title: Дело C-735/19: Решение на Съда (четвърти състав) от 10 декември 2020 г. (преюдициално запитване от Augstākā tiesa (Senāts) — Латвия) — Euromin Holdings (Cyprus) Limited (Преюдициално запитване — Дружествено право — Директива 2004/25/ЕО — Предложение за поглъщане — Член 5, параграф 4, първа и втора алинея — Защита на миноритарните акционери — Задължително предложение за поглъщане — Метод за изчисляване стойността на акциите за определяне на справедливата цена — Правомощиe за коригиране на справедливата цена — Изключения от стандартния метод на изчисляване при обстоятелства и в съответствие с критерии, които са ясно определени — Отговорност на съответната държава членка — Вреда, претърпяна от предложителя в резултат на предложение с твърде висока цена)

text:
               15.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/13

      Решение на Съда (четвърти състав) от 10 декември 2020 г. (преюдициално запитване от Augstākā tiesa (Senāts) — Латвия) — Euromin Holdings (Cyprus) Limited
      (Дело C-735/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Дружествено право - Директива 2004/25/ЕО - Предложение за поглъщане - Член 5, параграф 4, първа и втора алинея - Защита на миноритарните акционери - Задължително предложение за поглъщане - Метод за изчисляване стойността на акциите за определяне на справедливата цена - Правомощиe за коригиране на справедливата цена - Изключения от стандартния метод на изчисляване при обстоятелства и в съответствие с критерии, които са ясно определени - Отговорност на съответната държава членка - Вреда, претърпяна от предложителя в резултат на предложение с твърде висока цена)
      (2021/C 53/16)
      Език на производството: латвийски

         Запитваща юрисдикция

      Augstākā tiesa (Senāts)

         Страни в главното производство

         Ищец: Euromin Holdings (Cyprus) Limited

         в присъствието на: Finanšu un kapitāla tirgus komisija

         Диспозитив

                  1)

                  Член 5, параграф 4 от Директива 2004/25/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 година относно предложенията за поглъщане, трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална правна уредба, предвиждаща три метода за определяне на справедлива цена, на които предложителят трябва да изкупи обратно акциите на дадено дружество, сред които е и методът, произтичащ от прилагането на член 5, параграф 4, първа алинея от тази директива, и налагаща изискването при всички положения да се възприеме методът, който води до най-висока цена, при условие че методите за определяне на справедливата цена, които са различни от метода, произтичащ от прилагането на член 5, параграф 4, първа алинея, се прилагат от надзорните органи при съблюдаване на общите принципи, установени в член 3, параграф 1 от посочената директива при обстоятелства и в съответствие с критерии, които са определени от ясна, точна и прозрачна правна рамка.

                  2)

                  Член 5, параграф 4, втора алинея от Директива 2004/25 трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба, която предвижда, че цената за акция при ПП се изчислява, като се разделят нетните активи (включително неконтролиращите, съответно миноритарните участия) на дружеството, към което е отправено предложението, на броя на издадените акции, освен ако не става въпрос за метод за определяне на цената на акция въз основа на обективен критерий за оценка, който по правило се използва при финансовия анализ и може да се приеме за „ясно определен“ по смисъла на тази разпоредба, което запитващата юрисдикция следва да провери.

                  3)

                  Директива 2004/25 трябва да се тълкува в смисъл, че в рамките на процедурата по публично предложение за поглъщане тя предоставя на предложителя права, които могат да се реализират чрез иск за обезщетение във връзка с отговорността на държавата.

                  4)

                  Правото на Съюза следва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба, която предвижда, че в случай на ангажиране на отговорността на държава членка за вреди в резултат на нарушение на норма от правото на Съюза, причинени от решение на административен орган на тази държава, обезщетението за претърпените от това имуществени вреди може да бъде ограничено до 50 % от размера на тази вреда.

         (1)  ОВ C 413, 9.12.2019 г.


title: Становище C-1/20: Искане за становище, направено от Кралство Белгия на основание член 218, параграф 11 ДФЕС

text:
               15.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/15

      Искане за становище, направено от Кралство Белгия на основание член 218, параграф 11 ДФЕС
      (Становище C-1/20)
      (2021/C 53/18)
      Език на производството: всички официални езици

         Страна, направила искането

      Кралство Белгия (представители: C. Pochet, J.-C. Halleux, M. Van Regemorter, S. Baeyens)

         Въпрос, отправен до Съда

      Проектът за модернизиран Договор за Енергийната харта съвместим ли е с Договорите, и по-специално с членове 19 ДЕС и 344 ДФЕС:

                  —

                  що се отнася до член 26 от посоченото споразумение, ако този член може да се тълкува в смисъл, че допуска прилагането вътре в Европейския съюз на механизма за уреждане на спорове?

                  —

                  при положение че, ако член 26 от посоченото споразумение трябва да се тълкува в смисъл, че допуска прилагането вътре в Европейския съюз на механизма за уреждане на спорове, това споразумение не съдържа — по-специално в определенията за инвестиция и за инвеститор в член 1 от предвиденото споразумение — изрично специално правило или изрична изключваща клауза, което/която да предвижда неприложимостта на общия механизъм по член 26 между държавите членки?


title: Дело C-387/20: Преюдициално запитване от Notariusz w Krapkowicach Justyna Gawlica — Krapkowice (Полша), постъпило на 12 август 2020 г. — OKR

text:
               15.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/15

      Преюдициално запитване от Notariusz w Krapkowicach Justyna Gawlica — Krapkowice (Полша), постъпило на 12 август 2020 г. — OKR
      (Дело C-387/20)
      (2021/C 53/19)
      Език на производството: полски

         Запитваща юрисдикция

      Notariusz w Krapkowicach Justyna Gawlica — Krapkowice

         Страна в главното производство

      OKR

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Трябва ли член 22 от Регламент (ЕС) № 650/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 4 юли 2012 година относно компетентността, приложимото право, признаването и изпълнението на решения и приемането и изпълнението на автентични актове в областта на наследяването и относно създаването на европейско удостоверение за наследство (1) да се тълкува в смисъл, че право да избират отечествения си закон за приложимо право по всички въпроси на наследяването имат и лицата, които не са граждани на Европейския съюз?

                  2)

                  Трябва ли член 75 във връзка с член 22 от Регламент № 650/2012 да се тълкува в смисъл, че когато между държава членка и трета държава има двустранен договор, който не урежда избора на приложимо право по въпросите на наследяването, но определя приложимото право към наследяването, гражданите на третата държава с местоживеене в сключилата двустранния договор държава членка могат да избират приложимото право?
                  По-конкретно:

                              —

                              трябва ли двустранният договор с третата държава изрично да изключва възможността за избор на определено право, а не само да определя приложимия наследствен закон чрез обективни критерии за привързване, за да се приеме, че разпоредбите му имат предимство пред член 22 от Регламент № 650/2012?

                              —

                              трябва ли да се приеме, че свободата да се избере приложимото към наследяването право и чрез такъв избор да се определи едно-единствено приложимо право — най-малкото в обхвата, определен от законодателя на Съюза в член 22 от Регламент № 650/2012 — спада към принципите, залегнали в основата на съдебното сътрудничество по граждански и търговски дела в рамките на Европейския съюз, които не бива да се нарушават включително при прилагането на двустранни споразумения с трети държави, имащи предимство пред Регламент № 650/2012?

         (1)  ОВ L 201, 2012 г., стр. 107.


title: Дело C-532/20: Преюдициално запитване от Curtea de Apel Bucureşti (Румъния), постъпило на 20 октомври 2020 г. — Alstom Transport SA/Compania Naţională de Căi Ferate CFR SA, Strabag AG — Sucursala Bucureşti, Swietelsky AG Linz — Sucursala Bucureşti

text:
               15.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/17

      Преюдициално запитване от Curtea de Apel Bucureşti (Румъния), постъпило на 20 октомври 2020 г. — Alstom Transport SA/Compania Naţională de Căi Ferate CFR SA, Strabag AG — Sucursala Bucureşti, Swietelsky AG Linz — Sucursala Bucureşti
      (Дело C-532/20)
      (2021/C 53/21)
      Език на производството: румънски

         Запитваща юрисдикция

      Curtea de Apel Bucureşti

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Alstom Transport SA

         Ответници: Compania Naţională de Căi Ferate CFR SA, Strabag AG — Sucursala Bucureşti, Swietelsky AG Linz — Sucursala Bucureşti

         Преюдициален въпроси

      Трябва ли член 1, параграф 1, алинея 3, член 1, параграф 3 и член 2в от Директива 92/13/ЕИО на Съвета от 25 февруари 1992 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно прилагането на правилата на Общността по възлагане на обществени поръчки на субекти, извършващи дейност във водния, енергийния, транспортния и телекомуникационния сектор (1), да се тълкуват в смисъл, че срокът за подаване на жалба от оферента, определен за спечелил в контекста на процедурата за възлагане на обществена поръчка, срещу решението на възложителя, с което се обявява за допустима офертата, представена от оферент, който е класиран на по-ниска позиция в класирането, следва да се изчислява според датата, на която възниква интересът на оферента, определен за спечелил, вследствие на подаването от страна на неспечелилия оферент на жалба срещу резултата от процедурата за възлагане на обществена поръчка?

         (1)  ОВ, L 76, 1992, стр. 14; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 2, стр. 43


title: Дело C-582/20: Преюдициално запитване от Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (Румъния), постъпило на 5 ноември 2020 г. — SC Cridar Cons SRL/Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Cluj, Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Cluj-Napoca

text:
               15.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/18

      Преюдициално запитване от Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (Румъния), постъпило на 5 ноември 2020 г. — SC Cridar Cons SRL/Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Cluj, Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Cluj-Napoca
      (Дело C-582/20)
      (2021/C 53/23)
      Език на производството: румънски

         Запитваща юрисдикция

      Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: SC Cridar Cons SRL

         Ответници: Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Cluj, Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Cluj-Napoca

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Трябва ли Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (1) и член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба, която позволява на данъчните органи, след като издадат акт за установяване на задължения, с който се отказва признаването на правото на приспадане на ДДС за получени доставки, да спрат разглеждането на жалбата по административен ред до приключването на наказателно производство, което би могло да предостави допълнителни обективни данни за участието на данъчнозадълженото лице в данъчната измама?

                  2)

                  Може ли отговорът на Съда на Европейския съюз на предходния въпрос да бъде различен, ако по време на спирането на разглеждането на жалбата по административен ред данъчнозадълженото лице може да се възползва от временни мерки за спиране на последиците от отказа на правото на приспадане на ДДС?

         (1)  ОВ L 347, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, глава 9, том 3, стр. 7.


title: Дело C-585/20: Преюдициално запитване от Juzgado de lo Contencioso-Administrativo n° 2 de Valladolid (Испания), постъпило на 5 ноември 2020 г. — BFF Finance Iberia S.A.U./Gerencia Regional de Salud de la Junta de Castilla y León

text:
               15.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/19

      Преюдициално запитване от Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 2 de Valladolid (Испания), постъпило на 5 ноември 2020 г. — BFF Finance Iberia S.A.U./Gerencia Regional de Salud de la Junta de Castilla y León
      (Дело C-585/20)
      (2021/C 53/24)
      Език на производството: испански

         Запитваща юрисдикция

      Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 2 de Valladolid

         Страни в главното производство

         Ищец: BFF Finance Iberia S.A.U.

         Ответник: Gerencia Regional de Salud de la Junta de Castilla y León

         Преюдициални въпроси

      С оглед на разпоредбите на член 4, параграф 1, член 6 и член 7[, параграфи 2 и 3] от Директива 2011/7/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА от 16 февруари 2011 година относно борбата със забавяне на плащането по търговски сделки (1):

                  1)

                  Трябва ли член 6 от директивата да се тълкува в смисъл, че във всички случаи сумата от 40 EUR се заплаща за всяка фактура, при условие че кредиторът е индивидуализирал фактурите в предявените от него искания по административен и съдебен ред, или сумата от 40 EUR се заплаща за всяка фактура във всички случаи дори да е предявено едно общо искане?

                  2)

                  Как следва да се тълкува член 198, параграф 4 от Закон 9/2017, [в който е определен] срок за плащане от 60 дни във всички случаи и за всички договори, като е предвиден първоначален срок от 30 дни за одобрение и още 30 дни за плащане, като се има предвид, че [съображение] 23 от Директивата гласи:„Дългите срокове за плащане и забавата на плащане за стоки и услуги от страна на държавни органи води до неоправдани разходи за предприятията. По тази причина е целесъобразно да бъдат въведени специални разпоредби по отношение на търговските сделки за доставката на стоки или предоставянето на услуги от предприятия за държавни органи, които по-специално следва да предвиждат срокове за плащане, обикновено ненадвишаващи 30 календарни дни, освен ако […] изрично е договорено друго и при условие че то е обективно обосновано от специфичното естество или особеностите на договора, като при всички случаи срокът не надвишава 60 календарни дни.“ [?]

                  3)

                  Как следва да се тълкува член 2 от Директивата? Може ли Директивата да се тълкува в смисъл, че в основата за изчисляване на предвидените в нея лихви за забава на плащане се включва дължимият за извършената доставка ДДС, чийто размер се включва в самата фактура? Или е необходимо да се разграничи и определи моментът на внасяне на данъка от изпълнителя пред данъчната администрация?

         (1)  ОВ L 48, 2011 г., стр. 1.


title: Дело C-588/20: Преюдициално запитване от Landgericht Hannover (Германия), постъпило на 10 ноември 2020 г. — Landkreis Northeim/Daimler AG

text:
               15.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/20

      Преюдициално запитване от Landgericht Hannover (Германия), постъпило на 10 ноември 2020 г. — Landkreis Northeim/Daimler AG
      (Дело C-588/20)
      (2021/C 53/25)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Landgericht Hannover

         Страни в главното производство

         Ищец: Landkreis Northeim

         Ответник: Daimler AG

         Други участници в производството: Iveco Magirus AG, MAN SE, MAN Truck & Bus SE, MAN Truck & Bus Deutschland GmbH

         Преюдициален въпрос

      Трябва ли решение на Европейската комисия от 19 юли 2016 г. (1), прието относно производство по член 101 ДФЕС и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело AT.39824 — Trucks), да се тълкува в смисъл, че в обхвата на констатациите в това решение на Комисията попадат и специалните/специализираните превозни средства, в частност камионите за битови отпадъци?

         (1)  Нотифицирано под номер C(2016) 4673 final, резюме в ОВ C 108, 2017 г., стр. 6.


title: Дело C-608/20: Преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Италия), постъпило на 17 ноември 2020 г. — Interporto di Trieste SpA/Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei Servizi Energetici SpA — GSE

text:
               15.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/20

      Преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Италия), постъпило на 17 ноември 2020 г. — Interporto di Trieste SpA/Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei Servizi Energetici SpA — GSE
      (Дело C-608/20)
      (2021/C 53/26)
      Език на производството: италиански

         Запитваща юрисдикция

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Interporto di Trieste SpA

         Ответници: Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei Servizi Energetici SpA — GSE

         Преюдициален въпрос

      Допуска ли правото на Европейския съюз прилагането на национална разпоредба като предвидената в член 26, параграфи 2 и 3 от Декрет-закон № 91/2014, преобразуван в Закон 116/2014, която намалява или забавя съществено изплащането на стимулите, вече предоставени чрез закон и определени съгласно специални споразумения, подписани от производителите на електроенергия от фотоволтаична конверсия с Gestore dei servizi energetici s.p.a., публично предприятие, отговарящо за това?
      По-специално съвместима ли е тази национална разпоредба с общите принципи на правото на Европейския съюз на оправдани правни очаквания, правна сигурност, лоялно сътрудничество и полезно действие, с членове 16 и 17 от Хартата на основните права на Европейския съюз, с Директива № 2009/28/ЕО (1) и с предвидения в нея правен режим на схемите за подпомагане, с член 216, параграф 2 ДФЕС, по-специално във връзка с Договора за Европейската енергийна харта?

         (1)  Директива 2009/28/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 година за насърчаване използването на енергия от възобновяеми източници и за изменение и впоследствие за отмяна на директиви 2001/77/ЕО и 2003/30/ЕО (ОВ L 140, 2009 г., стр. 16).


title: Дело C-609/20: Преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Италия), постъпило на 17 ноември 2020 г. — Soelia SpA/Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei Servizi Energetici SpA — GSE

text:
               15.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/21

      Преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Италия), постъпило на 17 ноември 2020 г. — Soelia SpA/Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei Servizi Energetici SpA — GSE
      (Дело C-609/20)
      (2021/C 53/27)
      Език на производството: италиански

         Запитваща юрисдикция

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Soelia SpA

         Ответници: Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei Servizi Energetici SpA — GSE

         Преюдициален въпрос

      Допуска ли правото на Европейския съюз прилагането на национална разпоредба като предвидената в член 26, параграфи 2 и 3 от Декрет-закон № 91/2014, преобразуван в Закон 116/2014, която намалява или забавя съществено изплащането на стимулите, вече предоставени чрез закон и определени съгласно специални споразумения, подписани от производителите на електроенергия от фотоволтаична конверсия с Gestore dei servizi energetici s.p.a., публично предприятие, отговарящо за това?
      По-специално съвместима ли е тази национална разпоредба с общите принципи на правото на Европейския съюз на оправдани правни очаквания, правна сигурност, лоялно сътрудничество и полезно действие, с членове 16 и 17 от Хартата на основните права на Европейския съюз, с Директива № 2009/28/ЕО (1) и с предвидения в нея правен режим на схемите за подпомагане, с член 216, параграф 2 ДФЕС, по-специално във връзка с Договора за Европейската енергийна харта?

         (1)  Директива 2009/28/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 година за насърчаване използването на енергия от възобновяеми източници и за изменение и впоследствие за отмяна на директиви 2001/77/ЕО и 2003/30/ЕО (ОВ L 140, 2009 г., стр. 16).


title: Дело C-610/20: Преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Италия), постъпило на 17 ноември 2020 г. — Cosilt — Consorzio per lo sviluppo economico locale di Tolmezzo/Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei Servizi Energetici SpA — GSE

text:
               15.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/22

      Преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Италия), постъпило на 17 ноември 2020 г. — Cosilt — Consorzio per lo sviluppo economico locale di Tolmezzo/Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei Servizi Energetici SpA — GSE
      (Дело C-610/20)
      (2021/C 53/28)
      Език на производството: италиански

         Запитваща юрисдикция

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Cosilt — Consorzio per lo sviluppo economico locale di Tolmezzo

         Ответници: Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei Servizi Energetici SpA — GSE

         Преюдициален въпрос

      Допуска ли правото на Европейския съюз прилагането на национална разпоредба като предвидената в член 26, параграфи 2 и 3 от Декрет-закон № 91/2014, преобразуван в Закон 116/2014, която намалява или забавя съществено изплащането на стимулите, вече предоставени чрез закон и определени съгласно специални споразумения, подписани от производителите на електроенергия от фотоволтаична конверсия с Gestore dei servizi energetici s.p.a., публично предприятие, отговарящо за това?
      По-специално съвместима ли е тази национална разпоредба с общите принципи на правото на Европейския съюз на оправдани правни очаквания, правна сигурност, лоялно сътрудничество и полезно действие, с членове 16 и 17 от Хартата на основните права на Европейския съюз, с Директива № 2009/28/ЕО (1) и с предвидения в нея правен режим на схемите за подпомагане, с член 216, параграф 2 ДФЕС, по-специално във връзка с Договора за Европейската енергийна харта?

         (1)  Директива 2009/28/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 година за насърчаване използването на енергия от възобновяеми източници и за изменение и впоследствие за отмяна на директиви 2001/77/ЕО и 2003/30/ЕО (ОВ L 140, 2009 г., стр. 16).


title: Дело C-611/20: Преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Италия), постъпило на 17 ноември 2020 г. — Cosilt — Consorzio per lo sviluppo economico locale di Tolmezzo/Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei Servizi Energetici SpA — GSE

text:
               15.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/22

      Преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Италия), постъпило на 17 ноември 2020 г. — Cosilt — Consorzio per lo sviluppo economico locale di Tolmezzo/Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei Servizi Energetici SpA — GSE
      (Дело C-611/20)
      (2021/C 53/29)
      Език на производството: италиански

         Запитваща юрисдикция

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Cosilt — Consorzio per lo sviluppo economico locale di Tolmezzo

         Ответници: Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei Servizi Energetici SpA — GSE

         Преюдициални въпроси

      Допуска ли правото на Европейския съюз прилагането на национална разпоредба като предвидената в член 26, параграфи 2 и 3 от Декрет-закон № 91/2014, преобразуван в Закон 116/2014, която намалява или забавя съществено изплащането на стимулите, вече предоставени чрез закон и определени съгласно специални споразумения, подписани от производителите на електроенергия от фотоволтаична конверсия с Gestore dei servizi energetici s.p.a., публично предприятие, отговарящо за това?
      По-специално съвместима ли е тази национална разпоредба с общите принципи на правото на Европейския съюз на оправдани правни очаквания, правна сигурност, лоялно сътрудничество и полезно действие, с членове 16 и 17 от Хартата на основните права на Европейския съюз, с Директива № 2009/28/ЕО (1) и с предвидения в нея правен режим на схемите за подпомагане, с член 216, параграф 2 ДФЕС, по-специално във връзка с Договора за Европейската енергийна харта?

         (1)  Директива 2009/28/ЕО на Eвропейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 година за насърчаване използването на енергия от възобновяеми източници и за изменение и впоследствие за отмяна на директиви 2001/77/ЕО и 2003/30/ЕО (ОВ L 140, 2009 г., стр. 16).


title: Дело C-612/20: Преюдициално запитване от Tribunalul Cluj (Румъния), постъпило на 17 ноември 2020 г. — Happy Education SRL/Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Cluj-Napoca, Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Cluj

text:
               15.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/23

      Преюдициално запитване от Tribunalul Cluj (Румъния), постъпило на 17 ноември 2020 г. — Happy Education SRL/Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Cluj-Napoca, Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Cluj
      (Дело C-612/20)
      (2021/C 53/30)
      Език на производството: румънски

         Запитваща юрисдикция

      Tribunalul Cluj

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Happy Education SRL

         Ответници: Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Cluj-Napoca, Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Cluj

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Трябва ли член 132, параграф 1, буква и) и членове 133 и 134 от Директива 2006/112 на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (1) да се тълкуват в смисъл, че образователните услуги като съдържащите се в националната програма „Școala după școală“ [„Училище след училище“] могат да бъдат включени в обхвата на понятието „услуги, тясно свързани с училищното образование“, когато те се предоставят при обстоятелства като разглежданите в главното производство от частна организация, с търговска цел и без партньорство с образователна институция?

                  2)

                  При утвърдителен отговор на първия въпрос може ли определянето на жалбоподателя за „организация със сроден предмет на дейност“ по смисъла на член 132, параграф 1, буква и) от Директива 2006/112 на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност да произтича от националните законови разпоредби относно разрешаването на дейности, обозначени с код CAEN 8559 — „Други форми на обучение [некласифицирани другаде]“ от Oficiul Național al Registrului Comerțului (Национална служба на Търговския регистър, Румъния), и от посочването на обществения интерес на образователните дейности от вида „училище след училище“, насочени към предотвратяване на отпадането от училище и преждевременното напускане на училище, подобряване на училищните резултати, наваксващо обучение, ускорено обучение, личностно развитие и социално приобщаване?

         (1)  ОВ L 347, 2006 г., стр. l; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7.


title: Дело C-637/20: Преюдициално запитване от Högsta förvaltningsdomstolen (Швеция), постъпило на 25 ноември 2020 г. — Skatteverket/DSAB Destination Stockholm AB

text:
               15.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/24

      Преюдициално запитване от Högsta förvaltningsdomstolen (Швеция), постъпило на 25 ноември 2020 г. — Skatteverket/DSAB Destination Stockholm AB
      (Дело C-637/20)
      (2021/C 53/32)
      Език на производството: шведски

         Запитваща юрисдикция

      Högsta förvaltningsdomstolen

         Страни в главното производство

         Жалбоподател и ответник: Skatteverket

         Ответник и жалбоподател: DSAB Destination Stockholm AB

         Преюдициални въпроси

      Трябва ли член 30а от Директивата за ДДС (1) да се тълкува в смисъл, че карта като разглежданата в главното производство, която дава на притежателя си право да получи различни услуги на дадено място, за ограничен период и до определена стойност, представлява ваучер и при тези обстоятелства представлява ваучер за множество различни плащания?

         (1)  Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (OВ L 347, 2006 г., стp. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7), изменена с Директива (ЕС) 2016/1065 на Съвета от 27 юни 2016 година за изменение на Директива 2006/112/ЕО по отношение на данъчното третиране на ваучери (OB L 177, 2016 г., стр. 9).


title: Дело C-638/20: Преюдициално запитване от Överklagandenämnden för studiestöd (Швеция), постъпило на 25 ноември 2020 г. — MCM/Centrala studiestödsnämnden

text:
               15.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/25

      Преюдициално запитване от Överklagandenämnden för studiestöd (Швеция), постъпило на 25 ноември 2020 г. — MCM/Centrala studiestödsnämnden
      (Дело C-638/20)
      (2021/C 53/33)
      Език на производството: шведски

         Запитваща юрисдикция

      Överklagandenämnden för studiestöd

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: MCM

         Ответник: Centrala studiestödsnämnden

         Преюдициален въпрос

      Може ли държава членка (държавата членка по произход), предвид финансовите си интереси и въпреки разпоредбите на член 45 ДФЕС и член 7, параграф 2 от Регламент № 492/2011 (1), да предвиди изискване детето на завърнал се работник мигрант да има връзка с тази държава, за да му бъде отпусната финансова помощ за обучение в другата държава — членка на Европейския съюз, в която родителят на детето е работил по-рано (приемащата държава членка), когато:

                  1)

                  след като се е завърнал от приемащата държава членка, родителят на детето е живял и работил в държавата членка по произход в период от поне осем години;

                  2)

                  детето не се е завърнало с родителя си в държавата членка по произход, а от рождението си живее в приемащата държава членка, и

                  3)

                  държавата членка по произход предвижда същото изискване за наличие на връзка по отношение на други свои граждани, които не отговарят на изискването за пребиваване и които кандидатстват за финансова помощ за обучение в друга държава от Европейския съюз?

         (1)  Регламент (ЕС) № 492/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 5 април 2011 година относно свободното движение на работници в Съюза (ОВ L 141, 2011 г., стр. l).


title: Дело C-644/20: Преюдициално запитване от Sąd Okręgowy w Poznaniu (Окръжен съд Познан, Полша), постъпило на 26 ноември 2020 г. — W. J./L. J. и J. J., представлявани от законния си представител г-жа A. P.

text:
               15.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/26

      Преюдициално запитване от Sąd Okręgowy w Poznaniu (Окръжен съд Познан, Полша), постъпило на 26 ноември 2020 г. — W. J./L. J. и J. J., представлявани от законния си представител г-жа A. P.
      (Дело C-644/20)
      (2021/C 53/34)
      Език на производството: полски

         Запитваща юрисдикция

      Sąd Okręgowy w Poznaniu

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: W. J.

         Ответници: L. J. и J. J., представлявани от законния си представител г-жа A. P.

         Преюдициален въпрос

      Следва ли член 3, параграфи 1 и 2 от Хагския протокол от 23 ноември 2007 г. за приложимото право към задължения за издръжка, одобрен от името на Европейската общност с Решение № 2009/941/ЕО на Съвета от 30 ноември 2009 г. (1), да се тълкува в смисъл, че кредитор, който е дете, може да придобие ново обичайно място на пребиваване в държавата, в която то е било неправомерно задържано, ако съдът постанови връщането му в държавата, в която обичайно е пребивавало непосредствено преди неправомерното задържане?

         (1)  ОВ L 331, 2009 г., стр. 17.


title: Дело C-645/20: Преюдициално запитване от Cour de cassation (Франция), постъпило на 1 декември 2020 г. — V A, Z A/TP

text:
               15.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/26

      Преюдициално запитване от Cour de cassation (Франция), постъпило на 1 декември 2020 г. — V A, Z A/TP
      (Дело C-645/20)
      (2021/C 53/35)
      Език на производството: френски

         Запитваща юрисдикция

      Cour de cassation

         Страни в главното производство

         Жалбоподатели: V A, Z A

         Ответник: TP

         Преюдициален въпрос

      Трябва ли разпоредбите на член 10, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 650/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 4 юли 2012 година относно компетентността, приложимото право, признаването и изпълнението на решения и приемането и изпълнението на автентични актове в областта на наследяването и относно създаването на европейско удостоверение за наследство (1) да се тълкуват в смисъл, че когато към момента на смъртта обичайното местопребиваване на починалия не е в държава членка, съдът на държава членка, в която не е било обичайното местопребиваване на починалия, установи, че той е бил гражданин на тази държава членка и е притежавал в нея имущество, е длъжен да провери служебно субсидиарната си компетентност, предвидена в тази разпоредба?

         (1)  ОВ L 201, 2012 г., стр. 107.


title: Дело C-647/20: Преюдициално запитване от Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD) (Португалия), постъпило на 1 декември 2020 г. — XG/Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               15.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/27

      Преюдициално запитване от Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD) (Португалия), постъпило на 1 декември 2020 г. — XG/Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Дело C-647/20)
      (2021/C 53/36)
      Език на производството: португалски

         Запитваща юрисдикция

      Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD)

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: XG

         Ответник: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Преюдициален въпрос

      Могат ли капиталовите печалби от сделки с недвижими имоти, състоящи се в продажбата на недвижим имот, придобит от португалска гражданка, която не е установена в Европейския съюз, да бъдат облагани по дискриминационен начин, по-неблагоприятно в сравнение с установените в страната данъчнозадължени лица, които се ползват с намаление от 50 % на капиталовата печалба, която служи за основа при изчисляване на данъка върху доходите съгласно член 65, параграф 1, буква а) ДФЕС?


title: Дело C-683/20: Иск, предявен на 17 декември 2020 г. — Европейска комисия/Словашка република

text:
               15.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/27

      Иск, предявен на 17 декември 2020 г. — Европейска комисия/Словашка република
      (Дело C-683/20)
      (2021/C 53/37)
      Език на производството: словашки

         Страни

         Ищец: Европейска комисия (представители: R. Lindenthal, M. Noll-Ehlers)

         Ответник: Словашка република

         Искания на ищеца

      Ищецът иска от Съда:

                  —

                  да констатира, че Словашката република е нарушила член 8, параграф 2 и член 10, параграф 2 от Директива 2002/49/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 25 юни 2002 година относно оценката и управлението на шума в околната среда (1) във връзка с приложение VI към нея, тъй като не е разработила планове за действие и не е изпратила на Комисията обобщения на плановете за действие за 445 главни пътни отсечки,

                  —

                  да констатира, че Словашката република е нарушила член 8, параграф 2 и член 10, параграф 2 от Директива 2002/49/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 25 юни 2002 година относно оценката и управлението на шума в околната среда във връзка с приложение VI към нея, тъй като не е разработила планове за действие и не е изпратила на Комисията обобщения на плановете за действие за 16 главни жп отсечки и

                  —

                  да осъди Словашката република да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      На основание член 8, параграф 2 от Директива 2002/49/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 25 юни 2002 година относно оценката и управлението на шума в околната среда Словашката република е имала задължение да гарантира разработването на планове за действие за главните пътни отсечки (пътища, по който са регистрирани повече от 3 милиона преминавания на превозни средства годишно) и главните железопътни отсечки (железопътни линии, по които са регистрирани повече от 30 хиляди преминавания на влакове годишно), които са разположени на нейната територия, в срок до 18 юли 2013 г. На следващо място, на основание член 10, параграф 2 от тази директива във връзка с приложение VI към нея, Словашката република е имала задължение да гарантира изпращането на обобщения на плановете за действие на Комисията в срок до 18 януари 2014 г.
      Словашката република не е изпълнила задълженията си на основание член 8, параграф 2 и член 10, параграф 2 от директивата във връзка с приложение VI към нея по отношение на 445 главни пътни отсечки и на 16 главни железопътни отсечки, за които преди това е уведомила Комисията.

         (1)  ОВ L 189, 2002 г., стр. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 8, стр. 196.


title: Дело T-207/18: Решение на Общия съд от 16 декември 2020 г. — PlasticsEurope/ECHA (REACH — Изготвяне на списък с идентифицирани вещества за възможно включване в приложение XIV към Регламент (EО) № 1907/2006 — Допълване на записа относно веществото бисфенол А в този списък — Членове 57 и 59 от Регламент № 1907/2006 — Явна грешка в преценката — Подход на значимостта на доказателствата — Проучвателни изследвания — Междинни употреби — Пропорционалност)

text:
               15.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/31

      Решение на Общия съд от 16 декември 2020 г. — PlasticsEurope/ECHA
      (Дело T-207/18) (1)

      (REACH - Изготвяне на списък с идентифицирани вещества за възможно включване в приложение XIV към Регламент (EО) № 1907/2006 - Допълване на записа относно веществото бисфенол А в този списък - Членове 57 и 59 от Регламент № 1907/2006 - Явна грешка в преценката - Подход на значимостта на доказателствата - Проучвателни изследвания - Междинни употреби - Пропорционалност)
      (2021/C 53/40)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: PlasticsEurope (Брюксел, Белгия) (представители: R. Cana, E. Mullier и F. Mattioli, адвокати)

         Ответник: Европейска агенция по химикалите (представители: M. Heikkilä, W. Broere и C. Buchanan)

         Встъпили страни в подкрепа на ответника: Федерална република Германия (представители: J. Möller, D. Klebs и S. Heimerl), Френска република (представители: A.-L. Desjonquères, J. Traband, E. Leclerc и W. Zemamta), ClientEarth (Лондон, Обединено кралство) (представител: P. Kirch, адвокат)

         Предмет

      Жалба на основание член 263 ДФЕС за отмяната на решение ED/01/2018 на ECHA от 3 януари 2018 г., с което съществуващият запис относно веществото бисфенол А в списъка с идентифицираните вещества за възможно включване в приложение XIV към Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 година относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH), за създаване на Европейска агенция по химикали, за изменение на Директива 1999/45/ЕО и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 793/93 на Съвета и Регламент (ЕО) № 1488/94 на Комисията, както и на Директива 76/769/ЕИО на Съвета и директиви 91/155/ЕИО, 93/67/ЕИО, 93/105/ЕО и 2000/21/ЕО на Комисията (ОВ L 396, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 60, стр. 3), съгласно член 59 от този регламент е допълнен в смисъл, че веществото бисфенол А е идентифицирано също и като вещество, имащо свойствата да разрушава ендокринната система и което може да има сериозни въздействия върху околната среда, което поражда еквивалентна степен на безпокойство спрямо веществата, описани в член 57, букви а)—д) от посочения регламент, всичко това по смисъла на член 57, буква е) от същия регламент

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  PlasticsEurope понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Европейската агенция по химикали (ECHA) и ClientEarth.

                  3)

                  Федерална република Германия и Френската република понасят направените от тях съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 190, 4.6.2018 г.


title: Дело T-243/18: Решение на Общия съд от 16 декември 2020 г. — VW/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Преживял съпруг — Наследствена пенсия — Членове 18 и 20 от приложение VIII към Правилника — Условия за допустимост — Продължителност на брака — Възражение за незаконосъобразност — Равно третиране — Принцип на пропорционалност)

text:
               15.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/32

      Решение на Общия съд от 16 декември 2020 г. — VW/Комисия
      (Дело T-243/18) (1)

      (Публична служба - Длъжностни лица - Преживял съпруг - Наследствена пенсия - Членове 18 и 20 от приложение VIII към Правилника - Условия за допустимост - Продължителност на брака - Възражение за незаконосъобразност - Равно третиране - Принцип на пропорционалност)
      (2021/C 53/41)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: VW (представител: N. de Montigny, avocate)

         Ответник: Европейска комисия (представители: B. Mongin и L. Vernier)

         Встъпили страни в подкрепа на ответника: Европейски парламент (представители: D. Boytha и J. Steele), Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bauer и R. Meyer)

         Предмет

      Искане по член 270 ДФЕС за отмяна на решението на Комисията от 26 юни 2017 г., с което се отхвърля молбата на жалбоподателя за отпускане на наследствена пенсия, а доколкото е необходимо — и на решението, с което се отхвърля подадената по административен ред жалба срещу това решение от 19 януари 2018 г.

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя решението на Европейската комисия от 26 юни 2017 г., с което се отхвърля молбата на VW за отпускане на наследствена пенсия.

                  2)

                  Комисията понася, наред с направените от нея съдебни разноски, и тези на VW.

                  3)

                  Европейският парламент и Съветът на Европейския съюз понасят направените от тях съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 231, 2.7.2018 г.


title: Дело T-430/18: Решение на Общия съд от 16 декември 2020 г. — American Airlines/Комисия (Конкуренция — Концентрации — Пазар на въздушния транспорт — Решение за обявяване на концентрацията за съвместима с вътрешния пазар и Споразумението за ЕИП — Ангажименти — Решение, с което се признават предходни права — Грешка при прилагане на правото — Понятие за подходящо използване)

text:
               15.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/32

      Решение на Общия съд от 16 декември 2020 г. — American Airlines/Комисия
      (Дело T-430/18) (1)

      (Конкуренция - Концентрации - Пазар на въздушния транспорт - Решение за обявяване на концентрацията за съвместима с вътрешния пазар и Споразумението за ЕИП - Ангажименти - Решение, с което се признават предходни права - Грешка при прилагане на правото - Понятие за подходящо използване)
      (2021/C 53/42)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: American Airlines, Inc. (Форт Уърт, Тексас, Съединени щати) (представители: J.-P. Poitras, solicitor, J. Ruiz Calzado и J. Wileur, адвокати)

         Ответник: Европейска комисия (представители: T. Franchoo, H. Leupold и L. Wildpanner)

         Встъпила страна в подкрепа на ответника: Delta Air Lines, Inc. (Уилмингтън, Делауеър, Съединени щати) (представители: M. Demetriou, QC, C. Angeli и I. Giles, адвокати)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение C(2018) 2788 окончателен на Комисията от 30 април 2018 година за признаване на предходни права на Delta Air Lines (дело M.6607 — US Airways/American Airlines).

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда American Airlines, Inc. да заплати наред със собствените си съдебни разноски и тези на Европейската комисия.

                  3)

                  Осъжда Delta Air Lines, Inc. да понесе собствените си съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 319, 10.9.2018 г.


title: Дело T-438/18: Решение на Общия съд от 16 декември 2020 г. — Pareto Trading/EUIPO — Bikor и Bikor Professional Color Cosmetics (BIKOR EGYPTIAN EARTH) (Марка на Европейския съюз — Производство за обявяване на недействителност — Словна марка на Европейския съюз „BIKOR EGYPTIAN EARTH“ — Абсолютно основание за отказ — Недобросъвестност — Член 52, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 59, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001])

text:
               15.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/33

      Решение на Общия съд от 16 декември 2020 г. — Pareto Trading/EUIPO — Bikor и Bikor Professional Color Cosmetics (BIKOR EGYPTIAN EARTH)
      (Дело T-438/18) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство за обявяване на недействителност - Словна марка на Европейския съюз „BIKOR EGYPTIAN EARTH“ - Абсолютно основание за отказ - Недобросъвестност - Член 52, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 59, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001])
      (2021/C 53/43)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Pareto Trading Co., Inc. (Карлщад, Ню Джърси, Съединени щати) (представители: I. Sempere Massa, C. Martínez-Tercero Molina и V. Balaguer Fuentes, адвокати)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: D. Gája, H. O’Neill, V. Ruzek и S. Hanne)

         Други страни в производството пред апелативния състав на EUIPO: Elżbieta Korbut Bikor (Гданск, Полша), Bikor Professional Color Cosmetics Małgorzata Wedekind (Гданск)

         Предмет

      Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 24 април 2018 г. (преписка R 1826/2015-1), постановено в производство за обявяване на недействителност между Pareto Trading, от една страна, и г-жа Bikor и Bikor Professional Color Cosmetics Małgorzata Wedekind, от друга страна

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Pareto Trading Co., Inc. да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 319, 10.9.2018 г.


title: Дело T-176/19: Решение на Общия съд от 16 декември 2020 г. — 3V Sigma/ECHA (REACH — Оценка на веществата — Uvasorb HEB — Решение на ECHA, с което се иска допълнителна информация — Член 46, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1907/2006 — Искане с цел да се установят евентуалните продукти, получени при превръщане или разграждане на веществото — Пропорционалност — Необходимост от поисканото допълнително проучване — Релевантни условия и реалистични условия — Температура, при която е проведено проучването — Явна грешка в преценката)

text:
               15.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/34

      Решение на Общия съд от 16 декември 2020 г. — 3V Sigma/ECHA
      (Дело T-176/19) (1)

      (REACH - Оценка на веществата - Uvasorb HEB - Решение на ECHA, с което се иска допълнителна информация - Член 46, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1907/2006 - Искане с цел да се установят евентуалните продукти, получени при превръщане или разграждане на веществото - Пропорционалност - Необходимост от поисканото допълнително проучване - Релевантни условия и реалистични условия - Температура, при която е проведено проучването - Явна грешка в преценката)
      (2021/C 53/44)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: 3V Sigma SpA (Милано, Италия) (представители: C. Bryant, S. Hainsworth, solicitors и D. Anderson, адвокат)

         Ответник: Европейска агенция по химикали (представители: A. Hautamäki, J. Alaranta и W. Broere)

         Встъпила страна в подкрепа на ответника: Федерална република Германия (представители: J. Möller, D. Klebs и S. Heimerl)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение A-004-2017 на апелативния съвет на ECHA от 15 януари 2019 г. в частта, в която е отхвърлена жалбата на жалбоподателя срещу решението на ECHA от 20 декември 2016 г. за изискване на допълнителна информация за веществото uvasorb HEB и в която 22 октомври 2020 г. е определен като краен срок за представяне на тази информация

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  3V Sigma SpA понася направените от него съдебни разноски, както и разноските на Европейската агенция по химикали (ECHA), включително направените във връзка с обезпечителното производство.

                  3)

                  Федерална република Германия понася направените от нея съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 172, 20.5.2019 г.


title: Дело T-286/19: Решение на Общия съд от 16 декември 2020 г. — Azarov/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки, приети с оглед на положението в Украйна — Замразяване на средства — Списък на лицата, образуванията и органите, чиито финансови средства и икономически ресурси се замразяват — Оставяне на името на жалбоподателя в списъка — Задължение на Съвета да провери дали решението на орган на трета държава е взето при спазване на правото на защита и на правото на ефективна съдебна защита)

text:
               15.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/34

      Решение на Общия съд от 16 декември 2020 г. — Azarov/Съвет
      (Дело T-286/19) (1)

      (Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки, приети с оглед на положението в Украйна - Замразяване на средства - Списък на лицата, образуванията и органите, чиито финансови средства и икономически ресурси се замразяват - Оставяне на името на жалбоподателя в списъка - Задължение на Съвета да провери дали решението на орган на трета държава е взето при спазване на правото на защита и на правото на ефективна съдебна защита)
      (2021/C 53/45)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Mykola Yanovych Azarov (Киев, Украйна) (представители: G. Lansky и A. Egger, адвокати)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: J. Van Blaaderen и P. Mahnič)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение (ОВППС) 2019/354 на Съвета от 4 март 2019 година за изменение на Решение 2014/119/ОВППС относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на ситуацията в Украйна (ОВ L 64, 2019 г., стр. 7), както и на Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/352 на Съвета от 4 март 2019 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 208/2014 относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Украйна (ОВ L 64, 2019 г., стр. 1), доколкото името на жалбоподателя е оставено в списъка на лицата, образуванията и органите, за които се прилагат тези ограничителни мерки

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя Решение (ОВППС) 2019/354 на Съвета от 4 март 2019 година за изменение на Решение 2014/119/ОВППС относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на ситуацията в Украйна, и Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/352 на Съвета от 4 март 2019 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 208/2014 относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Украйна, доколкото името на г-н Mykola Yanovych Azarov е оставено в списъка на лицата, образуванията и органите, за които се прилагат тези ограничителни мерки.

                  2)

                  Осъжда Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 213, 24.6.2019 г.


title: Дело T-535/19: Решение на Общия съд от 16 декември 2020 г. — H.R. Participations/EUIPO — Hottinger Investment Management (JCE HOTTINGUER) (Марка на Европейския съюз — Производство за обявяване на недействителност — Словна марка на Европейския съюз „JCE HOTTINGUER“ — По-ранна нерегистрирана национална марка „HOTTINGER“ — Относително основание за отказ — Препращане към националното право, уреждащо по-ранната марка — Режим на иск по common law за злоупотреба с наименование (action for passing off) — Член 8, параграф 4 и член 53, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем съответно член 8, параграф 4 и член 60, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) 2017/1001)

text:
               15.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/35

      Решение на Общия съд от 16 декември 2020 г. — H.R. Participations/EUIPO — Hottinger Investment Management (JCE HOTTINGUER)
      (Дело T-535/19) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство за обявяване на недействителност - Словна марка на Европейския съюз „JCE HOTTINGUER“ - По-ранна нерегистрирана национална марка „HOTTINGER“ - Относително основание за отказ - Препращане към националното право, уреждащо по-ранната марка - Режим на иск по common law за злоупотреба с наименование (action for passing off) - Член 8, параграф 4 и член 53, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем съответно член 8, параграф 4 и член 60, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) 2017/1001)
      (2021/C 53/46)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: H.R. Participations SA (Люксембург, Люксембург) (представители: P. Wilhelm, J. Rossi, E. Dumur и G. Hadot-Pericard, адвокати)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: J. Crespo Carrillo и V. Ruzek)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Hottinger Investment Management Ltd (Лондон, Обединено кралство) (представители: W. Sander, solicitor и M. Beebe, barrister)

         Предмет

      Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 3 май 2019 г. (преписка R 2078/2018-2), постановено в производство за обявяване на недействителност със страни Hottinger Investment Management и H.R. Participations

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда H.R. Participations SA да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 312, 16.9.2019 г.


title: Дело T-665/19: Решение на Общия съд от 16 декември 2020 г. — Cinkciarz.pl/EUIPO (€$) (Марка на Европейския съюз — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „€$“ — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 — Задължение за мотивиране)

text:
               15.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/36

      Решение на Общия съд от 16 декември 2020 г. — Cinkciarz.pl/EUIPO (€$)
      (Дело T-665/19) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „€$“ - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 - Задължение за мотивиране)
      (2021/C 53/47)
      Език на производството: полски

         Страни

         Жалбоподател: Cinkciarz.pl sp. z o.o. (Желона гура, Полша) (представители: E. Skrzydło-Tefelska и K. Gajek, адвокати)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: D. Walicka)

         Предмет

      Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 4 юли 2019 г. (преписка R 1345/2018-1), постановено относно заявката за регистрация на фигуративния знак „€$“ като марка на Европейския съюз

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Cinkciarz.pl sp. z o.o. да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 399, 25.11.2019 г.


title: Дело T-736/19: Решение на Общия съд от 16 декември 2020 г. — HA/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Възстановяване на медицински разноски — Максимален размер на възстановяване на разноските за апарати за сънна апнея — Жалба за отмяна — Липса на чисто потвърдителен акт — Правен интерес — Допустимост — Общи правила за здравното осигуряване на длъжностните лица — Общи разпоредби за изпълнение)

text:
               15.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/36

      Решение на Общия съд от 16 декември 2020 г. — HA/Комисия
      (Дело T-736/19) (1)

      (Публична служба - Длъжностни лица - Възстановяване на медицински разноски - Максимален размер на възстановяване на разноските за апарати за сънна апнея - Жалба за отмяна - Липса на чисто потвърдителен акт - Правен интерес - Допустимост - Общи правила за здравното осигуряване на длъжностните лица - Общи разпоредби за изпълнение)
      (2021/C 53/48)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: HA (представител: S. Kreicher, avocate)

         Ответник: Европейска комисия (представители: T. Bohr, A.-C. Simon и M. Brauhoff)

         Предмет

      Искане на основание член 270 ДФЕС за отмяна на решението на Комисията, с което се определя максимален размер на възстановяване от 3 100 EUR на разноските за наем на медицински апарат в периода от 1 март 2019 г. до 29 февруари 2024 г.

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя решението на Европейската комисия от 17 януари 2019 г. за определяне на максимален размер на възстановяване от 3 100 EUR на разноските за наем на медицински апарат в периода от 1 март 2012 г. до 29 февруари 2024 г. и решението на Комисията от 13 август 2019 г., с което се отхвърля подадената срещу това решение жалба по административен ред.

                  2)

                  Осъжда Комисията да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 432, 23.12.2019 г.


title: Дело T-859/19: Решение на Общия съд от 16 декември 2020 г. — Alkemie Group/EUIPO — Mann & Schröder (ALKEMIE) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Европейския съюз „ALKEMIE“ — По-ранна словна марка на Европейския съюз „Alkmene“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)

text:
               15.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/37

      Решение на Общия съд от 16 декември 2020 г. — Alkemie Group/EUIPO — Mann & Schröder (ALKEMIE)
      (Дело T-859/19) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Европейския съюз „ALKEMIE“ - По-ранна словна марка на Европейския съюз „Alkmene“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)
      (2021/C 53/49)
      Език на производството: полски

         Страни

         Жалбоподател: Alkemie Group sp. z o.o. (Гдиня, Полша) (представител: A. Korbela, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: D. Walicka)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO: Mann & Schröder GmbH (Зигелсбах, Германия)

         Предмет

      Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 16 септември 2019 г. (преписка R 2230/2018-2), постановено в производство по възражение със страни Mann & Schröder и Alkemie Group

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя решението на втори апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 16 септември 2019 г. (преписка R 2230/2018-2) в частта, в която се отхвърля жалбата на Alkemie Group sp. z o.o. относно „хранителни добавки“ от клас 5.

                  2)

                  Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

                  3)

                  Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 54, 17.2.2020 г.


title: Дело T-860/19: Решение на Общия съд от 16 декември 2020 г. — Alkemie Group/EUIPO — Mann & Schröder (ALKEMIE) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „ALKEMIE“ — По-ранна словна марка на Европейския съюз „Alkmene“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)

text:
               15.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/38

      Решение на Общия съд от 16 декември 2020 г. — Alkemie Group/EUIPO — Mann & Schröder (ALKEMIE)
      (Дело T-860/19) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „ALKEMIE“ - По-ранна словна марка на Европейския съюз „Alkmene“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)
      (2021/C 53/50)
      Език на производството: полски

         Страни

         Жалбоподател: Alkemie Group sp. z o.o. (Гдиня, Полша) (представител: A. Korbela, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: D. Walicka)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO: Mann & Schröder GmbH (Зигелсбах, Германия)

         Предмет

      Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 16 септември 2019 г. (преписка R 2231/2018-2), постановено в производство по възражение със страни Mann & Schröder и Alkemie Group

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя решението на втори апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 16 септември 2019 г. (преписка R 2231/2018-2) в частта, в която се отхвърля жалбата на Alkemie Group sp. z o.o. относно „хранителни добавки“ от клас 5.

                  2)

                  Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

                  3)

                  Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 54, 17.2.2020 г.


title: Дело T-863/19: Решение на Общия съд от 16 декември 2020 г. — Production Christian Gallimard/EUIPO — Éditions Gallimard (PCG CALLIGRAM CHRISTIAN GALLIMARD) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Европейския съюз „PCG CALLIGRAM CHRISTIAN GALLIMARD“ — По-ранни словни марки на Европейския съюз „GALLIMARD“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Концептуално сравнение — Фамилни имена — Самостоятелно отличително положение — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) № 2017/1001])

text:
               15.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/38

      Решение на Общия съд от 16 декември 2020 г. — Production Christian Gallimard/EUIPO — Éditions Gallimard (PCG CALLIGRAM CHRISTIAN GALLIMARD)
      (Дело T-863/19) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Европейския съюз „PCG CALLIGRAM CHRISTIAN GALLIMARD“ - По-ранни словни марки на Европейския съюз „GALLIMARD“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Концептуално сравнение - Фамилни имена - Самостоятелно отличително положение - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) № 2017/1001])
      (2021/C 53/51)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Production Christian Gallimard (Люксембург, Люксембург) (представител: L. Dreyfuss-Bechmann, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: V. Ruzek)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Éditions Gallimard la nouvelle revue française éditions de la nouvelle revue française SA (Париж, Франция) (представители: J.-A. Bénazéraf и Y. Diringer, адвокати)

         Предмет

      Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 1 октомври 2019 г. (преписка R 2316/2018-5), постановено в производство по възражение със страни Éditions Gallimard la nouvelle revue française éditions de la nouvelle revue française и Production Christian Gallimard

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Production Christian Gallimard да понесе, наред с направените от него съдебни разноски, и тези на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO).

                  3)

                  Éditions Gallimard la nouvelle revue française éditions de la nouvelle revue française SA понася направените от него съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 61, 24.2.2020 г.


title: Дело T-883/19: Решение на Общия съд от 16 декември 2020 г. — Gustopharma Consumer Health/EUIPO — Helixor Heilmittel (HELIX ELIXIR) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Европейския съюз „HELIX ELIXIR“ — По-ранна словна марка на Европейския съюз „HELIXOR“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001])

text:
               15.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/39

      Решение на Общия съд от 16 декември 2020 г. — Gustopharma Consumer Health/EUIPO — Helixor Heilmittel (HELIX ELIXIR)
      (Дело T-883/19) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Европейския съюз „HELIX ELIXIR“ - По-ранна словна марка на Европейския съюз „HELIXOR“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001])
      (2021/C 53/52)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Gustopharma Consumer Health, SL (Мадрид, Испания) (представители: A. Gómez López и J. Mora Cortés, адвокати)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: L. Rampini и V. Ruzek)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Helixor Heilmittel GmbH (Rosenfeld, Германия) (представител: J. Klink, адвокат)

         Предмет

      Жалба против решението на първи апелативен състав на EUIPO от 23 октомври 2019 г. (преписка R 100/2019-1), постановено в производство по възражение между Helixor Heilmittel и Gustopharma Consumer Health

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Gustopharma Consumer Health, SL да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 68, 2.3.2020 г.


title: Дело T-738/16: Определение на Общия съд от 14 декември 2020 г. — La Quadrature du Net и др./Комисия (Пространство на свобода, сигурност и правосъдие — Защита на физическите лица при обработването на лични данни — Прехвърляне на личните данни в Съединените щати — Обявяване на невалидност на обжалвания акт — Отпадане на предмета на спора — Липса на основание за произнасяне)

text:
               15.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/40

      Определение на Общия съд от 14 декември 2020 г. — La Quadrature du Net и др./Комисия
      (Дело T-738/16) (1)

      (Пространство на свобода, сигурност и правосъдие - Защита на физическите лица при обработването на лични данни - Прехвърляне на личните данни в Съединените щати - Обявяване на невалидност на обжалвания акт - Отпадане на предмета на спора - Липса на основание за произнасяне)
      (2021/C 53/53)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподатели: La Quadrature du Net (Париж, Франция), French Data Network (Амиен, Франция), Fédération des fournisseurs d’accès à Internet associatifs (Fédération FDN) (Амиен) (представител: A. Fitzjean Ò. Cobhthaigh, адвокат)

         Ответник: Европейска комисия (представители: H. Kranenborg и D. Nardi)

         Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателите: Union fédérale des consommateurs — Que choisir (UFC — Que choisir) (Париж, Франция) (представител: F.-P. Lani, адвокат)

         Встъпили страни в подкрепа на ответника: Чешка република (представители: M. Smolek, J. Vláčil и O. Serdula), Федерална република Германия (представители: S. Eisenberg, S. Heimerl, D. Klebs и J. Möller), Френска република (представители: E. Armoët и E. de Moustier), Кралство Нидерландия (представители: M. Bulterman и C. Schillemans), Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: S. Brandon, подпомаган от J. Holmes, QC), Съединени американски щати (представители: H.Viaene, C. Evrard, E. Valgaeren, P. Wytinck, адвокати, S. Kingston и E. Barrington, SC), Digitaleurope (Брюксел, Белгия) (представители: J. Cahir, V. Power, solicitors, и M. Gray, SC), Microsoft Corp. (Редмънд, Вашингтон, САЩ) (представители: J. Bourgeois и M. Meulenbelt, адвокати), BSA Business Software Alliance, Inc. (Вашингтон, окръг Колумбия, САЩ) (представители: B. Van Vooren и K. Van Quathem, адвокати)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение за изпълнение (ЕС) 2016/1250 на Комисията от 12 юли 2016 г. съгласно Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно адекватността на защитата, осигурявана от Щита за личните данни в отношенията между ЕС и САЩ (ОВ L 207, 2016 г., стр. 1)

         Диспозитив

                  1)

                  Липсва основание за произнасяне по настоящата жалба.

                  2)

                  Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски, както и тези на Quadrature du Net, French Data Network и Fédération des fournisseurs d’accès à Internet associatifs (Fédération FDN).

                  3)

                  Чешката република, Федерална република Германия, Френската република, Кралство Нидерландия, Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия, Съединените американски щати, Union fédérale des consommateurs — Que choisir (UFC — Que choisir), Digitaleurope, Microsoft Corp. и BSA Business Software Alliance, Inc. понасят направените от тях съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 6, 9.1.2017 г.


title: Дело T-660/19: Определение на Общия съд от 16 декември 2020 г. — Universität Bremen/REA (Жалба за отмяна — Проект за отпускане на безвъзмездни средства — Рамкова програма за научни изследвания и иновации „Хоризонт 2020“ — Покана за представяне на предложения H2020-SC6-Governance-2019 — Решение на REA за отхвърляне на предложение — Липса на представителство от адвокат — Явна недопустимост на жалбата)

text:
               15.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/41

      Определение на Общия съд от 16 декември 2020 г. — Universität Bremen/REA
      (Дело T-660/19) (1)

      (Жалба за отмяна - Проект за отпускане на безвъзмездни средства - Рамкова програма за научни изследвания и иновации „Хоризонт 2020“ - Покана за представяне на предложения H2020-SC6-Governance-2019 - Решение на REA за отхвърляне на предложение - Липса на представителство от адвокат - Явна недопустимост на жалбата)
      (2021/C 53/54)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Universität Bremen (Бремен, Германия) (представител: C. Schmid, университетски преподавател)

         Ответник: Изпълнителна агенция за научни изследвания (представители: S. Payan-Lagrou и V. Canetti, подпомагани от R. van der Hout и C. Wagner, адвокати)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на решение Ares(2019) 4590599 на REA от 16 юли 2019 г., с което се отхвърля представеното от жалбоподателя предложение в отговор на поканата за представяне на предложения H2020-SC6-Governance-2019

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата като явно недопустима.

                  2)

                  Universität Bremen понася направените от него съдебни разноски, както и тези, направени от Изпълнителната агенция за научни изследвания (REA).

         (1)  ОВ C 399, 25.11.2019 г.


title: Дело T-24/20: Определение на Общия съд от 15 декември 2020 г. — Junqueras i Vies/Парламент (Жалба за отмяна — Институционално право — Член на Парламента — Привилегии и имунитети — Обявяване от председателя на Европейския парламент на констатацията за освобождаване на мястото на европейски депутат — Искане за предприемане на спешни действия за потвърждаване на имунитета на европейски депутат — Неподлежащи на обжалване актове — Недопустимост)

text:
               15.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/41

      Определение на Общия съд от 15 декември 2020 г. — Junqueras i Vies/Парламент
      (Дело T-24/20) (1)

      (Жалба за отмяна - Институционално право - Член на Парламента - Привилегии и имунитети - Обявяване от председателя на Европейския парламент на констатацията за освобождаване на мястото на европейски депутат - Искане за предприемане на спешни действия за потвърждаване на имунитета на европейски депутат - Неподлежащи на обжалване актове - Недопустимост)
      (2021/C 53/55)
      Език на производството: испански

         Страни

         Жалбоподател: Oriol Junqueras i Vies (Сан Жоан де Вилаторада, Испания) (представител: A. Van den Eynde Adroer, адвокат)

         Ответник: Европейски парламент (представители: F. Drexler, N. Görlitz и C. Burgos)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна, първо, на констатацията за освобождаване на мястото на жалбоподателя, считано от 3 януари 2020 г., обявена от председателя на Парламента в пленарно заседание от 13 януари 2020 г., и второ, на твърдяното отхвърляне от последния на искането за спешни действия за потвърждаване на имунитета на жалбоподателя, направено на 20 декември 2019 г. от името на същия от г-жа Riba i Giner, европейски депутат, на основание член 8 от Правилника за дейността на Парламента

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата като недопустима.

                  2)

                  Липсва основание за произнасяне по молбата за встъпване на Кралство Испания.

                  3)

                  Осъжда Oriol Junqueras i Vies да заплати съдебните разноски, включително направените в рамките на дело T 24/20 R.

                  4)

                  Кралство Испания понася съдебните разноски, свързани с неговата молба за встъпване.

         (1)  ОВ C 68, 2.3.2020 г.


title: Дело T-255/20: Определение на Общия съд от 14 декември 2020 г. — ClientEarth/Комисия (Жалба за отмяна — Достъп до документи — Комитология — Технически комитет по моторните превозни средства — Дневен ред на 79-то заседание на комитета — Право на информация, което си прилага в държавите членки на Съюза по отношение на емисиите от леки превозни средства за превоз на пътници и товари — Мълчалив отказ за предоставяне на достъп — Изрично решение, прието след подаването на жалбата — Липса на основание за произнасяне)

text:
               15.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/42

      Определение на Общия съд от 14 декември 2020 г. — ClientEarth/Комисия
      (Дело T-255/20) (1)

      (Жалба за отмяна - Достъп до документи - Комитология - Технически комитет по моторните превозни средства - Дневен ред на 79-то заседание на комитета - Право на информация, което си прилага в държавите членки на Съюза по отношение на емисиите от леки превозни средства за превоз на пътници и товари - Мълчалив отказ за предоставяне на достъп - Изрично решение, прието след подаването на жалбата - Липса на основание за произнасяне)
      (2021/C 53/56)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: ClientEarth AISBL (Брюксел, Белгия) (представители: F. Logue, solicitor, и J. Kenny, barrister)

         Ответник: Европейска комисия (представители: S. Delaude, C. Ehrbar и G. Gattinara)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на мълчаливия отказ на Комисията от 26 февруари 2020 г. да предостави достъп до определени части на протокола от 79-то заседание на Техническия комитет по моторните превозни средства от 12 февруари 2019 г.

         Диспозитив

                  1)

                  Липсват основания за произнасяне по жалбата.

                  2)

                  Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 247, 27.7.2020 г.


title: Дело T-520/20: Определение на Общия съд от 16 декември 2020 г. — Bonicelli/Съвместно предприятие „Термоядрен синтез за енергия“ (Публична служба — Длъжностни лица — Процедура по повишаване за 2019 г. — Решение, с което се отказва повишаване — Замяна на обжалвания акт в хода на съдебното производство — Отпадане на предмета на спора — Липса на основание за произнасяне)

text:
               15.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/43

      Определение на Общия съд от 16 декември 2020 г. — Bonicelli/Съвместно предприятие „Термоядрен синтез за енергия“
      (Дело T-520/20) (1)

      (Публична служба - Длъжностни лица - Процедура по повишаване за 2019 г. - Решение, с което се отказва повишаване - Замяна на обжалвания акт в хода на съдебното производство - Отпадане на предмета на спора - Липса на основание за произнасяне)
      (2021/C 53/57)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Tullio Bonicelli (Бадалона, Испания) (представител: N. Lhoëst, адвокат)

         Ответник: Европейско съвместно предприятие за ITER и развитието на термоядрената енергия (представител: G. T. Poszler)

         Предмет

      Искане на основание член 270 ДФЕС за отмяна, от една страна, на решението на Европейското съвместно предприятие за ITER и развитието на термоядрената енергия от 24 октомври 2019 г. да не включва жалбоподателя в окончателния списък на длъжностните лица, повишени в рамките на процедурата по повишаване за 2019 г., и от друга, на решението му от 8 май 2020 г. за отхвърляне на жалбата по административен ред, подадена от жалбоподателя срещу посоченото решение

         Диспозитив

                  1)

                  Липсва основание за произнасяне по жалбата.

                  2)

                  Осъжда Европейското съвместно предприятие за ITER и развитието на термоядрената енергия да понесе направените от него съдебни разноски и тези на г-н Tullio Bonicelli.

         (1)  ОВ C 329, 5.10.2020 г.


title: Дело T-579/20 R: Определение на председателя на Общия съд от 15 декември 2020 г. — Genekam Biotechnology/Комисия (Обезпечително производство — Споразумение за отпускане на безвъзмездна помощ, сключено по линия на Седмата рамкова програма за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности (2007 — 2013) — Връщане на платените суми — Молба за спиране на принудителното изпълнение — Липса на неотложност)

text:
               15.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/43

      Определение на председателя на Общия съд от 15 декември 2020 г. — Genekam Biotechnology/Комисия
      (Дело T-579/20 R)
      (Обезпечително производство - Споразумение за отпускане на безвъзмездна помощ, сключено по линия на Седмата рамкова програма за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности (2007 — 2013) - Връщане на платените суми - Молба за спиране на принудителното изпълнение - Липса на неотложност)
      (2021/C 53/58)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Genekam Biotechnology AG (Дуисбург, Германия) (представител: S. Hertwig, адвокат)

         Ответник: Европейска комисия (представители: J. Estrada de Solà, A Katsimerou и R. Pethke)

         Предмет

      Искане на основание член 299 ДФЕС за спиране на принудителното изпълнение на решение на Комисията C(2020) 5548 окончателен от 7 август 2020 г., с което се установява парично задължение и представляващо изпълнително основание срещу жалбоподателя.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля молбата за допускане на обезпечителна мярка.

                  2)

                  Не се произнася по разноските.


title: Дело T-655/20: Жалба, подадена на 27 октомври 2020 г. — Symrise/ECHA

text:
               15.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/44

      Жалба, подадена на 27 октомври 2020 г. — Symrise/ECHA
      (Дело T-655/20)
      (2021/C 53/59)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Symrise AG (Холцминден, Германия) (представители: A, B, C, адвокати)

         Ответник: Европейска агенция по химикали

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени изцяло решението на апелативния съвет на Европейската агенция по химикали от 18 август 2020 г. по преписка № A-010-2018,

                  —

                  да осъди агенцията да заплати съдебните разноски по производството.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква пет основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: агенцията е допуснала явна грешка в преценката и е тълкувала неправилно Регламента REACH, като е изискала изпитванията на веществото върху гръбначни животни, обосновавайки необходимостта от изпитванията с експозицията на работниците, и като не е взела предвид безопасността на веществото, оценена съгласно регламента относно козметичните продукти.

                  2.

                  Второ основание: агенцията е допуснала явна грешка в преценката и не е изпълнила задължението си за мотивиране, като е поискала разширено изследване за репродуктивна токсичност при едно поколение с няколко удължавания (наричано по-нататък „EOGRTS“).

                  3.

                  Трето основание: агенцията е допуснала явна грешка в преценката на наличната ѝ информация и не е изпълнила задължението си за мотивиране, като е приела, че EOGRTS трябва да бъде извършено по перорален път.

                  4.

                  Четвърто основание: като е поискала дългосрочно изследване за токсичност при риби (ОИСР TG 234) съгласно раздел 9.1.6.1. от Приложение IX към Регламента REACH, агенцията е допуснала явна грешка в преценката и е тълкувала неправилно колона 2 от раздел 9.1 от Приложение IX, нарушила е правото на жалбоподателя да бъде изслушан и не е спазила член 25 от регламента REACH.

                  5.

                  Пето основание: агенцията е допуснала явна грешка в преценката, като не е взела предвид цялата релевантна информация, не е спазила член 25 от регламента REACH и е допуснала явна грешка в преценката, като е наложила сроковете в обжалваното решение.


title: Дело T-656/20: Жалба, подадена на 27 октомври 2020 г. — Symrise/ECHA

text:
               15.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/45

      Жалба, подадена на 27 октомври 2020 г. — Symrise/ECHA
      (Дело T-656/20)
      (2021/C 53/60)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Symrise AG (Холцминден, Германия) (представители: A, B, C, адвокати)

         Ответник: Европейска агенция по химикали

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени изцяло решението на апелативния съвет на Европейската агенция по химикали от 18 август 2020 г. по преписка № A-009-2018,

                  —

                  да осъди агенцията да заплати съдебните разноски по производството.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква три основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: агенцията е допуснала явна грешка в преценката и е тълкувала неправилно Регламента REACH, като е изискала изпитванията на веществото върху гръбначни животни, обосновавайки необходимостта от изпитванията с експозицията на работниците, и като не е взела предвид безопасността на веществото, оценена съгласно регламента относно козметичните продукти.

                  2.

                  Второ основание: агенцията е допуснала явна грешка в преценката и не е изпълнила задължението си за мотивиране, като е поискала разширеното изследване за репродуктивна токсичност при едно поколение с няколко удължавания („EOGRTS“) да бъде извършено по перорален път.

                  3.

                  Трето основание: агенцията не е спазила член 25 от регламента REACH и е допуснала явна грешка в преценката, като е наложила сроковете в обжалваното решение.


title: Дело T-717/20: Жалба, подадена на 3 декември 2020 г. — Lenovo Global Technology Belgium/EuroHPC Joint Undertaking

text:
               15.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/45

      Жалба, подадена на 3 декември 2020 г. — Lenovo Global Technology Belgium/EuroHPC Joint Undertaking
      (Дело T-717/20)
      (2021/C 53/61)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Lenovo Global Technology Belgium BV (Мехелен, Белгия) (представители: S. Sakellariou, G. Forwood, K. Struckmann и F. Abou Zeid, lawyers)

         Ответник: European High Performance Computing Joint Undertaking

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да разпореди поисканите процесуално-организационни действия,

                  —

                  да отмени решение от 29 септември 2020 г. на European High Performance Computing Joint Undertaking (Ref. Ares(2020)5103538), с което е отхвърлена представената от Lenovo оферта за лот 3 в отговор на покана за представяне оферти SMART 2019/1084 относно придобиването на Leonardo Supercomputer, за CINECA, в Италия и договорът е възложен на друго дружество и

                  —

                  да осъди European High Performance Computing Joint Undertaking да заплати съдебните разноски на жалбоподателя.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква четири основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: жалбоподателят твърди, че ответникът е нарушил принципите на равно третиране и на прозрачност, тъй като не е дисквалифицирал спечелилия оферент поради това че не отговаря на няколко задължителни изисквания включени в техническите спецификации. По-специално ответникът не дисквалифицирал спечелилия оферент, въпреки че не отговарял на задължителното изискване за предлагане на твърдо определена цена като включил в офертата си клауза за споделяне на риска при изменение на валутния курс и не представил твърдо определена цена за компонентите на паметта. Освен това ответникът е нарушил посочените принципи като не дисквалифицирал спечелилия оферент затова, че не е включил в офертата си други изисквания изброени в техническите спецификации.

                  2.

                  Във второто основание се твърди, че ответникът е допуснал няколко грешки във връзка с оценката на резултата относно качеството на изпълнението и относно ефективността на офертата на спечелилия оферент. По-специално ответникът допуснал явна грешка в преценката като използвал грешна минимална HPCG стойност при изчисляването на резултатите относно качеството на изпълнението; той използвал очевидно неправилни стойности за HPL и HPCG качество на изпълнението представени от спечелилия оферент, без да поиска обяснения, допускайки явна грешка в преценката и нарушавайки принципа на добра администрация и приел очевидно неточни стойности от спечелилия оферент относно разхода на енергия, като пак допуснал явна грешка в преценката и нарушил принципа на добра администрация.

                  3.

                  В третото основание се твърди, че ответникът е допуснал няколко грешки във връзка с критерия за възлагане: „добавена стойност за ЕС“. По-конкретно този критерий бил незаконосъобразен и нямал връзка с предмета на договора и нарушил принципа на равно третиране, Финансовия регламент, задълженията на ЕС по СОП на СТО и принципа на добро финансово управление, закрепен в член 310, параграф 5 ДФЕС. Освен това като приложил този критерий ответникът допуснал явна грешка и нарушил принципа на равно третиране.

                  4.

                  В четвъртото основание се твърди, че ответникът е допуснал няколко грешки във връзка с критерия за възлагане „Сигурност на веригата на доставките“. По-специално ответникът нарушил принципа на равно третиране и задължението за излагане на мотиви, като третирал по-благосклонно офертата на спечелилия оферент в сравнение с тази на жалбоподателя, без да има обективно основание за това, независимо че ключовите аспекти на двете оферти били сходни. Ответникът освен това допуснал явна грешка във връзка с оценката на множество елементи от офертата на жалбоподателя относно критерия за възлагане сигурност на веригата на доставките.


title: Дело T-718/20: Жалба, подадена на 5 декември 2020 г. — WIZZ Air Hungary/Комисия

text:
               15.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/46

      Жалба, подадена на 5 декември 2020 г. — WIZZ Air Hungary/Комисия
      (Дело T-718/20)
      (2021/C 53/62)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: WIZZ Air Hungary Légiközlekedési Zrt. (WIZZ Air Hungary Zrt.) (Будапеща, Унгария) (представители: E. Vahida, S. Rating и I. Metaxas-Maranghidis, адвокати)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решението на Европейската комисия (ЕС) от 24 февруари 2020 г. относно държавна помощ SA.56244 — Помощ за оздравяване на Tarom (1) и

                  —

                  да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква четири основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: помощта за оздравяване на Tarom не отговаря на условието за съвместимост съгласно Насоките за оздравяване и преструктуриране (2), свързано с нуждата помощта за оздравяване да допринася за постигането на цел от реален общ интерес, тъй като Комисията не е направила оценка на значението на Tarom за вътрешните и международните пазари на въздушен транспорт и на вероятността от заместване на Tarom.

                  2.

                  Второ основание: помощта за оздравяване не отговаря на условието за съвместимост съгласно Насоките за оздравяване и преструктуриране, свързано с еднократността, тъй като предходният период за преструктуриране на Tarom е продължил до 2019 г., тоест по-малко от десет години преди Европейската комисия да одобри нова помощ за оздравяване на Tarom с решението си от 24 февруари 2020 г.

                  3.

                  Трето основание: Европейската комисия не е започнала официална процедура по разследване въпреки наличието на сериозни затруднения и е нарушила процесуалните права на жалбоподателя.

                  4.

                  Четвърто основание: Европейската комисия не е изпълнила задължението си за мотивиране.

         (1)  OВ C 310, 2020 г., стр. 3.

         (2)  Насоки за държавна помощ за оздравяване и преструктуриране на нефинансови предприятия в затруднено положение, OВ C 249, 2014 г., стр. 1.


title: Дело T-728/20: Жалба, подадена на 14 декември 2020 г. — OM/Комисия

text:
               15.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/47

      Жалба, подадена на 14 декември 2020 г. — OM/Комисия
      (Дело T-728/20)
      (2021/C 53/63)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: OM (представител: N. de Montigny, адвокат)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решението за отхвърляне на молбите за възстановяване на разноски 247-251 и 252-256,

                  —

                  да отмени решението от 23 март 2020 г. за отхвърляне на жалбата по административен ред,

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата жалбоподателят изтъква най-напред, че е допустима жалбата му срещу решение, за което е уведомен посредством отхвърлянето на 23 март 2020 г. на жалбата му по административен ред, подадена на 5 декември 2019 г., като той приема това за ново решение, прието въз основа на нова проверка на случая му, след като администрацията е приела главното основание, изложено в първата му жалба по административен ред. По съществото на спора жалбоподателят излага четири основания.

                  1.

                  Първо основание: наличие на противоречие между решенията с оглед на промяната в мотивите след минало възстановяване на сходни разноски.

                  2.

                  Второ основание: липса на конкретна и обстойна проверка на съответните молби за възстановяване на медицински разноски.

                  3.

                  Трето основание: неспазване на правото на изслушване.

                  4.

                  Четвърто основание: явна грешка при преценка на преписката.


title: Дело T-734/20: Жалба, подадена на 16 декември 2020 г. — Boquoi Handels/EUIPO (Изображение на леден кристал върху син кръгъл фон)

text:
               15.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/48

      Жалба, подадена на 16 декември 2020 г. — Boquoi Handels/EUIPO (Изображение на леден кристал върху син кръгъл фон)
      (Дело T-734/20)
      (2021/C 53/64)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Boquoi Handels OHG (Грюнвалд, Германия) (представител: S. Lorenz, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Данни за производството пред EUIPO

         Спорна марка: заявка за фигуративна марка на Европейския съюз (Изображение на леден кристал върху син кръгъл фон) — заявка за регистрация № 17 970 116

         Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 25 септември 2020 г. по преписка R 522/2020-2

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.