title: Дело T-70/15: Жалба, подадена на 12 февруари 2015 г.  — Trajektna luka Split/Комисия

text:
               13.4.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 118/37

         Жалба, подадена на 12 февруари 2015 г. — Trajektna luka Split/Комисия
   (Дело T-70/15)
   (2015/C 118/47)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Trajektna luka Split d.d. (Сплит, Хърватия) (представители: M. Bauer, H. Freund и S. Hankiewicz, lawyers)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение на Комисията C(2014) 9236 окончателен от 28 ноември 2014 г. по преписка AT.40199 Port of Split;

               —

               да осъди Комисията да заплати направените от нея съдебни разноски, както и тези на жалбоподателя;

               —

               да върне преписката на Европейската комисия за да извърши допълнително разследване и да вземе ново решение; и

               —

               да разпореди всяка друга мярка, която счете за подходяща.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага две основания.

               1.

               С първото основание той твърди явна грешка в преценката и грешка при прилагане на правото, тъй като Комисията не изпълнила задължението, което има при разглеждане на оплакване, и що се отнася до трите изтъкнати основания, преценила неправилно интереса на Европейския съюз;

               2.

               С второто основание се твърди явна грешка в преценката и грешка при прилагане на правото, тъй като Комисията не изпълнила задължението, което има при разглеждане на оплакване, и по-конкретно не взела предвид всички релевантни правни и фактически обстоятелства.


title: Дело C-586/15 P: Жалба, подадена на 12 ноември 2015 г. от Lotte Co. Ltd срещу решението на Общия съд (втори състав), постановено на 15 септември 2015 г. по дело T-483/12 — Nestlé Unternehmungen Deutschland GmbH/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

text:
               15.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 59/2

         Жалба, подадена на 12 ноември 2015 г. от Lotte Co. Ltd срещу решението на Общия съд (втори състав), постановено на 15 септември 2015 г. по дело T-483/12 — Nestlé Unternehmungen Deutschland GmbH/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
   (Дело C-586/15 P)
   (2016/C 059/02)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Lotte Co. Ltd (представител: M. Knitter, Rechtsanwältin)

      Друга страна в производството: Nestlé Unternehmungen Deutschland GmbH, Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят в производството по обжалване иска:

               —

               да се отмени решението на Общия съд (втори състав) от 15 септември 2015 г. (T-483/12) и да се отхвърли жалбата срещу решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар от 3 септември 2012 г. по преписка R 2103/2010-4,

               —

               при условията на евентуалност, да се отмени обжалваното решение на Общия съд и да се върне делото на последния,

               —

               да се осъди жалбоподателят в производството пред Общия съд (Nestlé Unternehmungen Deutschland GmbH) да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Жалбоподателят в производството по обжалване твърди, че е нарушен член 15, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (наричан по-нататък „Регламентът“). По-конкретно се изтъкват три грешки при прилагане на правото:

               1.

               Жалбоподателят в производството по обжалване се позовава на използването на погрешни критерии за преценката допустимо ли е съгласно член 15, параграф 1, буква а) от Регламента отклонение в конкретното използване на марката, изтъкната в подкрепа на възражението. В това отношение той изтъква, че Общият съд неправилно е определил отличителните елементи на марката, изтъкната в подкрепа на възражението, като е приложил критериите за установяване на вероятност от объркване. Отличаването съответно доминирането на определени елементи в марката, което играело релевантна роля при установяването на вероятност от объркване, не можело да се вземе предвид по същия начин по отношение на преценката допустимо ли е отклоняващо се използване. В този смисъл не ставало въпрос да се установи вероятност от объркване. По-скоро ставало въпрос за това дали използваната форма се отклонява толкова незначително от регистрираната марка, че и двата знака биха могли да се приемат за равностойни в тяхната цялост.

               2.

               Освен това Общият съд пропуснал да вземе предвид всички релевантни обстоятелства при определяне на отличителния характер на елементите на марката, изтъкната в подкрепа на възражението. Общият съд неправилно възприел критериите на апелативния състав, без да разгледа отделните и многобройни елементи на комбинираната марка, изтъкната в подкрепа на възражението.

               3.

               Според жалбоподателя в производството по обжалване Общият съд е допуснал противоречия и логически грешки в мотивите си във връзка с определянето на формата на използване. Всъщност Общият съд посочил, че използваният знак може да се отклони само в „незначителни елементи“ от формата, в която е регистриран, и че използваният знак и вписаната марка следва да се разглеждат като „равностойни в тяхната цялост“, за да може да се потвърди правомерно използване. При използването на тези критерии за преценка обаче Общият съд допуснал противоречия и логически грешки. Освен това Общият съд извършил строга проверка дали възприетите от него за отличителни елементи се срещат в използваната форма. Като приложил тези критерии Общият съд направил извода за правомерно използване, без да вземе предвид, че в използваната форма били прибавени много нови елементи, така че използваният знак и регистрираната марка не биха могли повече да се считат за „равностойни в тяхната цялост“.


title: Дело T-247/08: Решение на Общия съд от 28 септември 2010 г. — C-Content/Комисия (Извъндоговорна отговорност — Обществени поръчки за услуги — Общностни процедури за възлагане на обществени поръчки — Услуги по публикуване в електронен вид — Нередности и нарушения на общностното право, за които се твърди, че са извършени от Службата за публикации — Давностни срокове — Причинно-следствена връзка)

text:
               20.11.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 317/27

         Решение на Общия съд от 28 септември 2010 г. — C-Content/Комисия
   (Дело T-247/08) (1)

   (Извъндоговорна отговорност - Обществени поръчки за услуги - Общностни процедури за възлагане на обществени поръчки - Услуги по публикуване в електронен вид - Нередности и нарушения на общностното право, за които се твърди, че са извършени от Службата за публикации - Давностни срокове - Причинно-следствена връзка)
   2010/C 317/48
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищец: C-Content BV (Bois-le-Duc, Нидерландия) (представител: M. Meulenbelt, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално E. Manhaeve и N. Bambara, подпомагани от O. Soudry, conseil, и от A. Nucara, avocat, впоследствие E. Manhaeve и N. Bambara, подпомагани от O. Soudry и E. Petritsi, avocat)

      Предмет

   Иск за обезщетение, с който се цели поправяне на вредата, която ищецът претендира, че е понесъл в следствие от твърдени нередности и нарушения на общностното право от страна на Службата за публикации на Европейските общности в рамките на няколко обществени поръчки относно услуги по публикуване в електронен вид

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля иска отчасти като недопустим и отчасти като неоснователен.

               2.

               Осъжда C-Content BV да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 209, 15.8.2008 г.


title: Дело C-472/16: Преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León (Испания), постъпило на 24 август 2016 г. — Jorge Luís Colino Sigüenza/Ayuntamiento de Valladolid и IN-PULSO MUSICAL Sociedad Cooperativa

text:
               28.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 441/7

      Преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León (Испания), постъпило на 24 август 2016 г. — Jorge Luís Colino Sigüenza/Ayuntamiento de Valladolid и IN-PULSO MUSICAL Sociedad Cooperativa
      (Дело C-472/16)
      (2016/C 441/10)
      Език на производството: испански

         Запитваща юрисдикция

      Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Jorge Luís Colino Sigüenza

         Ответници: Ayuntamiento de Valladolid и IN-PULSO MUSICAL Sociedad Cooperativa

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Трябва ли да се смята, че е налице прехвърляне за целите на Директива 2001/23/ЕО (1), когато предприятието, на което е възложено управлението на общинско музикално училище и което е получило всички материални средства от съответната община (помещения, оборудване, класни стаи, движими вещи), наело е свой собствен персонал и предоставя услугите си за съответните учебни години, преустановява дейността си на 1 април 2013 г., два месеца преди края на учебната година, връщайки всички материални средства на общината, която не продължава дейността с оглед на довършването на учебната 2012/2013 г., а възлага поръчката на нов изпълнител, който възобновява дейността през септември 2013 г., в началото на новата учебна 2013/2014 г., като за целта общината предава на новия изпълнител необходимите материални средства, с които преди това е разполагал предишният изпълнител (помещения, оборудване, класни стаи, движими вещи)?

                  2)

                  При утвърдителен отговор на първия въпрос и при описаните условия, при които неизпълнението на договорните задължения от страна на основното предприятие (общината) принуждава първия изпълнител да преустанови дейността си и да уволни целия си персонал, непосредствено след което основното предприятие предава материалните средства на втори изпълнител, който продължава същата дейност, трябва ли за целите на член 4, параграф 1 от Директива 2001/23/ЕО да се приеме, че уволнението на персонала е било извършено от първия изпълнител „по икономически, технически или организационни причини, които налагат промени в работната сила“, или причината е била „прехвърлянето на предприятието, стопанската дейност или част[…] от предприятието или стопанската дейност“, която причина е забранена от посочения член?

                  3)

                  Ако отговорът на предходния въпрос е, че причината за уволнението е прехвърлянето и следователно тази причина противоречи на Директива 2001/23/ЕО, трябва ли член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба, която поради обстоятелството, че съществува предходно влязло в сила съдебно решение относно колективното уволнение, постановено в производство, в което работникът или служителят не е могъл да участва като страна, но страни са били или са могли да бъдат синдикалните организации, представени в предприятието, и/или законните колективни представители на работниците и служителите, забранява на националните юрисдикции да се произнасят по съществото на твърденията на работник или служител, оспорил в индивидуално производство уволнението си, извършено в рамките на колективно уволнение, за да защити правата, произтичащи от прилагането на Директива 2001/23/ЕО на Съвета от 12 март 2001 година относно сближаването на законодателствата на държавите членки във връзка с гарантирането на правата на работниците и служителите при прехвърляне на предприятия, стопански дейности или части от предприятия или стопански дейности и на Директива 98/59/ЕО (2) на Съвета от 20 юли 1998 година за сближаване на законодателствата на държавите членки в областта на колективните уволнения?

         (1)  Директива 2001/23/ЕО на Съвета от 12 март 2001 година относно сближаването на законодателствата на държавите членки във връзка с гарантирането на правата на работниците и служителите при прехвърляне на предприятия, стопански дейности или части от предприятия или стопански дейности (ОВ L 82, 2001 г., стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 20).

         (2)  ОВ L 225, 1998 г., стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 95.


title: Дело C-549/09: Иск, предявен на 23 декември 2009 г. — Европейска комисия/Френска република

text:
               27.3.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 80/11

         Иск, предявен на 23 декември 2009 г. — Европейска комисия/Френска република
   (Дело C-549/09)
   2010/C 80/18
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: E. Gippini Fournier и K. Walkerová)

      Ответник: Френска република

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е изпълнила Решението на Комисията от 14 юли 2004 г. относно някои помощи, предоставяни от Франция в полза на лицата, отглеждащи аквакултури, и на рибарите (1), и като не е поискала от получателите да възстановят помощите, обявени с членове 2 и 3 от посоченото решение за неправомерни и несъвместими с общия пазар, и като не е уведомила Комисията за мерките, които е предприела, за да се съобрази с посоченото решение, Френската република не е изпълнила задълженията си по член 288, четвърта алинея ДФЕС и по членове 4 и 5 от посоченото решение;

               —

               да се осъди Френската република да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В исковата си молба Комисията упреква ответника, че все още не е предприел необходимите мерки за „незабавно“ връщане от получателите на обявените за неправомерни и за несъвместими с общия пазар помощи, или във всички случаи, че не е уведомил Комисията за такива мерки.
   Всъщност Франция е трябвало да уведоми Комисията в срок от два месеца, считано от съобщаването на решението, за предприетите от нея мерки за съобразяване с него. От получаването от френските органи на посоченото решение обаче били изминали повече от пет години, без да са извършени каквито и да било действия по възстановяване на предоставените помощи.
   Освен това ищецът напомня, че съгласно постоянната съдебна практика държава членка може да се позовава срещу иск за установяване на неизпълнение на задължения, предявен от Комисията на основание на член 108, параграф 2 ДФЕС, единствено на мотиви, изведени от абсолютна невъзможност за изпълнение. Френските органи обаче никога не се били позовавали на изключителни и непредвидими трудности, които правят невъзможно изпълнението на решението. Те посочили единствено, че възнамеряват да предприемат съответните мерки, заедно с мерките по друг случай за възстановяване на несъвместими помощи.

      (1)  Решение 2005/239/ЕО на Комисията от 14 юли 2004 г. относно някои помощи, които Франция предоставя в полза на лицата, отглеждащи аквакултури, и на рибарите (ОВ L 74, 2005 г., стр. 49).


title: Дело T-71/15: Жалба, подадена на 12 февруари 2015 г.  — Jaguar Land Rover/СХВП — Nissan Jidosha ( „Land Glider“ )

text:
               13.4.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 118/38

         Жалба, подадена на 12 февруари 2015 г. — Jaguar Land Rover/СХВП — Nissan Jidosha („Land Glider“)
   (Дело T-71/15)
   (2015/C 118/48)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Jaguar Land Rover Ltd (Ковънтри, Обединено кралство) (представител: R. Ingerl, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Nissan Jidosha KK (Йокохама-ши, Канагава-кен, Япония)

      Данни за производството пред СХВП

      Заявител: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорна марка: словна марка на Общността „Land Glider“ — заявка за марка на Общността № 8 324 196

      Производство пред СХВП: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 9 декември 2014 г. по преписка R 1415/2013-4

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение;

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски на жалбоподателя.

      Изложени правни основания

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009

               —

               Нарушение на член 8, параграф 5 от Регламент № 207/2009


title: Дело C-490/11: Определение на председателя на Съда от 19 април 2012 г. (преюдициално запитване, отправено от Hajdú-Bihar Megyei Bíróság — Унгария) — IBIS Srl/PARTIUM ’70 Műanyagipari Zrt

text:
               4.8.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 235/12

         Определение на председателя на Съда от 19 април 2012 г. (преюдициално запитване, отправено от Hajdú-Bihar Megyei Bíróság — Унгария) — IBIS Srl/PARTIUM ’70 Műanyagipari Zrt
   (Дело C-490/11) (1)

   2012/C 235/27
   Език на производството: унгарски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 370, 17.12.2011 г.


title: Дело T-630/11 P: Жалба, подадена на 6 декември 2011 г. от Peter Strobl срещу Решението от 29 септември 2011 г. на Съда на публичната служба по дело F-56/05, Strobl/Комисия

text:
               18.2.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 49/28

         Жалба, подадена на 6 декември 2011 г. от Peter Strobl срещу Решението от 29 септември 2011 г. на Съда на публичната служба по дело F-56/05, Strobl/Комисия
   (Дело T-630/11 P)
   2012/C 49/51
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Peter Strobl (Besozzo, Италия) (представител: H.-J. Rüber, Rechtsanwalt)

      Други страни в производството: Европейска комисия, Съвет на Европейския съюз

      Искания

   Жалбоподателят иска:

               —

               да се отмени Решението на Съда на публичната служба от 29 септември 2011 г. по дело Strobl/Комисия,

               —

               да се установи, че решението на ответника от 7 октомври 2004 г. за назначаване и класиране в степен на жалбоподателя е опорочено, поради което то да се отмени,

               —

               да се осъди ответника да преустанови дискриминацията по отношение на жалбоподателя и да компенсира понесените от него щети,

               —

               да се осъди ответника да заплати всички съдебни разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят излага следните правни основания в подкрепа на жалбата си:

               1.

               Първото правно основание е изведено от неточно установяване от Съда на публичната служба на фактите относно професионалния опит, изискван за длъжността на жалбоподателя.

               2.

               Второто правно основание е изведено от неточно установяване на фактите от Съда на публичната служба и противоречиво тълкуване на доказателствата за класирането в степен на жалбоподателя и нарушение в това отношение на задължението за мотивиране.

               3.

               Третото правно основание е изведено от нарушение на задължението за мотивиране на Съда на публичната служба при отхвърляне на едно от твърденията за нарушение на жалбоподателя.

               4.

               Четвъртото правно основание е изведено от нарушение на задължението за мотивиране на Съда на публичната служба при преразглеждане на прослуженото време на жалбоподателя.

               5.

               Петото правно основание е изведено от недостатъчните мотиви, изтъкнати от Съда на публичната служба относно приложимостта на съответната съдебна практика.


title: Дело C-487/06 P: Жалба, подадена на 27 ноември 2006 г. от British Aggregates Association срещу решението на Първоинстанционния съд (втори разширен състав), постановено на 13 септември 2006 г. по дело T-210/02, British Aggregates Association с/у Комисия на Европейските общности

text:
               24.2.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 42/8

         Жалба, подадена на 27 ноември 2006 г. от British Aggregates Association срещу решението на Първоинстанционния съд (втори разширен състав), постановено на 13 септември 2006 г. по дело T-210/02, British Aggregates Association с/у Комисия на Европейските общности
   (Дело C-487/06 P)
   (2007/C 42/14)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищец: British Aggregates Association (представители: C. Pouncey, Solicitor, L. Van den Hende, advocaat)

      Други страни в производството: Комисия на Европейските общности, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени решението на ПИС от 13 септември 2006 г. по дело Т-210/02;

               —

               да се отмени Решение С(2002) 1478 оконч на Комисията от 24 април 2002 г.„Държавна помощ № 863/01 — Обединено кралство/Такса върху агрегатите“, като се запази частта относно освобождаването за Северна Ирландия; и

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски на ищеца по обжалването и по производството по дело Т-210/01 пред ПИС.

         Правни основания и основни доводи
   Ищецът твърди, че оспорваното решение на Първоинстанционния съд следва да се отмени поради следните съображения:

               —

               Първоинстанционният съд неправилно е приложил правните разпоредби, като преценява наличието на държавна помощ по необективен начин.

               —

               При оценяване на селективността, Първоинстанционният съд неправилно е приложил правните разпоредби, като разграничава ситуацията на таксата върху агрегатите от тази по спора относно Adria-Wien Pipeline (1).

               —

               Първоинстанционният съд неправилно е приложил правните разпоредби, като е приел, че екологичната такса не е селективна, защото се отнася до специфичен сектор, без да е изискал или дал ясна дефиниция на този сектор.

               —

               Първоинстанционният съд неправилно е приложил правните разпоредби, като е използвал погрешен „критерий за контрол“ върху решението на Комисията.

               —

               Първоинстанционният съд неправилно е приложил правните разпоредби в своята преценка на „естеството и общата схема“ на таксата върху агрегатите и във връзка с проблема за освобождаването на износа.

               —

               Първоинстанционният съд неправилно е приложил правните разпоредби, потвърждавайки, че Комисията не е била длъжна да започне процедура по разследване.

               —

               Първоинстанционният съд неправилно е приложил правните разпоредби, като е заключил, че оспорваното решение е достатъчно мотивирано.

      (1)  Решение на Съда от 8 ноември 2001 г., C-143/99, Rec. стр. I-8365.


title: Дело T-78/14: Решение на Общия съд от 8 октомври 2015 г. — Benediktinerabtei St. Bonifaz/СХВП — Andechser Molkerei Scheitz (Genuß für Leib & Seele KLOSTER Andechs SEIT 1455) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за регистрация на фигуративна марка на Общността „Genuß für Leib & Seele KLOSTER Andechs SEIT 1455“ — По-ранна фигуративна марка на Общността „SEIT 1908 ANDECHSER NATUR“ и по-ранна национална фигуративна марка „ANDECHSER NATUR“ — Относително основание за отказ — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               30.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 398/42

         Решение на Общия съд от 8 октомври 2015 г. — Benediktinerabtei St. Bonifaz/СХВП — Andechser Molkerei Scheitz (Genuß für Leib & Seele KLOSTER Andechs SEIT 1455)
   (Дело T-78/14) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за регистрация на фигуративна марка на Общността „Genuß für Leib & Seele KLOSTER Andechs SEIT 1455“ - По-ранна фигуративна марка на Общността „SEIT 1908 ANDECHSER NATUR“ и по-ранна национална фигуративна марка „ANDECHSER NATUR“ - Относително основание за отказ - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2015/C 398/53)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Benediktinerabtei St. Bonifaz Körperschaft des öffentlichen Rechts (Мюнхен, Германия) (представители: G. Würtenberger и R. Kunze, адвокати)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: A. Poch и S. Hanne)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Andechser Molkerei Scheitz GmbH (Андекс, Германия) (представител: S. Jackermeier, адвокат)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 14 ноември 2013 г. (преписка R 1272/2012-1), постановено в производство по възражение със страни Andechser Molkerei Scheitz GmbH и Benediktinerabtei St. Bonifaz Körperschaft des öffentlichen Rechts

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Benediktinerabtei St. Bonifaz Körperschaft des öffentlichen Rechts да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 135, 5.5.2014 г.


title: Дело T-283/11: Жалба, подадена на 23 май 2011 г. — Fon Wireless/СХВП — nfon (nfon)

text:
               4.2.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 32/26

         Жалба, подадена на 23 май 2011 г. — Fon Wireless/СХВП — nfon (nfon)
   (Дело T-283/11)
   2012/C 32/54
   Език на жалбата: испански

      Страни

      Жалбоподател: Fon Wireless Ltd (Лондон, Обединено кралство) (представител: F. Brandolini Kujman, abogado)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: nfon AG (Мюнхен, Германия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да приеме жалбата, заедно с всички документи към нея и със съответните копия;

               —

               да приеме предложените доказателства;

               —

               да разгледа и отмени решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 18 март 2011 г. по преписка R 1017/2009-4 и вследствие на това да откаже регистрирането на марката на Общността „nfon“ под № 6 206 321;

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: nfon AG.

      Марка на Общността, предмет на спора: Словната марка „nfon“ за стоки и услуги от класове 9, 35 и 38.

      Притежател на марката или знака, на която/който се прави позоваване в процедурата по възражение: Жалбоподателят.

      Марка или знак, на която/който се прави позоваване в подкрепа на възражението: Фигуративната и словна национална марка и марка на Общността „fon“ за стоки и услуги от класове 9, 38 и 42.

      Решение на отдела по споровете: Уважава възражението.

      Решение на апелативния състав: Уважава жалбата.

      Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009, доколкото конфликтните марки били сходни и нарушение на член 8, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 207/2009, доколкото nfon AG цели да извлече полза от репутацията, придобита от по-ранните марки.


title: Дело C-80/14: Преюдициално запитване от Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Обединено кралство), постъпило на 14 февруари 2014 г.  — Union of Shop, Distributive and Allied Workers (USDAW), B. Wilson/WW Realisation 1 Ltd (в ликвидация), Ethel Austin Ltd, Secretary of State for Business, Innovation and Skills

text:
               19.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 151/10

         Преюдициално запитване от Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Обединено кралство), постъпило на 14 февруари 2014 г. — Union of Shop, Distributive and Allied Workers (USDAW), B. Wilson/WW Realisation 1 Ltd (в ликвидация), Ethel Austin Ltd, Secretary of State for Business, Innovation and Skills
   (Дело C-80/14)
   2014/C 151/13
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Страни в главното производство

      Ищци: Union of Shop, Distributive and Allied Workers (USDAW), B. Wilson

      Ответници: WW Realisation 1 Ltd (в ликвидация), Ethel Austin Ltd, Secretary of State for Business, Innovation and Skills

      Преюдициални въпроси

               1)

                           (а)

                           Дали под израза „най-малко 20 души“ в член 1, параграф 1, буква а), подточка ii) от Директива 98/59/ЕО на Съвета от 20 юли 1998 година за сближаване на законодателствата на държавите членки в областта на колективните уволнения (1) (наричана по-нататък „директивата“) се има предвид броят на уволненията във всички организации на работодателя в рамките на период от 90 дни или броят на уволненията във всяка отделна организация?

                           (б)

                           Ако в член 1, параграф 1, буква a), подточка ii) се има предвид броят на уволненията във всяка отделна организация, какво тълкуване следва да се даде на понятието „организация“? По-конкретно трябва ли понятието „организация“ да се разбира по-скоро като обхващащо цялата съответна търговска дейност, разглеждана като стопанска и търговска единица или като онази част от дейността, в която са предвидени уволнения, а не като обект, към който са разпределени работниците за изпълнение на техните задачи, тоест всеки отделен магазин?

               2)

               В случай че работник поиска обезщетение за уволнение от работодател по частното право, може ли държавата членка да се позове на или да изтъкне обстоятелството, че от посочената директива не възникват преки ефективни права, противопоставими на работодателя, когато:

                           (i)

                           работодателят по частното право би бил длъжен поради неправилно транспониране на директивата от държавата членка да заплати обезщетение за уволнение на работник поради неизпълнение на задължението за консултиране по същата тази директива; и

                           (ii)

                           поради изпадането на този работодател в неплатежоспособност, в случай че той е осъден да заплати посоченото обезщетение, но той не направи това и е отправена молба до държавата членка, последната ще бъде длъжна да заплати това обезщетение за уволнение на работника в приложение на вътрешното законодателство за транспониране на Директива 2008/94/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 октомври 2008 година относно закрилата на работниците и служителите в случай на неплатежоспособност на техния работодател (2) до границите на задължението за плащане на гарантиращия орган на държавата членка, определени в член 4 от тази директива?

      (1)  ОВ L 255, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 95.

      (2)  ОВ L 283, стр. 36.


title: Дело T-597/10: Жалба, подадена на 27 декември 2010 г. — Biodes/СХВП — Manasul International (BIESUL)

text:
               12.3.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 80/21

         Жалба, подадена на 27 декември 2010 г. — Biodes/СХВП — Manasul International (BIESUL)
   (Дело T-597/10)
   2011/C 80/40
   Език на жалбата: испански

      Страни

      Жалбоподател: Biodes, SL (Мадрид, Испания) (представители: E. Manresa Medina, abogado)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Manasul International, SL (Ponferrada, Испания)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 23 септември 2010 г. по преписка R 1519/2009-1, и

               —

               да се осъди ответника и евентуалните встъпили в негова подкрепа страни да заплатят всички съдебни разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка, съдържаща словния елемент „BIESUL“ за стоки от класове 5, 30 и 31

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Manasul International, SL

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: национални фигуративни марки, съдържащи словните елементи „MANASUL“ и „MANASUL ORO“ за стоки от класове 5, 30 и 31

      Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението.

      Решение на апелативния състав: уважава жалбата и отказва регистрацията на заявената марка.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) и на член 8, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 207/2009 (1) поради това, че не съществувало сходство между конфликтните марки и поради това, че апелативният състав не разгледал доказателството за използване на по-ранните марки.

      (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стp. 1).


title: Дело T-68/14: Решение на Общия съд от 3 май 2016 г. — Post Bank Iran/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки срещу Иран с цел предотвратяване на разпространението на ядрено оръжие — Замразяване на средства — Възражение за незаконосъобразност — Член 46, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 267/2012 — Член 215 ДФЕС — Член 20, параграф 1, буква в) от Решение 2010/413/ОВППС, изменен с член 1, точка 7 от Решение 2012/35/ОВППС — Член 23, параграф 2, буква г) от Регламент № 267/2012 — Основни права — Членове 2 ДЕС, 21 ДЕС и 23 ДЕС — Членове 17 и 52 от Хартата на основните права — Грешка в преценката — Равно третиране — Недопускане на дискриминация — Принцип на добра администрация — Задължение за мотивиране — Злоупотреба с власт — Оправдани правни очаквания — Пропорционалност)

text:
               20.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 222/14

         Решение на Общия съд от 3 май 2016 г. — Post Bank Iran/Съвет
   (Дело T-68/14) (1)

   ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Иран с цел предотвратяване на разпространението на ядрено оръжие - Замразяване на средства - Възражение за незаконосъобразност - Член 46, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 267/2012 - Член 215 ДФЕС - Член 20, параграф 1, буква в) от Решение 2010/413/ОВППС, изменен с член 1, точка 7 от Решение 2012/35/ОВППС - Член 23, параграф 2, буква г) от Регламент № 267/2012 - Основни права - Членове 2 ДЕС, 21 ДЕС и 23 ДЕС - Членове 17 и 52 от Хартата на основните права - Грешка в преценката - Равно третиране - Недопускане на дискриминация - Принцип на добра администрация - Задължение за мотивиране - Злоупотреба с власт - Оправдани правни очаквания - Пропорционалност))
   (2016/C 222/15)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Post Bank Iran (Техеран, Иран) (представител: D. Luff, адвокат)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: I. Rodios и M. Bishop)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: F. Castillo de la Torre и D. Gauci)

      Предмет

   От една страна, жалба на основание членове 263 ДФЕС и 275 ДФЕС за отмяна на Решение 2013/661/ОВППС на Съвета от 15 ноември 2013 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 306, стр. 18), както и на Регламент за изпълнение (ЕС) № 1154/2013 на Света от 15 ноември 2013 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 306, стр. 3) в частите, в които тези актове се отнасят до жалбоподателя, и от друга страна, искане на основание член 277 ДФЕС за установяване на неприложимостта на член 20, параграф 1, буква в) от Решение 2010/413/ОВППС на Съвета от 26 юли 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС (ОВ L 195, стр. 39), изменено с член 1, точка 7 от Решение 2012/35/ОВППС на Съвета от 23 януари 2012 година (ОВ L 19, стр. 22), както и на член 23, параграф 2, буква г) и на член 46, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 267/2012 на Съвета от 23 март 2012 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕС) № 961/2010 (ОВ L 88, стр. 1)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Post Bank Iran да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 129, 28.4.2014 г.


title: Дело T-238/10: Решение на Общия съд от 20 октомври 2011 г. — Scatizza/СХВП — Jacinto (Horse Couture) (Марка на Общността — Процедура по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността „Horse Couture“ — По-ранна национална фигуративна марка „HORSE“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Сходство на знаците — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               3.12.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 355/18

         Решение на Общия съд от 20 октомври 2011 г. — Scatizza/СХВП — Jacinto (Horse Couture)
   (Дело T-238/10) (1)

   (Марка на Общността - Процедура по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „Horse Couture“ - По-ранна национална фигуративна марка „HORSE“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Сходство на знаците - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2011/C 355/32
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Stephanie Scatizza (Breganzona, Швейцария) (представители: P. Perani и P. Pozzi, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: S. Schäffner)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Manuel Jacinto, Lda (São Paio de Oleiros, Португалия)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 5 март 2010 г. (преписка R 723/2009-2) във връзка с процедура по възражение между Manuel Jacinto, Lda и Stephanie Scatizza

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Stephanie Scatizza да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 209, 31.7.2010 г.


title: Дело C-109/13: Определение на председателя на Съда от 18 декември 2013 г.  — Европейска комисия/Република Финландия, встъпили страни: Кралство Швеция, Чешка република, Федерална република Германия, Република Полша, Кралство Нидерландия, Френска република, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия, Република Естония

text:
               7.4.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 102/29

         Определение на председателя на Съда от 18 декември 2013 г. — Европейска комисия/Република Финландия, встъпили страни: Кралство Швеция, Чешка република, Федерална република Германия, Република Полша, Кралство Нидерландия, Френска република, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия, Република Естония
   (Дело C-109/13) (1)

   2014/C 102/41
   Език на производството: фински
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 123, 27.4.2013 г.


title: Дело C-160/07: Иск, предявен на 22 март 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Португалска република

text:
               9.6.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/6

         Иск, предявен на 22 март 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Португалска република
   (Дело C-160/07)
   (2007/C 129/09)
   Език на производството: португалски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: K. Simonsson и P. Andrade)

      Ответник: Португалска република
   Искания

               —

               да се установи, че Португалската република не е изпълнила задълженията си по Директива 95/21/ЕО (1) в редакцията след въведените по-специално с Директива 2001/106/ЕО (2) последващи изменения, като не е приела член 7б във връзка с част Б, № 3 от Приложение XI, член 9, параграф 2 и член 12, параграф 1 във връзка с Приложение VII от горепосочената Директива 95/21/ЕО в последната им редакция след измененията, въведени с Директива 2002/84/ЕО (3),

               —

               да се осъди Португалска република да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи
   Срокът за транспониране на Директива 95/21/ЕО е изтекъл на 30 юни 1996 г., на Директива 2001/106/ЕО — на 22 юли 2003 г. и на Директива 2002/84/ЕО — на 23 ноември 2003 г.

      (1)  Директива 95/21/ЕО на Съвета от 19 юни 1995 г. относно прилагането, по отношение на кораби, които използват пристанища на Общността или плават във водите под юрисдикцията на държавите-членки, на международните стандарти за безопасност на корабоплаването, предотвратяване на замърсяване и за условията на живот и работа на борда на корабите (държавен пристанищен контрол) (ОВ L 157, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 3, стр. 160).

      (2)  ОВ L 19, стр. 17; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 8, стр. 177.

      (3)  Директива 2002/84/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 ноември 2002 г. за изменение на директивите относно морската безопасност и предотвратяването на замърсяването от кораби (ОВ L 324, стр. 53; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 11, стр. 43).


title: Дело C-517/15 P: Жалба, подадена на 25 септември 2015 г. от AGC Glass Europe, AGC Automotive Europe, AGC France, AGC Flat Glass Italia Srl, AGC Glass UK Ltd, AGC Glass Germany GmbH срещу решението, постановено от Общия съд (трети състав) на 15 юли 2015 г. по дело T-465/12: AGC Glass Europe и др./Европейска комисия

text:
               30.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 398/20

         Жалба, подадена на 25 септември 2015 г. от AGC Glass Europe, AGC Automotive Europe, AGC France, AGC Flat Glass Italia Srl, AGC Glass UK Ltd, AGC Glass Germany GmbH срещу решението, постановено от Общия съд (трети състав) на 15 юли 2015 г. по дело T-465/12: AGC Glass Europe и др./Европейска комисия
   (Дело C-517/15 P)
   (2015/C 398/25)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: AGC Glass Europe, AGC Automotive Europe, AGC France, AGC Flat Glass Italia Srl, AGC Glass UK Ltd, AGC Glass Germany GmbH (представители: L. Garzaniti, A. Burckett St Laurent и F. Hoseinian, avocats)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите молят Съда:

               —

               да отмени решението на Общия съд от 15 юли 2015 г. по дело T-465/12 AGC Glass Europe SA и др./Европейска комисия;

               —

               да отмени Решение на Комисията C(2012) 5719 окончателен от 6 август 2012 г. (наричано по-нататък „обжалваното решение“), което отхвърля частично искането за поверително третиране на определена информация, съдържаща се в решението по преписка COMP/39. 125 — Автомобилно стъкло, или при условията на евентуалност, да върне делото на Общия съд; и

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Жалбоподателите се позовават на следните три основания и основни доводи:

               1.

               Общият съд допуснал грешка като приел, че компетентността на служителя по изслушването съгласно Решение 2011/695/ЕС на председателя на Европейската комисия от 13 октомври 2011 г. относно функцията и мандата на служителя по изслушването в някои производства по конкуренция (1) не включва преценка предвид принципите за защита на оправданите правни очаквания и на равно третиране. Освен това в решението на Общия съд се изопачавали фактите, тъй като в него се приемало, че служителят по изслушването разгледал доводите, изтъкнати от жалбоподателите във връзка с принципите на защита на оправданите правни очаквания и на равно третиране.

               2.

               Общият съд допуснал грешка, когато приел, че обжалваното решение не нарушава принципите на защита на оправданите правни очаквания и на равно третиране. Като се има предвид, че жалбоподателите са единствените, поискали освобождаване от глоба или намаляване на нейния размер, те имат право поверителната им информация да не бъде оповестена, тъй като такова оповестяване би дало възможност на трети лица да установят източника на самоуличаващите изявления, подадени до Комисията в контекста на Програмата за освобождаване от глоби или намаляване на техния размер.

               3.

               Решението не е мотивирано както що се отнася до компетентността на служителя по изслушването, така и до приложимостта на принципите на защита на оправданите правни очаквания и на равно третиране. Така Общият съд не изпълнил задължението си по член 296 ДФЕС и членове 36 и 53 от Статута на Съда. По-конкретно Общият съд не мотивирал защо се отклонил от съдебната практика, на която се позовават жалбоподателите.

      (1)  OВ L 275, стp. 29.


title: Дело T-538/12: Решение на Общия съд от 16 януари 2014 г. — Optilingua/СХВП — Esposito (ALPHATRAD) (Марка на Общността — Производство за отмяна — Фигуративна марка на Общността „ALPHATRAD“ — Реално използване на марката — Значимост на използването — Член 15, параграф 1, втора алинея, буква а) и член 51, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               22.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/36

         Решение на Общия съд от 16 януари 2014 г. — Optilingua/СХВП — Esposito (ALPHATRAD)
   (Дело T-538/12) (1)

   (Марка на Общността - Производство за отмяна - Фигуративна марка на Общността „ALPHATRAD“ - Реално използване на марката - Значимост на използването - Член 15, параграф 1, втора алинея, буква а) и член 51, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2014/C 52/69
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Optilingua Holding SA (Епаленж, Швейцария) (представител: S. Rizzo, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: S. Pétrequin и A. Folliard-Monguiral)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Michele Esposito (Кава де’ Тирени, Италия) (представител: R. Stella, адвокат)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 8 октомври 2012 г. (преписка R 444/2011-1), постановено в производство за отмяна със страни г-н Michele Esposito и Optilingua Holding SA

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Optilingua Holding SA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 38, 9.2.2013 г.


title: Дело C-149/12 P: Жалба, подадена на 27 март 2012 г. от Xeda International SA, Pace International LLC срещу решението, постановено от Общия съд (пети състав) на 19 януари 2012 г. по дело T-71/10, Xeda International SA, Pace International LLC/Европейска комисия

text:
               9.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 165/13

         Жалба, подадена на 27 март 2012 г. от Xeda International SA, Pace International LLC срещу решението, постановено от Общия съд (пети състав) на 19 януари 2012 г. по дело T-71/10, Xeda International SA, Pace International LLC/Европейска комисия
   (Дело C-149/12 P)
   2012/C 165/21
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Xeda International SA, Pace International LLC (представители: адв. K. Van Maldegem и адв. C. Mereu)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите молят Съда:

               —

               да отмени Решението на Общия съд по дело T-71/10; и

               —

               да отмени решението за невключване на дифениламина в приложение I към Директива 91/414/ЕИО (1) и за отнемане от страна на държавите членки на разрешенията за продукти за растителна защита, съдържащи това вещество, най-късно до 30 май 2010 г.; или

               —

               при условията на евентуалност, да върне делото на Общия съд, който да се произнесе по жалбата за отмяна на жалбоподателите; и

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски по настоящото производство (включително направените в производството пред Общия съд).

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателите твърдят, че като е отхвърлил тяхната жалба за отмяна на Решението на Комисията за невключване на дифениламина в приложение I към Директива 91/414/ЕИО на Съвета и за отнемане от страна на държавите членки на разрешенията за продукти за растителна защита, съдържащи посоченото вещество, най-късно до 30 май 2010 г., Общият съд е нарушил правото на Съюза. В частност те считат, че Общият съд е допуснал редица грешки в преценката на фактите и на приложимата правна уредба към тяхното положение. Според тях това е довело до редица допуснати от Общия съд грешки при прилагане на правото, по-специално доколкото този съд:

               —

               приема, че проблемът относно възможното образуване на нитрозамини не е бил основното съображение за приемането на решението на Комисията, докато в мотивите си към решението си този съд е заел противоположната позиция.

               —

               смесва двата етапа от процеса на преглед на дифениламина по Регламент 1490/2002 (2), изменен с Регламент 1095/2007 (3), поради което е направил погрешния извод, че правото на защита на жалбоподателите не е било нарушено.

               —

               приема, че въпросът относно възможното образуване на нитрозамини е бил повдигнат през юни 2008 г., а не през януари 2008 г., както писмените доказателства изрично посочват, което води до невалидност на неговото решение относно факта, че забавянето на процеса от Европейския орган за безопасност на храните (ЕОБХ) по никакъв начин не е попречило на жалбоподателите да упражнят своето право на оттегляне в подкрепа на включването на дифениламина в приложение I към Директива 91/414/ЕИО.

         Поради тези съображения жалбоподателите считат, че решението на Общия съд по дело T-71/10 и решението на Комисията, с което дифениламинът не се включва в приложение I към Директива 91/414/ЕИО на Съвета и държавите членки се задължават да отнемат разрешенията за продукти за растителна защита, съдържащи посоченото вещество, най-късно до 30 май 2010 г., трябва да бъдат отменени.

      (1)  Директива 91/414/ЕИО на Съвета от 15 юли 1991 година относно пускането на пазара на продукти за растителна защита (ОВ L 230, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 10, стр. 30).

      (2)  Регламент (ЕО) № 1490/2002 на Комисията от 14 август 2002 година за определяне на допълнителни подробни правила за изпълнение на третия етап на работната програма, посочена в член 8, параграф 2 от Директива 91/414/ЕИО на Съвета и за изменение на Регламент (ЕО) № 451/2000 (ОВ L 224, стр. 23; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 45, стр. 32).

      (3)  Регламент (ЕО) № 1095/2007 на Комисията от 20 септември 2007 година за изменение на Регламент (ЕО) № 1490/2002 за установяване на допълнителни подробни правила за изпълнение на третия етап на работната програма, посочена в член 8, параграф 2 от Директива 91/414/ЕИО на Съвета и Регламент (ЕО) № 2229/2004 за определяне на допълнителни подробни правила за изпълнение на четвъртия етап на работната програма, посочена в член 8, параграф 2 от Директива 91/414/ЕИО на Съвета (ОВ L 246, стр. 19).


title: Дело T-260/08: Жалба, подадена на 3 юли 2008 г. — Indo Internacional/СХВП — Visual (VISUAL MAP)

text:
               30.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 223/54

         Жалба, подадена на 3 юли 2008 г. — Indo Internacional/СХВП — Visual (VISUAL MAP)
   (Дело T-260/08)
   (2008/C 223/96)
   Език на жалбата: английски
   Страни

      Жалбоподател: Indo Internacional, SA (Sant Cugat del Vallės, Испания) (представители: X. Fàbrega Sabaté и M. Curell Aguilà, lawyers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Visual SA (Saint Apollinaire, Франция)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 15 април 2008 г. по преписка R 700/2007-1; и

               —

               да се осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: Словна марка „VISUAL MAP“ за услуги по клас 44 — заявка № 393 2936

      Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: Другата страна в процедурата пред апелативния състав

      Марка или знак, на който е направено позоваване: Френска регистрация на марка № 043 303 854 за словна марка „VISUAL“ за услуги по клас 44

      Решение на отдела по споровете: Отхвърляне на цялото заявление за регистрация на марка на Общността

      Решение на апелативния състав: Отхвърляне на жалбата

      Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1 от Регламент № 40/94 на Съвета, доколкото не съществува вероятност от объркване на конфликтните марки.


title: Дело C-253/06: Определение на председателя на Съда от 27 февруари 2007 г.  — Комисия на Европейските общности/Федерална република Германия

text:
               28.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 96/28

         Определение на председателя на Съда от 27 февруари 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Федерална република Германия
   (Дело C-253/06) (1)

   (2007/C 96/55)

      Език на производството: немски

   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 273, 30.9.2006 г.


title: Дело C-52/11 P: Жалба, подадена на 4 февруари 2011 г. от Fernando Marcelino Victoria Sánchez срещу определението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 17 ноември 2010 г. по дело T-61/10

text:
               2.4.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 103/17

         Жалба, подадена на 4 февруари 2011 г. от Fernando Marcelino Victoria Sánchez срещу определението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 17 ноември 2010 г. по дело T-61/10
   (Дело C-52/11 P)
   2011/C 103/31
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Fernando Marcelino Victoria Sánchez (представител: P. Suarez Plácido, abogado)

      Други страни в производството: Европейски парламент и Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени, включително в частта за разноските, определението, постановено на 17 ноември 2010 г. от Общия съд (четвърти състав), като се обяви, че предявеният от г-н Victoria Sánchez иск за установяване на неправомерно бездействие е допустим и не е явно неоснователен.

               —

               в резултат от горното Съдът да разгледа иска […] по същество — или, алтернативно, след като го признае за допустим и основателен, да върне делото на Общия съд за ново разглеждане— и да осъди институциите ответници да заплатят съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят излага следните правни основания:

               1.

               Нарушение на член 44 от Процедурния правилник на Общия съд, доколкото исковата молба съдържа предмета на спора и кратко изложение на правните основания, а също и исканията на ищеца, които ясно са посочени в тази молба, а именно: „да се постанови решение, с което да се установи, че бездействието на Европейския парламент и на Европейската комисия, доколкото същите не са отговорили на писменото искане от 6 октомври 2009 г., противоречи на общностното право, и с което да се задължат посочените органи да предприемат необходимите действия“.

               2.

               Нарушение на член 20, параграф 2, буква г) от Договора за функционирането на Европейския съюз (предишен член 17 от ДЕО), член 24 ДФЕС (предишен член 21 от ДЕО), член 227 ДФЕС (предишен член 194 от ДЕО), във връзка с член 58 от Статута на Съда. Всичко това във връзка с петицията, която г-н Victoria Sánchez отправя до Европейския парламент през 2008 г. и в която обръща внимание на Парламента върху риска за испанския гражданин, дръзнал да изобличи политическата корупция и данъчните измами в тази държава членка. Към петицията до Парламента прилага договор, който е подписан от известни в неговата страна личности, включително адвокат, създател на една от най-големите адвокатски кантори в Испания и Португалия, и от който е видно как те са измамили Министерство на финансите и гражданите посредством фиктивни и непрозрачни за държавата дружества. Процедурата по петицията е прекратена и нито един от представителите на Испания в Европейския парламент не отговаря на последвалите молби на жалбоподателя за съдействие, под формата на 10 електронни съобщения, в които поради отправените към него заплахи той моли своите представители да гарантират неприкосновеността му.

               3.

               Нарушение от страна на институциите ответници на основните права, признати в член 6 ДЕС и в членове 20 и 21 от Хартата на основните права на Европейския съюз. Бездействието на Европейската комисия, която не отговаря на писменото му искане от 6 октомври 2009 г., представлява сериозно нарушение на член 6 ДЕС, доколкото тази институция трябва да осигури демократичност по отношение на всички европейски граждани, да спазва принципа на равенство във връзка с достъпа на гражданите до институциите на Съюза и да гарантира ефективната съдебна защита, тъй като данъчната измама не е деяние, по което следва да се произнесе Европейският съд по правата на човека, който разглежда данъкоплатеца като косвено увредено лице. Жалбоподателят също така обръща внимание върху правната несигурност във връзка с общностното право, която се създава с няколко последователни решения на испанските съдилища, в които са пренебрегнати исканията на представителите на жалбоподателя да бъде взето предвид европейското законодателство, и по-конкретно решенията на Съда на ЕО по дела C-570/07 и C-571/07 (1) относно свободата на установяване при откриването на аптеки в Испания.

               4.

               Нарушение на членове 265 и 266 ДФЕС, доколкото искането в производството пред Общия съд е било да се установи, че бездействието на Парламента и Комисията, доколкото тези институции не са отговорили на писменото искане от 6 октомври 2009 г., противоречи на общностното право и да се задължат посочените органи да предприемат необходимите действия — което се налага от член 266 ДФЕС, съгласно който органът, чийто акт е бил отменен или чието бездействие е било обявено за противоречащо на Договорите, е длъжен да предприеме необходимите мерки за изпълнение на решението на Съда на Европейския съюз — а именно да отговорят на писменото искане от 6 октомври 2009 г.

      (1)  Решение от 1 юни 2010 г., все още непубликувано в Сборника.


title: Дело C-329/07: Определение на председателя на Съда от 11 януари 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Френска република

text:
               29.3.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 79/24

         Определение на председателя на Съда от 11 януари 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Френска република
   (Дело C-329/07) (1)

   (2008/C 79/44)

      Език на производството: френски

   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 211 от 8.9.2007 г.


title: Дело C-159/08 P: Жалба, подадена на 15 април 2008 г. от Isabella Scippacercola и Ioannis Terezakis срещу решението на Първоинстанционния съд (пети състав), постановено на 16 януари 2008 г. по дело T-306/05: Isabella Scippacercola и Ioannis Terezakis/Комисия на Европейските общности

text:
               5.7.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/18

         Жалба, подадена на 15 април 2008 г. от Isabella Scippacercola и Ioannis Terezakis срещу решението на Първоинстанционния съд (пети състав), постановено на 16 януари 2008 г. по дело T-306/05: Isabella Scippacercola и Ioannis Terezakis/Комисия на Европейските общности
   (Дело C-159/08 P)
   (2008/C 171/31)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподатели: Isabella Scippacercola, Ioannis Terezakis (представител: г-н B. Lombart, avocat)

      Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателите
   Жалбоподателите искат от Съда:

               —

               да отмени решението на Първоинстанционния съд по дело T-306/05 Isabella Scippacercola и Ioannis Terezakis/Комисия на Европейските общности, с което се отхвърля жалбата им за отмяна на Решението на Комисията от 2 май 2005 г., взето съгласно член 7, параграф 2 от Регламент (EО) № 773/2004 на Комисията от 7 април 2004 година (1), нотифицирано на жалбоподателите на 6 февруари 2008 г., с което се отказва започването на задълбочено разследване относно прекалено високите такси, събирани от новото Международно летище на Атина в Spata, което има господстващо положение по отношение на:

                           a)

                           таксата за сигурност на пътниците;

                           б)

                           таксата за обслужване на пътници;

                           в)

                           таксите за услуги по паркиране на автомобили.

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски, направени във връзка с настоящото производство и с производството пред Първоинстанционния съд.

         Правни основания и основни доводи
   Жалбоподателите твърдят, че Първоинстанционният съд не е установил, че като е отказала да разгледа таксите за сигурност, за обслужване на пътници и за паркинг на Международното летище на Атина (МЛА) във връзка с разходите за тях и като се е впуснала в неубедителни сравнения на таксите на МЛА с тези, събирани на други европейски летища, които не предоставят конкурентни услуги за целите на член 82 EО, Комисията е нарушила общностното право, установено по дело United Brands/Комисия (Решение на Съда от 14 февруари 1978 г., 27/76, Recueil, стр. 207), както и че Първоинстанционният съд е нарушил общностното право, като не е установил, че Комисията, на първо място, не е разгледала всички релевантни факти, които са били налице при приемане на оспорваното решение, както се изисквало от съдебната практика по дело C-119/97 Ufex и др./Комисия (Решение на Съда от 4 март 1999 г. по дело Ufex и др./Комисия, C-119/97 P, Recueil, стр. I-1341), и че на второ място, е основала обжалваното решение на неверни от материално-правна страна факти, като поради това то е опорочено от явна грешка в преценката и злоупотреба с власт.
   Твърди се, че Първоинстанционният съд е допуснал грешка при прилагането на правото, като не е приел, че Комисията е допуснала грешка в преценката когато е счела, че проверките за сигурност не представляват икономическа дейност и че услугите по паркиране на автомобили не представляват съответен пазар за целите на член 82 EО.
   По отношение на твърдяната грешка при прилагане на правото във връзка с прилагането на по-висока такса за обслужване на пътници спрямо пътниците по полети между държави в рамките на Общността и по международни полети, отколкото за тези по вътрешни полети, и прилагането спрямо пътниците по редовни полети на такса за обслужване на пътници и на такса за сигурност, които не се прилагат за пътниците, пътуващи по чартърни полети, жалбоподателите поддържат, че Първоинстанционният съд не е установил, че Комисията е отказала да се погрижи за гарантирането, че принципът за недопускане на дискриминация не е бил нарушен от практиките на МЛА.
   Накрая се посочва, че Първоинстанционният съд не е постановил, че Комисията е нарушила установените права и процедури, на първо място, като пренебрегнала цифрите, представени от жалбоподателите, извлечени от официални източници, показващи налагане на прекалено високи цени от МЛА, на второ място, като се впуснала в сравнение между таксите на Spata и тези, събирани на други европейски летища, които са били ирелевантни за целите на член 82 EО, и на трето място, чрез изготвянето на искане за информация, изпратено до МЛА, в което тя, inter alia, не разгледала разходите за изграждане на летището, нито разходите по учредяването и регистрирането на МЛА.

      (1)  Регламент (EО) № 773/2004 на Комисията от 7 април 2004 година относно водените от Комисията производства съгласно членове 81 и 82 от Договора за ЕО (ОВ L 123, стp. 18; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 242).


title: Дело T-204/13 P: Жалба, подадена на 8 април 2013 г. от Luigi Marcuccio срещу определението, постановено на 28 януари 2013 г. от Съда на публичната служба по дело F-95/12, Marcuccio/Комисия

text:
               1.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 156/52

         Жалба, подадена на 8 април 2013 г. от Luigi Marcuccio срещу определението, постановено на 28 януари 2013 г. от Съда на публичната служба по дело F-95/12, Marcuccio/Комисия
   (Дело T-204/13 P)
   2013/C 156/96
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Триказе, Италия) (представител: G. Cipressa, avvocato)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното определение изцяло и без никакви изключения,

               —

               да върне настоящото дело на Съда на публичната служба.

      Правни основания и основни доводи

   Основните мотиви и доводи са същите като тези по дело T-203/13 P, Marcuccio/Комисия.


title: Дело C-679/16: Преюдициално запитване от Korkein hallinto-oikeus (Финландия), постъпило на 30 декември 2016 г. — А

text:
               20.3.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 86/16

         Преюдициално запитване от Korkein hallinto-oikeus (Финландия), постъпило на 30 декември 2016 г. — А
   (Дело C-679/16)
   (2017/C 086/20)
   Език на производството: фински

      Запитваща юрисдикция

   Korkein hallinto-oikeus

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: А

      Друга страна в производството: Espoon kaupungin sosiaali- ja terveyslautakunnan yksilöasioiden jaosto

      Преюдициални въпроси

               1)

               Обезщетение като услугата „лично асистиране“, предвидена в Закона за услугите, предназначени за хора с увреждания, представлява ли „обезщетение за болест“ по смисъла на член 3, параграф 1 от Регламент № 883/2004 (1)?

               2)

               При отрицателен отговор на първия въпрос: налице ли е ограничение на предвиденото в членове 20 ДФЕС и 21 ДФЕС право на гражданите на Съюза свободно да се движат и пребивават на територията на държавите членки, когато предоставянето в чужбина на обезщетение като услугата „лично асистиране“ по Закона за услугите, предназначени за хора с увреждания, не е специално уредено и условията за предоставяне на обезщетението се тълкуват в смисъл, че услугата „лично асистиране“ не се предоставя в друга държава членка, в която съответното лице завършва тригодишно обучение с получаване на диплома?

                           —

                           Има ли значение за преценката по делото обстоятелството, че на дадено лице може да бъде предоставено обезщетение като услугата „лично асистиране“ във Финландия в община, различна от общината по пребиваване, например когато това лице следва в друга финландска община?

                           —

                           Имат ли значение правата, произтичащи от член 19 от Конвенцията на Организацията на обединените нации за правата на хората с увреждания, за преценката по делото с оглед на правото на Съюза?

               3)

               Ако в отговор на втория преюдициален въпрос Съдът приеме, че тълкуването на националното право така, както е възприето по настоящото дело, представлява ограничение на свободата на движение на хора, може ли все пак такова ограничение да бъде обосновано с императивни съображения от общ интерес, които произтичат от задължението на общината да осъществява контрол върху предоставянето на услугата „лично асистиране“, от възможността на общината да избира подходящите условия и ред за предоставянето на асистентските услуги и от запазването на съгласуваността и ефективността на схемата за лично асистиране по Закона за услугите, предназначени за хора с увреждания?

      (1)  Регламент (EО) № 883/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година за координация на системите за социална сигурност (ОВ L 166, 2004 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 82 и поправка в ОВ L 33, 7.2.2008 г., стр. 12).


title: Дело T-246/12: Жалба, подадена на 4 юни 2012 г. — Cat Media Pty/СХВП — Avon Products (RETANEW)

text:
               11.8.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 243/25

         Жалба, подадена на 4 юни 2012 г. — Cat Media Pty/СХВП — Avon Products (RETANEW)
   (Дело T-246/12)
   2012/C 243/44
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Cat Media Pty Ltd (Warriewood, Австралия) (представител: I. De Freitas, Solicitor)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Avon Products, Inc. (Ню Йорк, Съединени американски щати)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 21 март 2012 г. по преписка R 740/2011-1,

               —

               да се осъдят ответникът и другата страна в производството пред апелативния състав да заплатят разноските, направени от жалбоподателя в настоящото производство.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: Словна марка „RETANEW“ за стоки от клас 3 — Заявка за регистрация на марка на Общността № W00884450

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Словна марка „ANEW“, регистрирана като марка на Общността под № 3531051 за стоки от класове 3 и 5

      Решение на отдела по споровете: Отхвърля изцяло възражението

      Решение на апелативния състав: Отменя оспореното решение и отхвърля изцяло заявката за регистрация

      Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 на Съвета.


title: Дело T-462/13 R: Определение на председателя на Общия съд от 16 октомври 2013 г. — Comunidad Autónoma del País Vasco и Itelazpi/Комисия (Обезпечително производство — Държавни помощи — Решение, с което помощта се обявява за несъвместима с вътрешния пазар и се разпорежда нейното възстановяване, както и отмяната на текущите плащания — Молба за спиране на изпълнението — Липса на неотложност)

text:
               7.12.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 359/15

         Определение на председателя на Общия съд от 16 октомври 2013 г. — Comunidad Autónoma del País Vasco и Itelazpi/Комисия
   (Дело T-462/13 R)
   (Обезпечително производство - Държавни помощи - Решение, с което помощта се обявява за несъвместима с вътрешния пазар и се разпорежда нейното възстановяване, както и отмяната на текущите плащания - Молба за спиране на изпълнението - Липса на неотложност)
   2013/C 359/29
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподатели: Comunidad Autónoma del País Vasco и Itelazpi, SA (Zamudio, Испания) (представители: J. Buendía Sierra, A. Lamadrid de Pablo, M. Muñoz de Juan и N. Ruiz García, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: É. Gippini Fournier, B. Stromsky и P. Němečková)

      Предмет

   Молба за спиране на изпълнението на членове 3 и 4 от Решение C(2013) 3204 окончателен на Комисията от 19 юни 2013 г. относно държавна помощ SA.28599 (C-23/2010) (ex NN 36/2010, ex CP 163/2009), предоставена от Кралство Испания за разширяване на обхвата на цифровата наземна телевизия в отдалечени и слабо заселени райони (с изключение на Кастилия — Ла Манча).

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля молбата за допускане на обезпечителни мерки.

               2.

               Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело T-491/07: Решение на Общия съд от 29 ноември 2012 г. — CB/Комисия (Конкуренция — Решение за сдружаване на предприятия — Пазар на издаване на карти за плащане във Франция — Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО — Ценови мерки, приложими за „новонавлизащите участници“ — Членска такса и т.нар. механизми за „регулиране на функцията на придобиване“ и за „събуждане на спящите членове“ — Релевантен пазар — Цел на разглежданите мерки — Цел, която ограничава конкуренцията — Член 81, параграф 3 ЕО — Явни грешки в преценката — Принцип на добра администрация — Пропорционалност — Правна сигурност)

text:
               26.1.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 26/39

         Решение на Общия съд от 29 ноември 2012 г. — CB/Комисия
   (Дело T-491/07) (1)

   (Конкуренция - Решение за сдружаване на предприятия - Пазар на издаване на карти за плащане във Франция - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Ценови мерки, приложими за „новонавлизащите участници“ - Членска такса и т.нар. механизми за „регулиране на функцията на придобиване“ и за „събуждане на спящите членове“ - Релевантен пазар - Цел на разглежданите мерки - Цел, която ограничава конкуренцията - Член 81, параграф 3 ЕО - Явни грешки в преценката - Принцип на добра администрация - Пропорционалност - Правна сигурност)
   2013/C 26/73
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Groupement des cartes bancaires (CB) (Париж, Франция) (представители: първоначално A. Georges, J. Ruiz Calzado и É. Barbier de La Serre, впоследствие J. Ruiz Calzado и F. Pradelles, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално F. Arbault, O. Beynet и V. Bottka, впоследствие O. Beynet,V. Bottka и B. Mongin)

      Встъпили страни, подпомагащи жалбоподателя: BNP Paribas (Париж, Франция) (представители: O. de Juvigny и D. Berg, avocats); BPCE, с предишно наименование Caisse nationale des caisses d’épargne et de prévoyance (CNCEP) (Париж) (представители: B. Bär-Bouyssière и A. de Beaugrenier, avocats); Société générale (Париж) (представители: A. Barav и D. Reymond, avocats)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение C(2007) 5060 окончателен на Комисията от 17 октомври 2007 година относно производство съгласно член 81 [ЕО] (COMP/D1/38.606 — Groupement des Cartes Bancaires „CB“)

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Groupement des cartes bancaires „CB“ понася направените от него съдебни разноски и съдебните разноски, направени от Европейската комисия.

               3.

               BPCE, BNP Paribas и Société générale понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 64, 8.3.2008 г.


title: Дело C-331/08: Иск, предявен на 18 юли 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Великото херцогство Люксембург

text:
               25.10.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 272/9

         Иск, предявен на 18 юли 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Великото херцогство Люксембург
   (Дело C-331/08)
   (2008/C 272/13)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: U. Wölker и G. Rozet)

      Ответник: Великото херцогство Люксембург
   Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е приело необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби за съобразяване с Директива 2004/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 година относно екологичната отговорност по отношение на предотвратяването и отстраняването на екологичните щети (1), или във всеки случай, като не е съобщило на Комисията за посочените разпоредби, Великото херцогство Люксембург не е изпълнило задълженията си по член 19 от тази директива;

               —

               да се осъди Великото херцогство Люксембург да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Срокът за транспонирането на Директива 2004/35/ЕО е изтекъл на 30 април 2007 г. Към датата на предявяване на настоящия иск обаче ответникът все още не е приел необходимите мерки за транспониране.

      (1)  ОВ L 143, стр. 56; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 11, стр. 168.


title: Дело T-16/11: Жалба, подадена на 14 януари 2011 г. — Нидерландия/Комисия

text:
               5.3.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 72/27

         Жалба, подадена на 14 януари 2011 г. — Нидерландия/Комисия
   (Дело T-16/11)
   2011/C 72/44
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподател: Кралство Нидерландия (представители: C. Wissels, M. de Ree и M. Noort, gemachtigden)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени член 1 от Решение 2010/668/ЕС на Комисията от 4 ноември 2010 година за изключване на финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на селското стопанство (ФЕОГА), секция „Гарантиране“, на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР), доколкото този член се отнася до Нидерландия и с него се цели финансовото коригиране на (общата) сума в размер на 28 947 149,31 EUR, приложена за декларираните за 2003 г.-2008 г. разходи в рамките на квотната система за производството на картофено нишесте;

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   С Решение 2010/668/ЕС Комисията нанася корекция в размер на 10 % на декларираните от нидерландските власти суми, които са били изплатени в периода 2003 г.- 2008 г. в рамките на схемите за европейско подпомагане за нишесте от картофи. Според Комисията нидерландските власти са изплатили помощта на производителя на нишесте и на производителя на картофи преди на производителя на картофи да бъде изплатена в пълен размер минималната цена за доставените картофи.
   Нидерландското правителство счита, че минималната цена е била изплатена преди предоставянето на помощта на производителя на нишесте и на производителя на картофи. Минималната цена била платена, от една страна, като приспадане на една част от минималната цена с неизпълнено (частноправно) вземане на производителя срещу производител и от друга страна, като паричен превод на останалата част от цената на (банкова) сметка, определена от производителя.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква пет правни основания.

               1.

               На първо място, член 7, параграф 4 от Регламент 1258/99 (1) и член 31 от Регламент 1290/2005 (2), във връзка с член 5 от Регламент 1868/94 (3), член 11 от Регламент 97/95 (4), член 10 от Регламент 2236/2003 (5), член 26 от Регламент 2237/2003 (6) и член 20 от Регламент 1973/2004 (7) били нарушени вследствие на факта, че Комисията е изключила някои разноски от финансирането, въпреки че били изпълнени условията за предоставяне на премия и на пряко плащане, тъй като минималната цена била платена чрез приспадане и паричен превод.

               2.

               На второ място, член 7, параграф 4 от Регламент 1258/99 и член 31 от Регламент 1290/2005, във връзка с член 5 от Регламент 1868/94, член 11 от Регламент 97/95, член 10 от Регламент 2236/2003, член 26 от Регламент 2237/2003 и член 20 от Регламент 1973/2004 били нарушени вследствие на факта, че Комисията е изключила някои разноски от финансирането, въпреки че производителите са можели да разполагат с минималната цена преди предоставянето на премията и на прякото плащане.

               3.

               На трето място, член 7, параграф 4 от Регламент 1258/99, член 8 от Регламент 1663/95 (8), член 31 от Регламент 1290/2005, член 11 от Регламент 885/2006 (9) и също правото на защита били нарушени вследствие на факта, че Комисията е изключила някои разноски от финансирането, въпреки че състезателното начало по смисъла на тези разпоредби не било спазено за всички заключения, на които се основава тази мярка.

               4.

               На четвърто място, член 7, параграф 4 от Регламент 1258/99 и на член 31 от Регламент 1290/2005, във връзка с член 11 от Регламент 97/95, член 10 от Регламент 2236/2003, член 26 от Регламент 2237/2003 и член 20 от Регламент 1973/2004, били нарушени вследствие на факта, че Комисията е изключила някои разноски от финансирането, въпреки че плащането на минималната цена можело да бъде контролирано от организацията платец въз основа на извлеченията от получените суми.

               5.

               На пето място, член 7, параграф 4 от Регламент 1258/99, член 31, параграф 2 от Регламент 1290/2005 и принципа на пропорционалност били нарушени вследствие на факта, че Комисията е приложила корекция в размер на 10 %, въпреки че липсата се свеждала до използването на погрешна предпоставка за прилагането на условието относно плащането на минималната цена и за контрола на неговото спазване.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1258/1999 на Съвета от 17 май 1999 година относно финансирането на Общата селскостопанска политика (ОВ L 160, стр. 103).

      (2)  Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета от 21 юни 2005 година относно финансирането на Общата селскостопанска политика (ОВ L 209, стр. 1; Специално издание на български език, глава 14, том 1, стр. 193).

      (3)  Регламент (ЕО) № 1868/94 на Съвета от 27 юли 1994 година относно въвеждане на квотна система за производството на картофено нишесте (ОВ L 197, стр. 4; Специално издание на български език, глава 3, том 15, стр. 176).

      (4)  Регламент (ЕО) № 97/95 на Комисията от 17 януари 1995 година относно установяване на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕИО) № 1766/92 на Съвета, що се отнася до минималната цена и компенсаторното плащане, което трябва да се направи на производителите на картофи, както и на Регламент (ЕО) № 1868/94 на Съвета относно въвеждане на квотна система за производството на картофено нишесте (ОВ L 16, стр. 3).

      (5)  Регламент (ЕО) № 2236/2003 на Комисията от 23 декември 2003 година за определяне на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 1868/94 на Съвета за въвеждане на квотна система за производството на картофено нишесте (ОВ L 339, стр. 45; Специално издание на български език, глава 3, том 52, стр. 50).

      (6)  Регламент (ЕО) № 2237/2003 на Комисията от 23 декември 2003 година за установяване на подробни правила за прилагане на някои схеми за подпомагане, предвидени в дял IV на Регламент (ЕО) № 1782/2003 на Съвета относно установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски производители (ОВ L 339, стр. 52).

      (7)  Регламент (ЕО) № 1973/2004 на Комисията от 29 октомври 2004 година за създаване на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 1782/2003 на Съвета по отношение на схемите за подпомагане, посочени в дял IV и в дял IVa от посочения регламент и по отношение на използването на земята, която е била оставена под угар за целите на производството на сурови материали (ОВ L 345, стр. 1; Специално издание на български език, глава 3, том 60, стр. 190).

      (8)  Регламент (ЕО) № 1663/95 на Комисията от 7 юли 1995 година за установяване на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕИО) № 729/70 на Съвета относно процедурата за приключване на сметките на ФЕОГА, секция „Гарантиране“ (ОВ L 158, стр. 6).

      (9)  Регламент (ЕО) № 885/2006 на Комисията от 21 юни 2006 година относно реда и начина на прилагане на Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета по отношение на акредитирането на агенциите платци и други стопански субекти, както и по отношение на клиринга на счетоводните сметки на ЕФГЗ и ЕЗФРСР (ОВ L 171, стр. 90; Специално издание на български език, глава 14, том 2, стр. 37).


title: Дело T-218/10: Решение на Общия съд от 30 май 2013 г. — DHL International/СХВП — Service Point Solutions (SERVICEPOINT) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността „SERVICEPOINT“ — По-ранни фигуративни марки на Общността „ServicePoint“ и по-ранни национални марки — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Сходство на знаците — Член 8, параграф 1, буква б) и член 76, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               3.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 225/63

         Решение на Общия съд от 30 май 2013 г. — DHL International/СХВП — Service Point Solutions (SERVICEPOINT)
   (Дело T-218/10) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „SERVICEPOINT“ - По-ранни фигуративни марки на Общността „ServicePoint“ и по-ранни национални марки - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Сходство на знаците - Член 8, параграф 1, буква б) и член 76, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2013/C 225/140
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: DHL International GmbH (Бон, Германия) (представители: първоначално K.-U. Jonas и J. Bogatz, а впоследствие M. Viefhues, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: G. Schneider)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Service Point Solutions, SA (Барселона, Испания) (представители: първоначално E. Zamora Martinez, впоследствие C. Osterrieth, T. Schmitz и A. Doepner, а накрая I. Valdelomar Serrano, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 25 февруари 2010 г. (преписка R 62/2009-2), постановено в производство по възражение със страни Service Point Solutions, SA и DHL Operations BV.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда DHL International GmbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 195, 17.7.2010 г.


title: Дело C-223/13: Жалба, подадена на 25 април 2013 г. — Кралство Нидерландия/Европейска комисия

text:
               29.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 189/10

         Жалба, подадена на 25 април 2013 г. — Кралство Нидерландия/Европейска комисия
   (Дело C-223/13)
   2013/C 189/20
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподател: Кралство Нидерландия (представители: M.K. Bultermann и J. Langer)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска,

               —

               на първо място, да се отмени Регламент (ЕО) № 93/2013 на Комисията от 1 февруари 2013 година за определяне на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 2494/95 на Съвета относно хармонизираните индекси на потребителските цени по отношение на определянето на индекси на цените на жилищата, обитавани от техните собственици (ОВ L 33, стр. 14), доколкото член 4, параграф 1 от Регламент № 93/2013 не може да се отдели от останалите разпоредби,

               —

               при условията на евентуалност да се отмени член 4, параграф 1 от Регламент № 93/2013,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

               Първо правно основание:
               Нарушение на член 5, параграф 3 от Регламент № 2494/95 (1), съответно на практиката на Съда, тъй като съгласно член 4, параграф 1 от Регламент № 93/2013 Евростат е определен като орган, който съставя правнообвързващо ръководство, а не Комисията като институцията на ЕС.

               Второ правно основание:
               Нарушение на член 338, параграф 1 ДФЕС, като в член 4, параграф 1 от Регламент № 93/2013 за събирането на статистическа информация се прибягва до ръководство, а не до някои от посочените в член 288 ДФЕС правни инструменти.

               Трето правно основание:
               Нарушение на член 5, параграф 3 и член 14, трета алинея от Регламент № 2492/95 във връзка с член 5а от Решение 1999/468 (2), като член 4, параграф 1 от Регламент № 93/2013 предвижда различна от необходимата процедура по регулиране с проверка съгласно Регламент № 2494/95.

               Четвърто правно основание:
               Нарушение на член 290 ДФЕС и член 291 ДФЕС във връзка с Регламент № 182/2011 (3), като не е предвидена процедура по член 290 ДФЕС или някоя от предвидените в Регламент № 182/2011 процедури при съставянето и разработването на ръководство.

      (1)  ОВ L 257, стр. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 10, том 1, стр. 39.

      (2)  Решение на Съвета от 28 юни 1999 година за установяване на условията и реда за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (ОВ L 184, стр. 23, Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 2, стр. 159).

      (3)  Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 година за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (ОВ L 55, стр. 13).


title: Дело F-63/08: Жалба, подадена на 18 юли 2008 г. — Christoph и др./Комисия

text:
               27.9.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 247/25

         Жалба, подадена на 18 юли 2008 г. — Christoph и др./Комисия
   (Дело F-63/08)
   (2008/C 247/51)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподатели: Eugen Christoph (Liggiano, Италия) и други (представители: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Предмет и описание на спора
   Отмяна на решенията, с които се определят условията за назначаване на жалбоподателите, доколкото договорът им е сключен или действието му е продължено за определен срок.
   Искания на жалбоподателите

               —

               да се отменят решенията на Комисията, с които се определят условията за назначаване на жалбоподателите като служители по смисъла на УРС и по-конкретно доколкото с тях се ограничава срокът на действие на техния договор,

               —

               да се осъди Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-263/07: Решение на Първоинстанционния съд от 23 септември 2009 г. — Естония/Комисия (Околна среда — Директива 2003/87/ЕО — Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове — Национален план за разпределение на квоти за емисии за Естония за периода 2008—2012 г. — Съответни области на компетентност на държавите членки и на Комисията — Равно третиране — Член 9, параграфи 1 и 3 и член 11, параграф 2 от Директива 2003/87)

text:
               7.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 267/59

         Решение на Първоинстанционния съд от 23 септември 2009 г. — Естония/Комисия
   (Дело T-263/07) (1)

   (Околна среда - Директива 2003/87/ЕО - Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове - Национален план за разпределение на квоти за емисии за Естония за периода 2008—2012 г. - Съответни области на компетентност на държавите членки и на Комисията - Равно третиране - Член 9, параграфи 1 и 3 и член 11, параграф 2 от Директива 2003/87)
   2009/C 267/102
   Език на производството: естонски

      Страни

      Жалбоподател: Република Естония (представител: L. Uibo)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: U. Wölker и T. Tamme, avocats)

      Встъпили страни в подкрепа на жалбоподателя: Република Литва (представител: D. Kriaučiūnas) и Словашка република (представители: първоначално J. Čorba, впоследствие B. Ricziová)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: първоначално Z. Bryanston-Cross, впоследствие L. Seeboruth и накрая S. Ossowski, подпомагани от J. Maurici, barrister)

      Предмет

   Отмяна на Решение на Комисията от 4 май 2007 година относно националния план за разпределение на квоти за емисии на парникови газове, за който Република Естония е направила уведомление за периода 2008—2012 г. в съответствие с Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета (ОВ L 275, стр. 32; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 10, стр. 78).

      Диспозитив

               1)

               Отменя Решение на Комисията от 4 май 2007 година относно националния план за разпределение на квоти за емисии на парникови газове, за който Република Естония е направила уведомление за периода 2008—2012 г. в съответствие с Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета.

               2)

               Комисията понася наред с направените от нея съдебни разноски и съдебните разноски, направени от Република Естония.

               3)

               Република Литва, Словашката република и Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 223, 22.9.2007 г. (поправка С 247, 20.10.2007 г.)


title: Дело T-232/07: Иск, предявен на 5 юли 2007 г. — Испания/Комисия

text:
               25.8.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 199/44

         Иск, предявен на 5 юли 2007 г. — Испания/Комисия
   (Дело T-232/07)
   (2007/C 199/84)
   Език на производството: испански
   Страни

      Ищец: Кралство Испания (представител: N. Díez Abad)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени обявата за открит конкурс EPSO/AD/95/07, публикувана от Европейската служба за подбор на персонал (EPSO) в ОВ C 103 A на 8 май 2007 г.;

               —

               да се осъди Комисията да публикува в Официален вестник на всички езици всички обяви за попълване на места за длъжностни лица в европейските институции;

               —

               да се разпореди настоящото дело и дело Т-156/07 да бъдат съединени;

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Правните основания и основните доводи на практика са идентични с изложените по дело Т-156/07, Кралство Испания/Комисия (1).

      (1)  ОВ C 140, 23.6.2007 г., стр. 1.


title: Дело T-451/09: Решение на Общия съд от 15 декември 2010 г. — Wind/СХВП — Sanyang Industry (Wind) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността „Wind“ — По-ранна национална фигуративна марка „Wind“ — Относително основание за отказ — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Липса на сходство между стоките и услугите)

text:
               5.2.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/15

         Решение на Общия съд от 15 декември 2010 г. — Wind/СХВП — Sanyang Industry (Wind)
   (Дело T-451/09) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „Wind“ - По-ранна национална фигуративна марка „Wind“ - Относително основание за отказ - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Липса на сходство между стоките и услугите)
   2011/C 38/27
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Harry Wind (Зелфкант, Германия) (представители: J. Sroka, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Folliard-Monguiral)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Sanyang Industry Co., Ltd (Хсинчу, Тайван)

      Предмет

   Жалба против решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 3 септември 2009 г. (преписка R 1470/2008-4), постановено в производство по възражение между г-н Harry Wind и Sanyang Industry Co., Ltd

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда г-н Harry Wind да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 24, 30.1.2010 г.