title: Дело T-502/11: Решение на Общия съд от 17 май 2013 г. — Sanofi Pasteur MSD/СХВП — Mundipharma (Изображение на два кръстосани сърпа) (Марка на Общността — Процедура по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността, изобразяваща два кръстосани сърпа — По-ранни фигуративни национална и международни марки, изобразяващи две кръстосани ленти — Относително основание за отказ — Липса на вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009)

text:
               29.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 189/21

         Решение на Общия съд от 17 май 2013 г. — Sanofi Pasteur MSD/СХВП — Mundipharma (Изображение на два кръстосани сърпа)
   (Дело T-502/11) (1)

   (Марка на Общността - Процедура по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността, изобразяваща два кръстосани сърпа - По-ранни фигуративни национална и международни марки, изобразяващи две кръстосани ленти - Относително основание за отказ - Липса на вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009)
   2013/C 189/41
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Sanofi Pasteur MSD SNC (Лион, Франция) (представители: T. de Haan, P. Péters и V. Wellens, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: G. Schneider)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Mundipharma AG (Базел, Швейцария) (представител: F. Nielsen, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 22 юли 2011 г. (преписка R 1904/2010-4) относно процедура по възражение между Sanofi Pasteur MSD SNC и Mundipharma AG.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Sanofi Pasteur MSD SNC да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 340, 19.11.2011 г.


title: Дело F-112/12: Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 1 август 2016 г. — Bouvret и др./Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Пенсии — Член 11, параграф 2 от приложение VIII към Правилника за длъжностните лица — Прехвърляне към пенсионната схема на Съюза на пенсионните права, придобити по национални пенсионни схеми — Решение за признаване на бонус за осигурителен стаж, прието въз основа на новите общи разпоредби за прилагане на членове 11 и 12 от приложение VIII към Правилника за длъжностните лица — Член 81 от Процедурния правилник — Явно неоснователна жалба)

text:
               3.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 364/43

      Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 1 август 2016 г. — Bouvret и др./Комисия
      (Дело F-112/12) (1)

      ((Публична служба - Длъжностни лица - Пенсии - Член 11, параграф 2 от приложение VIII към Правилника за длъжностните лица - Прехвърляне към пенсионната схема на Съюза на пенсионните права, придобити по национални пенсионни схеми - Решение за признаване на бонус за осигурителен стаж, прието въз основа на новите общи разпоредби за прилагане на членове 11 и 12 от приложение VIII към Правилника за длъжностните лица - Член 81 от Процедурния правилник - Явно неоснователна жалба))
      (2016/C 364/53)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподатели: Florence Bouvret (Брюксел, Белгия), Beata Stepien (Брюксел, Белгия) и Daniel Wille (Mouscron, Белгия) (представители: първоначално D. de Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal и S. Orlandi, avocats, впоследствие D. de Abreu Caldas, J.-N. Louis и S. Orlandi, avocats, впоследствие J.-N. Louis и S. Orlandi, avocats, и накрая Me J.-N. Louis, avocat)

         Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално D. Martin и G. Gattinara, впоследствие J. Currall и G. Gattinara, и накрая M. G. Gattinara)

         Предмет

      Искане за отмяна на решенията за прехвърляне на пенсионните права на жалбоподателите към пенсионната схема на Съюза, приети въз основа на новите Общи разпоредби за прилагане на членове 11 и 12 от Приложение VIII към Правилника за длъжностните лица.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата като явно неоснователна.

                  2)

                  Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 379, 8.12.2012 г., стр. 35.


title: Дело C-404/16: Преюдициално запитване от Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Hungría), постъпило на 19 юли 2016 г. — Lombard Ingatlan Lizing Zrt./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság

text:
               3.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 364/9

      Преюдициално запитване от Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Hungría), постъпило на 19 юли 2016 г. — Lombard Ingatlan Lizing Zrt./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság
      (Дело C-404/16)
      (2016/C 364/04)
      Език на производството: унгарски

         Запитваща юрисдикция

      Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Lombard Ingatlan Lizing Zrt.

         Ответник: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Трябва ли понятието „разваляне“ в член 90, параграф 1 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (наричана по-нататък „Директивата за ДДС“ (1)) да се тълкува в смисъл, че обхваща случая, когато при договор за финансов лизинг без опция лизингодателят вече не може да изисква от лизингополучателя заплащане на лизингови вноски, тъй като лизингодателят е развалил посочения договор поради неизпълнение от страна на лизингополучателя?

                  2)

                  При утвърдителен отговор, може ли по силата на член 90, параграф 1 от Директивата за ДДС [лизингодателят] да намали данъчната основа, включително когато националният законодател, възползвайки се от възможността, предвидена в член 90, параграф 2 от Директивата за ДДС, не допуска намаляване на данъчната основа в случай на пълно или частично неплащане?

         (1)  ОВ L 347, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7.


title: Дело C-575/13: Определение на председателя на Съда от 4 март 2014 г. (преюдициално запитване, отправено от Amtsgericht Rüsselsheim — Германия) — Thomas Etzold, Sandra Etzold, Toni Lennard Etzold/Condor Flugdienst GmbH

text:
               16.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 184/25

         Определение на председателя на Съда от 4 март 2014 г. (преюдициално запитване, отправено от Amtsgericht Rüsselsheim — Германия) — Thomas Etzold, Sandra Etzold, Toni Lennard Etzold/Condor Flugdienst GmbH
   (Дело C-575/13) (1)

   2014/C 184/43
   Език на производството: немски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 15, 18.1.2014 г.


title: Дело T-571/14: Жалба, подадена на 30 юли 2014 г.  — Laverana/СХВП (BIO PROTEINREICHER PFLANZENKOMPLEX AUS EIGENER HERSTELLUNG)

text:
               13.10.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 361/14

         Жалба, подадена на 30 юли 2014 г. — Laverana/СХВП (BIO PROTEINREICHER PFLANZENKOMPLEX AUS EIGENER HERSTELLUNG)
   (Дело T-571/14)
   2014/C 361/18
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Laverana GmbH & Co. KG (Венигзен, Германия) (представители: J. Wachinger, M. Zöbisch и D. Chatterjee, Rechtsanwälte)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 27 май 2014 г. по преписка R 125/2014-4,

               —

               да осъди Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка, съдържаща словните елементи „BIO PROTEINREICHER PFLANZENKOMPLEX AUS EIGENER HERSTELLUNG“, за стоки и услуги от класове 3, 5 и 35 — Заявка за марка на Общността № 1 1 9 22  911

      Решение на проверителя: Отхвърля заявката

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата

      Изложени правни основания:

               —

               нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009,

               —

               нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент № 207/2009,

               —

               нарушение на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 207/2009,

               —

               злоупотреба с власт, тъй като решението е взето въз основа на конкурентноправни съображения.


title: Дело C-236/11: Решение на Съда (трети състав) от 26 септември 2013 г. — Европейска комисия/Италианска република (Неизпълнение на задължения от държава членка — Данъчни въпроси — ДДС — Директива 2006/112/ЕО — Членове 306—310 — Специален режим за туристически агенти — Различия между текстовете на различни езици — Национално законодателство, което предвижда прилагането на този специален режим спрямо лица, които не са пътуващи лица — Понятия „пътуващо лице“ и „клиент“ )

text:
               23.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 344/6

         Решение на Съда (трети състав) от 26 септември 2013 г. — Европейска комисия/Италианска република
   (Дело C-236/11) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Данъчни въпроси - ДДС - Директива 2006/112/ЕО - Членове 306—310 - Специален режим за туристически агенти - Различия между текстовете на различни езици - Национално законодателство, което предвижда прилагането на този специален режим спрямо лица, които не са пътуващи лица - Понятия „пътуващо лице“ и „клиент“)
   2013/C 344/06
   Език на производството: италиански

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: C. Soulay и D. Recchia)

      Ответник: Италианска република (представител: G. Palmieri, подпомаган от G. De Bellis, avvocato dello Stato)

      Встъпили страни в подкрепа на ответника: Чешка република (представители: M. Smolek, T. Müller и J. Očková), Република Гърция (представител: E.-M. Mamouna), Кралство Испания (представител: S. Centeno Huerta), Френска република (представители: G. de Bergues и J.-S. Pilczer), Република Полша (представители: M. Szpunar и B. Majczyna), Република Финландия (представител: J. Heliskoski)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на членове 306—310 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7) — Национално законодателство, което предвижда прилагане на специалния режим на данъчно облагане на туристическите агенти спрямо услугите, извършени от тях за лица, които не са пътуващи лица

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля иска.

               2.

               Осъжда Европейската комисия да понесе съдебните разноски, направени от Италианската република.

               3.

               Чешката република, Република Гърция, Кралство Испания, Френската република, Република Полша и Република Финландия понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 238, 13.8.2011 г.


title: Дело T-364/08: Жалба, подадена на 29 август 2008 г. — 2nine/СХВП — Pacific Sunwear of California (nollie)

text:
               25.10.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 272/47

         Жалба, подадена на 29 август 2008 г. — 2nine/СХВП — Pacific Sunwear of California (nollie)
   (Дело T-364/08)
   (2008/C 272/92)
   Език на жалбата: английски
   Страни

      Жалбоподател: 2nine Ltd (Лондон, Обединено кралство) (представител: S. Palmer, solicitor)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Pacific Sunwear of California, Inc. (Anaheim, Съединени щати)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 16 юни 2008 г. по преписка R 1591/2007-2,

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски, и

               —

               да се вземат всички други мерки, които Първоинстанционния съд счете за подходящи.

         Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Другата страна в производството пред апелативния състав.

      Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка „nollie“ за стоки и услуги от класове 3, 9, 11, 14, 18, 20, 25 и 26 — заявка № 4.601.621.

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в процедурата по възражението: Жалбоподателят.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Международна регистрация № 839.740 на словна марка „NOLI“ за стоки от класове 3, 18, 24 и 25; Регистрация № 2.361.525 в Обединеното кралство на словна марка „NOLI“ за стоки от класове 3, 18, 24 и 25.

      Решение на отдела по споровете: Уважава възражението и отхвърля изцяло заявката за регистрация.

      Решение на апелативния състав: Отменя отчасти оспорваното решение.

      Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 40/94 на Съвета, тъй като апелативния състав не е постановил, че има вероятност от объркване между конфликтните марки по отношение на всички оспорвани стоки; нарушение на член 74, параграф 1 от Регламент № 40/94 на Съвета, тъй като апелативният състав не е взел надлежно предвид посочените факти, доказателства и доводи или е забравил да го направи.


title: Дело C-391/04: Решение на Съда (трети състав) от 10 май 2007 г. (искане за преюдициално заключение от Symvoulio tis Epikrateias — Гърция) — Ypourgos Oikonomikon, Proïstamenos DOY Amfissas/Charilaos Georgakis (Директива № 89/592/ЕИО — Търговия с вътрешна информация — Понятия за вътрешна информация и за използване на вътрешна информация — Предварително уговорени борсови операции, осъществени в рамките на група от лица, които могат да притежават качеството вътрешни лица — Изкуствено повишаване на цената на прехвърлените ценни книжа)

text:
               23.6.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 140/2

         Решение на Съда (трети състав) от 10 май 2007 г. (искане за преюдициално заключение от Symvoulio tis Epikrateias — Гърция) — Ypourgos Oikonomikon, Proïstamenos DOY Amfissas/Charilaos Georgakis
   (Дело C-391/04) (1)

   (Директива № 89/592/ЕИО - Търговия с вътрешна информация - Понятия за вътрешна информация и за използване на вътрешна информация - Предварително уговорени борсови операции, осъществени в рамките на група от лица, които могат да притежават качеството „вътрешни лица“ - Изкуствено повишаване на цената на прехвърлените ценни книжа)
   (2007/C 140/02)
   Език на производството: гръцки
   Препращаща юрисдикция
   Symvoulio tis Epikrateias
   Страни в главното производство

      Ищци: Ypourgos Oikonomikon, Proïstamenos DOY Amfissas

      Ответник: Charilaos Georgakis
   Предмет
   Искане за преюдициално заключение — Symvoulio tis Epikrateias — Тълкуване на членове 1 и 2 от Директива № 89/592/ЕИО на Съвета от 13 октомври 1989 година за координиране на правните уредби относно търговията с вътрешна информация (ОВ L 334, стр. 30) — Понятие за „притежание и използване на вътрешна информация“
   Диспозитив
   Членове 1 и 2 от Директива № 89/592/ЕИО на Съвета от 13 октомври 1989 година за координиране на правните уредби относно търговията с вътрешна информация трябва да се тълкуват в смисъл, че когато главните акционери и членовете на управителния съвет на определено дружество се уговорят да извършат помежду си борсови операции с ценни книжа на това дружество с оглед на изкуствено поддържане на цената им, те разполагат с вътрешна информация, която не използват съзнателно, при осъществяването на посочените операции.

      (1)  ОВ C 273, 6.11.2004 г.


title: Дело T-373/06: Определение на Първоинстанционния съд от 8 септември 2008 г. — Rath/СХВП — Grandel (Epican Forte) (Марка на Общността — Процедура по възражение — Заявка за словна марка на Общността Epican Forte — По-ранна словна марка на Общността EPIGRAN — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 — Жалба, явно лишена от всякакво правно основание)

text:
               8.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 285/40

         Определение на Първоинстанционния съд от 8 септември 2008 г. — Rath/СХВП — Grandel (Epican Forte)
   (Дело T-373/06) (1)

   (Марка на Общността - Процедура по възражение - Заявка за словна марка на Общността Epican Forte - По-ранна словна марка на Общността EPIGRAN - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 - Жалба, явно лишена от всякакво правно основание)
   (2008/C 285/74)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: Matthias Rath (Кейп Таун, Южна Африка) (представители: S. Ziegler, C. Kleiner и F. Dehn, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: G. Schneider)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: Dr. Grandel GmbH (Augsburg, Германия) (представител: G. Hodapp, avocat)
   Предмет
   Жалба срещу решение на първи апелативен състав на СХВП от 5 октомври 2006 г. (преписка R 1069/2005-1) относно производство по възражение между Dr. Grandel GmbH и Matthias Rath.
   Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата като явно лишена от всякакво правно основание.

               2.

               Matthias Rath понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП) и Dr. Grandel GmbH.

      (1)  ОВ C 42, 24.2.2007 г.


title: Дело T-486/09: Решение на Общия съд от 16 септември 2013 г. — Полша/Комисия (ФЕОГА — Секция „Гарантиране“ — ЕФГЗ и ЕЗФРСР — Разходи, които се изключват от общностно финансиране — Мерки за развитие на селските райони — Необлагодетелствани райони и „агроекология“ — Фиксирана финансова корекция — Разходи, направени от Полша — Контролни доклади — Ефективност на контрола — Система на санкции — Задължение за мотивиране)

text:
               9.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 325/21

         Решение на Общия съд от 16 септември 2013 г. — Полша/Комисия
   (Дело T-486/09) (1)

   (ФЕОГА - Секция „Гарантиране“ - ЕФГЗ и ЕЗФРСР - Разходи, които се изключват от общностно финансиране - Мерки за развитие на селските райони - Необлагодетелствани райони и „агроекология“ - Фиксирана финансова корекция - Разходи, направени от Полша - Контролни доклади - Ефективност на контрола - Система на санкции - Задължение за мотивиране)
   2013/C 325/35
   Език на производството: полски

      Страни

      Жалбоподател: Република Полша (представители: първоначално M. Szpunar, впоследствие M. Szpunar и B. Majczyna, и накрая B. Majczyna и S. Balcerak)

      Ответник: Европейска комисия (представители: P. Rossi и M. Owsiany-Hornung)

      Предмет

   Искане за частична отмяна на Решение 2009/721/ЕО на Комисията от 24 септември 2009 г. за изключване от финансиране от страна на Общността на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА), секция „Гарантиране“, на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (ОВ L 257, стр. 28).

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Република Полша да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 51, 27.2.2010 г.


title: Дело C-378/16 P: Жалба, подадена на 7 юли 2016 г. от Inclusion Alliance for Europe GEIE срещу определението, постановено от Общия съд (девети състав) на 21 април 2016 г. по дело T-539/13, Inclusion Alliance for Europe/Комисия

text:
               5.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 326/17

         Жалба, подадена на 7 юли 2016 г. от Inclusion Alliance for Europe GEIE срещу определението, постановено от Общия съд (девети състав) на 21 април 2016 г. по дело T-539/13, Inclusion Alliance for Europe/Комисия
   (Дело C-378/16 P)
   (2016/C 326/29)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Inclusion Alliance for Europe GEIE (представител: S. Famiani, avvocato)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да отмени обжалваното определение,

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   С Решение от юли 2013 г. Европейската комисия иска от Inclusion Alliance for Europe да заплати сума в общ размер от 212 411,89 EUR за проектите № 224482 (MARE), № 216820 (SENIOR), № 225010 (ECRN). Inclusion Alliance for Europe подава жалба за отмяна на решението до Общия съд, който се произнася с определение по член 126 от Процедурния правилник на Общия съд.
   Inclusion Alliance for Europe иска обжалваното определение да бъде отменено изцяло по изложените по-долу съображения.
   В обжалваното определение общите принципи на правото на Съюза не са взети предвид и приложени при разглеждане на жалбата срещу решението на Комисията.
   Общият съд неправилно приема, че доводите в писмената реплика са основания, изложени за първи път, при положение че става въпрос за изясняване на вече изложените в жалбата основания и доводи, поради което няма нарушение на член 44, параграф 1 от Процедурния правилник на Общия съд.
   Мотивите на Общия съд относно възраженията, основани на приложимите в процедурата за одит общностни принципи, са непълни, дори липсват такива, той неправилно свързва фактите по случая с тълкуването/нарушаването на договор, вместо да вземе предвид нарушението на общите принципи на правото на Съюза.
   В обжалваното определение общите принципи на правото на Съюза не са надлежно взети предвид и приложени във връзка с искането срещу Европейската комисия относно неоснователното обогатяване и поправянето на вредите.


title: Дело C-537/13: Преюдициално запитване, отправено от Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Литва) на 14 октомври 2013 г. — Birutė Šiba/Arūnas Devėnas

text:
               11.1.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 9/17

         Преюдициално запитване, отправено от Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Литва) на 14 октомври 2013 г. — Birutė Šiba/Arūnas Devėnas
   (Дело C-537/13)
   2014/C 9/27
   Език на производството: литовски

      Запитваща юрисдикция

   Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Birutė Šiba

      Ответник: Arūnas Devėnas

      Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли да се разглежда като потребител по смисъла на законодателството на ЕС за защита на потребителите физическо лице, което получава правни услуги срещу възнаграждение съгласно договори за правни услуги, сключени с адвокат (advokatas), като тези услуги се предоставят по дела, които вероятно са свързани с личните интереси на физическото лице (развод, делба на имущество, придобито по време на брака и т.н.)?

               2.

               Трябва ли да се разглежда като търговец по смисъла на законодателството на ЕС за защита на потребителите адвокат (advokatas) (представител на „[свободна] професия“), който е сключил с физическо лице договор за предоставяне на правни услуги срещу възнаграждение, който го задължава да извърши правните услуги по такъв начин, че физическото лице да може да постигне цели, които не са свързани с неговото занятие или професия?

               3.

               Попадат ли в приложното поле на Директива 93/13/ЕИО (1) на Съвета от 5 април 1993 г. относно неравноправните клаузи в потребителските договори договорите за предоставяне на правни услуги срещу възнаграждение, сключени от адвокат (advokatas) при осъществяване на неговата професионална дейност като представител на свободна професия?

               4.

               Ако отговорът на третия въпрос е утвърдителен, следва ли за определянето на тези договори като потребителски да се прилагат общи критерии, или те трябва да бъдат признати за потребителски договори съгласно специални критерии? Ако за определянето на тези договори като потребителски е необходимо прилагането на специални критерии, какви са тези критерии?

      (1)  ОВ L 95, стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273.


title: Дело T-122/08: Определение на Първоинстанционния съд от 16 юни 2008 г. — Кипър/Комисия

text:
               30.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 223/59

         Определение на Първоинстанционния съд от 16 юни 2008 г. — Кипър/Комисия
   (Дело T-122/08) (1)

   (2008/C 223/111)

      Език на производството: гръцки

   Председателят на първи състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 142, 7.6.2008 г.


title: Дело C-400/08: Иск, предявен на 16 септември 2008 г.  — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания

text:
               8.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 285/29

         Иск, предявен на 16 септември 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания
   (Дело C-400/08)
   (2008/C 285/48)
   Език на производството: испански
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: E. Traversa и R. Vidal Puig, подпомагани от C. Fernández Vicién и I. Moreno-Tapia Rivas, abogadas)

      Ответник: Кралство Испания
   Искания на ищеца

               —

               Да се установи, че като налага ограничения за установяването на търговски обекти, произтичащи от Закон № 7/1996 за търговията на дребно и от правната уредба на същия въпрос на автономна област Каталуния (Закон № 18/2005 за търговските съоръжения; Декрет № 378/2006 за прилагане на Закон № 18/2005; и Декрет № 379/2006 за утвърждаване на нов териториален секторен план за търговските съоръжения), Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по член 43 ЕО.

               —

               да се осъди Кралство Испания да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Разглежданите испанска и каталанска правна уредба (Закон № 7/1996, каталански Закон № 18/2005, каталански Декрет № 378/2006 и Декрет № 379/2006) изискват от всеки оператор, който желае да започне, да разшири или промени дейността си, да премести или прехвърли голям търговски център, да получи лиценз от Generalidad в допълнение към задължителния общински лиценз за започване на дейност, чиято цел е да установи дали обектът е съобразен с действащите норми за селищно устройство. Предоставянето на търговски лицензи зависи от преценката на редица фактори, сред които е съответствието на проекта с териториалния секторен план за търговските съоръжения, така че не може да се даде разрешение за обект, който не отговаря на всички решения на плана, на местонахождението на проекта в консолидираната градска територия и на степента на установеност на предприятието кандидат.
   Комисията счита, че разглежданите испанска и каталанска правна уредба представляват необосновани ограничения на свободата на установяване по смисъла на член 43 от Договора за ЕО по следните причини:

               1.

               Изискването, в допълнение към общинското разрешение, за търговско разрешение, което се издава въз основа на критерии, свързани не само с устройството на територията и с околната среда, а също и с възможното икономическо отражение на установяването на нови големи търговски обекти от определен вид върху структурата на конкуренцията на пазара на дистрибуция и с проверка за наличието на „пазарна необходимост“, прави много трудно установяването на определени видове големи търговски обекти.

               2.

               Разглежданата национална правна уредба има дискриминационно действие, като облагодетелства установяването на по-малки търговски центрове (които съответстват на традиционната структура на търговската дистрибуция в Каталуния и следователно на местната структура на търговията) спрямо големите търговски центрове (които съответстват на модела за дистрибуция, използван от дружества от други държави-членки).

         Комисията счита, че тази правна уредба не може да бъде обоснована с посочените в член 46 от Договора за ЕО причини (обществен ред, обществена сигурност или обществено здраве), на които впрочем националните власти не са се позовали.
   Комисията счита, че съображенията, на които са се позовали испанските власти — защита на потребителите (защита на малките търговски обекти, за да се осигури наличието на конкурентно предлагане на всеки пазар, защита на околната среда и на градската среда), не могат да се приемат по следните причини:

               1.

               Установените от разглежданата права уредба критерии всъщност имат за цел не да защитят потребителите, както твърдят националните власти, а да облагодетелстват малките търговски обекти в ущърб на големите фирми за търговска дистрибуция. Следователно мерките не са в състояние да постигнат твърдяната цел, тъй като всъщност преследват икономически цели.

               2.

               Разглежданите мерки надхвърлят това, което е необходимо за постигането на преследваните цели. При всяко положение в тежест на националните власти е да докажат, че целите, на които се позовават, не биха могли да бъдат постигнати с мерки, налагащи по-малко ограничения.


title: Дело T-515/09 P: Определение на Общия съд от 18 октомври 2010 г. — Marcuccio/Комисия (Обжалване — Публична служба — Длъжностни лица — Отказ на институция да преведе решение — Отчасти явно недопустима и отчасти явно неоснователна жалба)

text:
               18.12.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 346/41

         Определение на Общия съд от 18 октомври 2010 г. — Marcuccio/Комисия
   (Дело T-515/09 P) (1)

   (Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Отказ на институция да преведе решение - Отчасти явно недопустима и отчасти явно неоснователна жалба)
   2010/C 346/83
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: G. Cipressa, avocat)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: J. Currall и C. Berardis-Kayser, подпомагани от A. Dal Ferro, avocat)

      Предмет

   Жалба, подадена срещу Определение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (първи състав) от 7 октомври 2009 г. по дело Marcuccio/Комисия (F-3/08, все още непубликувано в Сборника), с която се иска отмяната на това определение

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Г-н Luigi Marcuccio понася направените от него съдебни разноски, както и разноските, направени от Европейската комисия във връзка с настоящото производство.

      (1)  ОВ C 51, 27.2.2010 г.


title: Дело C-152/05: Решение на Съда (втори състав) от 17 януари 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Федерална република Германия (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Членове 18 ЕО, 39 ЕО и 43 ЕО — Национална правна уредба — Условия за предоставяне на субсидия за построяване или придобиване на жилище за лични жилищни цели — Жилище, което трябва да се намира на територията на съответната държава-членка)

text:
               8.3.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 64/4

         Решение на Съда (втори състав) от 17 януари 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Федерална република Германия
   (Дело C-152/05) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Членове 18 ЕО, 39 ЕО и 43 ЕО - Национална правна уредба - Условия за предоставяне на субсидия за построяване или придобиване на жилище за лични жилищни цели - Жилище, което трябва да се намира на територията на съответната държава-членка)
   (2008/C 64/03)
   Език на производството: немски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: R. Lyal и K. Gross)

      Ответник: Федерална република Германия (представители: M. Lumma и C. Schulze-Bahr)
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Нарушаване на членове 18 ЕО, 39 ЕО и 43 ЕО — Национално законодателство, което предвижда предоставяне на парична помощ за жилище (Eigenheimzulage) при построяване или придобиване на лично жилище единствено на данъчнозадължени лица за облагаемия световен доход в тази държава-членка и единствено за жилища, намиращи се в тази държава
   Диспозитив

               1)

               Като изключва в § 2, алинея 1, първо изречение от Закона за субсидиите за недвижимата собственост (Eigenheimzulagengesetz) в редакцията му, обнародвана през 1997 г., изменен с Допълнителния закон за държавния бюджет за 2004 г. (Haushaltsbegleitgesetz, 2004 г.), възможността за жилищата, намиращи се в друга държава-членка, да се ползва субсидията за недвижима собственост, предоставяна на данъчнозадължените лица за облагаемия им с данък върху доходите световен доход, Федерална република Германия не е изпълнила задълженията си по членове 18 ЕО, 39 ЕО и 43 ЕО.

               2)

               Осъжда Федерална република Германия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 132, 28.5.2005 г.


title: Дело C-677/16: Преюдициално запитване от Juzgado de lo Social № 33 de Madrid (Испания), постъпило на 29 декември 2016 г. — Montero Mateos/Agencia Madrileña de Atención Social de la Consejería de Políticas Sociales y Familia de la Comunidad Autónoma de Madrid

text:
               20.3.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 86/15

         Преюдициално запитване от Juzgado de lo Social № 33 de Madrid (Испания), постъпило на 29 декември 2016 г. — Montero Mateos/Agencia Madrileña de Atención Social de la Consejería de Políticas Sociales y Familia de la Comunidad Autónoma de Madrid
   (Дело C-677/16)
   (2017/C 086/19)
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Juzgado de lo Social № 33 de Madrid

      Страни в главното производство

      Ищец: Montero Mateos

      Ответник: Agencia Madrileña de Atención Social de la Consejería de Políticas Sociales y Familia de la Comunidad Autónoma de Madrid

      Преюдициален въпрос

   Трябва ли клауза 4, параграф 1 от Рамковото споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP), включено в правния ред на Съюза посредством Директива 1999/70 на Съвета на Съюза (1), да се тълкува в смисъл, че прекратяването на срочния трудов договор за „interinidad“, сключен за временно заемане на свободна длъжност, поради изтичане на срока, с оглед на който договорът е сключен между работодателя и работника, представлява обективна причина, поради която в тази хипотеза националният законодател може да не предвиди никакво обезщетение при прекратяване на трудовото правоотношение, при положение че за работник на трудов договор за неопределено време, който се намира в сходно положение и е уволнен по обективни причини, се предвижда обезщетение в размер на възнаграждението за 20 дни за всяка прослужена година?

      (1)  ОВ L 175, 1999 г., стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 129.


title: Дело T-185/04: Определение на Първоинстанционния съд от 11 септември 2007 г. — Lancôme/СХВП — Baudon (AROMACOSMETIQUE) ( Марка на Общността — Процедура по обявяване в недействителност — Словна марка на Общността AROMACOSMETIQUE — По-ранна национална словна марка AROMACOSMETIQUE — Недействителност на по-ранната национална словна марка — Липса на основание за постановяване на решение по същество )

text:
               24.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 283/26

         Определение на Първоинстанционния съд от 11 септември 2007 г. — Lancôme/СХВП — Baudon (AROMACOSMETIQUE)
   (Дело T-185/04) (1)

   („Марка на Общността - Процедура по обявяване в недействителност - Словна марка на Общността AROMACOSMETIQUE - По-ранна национална словна марка AROMACOSMETIQUE - Недействителност на по-ранната национална словна марка - Липса на основание за постановяване на решение по същество“)
   (2007/C 283/47)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Lancôme parfums et beauté & Cie SNC (Париж, Франция) (представител: M. Antoine-Lalance, avocat)

      Ответник по жалбата: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Jacqueline Baudon (Париж, Франция)
   Предмет
   Жалба, подадена срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 11 март 2004 г. (дело R 39/2002-4) във връзка с процедурата по обявяване в недействителност 155 C 000866335/1 между г-жа Jacqueline Baudon и Lancôme parfums et beauté & Cie SNC.
   Диспозитив

               1)

               Липсва основание за постановяване на решение по същество по жалбата.

               2)

               Всяка страна да понесе направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 217, 28.8.2004 г.


title: Дело T-493/13: Жалба, подадена на 13 септември 2013 г. — Schmidt Spiele/СХВП (изображение на дъска за игра)

text:
               9.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 325/49

         Жалба, подадена на 13 септември 2013 г. — Schmidt Spiele/СХВП (изображение на дъска за игра)
   (Дело T-493/13)
   2013/C 325/78
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Schmidt Spiele GmbH (Берлин, Германия) (представител: T. Sommer, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на първи апелативен състав на СХВП от 3 юли 2013 г. по преписка R 1768/2012-1,

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски,

               —

               да определи дата за съдебно заседание.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка, която съдържа изображение на дъска за игра за стоки и услуги от класове 9, 16, 28 и 41 —заявка за марка на Общността № 10 592 095.

      Решение на проверителя: отхвърля заявката за регистрация.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, буква б) и параграф 3 от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-251/06: Решение на Съда (четвърти състав) от 8 ноември 2007 г. (преюдициално запитване от Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Linz — Австрия) — Firma Ing. Auer — Die Bausoftware GmbH/Finanzamt Freistadt Rohrbach Urfahr (Косвени данъци — Прираст на капитала — Преместване на седалището на дружество — Отмяна на данъка върху вноски в капитала, за който данъчнозадължено е дружество)

text:
               22.12.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 315/17

         Решение на Съда (четвърти състав) от 8 ноември 2007 г. (преюдициално запитване от Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Linz — Австрия) — Firma Ing. Auer — Die Bausoftware GmbH/Finanzamt Freistadt Rohrbach Urfahr
   (Дело C-251/06) (1)

   (Косвени данъци - Прираст на капитала - Преместване на седалището на дружество - Отмяна на данъка върху вноски в капитала, за който данъчнозадължено е дружество)
   (2007/C 315/28)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Linz
   Страни в главното производство

      Ищец: Firma Ing. Auer — Die Bausoftware GmbH

      Ответник: Finanzamt Freistadt Rohrbach Urfahr
   Предмет
   Преюдициално запитване — Unabhängiger Finanzsenat — Тълкуване на член 4, параграф 1, букви а) и ж), на член 4, параграф 3, буква б) и на член 7, параграф 2 от Директива 69/335/ЕИО на Съвета от 17 юли 1969 г. относно косвените данъци върху прираста на капитала (ОВ L 269, стр. 12), изменена с Директива 85/303/ЕИО на Съвета от 10 юни 1985 г. (ОВ L 156, стр. 23) — Данък върху вноски в капитала, наложен на дружество, което е преместило мястото на действителното си управление от държава-членка, която е премахнала данъка върху вноски в капитала, в държава-членка, която облага с данък вноските в капитала
   Диспозитив
   Член 4, параграф 1, буква ж) и параграф 3, буква б) от Директива 69/335/ЕИО на Съвета от 17 юли 1969 г. относно косвените данъци върху прираста на капитала, изменена с Директива 85/303/ЕИО на Съвета от 10 юни 1985 г. и с Акта относно условията за присъединяване на Република Австрия, Република Финландия и Кралство Швеция и промените в договорите, на които се основава Европейският съюз, трябва да бъде тълкуван в смисъл, че отказът на държава-членка да облага с данък върху вноски в капитала не е пречка за това дружество, попадащо в някоя от категориите, посочени в член 3, параграф 1, буква а) от тази директива, да бъде квалифицирано като капиталово за целите на облагането с данък върху вноски в капитала по смисъла на член 4, параграф 1, буква ж) от посочената директива при преместване на мястото на действителното му управление от тази държава-членка в друга държава-членка, където все още се събира такъв данък. Такова тълкуване обаче не трябва да доведе до облагодетелстване на поведение, което се характеризира със създаването на изкуствени конструкции, целящи единствено получаването на данъчно предимство. Препращащата юрисдикция следва да провери дали фактическата обстановка в делото по главното производство съдържа обективни факти, съставляващи такава практика на злоупотреба.

      (1)  ОВ C 212, 2.9.2006 г.


title: Дело C-152/13: Преюдициално запитване, отправено от Finanzgericht Düsseldorf (Германия) на 26 март 2013 г. — Holger Forstmann Transporte GmbH & Co. KG/Hauptzollamt Münster

text:
               29.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 189/2

         Преюдициално запитване, отправено от Finanzgericht Düsseldorf (Германия) на 26 март 2013 г. — Holger Forstmann Transporte GmbH & Co. KG/Hauptzollamt Münster
   (Дело C-152/13)
   2013/C 189/02
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Finanzgericht Düsseldorf

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Holger Forstmann Transporte GmbH & Co. KG

      Ответник: Hauptzollamt Münster

      Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли понятието за производител по смисъла на член 24, параграф 2, първо тире от Директива 2003/96/ЕО (1) на Съвета от 27 октомври 2003 година относно преструктурирането на правната рамката на Общността за данъчно облагане на енергийните продукти и електроенергията да се тълкува в смисъл, че обхваща и конструкторите на каросерии и дистрибуторите, когато в процеса на производството на превозното средство те го оборудват с резервоари за гориво, а самият производствен процес по технически и/или икономически причини се извършва чрез разделяне на работата между няколко самостоятелни предприятия?

               2.

               При утвърдителен отговор на първия въпрос: в такива случаи как трябва да се тълкува условието по член 24, параграф 2, първо тире от Директива 2003/96 моторното превозно средство да е „от същия тип“?

      (1)  ОВ L 283, стр. 51; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 2, стр. 98.


title: Дело C-387/08 P: Жалба, подадена на 27 август 2008 г. от VDH Projektentwicklung GmbH и Edeka Handelsgesellschaft Rhein-Ruhr mbH срещу Определение на Първоинстанционния съд (втори състав) от 25 юни 2008 г. по дело T-185/08, VDH Projektentwicklung GmbH и Edeka Handelsgesellschaft Rhein-Ruhr mbH/Комисия на Европейските общности

text:
               20.6.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 141/22

         Жалба, подадена на 27 август 2008 г. от VDH Projektentwicklung GmbH и Edeka Handelsgesellschaft Rhein-Ruhr mbH срещу Определение на Първоинстанционния съд (втори състав) от 25 юни 2008 г. по дело T-185/08, VDH Projektentwicklung GmbH и Edeka Handelsgesellschaft Rhein-Ruhr mbH/Комисия на Европейските общности
   (Дело C-387/08 P)
   2009/C 141/39
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподатели: VDH Projektentwicklung GmbH и Edeka Handelsgesellschaft Rhein-Ruhr mbH (представител: C. Antweiler, Rechtsanwalt)

      Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности
   На 27 август 2008 г. VDH Projektentwicklung GmbH и Edeka Handelsgesellschaft Rhein-Ruhr mbH подават пред Съда на Европейските общности жалба срещу Определение на Първоинстанционния съд на Европейските общности от 25 юни 2008 г. по дело Т-185/08, VDH Projektentwicklung GmbH и Edeka Handelsgesellschaft Rhein-Ruhr mbH/Комисия на Европейските общности. Представител на жалбоподателите е адв. д-р Clemens Antweiler, Rotthege Wassermann & Partner, Postfach 20 06 69, DE-40103 Düsseldorf.
   С Определение от 3 април 2009 г. Съдът на Европейските общности (седми състав) отхвърля жалбата и осъжда жалбоподателите да заплатят съдебните разноски.


title: Дело T-536/08: Решение на Общия съд от 13 септември 2013 г. — Huvis/Съвет (Дъмпинг — Внос на полиестерни щапелни влакна с произход от Южна Корея — Продължаване на действието на антидъмпингово мито в резултат на частично междинно преразглеждане — Жалба за отмяна — Пряко и лично засягане — Допустимост — Равно третиране и недопускане на дискриминация — Член 9, параграф 5 и член 21, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 384/96 (понастоящем член 9, параграф 5 и член 21, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1225/2009)

text:
               26.10.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/17

         Решение на Общия съд от 13 септември 2013 г. — Huvis/Съвет
   (Дело T-536/08) (1)

   (Дъмпинг - Внос на полиестерни щапелни влакна с произход от Южна Корея - Продължаване на действието на антидъмпингово мито в резултат на частично междинно преразглеждане - Жалба за отмяна - Пряко и лично засягане - Допустимост - Равно третиране и недопускане на дискриминация - Член 9, параграф 5 и член 21, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 384/96 (понастоящем член 9, параграф 5 и член 21, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1225/2009)
   2013/C 313/30
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Huvis Corp. (Сеул, Южна Корея) (представители: първоначално J.-F. Bellis, F. Di Gianni и R. Antonini, впоследствие J.-F. Bellis, F. Di Gianni и A. Scalini, avocats)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: J.-P. Hix и B. Driessen, подпомагани първоначално от G. Berrisch и G. Wolf, впоследствие от G. Berrisch, avocats)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: първоначално M. França и H. van Vliet, впоследствие M. França и J.-F. Brakeland)

      Предмет

   Искане за отмяна на Регламент (ЕО) № 893/2008 на Съвета от 10 септември 2008 година за продължаване на действието на антидъмпинговото мито върху вноса на полиестерни щапелни влакна с произход от Беларус, Китайската народна република, Саудитска Арабия и Корея в резултат на частично междинно преразглеждане съгласно член 11, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 384/96 (ОВ L 247, стр. 1) в частта относно жалбоподателя.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Huvis Corp. понася направените от него съдебни разноски, като и тези на Съвета на Европейския съюз.

               3.

               Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 55, 7.3.2009 г.


title: Дело C-547/15: Преюдициално запитване от Kúria (Унгария), постъпило на 20 октомври 2015 г. — Interservice d.o.o. Koper/Sándor Horváth

text:
               25.1.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 27/9

         Преюдициално запитване от Kúria (Унгария), постъпило на 20 октомври 2015 г. — Interservice d.o.o. Koper/Sándor Horváth
   (Дело C-547/15)
   (2016/C 027/11)
   Език на производството: унгарски

      Запитваща юрисдикция

   Kúria

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Interservice d.o.o. Koper

      Ответник: Sándor Horváth

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли член 96, параграф 2 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 (1) на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността да се тълкува в смисъл, че за превозвач на стоките трябва да се счита не само лицето, сключило с продавача договор за превоз на тези стоки (превозвач по основния договор или основен превозвач), но и лицето, което изцяло или частично извършва превоза въз основа на друг договор за превоз, сключен с превозвача по основния договор или основния превозвач (подизпълнител на превоза)?

               2)

               При утвърдителен отговор на първия въпрос, трябва ли член 96, параграф 2 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността да се тълкува в смисъл, че в случай като разглеждания в главното производство подизпълнителят на превоза е длъжен, преди да продължи превоза на стоката, да се увери надлежно, че основният превозвач действително е представил стоката пред получаващото митническо учреждение при спазване на съответните правила?

      (1)  Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността (OB L 302, 19.10.1992 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 5, стр. 58).


title: Дело T-60/12: Определение на Общия съд от 20 септември 2012 г. — Western Digital и Western Digital Ireland/Комисия

text:
               17.11.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 355/38

         Определение на Общия съд от 20 септември 2012 г. — Western Digital и Western Digital Ireland/Комисия
   (Дело T-60/12) (1)

   2012/C 355/81
   Език на производството: английски
   Председателят на втори състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 98, 31.3.2012 г.


title: Дело T-528/11: Жалба, подадена на 6 октомври 2011 г. — Aloe Vera of America/СХВП — Diviril (FOREVER)

text:
               10.12.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 362/18

         Жалба, подадена на 6 октомври 2011 г. — Aloe Vera of America/СХВП — Diviril (FOREVER)
   (Дело T-528/11)
   2011/C 362/27
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Aloe Vera of America, Inc. (Далас, Съединени американски щати) (представители: R. Niebel и F. Kerl, lawyers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Diviril-Distribuidora de Viveres do Ribatejo, Lda (Alenquer, Португалия)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 8 август 2011 г. по преписка R 742/2010-4 и

               —

               да се осъди жалбоподателят и евентуално другата страна в производството пред апелативния състав да платят съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративната марка „FOREVER“ за стоки от класове 3, 5, 30, 31 и 32 — заявка за регистрация като марка на Общността № 5617089

      Притежател на марката или знака, на която/който се прави позоваване в процедурата по възражение: другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка или знак, на която/който се прави позоваване в подкрепа на възражението: регистрация № 297697 в Португалия на фигуративната марка „4 EVER“ за стоки от клас 32

      Решение на отдела по споровете: уважава възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав (i) не е преценил правилно предоставеното от другата страна в производството пред апелативния състав доказателство относно използването, (ii) не е установил правилно фонетичните различия между конфликтните марки, (iii) не е установил правилно концептуалните различия между конфликтните марки и (iv) не е установил правилно визуалните различия между конфликтните марки.


title: Дело T-123/17: /Жалба, подадена на 28 февруари 2017 г. — Exaa Abwicklungsstelle für Energieprodukte/ACER

text:
               24.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/26

         /Жалба, подадена на 28 февруари 2017 г. — Exaa Abwicklungsstelle für Energieprodukte/ACER
   (Дело T-123/17)
   (2017/C 129/40)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Exaa Abwicklungsstelle für Energieprodukte AG (Виена, Австрия) (представител: B. Rajal, Rechtsanwalt)

      Ответник: Агенция за сътрудничество между регулаторите на енергия (ACER)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на Апелативния съвет към ответника, постановено на 17 февруари 2017 г. по образуваното по постъпила жалба дело A-001-2017 (consolidated) в частта му относно отхвърлянето на молбата за встъпване, и

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три основания.

               1.

               Първо основание: нарушение на член 11 от процедурния правилник на Апелативния съвет към ответника, както и нарушение на член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз, тъй като Апелативният съвет неправомерно приел, че жалбоподателят има оправдан интерес от изхода на производството по обжалване.

               2.

               Второ основание: нарушение на член 296, параграф 2 ДФЕС (тежко нарушение на задължението за мотивиране).

               3.

               Трето основание: нарушение на правото на изслушване на жалбоподателя, тъй като Апелативният съвет не връчил на жалбоподателя становището на ответника по молбата на жалбоподателя за встъпване.


title: Дело C-628/13: Решение на Съда (втори състав) от 11 март 2015 г. (преюдициално запитване от Cour de cassation — Франция) — Jean-Bernard Lafonta/Autorité des marchés financiers (Преюдициално запитване — Сближаване на законодателствата — Директива 2003/6/ЕО — Член 1, точка 1 — Директива 2003/124/ЕО — Член 1, параграф 1 — Вътрешна информация — Понятие за „точна информация“ — Евентуално въздействие в определена посока върху цената на финансовите инструменти)

text:
               4.5.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 146/5

         Решение на Съда (втори състав) от 11 март 2015 г. (преюдициално запитване от Cour de cassation — Франция) — Jean-Bernard Lafonta/Autorité des marchés financiers
   (Дело C-628/13) (1)

   ((Преюдициално запитване - Сближаване на законодателствата - Директива 2003/6/ЕО - Член 1, точка 1 - Директива 2003/124/ЕО - Член 1, параграф 1 - Вътрешна информация - Понятие за „точна информация“ - Евентуално въздействие в определена посока върху цената на финансовите инструменти))
   (2015/C 146/06)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour de cassation

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Jean-Bernard Lafonta

      Ответник: Autorité des marchés financiers

      Диспозитив

   Член 1, точка 1 от Директива 2003/6/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2003 година относно търговията с вътрешна информация и манипулирането на пазара (пазарна злоупотреба) и член 1, параграф 1 от Директива 2003/124/ЕО на Комисията от 22 декември 2003 година за прилагане на Директива 2003/6 относно определението и публичното оповестяване на вътрешна информация и относно определението за манипулиране на пазара трябва да се тълкуват в смисъл, че не изискват, за да се счита дадена информация за точна по смисъла на тези разпоредби, да е възможно да се приеме с достатъчна степен на вероятност, че евентуалното ѝ отражение върху курса на съответните финансови инструменти ще се осъществи в определена посока, след като тя бъде направена публично достояние.

      (1)  ОВ C 39, 8.2.2014 г.


title: Дело C-363/16: Иск, предявен на 30 юни 2016 г. — Европейска комисия/Република Гърция

text:
               22.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 305/19

         Иск, предявен на 30 юни 2016 г. — Европейска комисия/Република Гърция
   (Дело C-363/16)
   (2016/C 305/27)
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: A. Bouchagiar и B. Stromsky)

      Ответник: Република Гърция

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е приела в предоставения срок всички необходими мерки за изпълнение на Решение на Комисията от 22 февруари 2012 г. относно държавна помощ, приведена в действие от Гърция за Enómeni Klostoÿfantourgía [United Textiles] (Мярка за държавна помощ № SA.26534 (C 27/10, ex NN 6/09) или, във всички случаи, като не е информирала надлежно Комисията за мерките, приети по силата на член 4 от решението, Република Гърция не е изпълнила задълженията си по членове 2, 3 и 4 от посоченото решение, както и по Договора за функционирането на Европейския съюз,

               —

               да се осъди Република Гърция да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

               1.

               Съгласно Решението на Комисията от 22 февруари 2012 г. относно държавна помощ № SA.26534 Република Гърция е длъжна да събере в срок от четири месеца несъвместимите държавни помощи, предоставени на Enómeni Klostoÿfantourgía [United Textiles], а именно държавната гаранция от 2007 г. и разсрочването на просрочени задължения за социални осигуровки от 2009 г., и да информира надлежно Комисията за приетите за тази цел мерки.

               2.

               Република Гърция обаче не е събрала тези помощи в срок от четири месеца, както е била длъжна да направи. Освен това, Република Гърция все още не е предприела необходимите действия по изпълнение на решението. За да проучат възможността за възстановяване на дейността на Enómeni Klostoÿfantourgía [United Textiles], с нормативен акт от 30 декември 2015 г. гръцките власти са спрели за срок от шест месеца производството по продажба на публичен търг на имуществото на това дружество, без обаче да съберат несъвместимите помощи. Във всички случаи Република Гърция не е информирала надлежно Комисията за релевантните действия по изпълнение на решението.


title: Дело F-53/14: Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 7 юли 2015 г. — WR (*)/Комисия (Публична служба — Възнаграждение — Семейни надбавки — Надбавка за дете на издръжка — Член 2, параграф 4 от приложение VII към Правилника — Лице, приравнено на дете на издръжка — Лице, което длъжностното лице е задължено да издържа и чиято издръжка му налага големи разходи — Условия за предоставяне — Отнемане на надбавката — Възстановяване на неоснователно получени суми съгласно член 85 от Правилника)

text:
20150731051616822015/C 270/58532014TFPC27020150817BG01BGINFO_JUDICIAL20150707434422Дело F-53/14: Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 7 юли 2015 г. —  (
         *1
      )/Комисия (Публична служба — Възнаграждение — Семейни надбавки — Надбавка за дете на издръжка — Член 2, параграф 4 от приложение VII към Правилника — Лице, приравнено на дете на издръжка — Лице, което длъжностното лице е задължено да издържа и чиято издръжка му налага големи разходи — Условия за предоставяне — Отнемане на надбавката — Възстановяване на неоснователно получени суми съгласно член 85 от Правилника)
   (
         *1
      )	Информацията е заличена в съответствие с правната рамка относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни.
 ---documentbreak--- C2702015BG4320120150707BG0058432442Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 7 юли 2015 г. —  (
         *1
      )/Комисия
   (Дело F-53/14) (
         1
      )
   „(Публична служба — Възнаграждение — Семейни надбавки — Надбавка за дете на издръжка — Член 2, параграф 4 от приложение VII към Правилника — Лице, приравнено на дете на издръжка — Лице, което длъжностното лице е задължено да издържа и чиято издръжка му налага големи разходи — Условия за предоставяне — Отнемане на надбавката — Възстановяване на неоснователно получени суми съгласно член 85 от Правилника)“2015/C 270/58Език на производството: английски
      Страни

      Жалбоподателка: (
         *1
      ) (представител: V. Simeons, адвокат)

      Ответник: Европейска комисия (представители: T. S. Bohr и A.-C. Simon)

      Предмет на делото

   Искане за отмяна, от една страна, на решенията, с които се отнема надбавката за лице на издръжка, отпусната на жалбоподателката в полза на нейната майка, и се прекратява осигуряването на последната по общата здравноосигурителна схема на европейските институции (ОЗОС), и от друга страна, на решенията за възстановяване на неоснователно получените суми.

      Диспозитив на решението

            1)

            Отхвърля жалбата.

            2)

             (
                  *1
               ) понася, наред с направените от нея съдебни разноски, и тези на Европейската комисия.

      (
         *1
      )	Информацията е заличена в съответствие с правната рамка относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни.
   (
         1
      )	ОВ C 421, 24.11.2014 г., стр. 58.


title: Дело C-305/15: Преюдициално запитване от Østre Landsret (Дания), постъпило на 24 юни 2015 г. — Delta Air Lines Inc./Daniel Dam Hansen, Mille Doktor, Carsten Jensen, Mogens Jensen, Dorthe Fabricius, Jens Ejner Rasmussen, Christian Bøje Pedersen, Andreas Fabricius, Mads Wedel Rasmussen, Nicklas Wedel Rasmussen, Thomas Lindstrøm Jensen, Marianne Thestrup Jensen, Erik Lindstrøm Jensen, Jakob Lindstrøm Jensen, Liva Doktor, Peter Lindstrøm Jensen

text:
               7.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 294/36

         Преюдициално запитване от Østre Landsret (Дания), постъпило на 24 юни 2015 г. — Delta Air Lines Inc./Daniel Dam Hansen, Mille Doktor, Carsten Jensen, Mogens Jensen, Dorthe Fabricius, Jens Ejner Rasmussen, Christian Bøje Pedersen, Andreas Fabricius, Mads Wedel Rasmussen, Nicklas Wedel Rasmussen, Thomas Lindstrøm Jensen, Marianne Thestrup Jensen, Erik Lindstrøm Jensen, Jakob Lindstrøm Jensen, Liva Doktor, Peter Lindstrøm Jensen
   (Дело C-305/15)
   (2015/C 294/46)
   Език на производството: датски

      Запитваща юрисдикция

   Østre Landsret

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Delta Air Lines Inc.

      Ответници: Daniel Dam Hansen, Mille Doktor, Carsten Jensen, Mogens Jensen, Dorthe Fabricius, Jens Ejner Rasmussen, Christian Bøje Pedersen, Andreas Fabricius, Mads Wedel Rasmussen, Nicklas Wedel Rasmussen, Thomas Lindstrøm Jensen, Marianne Thestrup Jensen, Erik Lindstrøm Jensen, Jakob Lindstrøm Jensen, Liva Doktor, Peter Lindstrøm Jensen

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли членове 5 и 7 от Регламент (EC) № 261/2004 (1) на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 г. да се тълкуват в смисъл, че пътниците на авиокомпании могат да имат право на повече от едно обезщетение по този регламент въз основа на една и съща резервация, когато полетът, към който опериращият въздушен превозвач ги е прехвърлил, е отменен или е закъснял с повече от три часа, в резултат на което обезщетението по член 7 от същия регламент не би било с фиксиран размер, а би зависело от броя на отменените полети или от значимостта на отмяната и следователно от закъснението?

               2)

               Как евентуален положителен отговор на първия въпрос би могъл да се съвмести с принципа, установен в решение на Съда на ЕС от 19 ноември 2009 г. по дело Sturgeon и др. (C-402/07 и C-432/07, ECLI:EU:C:2009:716), че член 5 от споменатия регламент трябва да се тълкува в смисъл, че пътниците на закъснели полети следва да се приравнят на пътници на отменени полети за целите на прилагането на правилата за обезщетяване, след като в решение от 23 октомври 2012 г. по дело Nelson и др. (C-581/10 и C-629/10, ECLI:EU:C:2012:657) Съдът на ЕС приема, че закъснения над три часа не се вземат предвид при изчисляването на обезщетението с фиксиран размер?

      (1)  Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91 (ОВ L 46, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218).


title: Дело C-105/14: Решение на Съда (голям състав) от 8 септември 2015 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Cuneo — Италия) — наказателно производство, образувано срещу Ivo Taricco и др. (Преюдициално запитване — Наказателно производство относно престъпления в областта на данъка върху добавената дейност (ДДС) — Член 325 ДФЕС — Национално законодателство, предвиждащо абсолютни давностни срокове, които могат да доведат до ненаказуемост на престъпленията — Потенциално засягане на финансовите интереси на Европейския съюз — Задължение за националния съд да остави без приложение всяка разпоредба на вътрешното право, която може да засегне предвидените в правото на Съюза задължения на държавите членки)

text:
               3.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 363/11

         Решение на Съда (голям състав) от 8 септември 2015 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Cuneo — Италия) — наказателно производство, образувано срещу Ivo Taricco и др.
   (Дело C-105/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Наказателно производство относно престъпления в областта на данъка върху добавената дейност (ДДС) - Член 325 ДФЕС - Национално законодателство, предвиждащо абсолютни давностни срокове, които могат да доведат до ненаказуемост на престъпленията - Потенциално засягане на финансовите интереси на Европейския съюз - Задължение за националния съд да остави без приложение всяка разпоредба на вътрешното право, която може да засегне предвидените в правото на Съюза задължения на държавите членки))
   (2015/C 363/13)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale di Cuneo

      Страни в главното производство

   Ivo Taricco, Ezio Filippi, Isabella Leonetti, Nicola Spagnolo, Davide Salvoni, Flavio Spaccavento, Goranco Anakiev

      Диспозитив

               1)

               Национална правна уредба на давността за наказателно преследване като съдържащата се в член 160, последна алинея от Наказателния кодекс, изменен със Закон № 251 от 5 декември 2005 г. и тълкуван във връзка с член 161 от този кодекс, която предвижда към момента на настъпването на фактите по главното производство, че действието, с което се прекъсва давността в рамките на наказателно преследване за тежки измами в областта на данъка върху добавената стойност, води до продължаване на давностния срок само с една четвърт от първоначалната му продължителност, може да засегне предвидените в член 325, параграфи 1 и 2 ДФЕС задължения на държавите членки, в случай че тази национална правна уредба възпрепятства налагането на ефективни и възпиращи санкции в значителен брой случаи на тежка измама, засягаща финансовите интереси на Европейския съюз, или предвижда по-дълги давностни срокове за случаите на измама, засягаща финансовите интереси на съответната държава членка, от тези за случаите на измама, засягаща финансовите интереси на Европейския съюз, което националната юрисдикция следва да провери. Националната юрисдикция следва да осигури пълното действие на член 325, параграфи 1 и 2 ДФЕС, като при необходимост остави без приложение разпоредбите на националното право, които биха довели до възпрепятстване на съответната държава членка да изпълни задълженията си, предвидени в член 325, параграфи 1 и 2 ДФЕС.

               2)

               Погасяването по давност, приложимо за престъпления в областта на данъка върху добавената стойност, като предвиденото в член 160, последна алинея от Наказателния кодекс, изменен със Закон № 251 от 5 декември 2005 г. и тълкуван във връзка с член 161 от този кодекс, не може да се преценява с оглед на членове 101 ДФЕС, 107 ДФЕС и 119 ДФЕС.

      (1)  ОВ C 194, 24.6.2014 г.


title: Дело T-688/14: Определение на Общия съд от 2 септември 2015 г. — Airport Handling/Комисия

text:
               16.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 381/61

         Определение на Общия съд от 2 септември 2015 г. — Airport Handling/Комисия
   (Дело T-688/14) (1)

   (2015/C 381/85)
   Език на производството: италиански
   Председателят на четвърти състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 388, 3.11.2014 г.


title: Дело C-431/11: Жалба, подадена на 18 август 2011 г. — Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия/Съвет на Европейския съюз

text:
               22.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 311/26

         Жалба, подадена на 18 август 2011 г. — Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия/Съвет на Европейския съюз
   (Дело C-431/11)
   2011/C 311/43
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: C. Murrell и T. de la Mare, Barrister)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение на Съвета от 6 юни 2011 г. (1) за позицията, която да бъде взета от Европейския съюз в рамките на Съвместния комитет на ЕИП по отношение на изменение на приложение VI (Социална сигурност) и Протокол 37 към Споразумението за ЕИП,

               —

               да се отграничи действието във времето на това решение до приемането от Съвета на основание член 79, параграф 2, буква б) от ДФЕС на ново Решение за позицията, която да бъде взета от Европейския съюз в рамките на Съвместния комитет на ЕИП по отношение на изменение на приложение VI (Социална сигурност) и Протокол 37 към Споразумението за ЕИП, и

               —

               да се осъди Съвета да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   На основание член 264 от ДФЕС Обединеното кралство иска отмяната на Решение 2011/407/ЕС на Съвета от 6 юни 2011 година за позицията, която да бъде взета от Европейския съюз в рамките на Съвместния комитет на ЕИП по отношение на изменение на приложение VI (Социална сигурност) и Протокол 37 към Споразумението за ЕИП (наричано по-нататък „Решението“).
   Обединеното кралство моли Съда:

               а)

               да отмени Решението,

               б)

               след като бъде отменено Решението неговите разпоредби да бъдат оставени в сила до приемането от Съвета на основание член 79, параграф 2, буква б) от ДФЕС на законно Решение за позицията, която да бъде взета от Европейския съюз в рамките на Съвместния комитет на ЕИП по отношение на изменение на приложение VI (Социална сигурност) и Протокол 37 към Споразумението за ЕИП, и

               в)

               да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.

         Решението, което е прието на основание член 48 ДФЕС, опредял позицията, която да бъде възприета от Европейския съюз в рамките на Съвместния комитет на ЕИП при преговорите относно изменението на приложение VI (Социална сигурност) и Протокол 37 към Споразумението за ЕИП.
   Обединеното кралство твърди, че Съветът неправилно е приел Решението на основание член 48 ДФЕС. Съветът е трябвало да приеме подобно решение по-скоро на основание член 79, параграф 2, буква б) от ДФЕС, който предвижда подходяща материалноправна основа за приемането на обща позиция за сключване на международни споразумения с действие в Европейския съюз, което се разпростира върху социалноосигурителните права на граждани на трета стана. Член 48 ДФЕС предоставя законодателна компетентност само по отношение на работници и служители и на самостоятелно заети лица, които са граждани на Европейския съюз. Изричната формулировка на член 79, параграф 2, буква б) дава възможност за предоставяне на права на граждани на трети страни, които пребивават законно на територията на Европейския съюз.
   Съгласно Протокол 21 мерките, приети съгласно или на основание на целия дял V, включително на основание член 79, параграф 2, буква б), се прилагат в Обединеното кралство само ако то е избрало да се присъедини към тези мерки.
   Следователно Обединеното кралство иска отмяната на Решението, с мотива че то е било прието на грешно правно основание и като последица от това Обединеното кралство е било лишено от правата си по Протокол 21.

      (1)  Решение 2011/407/ЕС на Съвета от 6 юни 2011 година за позицията, която да бъде взета от Европейския съюз в рамките на Съвместния комитет на ЕИП по отношение на изменение на приложение VI (Социална сигурност) и Протокол 37 към Споразумението за ЕИП (ОВ L 182, стр. 12).


title: Дело C-312/11: Решение на Съда (четвърти състав) от 4 юли 2013 г. — Европейска комисия/Италианска република (Неизпълнение на задължения от държава членка — Директива 2000/78/ЕО — Член 5 — Създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите — Хора с увреждания — Недостатъчни мерки за транспониране)

text:
               24.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 245/2

         Решение на Съда (четвърти състав) от 4 юли 2013 г. — Европейска комисия/Италианска република
   (Дело C-312/11) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 2000/78/ЕО - Член 5 - Създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите - Хора с увреждания - Недостатъчни мерки за транспониране)
   2013/C 245/03
   Език на производството: италиански

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: J. Enegren и C. Cattabriga)

      Ответник: Италианска република (представители: G. Palmieri, подпомаган от C. Gerardis, avvocato dello Stato)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Неприемане в определения срок на всички необходими разпоредби за съобразяване с член 5 от Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (ОВ L 303, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 7) — Национално законодателство, което предвижда мерки по изпълнение на посочения член, прилагането на които зависи от чисто евентуалното приемане на последващи мерки — Недостатъчни гаранции и подходящо настаняване

      Диспозитив

               1.

               Като не е въвела задължение за всички работодатели да организират в зависимост от нуждите в конкретните случаи подходящо настаняване за всички хора с увреждания, Италианската република не е изпълнила задължението си да транспонира правилно и изцяло член 5 от Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите.

               2.

               Осъжда Италианската република да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 226, 30.7.2011 г.


title: Дело C-563/15: Решение на Съда (десети състав) от 15 март 2017 г. — Европейска комисия/Кралство Испания (Неизпълнение на задължения — Околна среда — Директива 2008/98/ЕО — Членове 13 и 15 — Управление на отпадъците — Защита на здравето на човека и околната среда — Отговорност — Депа за отпадъци)

text:
               15.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 151/9

         Решение на Съда (десети състав) от 15 март 2017 г. — Европейска комисия/Кралство Испания
   (Дело C-563/15) (1)

   ((Неизпълнение на задължения - Околна среда - Директива 2008/98/ЕО - Членове 13 и 15 - Управление на отпадъците - Защита на здравето на човека и околната среда - Отговорност - Депа за отпадъци))
   (2017/C 151/13)
   Език на производството: испански

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: L. Pignataro-Nolin и E. Sanfrutos Cano)

      Ответник: Кралство Испания (представител: A. Gavela Llopis)

      Диспозитив

               1)

               Като не е взело необходимите мерки по отношение на депата в Торемолинос (Малага), Торент де С’Естрет (Андрач, Майорка), Оя де ла Йега де Ариба (Яйса, Лансароте), Баранко де Бутиондо (Пахара, Фуертевентура), Лагуна-Тискаманита (Туинехе, Фуертевентура), Ломо Бланко (Антигуа, Фуертевентура), Монтаня де Амагро (Галдар, Гран Канария), Франха Костера де Ботиха (Галдар, Гран Канария), Куева Лапа (Галдар, Гран Канария), Колмена (Сантяго дел Тейде, Тенерифе), Монтаня Лос Хилес (Лагуна, Тенерифе), Лас Росас (Гуимар, Тенерифе), Баранко де Техина (Гия де Исора, Тенерифе), Ляно де Ифара (Гранадиля де Абона, Тенерифе), Баранко дел Кармен (Санта Крус де ла Палма, Палма), Баранко Хурадо (Тихарафе, Палма), Монтаня Негра (Пунтагорда, Палма), Ломо Алто (Фуенкалиенте, Палма), Аруре/Ляно Гранде (Вале Гран Рей, Гомера), Палмар — Тагулуче (Ермигуа, Гомера), Парахе де Хуан Барба (Алахеро, Гомера), Алтито (Вале Гран Рей, Гомера), Пунта Сардина (Агуло, Гомера), Лос Лянильос (Фронтера, Йеро), Фаро де Орчиля (Фронтера, Йеро), Монтаня дел Тесоро (Валверде, Йеро), Арбанкон (Кастилия-Ла Манча), Галве де Сорбе (Кастилия-Ла Манча), Йенделаенсина (Кастилия-Ла Манча), Тамахон (Кастилия-Ла Манча), Касар (Кастилия-Ла Манча), Карденьоса (Авила), Миранда де Ебро (Бургос), Поса де ла Сал (Бургос), Асебедо (Леон), Бустильо дел Парамо (Леон), Карменес (Леон), Градефес (Леон), Носеда дел Биерсо (Леон), Сан Милян де лос Кабалерос (Леон), Санта Мария дел Парамо (Леон), Виляорнате и Кастро (Леон), Севико де ла Торе (Паленсия), de Паленсия (Паленсия), Аигал де лос Асейтерос (Саламанка), Аларас (Саламанка), Калвараса де Абахо (Саламанка), Инохоса де Дуеро (Саламанка), Мачакон (Саламанка), Паласиосрубиос (Саламанка), Пеняранда де Бракамонте (Саламанка), Салморал (Саламанка), Тордильос (Саламанка), Басардиля (Сеговия), Кабесуела (Сеговия), Алмарас дел Дуеро (Самора), Канисал (Самора), Касасека де лас Чанас (Самора), Сератиля (Албаниля), Лас Релянас (Сантомера) и Лабрадорсико (Агилас), за да гарантира, че отпадъците ще се управляват, без да се застрашава здравето на човека и без да се наврежда на околната среда, и в частност без риск за водата, въздуха, почвата, растенията или животните, и че депонираните там отпадъци ще се третират самостоятелно от общините или от търговец, организация или предприятие, извършващи дейности по третиране на отпадъци, или от частна или обществена организация за събиране на отпадъци в съответствие с членове 4 и 13 от Директива 2008/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 ноември 2008 година относно отпадъците и за отмяна на определени директиви, Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по член 13 и член 15, параграф 1 от тази директива.

               2)

               Осъжда Кралство Испания да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 16, 18.1.2016 г.


title: Дело T-409/05: Определение на Първоинстанционния съд от 13 март 2008 г. — ASTER/Комисия

text:
               9.5.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 116/29

         Определение на Първоинстанционния съд от 13 март 2008 г. — ASTER/Комисия
   (Дело T-409/05) (1)

   (2008/C 116/54)

      Език на производството: италиански

   Председателят на пети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 22, 28 януари 2006 г.


title: Дело T-147/16: Определение на Общия съд от 28 ноември 2016 г. — Италия/Комисия (Неизпълнение на решение на Съда, с което се установява неизпълнение на задължения от държава — Периодична имуществена санкция — Решение за определяне на размера на периодичната имуществена санкция — Липса на основание за произнасяне)

text:
               23.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/35

         Определение на Общия съд от 28 ноември 2016 г. — Италия/Комисия
   (Дело T-147/16) (1)

   ((Неизпълнение на решение на Съда, с което се установява неизпълнение на задължения от държава - Периодична имуществена санкция - Решение за определяне на размера на периодичната имуществена санкция - Липса на основание за произнасяне))
   (2017/C 022/48)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Италианска република (представители: G. Palmieri и S. Fiorentino, avvocato dello Stato)

      Ответник: Европейска комисия (представители: B. Stromsky и D. Recchia)

      Предмет

   Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение C(2016) 366 окончателен на Комисията от 28 януари 2016 г., с което в изпълнение на решение от 17 ноември 2011 г. по дело Комисия/Италия (C-496/09, EU:C:2011:740) Комисията определя размера на дължимата от Италианската република периодична имуществена санкция за полугодието от 18 ноември 2012 г. до 17 май 2013 г. и полугодието от 18 май 2013 г. до 17 ноември 2013 г.

      Диспозитив

               1)

               Липсва основание за произнасяна по настоящата жалба.

               2)

               Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 191, 30.5.2016 г.


title: Дело F-18/10: Жалба, подадена на 18 март 2010 г. — Capidis/Комисия

text:
               22.5.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 134/56

         Жалба, подадена на 18 март 2010 г. — Capidis/Комисия
   (Дело F-18/10)
   2010/C 134/94
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: г-н Georges Capidis (Zellik, Белгия) и др. (представители: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis и É. Marchal, avocats)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на решението за налагане на жалбоподателя на дисциплинарно наказание „понижаване в степен“.

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението за налагане на жалбоподателя на дисциплинарно наказание „понижаване в степен“, предвидено в член 9, параграф 1, буква е) от Приложение IX към Правилника за длъжностните лица;

               —

               да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-8/11: Определение на председателя на Съда от 31 януари 2012 г. (преюдициално запитване от Oberlandesgericht Oldenburg — Германия) — Johann Bilker, Heidrun Ohle, Ursula Kohls-Ohle/EWE AG

text:
               14.4.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 109/8

         Определение на председателя на Съда от 31 януари 2012 г. (преюдициално запитване от Oberlandesgericht Oldenburg — Германия) — Johann Bilker, Heidrun Ohle, Ursula Kohls-Ohle/EWE AG
   (Дело C-8/11) (1)

   2012/C 109/18
   Език на производството: немски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 113, 9.4.2011 г.


title: Дело C-504/13: Преюдициално запитване, отправено от Bundesgerichtshof (Германия) на 19 септември 2013 г. — Boston Scientific Medizintechnik GmbH/Betriebskrankenkasse RWE

text:
               30.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 352/8

         Преюдициално запитване, отправено от Bundesgerichtshof (Германия) на 19 септември 2013 г. — Boston Scientific Medizintechnik GmbH/Betriebskrankenkasse RWE
   (Дело C-504/13)
   2013/C 352/15
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesgerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател в производството по ревизионно обжалване: Boston Scientific Medizintechnik GmbH

      Ответник в производството по ревизионно обжалване: Betriebskrankenkasse RWE

      Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли член 6, параграф 1 от Директива 85/374/ЕИО на Съвета от 25 юли 1985 година за сближаване на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите членки относно отговорността за вреди, причинени от дефект на стока (1) да се тълкува в смисъл, че продукт, представляващ имплантиран в човешкото тяло медицински продукт (в случая: имплантируем кардиовертер — дефибрилатор — ICD), е дефектен поради самия факт че при значителен брой апарати от същата серия е възникнала неизправност, но не е установен дефект в имплантирания в конкретния случай апарат?

               2.

               При утвърдителен отговор на първия въпрос:
               Разходите за операция за отстраняване на продукта и за имплантиране на друг ICD представляват ли вреда, настъпила поради причиняване на телесна повреда, по смисъла на член 1 и член 9, първа алинея, буква а) от Директива 85/374/ЕИО?

      (1)  ОВ L 210, стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 1, стр. 183.


title: Дело T-243/10: Определение на Общия съд от 11 септември 2013 г. — Rungis express/СХВП — Žito (MARESTO) (Марка на Общността — Възражение — Оттегляне на възражението — Липса на основание за произнасяне)

text:
               16.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 336/21

         Определение на Общия съд от 11 септември 2013 г. — Rungis express/СХВП — Žito (MARESTO)
   (Дело T-243/10) (1)

   (Марка на Общността - Възражение - Оттегляне на възражението - Липса на основание за произнасяне)
   2013/C 336/42
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Rungis express AG (Meckenheim, Германия) (представители: първоначално U. Feldmann, след което O. Dimopoulou, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: B. Schmidt, R. Pethke и D. Botis)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Žito prehrambena industrija d.d. (Любляна, Словения) (представител: M. Praviček, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 11 март 2010 г. (дело R 691/2009-1) относно производство по възражение между Žito prehrambena industrija d.d. и Rungis express AG

      Диспозитив

               1.

               Липсва основание за произнасяне по жалбата.

               2.

               Осъжда жалбоподателят и встъпилото лице да понесат направените от тях съдебни разноски, а освен това всеки от тях да заплати по половината от съдебните разноски на ответника.

      (1)  ОВ C 234, 28.8.2010 г.


               28.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 163/13

         Дело, заведено на 20 януари 2014 г. от Надзорния орган на ЕАСТ срещу Исландия
   (Дело E-8/14)
   (2014/C 163/12)
   На 20 януари 2014 г. в Съда на ЕАСТ беше заведено дело срещу Исландия от Надзорния орган на ЕАСТ, представляван от Xavier Lewis и Maria Moustakali в качеството им на агенти на Надзорния орган на ЕАСТ, с адрес: Rue Belliard 35, 1040 Brussels, Belgium.
   Надзорният орган на ЕАСТ иска от Съда на ЕАСТ:

               1.

               Да постанови, че като не е приела в предвидения срок и/или не е уведомила незабавно Надзорния орган за мерките, необходими за прилагането на акта, посочен в точка 27 от приложение XVIII към Споразумението за Европейското икономическо пространство (Директива 2009/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 май 2009 г. за създаване на европейски работнически съвет или на процедура за информиране и консултации с работниците и служителите в предприятия с общностно измерение и групи предприятия с общностно измерение (преработена), адаптиран към Споразумението за ЕИП с Протокол 1 и Решение на Съвместния комитет на ЕИП № 54/2010 към него, Исландия не е изпълнила задълженията си по акта и по член 7 от Споразумението за ЕИП.

               2.

               Да нареди на Исландия да заплати съдебните разноски.

      Правен и фактически контекст и правни аргументи, приведени в подкрепа на иска:

               —

               Настоящата жалба се отнася до неспазването от страна на Исландия в срок до 26 август 2013 г. на мотивираното становище, издадено от Надзорния орган на ЕАСТ на 26 юни 2013 г., отнасящо се до невъвеждането в нейния национален правен ред на Директива 2009/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 май 2009 г. за създаване на европейски работнически съвет или на процедура за информиране и консултации с работниците и служителите в предприятия с общностно измерение и групи предприятия с общностно измерение (преработена) (наричана по-долу „актът“), посочена в точка 27 от приложение XVIII към Споразумението за Европейското икономическо пространство и адаптирана към Споразумението за ЕИП с Протокол 1 към него.

               —

               Надзорният орган на ЕАСТ твърди, че като не е приела или не е уведомила Надзорния орган в предписания срок за мерките, необходими за прилагането на акта, Исландия не е изпълнила задълженията си по член 16 от акта и член 7 от Споразумението за ЕИП.


title: Съединени дела T-400/04, T-402/04—T-404/04: Решение на Общия съд от 20 септември 2011 г. — Arch Chemicals и др./Комисия (Санитарен контрол — Пускане на биоциди на пазара — Идентифициране на активните вещества на пазара — Отказ за изменение на някои разпоредби на регламентите — Иск за установяване на неправомерно бездействие — Задължение за предприемане на действия — Жалба за отмяна — Липса на лично засягане — Недопустимост)

text:
               29.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 319/11

         Решение на Общия съд от 20 септември 2011 г. — Arch Chemicals и др./Комисия
   (Съединени дела T-400/04, T-402/04—T-404/04) (1)

   (Санитарен контрол - Пускане на биоциди на пазара - Идентифициране на активните вещества на пазара - Отказ за изменение на някои разпоредби на регламентите - Иск за установяване на неправомерно бездействие - Задължение за предприемане на действия - Жалба за отмяна - Липса на лично засягане - Недопустимост)
   2011/C 319/20
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищци: Arch Chemicals, Inc. (Норуок, Кънектикът, Съединените щати); Arch Timber Protection Ltd (Касълфорд, Западен Йоркшир, Обединеното кралство) (дело T-400/04); Rhodia UK Ltd, по-рано Rhodia Consumer Specialities Ltd (Уотфорд, Хартфордшир, Обединеното кралство) (дело T-402/04); Sumitomo Chemical (UK) plc (Лондон, Обединеното кралство) (дело T-403/04); и Troy Chemical Co. BV (Влардинген, Нидерландия) (дело T-404/04) (представители: K. Van Maldegem и C. Mereu)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално X. Lewis и D. Recchia, впоследствие P. Oliver и G. Wilms)

      Предмет

   От една страна, искане да се установи, че Комисията е допуснала неправомерно бездействие, като не е изменила някои разпоредби на Регламент (ЕО) № 1896/2000 на Комисията от 7 септември 2000 година относно първата фаза на програмата, посочена в член 16, параграф 2 от Директива 98/8/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно биоцидите (ОВ L 228, стр. 6; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 34, стр. 202) и на Регламент (ЕО) № 2032/2003 на Комисията от 4 ноември 2003 година относно втората фаза на 10-годишната работна програма, посочена в член 16, параграф 2 от Директива 98/8/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно пускането на пазара на биоциди и за изменение на Регламент № 1896/2000 (ОВ L 307, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 51, стр. 39), или — при условията на евентуалност — искане за отмяна на писмото на Комисията от 20 юли 2004 г., с което същата отказва да уважи исканията на ищците, както и, от друга страна, искане за обезщетение за претърпените от ищците вреди поради бездействието на Комисията, или — при условията на евентуалност — искане за обезщетение за претърпените от ищците вреди поради писмото на Комисията от 20 юли 2004 г.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля исковете.

               2.

               Arch Chemicals, Inc., Arch Timber Protection Ltd, Rhodia UK Ltd, Sumitomo Chemical (UK) plc и Troy Chemical Co. BV понасят направените от тях съдебни разноски, както и разноските на Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 19, 22.1.2005 г.


title: Дело C-126/14: Преюдициално запитване от Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas, постъпило на 17 март 2014 г.  — Sveda UAB/Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

text:
               10.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 175/24

         Преюдициално запитване от Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas, постъпило на 17 март 2014 г. — Sveda UAB/Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
   (Дело C-126/14)
   2014/C 175/29
   Език на производството: литовски

      Запитваща юрисдикция

   Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Sveda UAB

      Ответник: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

      Заинтересована страна: Klaipėdos apskrities valstybinė mokesčių inspekcija

      Преюдициален въпрос

   Може ли член 168 от Директива 2006/112/ЕО (1) на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност да се тълкува в смисъл, че предоставя на данъчнозадълженото лице право да приспадне платения ДДС по получени доставки във връзка с производството или придобиването на дълготрайни активи за стопански цели като разглежданите в настоящия случай, които (i) са пряко предназначени да бъдат безплатно използвани от гражданите, но (ii) може да се признаят за средство за привличане на посетители към мястото, на което данъчнозадълженото лице планира да доставя стоки и/или услуги като част от икономическата си дейност?

      (1)  ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7.


title: Дело T-55/09: Определение на Общия съд от 4 юни 2013 г. — Daniel Swarovski/СХВП — Swarovski (Daniel Swarovski Privat)

text:
               3.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 225/82

         Определение на Общия съд от 4 юни 2013 г. — Daniel Swarovski/СХВП — Swarovski (Daniel Swarovski Privat)
   (Дело T-55/09) (1)

   2013/C 225/184
   Език на производството: немски
   Председателят на първи състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 102, 1.5.2009 г.


title: Дело C-330/05: Решение на Съда (първи състав) от 15 ноември 2007 г. (искане за преюдициално заключение от Hovrätten för Övre Norrland — Швеция) — Наказателно производство срещу Frederik Granberg (Акцизи — Минерални масла — Необичаен вид транспорт)

text:
               12.1.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 8/3

         Решение на Съда (първи състав) от 15 ноември 2007 г. (искане за преюдициално заключение от Hovrätten för Övre Norrland — Швеция) — Наказателно производство срещу Frederik Granberg
   (Дело C-330/05) (1)

   (Акцизи - Минерални масла - Необичаен вид транспорт)
   (2008/C 8/05)
   Език на производството: шведски
   Препращаща юрисдикция
   Hovrätten för Övre Norrland
   Страна в главното производство
   Frederik Granberg.
   Предмет
   Преюдициално запитване — Hovrätten för Övre Norrland — Тълкуване на член 9, параграф 3 от Директива 92/12/ЕИО на Съвета от 25 февруари 1992 година относно общия режим за продукти, подлежащи на облагане с акциз, и държането, движението и мониторинга на такива продукти (ОВ L 76, стр. 1) — Внос от частни лица на минерални масла, които вече са освободени за потребление в друга държава-членка — Необичаен начин на транспорт.
   Диспозитив

               1)

               Член 9, параграф 3 от Директива 92/12/ЕИО на Съвета от 25 февруари 1992 година относно общия режим за продукти, подлежащи на облагане с акциз, и държането, движението и мониторинга на такива продукти, съответно изменена с Директива 92/108/ЕИО на Съвета от 14 декември 1992 година, не допуска общо облагане с акциз в държавата-членка на потребление на газьол за отопление, придобит в друга държава-членка от физическо лице за свое собствено потребление и превозван от него до посочената държава-членка на потребление, независимо от начина, по който се извършва превозът.

               2)

               Превозът от физическо лице на 3 000 l газьол за отопление в три контейнера, общоизвестни като „големи контейнери за насипен товар“ и натоварени в лекотоварен камион, представлява „необичаен вид транспорт“ по смисъла на член 9, параграф 3 от Директива 92/12/ЕИО, съответно изменена с Директива 92/108/ЕИО.

               3)

               Член 7, параграф 4 от Директива 92/12/ЕИО, съответно изменена с Директива 92/108/ЕИО, допуска законодателството на държава-членка по местоназначение, в която акцизът е изискуем, в съответствие с предвидената в член 9, параграф 3 от тази директива възможност, да задължи всяко физическо лице, което е придобило лично и за свое собствено потребление газьол за отопление в друга държава-членка, където тази стока е била освободена за потребление, и което само превозва тази стока към държавата-членка на потребление посредством „необичаен вид транспорт“ по смисъла на член 9, параграф 3, да предостави обезпечение, за да гарантира плащането на акциз и да разполага с придружителен документ, както и с документ, който удостоверява предоставянето на това обезпечение.

      (1)  ОВ C 271, 29.10.2005 г.