title: Дело C-51/15: Преюдициално запитване от Oberlandesgerichts Celle (Германия), постъпило на 6 февруари 2015 г. — Remondis GmbH & Co. KG Region Nord/Region Hannover

text:
               11.5.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 155/10

         Преюдициално запитване от Oberlandesgerichts Celle (Германия), постъпило на 6 февруари 2015 г. — Remondis GmbH & Co. KG Region Nord/Region Hannover
   (Дело C-51/15)
   (2015/C 155/11)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberlandesgericht Celle

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Remondis GmbH & Co. KG Region Nord

      Ответник: Region Hannover

      Встъпила страна: Zweckverband Abfallwirtschaft Region Hannover

      Преюдициални въпроси

               1)

               Представлява ли споразумение между два регионални или местни органа, въз основа на което регионалните или местните органи учредяват съвместно общинско обединение със собствена правосубектност, което за в бъдеще ще бъде компетентно да изпълнява определени задачи, които до момента са били задължение на участващите регионални или местни органи, „обществена поръчка“ по смисъла на член 1, параграф 2, буква a) от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки (1), когато това прехвърляне на задачи се отнася до доставки по смисъла на директивата и e извършено възмездно, развивайки дейности на общинското обединение, които надхвърлят изпълнението на задачи, попадащи преди това в задълженията на участващите органи, като прехвърлянето на задачи не спада към „двата вида обществени поръчки“, които макар че са възложени от публичноправни образувания според практиката на Съда (за последен път: решение Piepenbrock, C-386/11 (2), т. 33 и сл.) не попадат в приложното поле на правото на обществените поръчки?

               2)

               При утвърдителен отговор на първия въпрос възниква въпросът дали учредяването на общинско обединение и свързаното с това прехвърляне на задачи върху него по изключение не попада в приложното поле на правото на обществените поръчки според утвърдените от Съда принципи във връзка с договори между публичноправно образувание и лице, което от правна гледна точка е различно от това образувание, според които принципи прилагането на правото на обществените поръчки е изключено, когато образуванието упражнява върху съответното лице контрол, който е подобен на този, който упражнява върху собствените си служби и въпросното лице упражнява по-голямата част от дейността си за образуванието или образуванията, което/които има/т дялове в него (вж. в този смисъл решение Teckal, C-107/98 (3), т. 50), или напротив прилагат се принципите, които Съдът е утвърдил във връзка с договори, с които се установява сътрудничество между публичноправни образувания, чиято цел е да осигуряват изпълнението на обща за тях задача от обществен интерес (в този смисъл решение Ordine degli Ingegneri della Provincia di Lecce и др., C-159/11 (4), т. 34 и сл.)?

      (1)  ОВ L 134, стр. 114; Специално издание на български език, глава 6, том 8, стр. 116.

      (2)  ECLI:EU:C:2013:385

      (3)  ECLI:EU:C:1999:562

      (4)  ECLI:EU:C:2012:817


title: Дело T-56/08: Жалба, подадена на 5 февруари 2008 г. — IEA и др./Комисия

text:
               26.4.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 107/29

         Жалба, подадена на 5 февруари 2008 г. — IEA и др./Комисия
   (Дело T-56/08)
   (2008/C 107/49)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподатели: Stichting IEA Secretariaat Nederland (IEA) (Амстердам, Нидерландия), Educational Testing Service Global BV (ETS-Europe) (Амстердам, Нидерландия), Deutsches Institut für Internationale Pädagogische Forschung (DIPF) (Франкфурт на Майн, Германия), Institut zur Qualitätsentwicklung im Bildungswesen (IQB) (Берлин, Германия) (представители: E. Morgan de Rivery и S. Thibault-Liger, lawyers)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателите

               —

               да се отмени изцяло Решението на Комисията от 23 ноември 2007 година, с което се отхвърля офертата на жалбоподателите по тръжна процедура № ЕАС/21/2007 „Европейско проучване на езиковите компетентности“, доколкото то нарушава европейското право и се основава на явни грешки в преценката;

               —

               да се отмени изцяло Решението на Комисията, с което се възлага на SurveyLang Consortium договора по тази тръжна процедура, доколкото то нарушава европейското право и се основава на явни грешки в преценката; и

               —

               да се осъди Комисията, на основание член 87, параграф 2 от Процедурния правилник на Първоинстанционния съд, да заплати съдебните разноски на жалбоподателя.

         Правни основания и основни доводи
   Жалбоподателите подават оферта по обявената от ответника тръжна процедура за „Европейското проучване на езиковите компетентности“ (ОВ 2007/S 61-074161), поправена (ОВ 2007/S 109-133727). Жалбоподателите оспорват решението на ответника от 23 ноември 2007 година за отхвърляне на тяхната оферта и за възлагане на договора на друг оферент.
   В подкрепа на жалбата си те изтъкват, че спорното решение нарушава принципа на равно третиране, член 100, параграф 1 от Финансовия регламент (1) и тръжните спецификации.
   По-нататък, жалбоподателите твърдят, че Комисията е допуснала явна грешка в преценката на качествените критерии, посочени в тръжните спецификации, които от своя страна са довели до явна грешка в преценката при определянето на съответните резултати на оферентите.
   Най-накрая, жалбоподателите посочват, че Комисията е нарушила принципа на добра администрация, като не е положила дължимата грижа по време на тръжната процедура.

      (1)  Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 година относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (ОВ L 248, 2002 г., стр. 1), поправен (ОВ L 25, 2003 г., стр. 43; Специално издание на български език 2007 г., глава 1, том 3, стр. 198).


title: Дело C-293/11: Решение на Съда (трети състав) от 26 септември 2013 г. — Европейска комисия/Република Гърция (Неизпълнение на задължения от държава членка — Данъчни въпроси — ДДС — Директива 2006/112/CE — Членове 306—310 — Специален режим за туристически агенти — Различия между текстовете на различните езици — Национално законодателство, което предвижда прилагането на този специален режим спрямо лица, различни от пътуващите лица — Понятия „пътуващо лице“ и „клиент“ )

text:
               23.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 344/7

         Решение на Съда (трети състав) от 26 септември 2013 г. — Европейска комисия/Република Гърция
   (Дело C-293/11) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Данъчни въпроси - ДДС - Директива 2006/112/CE - Членове 306—310 - Специален режим за туристически агенти - Различия между текстовете на различните езици - Национално законодателство, което предвижда прилагането на този специален режим спрямо лица, различни от пътуващите лица - Понятия „пътуващо лице“ и „клиент“)
   2013/C 344/09
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: D. Triantafyllou и C. Soulay)

      Ответник: Република Гърция (представител: E.-M. Mamouna)

      Страни, встъпили в подкрепа на ответника: Чешка република (представители: M. Smolek и T. Müller, както и J. Očková), Кралство Испания (представител: S. Centeno Huerta), Френска република (представители: G. de Bergues и J.-S. Pilczer), Република Полша (представители: M. Szpunar и B. Majczyna), Република Финландия (представител: J. Heliskoski)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на членове 306—310 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7) — Национално законодателство, което предвижда прилагането на специалния режим за облагане на туристическите агенти към сделките, извършени от последните в полза на бенефициери, различни от пътуващите лица

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля иска.

               2.

               Осъжда Европейската комисия да понесе съдебните разноски на Република Гърция.

               3.

               Чешката република, Кралство Испания, Френската република, Република Полша и Република Финландия понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 232, 6.8.2011 г.


title: Дело F-30/11: Жалба, подадена на 23 март 2011 г. — ZZ/Съвет

text:
               18.6.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 179/21

         Жалба, подадена на 23 март 2011 г. — ZZ/Съвет
   (Дело F-30/11)
   2011/C 179/36
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (Брюксел, Белгия) (представител: M. Velardo)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Предмет и описание на спора

   Отмяна на атестационния доклад на жалбоподателя за периода от 1.1.2008 г. до 31.12.2008 г., както и искане за поправяне на вредите, които той твърди, че е претърпял

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени докладът за развитие на кариерата относно 2008 г. и да се осъди ответникът да заплати обезщетение за претърпените вреди, чийто размер е определен неокончателно на 5 000 EUR и ще бъде определен по-точно в хода на производството, както и да заплати компенсаторни и мораторни лихви при лихвен процент от 6,75 % върху обезщетението за имуществени и неимуществени вреди,

               —

               да се осъди Съветът на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.


title: Дело F-99/06: Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 22 май 2007 г. — López Teruel/СХВП (Длъжностни лица — Отпуск по болест — Неразрешено отсъствие — Арбитражна процедура — Срок за посочване на независим лекар)

text:
               7.7.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 155/43

         Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 22 май 2007 г. — López Teruel/СХВП
   (Дело F-99/06) (1)

   (Длъжностни лица - Отпуск по болест - Неразрешено отсъствие - Арбитражна процедура - Срок за посочване на независим лекар)
   (2007/C 155/79)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Adelaida López Teruel (Guadalajara, Испания) (представители: G. Vandersanden, L. Levi и C. Ronzi, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП) (представител: M. I. de Medrano Caballero, agent)
   Предмет
   Отмяна на Решението на органа по назначаване от 20 октомври 2005 г. относно отпуск по болест на ищеца, взето вследствие на заключенията на арбитъра, съгласно член 59, параграф 1 от Правилника.
   Диспозитив

               1)

               Решението на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 20 октомври 2005 г. се отменя в частта, в която разглежда отсъствието на г-ца López Teruel като неоснователно отсъствие от 8 до 20 февруари 2005 г. и от 7 април до 2 август 2005 г.

               2)

               Искът се отхвърля в останалата част.

               3)

               СХВП понася своите разноски и една трета от разноските, направени от г-ца López Teruel.

      (1)  ОВ C 249, 14.10.2006 г., стр. 18.


title: Дело C-193/12: Иск, предявен на 25 април 2012 г. — Европейска комисия/Френска република

text:
               21.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 217/6

         Иск, предявен на 25 април 2012 г. — Европейска комисия/Френска република
   (Дело C-193/12)
   2012/C 217/12
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: B. Simon и J. Hottiaux)

      Ответник: Френска република

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е посочила като уязвими множество зони, характеризиращи се с наличието на маси повърхностни и подпочвени води, които са засегнати или могат да бъдат засегнати от прекомерно съдържание на нитрати и/или от еутрофизация, Френската република не е изпълнила задълженията си по член 3, параграфи 1 и 4, и по Приложение I към Директива 91/676/ЕИО на Съвета от 12 декември 1991 година за опазване на водите от замърсяване с нитрати от селскостопански източници (1),

               —

               да се осъди Френската република да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Комисията упреква ответната страна, че при извършената през 2007 г. ревизия на уязвимите зони не е посочила напълно на тези зони, както била длъжна да направи в приложение на член 3, параграфи 1 и 4, и на Приложение I към Директива 91/676/ЕИО.
   Комисията упреква по-специално френските власти, че не са посочили 10 допълнителни уязвими зони и не са представили никакви конкретни данни, които да обосновават този пропуск.

      (1)  ОВ L 375, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 81.


title: Дело F-10/11: Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 20 ноември 2012 г. — Ghiba/Комисия (Публична служба — Вътрешен конкурс — Недопускане до участие в конкурс — Условия за допускане — Понятие за служби към Комисията)

text:
               16.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/28

         Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 20 ноември 2012 г. — Ghiba/Комисия
   (Дело F-10/11) (1)

   (Публична служба - Вътрешен конкурс - Недопускане до участие в конкурс - Условия за допускане - Понятие за служби към Комисията)
   2013/C 46/52
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Dorina Maria Ghiba (Брюксел, Белгия) (представител: C. Mourato, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално B. Eggers и P. Pecho, а впоследствие B. Eggers)

      Встъпила страна, подпомагаща ответника: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bauer и J. Herrmann)

      Предмет

   Публична служба — Отмяна на решението на конкурсната комисия за конкурса COM/INT/EU2/AST3 да отхвърли кандидатурата на жалбоподателката поради това, че не отговаря на условията за допускане съгласно обявлението за конкурса.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда г-жа Ghiba да понесе направените от нея съдебни разноски и да заплати съдебните разноски на Европейската комисия.

               3.

               Съветът на Европейския съюз понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 95, 26.3.2011 г., стр. 14.


title: Дело F-28/13: Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 30 април 2014 г.  — López Cejudo/Комисия (Публична служба — Разследване на Европейската служба за борба с измамите (OLAF) — Дневна надбавка — Член 10 от приложение VII към Правилника — Възстановяване на неоснователно платени суми — Удържане на тези суми от заплатата — Член 85 от Правилника — Умишлено въвеждане на администрацията в заблуждение — Разумен срок)

text:
               16.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 184/39

         Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 30 април 2014 г. — López Cejudo/Комисия
   (Дело F-28/13) (1)

   ((Публична служба - Разследване на Европейската служба за борба с измамите (OLAF) - Дневна надбавка - Член 10 от приложение VII към Правилника - Възстановяване на неоснователно платени суми - Удържане на тези суми от заплатата - Член 85 от Правилника - Умишлено въвеждане на администрацията в заблуждение - Разумен срок))
   2014/C 184/63
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: José Manuel López Cejudo (Брюксел, Белгия) (представител: É. Boigelot, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: J. Currall и C. Ehrbar)

      Предмет

   Искане за отмяна на решенията за удържане на определени суми от заплатите на жалбоподателя за юни, юли, август, септември и октомври 2012 г.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда г-н López Cejudo да понесе направените от него съдебни разноски и да заплати разноските на Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 207, 20.7.2013 г., стр. 57.


title: Дело C-149/14: Иск, предявен на 31 март 2014 г.  — Европейска комисия/Република Гърция

text:
               16.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 184/14

         Иск, предявен на 31 март 2014 г. — Европейска комисия/Република Гърция
   (Дело C-149/14)
   2014/C 184/18
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: M. Patakià и E. Manhaeve)

      Ответник: Република Гърция

      Искания на ищеца

               —

               да се приеме за установено, че като не посочила зони, характеризиращи се с наличие на подводни или повърхностни водни източници, засегнати или застрашени от прекомерна концентрация на нитрати и/или от явлението еутрофизация, като „зони, уязвими от предизвикваното от нитратите замърсяване“ (ЗУН), което посочване трябва да се осъществи въз основа на наличните данни, Република Гърция не е изпълнила задълженията, които има по силата на член 3, параграф 4 от Директива 91/676/EИО (1) на Съвета от 12 декември 1991 година за опазване на водите от замърсяване с нитрати от селскостопански източници, че освен това, като не осъществила посочените в член 5 от същата директива програми за действие в срок от една година, считано от предвиденото в член 3, параграф 4 от директивата, Република Гърция е нарушила и разпоредбата на член 5, параграф 1 от Директива 91/676/EИО на Съвета от 12 декември 1991 година за опазване на водите от замърсяване с нитрати от селскостопански източници.

               —

               да се осъди Република Гърция да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

               1.

               Целта на директивата относно замърсяването с нитрати е да се намали замърсяването на водите, предизвикано пряко или косвено от нитрати от селскостопански източници, и наред с това да се предотврати този вид замърсяване. Директивата налага на държавите членки задължението да приемат различни мерки за постигането на тази цел. Едно от тези задължения е посочването на зоните на територията на държавите членки, в които водите са:

                           a)

                           сладководни повърхностни и/или подземни водни маси (член 3, приложение 1), в които, ако не са взети предвидените в директивата относно замърсяването с нитрати мерки, концентрацията на нитрати е или съществува риск да бъде по-висока от 50 mg/l и

                           б)

                           сладководни маси, устия, крайбрежни и морски зони, които са претърпели или съществува възможност да претърпят еутрофизация, ако не бъдат взети мерки.

                     Посочените по-горе зони се определят като „зони, уязвими от замърсяване с нитрати“ или ЗУН.

               2.

               Комисията подлага на технически анализ осъщественото от Република Гърция определяне на ЗУН въз основа на директивата, и въз основа на анализа си стига до заключението, че зоните, определени като ЗУН, трябва да се разширят, за да бъдат изцяло спазени изискванията на директивата.

               3.

               Въз основа на представените на Комисията от Република Гърция доказателства относно концентрацията на нитрати (на основание член 10 от директивата за периода 2004 — 2007, както и за периода 2008 — 2011), а също и въз основа на данните за средните и максимални стойности на концентрация на нитрати в подземните води и на съответните данни за засегнатите от еутрофизация повърхностни води (таблици 3 и 4), Комисията определя 9 зони, които ще трябва да бъдат определени като ЗУН и/или за които ще трябва да се разшири определената в момента зона.

               4.

               След като прави своя анализ зона по зона, Комисията предявява иск до Съда, за да се приеме за установено, че като не посочила зони, за които е характерно наличие на подводни или повърхностни водни източници, засегнати или застрашени от прекомерна концентрация на нитрати и/или от явлението еутрофизация, като „зони, уязвими от предизвикваното от нитратите замърсяване“ (ЗУН), което посочване трябва да се осъществи въз основа на наличните данни, Република Гърция не е изпълнила задълженията, които има по силата на член 3, параграф 4 от Директива 91/676/EИО на Съвета от 12 декември 1991 година за опазване на водите от замърсяване с нитрати от селскостопански източници.

               5.

               Освен това, като не осъществила програмите за действие, посочени в член 5 от същата директива в срок от една година, считано от посочения в член 3, параграф 4 от директивата срок, Република Гърция е нарушила и разпоредбата на член 5, параграф 1 от Директива 91/676/EИО на Съвета от 12 декември 1991 година за опазване на водите от замърсяване с нитрати от селскостопански източници.

      (1)  ОВ L 375, стр. 1.; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 81.


title: Дело C-121/10: Жалба, подадена на 5 март 2010 г. — Европейска комисия/Съвет на Европейския съюз

text:
               22.5.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 134/24

         Жалба, подадена на 5 март 2010 г. — Европейска комисия/Съвет на Европейския съюз
   (Дело C-121/10)
   2010/C 134/36
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Европейска комисия (представители: V. Di Bucci, L. Flynn, A. Stobiecka-Kuik, K. Walkerová)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение 2009/1017/ЕС на Съвета от 22 декември 2009 година за предоставяне на държавна помощ от властите на Република Унгария за закупуване на земеделска земя между 1 януари 2010 г. и 31 декември 2013 г. (1);

               —

               да се осъди Съветът на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   С приемането на обжалваното решение Съветът се е отклонил от решението на Комисията, прието в резултат от предложенията за приемане на подходящи мерки, посочени в точка 196 от Насоките за селското стопанство от 2007 г. и в резултат от безусловното им приемане от Унгария, задължаващо последната да сложи край на две съществуващи схеми за помощ за закупуването на държавна земеделска земя най-късно до 31 декември 2009 г. Под покритието на извънредни обстоятелства Съветът всъщност е позволил на Унгария да запази тези схеми до изтичането на срока на Насоките за селското стопанство от 2007 г. на 31 декември 2013 г. Обстоятелствата, изтъкнати от Съвета за обосноваване на неговото решение, очевидно не са извънредни обстоятелства, които могат да обосноват приетото решение и не вземат предвид решението на Комисията относно тези схеми.
   В подкрепа на своята жалба за отмяна Комисията изтъква четири правни основания:

               а)

               На първо място, Съветът не бил компетентен да действа по силата на член 108, параграф 2, трета алинея ДФЕС, тъй като помощта, която той одобрил, била съществуваща помощ, която Унгария се задължила да премахне до края на 2009 г. с приемането на подходящите мерки, които Комисията ѝ предложила.

               б)

               Второ, Съветът е допуснал злоупотреба с власт като се опитал да неутрализира констатацията на Комисията относно мерките за помощи, които Унгария била свободна за запази до края на 2009 г., но не и след тази дата, като позволил тези мерки да бъдат запазени до 2013 г.

               в)

               Трето, обжалваното решение е прието в нарушение на принципа на лоялно сътрудничество, който се прилага за държавите членки и също между институциите. С решението си Съветът освободил Унгария от нейното задължение за сътрудничество с Комисията относно подходящите мерки, приети от тази държава членка във връзка със съществуващата помощ за закупуване на държавна земеделска земя в контекста на сътрудничеството, установено с член 108, параграф 1 ДФЕС.

               г)

               С последното си правно основание Комисията твърди, че Съветът е допуснал явна грешка в преценката, доколкото е приел, че са налице извънредни обстоятелства, които обосновават приемането на одобрената мярка.

      (1)  ОВ L 348, стр. 55.


title: Дело C-329/14: Определение на председателя на Съда от 16 април 2015 г. — Европейска комисия/Република Финландия

text:
               28.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 320/25

         Определение на председателя на Съда от 16 април 2015 г. — Европейска комисия/Република Финландия
   (Дело C-329/14) (1)

   (2015/C 320/36)
   Език на производството: фински
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 292, 1.9.2014 г.


title: Дело C-130/10: Решение на Съда (голям състав) от 19 юли 2012 г. — Европейски парламент/Съвет на Европейския съюз (Обща външна политика и политика на сигурност — Регламент (ЕО) № 881/2002 — Регламент (ЕС) № 1286/2009 — Ограничителни мерки, насочени срещу физически лица и образувания, свързани с Осама бен Ладен, мрежата на Ал Кайда и талибаните — Замразяване на финансови средства и икономически ресурси — Избор на правното основание — Членове 75 ДФЕС и 215 ДФЕС — Влизане в сила на Договора от Лисабон — Преходни разпоредби — Общи позиции и решения в областта на ОВППС — Съвместно предложение на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност и на Комисията)

text:
               29.9.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 295/2

         Решение на Съда (голям състав) от 19 юли 2012 г. — Европейски парламент/Съвет на Европейския съюз
   (Дело C-130/10) (1)

   (Обща външна политика и политика на сигурност - Регламент (ЕО) № 881/2002 - Регламент (ЕС) № 1286/2009 - Ограничителни мерки, насочени срещу физически лица и образувания, свързани с Осама бен Ладен, мрежата на Ал Кайда и талибаните - Замразяване на финансови средства и икономически ресурси - Избор на правното основание - Членове 75 ДФЕС и 215 ДФЕС - Влизане в сила на Договора от Лисабон - Преходни разпоредби - Общи позиции и решения в областта на ОВППС - Съвместно предложение на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност и на Комисията)
   2012/C 295/03
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Европейски парламент (представители: E. Perillo, K. Bradley, A. Auersperger Matić и U. Rösslein)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bishop и R. Szostak)

      Встъпили страни в подкрепа на исканията на жалбоподателя: Чешка република (представители: M. Smolek, E. Ruffer и K. Najmanová), Френска република (представители: G. de Bergues и A. Adam), Кралство Швеция (представители: A. Falk и C. Meyer-Seitz), Европейска комисия (представители: S. Boelaert и M. Konstantinidis)

      Предмет

   Жалба за отмяна — Отмяна на Регламент (ЕС) № 1286/2009 на Съвета от 22 декември 2009 година за изменение на Регламент (ЕО) № 881/2002 за налагане на някои специфични ограничителни мерки, насочени срещу определени физически лица и образувания, свързани с Осама бен Ладен, мрежата на Ал Кайда и талибаните (ОВ L 346, стр. 42) — Избор на правното основание

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Европейския парламент да заплати съдебните разноски.

               3.

               Чешката република, Френската република, Кралство Швеция и Европейската комисия понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 134, 22.5.2010 г.


title: Дело T-449/05: Определение на Първоинстанционния съд от 16 февруари 2007 г. — Dikigorikos Syllogos Ioanninon/Парламент и Съвет ( Иск за отмяна — Директива 2005/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета — Признаване на професионалните квалификации — Свобода на установяване — Адвокати — Отсъствие на пряко и лично засягане — Недопустимост )

text:
               28.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 96/36

         Определение на Първоинстанционния съд от 16 февруари 2007 г. — Dikigorikos Syllogos Ioanninon/Парламент и Съвет
   (Дело T-449/05) (1)

   („Иск за отмяна - Директива 2005/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета - Признаване на професионалните квалификации - Свобода на установяване - Адвокати - Отсъствие на пряко и лично засягане - Недопустимост“)
   (2007/C 96/75)
   Език на производството: гръцки
   Страни

      Ищец: Dikigorikos Syllogos Ioanninon (Гърция) (представител: S. Athanasiou, адвокат)

      Ответници: Европейски парламент (представители: U. Rösslein, A. Troupiotis и I. Anagnostopoulou) и Съвет на Европейския съюз (представители: M.C. Giorgi Fort, M. Balta et R. Szostak)
   Предмет
   Искане за частична отмяна на Директива 2005/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 септември 2005 година относно признаването на професионалните квалификации (ОВ L 255, стр. 22).
   Диспозитив

               1)

               Искът се отхвърля като недопустим.

               2)

               Липсва основание за произнасяне по молбите за встъпване.

               3)

               Ищецът понася собствените си разноски, както и разноските, направени от Парламента и Съвета.

      (1)  ОВ C 60, 11.3.2006 г.


title: Дело C-63/06: Решение на Съда (осми състав) от 19 април 2007 г. (искане за преюдициално заключение от Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas — Република Литва) — UAB Profisa/Muitinės departamentas prie Lietuvos respublikos finansų ministerijos (Директива 92/83/ЕИО — Хармонизиране на структурата на акцизите върху алкохола и алкохолните напитки — Член 27, параграф 1, буква е) — Алкохол в съдържанието на шоколадови продукти — Освобождаване от облагане с хармонизирания акциз)

text:
               28.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 96/15

         Решение на Съда (осми състав) от 19 април 2007 г. (искане за преюдициално заключение от Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas — Република Литва) — UAB Profisa/Muitinės departamentas prie Lietuvos respublikos finansų ministerijos
   (Дело C-63/06) (1)

   (Директива 92/83/ЕИО - Хармонизиране на структурата на акцизите върху алкохола и алкохолните напитки - Член 27, параграф 1, буква е) - Алкохол в съдържанието на шоколадови продукти - Освобождаване от облагане с хармонизирания акциз)
   (2007/C 96/25)
   Език на производството: литовски
   Препращаща юрисдикция
   Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas
   Страни в главното производство

      Ищец: UAB Profisa

      Ответник: Muitinės departamentas prie Lietuvos respublikos finansų ministerijos
   Предмет
   Искане за преюдициално заключение — Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas — Тълкуване на член 27, параграф 1, буква е) от Директива 92/83/ЕИО на Съвета от 19 октомври 1992 година относно хармонизиране на структурата на акцизите върху алкохола и алкохолните напитки (ОВ L 316, стр. 21) — Задължение за освобождаване от акциз на алкохола, който се съдържа в шоколадови продукти, внесени от трета страна
   Диспозитив
   Член 27, параграф 1, буква е) от Директива 92/83/ЕИО на Съвета от 19 октомври 1992 година относно хармонизиране на структурата на акцизите върху алкохола и алкохолните напитки трябва да се тълкува в смисъл, че задължава държавите-членки да освобождават от облагане с хармонизирания акциз внесения на митническата територия на Европейския съюз етилов алкохол, който се съдържа в предназначени за пряка консумация шоколадови продукти, при условие, че тяхното алкохолно съдържание не надхвърля 8,5 литра на 100 кг продукт.

      (1)  ОВ C 86, 8.4.2006 г.


title: Дело C-293/06: Решение на Съда (четвърти състав) от 28 февруари 2008 г. (преюдициално запитване отправено от Finanzgericht Hamburg — Германия) — Deutsche Shell GmbH/Finanzamt für Großunternehmen in Hamburg (Свобода на установяване — Корпоративен данък — Валутни последици при репатрирането на дотационен капитал, предоставен от дружество, установено в държава-членка, на негов постоянен обект, намиращ се в друга държава-членка)

text:
               26.4.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 107/4

         Решение на Съда (четвърти състав) от 28 февруари 2008 г. (преюдициално запитване отправено от Finanzgericht Hamburg — Германия) — Deutsche Shell GmbH/Finanzamt für Großunternehmen in Hamburg
   (Дело C-293/06) (1)

   (Свобода на установяване - Корпоративен данък - Валутни последици при репатрирането на дотационен капитал, предоставен от дружество, установено в държава-членка, на негов постоянен обект, намиращ се в друга държава-членка)
   (2008/C 107/05)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Finanzgericht Hamburg
   Страни в главното производство

      Жалбоподател: Deutsche Shell GmbH

      Ответник: Finanzamt für Großunternehmen in Hamburg
   Предмет
   Преюдициално запитване — Finanzgericht Hamburg — Тълкуване на членове. 43 и 48 EО — Загуба от курсови разлики понесена от дружество със седалище в държава-членка при репатрирането на дотационния капитал, предоставен на постоянен обект установен в друга държава-членка — Изключване на възможността да бъде взета предвид тази загуба при данъчното облагане в държавата-членка, в която се намира седалището на дружеството
   Диспозитив

               1)

               Разпоредбата на член 52 от Договора за ЕО (понастоящем след изменението член 43 ЕО) във връзка с член 58 от Договора за ЕО (понастоящем член 48 ЕО) не допуска държава-членка при определяне на данъчната основа за националното данъчно облагане да изключи загуба от курсови разлики, понесена от дружество, чието уставно седалище е на територията на тази държава, при репатрирането на дотационния капитал, предоставен на негов постоянен обект в друга държава-членка.

               2)

               Разпоредбата на член 52 от Договора за ЕО (понастоящем след изменението член 43 ЕО) във връзка с член 58 от Договора за ЕО (понастоящем член 48 ЕО) не допуска също така загуба от курсови разлики да може да бъде приспадната като оперативен разход на предприятие, чието седалище е в държава-членка, само доколкото постоянният обект, принадлежащ на това предприятие, намиращ се в друга държава-членка, не е реализирал никаква освободена от данък печалба.

      (1)  ОВ C 237, 30.9.2006 г.


title: Дело T-591/08: Жалба, подадена на 29 декември 2008 г.  — Evropaïki Dynamiki/Комисия

text:
               4.4.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 82/26

         Жалба, подадена на 29 декември 2008 г. — Evropaïki Dynamiki/Комисия
   (Дело T-591/08)
   (2009/C 82/47)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Атина, Гърция) (представители: N. Korogiannakis и P. Katsimani, lawyers)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на Евростат да класира офертата на жалбоподателя, подадена във връзка с откритата процедура за възлагане на обществена поръчка относно „Статистически информационни технологии“, лот 2 „SDMX развитие“ и лот 3 „SDMX поддръжка“, на второ място съгласно механизма за възлагане на поръчката по реда на класиране на кандидатите (OВ 2008/S 120-159017), което решение е съобщено на жалбоподателя с две отделни писма от 17 октомври 2008 г., както и да се отменят всички последващи решения на Евростат по този въпрос, включително решението за възлагане на обществената поръчка на определения за изпълнител оферент,

               —

               да се осъди Евростат да заплати обезщетение на жалбоподателя в размер на 4 326 000 EUR за претърпените от него вреди в резултат от въпросната процедура за възлагане на обществена поръчка,

               —

               да се осъди Евростат да заплати съдебните разноски и другите разходи, направени от жалбоподателя във връзка с настоящата жалба, дори ако тя бъде отхвърлена.

         Правни основания и основни доводи
   С жалбата си жалбоподателят иска отмяна съгласно член 230 ЕО на решенията на Евростат да класира офертата на жалбоподателя, подадена във връзка с откритата процедура за възлагане на обществена поръчка относно „Статистически информационни технологии“, лот 2 „SDMX развитие“ и лот 3 „SDMX поддръжка“, на второ място съгласно механизма за възлагане на поръчката по реда на класиране на кандидатите (OВ 2008/S 120-159017), които решения са съобщени на жалбоподателя с две отделни писма от 17 октомври 2008 г., както и обезщетение съгласно член 235 ЕО.
   Жалбоподателят твърди, че Евростат е допуснала няколко явни грешки в преценката, тъй като основни правила и принципи на обществените поръчки били нарушени от възлагащия орган. Жалбоподателят твърди, че офертата му не е била надлежно разгледана, че Евростат не е мотивирала решението си, че е отказала да разгледа подробната административна жалба на жалбоподателя и свързаното с нея становище и че не е представила на жалбоподателя резултатите от своята вътрешна проверка.
   По-нататък жалбоподателят твърди, че третирането на кандидатите било дискриминационно, че един от членовете на спечелилия консорциум не отговарял на критериите за изключване и че член 93, параграф 1 и член 94 от Финансовия регламент били нарушени. Освен това, ако Първоинстанционният съд приеме, че ответникът е нарушил Финансовия регламент и/или принципите на прозрачност и равно третиране, предвид обстоятелството, че по всяка вероятност Първоинстанционният съд ще се произнесе по жалбата след като договорът е напълно изпълнен, жалбоподателят иска Евростат да бъде осъдена да му заплати обезщетение в размер на 4 326 000 EUR, съответстващо на очакваната брутна печалба, която жалбоподателят би получил в резултат от процедурата за възлагане на обществена поръчка,лот 2 и лот 3, ако му бе възложено изпълнението на тази обществена поръчка.


title: Дело C-669/13 P: Определение на Съда (шести състав) от 21 октомври 2014 г. — Mundipharma GmbH/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), AFT Pharmaceuticals Ltd (Обжалване — Марка на Общността — Регламент (ЕО) № 40/94 — Заявка за регистрация на словната марка „Maxigesic“ — Възражение от притежателя на по-ранната словна марка „OXYGESIC“ — Отказ да се регистрира марката)

text:
               19.1.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 16/12

      Определение на Съда (шести състав) от 21 октомври 2014 г. — Mundipharma GmbH/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), AFT Pharmaceuticals Ltd
      (Дело C-669/13 P) (1)

      (Обжалване - Марка на Общността - Регламент (ЕО) № 40/94 - Заявка за регистрация на словната марка „Maxigesic“ - Възражение от притежателя на по-ранната словна марка „OXYGESIC“ - Отказ да се регистрира марката)
      (2015/C 016/17)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Mundipharma GmbH (представител: F. Nielsen, Rechtsanwalt)

         Ответници: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: D. Walicka), AFT Pharmaceuticals Ltd (представител: M. Nentwig, Rechtsanwalt)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Mundipharma GmbH да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 85, 22.3.2014 г.


title: Дело C-236/14: Определение на председателя на Съда от 20 януари 2015 г. — Европейска комисия/Ирландия, встъпила страна: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия

text:
               4.5.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 146/32

         Определение на председателя на Съда от 20 януари 2015 г. — Европейска комисия/Ирландия, встъпила страна: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия
   (Дело C-236/14) (1)

   (2015/C 146/42)
   Език на производството: английски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 212, 7.7.2014 г.


title: Дело T-38/04: Решение на Първоинстанционния съд от 15 ноември 2007 г. — Sunplus Technology/СХВП — Sun Microsystems (SUN PLUS) ( Марка на Общността — Процедура по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността SUNPLUS — По-ранна национална словна марка SUN — Вероятност от объркване — Прилика на стоките — Прилика на знаците )

text:
               22.12.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 315/33

         Решение на Първоинстанционния съд от 15 ноември 2007 г. — Sunplus Technology/СХВП — Sun Microsystems (SUN PLUS)
   (Дело T-38/04) (1)

   („Марка на Общността - Процедура по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността SUNPLUS - По-ранна национална словна марка SUN - Вероятност от объркване - Прилика на стоките - Прилика на знаците“)
   (2007/C 315/61)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Sunplus Technology Co. Ltd (Hsinchu, Тайван) (представители: H. Eichmann, G. Barth, U. Blumenröder, C. Niklas-Falter, M. Kinkeldey, K. Brandt, A. Franke, U. Stephani, B. Allekotte, E. Pfrang, K. Lochner, B. Ertle, C. Neuhierl и S. Prückner, адвокати]

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: A. Folliard-Monguiral)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: Sun Microsystems, Inc. (Palo Alto, Калифорния, Съединени американски щати) (представител: M. Graf, адвокат)
   Предмет
   Жалба, подадена срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 7 октомври 2003 г. (дело R 642/2000-4) относно процедура по възражение между Sun Microsystems, Inc. и Sunplus Technology Co. Ltd.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Sunplus Technology Co. Ltd да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 94, 17.4.2004 г.


title: Дело C-193/17: Преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof (Австрия), постъпило на 13 април 2017 г. — Cresco Investigation GmbH/Markus Achatzi

text:
               28.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 283/13

         Преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof (Австрия), постъпило на 13 април 2017 г. — Cresco Investigation GmbH/Markus Achatzi
   (Дело C-193/17)
   (2017/C 283/18)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberster Gerichtshof

      Страни в главното производство

      Ищец: Cresco Investigation GmbH

      Ответник: Markus Achatzi

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли правото на Съюза, и по-специално член 21 от Хартата на основните права във връзка с член 1 и член 2, параграф 2, буква а) от Директива 2000/78/ЕО (1), да се тълкува в смисъл, че по спор между работник и работодател във връзка с частно трудово правоотношение не допуска национална правна уредба, съгласно която само за членовете на протестантските църкви (строго лутерански и реформирани), на Старокатолическата църква и на Протестантската методистка църква Разпети петък е официален празник при непрекъсната почивка в размер не по-малък от 24 часа, и в случай че работи въпреки почивката в деня на официалния празник работникът има, наред с правото на възнаграждение за часовете труд, неположен заради официалния празник, и право на възнаграждение за положения труд, докато другите работници, които не са членове на посочените църкви, нямат такова право?

               2)

               Трябва ли правото на Съюза, и по-специално член 21 от Хартата на основните права във връзка с член 2, параграф 5 от Директива 2000/78/ЕО, да се тълкува в смисъл, че описаната в първия въпрос национална правна уредба, която предоставя права само на сравнително малка — предвид общото население и принадлежността на мнозинството към Римокатолическата църква — група членове на някои (други) църкви, не е засегната от тази директива, защото се касае за мярка, която в демократичното общество е необходима за защитата на правата и свободите на другите, и по-специално на правото на свободно изповядване на религия?

               3)

               Трябва ли правото на Съюза, и по-специално член 21 от Хартата на основните права във връзка с член 7, параграф 1 от Директива 2000/78/ЕО, да се тълкува в смисъл, че описаната в първия въпрос национална правна уредба представлява позитивна и специфична мярка в полза на членовете на посочените в първия въпрос църкви, която трябва да гарантира пълната им равнопоставеност в трудовия живот, за да се предотврати или компенсира неравностойно положение на тези членове поради тяхната религия, ако така им се предоставя същото право да изповядват религия през работното време в ден на важен за тяхната религия празник като това, което иначе съществува за мнозинството работници по силата на друга национална правна уредба, поради факта че през празничните дни за религията, изповядвана от мнозинството работници, по принцип не се работи?
               Ако се установи, че е налице дискриминация по смисъла на член 2, параграф 2, буква а) от Директива 2000/78/ЕО:

               4)

               Трябва ли правото на Съюза, и по-специално член 21 от Хартата на основните права във връзка с член 1, член 2, параграф 2, буква а) и член 7, параграф 1 от Директива 2000/78/ЕО, да се тълкува в смисъл, че до приемането от законодателя на недискриминационна правна уредба частният работодател е длъжен да предостави на всички работници, независимо от религиозната им принадлежност, описаните в първия въпрос права във връзка с Разпети петък, или описаната в първия въпрос национална правна уредба трябва да остане изобщо без приложение, в резултат на което нито един работник няма да има описаните в първия въпрос права във връзка с Разпети петък?

      (1)  Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (ОВ L 303, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 7).


title: Дело C-112/11: Решение на Съда (трети състав) от 19 юли 2012 г. (преюдициално запитване от Oberlandesgericht Köln — Германия) — ebookers.com Deutschland GmbH/Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband eV (Транспорт — Въздушен транспорт — Общи правила за извършване на въздухоплавателни услуги в Съюза — Регламент (ЕО) № 1008/2008 — Задължение на продавача на самолетното пътуване да гарантира, че приемането на незадължителните ценови добавки от потребителя се основава на „възможност за избор“ — Понятие за незадължителни ценови добавки — Цена на застраховка при отказ от полет, предлагана от независимо застрахователно дружество и включена в общата цена)

text:
               29.9.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 295/9

         Решение на Съда (трети състав) от 19 юли 2012 г. (преюдициално запитване от Oberlandesgericht Köln — Германия) — ebookers.com Deutschland GmbH/Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband eV
   (Дело C-112/11) (1)

   (Транспорт - Въздушен транспорт - Общи правила за извършване на въздухоплавателни услуги в Съюза - Регламент (ЕО) № 1008/2008 - Задължение на продавача на самолетното пътуване да гарантира, че приемането на незадължителните ценови добавки от потребителя се основава на „възможност за избор“ - Понятие за незадължителни ценови добавки - Цена на застраховка при отказ от полет, предлагана от независимо застрахователно дружество и включена в общата цена)
   2012/C 295/14
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberlandesgericht Köln

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: ebookers.com Deutschland GmbH

      Ответник: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband eV

      Предмет

   Преюдициално запитване — Oberlandesgericht Köln — Тълкуване на член 23, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1008/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 24 септември 2008 година относно общите правила за извършване на въздухоплавателни услуги в Общността (преработен) (ОВ L 293, стр. 3) — Задължение на продавача на самолетното пътуване да гарантира, че потребителят е приел незадължителните ценови добавки въз основа на „възможност за избор“ („opt-in“) — Понятие „незадължителни ценови добавки“ — Цена на застраховката при отказ, сключена с независимо застрахователно дружество, която цена е част от общата цена и която е фактурирана на пътника едновременно с въздухоплавателната тарифа

      Диспозитив

   Понятието „незадължителни ценови добавки“ по член 23, параграф 1, последно предложение от Регламент (ЕО) № 1008/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 24 септември 2008 година относно общите правила за извършване на въздухоплавателни услуги в Общността, трябва да се тълкува в смисъл, че обхваща свързаните със самолетното пътуване цени на услуги, например за разглежданата в главното производство застраховка при отказ от полет, предоставяни от лице, различно от въздушния превозвач, и фактурирани на потребителите от продавача на пътуването заедно с въздухоплавателната тарифа под формата на обща цена.

      (1)  ОВ C 173, 11.6.2011 г.


title: Дело F-9/12 RENV: Решение на Съда на публичната служба (състав от един съдия) от 21 юли 2016 г. — CC/Парламент (Публична служба — Връщане на делото на Съда на публичната служба след отмяна на решението му — Иск за обезщетение — Извъндоговорна отговорност — Грешки, допуснати в управлението на списъка с резерви за назначения — Конкурс на общо основание — Обявление за конкурс EUR/A/151/98 — Равно третиране — Мерки за изпълнение на съдебно решение [поверително]Заличени поверителни данни. — Проверка на Европейския омбудсман)

text:
               3.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 364/29

      Решение на Съда на публичната служба (състав от един съдия) от 21 юли 2016 г. — CC/Парламент
      (Дело F-9/12 RENV)
      ((Публична служба - Връщане на делото на Съда на публичната служба след отмяна на решението му - Иск за обезщетение - Извъндоговорна отговорност - Грешки, допуснати в управлението на списъка с резерви за назначения - Конкурс на общо основание - Обявление за конкурс EUR/A/151/98 - Равно третиране - Мерки за изпълнение на съдебно решение [поверително] (1) - Проверка на Европейския омбудсман))
      (2016/C 364/32)
      Език на производството: френски

         Страни

         Ищец: CC (представител: G. Maximini, адвокат)

         Ответник: Европейски парламент (представители: M. Ecker и E. Despotopoulou)

         Предмет

      Искане да се осъди Европейският парламент да изплати обезщетение за имуществените и неимуществените вреди, претърпени от жалбоподателя поради грешки, допуснати в управлението на списъка с резерви за назначения.

         Диспозитив

                  1)

                  Осъжда Европейския парламент да заплати на CC сумата от 12 000 EUR.

                  2)

                  Отхвърля иска в останалата му част.

                  3)

                  Европейският парламент понася направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски, направените от СС по дела F-9/12, T-457/13 P и F-9/12 RENV.

         (1)  Заличени поверителни данни.


title: Дело C-504/07: Решение на Съда (втори състав) от 7 май 2009 г. (преюдициално запитване от Supremo Tribunal Administrativo, Португалия) — Associação Nacional de Transportadores Rodoviários de Pesados de Passageiros (Antrop), J. Espírito Santo & Irmãos Lda, Sequeiro, Lucas, Venturas & Ca Lda, Barraqueiro Transportes SA, Rodoviária de Lisboa/Conselho de Ministros, Companhia Carris de Ferro de Lisboa SA (Carris), Sociedade de Transportes Colectivos do Porto SA (STCP) ( Регламент (ЕИО) №1191/69 — Задължения за обществена услуга — Предоставяне на компенсации — Сектор на градския пътнически транспорт )

text:
               4.7.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 153/7

         Решение на Съда (втори състав) от 7 май 2009 г. (преюдициално запитване от Supremo Tribunal Administrativo, Португалия) — Associação Nacional de Transportadores Rodoviários de Pesados de Passageiros (Antrop), J. Espírito Santo & Irmãos Lda, Sequeiro, Lucas, Venturas & Ca Lda, Barraqueiro Transportes SA, Rodoviária de Lisboa/Conselho de Ministros, Companhia Carris de Ferro de Lisboa SA (Carris), Sociedade de Transportes Colectivos do Porto SA (STCP)
   (Дело C-504/07) (1)

   („Регламент (ЕИО) №1191/69 - Задължения за обществена услуга - Предоставяне на компенсации - Сектор на градския пътнически транспорт“)
   2009/C 153/14
   Език на производството: португалски

      Запитваща юрисдикция

   Supremo Tribunal Administrativo

      Страни в главното производство

      Ищци: Associação Nacional de Transportadores Rodoviários de Pesados de Passageiros (Antrop), J. Espírito Santo & Irmãos Lda, Sequeiro, Lucas, Venturas & Ca Lda, Barraqueiro Transportes SA, Rodoviária de Lisboa

      Ответници: Conselho de Ministros, Companhia Carris de Ferro de Lisboa SA (Carris), Sociedade de Transportes Colectivos do Porto SA (STCP)

      Предмет

   Преюдициално запитване — Supremo Tribunal Administrativo — Тълкуване на членове 73 ЕО, 76 ЕО, 87 ЕО и 88 ЕО и на Регламент (ЕИО) № 1191/69 на Съвета от 26 юни 1969 година относно действията на държавите-членки по задължения, присъщи на концепцията за обществена услуга в железопътния, автомобилния и вътрешноводния транспорт (ОВ L 156, стр.1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 1, стр. 25) — Общински обществени услуги по пътнически транспорт — Налице ли е или не задължение за компенсиране — Помощи, предназначени да компенсират оперативните дефицити на тези предприятия.

      Диспозитив

               1)

               Регламент (ЕИО) № 1191/69 на Съвета от 26 юни 1969 година относно действията на държавите-членки по задължения, присъщи на концепцията за обществена услуга в железопътния, автомобилния и вътрешноводния транспорт, изменен с Регламент (ЕИО) № 1893/91 на Съвета от 20 юни 1991 година, трябва да се тълкува в смисъл, че разрешава на държавите-членки да налагат задължения за обществена услуга на публично предприятие, на което е възложено да осигурява обществения пътнически транспорт в агломерация, и че предвижда за произтичащите от подобни задължения финансови тежести компенсиране, което се определя в съответствие с разпоредбите на посочения регламент.

               2)

               Регламент № 1191/69, изменен с Регламент № 1893/91, не допуска предоставянето на компенсаторни обезщетения като разглежданите в главното производство, когато не е възможно да се определи размерът на разходите, свързани с дейността на съответните предприятия в рамките на изпълнението на техните задължения за обществена услуга.

               3)

               Когато национална юрисдикция установи несъвместимост на някои помощи с Регламент № 1191/69, изменен с Регламент № 1893/91, тя следва да изведе всички последици съобразно националното право по отношение на валидността на актовете за привеждане в изпълнение на посочените обезщетения.

      (1)  ОВ C 22, 26.1.2008 г.


title: Дело F-122/13: Определение на Съда на публичната служба от 10 септември 2014 г.  — Carneiro/Европол (Публична служба — Персонал на Европол — Неподновяване на договор, сключен за определен срок — Преобразуване на договор, сключен за определен срок, в договор за неопределено време — Жалба, която е отчасти явно недопустима и отчасти лишена от всякакво правно основание)

text:
               17.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 409/66

         Определение на Съда на публичната служба от 10 септември 2014 г. — Carneiro/Европол
   (Дело F-122/13) (1)

   ((Публична служба - Персонал на Европол - Неподновяване на договор, сключен за определен срок - Преобразуване на договор, сключен за определен срок, в договор за неопределено време - Жалба, която е отчасти явно недопустима и отчасти лишена от всякакво правно основание))
   2014/C 409/89
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Maria José Carneiro (Брюксел, Белгия) (представители: J. Kempeners и M. Itani, адвокати)

      Ответник: Европейска полицейска служба (представители: D. Neumann и J. Arnould)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението на Европол да не поднови договора на жалбоподателката за неопределен срок и искане за осъждане на Европол да заплати разликата между възнаграждението, което жалбоподателката би получавала, ако бе продължила да работи в Европол и всяко друго обезщетение, което действително би получила

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като отчасти явно недопустима и отчасти лишена от всякакво правно основание.

               2)

               Г-жа Carneiro понася направените от нея съдебни разноски, като и тези на Европейската полицейска служба.

      (1)  ОВ C 52, 22.2.2014 г.


title: Дело T-537/08: Решение на Общия съд от 13 септември 2013 г. — Cixi Jiangnan Chemical Fiber и др./Съвет (Дъмпинг — Внос на полиестерни щапелни влакна с произход от Китай — Продължаване на действието на антидъмпинговото мито в резултат на частично междинно преразглеждане — Жалба за отмяна — Пряко и лично засягане — Допустимост — Равно третиране и недопускане на дискриминация — Член 9, параграф 5 и член 21, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 384/96 (понастоящем член 9, параграф 5, и член 21, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1225/2009)

text:
               26.10.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/17

         Решение на Общия съд от 13 септември 2013 г. — Cixi Jiangnan Chemical Fiber и др./Съвет
   (Дело T-537/08) (1)

   (Дъмпинг - Внос на полиестерни щапелни влакна с произход от Китай - Продължаване на действието на антидъмпинговото мито в резултат на частично междинно преразглеждане - Жалба за отмяна - Пряко и лично засягане - Допустимост - Равно третиране и недопускане на дискриминация - Член 9, параграф 5 и член 21, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 384/96 (понастоящем член 9, параграф 5, и член 21, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1225/2009)
   2013/C 313/31
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Cixi Jiangnan Chemical Fiber Co. Ltd (Cixi, Китай); Cixi Santai Chemical Fiber Co. Ltd (Cixi); Cixi Sansheng Chemical Fiber Co. Ltd (Cixi); Jiangyin Changlong Chemical Fibre Co. Ltd (Jiangyin, Китай); NingBo Dafa Chemical Fiber Co. Ltd (Cixi); Xiake Color Spinning Co. Ltd (Jiangyin); Zhejiang Waysun Chemical Fiber Co. Ltd (Cixi); и Zhejiang Anshun Pettechs Fibre Co. Ltd (Fuyang, Китай) (представители: първоначално адв. J.-F. Bellis, G. Vallera, barrister, впоследствие адв. J.-F. Bellis, адв. A. Scalini и адв. F. Di Gianni)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: J.-P. Hix и B. Driessen, подпомагани първоначално от адв. G. Berrisch и адв. G. Wolf, впоследствие от адв. G. Berrisch)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: първоначално M. França и H. van Vliet, впоследствие M. França и J.-F. Brakeland)

      Предмет

   Искане за отмяна на Регламент (ЕО) № 893/2008 на Съвета от 10 септември 2008 година за продължаване на действието на антидъмпинговото мито върху вноса на полиестерни щапелни влакна с произход от Беларус, Китайската народна република, Саудитска Арабия и Корея в резултат на частично междинно преразглеждане съгласно член 11, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 384/96 (ОВ L 247, стр. 1) в частта, която се отнася до жалбоподателите.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата като недопустима, доколкото е подадена от Cixi Santai Chemical Fiber Co. Ltd, Cixi Sansheng Chemical Fiber Co. Ltd, NingBo Dafa Chemical Fiber Co. Ltd, Zhejiang Waysun Chemical Fiber Co. Ltd и Zhejiang Anshun Pettechs Fibre Co. Ltd.

               2.

               Отхвърля жалбата като неоснователна, доколкото е подадена от Cixi Jiangnan Chemical Fiber Co. Ltd, Jiangyin Changlong Chemical Fibre Co. Ltd и Xiake Color Spinning Co. Ltd.

               3.

               Cixi Jiangnan Chemical Fiber, Cixi Santai Chemical Fiber, Cixi Sansheng Chemical Fiber, Jiangyin Changlong Chemical Fibre, NingBo Dafa Chemical Fiber, Xiake Color Spinning, Zhejiang Waysun Chemical Fiber и Zhejiang Anshun Pettechs Fibre понасят направените от тях съдебни разноски, както и, солидарно, тези на Съвета на Европейския съюз.

               4.

               Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 55, 7.3.2009 г.


title: Дело T-369/15: Жалба, подадена на 10 юли 2015 г. — Hernández Zamora/СХВП — Rosen Tantau (Paloma)

text:
               28.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 320/33

         Жалба, подадена на 10 юли 2015 г. — Hernández Zamora/СХВП — Rosen Tantau (Paloma)
   (Дело T-369/15)
   (2015/C 320/50)
   Език на жалбата: испански

      Страни

      Жалбоподател: Hernández Zamora, SA (Мурсия, Испания) (представител: J. L. Rivas Zurdo, abogado)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Rosen Tantau KG (Uetersen, Германия)

      Данни за производството пред СХВП

      Заявител: Другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорна марка: Словна марка на Общността „Paloma“ — Заявка за регистрация № 11 638 971

      Производство пред СХВП: Производство по възражение

      Обжалвано решение: Решение на втори апелативен състав на СХВП от 21 април 2015 г. по преписка R 1697/2014-2

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди страните, които се противопоставят на настоящата жалба, да заплатят съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-235/06: Определение на Първоинстанционния съд от 6 октомври 2008 г.  — Austrian Relief Programm/Комисия ( Жалба за отмяна — Финансиране от Общността на операция за подобряване на условията за живот в бивша Югославия с цел насърчаване завръщането на бежанците и на разселените лица — Програма Obnova — Арбитражна клауза — Дебитно известие — Недопустимост )

text:
               20.12.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 327/25

         Определение на Първоинстанционния съд от 6 октомври 2008 г. — Austrian Relief Programm/Комисия
   (Дело T-235/06) (1)

   („Жалба за отмяна - Финансиране от Общността на операция за подобряване на условията за живот в бивша Югославия с цел насърчаване завръщането на бежанците и на разселените лица - Програма Obnova - Арбитражна клауза - Дебитно известие - Недопустимост“)
   (2008/C 327/46)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: Austrian Relief Programm — Verein für Not- und Katastrophenhilfe (Инсбрук, Австрия) (представител: C. Leyroutz, Rechtsanwalt)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: M. Šimerdová, подпомагана от R. Bierwagen, Rechtsanwalt)
   Предмет
   Искане за отмяна на дебитно известие от 4 май 2006 г., с което Комисията претендира от жалбоподателя възстановяването на заплатените суми в изпълнение на договор за финансиране от Общността на проект „Republika Srpska 1998: Подобряване на условията на живот с цел насърчаване завръщането на бежанците и на разселените лица“ (договор RE/YOU/03/04/98), сключен в рамките на програма Obnova.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Austrian Relief Programm — Verein für Not- und Katastrophenhilfe да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 261, 28.10.2006 г.


title: Съединени дела C-29/11 и C-30/11: Определение на Съда (пети състав) от 8 април 2011 г. (преюдициално запитване от Tribunalul Suceava — Румъния) — Aurora Elena Sfichi/Direcția Generală a Finanțelor Publice Suceava Administrația Finanțelor Publice Suceava, Administrația Fondului pentru Mediu (C-29/11), Adrian Ilaș/Direcția Generală a Finanțelor Publice Suceava, Administrația Finanțelor Publice Suceava, Administrația Fondului pentru Mediu (C-30/11) (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник — Вътрешно облагане с такси — Член 110 ДФЕС — Такса за замърсяване, събирана при първата регистрация на леки автомобили)

text:
               16.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/9

         Определение на Съда (пети състав) от 8 април 2011 г. (преюдициално запитване от Tribunalul Suceava — Румъния) — Aurora Elena Sfichi/Direcția Generală a Finanțelor Publice Suceava Administrația Finanțelor Publice Suceava, Administrația Fondului pentru Mediu (C-29/11), Adrian Ilaș/Direcția Generală a Finanțelor Publice Suceava, Administrația Finanțelor Publice Suceava, Administrația Fondului pentru Mediu (C-30/11)
   (Съединени дела C-29/11 и C-30/11) (1)

   (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник - Вътрешно облагане с такси - Член 110 ДФЕС - Такса за замърсяване, събирана при първата регистрация на леки автомобили)
   2011/C 211/16
   Език на производството: румънски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunalul Suceava

      Страни в главното производство

      Ищци: Aurora Elena Sfichi (C-29/11), Adrian Ilaș C-30/11)

      Ответници: Direcția Generală a Finanțelor Publice Suceava Administrația Finanțelor Publice Suceava, Administrația Fondului pentru Mediu (C-29/11), Direcția Generală a Finanțelor Publice Suceava, Administrația Finanțelor Publice Suceava, Administrația Fondului pentru Mediu (C-30/11)

      Предмет

   Преюдициално запитване — Tribunalul Suceava — Регистрация на вече регистрирани в други държави членки леки автомобили — Национална правна уредба, която поставя първата регистрация на тези автомобили в зависимост от заплащането на екотакса, докато автомобилите втора употреба, които вече са на националния пазар, са освободени от плащането на посочената такса при тяхната пререгистрация — Съвместимост на националната правна уредба с член 110, първа и втора алинея от ДФЕС — Възпрепятстване на свободното движение на стоки

      Диспозитив

   Член 110 от ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че той не допуска държава членка да въвежда такса за замърсяване, налагана при първата регистрация на автомобилите на територията на съответната държава членка, в случаите, в които тази мярка по налагане на таксата е уредена по начин, по който тя възпрепятства пускането в движение в съответната държава членка на леки коли втора употреба, закупени в други държави членки, без същевременно обаче да възпрепятства закупуването на националния пазар на леки коли втора употреба със същата възраст и в същото състояние на износеност.

      (1)  ОВ C 113 от 9.4.2011 г.


title: Дело C-208/16 P: Жалба, подадена на 14 април 2016 г. от Федерална република Германия срещу решението, постановено от Общия съд (девети състав) на 4 февруари 2016 г. по дело T-287/11, Heitkamp BauHolding GmbH/Европейска комисия

text:
               13.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/38

      Жалба, подадена на 14 април 2016 г. от Федерална република Германия срещу решението, постановено от Общия съд (девети състав) на 4 февруари 2016 г. по дело T-287/11, Heitkamp BauHolding GmbH/Европейска комисия
      (Дело C-208/16 P)
      (2016/C 211/49)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Федерална република Германия (представители: T. Henze и R. Kanitz, Bevollmächtigte)

         Други страни в производството: Heitkamp BauHolding GmbH, Европейска комисия

         Искания на жалбоподателя

      Жалбоподателят моли Съда,

                  —

                  да отмени решението на Общия съд на Европейския съюз от 4 февруари 2016 г. по дело T-287/11, доколкото с него жалбата му е отхвърлена като неоснователна,

                  —

                  да отмени на основание член 61, първа алинея от Статута на Съда Решението на Комисията от 26 януари 2011 г. C(2011)275 окончателен в производството по държавна помощ C 7/2010, приведена в действие от Германия Схема за пренасяне на данъчни загуби в случай на преструктуриране на предприятия в затруднение („Sanierungsklausel“),

                  —

                  да осъди Комисията да заплати съдебните разноски пред Общия съд и Съда.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква едно-единствено основание.
      Било налице нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС. Общият съд неправилно преценил, че член 8c, параграф 1a от KStG, т.нар. клауза за преструктуриране, нямала селективен характер:

                  —

                  Т.нар. клауза за преструктуриране нямала prima селективен характер, тъй като не било налице отклонение от релевантната референтна система и тъй като тя била обща мярка, която може да бъде в полза на всяко предприятие, което се намира на територията на държавата членка.

                  —

                  Т.нар. клауза за преструктуриране била обоснована и от естеството и вътрешната структура на данъчната система. Клаузата за преструктуриране била обоснована, първо, с принципа за облагане съобразно данъчния капацитет, второ, с борбата срещу злоупотребите, по-специално предотвратяването на схемите за злоупотреби и, трето, с обективните разлики между вредоносно придобиване на дялове и придобиване на дялове с цел преструктуриране.


title: Дело C-339/16 P: Жалба, подадена на 16 юни 2016 г. от Португалската република срещу определението, постановено от Общия съд (осми състав) на 19 април 2016 г. по дело T-556/15, Португалия/Комисия

text:
               5.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 326/13

         Жалба, подадена на 16 юни 2016 г. от Португалската република срещу определението, постановено от Общия съд (осми състав) на 19 април 2016 г. по дело T-556/15, Португалия/Комисия
   (Дело C-339/16 P)
   (2016/C 326/23)
   Език на производството: португалски

      Страни

      Жалбоподател: Португалска република (представители: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo, P. Estêvão и J. Saraiva de Almeida)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени обжалваното определение, доколкото с него Общият съд е уважил повдигнатото от Комисията възражение за недопустимост.

               —

               Да се приеме, че жалбата срещу обжалваното решение е надлежно подадена в срока, предвиден в член 263 ДФЕС.

               —

               Да се осъди Европейската комисия да заплати всички съдебни разноски.

      Основания и основни доводи

   Португалската република счита, че решението е невалидно на следните основания:

      А — Първо основание — Изчисляване на срока за обжалване на решението от 20 юли 2015 г.

      Първи довод

   Нарушение на член 263 ДФЕС

      Втори довод

   Изчисляване на срока за обжалване на обжалваното решение, считано от съобщаването на окончателното решение на 20 юли 2015 г.

      Б — Второ основание — Изчисляване на срока за обжалване, считано от публикуването на обжалваното решение в Официален вестник

      Първи довод

   Текстът на член 263, параграф 6 ДФЕС.

      Втори довод

   Наличие на утвърдена практика за публикуване на решения от този вид и идентични правни прецеденти.

      В — Трето основание — Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото поради това, че не е предпочел тълкуването, изключващо погасяването на срока.


title: Дело T-148/06: Определение на Първоинстанционния съд от 22 май 2007 г. — Marie Claire/СХВП — Marie Claire Album (MARIE CLAIRE)

text:
               7.7.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 155/42

         Определение на Първоинстанционния съд от 22 май 2007 г. — Marie Claire/СХВП — Marie Claire Album (MARIE CLAIRE)
   (Дело T-148/06) (1)

   (2007/C 155/77)

      Език на производството: испански

   Председателят на втори състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 190, 12.8.2006 г.


title: Дело T-292/10: Определение на Общия съд от 16 юли 2014 г.  — Monty Program/Комисия

text:
               22.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 329/24

         Определение на Общия съд от 16 юли 2014 г. — Monty Program/Комисия
   (Дело T-292/10) (1)

   2014/C 329/34
   Език на производството: английски
   Председателят на четвърти състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 260, 25.9.2010 г.


title: Дело T-560/11: Жалба, подадена на 28 октомври 2011 г. — Kronofrance и Kronoply/Комисия

text:
               14.1.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 13/17

         Жалба, подадена на 28 октомври 2011 г. — Kronofrance и Kronoply/Комисия
   (Дело T-560/11)
   2012/C 13/37
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподатели: Kronofrance SAS (Sully sur Loire, Франция), Kronoply GmbH (Heiligengrabe, Германия) (представители: Rechtsanwälte R. Nierer и L. Gordalla)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени решението на Комисията от 23 март 2011 г. (C 28/2005), с което държавната помощ в размер на 69 797 988 EUR, предоставена от Германия на Glunz AG и OSB Deutschland GmbH, е обявена за съвместима с вътрешния пазар в съответствие с член 107, параграф 3, буква а ДФЕС;

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат две правни основания.

               1.

               Първо правно основание: нарушение на ДФЕС, съответно на ДЕО, или на правна норма по прилагането му
               Жалбоподателите посочват в рамките на първото правно основание, че Комисията не е спазила правилата за многосекторната рамка за регионална помощ за големи инвестиционни проекти (ОВ 1998, С 107, стр.7, наричана по-нататък „Многосекторна рамка“), като

                           —

                           не е определила допустим максимален интензитет на помощта, както според жалбоподателите изисква точка 3.1. от Многосекторната рамка;

                           —

                           е установила годишния ръст за потребление на плочи от дървесни частици съгласно точка 7.8 от Многосекторната рамка на базата на неправилно определени периоди от време и така е достигнала до един твърде висок фактор за състоянието на конкуренцията;

                           —

                           е комбинирала различни фактори за състоянието на конкуренцията за оценката на единен проект и така се е отклонила от правната рамка на точка 3.10 от Многосекторната рамка.

               2.

               Второ правно основание: злоупотреба с власт
               Жалбоподателите посочват в рамките на второто правно основание, че при проверката на държавната помощ Комисията е злоупотребила с властта си, тъй като не е спазила установените от самата нея изисквания.


title: Дело T-729/15 R: Определение на председателя на Общия съд от 20 юли 2016 г. — MSD Animal Health Innovation и Intervet international/ЕАЛ (Обезпечително производство — Достъп до документите — Регламент (ЕО) № 1049/2001 — Държани от ЕАЛ документи относно данните, предадени от предприятие в рамките на неговото искане за разрешение за пускане на пазара на лекарствен продукт — Решение за предоставяне на трето лице на достъпа до документите — Молба за спиране на изпълнението — Неотложност — Fumus boni juris — Претегляне на интереси)

text:
               12.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 335/48

         Определение на председателя на Общия съд от 20 юли 2016 г. — MSD Animal Health Innovation и Intervet international/ЕАЛ
   (Дело T-729/15 R)
   ((Обезпечително производство - Достъп до документите - Регламент (ЕО) № 1049/2001 - Държани от ЕАЛ документи относно данните, предадени от предприятие в рамките на неговото искане за разрешение за пускане на пазара на лекарствен продукт - Решение за предоставяне на трето лице на достъпа до документите - Молба за спиране на изпълнението - Неотложност - Fumus boni juris - Претегляне на интереси))
   (2016/C 335/63)
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищци: MSD Animal Health Innovation GmbH (Швабенхайм, Германия) и Intervet international BV (Боксмер, Нидерландия) (представители: P. Bogaert, адвокат, B. Kelly и H. Billson, solicitors, J. Stratford, QC, и C. Thomas, barrister)

      Ответник: Европейска агенция по лекарствата (представители: T. Jabłoński, N. Rampal Olmedo, A. Spina, A. Rusanov и S. Marino)

      Предмет

   Искане, основано на членове 278 и 279 ДФЕС и целящо по същество спиране на изпълнението на Решение EMA/785809/2015 на ЕАЛ от 25 ноември 2015 година, с което се предоставя на трето лице, по силата на Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Eвропейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76), достъпа до някои документи, съдържащи информация, предадена в рамките на искане за разрешение за пускане на пазара на ветеринарния лекарствен продукт Bravecto

      Диспозитив

               1)

               Спира изпълнението на Решение EMA/785809/2015 на Европейската агенция по лекарствата (ЕАЛ) от 25 ноември 2015 г., за предоставяне на трето лице, на основание на Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Eвропейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 г. относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията, на достъпа до докладите за токсикологични тестове C 45151/тестове за дермална токсичност от 28 дни (прилагане с полуоклузивна превръзка през период от 6 часа) върху плъхове от порода Wistar, C 45162/тестове за орална токсичност (насилствено хранене) от 28 дни върху плъхове от порода Wistar и C 88913/тестове за дермална токсичност от 28 дни (прилагане с полуоклузивна превръзка през период от 6 часа) върху плъхове от порода Wistar.

               2)

               Разпорежда на ЕАЛ да не оповестява докладите, споменати в точка 1.

               3)

               Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело F-12/07: Иск, предявен на 26 февруари 2007 г. — O'Connor/Комисия

text:
               28.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 95/57

         Иск, предявен на 26 февруари 2007 г. — O'Connor/Комисия
   (Дело F-12/07)
   (2007/C 95/115)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Elizabeth O'Connor (Брюксел, Белгия) (представители: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis и E. Marchal, адвокати)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени решението, с което Комисията определя срок за предоставяне на обезщетение за безработица на ищеца не по-дълъг от 11 месеца и 25 дни;

               —

               да се осъди ответникът да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи
   Ищецът, бивш служител в Комисията, е бил на служба в тази институция без прекъсване от 16 януари 2001 г. до 31 декември 2005 г. на основание шест договора за определен срок при следната поредност: първи договор като срочно нает служител, първи договор като служител със спомагателни функции, втори договор като срочно нает служител, втори договор като служител със спомагателни функции, трети договор като срочно нает служител и накрая договор като договорно нает служител.
   Администрацията му признава правото да получи обезщетение за безработица за период не по-дълъг от 11 месеца и 25 дни, тъй като приема, че периодите на договор като служител със спомагателни функции следва да бъдат приравнени на периоди на служба при работодател, различен от общностните институции.
   В подкрепа на иска си, ищецът изтъква, от една страна, че Комисията злоупотребила с правата си, задържайки го на длъжността му повече от пет години на основание на различни договори за определен срок и при различен статут. От друга страна, Комисията приложила неправилно член 28а, параграф 4 и член 96, параграф 4 от Условията за работа на другите служители, доколкото периодът, през който ищецът е полагал труд като служител със спомагателни функции, не бил взет предвид при прилагането на тези разпоредби.


title: Дело C-341/07: Иск, предявен на 20 юли 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Швеция

text:
               8.9.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/30

         Иск, предявен на 20 юли 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Швеция
   (Дело C-341/07)
   (2007/C 211/57)
   Език на производството: шведски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: W. Wils и P. Dejmek)

      Ответник: Кралство Швеция
   Искания на ищеца

               —

               Да се установи, че като не е приело законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за да се съобрази с Директива 2004/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. (1) относно упражняването на права върху интелектуалната собственост или, във всеки случай, като не ги е нотифицирало на Комисията, Кралство Швеция не е изпълнило задълженията си по тази директива;

               —

               да се осъди Кралство Швеция да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи
   Срокът за транспониране на директивата е изтекъл на 28 април 2006 г.

      (1)  ОВ L 157, стр. 45.


title: Дело C-699/15: Преюдициално запитване от Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Обединено кралство), постъпило на 24 декември 2015 г. — Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs/Brockenhurst College

text:
               29.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 78/9

         Преюдициално запитване от Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Обединено кралство), постъпило на 24 декември 2015 г. — Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs/Brockenhurst College
   (Дело C-699/15)
   (2016/C 078/10)
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Ответник: Brockenhurst College

      Преюдициални въпроси

               1)

               По смисъла на член 132, параграф 1, буква и) от Директивата за ДДС (1) предоставяните от учебно заведение ресторантьорски услуги и развлекателни услуги срещу заплащане спрямо определен кръг потребители (които не са получатели на главната престация на образователни услуги) „тясно свързани“ ли са с предоставянето на образователни услуги в случаите, когато извършването на ресторантьорските и развлекателните услуги се подпомага от студентите (които са получателите на главната престация на образователни услуги) в процеса на тяхното обучение и като основна част от тяхното образование?

               2)

               За да се определи дали предоставяните ресторантьорски услуги и развлекателни услуги попадат в обхвата на освобождаванията по член 132, параграф 1, буква и) като „тясно свързани“ с предоставянето на образователни услуги:

                           а.

                           от значение ли е, че студентите извличат полза от участието си в предоставянето на въпросните ресторантьорски и развлекателни услуги, а не от предмета на тези услуги.

                           б.

                           от значение ли е, че ресторантьорските и развлекателните услуги се получават или потребяват, пряко или косвено, не от студентите, а от съответния кръг потребители, които заплащат цената им и които не са получатели на главната престация на образователни услуги;

                           в.

                           от значение ли е, че от гледна точка на обичайните получатели на въпросните ресторантьорски и развлекателни услуги (тоест кръгът от потребителите, които заплащат цената им) тези услуги не представляват средство за ползване на друга престация при най-добри условия, а са цел сами по себе;

                           г.

                           от значение ли е, че от гледна точка на студентите въпросните ресторантьорски и развлекателни услуги не са цел сами по себе, а участието в предоставянето на тези услуги представлява средство за ползване на главната престация на образователни услуги при най-добри условия.

                           д.

                           доколко следва да се вземе предвид принципът на данъчен неутралитет?

      (1)  Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (OB L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7).


title: Дело T-471/11: Жалба, подадена на 5 септември 2011 г. — Éditions Jacob/Комисия

text:
               15.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 305/9

         Жалба, подадена на 5 септември 2011 г. — Éditions Jacob/Комисия
   (Дело T-471/11)
   2011/C 305/11
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател Éditions Odile Jacob SAS (Париж, Франция) (представители: O. Fréget, M. Struys и L. Eskenazi, avocats)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               Да отмени Решение на Комисията № SG-Greffe (2011) D/C(2011)3503 от 13 май 2011 г., взето по преписка COMP/M.2978 Lagardère/Natexis/VUP вследствие на Решение на Общия съд от 13 септември 2010 г. по дело Éditions Odile Jacob/Комисия, T-452/04, с което Комисията отново одобрява Wendel за приобретатател на прехвърляните активи въз основа на ангажиментите, с които е свързано решението на Комисията от 7 януари 2004 г. за разрешаване на концентрацията Lagardère/Natexis/VUP,

               —

               Да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага шест правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от явната невъзможност на Комисията да приеме потвърдително решение за валидиране ex post, а така също и с обратно действие, на одобрението Wendel да придобие активите на Editis през 2004 г.. Жалбоподателят изтъква, че:

                           —

                           като предприела подобни действия, без да вземе предвид последиците от установената от Общия съд незаконосъобразност на обстоятелството, че довереника, на когото е било възложено да следи за посоченото прехвърляне, не е бил независим, Комисията е нарушила член 266 ДФЕС и че

                           —

                           като определила за дата, от която обжалваното решение поражда последици 30 юли 2004 г., Комисията нарушила принципа за недопускане на прилагане с обратна сила, в разрез с практиката на Съда, която разрешава подобна сила по изключение само при наличието на двойното условие, че това се изисква от цел, която е от безспорен общ интерес, и че са спазени оправданите правни очаквания на заинтересованите страни. Жалбоподателят сочи, че в случая тези две условия не са изпълнени.

               2.

               Второто правно основание е изведено от липса на правно основание на обжалваното решение, доколкото решението на Комисията от 7 януари 2004 г. за разрешаване на концентрацията е станало неприложимо вследствие на установеното от Общия съд неспазване от Lagardère на някои от ангажиментите.

               3.

               Третото и четвърто правно основание са изведени от грешки при прилагане на правото и от явни грешки в преценката, допуснати от Комисията при преценяването на кандидатурата на Wendel, както през 2004 г., така и в новото решение за одобрение, а така също и от грешки във връзка от една страна с отчитането при приемане на обжалваното решение на данните, получени след 30 юли 2004 г., а от друга страна — със селективното и пристрастно отчитане на тези данни.

               4.

               Петото правно основание е изведено от злоупотреба с власт по-специално като се има предвид, че като приела ex post решение за валидиране с обратна сила на неправомерно прехвърляне и като одобрила нов довереник, на когото е възложена единствено задачата да изготви нов доклад за потвърждаване на качествата на Wendel за приобретател на прехвърляните активи, Комисията изопачила целта на член 266 ДФЕС и на Регламент №o 4064/89 (1), който предвиждал между другото възможност за отмяна на решението за разрешение и за санкциониране на страните, които са причина за допуснатото нарушение.

               5.

               Шестото правно основание е изведено от липса на мотиви, тъй като обжалваното решение е опорочено едновременно от непълнота и от противоречие в мотивите.

      (1)  Регламент (ЕИO) № 4064/89 на Съвета от 21 декември 1989 година относно контрола върху концентрациите между предприятия (ОВ L 395, стр. 1; повторно пълно публикуване вследствие на поправки ОВ 1990, L 257, стр. 13).


title: Дело T-120/12: Жалба, подадена на 9 март 2012 г. — Shahid Beheshti University/Съвет

text:
               9.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 165/22

         Жалба, подадена на 9 март 2012 г. — Shahid Beheshti University/Съвет
   (Дело T-120/12)
   2012/C 165/38
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Shahid Beheshti University (Техеран, Иран) (представител: J.-M. Thouvenin, avocat)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение 2011/299/ОВППС на Съвета от 23 май 2011 година, в частта, в която се отнася до жалбоподателя, и

               —

               да обяви за неприложимо по отношение на жалбоподателя Решение 2010/413/ОВППС от 26 юли 2010 година, в изпълнение на член 277 ДФЕС, и

               —

               да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) № 503/2011 на Съвета от 23 май 2011 година за прилагане на Регламент (ЕС) №961/2010 в частта, в която се отнася до жалбоподателя, и

               —

               да обяви за неприложим спрямо жалбоподателя Регламент (ЕС) № 961/2010, в изпълнение на член 277 ДФЕС, и

               —

               да отмени Решение 2011/783/ОВППС на Съвета от 1 декември 2011 година в частта, в която се отнася до жалбоподателя, и

               —

               да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) № 1245/2011 на Съвета от 1 декември 2011 година в частта, в която се отнася до жалбоподателя, и

               —

               да отмени адресираното до жалбоподателя решение, съдържащо се в писмото на Съвета от 5 декември 2011г., и

               —

               да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага седем правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от липсата на правно основание на Решение 2010/413/ОВППС, което представлявало правното основание на Решение 2011/299/ОВППС, както и от нарушение на Договорите и на международното право. При това положение Решение 2010/413/ОВППС трябвало да се счита за неприложимо към жалбоподателя.

               2.

               Второто правно основание, изведено от липсата на правно основание на Регламент № 961/2010, който представлявал правното основание на Регламент за изпълнение № 503/2011. Жалбоподателят твърди, че член 215 ДФЕС не може да основе от правна страна Регламент № 961/2010, тъй като Решение 2010/413/ОВППС, което той имал за цел да приложи във вътрешния правен ред на Съюза, не е било прието в съответствие с глава 2 от дял V на ДЕС. При това положение Регламент № 961/2010 трябвало да бъде обявен за неприложим към жалбоподателя.

               3.

               Третото правно основание е изведено от нарушение на член 215 ДФЕС в хода на процедурата на включване на жалбоподателя в приложение VIII към Регламент № 961/2010 от Регламент за изпълнение № 503/2011.

               4.

               Четвъртото правно основание е изведено от нарушаване с Решение 2011/299/ОВППС и с Регламент за изпълнение № 503/2011 на правото на защита, на добрата администрация и на правото на ефективна съдебна защита, тъй като Съветът не е спазил правото на изслушване, не е изпълнил задължението за уведомяване и за достатъчно мотивиране.

               5.

               Петото правно основание е изведено от нарушаване на принципа на пропорционалност.

               6.

               Шестото правно основание е изведено от нарушение на правото на собственост.

               7.

               Седмото правно основание е изведено от факта, че вписването на жалбоподателя в списъка със санкционираните образувания било резултат от фактическа грешка, доколкото жалбоподателят, в качеството си на разполагащ с правосубектност публичен университет, чийто управителен орган няма представител на Министерството на отбраната и който не е логистично подкрепян от въоръжените сили, нито бил контролиран от това министерство, нито пък участвал в научни изследвания върху ядрени оръжия.


title: Дело C-501/15 P: Жалба, подадена на 22 септември 2015 г. от Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) срещу решението на Общия съд (първи състав), постановено на 15 юли 2015 г. по дело T-24/13 — Cactus S.A./Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

text:
               14.12.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 414/18

         Жалба, подадена на 22 септември 2015 г. от Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) срещу решението на Общия съд (първи състав), постановено на 15 юли 2015 г. по дело T-24/13 — Cactus S.A./Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
   (Дело C-501/15 P)
   (2015/C 414/22)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Folliard-Monguiral)

      Друга страна в производството: Cactus S.A.

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Съда:

               —

               да уважи жалбата в нейната цялост,

               —

               да отмени обжалваното решение на Общия съд,

               —

               да осъди Cactus S.A. да заплати съдебните разноски на Службата.

      Основания и основни доводи

   Според решение IP Translator посочването на заглавие на клас може да обхваща всички стоки или услуги, вписани в азбучния списък на този клас. Това посочване обаче не може да се разглежда като заявка за всички стоки или услуги от този клас. Общият съд не е приложил правилно решението IP Translator и е нарушил член 28 от Регламента относно марката на Общността (1) и правило 2 от Регламента за прилагане на Регламента относно марката на Общността, като е приравнил обхвата на заглавието в клас 35 до всички услуги, попадащи в този клас. Тъй като нито услугите по продажба на дребно като такива, нито услугите по „продажба на дребно на живи растения и цветя, семена; пресни плодове и зеленчуци“ са вписани в азбучния списък на клас 35, по-ранните марки на Общността не са защитени по отношение на подобни услуги. Изискването да се посочат конкретно стоките или видовете стоки, отнасящи се до услугите по продажба на дребно, което се прилага за всички марки, включително за тези, за които е подадена заявка за регистрация преди обявяването на решение Praktiker, е друга пречка пред извода на Общия съд, че абстрактното посочване на заглавието в клас 35 обхваща услугите по продажба на дребно на всички възможни стоки.
   Становището, че само използването са стилизирания кактус не засяга отличителния характер на по-ранната марка по смисъла на член 15, параграф 1, буква a) от Регламента относно марката на Общността е опорочено от четири грешки при прилагане на правото. Като основава извода си само на семантичното съотношение между логото и словния елемент, Общият съд не е успял да разгледа до каква степен словният елемент „Cactus“ е отличителен и важен в по-ранната комбинирана марка. Общият съд не е взел предвид визуалните и (възможните) фонетични разлики между логото и комбинираната марка, същият погрешно е обосновал извода си на факта, че потребителите в Люксембург са познавали преди това по-ранната комбинирана марка, а също така не е успял да вземе предвид възприемането от страна на европейските потребители като цяло.

      (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (OB L 78, стр. 1).