title: Дело C-121/21: Иск, предявен на 26 февруари 2021 г. — Чехия/Полша

text:
               19.4.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/23

      Иск, предявен на 26 февруари 2021 г. — Чехия/Полша
      (Дело C-121/21)
      (2021/C 138/30)
      Език на производството: полски

         Страни

         Ищец: Чешка република (представители: M. Smolek, L. Dvořáková и J. Vláčil)

         Ответник: Република Полша

         Искания на ищеца

      Чешката република моли Съда:

                  —

                  да установи, че Република Полша:

                              —

                              като е дала възможност за продължаване на срока на разрешение за добив на лигнитни въглища с шест години, без да извърши оценка на въздействието върху околната среда, не е изпълнила задълженията си по член 4, параграфи 1 и 2 във връзка с член 4, параграфи 4—6, член 5, параграфи 1 и 2 и членове 6, 7, 8 и 9 от Директива 2011/92 (1),

                              —

                              като е дала възможност за изключване на заинтересованата общественост от процедурата за издаване на разрешение за миннодобивна дейност, не е изпълнила задълженията си по член 6, параграфи 2—7, член 7, параграф 5, членове 8 и 9 и член 11, параграф 1 от Директива 2011/92,

                              —

                              като е предвидила, че решението за ОВОС подлежи на предварително изпълнение, не е изпълнила задълженията си по член 11, параграф 1 от Директива 2011/92,

                              —

                              като в решението за ОВОС не е предвидила евентуални мерки в случай на неразрешаване на дерогации за съответните водни обекти съгласно член 4, параграф 5 от Директива 2000/60 (2), не е изпълнила задълженията си по член 4, параграф 1, буква а), подточка ii) и буква б), подточка ii) от Директива 2000/60,

                              —

                              като не е дала възможност за участие на заинтересованата общественост и на Чешката република в процедурата за издаване на разрешение за извършване на миннодобивни работи до 2026 г., не е изпълнила задълженията си по член 6, параграфи 2—7, член 7, параграфи 1, 2 и 5 и член 8 от Директива 2011/92,

                              —

                              като не е публикувала разрешението за извършване на миннодобивни работи до 2026 г. и не го е съобщила на Чешката република в разбираем вид, не е изпълнила задълженията си по член 9, параграфи 1 и 2 от Директива 2011/92,

                              —

                              като не е дала възможност за обжалване по съдебен ред на разрешението за извършване на миннодобивни работи до 2026 г., не е изпълнила задълженията си по член 11, параграф 1 от Директива 2011/92,

                              —

                              като не е публикувала разрешението за извършване на миннодобивни работи до 2026 г., не е изпълнила задълженията си по член 7 от Директива 2003/4 (3),

                              —

                              като не е предоставила пълната информация за процедурата за издаване на разрешение за извършване на миннодобивни работи до 2026 г., не е изпълнила задълженията, които има съгласно принципа за лоялно сътрудничество по член 4, параграф 3 ДЕС,

                              —

                              като не е взела предвид в достатъчна степен решението за ОВОС при издаването на разрешението за извършване на миннодобивни работи до 2026 г., не е изпълнила задълженията си по член 2, параграф 1 във връзка с член 4, параграф 1 от Директива 2011/92,

                              —

                              като не е взела предвид в достатъчна степен всички условия на околната среда при издаването на разрешението за извършване на миннодобивни работи до 2026 г., не е изпълнила задълженията си по член 8a, параграф 1, буква б) от Директива 2011/92,

                  —

                  да осъди Република Полша да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на иска си ищецът твърди нарушения на Директива 2011/92, Директива 2000/60 и Директива 2003/4, както и на Договора за ЕС (на принципа за лоялно сътрудничество).

                  1.

                  В националното си право Република Полша е въвела разпоредби, съгласно които разрешението за добив на лигнитни въглища може да бъде продължено с шест години без провеждане на оценка на въздействието върху околната среда, а процедурата за издаване на разрешение за миннодобивна дейност в повечето случаи не е публична. С това Република Полша е извършила нарушение на Директива 2011/92.

                  2.

                  Република Полша е извършила нарушение на Директива 2011/92, тъй като е предвидила предварително изпълнение на решението относно екологичните условия за проекта за разширяване и продължаване на миннодобивните работи в рудника Туров до 2044 г., с което е изключила възможността за ефективна съдебна защита срещу това решение. Република Полша е действала и в нарушение на Директива 2000/60, тъй като решението за екологичните условия не обхваща надлежно целия срок на проекта, що се отнася до въздействието на миннодобивните работи върху състоянието на водните обекти.

                  3.

                  Република Полша е извършила нарушение на Директива 2011/92, тъй като не е дала възможност на заинтересованата общественост и на Чешката република да участват в процедурата за издаване на крайното разрешение за извършване на миннодобивни работи в рудника за лигнитни въглища Туров до 2026 г., тъй като не е публикувала издаденото разрешение и го е изпратила на Чешката република със закъснение и в непълен вид, тъй като полското право не допуска контрол над разрешението от страна на заинтересованата общественост и тъй като при издаването на разрешението не е взета предвид оценката на въздействието върху околната среда. С това Република Полша е допуснала нарушение и на Директива 2003/4 и принципа на лоялно сътрудничество по член 4, параграф 3 ДЕС.

         (1)  Директива 2011/92/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 13 декември 2011 година относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда (ОВ L 26, 2012 г., стр. 1).

         (2)  Директива 2000/60/EО на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2000 година за установяване на рамка за действията на Общността в областта на политиката за водите (ОВ L 327, 2000 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 6, стр. 193).

         (3)  Директива 2003/4/ЕO на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2003 година относно обществения достъп до информация за околната среда и за отмяна на Директива 90/313/ЕИО на Съвета (ОВ L 41, 2003 г., стр. 26; Специално издание на български език, 2007 г, глава 15, том 9, стр. 200).


title: Дело C-157/21: Жалба, подадена на 11 март 2021 г. — Република Полша/Европейски парламент и Съвет на Европейския съюз

text:
               19.4.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/26

      Жалба, подадена на 11 март 2021 г. — Република Полша/Европейски парламент и Съвет на Европейския съюз
      (Дело C-157/21)
      (2021/C 138/32)
      Език на производството: полски

         Страни

         Жалбоподател: Република Полша (представител: B. Majczyna)

         Ответник: Европейски парламент, Съвет на Европейския съюз

         Искания на жалбоподателя

                  —

                  да се отмени изцяло Регламент (ЕС, Евратом) 2020/2092 на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2020 година относно общ режим на обвързаност с условия за защита на бюджета на Съюза (1),

                  —

                  Европейският парламент и Съветът на Европейския съюз да бъдат осъдени да заплатят съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

                  1)

                  Първо основание — липса на надлежно правно основание за приемането на Регламент 2020/2092.
                  Полша твърди, че с регламент, приет на основание член 322, параграф 1, буква а) ДФЕС, не може да се определят условията, при които са нарушени принципите, изграждащи понятието „правова държава“, нито да се предвижда правомощие за Комисията и Съвета да установяват нарушения на тези принципи от страна на държавите членки и вследствие на това да приемат с изпълнителни актове мерки за защита на бюджета на Съюза. Наред с това Полша изтъква, че въведеният механизъм не отговаря на условията, на които трябва да отговаря всеки механизъм на обвързаност с условия, поради което всъщност представлява механизъм за санкциониране на държавите членки за неспазване на задълженията им по Договорите.

                  2)

                  Второ основание, изтъкнато при условията на евентуалност — в случай че Съдът признае наличието на правомощие на законодателя на Съюза за приемането на Регламент 2020/2092 — приемане на Регламента на неподходящо правно основание.

                  3)

                  Трето основание, изтъкнато при условията на евентуалност — в случай че Съдът признае наличието на правомощие на законодателя на Съюза за приемането на Регламент 2020/2092 — нарушение на Протокол (№ 2) относно прилагането на принципите на субсидиарност и на пропорционалност.

                  4)

                  Четвърто основание — нарушение на член 296, втора алинея ДФЕС поради непълнота на мотивите на предложението за Регламент 2020/2092.

                  5)

                  Пето основание — нарушение на член 7 ДЕС.
                  Полша изтъква, че Регламент 2020/2092 установява нов, непредвиден в Договорите механизъм за контрол за спазването на принципите на правовата държава от страна на държавите членки, а поради това последиците му са равнозначни на изменение на Договорите. Наред с това, тъй като целта на установения с Регламент 2020/2092 механизъм съвпада с целта на производството по член 7 ДЕС, Регламент 2020/2092 води до заобикаляне на производството по член 7 ДЕС, като поставя под съмнение обосноваността на по-нататъшното му прилагане и дори го прави безпредметно.

                  6)

                  Шесто основание — нарушение на член 269, първа алинея ДФЕС поради дефинирането на ценността „правова държава“ като понятие на първичното право по член 2 ДЕС чрез акт на вторичното право, а именно чрез Регламент 2020/2092.

                  7)

                  Седмо основание — нарушение на член 4, параграф 1 и параграф 2, второ изречение ДЕС и член 5, параграф 2 ДЕС.
                  Доводите по това основание доразвиват доводите, изложени във връзка с първото основание. Полша твърди, че с установяването на предвидения в Регламент 2020/2092 механизъм за контрол за спазването на принципите на правовата държава от страна на държавите членки законодателят на Съюза е действал в нарушение на принципа на предоставената компетентност по член 4, параграф 1 ДЕС и член 5, параграф 2 ДЕС. Освен това Полша изтъква, че законодателят е действал и в нарушение на задължението си по член 4, параграф 2, второ изречение ДЕС да зачита съществените функции на държавата, и по-специално онези, които имат за цел да осигуряват нейната териториална цялост, да поддържат обществения ред и да опазват националната сигурност.

                  8)

                  Осмо основание — нарушение на принципа на равно третиране на държавите членки (член 4, параграф 2, първо изречение ДЕС).
                  Полша твърди, че разпоредбите на Регламента не гарантират, че установяването на нарушения на принципите на правовата държава ще се предхожда от „обстойна качествена оценка“, която ще е обективна, безпристрастна и справедлива. Наред с това Полша изтъква, че процедурата за приемане на мерките за защита на бюджета на Съюза дискриминира пряко и еднозначно малките и средните държави членки спрямо големите държави.

                  9)

                  Девето основание — нарушение на принципа на правната сигурност.
                  Полша твърди, че разпоредбите на Регламент 2020/2092, и по-конкретно установените в член 3 и в член 4, параграф 2 критерии за преценка за наличието на нарушение на принципите на правовата държава, не отговарят на изискванията за яснота и точност.

                  10)

                  Десето основание — нарушение на принципа на пропорционалност (член 5, параграф 4 ДЕС).

                  11)

                  Единадесето основание — злоупотреба с власт, доколкото действителната цел на установения механизъм не е да се защити бюджетът на Съюза, а да се заобиколят формалните изисквания за провеждането на производството по член 7 ДЕС и предвидените в член 258 ДФЕС материални изисквания във връзка със започването на такова производство.

         (1)  ОВ L 433I, 2020 г., стр. 1.


title: Дело C-761/19: Определение на председателя на пети състав на Съда от 11 януари 2021 г. — Европейска комисия/Унгария

text:
               19.4.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/28

      Определение на председателя на пети състав на Съда от 11 януари 2021 г. — Европейска комисия/Унгария
      (Дело C-761/19) (1)

      (2021/C 138/33)
      Език на производството: унгарски
      Председателят на пети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 77, 9.3.2020 г.


title: Дело C-38/20: Определение на председателя на Съда от 27 ноември 2020 г. (преюдициално запитване, отправено от Tribunal Superior de Justicia de Andalucía Ceuta y Melilla — Испания) — ZP/Delegación del Gobierno en Melilla

text:
               19.4.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/28

      Определение на председателя на Съда от 27 ноември 2020 г. (преюдициално запитване, отправено от Tribunal Superior de Justicia de Andalucía Ceuta y Melilla — Испания) — ZP/Delegación del Gobierno en Melilla
      (Дело C-38/20) (1)

      (2021/C 138/35)
      Език на производството: испански
      Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 137, 27.4.2020 г.


title: Дело C-335/20: Определение на председателя на Съда от 22 януари 2021 г. (преюдициално запитване, отправено от Tribunal du travail du Brabant wallon — Белгия) — PR/Agence fédérale pour l'Accueil des demandeurs d'asile (Fedasil)

text:
               19.4.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/29

      Определение на председателя на Съда от 22 януари 2021 г. (преюдициално запитване, отправено от Tribunal du travail du Brabant wallon — Белгия) — PR/Agence fédérale pour l'Accueil des demandeurs d'asile (Fedasil)
      (Дело C-335/20) (1)

      (2021/C 138/37)
      Език на производството: френски
      Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 313, 21.9.2020 г.


title: Дело C-227/20: Определение на председателя на Съда от 18 януари 2021 г. — Европейска комисия/Италианска република

text:
               19.4.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/29

      Определение на председателя на Съда от 18 януари 2021 г. — Европейска комисия/Италианска република
      (Дело C-227/20) (1)

      (2021/C 138/36)
      Език на производството: италиански
      Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 255, 3.8.2020 г.


title: Дело C-407/20: Определение на председателя на Съда от 25 януари 2021 г. (преюдициално запитване, отправено от Oberlandesgericht Wien — Австрия) — Österreichische Apothekerkammer/HA

text:
               19.4.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/29

      Определение на председателя на Съда от 25 януари 2021 г. (преюдициално запитване, отправено от Oberlandesgericht Wien — Австрия) — Österreichische Apothekerkammer/HA
      (Дело C-407/20) (1)

      (2021/C 138/38)
      Език на производството: немски
      Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 443, 21.12.2020 г.


title: Дело C-512/20: Определение на председателя на Съда от 22 януари 2021 г. (преюдициално запитване, отправено от Rechtbank Noord-Holland — Нидерландия) — P/Swiss International Air Lines AG

text:
               19.4.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/29

      Определение на председателя на Съда от 22 януари 2021 г. (преюдициално запитване, отправено от Rechtbank Noord-Holland — Нидерландия) — P/Swiss International Air Lines AG
      (Дело C-512/20) (1)

      (2021/C 138/39)
      Език на производството: нидерландски
      Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 443, 21.12.2020 г.


title: Дело T-238/20: Решение на Общия съд от 17 февруари 2021 г. — Ryanair/Комисия (Държавни помощи — Пазар на въздушния транспорт на територията на Швеция, от Швеция и към Швеция — Гаранции по заеми в подкрепа на авиокомпаниите в рамките на пандемията от COVID-19 — Решение да не се повдигат възражения — Временна рамка за мерки за държавна помощ — Мярка, предназначена за преодоляването на сериозни затруднения в икономиката на държава членка — Свободно предоставяне на услуги — Равно третиране — Пропорционалност — Критерий за притежаване на лиценз, издаден от шведските органи — Липса на съпоставяне на положителния ефект на помощта с отрицателните ѝ последици за условията на търговия и за поддържане на ненарушена конкуренция — Член 107, параграф 3, буква б) ДФЕС — Ratio legis — Задължение за мотивиране)

text:
               19.4.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/30

      Решение на Общия съд от 17 февруари 2021 г. — Ryanair/Комисия
      (Дело T-238/20) (1)

      (Държавни помощи - Пазар на въздушния транспорт на територията на Швеция, от Швеция и към Швеция - Гаранции по заеми в подкрепа на авиокомпаниите в рамките на пандемията от COVID-19 - Решение да не се повдигат възражения - Временна рамка за мерки за държавна помощ - Мярка, предназначена за преодоляването на сериозни затруднения в икономиката на държава членка - Свободно предоставяне на услуги - Равно третиране - Пропорционалност - Критерий за притежаване на лиценз, издаден от шведските органи - Липса на съпоставяне на положителния ефект на помощта с отрицателните ѝ последици за условията на търговия и за поддържане на ненарушена конкуренция - Член 107, параграф 3, буква б) ДФЕС - Ratio legis - Задължение за мотивиране)
      (2021/C 138/40)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Ryanair DAC (Суордс, Ирландия) (представители: E. Vahida, F.-C. Laprévote, S. Rating и I.-G. Metaxas-Maranghidis, адвокати)

         Ответник: Европейска комисия (представители: L. Flynn, S. Noë и F. Tomat)

         Встъпили страни в подкрепа на ответника: Френска република (представители: E. de Moustier, C. Mosser, A. Daniel и P. Dodeller), Кралство Швеция (представители: C. Meyer-Seitz, H. Eklinder, A. Runeskjöld, M. Salborn Hodgson, H. Shev, R. Shahsavan Eriksson и J. Lundberg)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение C (2020) 2366 final на Комисията от 11 април 2020 година относно държавна помощ SA.56812 (2020/N) — Швеция — COVID-19: схема за гарантиране на заеми в полза на авиокомпаниите.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Ryanair DAC да понесе наред с направените от нея съдебни разноски и тези на Европейската комисия, включително разноските, направени в рамките на искането за поверително третиране.

                  3)

                  Френската република и Кралство Швеция понасят направените от тях съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 209, 22.6.2020 г.


title: Дело T-259/20: Решение на Общия съд от 17 февруари 2021 г. — Ryanair/Комисия (Държавни помощи — Пазар на въздушния транспорт във Франция — Мораториум върху плащането на таксата за гражданска авиация и на такса „солидарност“ върху самолетните билети, дължими на месечен принцип в периода от март до декември 2020 г. в рамките на пандемията от COVID-19 — Решение да не се повдигат възражения — Помощ за отстраняване на вреди, причинени от извънредно събитие — Свободно предоставяне на услуги — Равно третиране — Критерий за притежаване на лиценз, издаден от френските органи — Пропорционалност — Член 107, параграф 2, буква б) ДФЕС — Задължение за мотивиране)

text:
               19.4.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/31

      Решение на Общия съд от 17 февруари 2021 г. — Ryanair/Комисия
      (Дело T-259/20) (1)

      (Държавни помощи - Пазар на въздушния транспорт във Франция - Мораториум върху плащането на таксата за гражданска авиация и на такса „солидарност“ върху самолетните билети, дължими на месечен принцип в периода от март до декември 2020 г. в рамките на пандемията от COVID-19 - Решение да не се повдигат възражения - Помощ за отстраняване на вреди, причинени от извънредно събитие - Свободно предоставяне на услуги - Равно третиране - Критерий за притежаване на лиценз, издаден от френските органи - Пропорционалност - Член 107, параграф 2, буква б) ДФЕС - Задължение за мотивиране)
      (2021/C 138/41)
      Език на производството: английски

         Страни

         Ищец/Жалбоподател: Ryanair DAC (Суордс, Ирландия) (представители: E. Vahida, F.-C. Laprévote, S. Rating и I.-G. Metaxas-Maranghidis, адвокати)

         Ответник: Европейска комисия (представители: L. Flynn, S. Noë и C. Georgieva-Kecsmar)

         Встъпила страна в подкрепа на ответника: Френска република (представители: E. de Moustier, C. Mosser, A. Daniel и P. Dodeller)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение C(2020) 2097 final на Комисията от 31 март 2020 година относно държавна помощ SA.56765 (2020/N) — Франция — COVID-19 — Мораториум върху плащанията на авиационни такси в полза на предприятия за обществен въздушен транспорт.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Ryanair DAC да понесе наред с направените от нея съдебни разноски и тези на Европейската комисия, включително разноските, направени в рамките на искането за поверително третиране.

                  3)

                  Френската република понася направените от нея съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 215, 29.6.2020 г.


title: Дело T-19/20: Определение на Общия съд от 12 февруари 2021 г. — sprd.net/EUIPO — Shirtlabor (I love) (Жалба за отмяна — Марка на Европейския съюз — Производство по отмяна — Фигуративна марка на Европейския съюз „I love“ — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001] — Марка, състояща се в рекламен лозунг — Задължение за мотивиране — Член 94, параграф 1 от Регламент 2017/1001 — Неприложимост на член 16, параграф 1, буква a) от Делегиран регламент (ЕС) 2018/625 — Допустимост на доказателства — Член 97, параграф 1 от Регламент 2017/1001 — Безпристрастност — Член 95, параграф 1 от Регламент 2017/1001 — Жалба, явно лишена от всякакво правно основание)

text:
               19.4.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/31

      Определение на Общия съд от 12 февруари 2021 г. — sprd.net/EUIPO — Shirtlabor (I love)
      (Дело T-19/20) (1)

      (Жалба за отмяна - Марка на Европейския съюз - Производство по отмяна - Фигуративна марка на Европейския съюз „I love“ - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001] - Марка, състояща се в рекламен лозунг - Задължение за мотивиране - Член 94, параграф 1 от Регламент 2017/1001 - Неприложимост на член 16, параграф 1, буква a) от Делегиран регламент (ЕС) 2018/625 - Допустимост на доказателства - Член 97, параграф 1 от Регламент 2017/1001 - Безпристрастност - Член 95, параграф 1 от Регламент 2017/1001 - Жалба, явно лишена от всякакво правно основание)
      (2021/C 138/42)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: sprd.net AG (Лайпциг, Германия) (представител: J. Hellenbrand, avocat)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: S. Hanne)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Shirtlabor GmbH (Мюнстер, Германия) (представител: O. Wallscheid, avocat)

         Предмет

      Жалба срещу решение на пети апелативен състав на EUIPO от 18 октомври 2019 г. (преписка R 5/2019-5), постановено в производство по отмяна със страни Shirtlabor и sprd.net

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда sprd.net AG да понесе направените от него съдебни разноски, както и тези, направени от Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO).

                  3)

                  Shirtlabor GmbH понася направените от него съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 68, 2.3.2020 г.


title: Дело T-92/20: Определение на Общия съд от 11 февруари 2021 г. — Fryč/Комисия (Извъндоговорна отговорност — Държавни помощи — Регламенти за групово освобождаване — Програма за помощи, предоставена от чешките власти в полза на определени предприятия — Решение на Комисията за одобряване на посочената програма — Жалба за отмяна, отхвърлена като просрочена — Вреда, за която се твърди, че е причинена от актовете на Комисията и на юрисдикциите на Съюза — Погасителна давност — Жалба, която отчасти е явно недопустима — Причинно-следствена връзка — Жалба, която отчасти е явно лишена от всякакво правно основание)

text:
               19.4.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/32

      Определение на Общия съд от 11 февруари 2021 г. — Fryč/Комисия
      (Дело T-92/20) (1)

      (Извъндоговорна отговорност - Държавни помощи - Регламенти за групово освобождаване - Програма за помощи, предоставена от чешките власти в полза на определени предприятия - Решение на Комисията за одобряване на посочената програма - Жалба за отмяна, отхвърлена като просрочена - Вреда, за която се твърди, че е причинена от актовете на Комисията и на юрисдикциите на Съюза - Погасителна давност - Жалба, която отчасти е явно недопустима - Причинно-следствена връзка - Жалба, която отчасти е явно лишена от всякакво правно основание)
      (2021/C 138/43)
      Език на производството: чешки

         Страни

         Жалбоподател: Petr Fryč (Пардубице, Чешка република) (представител: Š. Oharková, avocate)

         Ответник: Европейска комисия (представители: G. Braga da Cruz, C. Georgieva-Kecsmar и K. Walkerová)

         Предмет

      Искане на основание член 268 ДФЕС за обезщетение за вредите, които жалбоподателят твърди, че е претърпял поради: първо, приемането на Регламент (ЕО) № 800/2008 на Комисията от 6 август 2008 година относно деклариране на някои категории помощи за съвместими с общия пазар в приложение на членове 87 и 88 от Договора (Общ регламент за групово освобождаване) (ОВ L 214, 2008 г., стр. 3), второ, приемането от Комисията на решението от 3 декември 2007 г. и от липсата на публикация на това решение, трето, пропуски в разглеждането от Комисията на жалбите, подадени от жалбоподателя в периода 2016—2018 г., четвърто, определенията от 5 септември 2019 г., Fryč/Комисия (C-230/19 P, непубликувано, EU:C:2019:685), и от 15 януари 2019 г., Fryč/Комисия (T-513/18, непубликувано, EU:T:2019:22).

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Липсва основание за произнасяне по молбата за встъпване на Чешката република.

                  3)

                  Осъжда г-н Petr Fryč да понесе направените от него съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия, с изключение на разноските във връзка с молбата за встъпване.

                  4)

                  Г-н Petr Fryč и Комисията понасят направените от тях съдебни разноски във връзка с молбата за встъпване.

         (1)  ОВ C 161, 11.5.2020 г.


title: Дело T-230/20 R: Определение на председателя на Общия съд от 8 февруари 2021 г. — PNB Banka/EЦБ (Обезпечително производство — Икономическа и парична политика — Пруденциален надзор над кредитните институции — Конкретни надзорни задачи, възложени на ЕЦБ — Решение за отнемане на лиценза на кредитна институция — Молба за спиране на изпълнението — Липса на неотложност)

text:
               19.4.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/33

      Определение на председателя на Общия съд от 8 февруари 2021 г. — PNB Banka/EЦБ
      (Дело T-230/20 R)
      (Обезпечително производство - Икономическа и парична политика - Пруденциален надзор над кредитните институции - Конкретни надзорни задачи, възложени на ЕЦБ - Решение за отнемане на лиценза на кредитна институция - Молба за спиране на изпълнението - Липса на неотложност)
      (2021/C 138/45)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: PNB Banka AS (Рига, Латвия) (представител: O. Behrends, адвокат)

         Ответник: Европейска централна банка (представители: F. Bonnard, V. Hümpfner и C. Hernández Saseta)

         Встъпила страна в подкрепа на ответника: Република Литва (представители: K. Pommere, V. Soņeca и E. Bārdiņš)

         Предмет

      Искане на основание членове 278 ДФЕС и 279 ДФЕС за спиране на изпълнението на решението на ЕЦБ от 17 февруари 2020 г. за отнемане на лиценза на жалбоподателя.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.

                  2)

                  Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело T-748/20: Иск, предявен на 19 декември 2020 г. — Комисия/ CEVA и др.

text:
               19.4.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/34

      Иск, предявен на 19 декември 2020 г. — Комисия/ CEVA и др.
      (Дело T-748/20)
      (2021/C 138/46)
      Език на производството: френски

         Страни

         Ищец: Европейска комисия (представители: J. Estrada de Solà и М. Илкова, подпомагани от E. Bouttier, адвокат)

         Ответници: Centre d’étude et de valorisation des algues SA (CEVA) (Пльобиан, Франция), SELARL TCA, в качеството на синдик в производството по оздравяване на CEVA (Сен Брио, Франция) и SELARL AJIRE, в качеството на надзорник за изпълнението на плана за оздравяване на CEVA (Рен, Франция)

         Искания

      Ищецът моли Общия съд:

                  —

                  да осъди CEVA, представляван от своя председател, да заплати на ищеца сумата от 234 491,02 EUR, съответстваща на главница в размер на 168 220,16 EUR и лихви за забава в размер на 66 270,86 EUR,

                  —

                  да осъди CEVA да заплати съдебните разноски по настоящото производство.

         Основания и основни доводи

      Ищецът изтъква три основания в подкрепа на иска.

                  1.

                  Първо основание е свързано с основателността на искането съгласно арбитражната клауза по договора за отпускане на безвъзмездни средства № Q5RS-2000-31334, член 5 от който предвижда, че единствено Първоинстанционният съд на Европейските общности (понастоящем Общият съд на Европейския съюз) и, в случай на обжалване, Съдът на Европейските общности (понастоящем Съдът на Европейския съюз) са компетентни да разгледат спор между Общността (понастоящем Съюза), от една страна, и съдоговорителите, от друга страна, по отношение на валидността, прилагането или тълкуването на посочения договор.

                  2.

                  Второ основание е свързано със задължението да се потърсят надзорника за изпълнението на плана за оздравяване и синдика в производството по оздравяване на CEVA, по силата на образуваното оздравително производство по отношение същия. Ищецът счита, че доколкото настоящият иск е последващ спрямо приемането на оздравителния план, ответникът трябва да потърси не само надзорника по изпълнението на този план, но и синдика, тъй като те са участници в производството по установяване и приемане на вземанията.

                  3.

                  Трето основание е свързано с извършената от CEVA измама и със съществените финансови нередности, установени в рамките на одит. Жалбоподателят изтъква по-специално, че френските юрисдикции са установили, че неверните декларации за броя на часовете, изработени по различни проекти, за които CEVA е получил безвъзмездни средства от Европейския съюз, представляват нарушение на договорните задължения от страна на последния. Поради измамния характер на действията на CEVA възниквало задължение за възстановяване на авансово предоставените от ищеца суми.


title: Дело T-53/21: Жалба, подадена на 29 януари 2021 г. — EVH/Комисия

text:
               19.4.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/35

      Жалба, подадена на 29 януари 2021 г. — EVH/Комисия
      (Дело T-53/21)
      (2021/C 138/47)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: EVH GmbH (Хале [Зале], Германия) (представители: I. Zenke и T. Heymann, Rechtsanwälte)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решението на ответника от 17 септември 2019 г. за обявяване на концентрацията E.ON/innogy за съвместима с вътрешния пазар, дело M.8870 (ОВ C 379, 2020 г., стр. 16),

                  —

                  да задължи ответника да представи документите по M.8870 и M.8871 във връзка с разговорите между него и участниците в концентрацията преди и по време на процедурата за контрол върху концентрациите, изолирания случай на уведомление на отделните страни по сделката и променената позиция на ответника в производството,

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски, включително направените от жалбоподателя в производството разходи за адвокат и пътуване.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква следните основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: решението за разрешаване на концентрацията е издадено в нарушение на процесуалните правила.

                              —

                              Разрешената от ответника концентрация M.8870, която се обжалва, неправилно е отделена от общото сливане на E.ON SE (E.ON) и RWE AG (RWE), което очертава веригата за създаване на стойност на енергийния сектор. Цялостната операция е тясно свързана и включва наред с прехвърлянето на innogy SE (innogy), дъщерно дружество на RWE, на E.ON и придобиването от RWE на производствени активи на E.ON (дело M.8871), което е разрешено отделно от ответника, и придобиването от RWE на 16,67-процентно участие в E.ON, разрешено от Bundeskartellamt (Федерална служба за защита на конкуренцията). Освен това ответникът не е изслушал внимателно жалбоподателя и е изложил късно и непълно мотивите за решението.

                  2.

                  Второ основание: ответникът не е установил в достатъчна степен фактите.

                              —

                              При определянето на релевантния продуктов пазар във връзка със снабдяването с електроенергия и газ на германските домакинства и малките търговски потребители, ответникът не е установил как от гледна точка на потребителя еднородността на активите, единното използване и другите важни фактори на снабдяването на домакинства и малки търговски потребители се отразяват върху определянето на продуктовия пазар. Поради това неправилно е отчел отделни пазари за основна доставка и доставка по специални договори.

                              —

                              При определянето на географския пазар ответникът не е изяснил как е организирано в териториален план предлагането и търсенето на снабдяване на домакинства и малки търговски потребители и поради това не признава действително териториална, разграничена по пощенски кодове, структура.

                              —

                              Що се отнася до условията на локалните пазари на домакинства и малки търговски потребители, не са разгледани (правилно) създаването на групи клиентски портфейли на E.ON и innogy в установените от тях зони на снабдяване, доминиращото присъствие на E.ON в централните дистрибуторски канали Google, Verivox и Check24 и възможността за изместване на трети доставчици.

                              —

                              Разследването относно дейността на мрежата също не е достатъчно. Това се отнася както за широкото навлизане на E.ON на пазара на придобиване на оборудване, мрежови услуги и услуги за информационната мрежа, така и за собствената им оферта за свързани с мрежата услуги спрямо трети лица при експлоатацията на дистрибуторски мрежи и за конкуренцията на пазара на самите дистрибуторски мрежи (т.нар. конкуренция при предоставянето на права). По-специално, не са направени прогнози или са направени неправилни прогнози за бъдещите последици от отпадането на innogy като конкурент на E.ON за конкуренцията при предоставянето на права.

                              —

                              Иновативната дейност в пресечната точка на доминираната от E.ON разпределителна и преносна дейност е анализирана само избирателно, по-специално с оглед на значението на измерването като улесняващ фактор за иновативните решения за продукти и ролята на E.ON в тази област. Що се отнася до бързоразрастващата се електромобилност е отчетена единствено експлоатацията на станциите за зареждане на автомагистралите, които обаче са само част от пазара. Важните бъдещи въпроси за метаданните и иновативните (групови) продукти са обсъдени накратко.

                              —

                              Цялостната проверка недопустимо се основава на стари съображения. Не са установени последиците за следващите години (например поради увеличения недостиг на квалифицирана работна ръка при изграждането на мрежата, нарастващото значение на данните и т.н.).

                  3.

                  Трето основание: ответникът се произнася в нарушение на материалния закон и допуска явна грешка в преценката — включително в резултат от непълното установяване на фактите — когато приема, че сливането е съвместимо с правилата за конкуренция.

                              —

                              Ответникът очевидно неправилно е разграничил продуктовия пазар на снабдяването на домакинства и малки търговски потребители, като не е определил като единен пазар доставката на електроенергия на домакинства и малки търговски потребители въз основа на основна доставка и доставка по специални договори.

                              —

                              Ответникът оценява системно погрешно пазарната мощ на E.ON при снабдяването на домакинства и малки търговски потребители, тъй като неправилно, още поради грешното ограничаване до доставките по специални договори, приема, че става въпрос за един национален пазар, а не за множество локални пазари. По този начин пренебрегва (нарастващия) локален пазарен дял на E.ON, който често е 70 % и повече.

                              —

                              Ответникът също така неправилно приема, че широкото присъствие и по-силната позиция на E.ON не са обезпокояващи при конкуренцията за предоставяне на мрежа, при което негативните последици за конкуренцията от отстраняването на конкуренцията с innogy са преценени погрешно.

                              —

                              Неправилното разграничаване на различни продуктови пазари в областта на измерването означава, че не е призната пазарната мощ на E.ON, с което са подценени и вредите по отношение на конкуренцията за иновативната дейност. Това важи и в областта на електромобилността, където са признати само отделни негативни последици за експлоатацията на станции за зареждане на автомагистралите.

                              —

                              Ответникът е допуснал и очевидна грешка като не е взел предвид антиконкурентните последици, произтичащи от подобрения достъп на E.ON до още повече данни.

                              —

                              Ответникът е пренебрегнал факта, че уговореното между E.ON и RWE разпределение на етапите на създаване на стойност на енергийния сектор, материално свързани с концентрацията като цяло, съдържа ограничение на конкуренцията, несъвместимо с член 101 ДФЕС.

                              —

                              Накрая, минималните условия, наложени от ответника, които са ограничени до пазарните ниши на електроенергия за отопление и станции за зареждане на автомагистрали на германския пазар, не могат да отстранят съществуващите проблеми на конкуренцията. Те не се отнасят до вече засегнатите от сливането пазари и не са релевантни за запазването на конкуренцията.


title: Дело T-56/21: Жалба, подадена на 29 януари 2021 г. — TEAG/Комисия

text:
               19.4.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/37

      Жалба, подадена на 29 януари 2021 г. — TEAG/Комисия
      (Дело T-56/21)
      (2021/C 138/49)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: TEAG Thüringer Energie AG (Ерфурт, Германия) (представители: I. Zenke и T. Heymann, Rechtsanwälte)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решението на ответника от 17 септември 2019 г. за обявяване на концентрация E.ON/innogy за съвместима с вътрешния пазар, дело M.8870 (ОВ C 379, 2020 г., стр. 16),

                  —

                  да задължи ответника да представи документите по M.8870 и M.8871 във връзка с разговорите между него и участниците в концентрацията преди и по време на процедурата за контрол върху концентрациите, изолирания случай на уведомление на отделните страни по сделката и променената позиция на ответника в производството,

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски, включително направените от жалбоподателя в производството разходи за адвокат и пътуване.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата се излагат три основания, които по същество са идентични или сходни с основанията, изложени по дело T-53/21, EVH/Комисия.


title: Дело T-58/21: Жалба, подадена на 29 януари 2021 г. — GWS Stadtwerke Hameln/Комисия

text:
               19.4.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/38

      Жалба, подадена на 29 януари 2021 г. — GWS Stadtwerke Hameln/Комисия
      (Дело T-58/21)
      (2021/C 138/50)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: GWS Stadtwerke Hameln GmbH (Хамелн, Германия) (представители: I. Zenke и T. Heymann, Rechtsanwälte)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решението на ответника от 17 септември 2019 г. за обявяване на концентрация E.ON/innogy за съвместима с вътрешния пазар, дело M.8870 (ОВ C 379, 2020 г., стр. 16),

                  —

                  да задължи ответника да представи документите по M.8870 и M.8871 във връзка с разговорите между него и участниците в концентрацията преди и по време на процедурата за контрол върху концентрациите, изолирания случай на уведомление на отделните страни по сделката и променената позиция на ответника в производството,

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски, включително направените от жалбоподателя в производството разходи за адвокат и пътуване.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата се излагат три основания, които по същество са идентични или сходни с основанията, изложени по дело T-53/21, EVH/Комисия.


title: Дело T-59/21: Жалба, подадена на 29 януари 2021 г. — eins energie in sachsen/Комисия

text:
               19.4.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/38

      Жалба, подадена на 29 януари 2021 г. — eins energie in sachsen/Комисия
      (Дело T-59/21)
      (2021/C 138/51)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: eins energie in sachsen GmbH & Co. KG (Кемниц, Германия) (представители: I. Zenke и T. Heymann, Rechtsanwälte)

         Ответник: Европейска Комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решението на ответника от 17 септември 2019 г. за обявяване на концентрация E.ON/innogy за съвместима с вътрешния пазар, дело M.8870 (ОВ C 379, 2020 г., стр. 16),

                  —

                  да задължи ответника да представи документите по M.8870 и M.8871 във връзка с разговорите между него и участниците в концентрацията преди и по време на процедурата за контрол върху концентрациите, изолирания случай на уведомление на отделните страни по сделката и променената позиция на ответника в производството,

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски, включително направените от жалбоподателя в производството разходи за адвокат и пътуване.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата се излагат три основания, които по същество са идентични или сходни с основанията, изложени по дело T-53/21, EVH/Комисия.


title: Дело T-61/21: Жалба, подадена на 29 януари 2021 г. — EnergieVerbund Dresden/Комисия

text:
               19.4.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/40

      Жалба, подадена на 29 януари 2021 г. — EnergieVerbund Dresden/Комисия
      (Дело T-61/21)
      (2021/C 138/53)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: EnergieVerbund Dresden GmbH (Дрезден, Германия) (представители: I. Zenke и T. Heymann, Rechtsanwälte)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решението на ответника от 17 септември 2019 г. за обявяване на концентрация E.ON/innogy за съвместима с вътрешния пазар, дело M.8870 (ОВ C 379, 2020 г., стр. 16),

                  —

                  да задължи ответника да представи документите по M.8870 и M.8871 във връзка с разговорите между него и участниците в концентрацията преди и по време на процедурата за контрол върху концентрациите, изолирания случай на уведомление на отделните страни по сделката и променената позиция на ответника в производството,

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски, включително направените от жалбоподателя в производството разходи за адвокат и пътуване.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата се излагат три основания, които по същество са идентични или сходни с основанията, изложени по дело T-53/21, EVH/Комисия.


title: Дело T-62/21: Жалба, подадена на 29 януари 2021 г. — GGEW/Комисия

text:
               19.4.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/40

      Жалба, подадена на 29 януари 2021 г. — GGEW/Комисия
      (Дело T-62/21)
      (2021/C 138/54)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: GGEW, Gruppen-Gas- und Elektrizitätswerk Bergstraße AG (Бенсхайм, Германия) (представители: I. Zenke и T. Heymann, Rechtsanwälte)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решението на ответника от 17 септември 2019 г. за обявяване на концентрация E.ON/innogy за съвместима с вътрешния пазар, дело M.8870 (ОВ C 379, 2020 г., стр. 16),

                  —

                  да задължи ответника да представи документите по M.8870 и M.8871 във връзка с разговорите между него и участниците в концентрацията преди и по време на процедурата за контрол върху концентрациите, изолирания случай на уведомление на отделните страни по сделката и променената позиция на ответника в производството,

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски, включително направените от жалбоподателя в производството разходи за адвокат и пътуване.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата се излагат три основания, които по същество са идентични или сходни с основанията, изложени по дело T-53/21, EVH/Комисия.


title: Дело T-63/21: Жалба, подадена на 29 януари 2021 г. — Stadtwerke Frankfurt am Main/Комисия

text:
               19.4.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/41

      Жалба, подадена на 29 януари 2021 г. — Stadtwerke Frankfurt am Main/Комисия
      (Дело T-63/21)
      (2021/C 138/55)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Stadtwerke Frankfurt am Main Holding GmbH (Франкфурт на Майн, Германия) (представител: C. Schalast, Rechtsanwalt)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решението на ответника от 17 септември 2019 г., M.8870,

                  —

                  в съответствие с член 68, параграф 5 от Процедурния правилник на Общия съд да съедини за общо разглеждане и решаване настоящото дело и останалите дела по жалби против същото решение M.8870 поради връзката помежду им,

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата срещу решение на Комисията от 17 септември 2019 г. за обявяване на концентрация E.ON/Innogy за съвместима с вътрешния пазар, дело M.8870 (ОВ C 379, 2020 г., стр. 16) жалбоподателят по същество изтъква едно основание, а именно нарушение на разпоредбите на Регламент (ЕО) № 139/2004 на Съвета (1). Във връзка с това изтъква следните аргументи:

                  1.

                  Разделяне на планираната концентрация на три частични сделки.

                              —

                              С изкуственото разделяне на планираната концентрация ответникът нарушава Договорите на Европейския съюз и разпоредбите на регламента за контрола върху концентрациите между предприятия. По-конкретно, ответникът не прилага процесуалните разпоредби относно контрола върху концентрациите и в резултат от това не взема предвид или не взема правилно предвид съществени за решението му обстоятелства. Тук става дума по-конкретно за несъобразяването на правната, икономическата и фактическата свързаност на цялостната планирана концентрация, погрешното квалифициране на сделката като размяна на активи (asset swap), неотчитането на последиците за конкуренцията от насрещно договореното обратното участие на RWE AG в E.ON SE в размер на 16,67 % и неправилната преценка на последиците от сделката за конкуренцията.

                  2.

                  Неправилна преценка на планираната концентрация и последиците от нея за единния европейски пазар.

                              —

                              Ответникът също така не определя правилно пазара. Освен това той неправилно определя границите на правото си на преценка на последиците от сделката и неправилно преценява последиците за конкуренцията. При това той се основава върху неправилна по същество фактическа обстановка. Така ответникът стига до неправилния извод, че концентрацията може да се разгледа на части и че няма да има неблагоприятни последици за конкуренцията на равнището на Общността.

         (1)  Регламент от 20 януари 2004 година относно контрола върху концентрациите между предприятия (ОВ L 24, 2004 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 201).


title: Дело T-64/21: Жалба, подадена на 29 януари 2021 г. — Mainova/Комисия

text:
               19.4.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/42

      Жалба, подадена на 29 януари 2021 г. — Mainova/Комисия
      (Дело T-64/21)
      (2021/C 138/56)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Mainova AG (Франкфурт на Майн, Германия) (представител: C. Schalast, Rechtsanwalt)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решението на ответника от 17 септември 2019 г., M.8870,

                  —

                  в съответствие с член 68, параграф 5 от Процедурния правилник на Общия съд да съедини за общо разглеждане и решаване настоящото дело и останалите дела по жалби против същото решение M.8870 поради връзката помежду им,

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата срещу решение на Комисията от 17 септември 2019 г. за обявяване на концентрация E.ON/innogy за съвместима с вътрешния пазар, дело M.8870, (ОВ C 379, 2020 г., стр. 16) се изтъква едно основание, което по същество е идентично или сходно с основанието, изложено по дело T-63/21, Stadtwerke Frankfurt am Main/Комисия.


title: Дело T-68/21: Иск, предявен на 28 януари 2021 г. — QA/Комисия

text:
               19.4.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/43

      Иск, предявен на 28 януари 2021 г. — QA/Комисия
      (Дело T-68/21)
      (2021/C 138/58)
      Език на производството: френски

         Страни

         Ищец: QA (представител: C. Roth, адвокат)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Ищецът моли Общия съд:

                  —

                  да осъди Европейската комисия да заплати сумата от 397 038,3 EUR [на QA] поради претърпените имуществени вреди вследствие на нарушение от страна на Комисията на принципите на пропорционалност, добра администрация и право на защита, така както следват от правото на Европейския съюз,

                  —

                  да осъди Европейската комисия да заплати сумата от 100 000 EUR [на QA] поради претърпените неимуществени вреди вследствие на нарушение на принципа на пропорционалност, така както следва от правото на Европейския съюз,

                  —

                  да осъди Европейската комисия да заплати разноските, включително неподлежащите на възстановяване разноски.

         Основания и основни доводи

      Ищецът изтъква четири основания в подкрепа на иска, като първите три се отнасят до имуществените вреди, които твърди че е претърпял поради пропуснати ползи от настоящото му и бъдещо трудово възнаграждение, а четвъртото се отнася до твърдените неимуществени вреди, които бил претърпяла поради засягане на репутацията му.

                  1.

                  Първо основание: нарушение на принципа на пропорционалност от страна на Европейската комисия и, следователно, незаконосъобразни действия на последната, увредили жалбоподателя.

                  2.

                  Второ основание: нарушение от страна на Европейската комисия на правото на защита и, следователно, незаконосъобразни действия на последната, увредили жалбоподателя.

                  3.

                  Трето основание: нарушение на принципа на добра администрация от страна на Европейската комисия и, следователно, незаконосъобразни действия на последната, увредили жалбоподателя.

                  4.

                  Четвърто основание: нарушение на принципа на пропорционалност от страна на Европейската комисия и, следователно, незаконосъобразни действия на последната, увредили жалбоподателя.


title: Дело T-73/21: Жалба, подадена на 4 февруари 2021 г. — PIC CO/EUIPO — Haribo Ricqles Zan (P.I.C. Co.)

text:
               19.4.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/44

      Жалба, подадена на 4 февруари 2021 г. — PIC CO/EUIPO — Haribo Ricqles Zan (P.I.C. Co.)
      (Дело T-73/21)
      (2021/C 138/59)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: PIC CO AD (Казичене, България) (представител: Агл. Иванова, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Haribo Ricqles Zan (Марсилия, Франция)

         Данни за производството пред EUIPO

         Притежател на спорната марка: жалбоподателят

         Спорна марка: Фигуративна марка на Европейския съюз „P.I.C. Co.“ — заявка за регистрация № 15 400 138

         Производство пред EUIPO: производство по отмяна

         Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 27 ноември 2020 г. по преписка R 1847/2019-5

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-77/21: Жалба, подадена на 4 февруари 2021 г. — QC/Комисия

text:
               19.4.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/44

      Жалба, подадена на 4 февруари 2021 г. — QC/Комисия
      (Дело T-77/21)
      (2021/C 138/60)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: QC (представител: F. Moyse, адвокат)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да отмени мълчаливото решение за отказ, прието на 8 ноември 2020 г.,

                  —

                  да разпореди преизчисляване на пенсионните права на [QC], считано от 1 май 2020 г., въз основа на неговите реално внесени осигурителни вноски в испанската социална система,

                  —

                  да присъди на жалбоподателя сума, съответстваща на разликата между преизчисления размер на неговата пенсия и действително получената от [QC] сума за периода от 1 май 2020 г. до датата на горепосоченото преизчисляване на пенсионните права, ведно със законната лихва, считано от датата на плащане на посочената сума, а при липсата на плащане — от датата на подаване на жалба по административен ред, а при неподаването на жалба по административен ред — от датата на подаване на настоящата жалба, при условие че тази сума се увеличава за месеците след януари 2021 г., до отмяната на обжалваното мълчаливо решение за отказ,

                  —

                  да присъди на жалбоподателя сумата от 25 000 EUR (двадесет и пет хиляди евро) като обезщетение за имуществени вреди,

                  —

                  да присъди на жалбоподателя сумата от 50 000 EUR (петдесет хиляди евро) като обезщетение за неимуществени вреди,

                  —

                  да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква две основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: нарушение на членове 45 ДФЕС и 48 ДФЕС, които се отнасят до свободното движение на работници и защитата на социалните права в рамките на свободното движение на работници, и по-конкретно нарушение на защитата на социалните права на гражданин на Европейския съюз, който е работил за международна организация, като е упражнил свободата си на движение в рамките на Европейския съюз. Според жалбоподателя това нарушение представлява нарушение и на други правила на правото на Европейския съюз, а именно:

                              —

                              Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социална сигурност на заети лица, самостоятелно заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността (ОВ L 149, 1971 г., стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 26),

                              —

                              член 7 и [член] 11, параграф 2 от приложение VIII към Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз, и

                              —

                              член 6 от Регламент (ЕО) № 883/2004 на Европейския съвет и на Парламента от 29 април 2004 година за координация на системите за социално осигуряване (ОВ L 166, 2004 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 82).

                  2.

                  Второ основание: искане на жалбоподателя за обезщетение, изведено от имуществените и неимуществените вреди, които той е претърпял вследствие от непризнаването на пенсионните му права.


title: Дело T-88/21: Жалба, подадена на 12 февруари 2021 г. — Paesen/EСВД

text:
               19.4.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/45

      Жалба, подадена на 12 февруари 2021 г. — Paesen/EСВД
      (Дело T-88/21)
      (2021/C 138/61)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Sandra Paesen (Берсел, Белгия) (представител: M. Casado García-Hirschfeld, avocate)

         Ответник: Европейска служба за външна дейност

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решението от 10 април 2020 г. за преназначаване на неръководна длъжност и, при условията на евентуалност, да отмени потвърдения със същото решение доклад в края на срока за изпитване,

                  —

                  да отмени решението на ОН от 12 май 2020 г., с което се отхвърля искането за съдействие на жалбоподателя, подадено на 17 януари 2020 г. на основание член 24 от Правилника,

                  —

                  ако е необходимо, да отмени решението от 4 ноември 2020 г., с което се отхвърля жалбата, подадена по административен ред от жалбоподателя по член 90, параграф 2 от Правилника,

                  —

                  да обезщети жалбоподателя за имуществените и неимуществените вреди, които твърди, че е претърпял поради наличието на психически тормоз и неправомерни действия от страна на администрацията,

                  —

                  да осъди ответника да заплати всички съдебни разноски.

         Основания и главни доводи

      В подкрепа на жалбата, що се отнася до частта за отмяна, жалбоподателят излага четири основания.

                  1.

                  Първо основание: нарушение на основното право на добра администрация и на правото на изслушване, явна грешка в преценката и злоупотреба с власт.

                  2.

                  Второ основание: нарушение на член 11 от Решението на Комисията относно средния управленски персонал C (2008) 5028/2 и на Решението на генералния секретар на ЕСВД от 15 ноември 2019 г. относно упражняването и делегирането на правомощията на органа по назначаването и органа, оправомощен да сключва договори за наемане на работа, ADMIN (2019) 31, и явна грешка в преценката.

                  3.

                  Третото основание се състои от две части.

                              —

                              Първа част: нарушение на задължението за мотивиране, произтичащо от член 25 от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз, нарушение на член 7, параграф 1 от Правилника и явна грешка в преценката.

                              —

                              Втора част: неспазване на член 26 от Правилника и явна грешка в преценката.

                  4.

                  Четвърто основание: засягане на достойнството, нарушение на правото на достойни условия на труд, нарушение на задължението за полагане на грижа и нарушение на забраната на всякакъв вид психически тормоз.


title: Дело T-99/21: Жалба, подадена на 17 февруари 2021 г. — Construcciones Electromecanicas Sabero/EUIPO —Magdalenas de las Heras (Heras Bareche)

text:
               19.4.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/48

      Жалба, подадена на 17 февруари 2021 г. — Construcciones Electromecanicas Sabero/EUIPO —Magdalenas de las Heras (Heras Bareche)
      (Дело T-99/21)
      (2021/C 138/64)
      Език на жалбата: испански

         Страни

         Жалбоподател: Construcciones Electromecanicas Sabero, SL (Мадрид, Испания) (представители: I. Valdelomar Serrano, P. Román Maestre и D. Liern Cendrero, адвокати)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Magdalenas de las Heras, SA (Аранда де Дуеро, Испания)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител: жалбоподателят

         Спорна марка: заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „Heras Bareche“ — заявка за регистрация № 17 979 710

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 2 декември 2020 г. по преписка R 1019/2020-5

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  Да констатира, че в обжалваното решение е направено погрешно прилагане на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.

                  —

                  Да разреши защитата за всички стоки и услуги, посочени в заявката за фигуративна марка на Европейския съюз № 17 979 710 „Heras Bareche“ за класове 30 и 35.

                  —

                  Да осъди ответника за понесе съдебните разноски, включително разходите за процесуално представителство, направени от жалбоподателя във връзка с настоящото производство.

         Изложено основание

      Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-111/21: Жалба, подадена на 19 февруари 2021 г. — Ryanair/Комисия

text:
               19.4.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/49

      Жалба, подадена на 19 февруари 2021 г. — Ryanair/Комисия
      (Дело T-111/21)
      (2021/C 138/65)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Ryanair DAC (Суорд, Ирландия) (представители: E. Vahida, F-C. Laprévote, V. Blanc, S. Rating и I. Metaxas-Maranghidis, адвокати)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решението на ответника от 30 ноември 2020 г. относно Държавна помощ SA.55373 (2020/N) — Хърватия — COVID-19: Damage compensation to Croatia Airlines (1); и

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква четири основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: с решението си ответникът е нарушил конкретни разпоредби от ДФЕС и общите принципи на правото на Съюза, които са в основата на либерализацията на въздушния транспорт в Съюза след края на 1980-те години (като забрана на дискриминация, свободно движение на услуги и свобода на установяване (2)).

                  2.

                  Второ основание: ответникът е приложил неправилно член 107, параграф 2, буква б) и е допуснал явна грешка в преценката при анализа на пропорционалността на помощта по отношение на вредите, причинени от кризата, свързана с COVID-19.

                  3.

                  Трето основание: ответникът не е започнал официална процедура по разследване въпреки сериозните трудности и е нарушил процесуалните права на жалбоподателя.

                  4.

                  Четвърто основание: ответникът не е изпълнил задължението си за мотивиране.

         (1)  ОВ C 17, 2021 г., стр. 3.

         (2)  Регламент (ЕО) № 1008/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 24 септември 2008 година относно общите правила за извършване на въздухоплавателни услуги в Общността (преработен) (текст от значение за ЕИП) (OB L 293, 2008 г., стр. 3).


title: Дело T-121/21: Жалба, подадена на 25 февруари 2021 г. — Suez/Комисия

text:
               19.4.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/49

      Жалба, подадена на 25 февруари 2021 г. — Suez/Комисия
      (Дело T-121/21)
      (2021/C 138/66)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Suez (Париж, Франция) (представители: O. Billard, I. Simic, Y. Trifounovitch, G. Fabre, G. Vatin, D. Théophile, G. Aubron и O. Chriqui, адвокати)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди Комисията да заплати всички съдебни разноски по настоящото производство.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят посочва две основания в подкрепа на жалбата си срещу Решение C(2020) 8969 окончателен на Комисията от 17 декември 2020 г., с която се отхвърля искането му, от една страна, да се установи, че Veolia Environnement S.A. е нарушило член 7, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 139/2004 (1), като е придобила участие от 29,9 % в капитала на Suez, без да е получило предварително разрешение от Комисията, и от друга страна, да се приемат временни мерки срещу това дружество на основание член 8, параграф 5, буква а) от същия регламент.

                  1.

                  Първо основание, изведено от липсата на мотиви във връзка с член 296 ДФЕС. Жалбоподателят твърди, че Комисията не е спазила предвидените в член 296 ДФЕС изисквания, като е постановила решение, чиито мотиви не дават възможност нито на него, нито на Общия съд да разбере причините, поради които тя е приела, че се прилага автоматичната дерогация, предвидена в член 7, параграф 2 от Регламента на ЕС за сливанията. Жалбоподателят счита също, че в обжалваното решение има противоречие на мотивите относно приложимостта на член 7, параграф 1 от Регламента на ЕС за сливанията спрямо придобиването на участие от 29,9 % от неговия капитал. Накрая, жалбоподателят счита, че без достатъчно мотиви обжалваното решение се е отклонило от установената практика на съда на Съюза относно принципа за стриктно тълкуване на изключението със суспензивен ефект, предвидено в член 7, параграф 2 от Регламента на ЕС за сливанията.

                  2.

                  Второ основание, изведено от нарушение на член 7, параграф 2 от Регламента на ЕС за сливанията. В това отношение жалбоподателят счита, че Комисията е нарушила посочената разпоредба, като е приела, първо, че предвиденото в този текст изключение трябва да се прилага към цялата планирана от Veolia една-единствена операция по концентрация, макар това изключение да е безпредметно и следователно неприложимо към посочената операция, и второ, че всички правни сделки, образуващи една-единствена операция по концентрация, трябва да се обхващат от същия правен режим от гледна точка на този член. Жалбоподателят счита също, че прилагането от страна на Комисията на предвиденото в тази разпоредба изключение към частноправно придобиване на ценни книжа от един-единствен продавач представлява допълнително нарушение на този текст. Накрая, жалбоподателят упреква Комисията, че е приела, че Veolia е изпълнило условието за незабавно нотифициране на операцията по концентрация.

         (1)  Регламент (EO) № 139/2004 на Съвета от 20 януари 2004 година относно контрола върху концентрациите между предприятия (регламент за сливанията на ЕО) (ОВ L 24, 2004 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 201).


title: Дело T-122/21: Жалба, подадена на 25 февруари 2021 г. — QI/Комисия

text:
               19.4.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/50

      Жалба, подадена на 25 февруари 2021 г. — QI/Комисия
      (Дело T-122/21)
      (2021/C 138/67)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: QI (представител: N. de Montigny, адвокат)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателката моли Общия съд:

                  —

                  да отмени окончателните доклади за нейното кариерно развитие за 2018 и 2019 г.,

                  —

                  доколкото е необходимо — да отмени решението с дата 16 ноември 2020 г. за отхвърляне на подадената по административен ред жалба,

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателката изтъква три основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание, изведено от неспазване на приложимите общи изпълнителни разпоредби. Що се отнася до атестационния доклад за 2018 г., жалбоподателката твърди, че е налице незаконосъобразна корекция на задоволителната оценка за работата на етапа на обжалване. Що се отнася до атестационния доклад за 2019 г., жалбоподателката критикува намесата на апелативния оценяващ в ранен стадий. На последно място, що се отнася до двата доклада, жалбоподателката посочва, че е налице грешка в тълкуването и прилагането в нейния случай на член 2, параграф 3, буква а) от общите изпълнителни разпоредби и на член 4 от същите.

                  2.

                  Второ основание, изведено от нарушение на задължението за безпристрастност и неутралност, от нарушение на задължението за съдействие и за добра администрация, от нарушението на член 21а от Правилника на длъжностните лица на Европейския съюз, както и от злоупотреба с процесуални права.

                  3.

                  Трето основание, изведено от явна грешка в преценката, неточности във фактическите констатации, незаконосъобразни твърдения, които не са свързани с обективните факти, и от нарушение на понятието „задължение за лоялност“.


title: Дело T-124/21: Жалба, подадена на 25 февруари 2021 г. — Mariani и др./Парламент

text:
               19.4.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/51

      Жалба, подадена на 25 февруари 2021 г. — Mariani и др./Парламент
      (Дело T-124/21)
      (2021/C 138/68)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Thierry Mariani (Париж, Франция) и още 22 жалбоподатели (представител: F. Wagner, avocat)

         Ответник: Европейски парламент

         Искания

      Жалбоподателите молят Общия съд:

                  —

                  да отмени член 1 от Регламент (ЕС, Евратом) 2020/2223 на Европейския парламент и на Съвета от 23 декември 2020 година за изменение на Регламент (ЕС, Евратом) № 883/2013 по отношение на сътрудничеството с Европейската прокуратура и ефективността на разследванията на Европейската служба за борба с измамите (OB L 437, 2020 г., стр. 49) и по-конкретно така изменените и добавени член 3, параграф 11, член 4, параграф 2, букви a) и б), член 5, буква a), параграф 1, член 7, буква б), параграф 3а, член 9а, параграфи 1 — 4,

                  —

                  да осъди Европейския парламент да заплати всички съдебни разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателите изтъкват едно основание в подкрепа на жалбата: нарушение на Хартата на основните права на Европейския съюз (наричана по-нататък „Хартата“), на Европейската конвенция за правата на човека, на общите принципи, признати в съдебната практика, на Протокола за привилегиите и имунитетите на членовете на Европейския парламент, на Правилника за дейността на Европейския парламент на статута на депутатите.
      Жалбоподателите отправят упрек за факта, че обжалваният акт позволява на Европейската служба за борба с измамите (OLAF) незабавен достъп без предупреждение до всички данни, както и до помещенията на членовете на ЕП и на техните сътрудници, без заповед на независим магистрат, както е по правило във всяка демократична държава.
      Те критикуват обжалвания акт и затова, че според тях той позволява на OLAF достъп до личните данни и до банковите извлечения и сметки на членовете на Европейския парламент и на техните сътрудници.
      Жалбоподателите считат, че такова разследване, такива методи на разследване биха могли да бъдат задействани от OLAF въз основа просто на анонимен сигнал и се опасяват, че депутатите, особено когато се числят към парламентарната опозиция, ще бъдат подложени на натиск, шантаж и други форми на сплашване, само по анонимен сигнал, което би могло да бъде в ущърб на тяхната парламентарна дейност.
      Те изтъкват още, че контрольорът на процесуалните гаранции изобщо не е независим орган, както би бил съдия-следователят по отношение на разследващите — членове на съдебната полиция, с мотива, че този контрольор се назначава от Комисията и неговите средства зависят от нея. Според жалбоподателите подобна система не предоставя никаква гаранция за безпристрастност по отношение на депутатите от опозицията, които могат да бъдат разследвани от OLAF.
      Жалбоподателите изтъкват още, че обжалваният акт поставя под въпрос общите принципи на правото на Съюза, закрепени в членове 7 и 8 от Хартата, тъй като позволява на OLAF да има достъп до данни, които не я засягат и които не засягат също така Парламента или която и да било друга европейска институция.
      Накрая, жалбоподателите считат, че обжалваният акт поставя под въпрос общите принципи на правото на Съюза, закрепени в членове 8 и 9 от Протокола за привилегиите и имунитетите на членовете на Европейския парламент поради това че обжалваният регламент позволява на OLAF да нарушава имунитета на депутатите, без предварително съдебна институция да е поискала, нито пък, a fortiori, постигнала, снемането на парламентарния имунитет на същите, и без да става въпрос за операция по залавяне на местопрестъплението. Според жалбоподателите обжалваният регламент позволява на OLAF и следователно на Европейския парламент, който би се обърнал към нея, да заобиколи имунитета и неприкосновеността на парламентаристите, за да получи достъп до документи, до които в противен случай OLAF не би имала достъп.


title: Дело T-549/18: Определение на Общия съд от 10 февруари 2021 г. — Hexal/EMA

text:
               19.4.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/52

      Определение на Общия съд от 10 февруари 2021 г. — Hexal/EMA
      (Дело T-549/18) (1)

      (2021/C 138/69)
      Език на производството: английски
      Председателят на осми разширен състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 436, 3.12.2018 г.


title: Дело T-511/19: Определение на Общия съд от 12 февруари 2021 г. — Staciwa/Комисия

text:
               19.4.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/52

      Определение на Общия съд от 12 февруари 2021 г. — Staciwa/Комисия
      (Дело T-511/19) (1)

      (2021/C 138/70)
      Език на производството: английски
      Председателят на седми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 357, 21.10.2019 г.


title: Дело T-188/20: Определение на Общия съд от 10 февруари 2021 г. — Close и Cegelec/Парламент

text:
               19.4.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/53

      Определение на Общия съд от 10 февруари 2021 г. — Close и Cegelec/Парламент
      (Дело T-188/20) (1)

      (2021/C 138/71)
      Език на производството: френски
      Председателят на шести състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 262, 10.8.2020 г.


title: Дело T-507/20: Определение на Общия съд от 12 февруари 2021 г. — Colombani/ЕСВД

text:
               19.4.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/53

      Определение на Общия съд от 12 февруари 2021 г. — Colombani/ЕСВД
      (Дело T-507/20) (1)

      (2021/C 138/72)
      Език на производството: френски
      Председателят на осми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 329, 5.10.2020 г.


title: Дело C-690/18: Преюдициално запитване от Juge d'instruction du Tribunal de grande instance de Paris (Франция), постъпило на 29 октомври 2018 г. — Наказателно производство срещу X

text:
               28.6.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/2

      Преюдициално запитване от Juge d'instruction du Tribunal de grande instance de Paris (Франция), постъпило на 29 октомври 2018 г. — Наказателно производство срещу X
      (Дело C-690/18)
      (2021/C 252/02)
      Език на производството: френски

         Запитваща юрисдикция

      Juge d'instruction du Tribunal de grande instance de Paris

         Страна в главното производство

      X

         при участието на: Consommation, logement et cadre de vie (CLCV), France Nature Environnement, Générations futures, Greenpeace France, ADR Europe Express, Union fédérale des consommateurs — Que choisir (UFC — Que choisir), AS и др.
      С определение от 6 май 2021 г. Съдът (седми състав) определи:

                  1)

                  Член 3, точка 10 от Регламент (ЕО) № 715/2007 на Европейския парламент и на Съвета от 20 юни 2007 година за типово одобрение на моторни превозни средства по отношение на емисиите от леки превозни средства за превоз на пътници и товари (Евро 5 и Евро 6) и за достъпа до информация за ремонт и техническо обслужване на превозни средства (1) трябва да се тълкува в смисъл, че софтуер, инсталиран в компютъра за контрол на двигателя, или който по-общо оказва влияние върху него, може да се разглежда като „устройство“ по смисъла на тази разпоредба, при положение че оказва влияние върху действието на система за контрол на емисиите, като намалява нейната ефективност.

                  2)

                  Член 3, точка 10 от Регламент № 715/2007 трябва да се тълкува в смисъл, че понятието „система за контрол на емисиите“ по смисъла на тази разпоредба обхваща както технологиите и стратегията за „последваща обработка на отработилите газове“, които намаляват впоследствие емисиите, тоест след тяхното образуване, така и тези, които, подобно на системата за рециклиране на отработили газове, изначално намаляват емисиите, тоест при самото им образуване.

                  3)

                  Член 3, точка 10 от Регламент № 715/2007 трябва да се тълкува в смисъл, че измервателно-коригиращо устройство по смисъла на тази разпоредба е устройство, което засича всеки параметър, свързан с провеждането на предвидените процедури за одобрение, с цел по време на тези процедури да се подобри ефективността на системата за контрол на емисиите и по този начин да бъде получено одобрение на превозното средство, дори ако такова подобряване може да се наблюдава и в отделни случаи при нормални условия на използване на превозното средство.

                  4)

                  Член 5, параграф 2, буква a) от Регламент № 715/2007 трябва да се тълкува в смисъл, че измервателно-коригиращо устройство като разглежданото в главното производство, което по време на процедурите за одобрение подобрява систематично ефективността на системата за контрол на емисиите на превозните средства с цел да се спазят определените в този регламент граници на емисиите и по този начин да се получи типово одобрение на тези превозни средства, не може да попадне в обхвата на предвиденото в тази разпоредба изключение от забраната на такива устройства, свързано с предпазването на двигателя от аварии или повреди и с осигуряването на безопасно управление на превозното средство, дори ако това устройство допринася за предпазването на двигателя от стареене или замърсяване.

         (1)  ОВ L 171, 2007 г., стр. 1.


title: Дело C-691/18: Преюдициално запитване от Juge d'instruction du Tribunal de grande instance de Paris (Франция), постъпило на 29 октомври 2018 г. — Наказателно производство срещу Y

text:
               28.6.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/3

      Преюдициално запитване от Juge d'instruction du Tribunal de grande instance de Paris (Франция), постъпило на 29 октомври 2018 г. — Наказателно производство срещу Y
      (Дело C-691/18)
      (2021/C 252/03)
      Език на производството: френски

         Запитваща юрисдикция

      Juge d'instruction du Tribunal de grande instance de Paris

         Страна в главното производство

      Y

         при участието на: BT, Consommation, logement et cadre de vie (CLCV), Générations futures, Greenpeace France, CU, Union fédérale des consommateurs — Que choisir (UFC — Que choisir)
      С определение от 6 май 2021 г. Съдът (седми състав) определи:

                  1)

                  Член 3, точка 10 от Регламент (ЕО) № 715/2007 на Европейския парламент и на Съвета от 20 юни 2007 година за типово одобрение на моторни превозни средства по отношение на емисиите от леки превозни средства за превоз на пътници и товари (Евро 5 и Евро 6) и за достъпа до информация за ремонт и техническо обслужване на превозни средства (1) трябва да се тълкува в смисъл, че софтуер, инсталиран в компютъра за контрол на двигателя, или който по-общо оказва влияние върху него, може да се разглежда като „устройство“ по смисъла на тази разпоредба, при положение че оказва влияние върху действието на система за контрол на емисиите, като намалява нейната ефективност.

                  2)

                  Член 3, точка 10 от Регламент № 715/2007 трябва да се тълкува в смисъл, че понятието „система за контрол на емисиите“ по смисъла на тази разпоредба обхваща както технологиите и стратегията за „последваща обработка на отработилите газове“, които намаляват впоследствие емисиите, тоест след тяхното образуване, така и тези, които, подобно на системата за рециклиране на отработили газове, изначално намаляват емисиите, тоест при самото им образуване.

                  3)

                  Член 3, точка 10 от Регламент № 715/2007 трябва да се тълкува в смисъл, че измервателно-коригиращо устройство по смисъла на тази разпоредба е устройство, което засича всеки параметър, свързан с провеждането на предвидените процедури за одобрение, с цел по време на тези процедури да се подобри ефективността на системата за контрол на емисиите и по този начин да бъде получено одобрение на превозното средство, дори ако такова подобряване може да се наблюдава и в отделни случаи при нормални условия на използване на превозното средство.

                  4)

                  Член 5, параграф 2, буква a) от Регламент № 715/2007 трябва да се тълкува в смисъл, че измервателно-коригиращо устройство като разглежданото в главното производство, което по време на процедурите за одобрение подобрява систематично ефективността на системата за контрол на емисиите на превозните средства с цел да се спазят определените в този регламент граници на емисиите и по този начин да се получи типово одобрение на тези превозни средства, не може да попадне в обхвата на предвиденото в тази разпоредба изключение от забраната на такива устройства, свързано с предпазването на двигателя от аварии или повреди и с осигуряването на безопасно управление на превозното средство, дори ако това устройство допринася за предпазването на двигателя от стареене или замърсяване.

         (1)  ОВ L 171, 2007 г., стр. 1.


title: Дело C-268/21: Преюдициално запитване от Högsta domstolen (Швеция), постъпило на 23 април 2021 г. — Norra Stockholm Bygg AB/Per Nycander AB

text:
               28.6.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/17

      Преюдициално запитване от Högsta domstolen (Швеция), постъпило на 23 април 2021 г. — Norra Stockholm Bygg AB/Per Nycander AB
      (Дело C-268/21)
      (2021/C 252/22)
      Език на производството: шведски

         Запитваща юрисдикция

      Högsta domstolen

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Norra Stockholm Bygg AB

         Ответник: Per Nycander AB

         Друга страна в производството: Entral AB

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Налага ли член 6, параграфи 3 и 4 от Общия регламент относно защитата на данните (1) и изискване към националното процесуално законодателство във връзка със задълженията за разкриване?

                  2)

                  Ако на първия въпрос се отговори утвърдително, означава ли Общият регламент относно защитата на данните, че трябва да се съобразят и интересите на субектите на данните при вземане на решение за разкриване, което включва обработването на лични данни? При такива обстоятелства установява ли правото на ЕС изисквания във връзка с това как конкретно трябва да бъде взето това решение?

         (1)  Регламент (ЕС) 2016/679 на Европейския парламент и на Съвета от 27 април 2016 година относно защитата на физическите лица във връзка с обработването на лични данни и относно свободното движение на такива данни и за отмяна на Директива 95/46/EО (Общ регламент относно защитата на данните) (ОВ L 119, 2016 г., стр. 1).


title: Дело C-284/21 P: Жалба, подадена на 3 май 2021 г. от Европейската комисия срещу решението, постановено от Общия съд (трети разширен състав) на 24 февруари 2021 г. по дело T-161/18, Braesch и др./Комисия

text:
               28.6.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/18

      Жалба, подадена на 3 май 2021 г. от Европейската комисия срещу решението, постановено от Общия съд (трети разширен състав) на 24 февруари 2021 г. по дело T-161/18, Braesch и др./Комисия
      (Дело C-284/21 P)
      (2021/C 252/24)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Европейска комисия (представители: A. Bouchagiar и K. Blanck)

         Други страни в производството: Anthony Braesch, Trinity Investments DAC, Bybrook Capital Master Fund LP, Bybrook Capital Hazelton Master Fund LP, Bybrook Capital Badminton Fund LP

         Искания

      Жалбоподателят иска от Съда:

                  —

                  да отмени обжалваното съдебно решение;

                  —

                  да се произнесе по подадената пред първата съдебна инстанция жалба и да я отхвърли като недопустима и

                  —

                  да осъди другите страни в производството да заплатят съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата жалбоподателят посочва едно основание.
      Според жалбоподателя Общият съд нарушил член 108, параграф 2 ДФЕС и член 1, буква з) от Процедурния регламент за държавната помощ, (1) тъй като погрешно квалифицирал жалбоподателите в първоинстанционното производство като „засегнати страни“ или като „страни с правен интерес“.
      Въз основа на това Общият съд погрешно заключил, че жалбоподателите в първоинстанционното производство били активно процесуално легитимирани по член 263, параграф четвърти ДФЕС да обжалват Решение на Комисията C(2017) 4690 окончателен от 4 юли 2017 г. относно държавна помощ SA.47677 (2017/N), с което се обявява за съвместима с общия пазар държавната помощ, отпусната от Италия в полза на Banca Monte dei Paschi di Siena.

         (1)  Регламент (ЕС) 2015/1589 на Съвета от 13 юли 2015 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 108 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ОВ L 248, 2015 г., стр. 9).


title: Дело T-637/19: Решение на Общия съд от 12 май 2021 г. — Sun Stars & Sons/EUIPO — Carpathian Springs (AQUA CARPATICA) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за триизмерна марка на Европейския съюз „AQUA CARPATICA“ — По-ранна триизмерна марка на Европейския съюз и по-ранна национална триизмерна марка „VODAVODA“ — Относително основание за отказ — Липса на вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) № 2017/1001])

text:
               28.6.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/20

      Решение на Общия съд от 12 май 2021 г. — Sun Stars & Sons/EUIPO — Carpathian Springs (AQUA CARPATICA)
      (Дело T-637/19) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за триизмерна марка на Европейския съюз „AQUA CARPATICA“ - По-ранна триизмерна марка на Европейския съюз и по-ранна национална триизмерна марка „VODAVODA“ - Относително основание за отказ - Липса на вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) № 2017/1001])
      (2021/C 252/26)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Sun Stars & Sons Pte Ltd (Сингапур, Сингапур) (представители: M. Maček и C. Saettel, адвокати)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: J. Crespo Carrillo и V. Ruzek)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Carpathian Springs SA (Ватра Дорней, Румъния) (представители: D. Bogdan, G. Bozocea и M. Stănescu, адвокати)

         Предмет

      Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 6 август 2019 г. (преписка R 317/2018-4), постановено в производство по възражение със страни Sun Stars & Sons и Carpathian Springs

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Sun Stars & Sons Pte Ltd да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 399, 25.11.2019 г.


title: Дело T-167/20: Решение на Общия съд от 12 май 2021 г. — Tornado Boats International/EUIPO — Haygreen (TORNADO) (Марка на Европейския съюз — Производство за обявяване на недействителност — Фигуративна марка на Европейския съюз „TORNADO“ — Абсолютно основание за недействителност — Недобросъвестност — Член 52, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 59, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)

text:
               28.6.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/22

      Решение на Общия съд от 12 май 2021 г. — Tornado Boats International/EUIPO — Haygreen (TORNADO)
      (Дело T-167/20) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство за обявяване на недействителност - Фигуративна марка на Европейския съюз „TORNADO“ - Абсолютно основание за недействителност - Недобросъвестност - Член 52, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 59, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)
      (2021/C 252/29)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Tornado Boats International ApS (Листруп, Дания) (представител: M. Hoffgaard Rasmussen, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: A. Folliard-Monguiral и V. Ruzek)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: David Haygreen (Колуин Бей, Обединеното кралство) (представител: R. Harrison, solicitor)

         Предмет

      Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 17 януари 2020 г. (преписка R 1169/2018-1), постановено в производство за обявяване на недействителност със страни г-н Haygreen и Tornado Boats International

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Tornado Boats International ApS понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO).

                  3)

                  Г-н David Haygreen понася направените от него съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 175, 25.5.2020 г.