title: Дело T-779/14: Жалба, подадена на 26 ноември 2014 г.  — Словашка република/Комисия

text:
               16.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 89/27

         Жалба, подадена на 26 ноември 2014 г. — Словашка република/Комисия
   (Дело T-779/14)
   (2015/C 089/33)
   Език на производството: словашки

      Страни

      Жалбоподател: Словашка република (представител: B. Ricziová)

      Ответник:Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на Комисията, което се съдържа в писмото от 24 септември 2014 г. и с което последната иска от Словашката република да предостави финансови средства, съответстващи на загубите на традиционни собствени ресурси,

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага четири правни основания.

               1.

               Първото основание е липса на компетентност на Комисията
               Според Словашката република Комисията няма компетентност да приеме обжалваното решение. Нито една разпоредба на правото на ЕС не оправомощавала Комисията да извърши това, което е направила с приемането на обжалваното решение, а именно, след определянето на размера загубите на традиционни собствени ресурси под формата на несъбрани вносни мита, да задължи държава членка, която не отговаря за изчисляването и за събирането на тези мита, да предостави на Комисията определената от нея сума, която според последната съответства на посочените загуби.

               2.

               Второто основание е нарушение на принципа на правната сигурност
               Ако се допусне, че Комисията е имала правомощия да приеме обжалваното решение (quod non), Словашката република в този случай твърди, че Комисията била нарушила принципа на правната сигурност. Словашката република счита, че преди приемането на обжалваното решение тя не е можела разумно да предвиди наложеното ѝ с него задължение.

               3.

               Третото съображение е превратно упражняване на правомощия от страна на Комисията
               Ако се допусне, че Комисията е имала правомощия да приеме обжалваното решение и че при това се е съобразила с принципа на правната сигурност (quod non), Словашката република в този случай твърди, че Комисията е упражнила превратно правомощията си. На първо място, Комисията допуснала явна грешка в преценката доколкото изисква от Словашката република да предостави финансови средства, въпреки че отчасти липсват каквито и да било загуби на традиционни собствени ресурси, а по отношение на останалата част загубите не били пряка последица от събитията, вменени от Комисията на Словашката република. На второ място, Комисията нарушила правото на защита на Словашката република и принципа на добра администрация.

               4.

               Четвъртото основани е недостатъчност на мотивите на обжалваното решение.
               В рамките на това основание за обжалване Словашката република твърди, че мотивите на обжалваното решение разкриват различни пороци и поради това трябва да се приемат за недостатъчни, което представлява съществено процесуално нарушение и противоречи на принципа на правната сигурност. Според Словашката република Комисията не е посочила в обжалваното решение правната му основа. Освен това тя не пояснявала как е стигнала до някои от заключенията си и не ги обосновавала. На последно място Словашката република счита, че в някои отношения мотивите на обжалваното решение са неясни.


title: Дело T-478/10: Жалба, подадена на 4 октомври 2010 г. — Département du Gers/Комисия

text:
               18.12.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 346/49

         Жалба, подадена на 4 октомври 2010 г. — Département du Gers/Комисия
   (Дело T-478/10)
   ()
   2010/C 346/95
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Département du Gers (Ош, Франция) (представители: S. Mabile и J.-P. Mignard, avocats)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение 2010/419/ЕС на Европейската комисия от 28 юли 2010 година, с което се разрешава търговията с продукти, съдържащи, състоящи се или произведени от генетично модифицирана царевица Bt11 (SYN-BTØ11-1), в съответствие с Регламент (ЕО) № 1829/2003 на Европейския парламент и на Съвета;

               —

               да се осъди Комисията да заплати всички съдебни разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят, който е френски департамент със силно развито селско стопанство и в който на значителни площи се отглежда царевица, иска да се отмени Решение 2010/419/ЕС на Комисията, с което се разрешава търговията с генетично модифицирана царевица или продукти, съдържащи такава царевица.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква две правни основания, изведени от:

               —

               твърдение за незаконосъобразност на Регламент (ЕО) № 1829/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 22 септември 2003 година относно генетично модифицираните храни и фуражи (1), въз основа на който е прието обжалваното решение, изразяваща се в следното:

                           —

                           Регламент № 1829/2003 нарушавал принципа на институционално равновесие, доколкото i) Европейският парламент нямал правомощия в рамките на процедурата за даване на разрешение, докато правомощията на Комисията били твърде съществени и ii) не била оставена свобода на преценка на държавите членки;

                           —

                           Регламент № 1829/2003 нарушавал принципа на предпазливост доколкото не отчитал в достатъчна степен опасността, на която генетично модифицираните храни и фуражи излагат здравето на хората, околната среда, земеделието и животновъдството;

                           —

                           Регламент № 1829/2003 нарушавал правата на потребителите, тъй като от една страна не предвиждал нито една мярка, позволяваща потребителите да бъдат информирани, че консумираните животни са били хранени с ГМО, и от друга позволявал предоставяне на фактически невярна информация за липса на ГМО в продукти, които съдържат ГМО, но в количество под 0,9 %;

               —

               незаконосъобразност на обжалваното решение:

                           —

                           поради липса на мотиви, което е съществено процесуално нарушение, доколкото решението на Комисията само препращало към становището на Европейския орган за безопасност на храните (наричан по-нататък „EFSA“);

                           —

                           поради неупражняване на правомощия, изразяващо се в неприлагане на предвидената процедура, тъй като Комисията не е упражнила правото си на преценка;

                           —

                           поради нарушение на принципа на предпазливост, тъй като използваните от EFSA методи за оценка били непълни и оценката на царевицата Bt11 била твърде несигурна;

                           —

                           поради нарушение на правата на потребителите вследствие на липсата на етикетиране, указващо, че животните са хранени с царевица Bt11, както и вследствие на липсата на прозрачност относно продуктите, съдържащи по-малко от 0,9 % царевица Bt11.

      (1)  ОВ L 268, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 41, стр. 3.


title: Дело T-370/10: Определение на Общия съд от 4 декември 2012 г. — Rubinetterie Flero/Комисия

text:
               2.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 32/26

         Определение на Общия съд от 4 декември 2012 г. — Rubinetterie Flero/Комисия
   (Дело T-370/10) (1)

   2013/C 32/43
   Език на производството: италиански
   Председателят на четвърти състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 288, 23.10.2010 г.


title: Дело C-64/12: Решение на Съда (трети състав) от 12 септември 2013 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — Anton Schlecker, действащ под търговското наименование „Firma Anton Schlecker“ /Melitta Josefa Boedeker (Римска конвенция за приложимото право към договорните задължения — Трудов договор — Член 6, параграф 2 — Приложимо право при липса на избор — Право на страната, в която работникът или служителят „извършва обичайно своята работа“ — Договор, който е в по-тясна връзка с друга държава членка)

text:
               9.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 325/6

         Решение на Съда (трети състав) от 12 септември 2013 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — Anton Schlecker, действащ под търговското наименование „Firma Anton Schlecker“/Melitta Josefa Boedeker
   (Дело C-64/12) (1)

   (Римска конвенция за приложимото право към договорните задължения - Трудов договор - Член 6, параграф 2 - Приложимо право при липса на избор - Право на страната, в която работникът или служителят „извършва обичайно своята работа“ - Договор, който е в по-тясна връзка с друга държава членка)
   2013/C 325/09
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hoge Raad der Nederlanden

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Anton Schlecker, действащ под търговското наименование „Firma Anton Schlecker“

      Ответник: Melitta Josefa Boedeker

      Предмет

   Преюдициално запитване — Hoge Raad der Nederlanden — Тълкуване на член 6, параграф 2 от Конвенцията за приложимото право към договорните задължения, открита за подписване в Рим на 19 юни 1980 г. (ОВ L 266, стр. 1, текстът на български език е публикуван в ОВ L 347, 2007 г., стр. 1) — Приложимо право при липса на избор — Трудов договор — Право на държавата на обичайното осъществяване на работата — Работник или служител, който трайно и непрекъснато извършва работа в една държава членка — Трудов договор, който с оглед на всички останали обстоятелства на правния спор е в много тясна връзка с друга държава членка

      Диспозитив

   Член 6, параграф 2 от Конвенцията за приложимото право към договорните задължения, открита за подписване в Рим на 19 юни 1980 г., трябва да се тълкува в смисъл, че дори в хипотезата, при която работник или служител осъществява работата, предмет на трудовия договор, обичайно, трайно и непрекъснато в една и съща държава, националният съд може да не вземе предвид, в приложение на последната част на изречението на тази разпоредба, правото на държавата на обичайното осъществяване на работата, ако от обстоятелствата като цяло е видно, че посоченият договор е в по-тясна връзка с друга държава.

      (1)  ОВ C 126, 28.4.2012 г.


title: Дело T-424/05: Решение на Първоинстанционния съд от 4 март 2009 г. — Италия/Комисия (Държавни помощи — Схема за помощи, приведена в действие от италианските власти в полза на някои предприятия за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа, специализирани в притежаването на акции на дружества с ниска или средна капитализация — Решение за обявяване на помощта за несъвместима с общия пазар — Задължение за мотивиране — Селективен характер на мярката — Засягане на търговията между държавите-членки и нарушение на конкуренцията — Член 87, параграф 3, буква в) ЕО)

text:
               18.4.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 90/24

         Решение на Първоинстанционния съд от 4 март 2009 г. — Италия/Комисия
   (Дело T-424/05) (1)

   (Държавни помощи - Схема за помощи, приведена в действие от италианските власти в полза на някои предприятия за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа, специализирани в притежаването на акции на дружества с ниска или средна капитализация - Решение за обявяване на помощта за несъвместима с общия пазар - Задължение за мотивиране - Селективен характер на мярката - Засягане на търговията между държавите-членки и нарушение на конкуренцията - Член 87, параграф 3, буква в) ЕО)
   2009/C 90/37
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Италианска република (представител: P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: V. Di Bucci и E. Righini)

      Предмет

   Отмяна на Решение 2006/638/ЕО на Комисията от 6 септември 2005 година относно схемата за помощи, която Италия възнамерява да приведе в действие в полза на някои предприятия за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа, специализирани в притежаването на акции на дружества с ниска или средна капитализация, котирани на регулирани пазари (ОВ L 268, 2006 г., стр. 1).

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Италианската република да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 22, 28.1.2006 г.


title: Дело T-548/08: Жалба, подадена на 16 декември 2008 г.  — Total/Комисия

text:
               21.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/59

         Жалба, подадена на 16 декември 2008 г. — Total/Комисия
   (Дело T-548/08)
   (2009/C 44/102)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Total SA (Courbevoie, Франция) (представители: E. Morgan de Rivery и A. Noël-Baron, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               основно искане — на основание на член 230 ЕО да се отмени решението на Комисията на Европейските общности № C(2008) 5476 окончателен от 1 октомври 2008 г. в частта, в която засяга TOTAL SA,

               —

               при условията на евентуалност — на основание на член 230 ЕО да се отмени глобата от 128 163 000 EUR, наложена съвместно и солидарно на TOTAL FRANCE и на TOTAL SA с член 2 от решението на Комисията на Европейските общности № C(2008) 5476 окончателен от 1 октомври 2008 г.,

               —

               при условията на евентуалност — на основание на член 229 ЕО да се намали глобата от 128 163 000 EUR, наложена съвместно и солидарно на TOTAL FRANCE и на TOTAL SA с член 2 от решението на Комисията на Европейските общности № C(2008) 5476 окончателен от 1 октомври 2008 г.,

               —

               във всички случаи Комисията на Европейските общности да се осъди да заплати всички съдебни разноски.

         Правни основания и основни доводи
   С настоящата жалба жалбоподателят иска частична отмяна на решението на Комисията C(2008) 5476 окончателен от 1 октомври 2008 г. по преписка COMP/39.181 — Восък за свещи, в което Комисията установява, че определени предприятия, сред които и жалбоподателят, са нарушили член 81, параграф 1 ЕО и член 53, параграф 1 от Споразумението за създаване на Европейското икономическо пространство, като са определили цени и са разпределили пазара на парафинови свещи в Европейското икономическо пространство (ЕИП) и на дестилати в Германия.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква девет правни основания, изведени от или насочени към:

               —

               нарушение на правото на защита и на презумпцията за невиновност на жалбоподателя, доколкото обжалваното решение нарушавало приложното поле ratione personae на това право и поради допуснати по време на фазата на събирането на доказателствата нарушения на процесуалните правила, както и поради водеща до омагьосан кръг обосновка на самото решение.

               —

               противоречие на мотивите що се отнася до: i) необходимостта да се провери дали дружеството майка действително е имало определящо влияние върху дъщерното дружество и ii) съдържанието на контрола, който дружество майка трябва да е упражнявало върху дъщерното си дружество, за да може да му се вмени нарушението,

               —

               неспазване на нормите, регулиращи носенето на отговорност за нарушение на член 81 ЕО в рамките на групи дружества, доколкото: i) обжалваното решение погрешно твърдяло, че Комисията не е длъжна да посочва подкрепящите презумпцията доказателства ii) обжалваното решение нарушавало принципа на юридическа и икономическа самостоятелност на всяко дъщерно дружество, върху който се основавали националните законодателства в областта на дружественото право,

               —

               явна грешка в преценката, доколкото: i) назначаването на членове на управителния орган на TOTAL FRANCE от TOTAL SA не засилвало презумпцията за определящо влияние и ii) съвкупността от улики, посочени от TOTAL SA, позволявали по безспорен начин да се обори презумпцията за определящо влияние,

               —

               нарушение на принципите на лична отговорност и на индивидуализиране на наказанието, както и принципа на законност, доколкото Комисията била приела, че съществува единен стопански субект, състоящ се от TOTAL SA и TOTAL FRANCE,

               —

               нарушение на принципите на правна сигурност и на добра администрация, доколкото носенето на отговорност от TOTAL SA за нарушение, което било извършено от дъщерното ѝ дружество TOTAL France, се основавало на нов критерий и ii) Комисията не разгледала положението във всеки конкретен случай, както посочвала, че е направила,

               —

               злоупотреба с власт, тъй като Регламент № 1/2003 имал за цел да накаже предприятието, извършило нарушение на правилата на конкуренцията, а не да му наложи възможно най-високата санкция, като включи и дружеството майка,

               —

               нарушение на принципа на пропорционалност, доколкото окончателният размер на глобата, наложена на жалбоподателя и на неговото дъщерно дружество, нямал нищо общо със стойността на продажбите на стоки, свързани с претендираното нарушение, обект на решението и

               —

               намаление на глобата, тъй като твърдяните практики нямали нито тежестта, нито продължителността, които Комисията възнамерявала да им припише, и тъй като правото на защита на жалбоподателя било нарушено по съществен начин.


title: Дело C-68/12: Преюдициално запитване, отправено от Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovacchia) на 10 февруари 2012 г. — Slovenská sporiteľňa, a.s./Protimonopolný úrad Slovenskej republiky

text:
               9.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 165/7

         Преюдициално запитване, отправено от Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovacchia) на 10 февруари 2012 г. — Slovenská sporiteľňa, a.s./Protimonopolný úrad Slovenskej republiky
   (Дело C-68/12)
   2012/C 165/13
   Език на производството: словашки

      Запитваща юрисдикция

   Najvyšší súd Slovenskej republiky

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Slovenská sporiteľňa, a.s.

      Ответник: Protimonopolný úrad Slovenskej republiky

      Преюдициални въпроси

               1.

               Може ли член 101, параграф 1 ДФЕС (по-рано член 81, параграф 1 ЕО) да се тълкува в смисъл, че е правно релевантно обстоятелството, че конкурент (предприятие), който е увреден от картелно споразумение на други конкуренти (предприятия), осъществява незаконосъобразна дейност на съответния пазар към момента на сключване на картелното споразумение?

               2.

               Правно релевантно ли е за тълкуването на член 101, параграф 1 ДФЕС (по-рано член 81, параграф 1 ЕО) обстоятелството, че към момента на сключване на картелното споразумение, компетентните контролни органи на Словашката република не са оспорили законосъобразността на осъществяваната от посочения конкурент (предприятие) дейност?

               3.

               Може ли член 101, параграф 1 ДФЕС (по-рано член 81, параграф 1 ЕО) да се тълкува в смисъл, че за да се констатира наличието на ограничаващо конкуренцията споразумение, трябва да се докаже наличието на лични действия на законния представител на дадено предприятие или лично одобрение, под формата на упълномощаване, от страна на този законен представител, който е участвал (или може да) е участвал в ограничаващото конкуренцията споразумение, на действията на негов служител, когато предприятието не се е разграничило от действията на този служител и същевременно дори е приложило споразумението?

               4.

               Може ли член 101, параграф 3 ДФЕС (по-рано член 81, параграф 3 ЕО) да се тълкува в смисъл, че е приложим и към забранено от член 101, параграф 1 ДФЕС (по-рано член 81, параграф 1 ЕО) споразумение, което по естеството си води до изключването от пазара на конкретно определен конкурент (предприятие), по отношение на когото впоследствие е констатирано, че е осъществявал сделки в чуждестранна валута на пазара на безкасови разпращания без да е притежавал съответното разрешително, предвидено от националното законодателство?


title: Дело C-124/14: Определение на председателя на Съда от 23 януари 2015 г. — Европейска комисия/Италианска република

text:
               20.4.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 127/16

         Определение на председателя на Съда от 23 януари 2015 г. — Европейска комисия/Италианска република
   (Дело C-124/14) (1)

   (2015/C 127/22)
   Език на производството: италиански
   Председателят на Съда състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 175, 10.6.2014 г.


title: Дело C-222/12: Преюдициално запитване, отправено от Tartu Ringkonnakohus (Република Естония) на 11 май 2012 г. — Karuse AS/Politsei- ja Piirivalveamet

text:
               14.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/5

         Преюдициално запитване, отправено от Tartu Ringkonnakohus (Република Естония) на 11 май 2012 г. — Karuse AS/Politsei- ja Piirivalveamet
   (Дело C-222/12)
   2012/C 209/08
   Език на производството: естонски

      Запитваща юрисдикция

   Tartu Ringkonnakohus

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: A. Karuse AS

      Ответник: Politsei- ja Piirivalveamet

      Преюдициален въпрос

   Формулировката „във връзка с […] поддръжка на пътищата“, използвана в дефиницията на изключението по член 13, параграф 1, буква з) от Регламент (ЕО) № 561/2006 (1) на Европейския парламент и на Съвета, следва ли да се тълкува в смисъл, че включва самосвал с общо тегло от 25,5 t, който по обществен път транспортира чакъл от кариерата до мястото, където се извършват работи по ремонт и поддръжка на пътищата?

      (1)  Регламент (ЕО) № 561/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 година за хармонизиране на някои разпоредби от социалното законодателство, свързани с автомобилния транспорт, за изменение на Регламенти (ЕИО) № 3821/85 и (ЕО) № 2135/98 на Съвета и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 3820/85 на Съвета (ОВ L 102, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 8, стр. 214).


title: Дело C-214/15: Преюдициално запитване от Supremo Tribunal Administrativo (Португалия), постъпило на 11 май 2015 г. — Município de Vila Pouca de Aguiar/Sá Machado & Filhos, SA, Norcep Construções e Empreendimentos, Lda

text:
               3.8.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 254/7

         Преюдициално запитване от Supremo Tribunal Administrativo (Португалия), постъпило на 11 май 2015 г. — Município de Vila Pouca de Aguiar/Sá Machado & Filhos, SA, Norcep Construções e Empreendimentos, Lda
   (Дело C-214/15)
   (2015/C 254/09)
   Език на производството: португалски

      Запитваща юрисдикция

   Supremo Tribunal Administrativo

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Município de Vila Pouca de Aguiar

      Ответници: Sá Machado & Filhos, SA, Norcep Construções e Empreendimentos, Lda

      Преюдициален въпрос

   Допуска ли правото на Съюза, и по-специално член 55 от Директива 2004/18/ЕО (1), в рамките на процедура по възлагане на обществена поръчка незабавното отстраняване на оферта, която към момента на представянето ѝ не изглежда придружена от документ, обосноваващ „необичайно ниската цена“ при положение, че в тръжната документация е определен критерият, на който трябва да отговаря посоченото понятие [срв. точка 09/C1 от Обявлението за възлагане на обществена поръчка]?

      (1)  Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки ОВ L 134, стр. 114; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 116.


title: Дело T-308/06: Решение на Общия съд от 16 ноември 2011 г. — Buffalo Milke Automotive Polishing Products/СХВП — Werner & Mertz (BUFFALO MILKE Automotive Polishing Products) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността „BUFFALO MILKE Automotive Polishing Products“ — По-ранна национална фигуративна марка „BÚFALO“ — Представяне на доказателства за първи път пред апелативния състав — Право на преценка, предоставено от член 74, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 76, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 207/2009) — Реално използване на по-ранната марка — Член 43, параграфи 2 и 3 от Регламент № 40/94 (понастоящем член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент № 207/2009))

text:
               7.1.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 6/12

         Решение на Общия съд от 16 ноември 2011 г. — Buffalo Milke Automotive Polishing Products/СХВП — Werner & Mertz (BUFFALO MILKE Automotive Polishing Products)
   (Дело T-308/06) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „BUFFALO MILKE Automotive Polishing Products“ - По-ранна национална фигуративна марка „BÚFALO“ - Представяне на доказателства за първи път пред апелативния състав - Право на преценка, предоставено от член 74, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 76, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 207/2009) - Реално използване на по-ранната марка - Член 43, параграфи 2 и 3 от Регламент № 40/94 (понастоящем член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент № 207/2009))
   2012/C 6/19
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Buffalo Milke Automotive Polishing Products, Inc. (Pleasanton, Калифорния, Съединени американски щати) (представители: F. de Visscher, E. Cornu и D. Moreau, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: D. Botis)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Werner & Mertz GmbH (Mayence, Германия) (представители: M. Thewes, V. Wiot, впоследствие M. Thewes и P. Reuter, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 8 септември 2006 г. (преписка R 1094/2006-2) относно производство по възражение между Werner & Mertz GmbH и Buffalo Milke Automotive Polishing Products, Inc.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Buffalo Milke Automotive Polishing Products, Inc. да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 326, 30.12.2006 г.


title: Дело T-353/12: Жалба, подадена на 6 август 2012 г. — Aleris/СХВП — Carefusion 303 (ALARIS)

text:
               13.10.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 311/12

         Жалба, подадена на 6 август 2012 г. — Aleris/СХВП — Carefusion 303 (ALARIS)
   (Дело T-353/12)
   2012/C 311/15
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Aleris Holding AB (Стокхолм, Швеция) (представители: A. Kylhammar и K. Westerberg, lawyers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Carefusion 303, Inc. (Сан Диего, Съединени щати)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на пети апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 11 май 2012 г. (R 334/2011-5), както и точка 2 от решението за отмяна, и да се постанови решение в съответствие с искането на жалбоподателя, и

               —

               да се осъди ответника като загубила страна да заплати разноските и възнагражденията, направени от жалбоподателя в производствата пред отдела по отмяна, апелативния състав и Общия съд.

      Правни основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за отмяна: словна марка „ALARIS“ за стоки и услуги от класове 10, 37 и 42 — заявка за марка на Общността № 571521

      Притежател на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав

      Страна, която иска отмяна на марката на Общността: жалбоподателят

      Решение на отдела по отмяна: отменя само частично марката на Общността.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на основните принципи, които трябва да се прилагат в производството по отмяна поради неизползване. Нарушение на членове 15 и 9 от Регламент № 207/2009 на Съвета.


title: Дело T-554/08: Жалба, подадена на 8 декември 2008 г.  — Evropaïki Dynamiki/Комисия

text:
               7.3.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 55/34

         Жалба, подадена на 8 декември 2008 г. — Evropaïki Dynamiki/Комисия
   (Дело T-554/08)
   (2009/C 55/62)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Атина, Гърция) (представители: N. Korogiannakis, P. Katsimani и M. Dermitzakis, lawyers)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на ГД „Данъчно облагане и митнически съюз“, с което се отхвърля офертата на жалбоподателя, подадена във връзка с процедурата за възлагане на обществена поръчка TAXUD/2007/AO-005 (TIMEA) относно „Доставка на услуги във връзка с общностните компютърни приложения в областта на митниците, акцизите и данъчните въпроси“ (ОВ 2008/S 203-268728), като това решение е съобщено на жалбоподателя с писмо от 26 септември 2008 г., както и да се отменят всички последващи решения на Комисията по този въпрос, включително решението за възлагане на обществената поръчка на определения за изпълнител оферент,

               —

               да се осъди ГД „Данъчно облагане и митнически съюз“ да заплати на жалбоподателя обезщетение в размер на 7 638 125 EUR за вреди, претърпени в резултат на разглежданата процедура за възлагане на обществена поръчка,

               —

               да се осъди ГД„Данъчно облагане и митнически съюз“ да заплати съдебните разноски и другите разходи, направени от жалбоподателя във връзка с настоящата жалба, дори и тя да се отхвърли.

         Правни основания и основни доводи
   С жалбата си жалбоподателят иска съгласно член 230 ЕО да се отмени решението на Европейската комисия (ГД „Данъчно облагане и митнически съюз“), с което се отхвърля офертата, подадена от него във връзка с процедурата за възлагане на обществена поръчка TAXUD/2007/AO-005 (TIMEA) относно „Доставка на услуги във връзка с общностните компютърни приложения в областта на митниците, акцизите и данъчните въпроси“ (ОВ 2008/S 203-268728), като това решение е съобщено на жалбоподателя с писмо от 26 септември 2008 г., както и да му се присъди обезщетение за вреди съгласно член 253 ЕО.
   Жалбоподателят твърди, че комисията за оценка е допуснала различни явни грешки в преценката във връзка с оценката на офертата. Според жалбоподателя комисията за оценка се е отклонила от обичайната политика на Комисията и не е взела предвид спецификациите, съдържащи се в поканата за представяне на оферти, в които се препоръчва възлагащият орган да се свърже с оферента на етапа на подбора от процедурата по възлагане на обществена поръчка и да поиска допълнителна информация или пояснения. Той изтъква също така, че възлагащият орган е нарушил член 100 от Финансовия регламент и принципите на добра администрация и на защита на оправданите правни очаквания. Освен това жалбоподателят твърди, че възлагащият орган е злоупотребил с правомощията си и е нарушил принципите на прозрачност и на равно третиране, предвидени в член 93, параграф 1 от Финансовия регламент.
   Жалбоподателят изтъква, че ответникът не му е предоставил подходящ анализ във връзка с резултата от проверките, извършени вследствие на забележките на жалбоподателя по доклада за оценка.
   Жалбоподателят твърди, че ответникът неправилно е приложил критериите за подбор, за да отстрани офертата на жалбоподателя. По този начин възлагащият орган е нарушил член 134, параграф 2 и член 148, параграф 3 от Регламент (ЕО, Евратом) № 2342/2002 (1) на Комисията, както и член 32, параграф 2 от Директива 92/50 (2).

      (1)  Регламент (ЕО, Евратом) № 2342/2002 на Комисията от 23 декември 2002 година относно определянето на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета относно Финансовия регламент, приложим към общия бюджет на Европейските общности (ОВ L 357, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 4, стр. 3)

      (2)  Директива 92/50/ЕИО на Съвета от 18 юни 1992 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за услуги (ОВ L 209, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 2, стр. 50)


title: Дело F-48/13: Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 10 юли 2014 г.  — CW/Парламент (Публична служба — Длъжностни лица — Атестационeн доклад — Преценки и коментари в атестационния доклад — Явни грешки в преценката — Злоупотреба с власт — Липса)

text:
               24.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 421/51

         Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 10 юли 2014 г. — CW/Парламент
   (Дело F-48/13) (1)

   ((Публична служба - Длъжностни лица - Атестационeн доклад - Преценки и коментари в атестационния доклад - Явни грешки в преценката - Злоупотреба с власт - Липса))
   2014/C 421/71
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: CW (представител: C. Bernard-Glanz, адвокат)

      Ответник: Европейски парламент (представители: M. Dean и S. Alves)

      Предмет

   Искане за отмяна на атестационния доклад на жалбоподателя за 2011 г.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               CW понася направените от нея съдебни разноски и се осъжда да понесе съдебните разноски, направени от Европейския парламент.

      (1)  ОВ C 207, 20.7.2013 г., стр. 63.


title: Дело C-99/15: Решение на Съда (пети състав) от 17 март 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunal Supremo — Испания) — Christian Liffers/Producciones Mandarina SL, Mediaset España Comunicación SA, по-рано Gestevisión Telecinco SA (Преюдициално запитване — Интелектуална собственост — Директива 2004/48/ЕО — Член 13, параграф 1 — Аудиовизуално произведение — Действие, с което се нарушават права — Вреди и загуби — Начини на изчисляване — Еднократна сума — Неимуществена вреда — Включване)

text:
               2.5.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 156/15

         Решение на Съда (пети състав) от 17 март 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunal Supremo — Испания) — Christian Liffers/Producciones Mandarina SL, Mediaset España Comunicación SA, по-рано Gestevisión Telecinco SA
   (Дело C-99/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Интелектуална собственост - Директива 2004/48/ЕО - Член 13, параграф 1 - Аудиовизуално произведение - Действие, с което се нарушават права - Вреди и загуби - Начини на изчисляване - Еднократна сума - Неимуществена вреда - Включване))
   (2016/C 156/20)
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Supremo

      Страни в главното производство

      Ищец: Christian Liffers

      Ответници: Producciones Mandarina SL, Mediaset España Comunicación SA, по-рано Gestevisión Telecinco SA

      Диспозитив

   Член 13, параграф 1 от Директива 2004/48 ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно упражняването на права върху интелектуалната собственост трябва да се тълкува в смисъл, че позволява на лицето, увредено в резултат на нарушение на правото му върху интелектуална собственост, което претендира обезщетение за имуществените си вреди, изчислени в съответствие с параграф 1, втора алинея, буква б) от този член въз основа на размера на лицензионните и авторските възнаграждения или хонорари, които биха били дължими, в случай че нарушителят е поискал официално разрешение да ползва въпросното право върху интелектуална собственост, да претендира освен това предвиденото в параграф 1, втора алинея, буква а) от посочения член обезщетение за неимуществените си вреди.

      (1)  ОВ C 171, 26.5.2016 г.


title: Съединени дела C-197/11 и C-203/11: Решение на Съда (първи състав) от 8 май 2013 г. (преюдициално запитване от Cour constitutionnelle — Белгия) — Eric Libert, Christian Van Eycken, Max Bleeckx, Syndicat national des propriétaires et copropriétaires (ASBL), Olivier de Clippele/Gouvernement flamand (C-197/11), All Projects & Developments NV и др./Vlaamse Regering (Дело C-203/11) (Основни свободи — Ограничаване — Обосноваване — Държавни помощи — Понятие „обществена поръчка за строителство“ — Поземлени имоти и сгради в определени общини — Регионална правна уредба, съгласно която потенциалният купувач или наемател на съответния недвижим имот е длъжен при прехвърлянето да докаже, че има „достатъчна връзка“ с целевата община — Социални задължения, наложени на възложителите и на инвеститорите — Данъчни стимули и механизми за субсидиране)

text:
               3.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 225/4

         Решение на Съда (първи състав) от 8 май 2013 г. (преюдициално запитване от Cour constitutionnelle — Белгия) — Eric Libert, Christian Van Eycken, Max Bleeckx, Syndicat national des propriétaires et copropriétaires (ASBL), Olivier de Clippele/Gouvernement flamand (C-197/11), All Projects & Developments NV и др./Vlaamse Regering (Дело C-203/11)
   (Съединени дела C-197/11 и C-203/11) (1)

   (Основни свободи - Ограничаване - Обосноваване - Държавни помощи - Понятие „обществена поръчка за строителство“ - Поземлени имоти и сгради в определени общини - Регионална правна уредба, съгласно която потенциалният купувач или наемател на съответния недвижим имот е длъжен при прехвърлянето да докаже, че има „достатъчна връзка“ с целевата община - Социални задължения, наложени на възложителите и на инвеститорите - Данъчни стимули и механизми за субсидиране)
   2013/C 225/06
   Езици на производството: френски и нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Cour constitutionnelle

      Страни в главните производства

   (Дело C-197/11)

      Жалбоподатели: Eric Libert, Christian Van Eycken, Max Bleeckx, Syndicat national des propriétaires et copropriétaires (ASBL), Olivier de Clippele

      Ответник: Gouvernement flamand

      в присъствието на: Collège de la Commission communautaire française, Gouvernement de la Communauté française, Conseil des ministres
   (Дело C-203/11)

      Жалбоподатели: All Projects & Developments NV и др.

      Ответник: Vlaamse Regering

      в присъствието на: College van de Franse Gemeenschapscommissie, Franse Gemeenschapsregering, Ministerraad, Immo Vilvo NV, PSR Brownfield Developers NV

      Предмет

   (Дело C-197/11)
   Преюдициално запитване — Cour constitutionnelle — Тълкуване на членове 21, 45, 49, 56 и 63 ДФЕС и членове 22 и 24 от Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки, за изменение на Регламент (ЕИО) № 1612/68 и отменяща Директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО (ОВ L 158, стр. 77; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 56) — Съвместимост с тези разпоредби на регионална правна уредба, съгласно която купувачът или наемателят на находящ се в определени общини поземлен имот и построени в него сгради е длъжен при прехвърлянето да докаже, че има достатъчна връзка с целевата община — Нарушение на правото на свободно движение и пребиваване на територията на държавите членки — Цел от общ интерес — Принцип на пропорционалност
   (Дело C-203/11)
   Преюдициално запитване — Grondwettelijk Hof — Тълкуване на членове 21, 45, 49, 56, 63, 107 и 108 ДФЕС и на член 86, параграф 2 ЕО — Тълкуване на член 1, параграф 2, буква б) от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки (ОВ L 134, стр. 114; Специално издание на български език, глава 6, том 8, стр. 116 и поправка — OB L 182, 10.7.2008 г., стр. 282), на членове 22 и 24 от Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки, за изменение на Регламент (ЕИО) № 1612/68 и отменяща Директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО (ОВ L 158, стр. 77; Специално издание на български език, глава 5, том 7, стр. 56) и на член 2, параграф 2, букви a) и й), член 4, точка 6 и членове 9, 14 и 15 от Директива 2006/123/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 година относно услугите на вътрешния пазар (ОВ L 376, стр. 36; Специално издание на български език, глава 13, том 58, стр. 50) — Помощи, предоставяни от държавите — Регионална правна уредба в областта на политиката по отношение на недвижимите имоти — Социални жилища — Обществени поръчки за строителство — Свобода на установяване — Свободно предоставяне на услуги — Ограничения

      Диспозитив

               1.

               Членове 21 ДФЕС, 45 ДФЕС, 49 ДФЕС, 56 ДФЕС и 63 ДФЕС и членове 22 и 24 от Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки, за изменение на Регламент (ЕИО) № 1612/68 и отменяща Директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО не допускат правна уредба като съдържащата се в книга 5 от Указа на Фламандския регион от 27 март 2009 г. за политиката по отношение на недвижимите имоти, съгласно която при прехвърлянето на недвижими имоти, находящи се в някои определени от фламандското правителство общини, местна оценителна комисия трябва да провери, че потенциалният купувач или наемател има „достатъчна връзка“ със съответната община.

               2.

               Член 63 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че допуска правна уредба като съдържащата се в книга 4 от посочения указ на Фламандския регион, съгласно която издаването в полза на някои икономически оператори на разрешение за строеж или за образуване на нови урегулирани поземлени имоти е обвързано със социални задължения за тези оператори, стига да се установи, че тази правна уредба е необходима и пропорционална с оглед на целта да се осигури достатъчно предлагане на жилища за местни жители с ниски доходи или за други категории местни жители в неравностойно положение.

               3.

               Предвидените в същия указ на Фламандския регион данъчни стимули и механизми за субсидиране могат да бъдат квалифицирани като държавни помощи по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС. Запитващата юрисдикция е тази, която трябва да прецени дали са изпълнени условията за наличието на държавна помощ и ако това е така, в случая с предвидените в книга 4 от този указ мерки, компенсиращи социалните задължения на възложителите и инвеститорите, да провери дали по отношение на такива мерки все пак не се прилага Решение 2005/842/ЕО на Комисията от 28 ноември 2005 година относно прилагането на член 86, параграф 2 [ЕО] за държавната помощ във вид на компенсация за обществена услуга, предоставена на определени предприятия, натоварени с извършването на услуги от общ икономически интерес.

               4.

               Изграждането на социални жилища, които впоследствие трябва да се продадат на цени с определен максимално допустим размер на публичноправна организация за социално настаняване или с нейно посредничество от името на доставчика на услуги, изградил тези жилища, се обхваща от понятието „обществена поръчка за строителство“, определено в член 1, параграф 2, буква б) от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги, в редакцията ѝ съгласно Регламент (ЕО) № 596/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 18 юни 2009 г., когато критериите, предвидени в тази разпоредба, са изпълнени — нещо, което запитващата юрисдикция трябва да провери.

      (1)  ОВ C 211, 16.7.2011 г.

      ОВ C 219, 23.7.2011 г.


title: Дело C-218/15: Преюдициално запитване от Tribunale ordinario di Campobasso (Италия), постъпило на 11 май 2015 г. — Наказателно производство срещу Gianpaolo Paoletti e a.

text:
               10.8.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 262/5

         Преюдициално запитване от Tribunale ordinario di Campobasso (Италия), постъпило на 11 май 2015 г. — Наказателно производство срещу Gianpaolo Paoletti e a.
   (Дело C-218/15)
   (2015/C 262/06)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale ordinario di Campobasso

      Страни в главното производство

   Gianpaolo Paoletti, Umberto Castaldi, Domenico Faricelli, Antonio Angelucci, Mauro Angelucci, Antonio D’Ovidio, Camillo Volpe, Alfredo Viali, Giampaolo Canzano, Raffaele Di Giovanni, Antonio Della Valle

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли член 7 от ЕКЗПЧ, член 49 от Хартата на основните права на Европейския съюз, прогласена в Ница на 7 декември 2000 г., и член 6 от [ДЕС] да се тълкуват в смисъл, че присъединяването на Румъния към Европейския съюз на 1 януари 2007 г. е довело до декриминализиране на предвиденото в член 12 от Законодателен декрет № 286/1998 (консолидиран текст) [относно имиграцията] деяние подпомагане на имиграцията, както и на престоя на румънски граждани на територията на италианската държава?

               2)

               Трябва ли посочените членове да се тълкуват в смисъл, че държавата членка не може да приложи принципа за обратно действие на по-благоприятната норма (in mitius) по отношение на лицата, които преди 1 януари 2007 г. (или друга дата, насочваща към пълното действие на Договора) — датата на влизане в сила на присъединяването на Румъния към Европейски съюз, са извършили нарушение на член 12 от Законодателен декрет № 286/1998 (консолидиран текст относно имиграцията), като са подпомагали имиграцията на румънски граждани — деяние, което е декриминализирано, считано от 1 януари 2007 г.?


title: Дело F-70/11: Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 12 декември 2012 г. — Lebedef/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Процедура за оценяване за 2008 г. — Освобождаване на половин работен ден с оглед на синдикално представителство — Доклад за оценка, обхващащ функциите, изпълнявани в службата, в която е назначено длъжностното лице — Допитване до групата ad hoc — Определяне съгласно правилника — Определяне от синдикална организация — Жалба, явно лишена от всякакво правно основание)

text:
               9.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/32

         Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 12 декември 2012 г. — Lebedef/Комисия
   (Дело F-70/11) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Процедура за оценяване за 2008 г. - Освобождаване на половин работен ден с оглед на синдикално представителство - Доклад за оценка, обхващащ функциите, изпълнявани в службата, в която е назначено длъжностното лице - Допитване до групата ad hoc - Определяне съгласно правилника - Определяне от синдикална организация - Жалба, явно лишена от всякакво правно основание)
   2013/C 38/62
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Giorgio Lebedef (Senningerberg, Люксембург) (представител: F. Frabetti, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: C. Berardis-Kayser и G. Berscheid)

      Предмет

   Искане за отмяна на доклада за оценка на жалбоподателя за периода от 1 януари до 31 декември 2008 г.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата като явно неоснователна.

               2.

               Осъжда г-н Lebedef да понесе направените от него съдебни разноски и да заплати тези, направени от Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 282, 24.9.2011 г., стр. 52.


title: Дело F-66/11: Жалба, подадена на 12 юли 2011 г. — ZZ/Комисия

text:
               24.9.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/51

         Жалба, подадена на 12 юли 2011 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-66/11)
   2011/C 282/97
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представители: S. Rodrigues, A. Blot и C. Bernard-Glanz, avocats)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет и описание на спора

   Отмяна на решението, прието от председателя на журито по конкурс „EPSO/AST/111/10 (AST 1)“, да не допусне жалбоподателя до изпитите.

      Искания на жалбоподателя

               —

               Като главно искане:

                           —

                           да се отмени приетото на 7 април 2011 г. решение, с което се отказва на жалбоподателя правото да участва в изпитите на конкурс EPSO/AST/111/10 — Секретари от степен AST 1,

                           —

                           в резултат на това да се постанови, че жалбоподателят следва да бъде включен в процеса по наемане на работа, започнат с посочения конкурс, като при нужда се организират нови изпити,

               —

               при условията на евентуалност, в случай, че не бъде уважено главното искане, quod non, да се осъди ответника да заплати обезщетение за имуществени вреди в размер, който според жалбоподателя следва да се определи по справедливост на 20 000 EUR, заедно със законната лихва за забава, считано от датата на постановяване на съдебното решение,

               —

               във всеки случай, да се осъди ответника да заплати обезщетение за неимуществени вреди в размер, който според жалбоподателя следва да се определи по справедливост на 20 000 EUR, заедно със законната лихва за забава, считано от датата на постановяване на съдебното решение,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-405/14: Преюдициално запитване от Nejvyšší správní soud (Чешка република), постъпило на 25 август 2014 г. — PST CLC a.s./Generální ředitelství cel

text:
               1.12.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 431/11

         Преюдициално запитване от Nejvyšší správní soud (Чешка република), постъпило на 25 август 2014 г. — PST CLC a.s./Generální ředitelství cel
   (Дело C-405/14)
   (2014/C 431/17)
   Език на производството: чешки

      Запитваща юрисдикция

   Nejvyšší správní soud

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: PST CLC a.s.

      Ответник: Generální ředitelství cel

      Преюдициални въпроси

   Валиден ли е по време на действието си от 22 март 2004 г. до 22 декември 2009 г. Регламент (ЕО) № 384/2004 на Комисията от 1 март 2004 година относно класирането на определени стоки в Комбинираната номенклатура (1), що се отнася до точка 2 от приложението към него, която посочва, че продукти, състоящи се от топлоотвеждащ радиатор и вентилатор, се включват в код 8414 59 30 по КН, и следователно приложим ли е този регламент в настоящия случай?

      (1)  ОВ L 64, стр. 21; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 16, стр. 203.


title: Дело T-511/16: Определение на Общия съд от 2 май 2017 г. — Bermejo Garde/ЕИСК

text:
               26.6.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 202/28

         Определение на Общия съд от 2 май 2017 г. — Bermejo Garde/ЕИСК
   (Дело T-511/16) (1)

   (2017/C 202/45)
   Език на производството: френски
   Председателят на трети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 184, 16.6.2014 г. (делото е първоначално заведено пред Съда на публичната служба на Европейския съюз с номер F-23/14, а на 1 септември 2016 г. е прехвърлено в Общия съд на Европейския съюз).


title: Дело C-387/08 P: Определение на Съда от 3 април 2009 г. — VDH Projektentwicklung GmbH, Edeka Handelsgesellschaft Rhein-Ruhr mbH/Комисия на Европейските общности (Обжалване — Иск за установяване на неправомерно бездействие — Директива 89/665/ЕИО — Неприлагане от Комисията на механизма за отстраняване на нарушения, предвиден в член 3, параграф 2 — Физически и юридически лица — Пряко засягане — Недопустимост)

text:
               29.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 205/17

         Определение на Съда от 3 април 2009 г. — VDH Projektentwicklung GmbH, Edeka Handelsgesellschaft Rhein-Ruhr mbH/Комисия на Европейските общности
   (Дело C-387/08 P) (1)

   (Обжалване - Иск за установяване на неправомерно бездействие - Директива 89/665/ЕИО - Неприлагане от Комисията на механизма за отстраняване на нарушения, предвиден в член 3, параграф 2 - Физически и юридически лица - Пряко засягане - Недопустимост)
   2009/C 205/30
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподатели: VDH Projektentwicklung GmbH, Edeka Handelsgesellschaft Rhein-Ruhr mbH (представител: C. Antweiler, Rechtsanwalt)

      Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности

      Предмет

   Жалба срещу Определение на Първоинстанционния съд (втори състав) от 25 юни 2008 г. по дело VDH Projektentwicklung и Edeka Rhein-Ruhr/Комисия (Т-185/08), с което Първоинстанционният съд отхвърля като явно недопустим иска за установяване на неправомерно бездействие на Комисията, с който се иска да се установи, че Комисията е допуснала неправомерно бездействие във връзка със сключването на концесия за строителство, както и с възлагането на договор за главен изпълнител, като не е приложила незабавно механизма за отстраняване на нарушения, предвиден в член 3 от Директива 89/665/ЕИО, и не е изпратила на Федерална република Германия уведомлението по член 3, параграф 2 от посочената директива — Искове за установяване на неправомерно бездействие, предявени от физически или юридически лица — Необходимост ищецът да е пряко засегнат от акта, във връзка с който се твърди наличието на неправомерно бездействие от страна на съответната институция.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               VDH Projektentwicklung GmbH и Edeka Handelsgesellschaft Rhein-Ruhr mbH понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 141, 20.6.2009 г.


title: Дело T-159/17: Жалба, подадена на 10 март 2017 г. — Claro Sol Cleaning/EUIPO — Solemo (Claro Sol Facility Services desde 1972)

text:
               19.6.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 195/30

         Жалба, подадена на 10 март 2017 г. — Claro Sol Cleaning/EUIPO — Solemo (Claro Sol Facility Services desde 1972)
   (Дело T-159/17)
   (2017/C 195/43)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Claro Sol Cleaning, SLU (Мадрид, Испания) (представител: N. Fernández Fernández-Pacheco, lawyer)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Solemo Oy (Хелзинки, Финландия)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словния елемент „Claro Sol Facility Services desde 1972“ — заявка за регистрация № 13 318 993

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 9 януари 2017 г. по преписка R 478/2016-1

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени решението на първи апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост от 9 януари 2017 г. по преписка R 478/2016-1, с което частично се потвърждава жалбата, подадена от Solemo Oy, и частично се отменя решението, постановено по възражение № B 2472267 срещу заявка за марка на Европейския съюз № 13.318.993 „Claro Sol Facility Services desde 1972“ на жалбоподателя за отхвърляне на тази марка за класове 37 и 39 изцяло, а за клас 35 — частично,

               —

               да приеме заявката за регистрация на марка на Европейския съюз № 13.318.993 „Claro Sol Facility Services desde 1972“ за всички услуги от класове 35, 37 и 39, тъй като липсва вероятност от объркване в съзнанието на потребителите на територията, на която е защитена по-ранната национална марка, регистрирана във Финландия под № 250.356 „SOL“ и притежавана от встъпилата страна,

               —

               да осъди встъпилата страна да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело F-26/13: Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 8 юли 2014 г.  — Morgan/СХВП (Публична служба — Длъжностни лица — Атестиране — Атестационен доклад — Искане за отмяна на атестационния доклад)

text:
               15.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 315/73

         Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 8 юли 2014 г. — Morgan/СХВП
   (Дело F-26/13) (1)

   ((Публична служба - Длъжностни лица - Атестиране - Атестационен доклад - Искане за отмяна на атестационния доклад))
   2014/C 315/123
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Rhys Morgan (Аликанте, Испания) (представител: H. Tettenborn)

      Ответник:Служба за хармонизация във вътрешния пазар (представители: първоначално G. Faedo, впоследствие M. Paolacci)

      Предмет

   Искане за отмяна на атестационния доклад на жалбоподателя за периода от 1 октомври 2010 г. до 30 септември 2011 г. и искане за обезщетение.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Г-н Morgan понася направените от него съдебни разноски и се осъжда да понесе съдебните разноски на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели).

      (1)  ОВ C 207, 20.7.2013 г., стр. 56.


title: Дело T-238/14: Определение на Общия съд от 26 април 2016 г. — EGBA и RGA/Комисия (Жалба за отмяна — Държавни помощи — Хазартни игри — Помощ, която Франция предвижда да предостави на дружествата за конни надбягвания — Парафискална такса върху конните залагания онлайн — Решение, с което помощта се обявява за съвместима с вътрешния пазар — Сдружение — Липса на лично засягане — Подзаконов акт, който включва мерки за изпълнение — Недопустимост)

text:
               20.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 222/19

         Определение на Общия съд от 26 април 2016 г. — EGBA и RGA/Комисия
   (Дело T-238/14) (1)

   ((Жалба за отмяна - Държавни помощи - Хазартни игри - Помощ, която Франция предвижда да предостави на дружествата за конни надбягвания - Парафискална такса върху конните залагания онлайн - Решение, с което помощта се обявява за съвместима с вътрешния пазар - Сдружение - Липса на лично засягане - Подзаконов акт, който включва мерки за изпълнение - Недопустимост))
   (2016/C 222/23)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: European Gaming and Betting Association (EGBA) (Брюксел, Белгия) и The Remote Gambling Association (RGA) (Лондон, Обединено кралство) (представители: S.-P. Brankin, solicitor, T. De Meese, E. Wijckmans и M. Mudrony, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: A. Bouchagiar и P.-J. Loewenthal)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Френска република (представители: D. Colas и J. Bousin)

      Предмет

   Отмяна на Решение 2014/19/EС на Комисията от 19 юни 2013 г. относно държавна помощ SA. 30753 (C 34/10) (ex N 140/10), която Франция предвижда да предостави на дружествата за конни надбягвания (OВ L 14, стp. 17).

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда European Gaming and Betting Association (EGBA) и The Remote Gambling Association (RGA) да понесат направените от тях съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия.

               3)

               Осъжда Република Франция да понесе направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 212, 7.7.2014 г.


title: Дело T-373/09: Жалба, подадена на 25 септември 2009 г. — El Corte Inglés/СХВП — Pucci International (Emidio Tucci)

text:
               21.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/56

         Жалба, подадена на 25 септември 2009 г. — El Corte Inglés/СХВП — Pucci International (Emidio Tucci)
   (Дело T-373/09)
   2009/C 282/105
   Език на жалбата: испански

      Страни

      Жалбоподател: El Corte Inglés, SA (Мадрид, Испания) (представител: J. Rivas Zurdo, abogado)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Emilio Pucci International BV (Амстердам, Нидерландия)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на втори апелативен състав на СХВП от 18 юни 2009 г. по обединени преписки 770/2008-2 и 826/2008-2, доколкото въз основа на пристрастна преценка на жалбите на заявителя и на ответната страна с него се отказва регистрацията на марка на Общността № 3 679 591 за класове 3, 18, 24, 25 и за „материали за почистване; стоманена вълна“ от клас 21,

               —

               да се допусне регистрацията на марка на Общността № 3 679 591„EMIDIO TUCCI“ в нейната цялост,

               —

               да се осъди/ят ответната/ите страна/и, които се противопоставят на тази жалба, да заплатят съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Дружеството жалбоподател.

      Марка на Общността, предмет на спора:„EMIDIO TUCCI“ (заявление за регистрация № 3 679 594), чиито букви са изписани ръкописно, за стоки и услуги от класове 1-45.

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: EMILIO PUCCI INTERNATIONAL B.V.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Фигуративна марка на Общността „EMILIO PUCCI“ № 203570 (класове 18 и 24), италиански словни марки № 769250 (класове 3, 14, 18, 21, 24, 25 и 33) и № 274991 (класове 9, 12, 18, 20, 26, 27 и 34) и италианска фигуративна марка № 275894 (класове 14, 18, 24 и 25).

      Решение на отдела по споровете: Частично уважава възражението.

      Решение на апелативния състав: Частично уважава жалбата на заявителя и на ответната страна.

      Изложени правни основания: Неправилно тълкуване на член 8, параграф 1, буква б) и параграф 5 от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-194/11: Определение на Общия съд от 23 септември 2011 г. — Bro Grébé/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки, взети с оглед ситуацията в Кот д'Ивоар — Жалба за отмяна — Бездействие на жалбоподателя — Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)

text:
               19.11.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 340/24

         Определение на Общия съд от 23 септември 2011 г. — Bro Grébé/Съвет
   (Дело T-194/11) (1)

   (Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки, взети с оглед ситуацията в Кот д'Ивоар - Жалба за отмяна - Бездействие на жалбоподателя - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)
   2011/C 340/50
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Geneviève Bro Grébé (Abidjan, Кот д'Ивоар) (представител: J.-C. Tchikaya, avocat)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: B. Driessen и M. Chavrier)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение 2011/18/ОВППС на Съвета от 14 януари 2011 година за изменение на Решение 2010/656/ОВППС на Съвета за подновяване на ограничителните мерки срещу Кот д'Ивоар (ОВ L 11, стр. 36), от една страна, и, от друга страна —за отмяна на Регламент (ЕС) № 25/2011 на Съвета от 14 януари 2011 година за изменение на Регламент (ЕО) № 560/2005 за налагане на някои специфични ограничителни мерки, насочени към определени лица и стопански субекти, с оглед ситуацията в Кот д'Ивоар (ОВ L 11, стр. 1), доколкото тези актове засягат жалбоподателя.

      Диспозитив

               1.

               Основанието за постановяване на съдебно решение по същество по жалбата е отпаднало.

               2.

               Осъжда г-жа Geneviève Bro Grébé да заплати съдебните разноски.

               3.

               Липсва основание за произнасяне по искането на Европейската комисия да встъпи по делото.

      (1)  ОВ C 152, 21.5.2011 г.


title: Дело C-71/12: Решение на Съда (трети състав) от 27 юни 2013 г. (преюдициално запитване от Qorti Kostituzzjonali — Малта) — Vodafone Malta Limited, Mobisle Communications Limited/L-Avukat Ġenerali, Il-Kontrollur tad-Dwana, Il-Ministru tal-Finanzi, L-Awtorita' ta' Malta dwar il-Komunikazzjoni (Електронни съобщителни мрежи и услуги — Директива 2002/20/ЕО — Членове 12 и 13 — Административни такси и такси за правата за ползване — Приложима такса за мобилните телефонни оператори — Национална правна уредба — Метод за изчисляване на таксата — Процент от разходите, заплатени от потребителите)

text:
               3.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 225/27

         Решение на Съда (трети състав) от 27 юни 2013 г. (преюдициално запитване от Qorti Kostituzzjonali — Малта) — Vodafone Malta Limited, Mobisle Communications Limited/L-Avukat Ġenerali, Il-Kontrollur tad-Dwana, Il-Ministru tal-Finanzi, L-Awtorita' ta' Malta dwar il-Komunikazzjoni
   (Дело C-71/12) (1)

   (Електронни съобщителни мрежи и услуги - Директива 2002/20/ЕО - Членове 12 и 13 - Административни такси и такси за правата за ползване - Приложима такса за мобилните телефонни оператори - Национална правна уредба - Метод за изчисляване на таксата - Процент от разходите, заплатени от потребителите)
   2013/C 225/43
   Език на производството: малтийски

      Запитваща юрисдикция

   Qorti Kostituzzjonali

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Vodafone Malta Limited, Mobisle Communications Limited

      Ответниици: L-Avukat Ġenerali, Il-Kontrollur tad-Dwana, Il-Ministru tal-Finanzi, L-Awtorita' ta' Malta dwar il-Komunikazzjoni

      Предмет

   Преюдициално запитване — Qorti Kostituzzjonali — Тълкуване на членове 12 и 13 от Директива 2002/20/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно разрешението на електронните съобщителни мрежи и услуги (ОВ L 108, стр. 21; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 35, стр. 183) — Национална правна уредба, с която на мобилните телефонни оператори се налага такса — Такса, дължима единствено от мобилните телефонни оператори, но не и от други предприятия, предоставящи електронни съобщителни услуги

      Диспозитив

   Член 12 от Директива 2002/20/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно разрешението на електронните съобщителни мрежи и услуги („Директива за разрешение“) трябва да се тълкува в смисъл, че допуска правна уредба на държава членка като разглежданата в главното производство, по силата на която операторите, предлагащи услуги за мобилна телефония, дължат такса, наречена „акциз“, която представлява процент от сумите, които събират от потребителите на тези услуги, при условие че фактът, от който възниква таксата, не е обвързан с процедурата по общо лицензиране, позволяваща достъп до пазара на електронни съобщителни услуги, а е обвързан с използването на услугите за мобилна телефония, предоставяни от операторите, и в крайна сметка таксата се поема от потребителя на тези услуги, което следва да се провери от запитващата юрисдикция.

      (1)  ОВ C 118, 21.4.2012 г.


title: Дело C-427/17: Иск, предявен на 14 юли 2017 г. — Европейска комисия/Ирландия

text:
               4.9.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 293/24

         Иск, предявен на 14 юли 2017 г. — Европейска комисия/Ирландия
   (Дело C-427/17)
   (2017/C 293/29)
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: K. Mifsud-Bonnici, E. Manhaeve)

      Ответник: Ирландия

      Искания на ищеца

   Комисията иска от Съда:

               —

               да установи, че като не осигурила съхраняването и отвеждането с цел преработване на водите, събирани в комбинираната канализационна система за събиране на градските отпадъчни води и дъждовната вода в 14 агломерации, в съответствие с изискванията на Директива 91/271/ЕИО на Съвета от 21 май 1991 година за пречистването на градските отпадъчни води (1), Ирландия не е изпълнила задълженията си по член 3, параграфи 1 и 2 от Приложение I, точка A, и от бележката под линия на стр. 1 от Директива 91/271/ЕИО;

               —

               да установи, че като не е въвела вторично пречистване или равностойна обработка или като не е представила достатъчно доказателства за привеждането в съответствие с Директива 91/271/ЕИО по отношение на 25 агломерации, Ирландия не е изпълнила задълженията си, произтичащи от член 4, параграфи 1 и 3 във връзка с изискванията по член 10 и по Приложение I, буква Б от Директива 91/271/ЕИО.

               —

               да установи, че като не гарантирала, че градските отпадъчни води, които влизат в канализационните системи на 21 агломерации, преди заустването им в чувствителни зони са подлагани на по-строго пречистване от предвиденото в член 4 и отговарят на предписанията, съдържащи се в приложение I, точка Б от директива 91/271/ЕИО, Ирландия не е изпълнила задълженията си, произтичащи от член 5, параграфи 2 и 3 във връзка с изискванията на член 10 и на приложение I, точка Б от Директива 91/271/ЕИО.

               —

               да установи, че като не гарантирала, че заустването на отпадъчните води, произхождащи от пречиствателните станции за градски отпадъчни води в агломерациите Arklow (IEAG_547) и Castlebridge (IEAG_515) подлежи на предварително регламентиране и/или на издаването на специални разрешителни, Ирландия не е изпълнила задълженията си, произтичащи от член 12 от Директива 91/271/ЕИО.

               —

               да осъди Ирландия да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Член 3, параграф 1 от Директива 91/271/ЕИО изисква от държавите членки да следят за това агломерациите, надхвърлящи определена големина, да бъдат съоръжени с канализационни системи за градски отпадъчни води. Когато държава членка реши да въведе комбинирана канализационна система, която събира градски отпадъчни води и дъждовна вода, тази система трябва да бъде разработена по начин, по който събраните води да бъдат съхранявани и отвеждани за тяхната обработка, като се отчитат климатичните условия и сезонните колебания. Като се имат пред вид данните, получени в рамките на 7-ия и 8-ия редовен преглед на докладите на основание член 15 от директивата, така и от обсъжданията с Ирландия във фазата, предхождаща съдебното производство, Комисията е на мнение, че Ирландия не се е съобразила с това задължение по отношение на 14 агломерации поради отсъствието на система за събиране или поради прекалено изтичане.
   Член 4, параграф 1 от Директива 91/271/ЕИО изисква държавите членки да следят за това градските отпадъчни води на агломерациите, надхвърлящи определена големина, да бъдат подложени на вторично пречистване или на равностойна обработка преди заустването им. Освен това член 4, параграф 3 от директивата изисква от държавите членки да следят за това заустванията от пречиствателните станции за градски отпадъчни води да отговарят на изискванията, предвидени в приложение I, раздел Б от директивата. След като оценява данните, предоставени от Ирландия, Комисията преценява, че Ирландия не е изпълнила изискванията на член 4 по отношение на 25 агломерации поради отсъствието на пречиствателни станции, които да обработват количествата отпадъчни води, генерирани в обслужваната от тях агломерация, поради неспазване на изискванията на приложение Б или поради неспазването на член 3 от директивата.
   Член 5 от Директива 91/271/ЕИО изисква, от друга страна, държавите членки да определят чувствителните зони и за всички агломерации, които надхвърлят определена големина, и в които се извършва заустване в тези зони, да се осигури по- строго пречистване от предвиденото в член 4, което да отговаря на изисквания на приложение I, точка Б. След преценка на данните, представени от Ирландия, Комисията преценява, че Ирландия не е приложила правилно член 5 по отношение на 21 агломерации.
   Член 12 от Директива 91/271/ЕИО изисква компетентните органи да следят за това заустването на отпадъчните води, произхождащи от пречиствателните станции за градски отпадъчни води, да бъде подложено на предварително регламентиране и/или на издаването на специални разрешителни. С оглед на информацията, предоставена от Ирландия, Комисията преценява, че Ирландия не е изпълнила изискванията на член 12 по отношение на две агломерации, в които пречиствателните станции работят без валидно разрешително.

      (1)  JO 1991, L 135, p. 40.


title: Дело T-226/10: Определение на Общия съд от 23 май 2011 г. — Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej/Комисия (Жалба за отмяна — Представителство от адвокати, които нямат качеството на трета страна — Недопустимост)

text:
               9.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 204/23

         Определение на Общия съд от 23 май 2011 г. — Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej/Комисия
   (Дело T-226/10) (1)

   (Жалба за отмяна - Представителство от адвокати, които нямат качеството на трета страна - Недопустимост)
   2011/C 204/43
   Език на производството: полски

      Страни

      Жалбоподател: Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej (Варшава, Полша) (представителi: H. Gruszecka и D. Pawłowska, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представител: G. Braun и K. Mojzesowicz)

      Предмет

   Жалба за отмяна на Решение C(2010) 1234 на Комисията от 3 март 2010 година, прието на основание член 7, параграф 4 от Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 108, стр. 33; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 35, стр. 195), с което на полския регулаторен орган в областта на електронните съобщителни услуги и на пощенските услуги се разпорежда да оттегли два нотифицирани проекта за мерки относно националния пазар на едро на трафик по IP (трафик по IP) и пазара на едро на peering IP с мрежата на Telekomunikacja Polska S.A. (TP) (преписка PL/2009/1020).

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2.

               Осъжда Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 209, 31.7.2010 г.


title: Дело T-106/14: Решение на Общия съд от 27 февруари 2015 г. — Universal Utility International/СХВП (Greenworld) (Марка на Общността — Заявка за словна марка на Общността „Greenworld“ — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               20.4.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 127/26

         Решение на Общия съд от 27 февруари 2015 г. — Universal Utility International/СХВП (Greenworld)
   (Дело T-106/14) (1)

   ((Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността „Greenworld“ - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2015/C 127/35)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Universal Utility International GmbH & Co.KG (Карст, Германия) (представител: J. Mietzel, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: M. Fischer)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 13 декември 2013 г. (преписка R 1658/2013-4), относно заявка за регистрация на словния знак „Greenworld“ като марка на Общността.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Universal Utility International GmbH & Co. KG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 142, 12.5.2014 г.


title: Дело T-104/12: Жалба, подадена на 1 март 2012 г. — Верус/СХВП — Performance Industries Manufacturing (VORTEX)

text:
               2.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 157/7

         Жалба, подадена на 1 март 2012 г. — Верус/СХВП — Performance Industries Manufacturing (VORTEX)
   (Дело T-104/12)
   2012/C 157/11
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател:„Верус“ ЕООД (София, България) (представител: S. Vykydal, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Performance Industries Manufacturing, Inc. (Одеса, Флорида, САЩ)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на четвърти апелативен състав от 21 декември 2011 г. по преписка R 512/2011-4, VORTEX/VORTEX, и да върне преписката на апелативния състав за ново разглеждане,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски и разноските по производството пред апелативния състав.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Performance Industries Manufacturing Inc.

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „VORTEX“ за стоки от класове 7 и 12 (заявка № 5 375 324)

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: словна марка на Общността „VORTEX“, регистрирана за услуги от класове 35 и 39 (марка № 5 514 104)

      Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 2, букви а) и б) от Регламент № 207/2009, тъй като е налице вероятност от объркване на конфликтните марки.


title: Дело C-462/09: Решение на Съда (трети състав) от 16 юни 2011 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — Stichting de Thuiskopie/Opus Supplies Deutschland GmbH, Mijndert van der Lee, Hananja van der Lee (Сближаване на законодателствата — Авторско право и сродни права — Директива 2001/29/ЕО — Право на възпроизвеждане — Изключения и ограничения — Изключение за копиране за лично ползване — Член 5, параграф 2, буква б) и параграф 5 — Справедливо обезщетение — Длъжник във връзка с таксата, с която се финансира това обезщетение — Дистанционна продажба между две лица, установени в различни държави членки)

text:
               6.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 232/7

         Решение на Съда (трети състав) от 16 юни 2011 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — Stichting de Thuiskopie/Opus Supplies Deutschland GmbH, Mijndert van der Lee, Hananja van der Lee
   (Дело C-462/09) (1)

   (Сближаване на законодателствата - Авторско право и сродни права - Директива 2001/29/ЕО - Право на възпроизвеждане - Изключения и ограничения - Изключение за копиране за лично ползване - Член 5, параграф 2, буква б) и параграф 5 - Справедливо обезщетение - Длъжник във връзка с таксата, с която се финансира това обезщетение - Дистанционна продажба между две лица, установени в различни държави членки)
   2011/C 232/10
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hoge Raad der Nederlanden

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Stichting de Thuiskopie

      Ответници: Opus Supplies Deutschland GmbH, Mijndert van der Lee, Hananja van der Lee

      Предмет

   Преюдициално запитване — Hoge Raad der Nederlanden — Тълкуване на член 5, параграф 2, буква б) и на параграф 5 от Директива 2001/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 година относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество (ОВ L 167, стр. 10; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 230) — Право на възпроизвеждане — Справедливо обезщетение — Дистанционна продажба между две лица, установени в две различни държави членки — Законодателство, което не позволява възстановяването на обезщетение

      Диспозитив

               1.

               Директива 2001/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 година относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество, и по-специално член 5, параграф 2, буква б) и параграф 5 от нея трябва да се тълкуват в смисъл, че крайният потребител, който възпроизвежда за лично ползване защитено произведение, по принцип трябва да се счита за длъжник във връзка с предвиденото в посочения параграф 2, буква б) справедливо обезщетение. Държавите членки имат все пак възможност да въведат такса за копиране за лично ползване в тежест на лицата, които предоставят на разположение на такъв краен потребител оборудване, апаратура или носители за възпроизвеждане, след като тези лица могат да отразят размера на тази такса в платената от крайните потребители цена за споменатото предоставяне на разположение.

               2.

               Директива 2001/29, и по-специално член 5, параграф 2, буква б) и параграф 5 от нея трябва да се тълкуват в смисъл, че държавата членка, въвела схема за събиране на такса за копирането за лично ползване в тежест на производителя или вносителя на носители за възпроизвеждане на защитени произведения, на територията на която възникват причинените на авторите вреди от използването за лични нужди на техни произведения от страна на установени там купувачи, е задължена да гарантира ефективното получаване от тези автори на справедливо обезщетение, предназначено да ги обезщети за тези вреди. В това отношение само по себе си обстоятелството, че продавачът — търговец на оборудване, апаратура и носители за възпроизвеждане, е установен в държава членка, различна от тази, в която са установени купувачите, е без значение с оглед на това задължение за постигане на определен резултат. При невъзможност да се осигури събирането на справедливото обезщетение от купувачите националната юрисдикция следва да възприеме тълкуване на националното право, което позволява събирането на това обезщетение от длъжник, действащ в качеството на търговец.

      (1)  ОВ C 24, 30.1.2010 г.


title: Дело T-588/14: Решение на Общия съд от 23 септември 2015 г. — Mechadyne International/СХВП (FlexValve) (Марка на Общността — Заявка за фигуративна марка на Общността „FlexValve“ — Абсолютни основания за отказ — Описателен характер — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Право на защита — Задължение за мотивиране — Член 75 от Регламент № 207/2009)

text:
               23.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 389/52

         Решение на Общия съд от 23 септември 2015 г. — Mechadyne International/СХВП (FlexValve)
   (Дело T-588/14) (1)

   ((Марка на Общността - Заявка за фигуративна марка на Общността „FlexValve“ - Абсолютни основания за отказ - Описателен характер - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Право на защита - Задължение за мотивиране - Член 75 от Регламент № 207/2009))
   (2015/C 389/58)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Mechadyne International Ltd (Кърлингтън,Обединено кралство) (представители: S. von Petersdorff-Campen и E. Schaper, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: първоначално A. Pohlmann, впоследствие S. Hanne)

      Предмет

   Жалба срещу решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 3 юни 2014 г. (преписка R 2435/2013-4) относно заявка за регистрация на фигуративния знак „FlexValve“ като марка на Общността

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Mechadyne International Ltd да заплати съдените разноски.

      (1)  ОВ C 361, 13.10.2014 г.


title: Дело C-11/12: Преюдициално запитване, отправено от College van Beroep voor het bedrijfsleven (Нидерландия) на 4 януари 2012 г. — Maatschap L.A. и др./Staatssecretaris van Economische Zaken, Landbouw en Innovatie

text:
               31.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 98/12

         Преюдициално запитване, отправено от College van Beroep voor het bedrijfsleven (Нидерландия) на 4 януари 2012 г. — Maatschap L.A. и др./Staatssecretaris van Economische Zaken, Landbouw en Innovatie
   (Дело C-11/12)
   2012/C 98/17
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   College van Beroep voor het bedrijfsleven

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Maatschap L.A., D.A.B. Langestraat, P. Langestraat-Troost

      Ответник: Staatssecretaris van Economische Zaken, Landbouw en Innovatie

      Преюдициални въпроси

   Следва ли член 23, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 73/2009 (1) да се тълкува в смисъл, че плащанията на подал заявление за подпомагане земеделски производител трябва да се намалят или изключат така, както това би било направено в случай че е констатирано неспазване [на правилата за кръстосано спазване] от страна на фактическия извършител на нарушението, на когото или от когото е прехвърлена земеделската земя, ако последният беше подал посоченото заявление? Или с тази разпоредба се има единствено предвид, че подалото заявлението за подпомагане лице отговаря за констатираното неспазване, но за да се определи процентът на намалението на плащанията или за да се отговори на въпроса дали те следва да бъдат изключени, трябва да се установи също така в каква степен самият земеделски производител е действал виновно, небрежно или умишлено?

      (1)  Регламент (ЕО) № 73/2009 на Съвета от 19 януари 2009 г. за установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски стопани за изменение на Регламенти (ЕО) № 1290/2005, (ЕО) № 247/2006, (ЕО) № 378/2007 и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1782/2003 (ОВ L 30, стр. 16)


title: Дело F-24/08: Определение на Съда на публичната служба от 27 ноември 2008 г.  — Wilms/Комисия

text:
               21.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/78

         Определение на Съда на публичната служба от 27 ноември 2008 г. — Wilms/Комисия
   (Дело F-24/08) (1)

   (2009/C 44/144)

      Език на производството: френски

   Председателят на втори състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 116, 9.5.2008 г., стр. 34.


title: Дело T-193/08 P: Решение на Първоинстанционния съд от 30 септември 2009 г. — Skareby/Комисия (Обжалване — Публична служба — Длъжностни лица — Атестиране — Доклад за развитие на кариерата — Процедура за оценяване за 2004 г. — Определяне на целите и съобщаване на критериите за оценяване)

text:
               21.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/45

         Решение на Първоинстанционния съд от 30 септември 2009 г. — Skareby/Комисия
   (Дело T-193/08 P) (1)

   (Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Атестиране - Доклад за развитие на кариерата - Процедура за оценяване за 2004 г. - Определяне на целите и съобщаване на критериите за оценяване)
   2009/C 282/86
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Carina Skareby (Louvain, Белгия) (представители: S. Rodrigues и C. Bernard-Glanz, avocats)

      Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности (представители: G. Berscheid и K. Herrmann)

      Предмет

   Жалба срещу Решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (втори състав) от 6 март 2008 г. по дело Skareby/Комисия (F-46/06, все още непубликувано в Сборника), целяща отмяната на това решение.

      Диспозитив

               1.

               Отменя Решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (втори състав) от 6 март 2008 г. по дело Skareby/Комисия (F-46/06, все още непубликувано в Сборника) в частта му, с която Съдът на публичната служба отхвърля твърдението за нарушение, изведено от липсата на предварително определяне на целите, на предварително съобщаване на критериите за оценяване и на длъжностната характеристика на г-жа Carina Skareby.

               2.

               Отменя решението от 31 август 2005 г., с което се приема доклада за развитието на кариерата на г-жа Skareby за периода от 1 януари до 31 декември 2004 г., в частта му, отнасяща се до точка 6.1, озаглавена „Ефикасност“.

               3.

               Отхвърля в останалата ѝ част жалбата до Съда на публичната служба, заведена под номер F-46/06.

               4.

               Осъжда Комисията на Европейските общности да понесе всички разноски по настоящото производство и по производството пред Съда на публичната служба.

      (1)  ОВ C 197, 2.8.2008 г.


title: Дело T-218/08: Определение на Първоинстанционния съд от 26 юни 2009 г. — Lemans/СХВП — Turner (ICON)

text:
               15.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 193/33

         Определение на Първоинстанционния съд от 26 юни 2009 г. — Lemans/СХВП — Turner (ICON)
   (Дело T-218/08) (1)

   2009/C 193/52

      Език на производството: английски

   Председателят на пети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 197, 2.8.2008 г.


title: Дело C-438/06: Определение на Съда (пети състав) от 23 май 2007 г. (преюдициално запитване от Sozialgericht Würzburg — Германия) — Greser, Otmar/Bundesagentur für Arbeit (Преюдициално запитване — Явна недопустимост)

text:
               25.8.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 199/14

         Определение на Съда (пети състав) от 23 май 2007 г. (преюдициално запитване от Sozialgericht Würzburg — Германия) — Greser, Otmar/Bundesagentur für Arbeit
   (Дело C-438/06) (1)

   (Преюдициално запитване - Явна недопустимост)
   (2007/C 199/23)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Sozialgericht Würzburg
   Страни в главното производство

      Ищец: Greser, Otmar

      Ответник: Bundesagentur für Arbeit
   Предмет
   Преюдициално запитване — Sozialgericht Würzburg — Тълкуване на член 71, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социално осигуряване на заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността (OB L 149, стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 26) — Изчисляване на обезщетенията при безработица за лице, осигуряващо превоз по река Рейн („Rheinschiffer“), което е пребивавало през време на последната си трудова заетост в държава-членка, различна от държавата по месторабота, и се е връщало в мястото си на пребиваване веднъж на всеки две седмици, съобразно с трудовия си договор — Квалифициране на този работник като „пограничен работник“ или като „работник, различен от пограничен работник“
   Диспозитив
   Преюдициалното запитване, отправено от Sozialgericht Würzburg с решение от 28 септември 2006 г., е явно недопустимо.

      (1)  ОВ C 326, 30.12.2006 г.


title: Дело T-448/07: Жалба, подадена на 7 декември 2007 г. — YKK и др./Комисия

text:
               23.2.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 51/44

         Жалба, подадена на 7 декември 2007 г. — YKK и др./Комисия
   (Дело T-448/07)
   (2008/C 51/83)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподатели: YKK Corp. (Токио, Япония), YKK Holding Europe BV (Sneek, Нидерландия), YKK Stocko GmbH (Вупертал, Германия) [представители: H. Kaneko и C. Vennemann, lawyers]

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателите

               —

               да се отмени обжалваното решение, доколкото засяга всеки от жалбоподателите;

               —

               като последица от това да се отменят глобите, наложени на всеки от жалбоподателите;

               —

               при условията на евентуалност, да се отмени член 2 от обжалваното решение, доколкото то е свързано с всеки от жалбоподателите, или поне да се отменят или намалят глобите, наложени на всеки от жалбоподателите;

               —

               Комисията да се осъди да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Жалбоподателите искат да се отмени Решение C(2007) 4257 окончателен на Комисията от 19 септември 2007 г. (преписка COMP/E-1/39.168–PO/Галантерийни стоки: закопчалки), с което Комисията е установила, че жалбоподателите, заедно с други предприятия, са нарушили член 81 ЕО като:

               —

               са се споразумели за координиране на ценови увеличения и са обменяли поверителна информация относно цени, като освен това са извършили ценови увеличения в рамките на „Базелския, Вуперталския и Амстердамския кръг“;

               —

               са определяли цени, извършвали са наблюдение на ценови увеличения и са си поделяли клиентела в рамките на двустранно сътрудничество с Prym Fashion; и

               —

               са обменяли информация за цени, обсъждали са цени и са се споразумели относно методология за определяне на минимални цени в рамките на тристранно сътрудничество с Coats и Prym.

         В подкрепа на жалбата си жалбоподателите твърдят, че наложеният им коефициент за увеличение от 1,25 с оглед възпиране нарушава принципа на пропорционалност.
   По отношение на „Базелския, Вуперталския и Амстердамския кръг“ жалбоподателите изтъкват, че Комисията е приложила неправилно член 23, параграф 2 от Регламент 1/2003 (1) спрямо YKK Stocko Fasteners, съгласно който член глобата, която следва да се наложи, не може да надвишава 10 % от общия размер на оборота му за предходната стопанска година. Освен това, за жалбоподателите увеличението с 1,25 с оглед възпиране не е обосновано по отношение на периода преди YKK Holding Europe да придобие YKK Stocko Fasteners.
   Що се отнася до двустранното сътрудничество между Prym Fashion и жалбоподателите YKK Stocko Fasteners и YKK Corp., според жалбоподателите Комисията неправилно е приела, че е налице сътрудничество от световен мащаб.
   Във връзка с тристранното сътрудничество между Coats, Prym и жалбоподателя YKK Holding Europe, според жалбоподателите:

               —

               Комисията не е доказала в необходимата степен, че обсъжданията относно хармонизиране на цените на петте срещи на производителите на ципове през 1998 г. и 1999 г. представляват споразумение или съгласувана практика, в нарушение на член 81 ЕО;

               —

               ако обсъжданията на петте срещи на производителите на ципове през 1998 г. и 1999 г. представляват нарушение на член 81 ЕО, глобите на жалбоподателите е трябвало да се намалят, тъй като са сътрудничили на Комисията съгласно програмата на Комисията относно освобождаване от или намаляване на санкции;

               —

               тези обсъждания не са достатъчни, за да се характеризират като „много тежко“ нарушение;

               —

               наложената от Комисията глоба е несъразмерна с характера на каквото и да е евентуално нарушение; и

               —

               Комисията не е разгледала последиците от подобно нарушение за пазара на ЕО.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ 2003 г., L 1, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).


title: Дело T-410/08 R: Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 14 ноември 2008 г.  — GEMA/Комисия (Обезпечително производство — Решение на Комисията, с което се нарежда преустановяване на съгласувана практика в областта на колективното управление на авторски права — Молба за спиране на изпълнението — Липса на неотложност)

text:
               7.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 32/36

         Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 14 ноември 2008 г. — GEMA/Комисия
   (Дело T-410/08 R)
   (Обезпечително производство - Решение на Комисията, с което се нарежда преустановяване на съгласувана практика в областта на колективното управление на авторски права - Молба за спиране на изпълнението - Липса на неотложност)
   (2009/C 32/69)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: Gesellschaft für musikalische Aufführungs- und mechanische Vervielfältigungsrechte (GEMA) (Берлин, Германия) (представители: R. Bechtold и I. Brinker, avocats, подпомагани от проф. J. Schwarze)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: F. Castillo de la Torre, O. Weber и A. Antoniadis)
   Предмет
   Молба за спиране на изпълнението на разпоредбите на член 3 във връзка с член 4, параграфи 2 и 3 от Решение C (2008) 3435 окончателен на Комисията от 16 юли 2008 година относно процедура по прилагане на член 81 ЕО и на член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/C2/38.698 — CISAC) в частта му, която се отнася за жалбоподателя.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.

               2)

               Първоинстанционният съд не се произнася по съдебните разноски.