисляването на корекционния коефициент, са посочени само частично в това решение?

               6)

               Противоречи ли Решение 2013/448/ЕС, доколкото в него е определен единният коефициент за междусекторна корекция, по-специално на член 296 от Договора за функционирането на Европейския съюз или на член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз (1), поради това че този корекционен коефициент е бил определен въз основа на данни, с които не са могли да се запознаят операторите на инсталации, включени в търговията с емисии?

      (1)  OВ 2000, C 364, стр. 1; публикувана на български език в ОВ C 303, 2007 г., стр. 1.


title: Дело T-72/09: Решение на Общия съд от 17 декември 2014 г.  — Pilkington Group и др./Комисия (Конкуренция — Картели — Европейски пазар на автомобилно стъкло — Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО — Споразумения за подялба на пазари и обмен на чувствителна търговска информация — Глоби — Право на защита — Прилагане с обратна сила на Насоките относно метода за определяне на глобите от 2006 г. — Стойност на продажбите — Пасивна или незначителна роля — Възпиращо действие на глобата — Вземане предвид на по-рано наложени глоби — Таван на глобата — Обменен курс, използван за изчисляването на тавана на глобата)

text:
               16.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 56/12

         Решение на Общия съд от 17 декември 2014 г. — Pilkington Group и др./Комисия
   (Дело T-72/09) (1)

   ((Конкуренция - Картели - Европейски пазар на автомобилно стъкло - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Споразумения за подялба на пазари и обмен на чувствителна търговска информация - Глоби - Право на защита - Прилагане с обратна сила на Насоките относно метода за определяне на глобите от 2006 г. - Стойност на продажбите - Пасивна или незначителна роля - Възпиращо действие на глобата - Вземане предвид на по-рано наложени глоби - Таван на глобата - Обменен курс, използван за изчисляването на тавана на глобата))
   (2015/C 056/16)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Pilkington Group Ltd (Сейнт Хелънс, Обединено кралство), Pilkington Automotive Ltd (Лейтъм, Обединено кралство), Pilkington Automotive Deutschland GmbH (Витен, Германия), Pilkington Holding GmbH (Гелзенкирхен, Германия), Pilkington Italia SpA (Сан Салво, Италия) (представители: J. Scott, S. Wisking, K. Fountoukakos-Kyriakakos, solicitors, J. Turner, QC, A. Bates, barrister, C. Puech Baron и D. Katrana, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално F. Castillo de la Torre, A. Biolan и M. Kellerbauer, впоследствие A. Biolan, M. Kellerbauer и N. von Lingen и накрая A. Biolan, M. Kellerbauer и F. Ronkes Agerbeek)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение C (2008) 6815 окончателен на Комисията от 12 ноември 2008 година относно процедура по прилагане на член 81 [ЕО] и на член 53 от Споразумението за ЕИП (COMP/39.125 — автомобилно стъкло) — изменено с Решение C (2009) 863 окончателен на Комисията от 11 февруари 2009 година и с Решение C (2013) 1119 окончателен на Комисията от 28 февруари 2013 година — в частта, отнасяща се до жалбоподателите, както и при условията на евентуалност искане за отмяна на член 2 от това решение, доколкото с него се налага глоба на жалбоподателите, и отново при условията на евентуалност искане за намаляване на размера на тази глоба.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Pilkington Group Ltd, Pilkington Automotive Ltd, Pilkington Automotive Deutschland GmbH, Pilkington Holding GmbH и Pilkington Italia SpA понасят 90 % от направените от тях съдебни разноски и всички съдебни разноски на Европейската комисия, която от своя страна понася 10 % от съдебните разноски на жалбоподателите.

      (1)  ОВ C 102, 1.5.2009 г.


title: Дело F-44/14: Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 18 май 2015 г. — Pohjanmäki/Съвет (Публична служба — Длъжностни лица — Повишаване — Съпоставяне на заслугите — Съответни роли на органа по назначаването и на ККП — Липса на атестационни доклади — Липса на запознаване от страна на членовете на ККП с атестационните доклади — Съвместимост на функциите на докладчик в ККП и на бивш атестиращ — Явна грешка в преценката — Прослужено време в степента — Ниво на упражняваните функции — Задължение за полагане на грижа)

text:
               29.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/44

         Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 18 май 2015 г. — Pohjanmäki/Съвет
   (Дело F-44/14) (1)

   ((Публична служба - Длъжностни лица - Повишаване - Съпоставяне на заслугите - Съответни роли на органа по назначаването и на ККП - Липса на атестационни доклади - Липса на запознаване от страна на членовете на ККП с атестационните доклади - Съвместимост на функциите на докладчик в ККП и на бивш атестиращ - Явна грешка в преценката - Прослужено време в степента - Ниво на упражняваните функции - Задължение за полагане на грижа))
   (2015/C 213/71)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Jaana Pohjanmäki (Брюксел, Белгия) (представител: M. Velardo, адвокат)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bauer, E. Rebasti и M. Veiga)

      Предмет на делото

   Искане, от една страна, за отмяна на решението на Съвета да не повиши жалбоподателя в степен AD 13 и от друга страна — за присъждане на обезщетение за твърдените неимуществени вреди

      Диспозитив на решението

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда г-жа Pohjanmäki да понесе половината от направените от нея съдебни разноски.

               3)

               Осъжда Съвета на Европейския съюз да понесе наред с направените от него съдебни разноски и половината от тези на г-жа Pohjanmäki.

      (1)  ОВ C 212, 7.7.2014 г., стр. 46.


title: Дело T-388/02: Решение на Първоинстанционния съд от 10 декември 2008 г.  — Kronoply и Kronotex/Комисия (Държавни помощи — Решение на Комисията да не повдига възражения — Жалба за отмяна — Срок за обжалване — Публикуване на кратко съобщение — Липса на съществено засягане на конкурентното положение — Недопустимост — Качество на заинтересован — Допустимост — Липса на откриване на официалната процедура по разследване — Липса на сериозни затруднения)

text:
               7.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 32/24

         Решение на Първоинстанционния съд от 10 декември 2008 г. — Kronoply и Kronotex/Комисия
   (Дело T-388/02) (1)

   (Държавни помощи - Решение на Комисията да не повдига възражения - Жалба за отмяна - Срок за обжалване - Публикуване на кратко съобщение - Липса на съществено засягане на конкурентното положение - Недопустимост - Качество на заинтересован - Допустимост - Липса на откриване на официалната процедура по разследване - Липса на сериозни затруднения)
   (2009/C 32/44)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподатели: Kronoply GmbH & Co. KG (Heiligengrabe, Германия); и Kronotex GmbH & Co. KG (Heiligengrabe) (представители: първоначално R. Nierer, впоследствие R. Nierer и L. Gordalla, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: V. Kreuschitz и M. Niejahr, впоследствие V. Kreuschitz)

      Встъпили страни в подкрепа на ответника: Zellstoff Stendal GmbH (Arneburg, Германия) (представители: T. Müller-Ibold и K.U. Karl, впоследствие T. Müller-Ibold, avocats); Федерална република Германия (представители: W.D. Plessing и M. Lumma, agents); и провинция Sachsen-Anhalt (Германия) (представители: C. von Donat и G. Quardt, avocats)
   Предмет
   Искане за отмяна на решението на Комисията от 19 юни 2002 година тя да не повдига възражения срещу помощта, предоставена от германските власти в полза на Zellstoff Stendal за изграждането на завод за производство на целулоза.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Kronoply GmbH & Co. KG и Kronotex GmbH & Co. KG да понесат, освен своите, и съдебните разноски, направени от Комисията на Европейските общности, както и от Zellstoff Stendal GmbH и провинция Sachsen-Anhalt.

               3)

               Федерална република Германия понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 44, 22.2.2003 г.


title: Дело C-317/14: Иск, предявен на 2 юли 2014 г.  — Европейска комисия/Кралство Белгия

text:
               8.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 303/28

         Иск, предявен на 2 юли 2014 г. — Европейска комисия/Кралство Белгия
   (Дело C-317/14)
   2014/C 303/36
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: J. Enegren, D. Martin)

      Ответник: Кралство Белгия

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като изисква от кандидатите за работни места в местни служби, установени във френската или германската езикови области, от чиито дипломи или удостоверения не става ясно, че са извършили своето обучение на съответния език, да получат сертификат от SELOR, след като са положили пред тази организация изпит, като единствено доказателствено средство относно езиковите познания, необходими за достъп до тези работни места, Кралство Белгия не е изпълнило задълженията си по член 45 ДФЕС и Регламент (ЕС) № 492/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 5 април 2011 година относно свободното движение на работници в Съюза (1),

               —

               да се осъди Кралство Белия да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Посоченото в белгийското законодателство изискване за единствено доказателствено средство, като предварително условие за достъп до свободните работни места в местните публични служби във френската или германската езикови области, за установяване на езиковите познания на кандидати, от дипломите на които не става ясно, че са извършили своето обучение на съответния език, представлява дискриминация, забранена от член 45 ДФЕС, както и от Регламент (ЕС) № 492/211.

      (1)  ОВ L 141, стр. 1.


title: Дело C-42/09: Иск, предявен на 30 януари 2009 г.  — Комисия на Европейските общности/Италианска република

text:
               21.3.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 69/28

         Иск, предявен на 30 януари 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република
   (Дело C-42/09)
   (2009/C 69/52)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: L. Lozano Palacios и E. Vesco)

      Ответник: Италианска република
   Искания на ищеца

               —

               да се обяви, че като не е приела необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби за съобразяване с Директива 2005/45/CE (1) на Европейския парламент и на Съвета от 7 септември 2005 година относно взаимното признаване на свидетелства за морски лица, издадени от държавите-членки, и за изменение на Директива 2001/25/ЕО или, във всеки случай, като не е информирала Комисията за тези разпоредби, Италианската република не е изпълнила задълженията си по член 5 от тази директива.

               —

               да се осъди Италианската република да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Срокът за транспониране на Директива 2005/45/EО е изтекъл на 20 октомври 2007 г.

      (1)  ОВ L 255, стр. 160; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 8, стр. 124.


title: Дело F-130/11: Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 11 декември 2013 г. — Verile и Gjergji/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Пенсии — Прехвърляне на пенсионни права, придобити по национална пенсионна схема — Регламент за адаптиране на процента на вноската в пенсионната схема на Съюза — Адаптиране на актюерските стойности — Необходимост от приемане на общи разпоредби за изпълнение — Прилагане във времето на новите общи разпоредби за изпълнение — Оттегляне на предложение за бонус към осигурителния стаж — Законосъобразност — Условия)

text:
               1.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 31/19

         Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 11 декември 2013 г. — Verile и Gjergji/Комисия
   (Дело F-130/11) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Пенсии - Прехвърляне на пенсионни права, придобити по национална пенсионна схема - Регламент за адаптиране на процента на вноската в пенсионната схема на Съюза - Адаптиране на актюерските стойности - Необходимост от приемане на общи разпоредби за изпълнение - Прилагане във времето на новите общи разпоредби за изпълнение - Оттегляне на предложение за бонус към осигурителния стаж - Законосъобразност - Условия)
   2014/C 31/32
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: Marco Verile (Cadrezzate, Италия) и Anduela Gjergji (Брюксел, Белгия) (представители: D. Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal и S. Orlandi, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: D. Martin и J. Baquero Cruz)

      Предмет

   Искане за отмяна на решенията за прехвърляне на пенсионните права, придобити преди постъпване на служба в Комисията, въз основа на предложеното от Службата за управление и плащане по индивидуални права (PMO) преизчисление.

      Диспозитив

               1.

               Отменя решенията на Европейската комисия от 20 май 2011 г. и от 19 май 2011 г., адресирани съответно до г-н Verile и до г-жа Gjergji.

               2.

               Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски и се осъжда да понесе съдебните разноски, направени от г-н Verile и от г-жа Gjergji.

      (1)  ОВ C 65, 3.3.2012 г., стр. 22


title: Дело T-114/07: Иск, предявен на 13 април 2007 г. — Last Minute Network/СХВП — Last Minute Tour (LAST MINUTE TOUR)

text:
               9.6.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/22

         Иск, предявен на 13 април 2007 г. — Last Minute Network/СХВП — Last Minute Tour (LAST MINUTE TOUR)
   (Дело T-114/07)
   (2007/C 129/39)
   Език, на който е изготвен искът: английски
   Страни

      Ищец: Last Minute Network Ltd (Лондон, Обединеното кралство) [представител: P. Brownlow, solicitor]

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Last Minute Tour SpA (Милано, Италия)
   Искания на ищеца

               —

               пълна отмяна на решението на Втори апелативен състав на ответника — Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 8 февруари 2007 г.;

               —

               прогласяване на недействителността на Марка на Общността № 1 552 231 по отношение на класове 39 и 42;

               —

               осъждане на ответника да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

      Регистриранамарка на Общността, предмет наискането за прогласяване на недействителност: Фигуративна марка „LAST MINUTE TOUR “за стоки и услуги в класове 16, 39 и 42 — Марка на Общността № 1 552 231

      Притежател на марката на Общността: Last Minute Tour SpA

      Страна, която иска прогласяване на недействителността на марката на Общността: Ищецът

      Право върху марката на страната, която иска обявяване на недействителността: Национална нерегистрирана словна марка „LASTMINUTE.COM “за услуги в класове 39 и 42

      Решение на отдела по заличаването: Прогласяване на недействителност на марката на Общността за услугите в класове 39 и 42 и отхвърляне на искането за прогласяване на недействителност за стоките в клас 16

      Решение на апелативния състав: Отмяна на решението на отдела по заличаването и отхвърляне на искането за прогласяване на недействителност

      Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) и параграф 4 от Регламент № 40/94 на Съвета, тъй като апелативният състав неправилно е решил, че нерегистрираната марка на ищеца не е породила за него правото да забрани използването в Обединеното кралство на заявената марка и тъй като апелативният състав неправилно е приложил проверката за установяване на вероятност от объркване.


title: Дело C-48/05: Решение на Съда (първи състав) от 25 януари 2007 г. (искане за преюдициално заключение от Landgericht Nürnberg-Fürth) — Adam Opel AG/Autec AG (Препращане за преюдициално заключение — Марка — Член 5, параграф 1, буква а) и параграф 2, и член 6, параграф 1, буква б) от Първа директива 89/104/ЕИО — Право на притежателя на марка да забрани на всяко трето лице да използва идентичен или сходен с марката знак — Регистрирана марка за автомобили и за играчки — Възпроизвеждане на марката от трето лице върху умалени модели на автомобили от тази марка)

text:
               10.3.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 56/4

         Решение на Съда (първи състав) от 25 януари 2007 г. (искане за преюдициално заключение от Landgericht Nürnberg-Fürth) — Adam Opel AG/Autec AG
   (Дело C-48/05) (1)

   (Препращане за преюдициално заключение - Марка - Член 5, параграф 1, буква а) и параграф 2, и член 6, параграф 1, буква б) от Първа директива 89/104/ЕИО - Право на притежателя на марка да забрани на всяко трето лице да използва идентичен или сходен с марката знак - Регистрирана марка за автомобили и за играчки - Възпроизвеждане на марката от трето лице върху умалени модели на автомобили от тази марка)
   (2007/C 56/06)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Landgericht Nürnberg-Fürth
   Страни в главното производство

      Ищец: Adam Opel AG

      Ответник: Autec AG

      Встъпила страна: Deutscher Verband der Spielwaren-Industrie eV
   Предмет
   Искане за преюдициално решение — Landgericht Nürnberg-Fürth — Тълкуване на чл. 5, параграф 1, буква а) и чл. 6, параграф 1, буква б) от Директива 89/104/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 година за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно марките (ОВ L 40, стр. 1) — Право на притежателя на марка да забрани използването ѝ от трети лица — Възпроизвеждане на логото на производител на автомобили върху умалени модели на автомобили
   Диспозитив

               1.

               Когато марката е регистрирана както за автомобили, във връзка с които е известна, така и за играчки, поставянето от трето лице, без да има разрешение от притежателя на марката, на идентичен на марката знак върху умалени модели на автомобили от същата марка, с оглед на точното им възпроизвеждане, и пускането на пазара на споменатите умалени модели:

                           —

                           представляват, по смисъла на член 5, параграф 1, буква а) от Първа директива 89/104/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 година за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно марките, използване, което притежателят на марката има право да забрани, ако с него се накърняват или е възможно да се накърнят нейните функции като регистрирана марка за играчки;

                           —

                           представляват, по смисъла на член 5, параграф 2 от същата директива, използване, което притежателят на марката има право да забрани, когато предвидената в тази разпоредба закрила е въведена в националното право, ако използването без основателна причина извлича неоснователно полза от отличителния характер или известността на марката в качеството ѝ на регистрирана марка за автомобили, или им нанася вреда.

               2.

               Когато марката е регистрирана конкретно за автомобили, поставянето от трето лице, без разрешение на притежателя ѝ, на идентичен на марката отличителен знак върху умалени модели на автомобили от същата марка, с оглед на точното възпроизвеждане на тези автомобили, и пускането на въпросните модели на пазара не представляват използване на указание за дадена характеристика на тези умалени модели по смисъла на член 6, параграф 1, буква б) от Директива 89/104.

      (1)  ОВ C 82, 2.4.2005 г.


title: Дело C-331/15 P: Жалба, подадена на 3 юли 2015 г. от Френската република срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 16 април 2015 г. по дело T-402/12, Carl Schlyter/Европейска комисия

text:
               21.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 311/27

         Жалба, подадена на 3 юли 2015 г. от Френската република срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 16 април 2015 г. по дело T-402/12, Carl Schlyter/Европейска комисия
   (Дело C-331/15 P)
   (2015/C 311/33)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Френска република (представители: G. de Bergues, D. Colas, F. Fize)

      Други страни в производството: Carl Schlyter, Европейска комисия, Република Финландия, Кралство Швеция

      Искания на жалбоподателя

   Френското правителство иска от Съда:

               —

               да отмени решението, постановено от четвърти състав на Общия съд на 16 април 2015 г. по дело T-402/12, Carl Schlyter/Комисия, доколкото с него се отменя решението на Европейската комисия от 27 юни 2012 г., с което се отказва за периода на statu quo достъпа до подробното становище по проект за постановление относно представянето на годишната декларация за вещества, съществуващи под формата на наночастици (2011/673/F), за който ѝ е отправено уведомление от френските власти съгласно Директива 98/34/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 22 юни 1998 година за определяне на процедура за предоставяне на информация в областта на техническите стандарти и регламенти, изменена с Директива 98/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 юли 1998 г.;

               —

               да върне делото на Общия съд;

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   С жалбата си, подадена на 3 юли 2015 г. френското правителство иска от Съда на Европейския съюз, на основание член 56 от Статута на Съда, да отмени решението, постановено от четвърти състав на Общия съд на 16 април 2015 г. по дело T-402/12, Carl Schlyter/Комисия (наричано по-нататък „обжалваното решение“).
   Френското правителство посочва едно-единствено основание за обжалване.
   В подкрепа на това основание френското правителство всъщност счита, че Общият съд е допуснал множество грешки в правото що се отнася до квалификацията на процедурата, предвидена в Директива 98/34/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 юни 1998 г. за определяне на процедура за предоставяне на информация в областта на техническите стандарти и регламенти и правила за информационното общество (наричана по-нататък „Директива 98/34“) и що се отнася до приложението на изключението във връзка със защитата на целта на разследванията, предвидена в член 4, параграф 2, трето тире от Регламент (ЕО) № 1049/2001 (2) на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 г. относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (наричан по-нататък „Регламент № 1049/2001“).

      На първо място френското правителство поддържа, че Общият съд е допуснал грешка в правото като е отказал да квалифицира процедурата, предвидена в Директива 98/34, като разследване по смисъла на член 4, параграф 2, трето тире от Регламент 1049/2001.
   В това отношение френското правителство отбелязва, първо, че определението на понятието за разследване, дадено от Общия съд в обжалваното решение, не почива на определение, установено в Регламент № 1049/2001, Директива 98/34 или съдебната практика.
   Освен това, второ, това определение не е съвместимо с разрешението, прието от осми състав на Общия съд в решението от 25 септември 2014 г., Spirlea/Комисия, по дело T-306/12. В действителност в това решение Общият съд признава, че процедурата, наречена „EU Pilot“, може да бъде квалифицирана като разследване по смисъла на член 4, параграф 2, трето тире от Регламент № 1049/2001. Според френското правителство обаче целите и развитието на процедурата „EU Pilot“ са в голяма степен аналогични на целите и развитието на процедурата, предвидено в Директива 98/34.
   Трето, в случай, че Съдът би приел собствено определение за понятието за разследване в обжалваното решение, френското правителство счита, че предвидената в Директива 98/34 процедура отговаря при всички случаи на това определение, предвид неговите цели и развитие.

      На второ място, първо, френското правителство счита, че Общият съд е допуснал грешка в правото, като е разгледал, при условията на евентуалност, че дори ако подробното становище на Комисията е част от разследване по смисъла на член 4, параграф 2, трето тире от Регламент № 1049/2001, оповестяването на този документ не накърнява задължително целта на процедурата, предвидена от Директива 98/34.
   В това отношение френското правителство отбелязва, че жалбоподателят не е изложил нито в първоначалната жалба, нито в репликата или писменото си становище по становищата при встъпване, довода, че ако процедурата, предвидена от Директива 98/34 представлява разследване, оповестяването на обжалвания документ няма да накърни целта на това действие по разследване.
   Следователно доколкото разгледаното при условията на евентуалност основание от Общия съд не е било повдигнато от жалбоподателя и се отнася до законосъобразността по същество на обжалваното решение, френското правителство счита, че Общият съд е допуснал грешка в правото, като е разгледал служебно това основание в точки 84 — 88 от обжалваното решение.
   Второ, в обжалваното решение Общият съд е приел, че целта на процедурата, предвидена от Директива 98/34 е да предотврати приемането от националния законодател на техническо национално правило, което представлява пречка пред свободното движение на стоки или свободното движение на услуги или на свободата на установяване на доставчиците на услуги в рамките на вътрешния пазар (точка 85 от обжалваното решение).
   Френското правителство обаче счита, че по този начин Общият съд е направил погрешно ограничително тълкуване на целта на процедурата, предвидена от Директива 98/34.
   Всъщност френското правителство счита, че освен целта за съответствие на националната правна уредба, предвидената с Директива 98/34 процедура преследва също така и цел, свързана с качеството на диалога между Комисията и съответната държава членка.

      (1)  ОВ L 204, стр. 37; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 23, стр. 207.

      (2)  ОВ L 145, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76.


title: Дело F-48/10: Жалба, подадена на 22 юни 2010 г. — Z/Съд

text:
               11.9.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 246/42

         Жалба, подадена на 22 юни 2010 г. — Z/Съд
   (Дело F-48/10)
   ()
   2010/C 246/73
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Z (Люксембург, Люксембург) (представители: L. Levi и M. Vandenbussche, avocats)

      Ответник: Съд на Европейския съюз

      Предмет на производството

   Отмяна на решение за налагане на жалбоподателя на дисциплинарно наказание „писмено предупреждение“, както и осъждане на ответника да заплати обезщетение за неимуществени вреди.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на органа по назначаването от 10 юли 2009 г. за налагане на жалбоподателя на дисциплинарно наказание „писмено предупреждение“;

               —

               ако е необходимо, да се отмени полученото на 15 март 2010 г. решение от 10 март 2010 г. за отхвърляне на административната жалба;

               —

               да се осъди ответникът да заплати сума в размер на 50 000 EUR като обезщетение за неимуществени вреди;

               —

               да се осъди Съдът на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-199/14: Преюдициално запитване от Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Унгария), постъпило на 22 април 2014 г.  — János Kárász/Nyugdíjfolyósító Igazgatóság

text:
               28.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 245/4

         Преюдициално запитване от Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Унгария), постъпило на 22 април 2014 г. — János Kárász/Nyugdíjfolyósító Igazgatóság
   (Дело C-199/14)
   2014/C 245/05
   Език на производството: унгарски

      Запитваща юрисдикция

   Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Страни в главното производство

      Ищец: János Kárász

      Ответник: Nyugdíjfolyósító Igazgatóság

      Преюдициален въпрос

   Трябва ли член 17 от Хартата на основните права на Европейския съюз да се тълкува в смисъл, че при отнемане, прекратяване или спиране на пенсия за старост, право на която се придобива с навършването на определена възраст, се нарушава правото на собственост, закрепено в посочената разпоредба?


title: Дело C-34/08: Преюдициално запитване, отправено от Tribunale ordinario di Padova (Италия) на 28 януари 2008 г. — Azienda Agricola Disarò Antonio/Cooperativa Milka 2000 Soc. coop. arl

text:
               12.4.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 92/15

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunale ordinario di Padova (Италия) на 28 януари 2008 г. — Azienda Agricola Disarò Antonio/Cooperativa Milka 2000 Soc. coop. arl
   (Дело C-34/08)
   (2008/C 92/27)
   Език на производството: италиански
   Препращаща юрисдикция
   Tribunale ordinario di Padova
   Страни в главното производство

      Ищец: Azienda Agricola Disarò Antonio

      Ответник: Cooperativa Milka 2000 Soc. coop. arl
   Преюдициални въпроси

               1)

               Съвместим ли е Регламент (EO) № 1788/2003 (1) на Съвета от 29 септември 2003 година, който въвежда допълнителна такса върху производството на млечни продукти, надхвърлящо определената национална квота, без да се отчита периодичното актуализиране на определеното за всяка държава количество, с член 32 от Договора и с предвидените в него цели на Общата селскостопанска политика, като увеличаването на селскостопанската производителност, подкрепата на техническия прогрес и осигуряването на рационално развитие на селскостопанското производство и максималното използване на производствените фактори, по-специално на работната сила, когато такъв механизъм е в тежест и на италианските производители на млечни продукти, като засяга както техния приемлив жизнен стандарт, така и тяхното развитие поради неподходящото заплащане на производствените фактори и поради това, че Италия всъщност е държава с дефицит (вж. Relazione governativa cit. pf. 6.5), принудена да прибягва към вноса на суровини, за да подпомага предприятията за преработка и продажба на висококачествени продукти (вж. Relazione agronomica от 15.2.2004 г., приложена)?

               2)

               Съвместим ли е посоченият Регламент (EO) № 1788/2003 с член 33 от Договора за ЕО, доколкото той предвижда организацията на общия пазар, като в същото време изключва всякаква дискриминация между производителите или потребителите в рамките на Общността, когато еднаквото прилагане на допълнителната такса, без да се прави реално разграничение между производители с дефицит и производители с излишък, води до дискриминиране на италианските производители от държава с дефицит?

               3)

               Съвместим ли е посоченият Регламент (EO) № 1788/2003 с член 34 от Договора, където се предвижда, че преследването на целите, заложени в член 33, „изключва дискриминацията между производителите или потребителите в рамките на Общността“, когато такава дискриминация се създава от регламента, който с оглед на допълнителната вноска налага еднаква такса както за производителите от държави с излишък, така и за производителите от държави с дефицит, като Италия?

               4)

               Съвместим ли е Регламент (EO) № 1788/2003 на Съвета от 29 септември 2003 година с принципа за пропорционалност, установен в член 5 от Договора, доколкото „действията на Общността не могат да надхвърлят необходимото за постигане на целите на настоящия договор“, когато еднаквото прилагане на допълнителната такса надхвърля самата цел за обща организация на пазара, тъй като трайно налага ниска производителност, ниски доходи и постоянна нужда от публично подпомагане на половината от италианските селскостопански производители?

      (1)  ОВ L 270, стр. 123; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 50, стр. 22.


title: Дело T-488/17: Жалба, подадена на 3 август 2017 г. — Ghost — Corporate Management/EUIPO (Dry Zone)

text:
               18.9.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 309/40

         Жалба, подадена на 3 август 2017 г. — Ghost — Corporate Management/EUIPO (Dry Zone)
   (Дело T-488/17)
   (2017/C 309/53)
   Език на производството: португалски

      Страни

      Жалбоподател: Ghost — Corporate Management, S.A. (Лисабон, Португалия) (представител: S. de Barros Araújo, abogada)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Данни за производството пред EUIPO

      Спорна марка: словната марка „Dry zone“ — заявка за регистрация 15498322

      Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 5 юни 2017 г. по преписка R 0683/2017-2

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да уважи настоящата жалба и в резултат от това да отмени изцяло решението на втори апелативен състав от 5 юни 2017 г. и да постанови ново решение, в което се приема, че жалба №o R 683/2017-2, MUE №o 015498322 Dry Zone е подадена своевременно и може да бъде разгледана;

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложени основания

               —

               Първо: нарушение на член 60 от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Европейския съюз (ОВ L 78, 2009 г., стр. 1) и на правило 72, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 2868/95 на Комисията от 13 декември 1995 година за прилагане на Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета относно марката на Общността (OВ L 303, 1995 г., стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 189), изменен с Регламент (ЕС) 2015/2424 на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2015 година за изменение на Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета относно марката на Общността и Регламент (ЕО) № 2868/95 на Комисията за прилагане на Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета относно марката на Общността и за отмяна на Регламент (ЕО) № 2869/95 на Комисията относно таксите, събирани от Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайн) (ОВ L 341, 2015 г., стр. 21 и поправки в OB L 71, 16.3.2016 г., стр. 322 и в OB L 110, 26.4.2016 г., стр. 4).

               —

               Второ: неспазване на предвидените в полза на жалбоподателя процесуални гаранции, тъй като не е прието за установено наличието на факти, които не са под негов контрол, или съществуването на непреодолима сила, като по този начин е нарушен принципът на пропорционалност.

               —

               Трето: нарушение на принципите на защита на оправданите правни очаквания и на правна сигурност.


title: Дело F-25/12: Жалба, подадена на 21 февруари 2012 г. — ZZ/Комисия

text:
               12.5.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/36

         Жалба, подадена на 21 февруари 2012 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-25/12)
   2012/C 138/84
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: P. Pradal, адвокат)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на решението на Комисията, с което се отказва предоставянето на дневни надбавки на жалбоподателя.

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението на Органа по назначаване (ОН) на Европейската комисия от 21 ноември 2011 г. в отговор на административна жалба на жалбоподателя срещу решението на Службата за управление и плащане по индивидуални права (PMO) за отказ да му предостави дневни надбавки след постъпването му на служба в Европейската комисия на 1 февруари 2011 г.;

               —

               Да се приеме решение за предоставяне на дневни надбавки на жалбоподателя, така както са предвидени в член 71 от Правилника, в член 10, параграф 1 от приложение VII към правилника и членове 25 и 92 от УРДС.