title: Дело C-79/15 P: Решение на Съда (голям състав) от 26 юли 2017 г. — Съвет на Европейския съюз/Hamas, Европейска комисия (Обжалване — Обща външна политика и политика на сигурност — Борба с тероризма — Ограничителни мерки, насочени срещу някои лица и образувания — Замразяване на средства — Обща позиция 2001/931/ОВППС — Член 1, параграфи 4 и 6 — Регламент (ЕО) № 2580/2001 — Член 2, параграф 3 — Оставяне на организация в списъка на лицата, групите и образуванията, участващи в терористични действия — Условия — Факти, на които се основават решенията за замразяване на средства — Решение на компетентен орган — Задължение за мотивиране)

text:
               18.9.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 309/4

         Решение на Съда (голям състав) от 26 юли 2017 г. — Съвет на Европейския съюз/Hamas, Европейска комисия
   (Дело C-79/15 P) (1)

   ((Обжалване - Обща външна политика и политика на сигурност - Борба с тероризма - Ограничителни мерки, насочени срещу някои лица и образувания - Замразяване на средства - Обща позиция 2001/931/ОВППС - Член 1, параграфи 4 и 6 - Регламент (ЕО) № 2580/2001 - Член 2, параграф 3 - Оставяне на организация в списъка на лицата, групите и образуванията, участващи в терористични действия - Условия - Факти, на които се основават решенията за замразяване на средства - Решение на компетентен орган - Задължение за мотивиране))
   (2017/C 309/04)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Съвет на Европейския съюз (представители: B. Driessen, G. Étienne, M. Bishop)

      Други страни в производството: Hamas (представители: адв. L. Glock), Европейска комисия (представители: F. Castillo de la Torre, M. Konstantinidis и R. Tricot)

      Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателя: Френска република (представители: D. Colas, F. Fize и G. de Bergues)

      Диспозитив

               1)

               Отменя решение на Общия съд на Европейския съюз от 17 декември 2014 г., Hamas/Съвет (T-400/10, EU:T:2014:1095).

               2)

               Връща делото на Общия съд на Европейския съюз.

               3)

               Не се произнася по съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 146, 4.5.2015 г.


title: Дело C-471/12 P: Жалба, подадена на 17 септември 2012 г. от Holding kompanija Interspeed a.d. срещу решението, постановено от Общия съд на 10 юли 2012 г. по дело T-587/10, Holding kompanija Interspeed a.d./Комисия

text:
               3.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 225/55

         Жалба, подадена на 17 септември 2012 г. от Holding kompanija Interspeed a.d. срещу решението, постановено от Общия съд на 10 юли 2012 г. по дело T-587/10, Holding kompanija Interspeed a.d./Комисия
   (Дело C-471/12 P)
   2013/C 225/104
   Език на производството: словенски

      Страни

      Жалбоподател: Holding kompanija Interspeed a.d. (представители: D. Komlensky и P. Komljenovic, avvocati)

      Друга страна в производството: Европейска комисия
   С определение от 20 юни 2013 г. Съдът (седми състав) реши:

               1.

               Отхвърля молбата за предоставяне на правна помощ.

               2.

               Отхвърля жалбата.

               3.

               Holding kompanija Interspeed a.d. ще понесе направените от него съдебни разноски.


title: Дело C-287/16: Преюдициално запитване от Supremo Tribunal de Justiça (Португалия), постъпило на 23 май 2016 г. — Fidelidade-Companhia de Seguros SA/Caisse Suisse de Compensation и др.

text:
               5.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 326/9

         Преюдициално запитване от Supremo Tribunal de Justiça (Португалия), постъпило на 23 май 2016 г. — Fidelidade-Companhia de Seguros SA/Caisse Suisse de Compensation и др.
   (Дело C-287/16)
   (2016/C 326/17)
   Език на производството: португалски

      Запитваща юрисдикция

   Supremo Tribunal de Justiça

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Fidelidade-Companhia de Seguros SA

      Ответници: Caisse Suisse de Compensation, Fundo de Garantia Automóvel, Sandra Cristina Chrystello Pinto Moreira Pereira, Sandra Manuela Teixeira Gomes Seemann, Catarina Ferreira Seemann, José Batista Pereira

      Преюдициален въпрос

   Недопустима ли е — съгласно член 3, параграф 1 от Директива 72/166/ЕИО (1), член 2, параграф 1 от Директива 84/5/ЕИО (2) и член 1 от Директива 90/232/ЕИО (3) за сближаване на законодателствата на държавите членки относно застраховките „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства — национална правна уредба, съгласно която декларирането на неверни данни относно собствеността на моторното превозно средство или относно самоличността на лицето, което обичайно го управлява, се санкционира с абсолютната нищожност на договора за застраховка, когато сключилото договора лице няма имуществен интерес от използването на превозното средство и участниците (застрахованият, собственикът и лицето, което обичайно управлява превозното средство) действат с измамната цел да получат застрахователно покритие на рисковете от движението по пътищата, посредством i) сключването на договор, който застрахователят не би сключил, ако самоличността на застрахования му е била известна; ii) плащането на премия в по-нисък размер от дължимата на основание на възрастта на лицето, което обичайно управлява превозното средство?

      (1)  Директива 72/166/ЕИО на Съвета от 24 април 1972 година относно сближаване на законодателствата на държавите членки относно застраховката „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства и за прилагане на задължението за сключване на такава застраховка (ОВ L 103, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 10).

      (2)  Втора директива 84/5/ЕИО на Съвета от 30 декември 1983 година относно сближаването на законодателствата на държавите членки, свързани със застраховките гражданска отговорност при използването на моторни превозни средства (МПС) (ОВ L 8, 1984 г., стр. 17; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 104).

      (3)  Трета директива 90/232/ЕИО на Съвета от 14 май 1990 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно застраховките „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства (ОВ L 129, стр. 33; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 240).


title: Дело F-160/12: Жалба, подадена на 26 декември 2012 г. — ZZ/Комисия

text:
               2.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/26

         Жалба, подадена на 26 декември 2012 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-160/12)
   2013/C 63/53
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: F. A. Rodriguez-Gigirey Perez, abogado)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на решението жалбоподателят да не бъде включен в списъка с лицата, издържали конкурса EPSO/AD/206-207/11-AD5/AD7.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се обяви, че представената с кандидатурата на жалбоподателя диплома отговаря на изискванията, посочени в обявлението на конкурса EPSO/AD/206-207/11- AD5/AD7-Администратори;

               —

               да се отмени решението на компетентния орган, съобщено на жалбоподателя на 29 септември 2012 г., с което този орган отхвърля жалбата му относно валидността на дипломата му за завършено висше образование във връзка с достъпа до конкурса на общо основание;

               —

               вследствие на това да се обяви, че жалбоподателят има право да бъде включен в списъка на лицата, издържали конкурса EPSO/AD/206-207/11- AD5/AD7-Администратори, Област: Икономика, Официален вестник C 82 A 16.03.2011, от който ще се набират служители за попълване на свободни работни места, при достатъчен период на валидност, еквивалентен на този, който е важал за първоначално включените в списъка лица, включително като се поднови действието на списъка, ако към момента на постановяване на решението той вече не е валиден;

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-76/14: Решение на Общия съд от 15 септември 2016 г. — Morningstar/Комисия (Конкуренция — Злоупотреба с господстващо положение — Световен пазар за консолидирани данни в реално време — Решение, с което предложените от предприятието в господстващо положение ангажименти стават задължителни — Член 9 от Регламент (ЕО) № 1/2003)

text:
               24.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 392/25

         Решение на Общия съд от 15 септември 2016 г. — Morningstar/Комисия
   (Дело T-76/14) (1)

   ((Конкуренция - Злоупотреба с господстващо положение - Световен пазар за консолидирани данни в реално време - Решение, с което предложените от предприятието в господстващо положение ангажименти стават задължителни - Член 9 от Регламент (ЕО) № 1/2003))
   (2016/C 392/29)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Morningstar, Inc. (Чикаго, Илинойс, Съединени щати) (представители: S. Kinsella, K. Daly, P. Harrison, solicitors, и M. Abenhaïm, адвокат)

      Ответник: Европейска комисия (представители: F. Castilla Contreras, A. Dawes и F. Ronkes Agerbeek)

      Встъпили страни в подкрепа на ответника: Thomson Reuters Corp. (Торонто, Канада) и Reuters Ltd (Лондон, Обединеното кралство) (представители: A. Nourry, G. Olsen и C. Ghosh, solicitors)

      Предмет

   Жалба по реда на член 263 ДФЕС за отмяна на Решение C(2012) 9635 на Комисията от 20 декември 2012 година относно производство по член 102 ДФЕС и член 54 от Споразумението за ЕИП (Дело COMP/D2/39.654 — Reuters Instrument Codes (RICs)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Morningstar, Inc. да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 135, 5.5.2014 г.


title: Дело T-91/08: Определение на Първоинстанционния съд от 16 юни 2008 г. — Кипър/Комисия

text:
               30.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 223/58

         Определение на Първоинстанционния съд от 16 юни 2008 г. — Кипър/Комисия
   (Дело T-91/08) (1)

   (2008/C 223/107)

      Език на производството: гръцки

   Председателят на първи състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 142, 7.6.2008 г.


title: Дело T-361/09: Жалба, подадена на 16 септември 2009 г. — Centraal bureau voor de statistiek/Комисия

text:
               21.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/51

         Жалба, подадена на 16 септември 2009 г. — Centraal bureau voor de statistiek/Комисия
   (Дело T-361/09)
   2009/C 282/98
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподател: Centraal bureau voor de statistiek (Хага, Нидерландия) (представител: R. van den Tweel, advocaat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени Решение на Комисията ESTAT/E 1/ME/ykl/eb D(2009) 10188 от 7 юли 2009 г. относно окончателното плащане на вноските във връзка с разходите в размер на 546 818,77 евро, възникнали по повод на структурното изследване 2005 г.,

               —

               при условията не евентуалност, да се осъди Комисията да заплати сумата от 38 295,55 евро, ведно с натрупаните лихви, считано от 45-я ден след приемане на решението от 7 юли 2009 г. до деня на действителното плащане,

               —

               във всички случаи, да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Според жалбоподателя обжалваното решение не е съвместимо нито с Регламент (ЕИО) № 571/88 на Съвета от 29 февруари 1988 година относно организирането на изследванията на Общността на структурата на земеделските стопанства за периода 1988—1997 г., със съответните изменения (ОВ L 56, стр. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 6, стр. 198), нито със сключеното между него и Комисията споразумение относно финансовото участие на Общността в разходите в рамките на структурното изследване 2005 г. в Нидерландия (номер на договора 62102.2005.001 2005.055), нито с принципите на правна сигурност и на защита на оправданите правни очаквания и на задължението за излагане на мотиви. Във всеки случай, в решението неправилно бил установен размерът на претендираната от жалбоподателя сума.
   С първото си правно основание жалбоподателят изтъква, че Комисията неоснователно не му е предоставила сума за изследване по смисъла на член 14, параграф 1 от Регламент № 571/88, но вместо това го е помолила да представи по-точни сведения относно възникналите разходи, а не само относно броя на обхванатите от изследването земеделски стопанства. Тъй като член 14 от Регламента предвижда изрично максимална сума в размер до 700 000 EUR за всяко изследвано земеделско стопанство, друго тълкуване било, освен това, несъвместимо с принципа на защита на оправданите правни очаквания и с принципа на правната сигурност.
   Като второ правно основание жалбоподателят посочва, че член II.14.3 от споразумението между него и Комисията бил неприложим за фактурираните от Ministerie van landbouw (министерство на земеделието) разходи. Неоснователно Комисията изцяло не взела предвид тези фактури като действително възникнали, допустими за финансиране разходи. Във всеки случай, решението на Комисията не съдържало подходящи мотиви.
   Най-накрая, при условията на евентуалност, жалбоподателят се позовава на това, че допустимите за финансиране разходи — при положение че член II.14.3 от споразумението все пак не е приложим — били неточно изчислени или изчислени по начин, който бил непонятен без излагане на допълнителни мотиви, тъй като неоснователно Комисията е отчела непряко продуктивните часове в изчислението на почасовата ставка. Доводите на Комисията не бил ясно и недвусмислено изразени в обжалваното решение. Следователно решението във всички случаи било прието в нарушение на задължението за излагане на мотиви.


title: Дело C-120/12 P: Решение на Съда (четвърти състав) от 3 октомври 2013 г. — Bernhard Rintisch/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (Обжалване — Марка на Общността — Регламент (ЕО) № 40/94 — Член 74, параграф 2 — Регламент (ЕО) № 2868/95 — Правило 50, параграф 1, първа и трета алинея — Възражение от притежателя на по-ранната марка — Съществуване на марката — Доказателства в подкрепа на възражението, представени след изтичане на определения срок — Невзимане предвид — Правомощие за преценка на апелативния състав — Разпоредба в обратен смисъл — Обстоятелства, които не допускат вземането предвид на допълнителни или допълващи доказателства)

text:
               23.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 344/24

         Решение на Съда (четвърти състав) от 3 октомври 2013 г. — Bernhard Rintisch/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
   (Дело C-120/12 P) (1)

   (Обжалване - Марка на Общността - Регламент (ЕО) № 40/94 - Член 74, параграф 2 - Регламент (ЕО) № 2868/95 - Правило 50, параграф 1, първа и трета алинея - Възражение от притежателя на по-ранната марка - Съществуване на марката - Доказателства в подкрепа на възражението, представени след изтичане на определения срок - Невзимане предвид - Правомощие за преценка на апелативния състав - Разпоредба в обратен смисъл - Обстоятелства, които не допускат вземането предвид на допълнителни или допълващи доказателства)
   2013/C 344/40
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Bernhard Rintisch (представител: A. Dreyer, Rechtsanwalt)

      Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: G. Schneider), Bariatrix Europe Inc. SAS

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Общия съд (седми състав) от 16 декември 2011 г. по дело T-62/12, с което Общият съд отхвърля жалбата за отмяна, подадена от притежателя на национални словни и фигуративни марки „PROTI“, „PROTIPOWER“ и „PROTIPLUS“ за стоки от класове 29 и 32 и на национално търговско наименование „PROTITOP“ за стоки от класове 29, 30 и 32 срещу Решение № R 740/2008-4 на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (СХВП) от 15 декември 2008 г., с което се отхвърля жалбата срещу решението на отдела по споровете, който отхвърля възражението, направено от жалбоподателя срещу регистрацията на словната марка „PROTI SNACK“ за стоки от класове 5, 29, 30 и 32 — Несвоевременно предоставяне на документи — Право на преценка, предоставено от член 74, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 76, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 207/2009)

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда г-н Bernhard Rintisch да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 165, 9.6.2012 г.


title: Дело T-280/11: Жалба, подадена на 31 май 2011 г. — Ewald/СХВП — Kin Cosmetics (Keen)

text:
               13.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 238/20

         Жалба, подадена на 31 май 2011 г. — Ewald/СХВП — Kin Cosmetics (Keen)
   (Дело T-280/11)
   2011/C 238/36
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Rita Ewald (Frauenwald, Германия) (представител: S. Reinhardt, Rechtsanwältin)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Kin Cosmetics, SA (Sant Feliu de Guixols, Испания)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на първи апелативен състав на СХВП от 3 март 2011 г. по преписка № R 1383/2010-1,

               —

               да отхвърли възражението, направено пред СХВП на 24 юли 2008 г. от KIN COSMETICS, SA под номер B 1359944 срещу заявка за марка на Общността EM 006 498 621„Keen“,

               —

               при условията на евентуалност, ако Общият съд не може сам да постанови решение по второ тире — да върне преписката пред СХВП за ново разглеждане,

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски, както и KIN COSMETICS, в случай че последното дружество участва в производството.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят.

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „Keen“ за стоки и услуги от класове 3 и 44 — заявка № 6 498 621.

      Притежател на марката или знака, на която/който се прави позоваване в процедурата по възражение: Kin Cosmetics, SA.

      Марка или знак, на която/който се прави позоваване в подкрепа на възражението: фигуративни и словни национални марки и марки на Общността „KIN“, „KinBooKs“, „KINWORKS“ и „KINSTYLIUM“ за стоки и услуги от класове 3, 5, 35 и 44.

      Решение на отдела по споровете: уважава възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009, тъй като изобщо нямало вероятност от объркване на конфликтните марки.


title: Дело T-125/14: Жалба, подадена на 14 февруари 2014 г.  — Gappol Marzena Porczyńska/СХВП — Gap (ITM) (GAPPol)

text:
               12.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 142/40

         Жалба, подадена на 14 февруари 2014 г. — Gappol Marzena Porczyńska/СХВП — Gap (ITM) (GAPPol)
   (Дело T-125/14)
   2014/C 142/52
   Език на жалбата: полски

      Страни

      Жалбоподател: PP Gappol Marzena Porczyńska (Лодз, Полша) (представител: J. Gwiazdowska, radca prawny)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Gap (ITM), Inc. (Сан Франциско, САЩ)

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 2 декември 2013 г. по преписка R 686/2013-1,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят.

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративен знак, съдържащ словния елемент „GAPPol“, за стоки и услуги от класове 20, 25 и 37 — заявка за марка на Общността № 8 346 165.

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: словни марки на Общността „GAP“, фигуративни марки на Общността, съдържащи словния елемент „GAP“, национални словни марки „GAP“ и национални фигуративни мерки, съдържащи словния елемент „GAP“, всичките за стоки от клас 25.

      Решение на отдела по споровете: частично уважава възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) и параграф 5 от Регламент № 207/2009.


title: Дело F-27/13: Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 18 юни 2015 г. — CX/Комисия (Публична служба — Дисциплинарно производство — Функция и правомощия, съответно на дисциплинарния съвет и на органа по назначаването — Дисциплинарно наказание — Понижаване, последвано от решение за повишаване — Пропорционалност на санкцията)

text:
               27.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 245/47

         Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 18 юни 2015 г. — CX/Комисия
   (Дело F-27/13) (1)

   ((Публична служба - Дисциплинарно производство - Функция и правомощия, съответно на дисциплинарния съвет и на органа по назначаването - Дисциплинарно наказание - Понижаване, последвано от решение за повишаване - Пропорционалност на санкцията))
   (2015/C 245/57)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: CX (представители: É. Boigelot, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: J. Currall и C. Ehrbar)

      Предмет

   Искане за отмяна на решенията за понижаване на жалбоподателя в степен AD8 на основание член 9, параграф 1, буква е) от Приложение IX към Правилника, както и искане за изплащане на обезщетение за неимуществените и имуществените вреди, които се твърди, че са претърпени

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               CX понася направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 207, 20.7.2013 г., стр. 56.


title: Дело T-295/14: Определение на Общия съд от 22 май 2015 г. — Autoneum Germany/Комисия (Държани помощи — Мерки, взети от Германия в подкрепа на електроенергията от възобновяеми източници и на енергоемките предприятия — Решение за откриване на предвидената в член 108, параграф 2 ДФЕС процедура — Приемане на окончателното решение след подаването на жалбата — Липса на основание за произнасяне — Жалба за отмяна — Искане за изменение на исканията — Липса на нови обстоятелства — Недопустимост)

text:
               27.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 245/23

         Определение на Общия съд от 22 май 2015 г. — Autoneum Germany/Комисия
   (Дело T-295/14) (1)

   ((Държани помощи - Мерки, взети от Германия в подкрепа на електроенергията от възобновяеми източници и на енергоемките предприятия - Решение за откриване на предвидената в член 108, параграф 2 ДФЕС процедура - Приемане на окончателното решение след подаването на жалбата - Липса на основание за произнасяне - Жалба за отмяна - Искане за изменение на исканията - Липса на нови обстоятелства - Недопустимост))
   (2015/C 245/27)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Autoneum Germany GmbH (Росдорф, Германия) (представители: T. Volz, B. Wißmann, M. Püstow, C. Oehme, M. Ringel и T. Wielsch, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: T. Maxian Rusche и R. Sauer, подпомагани от A. Luke и C. Maurer, адвокати)

      Предмет

   Жалба за частична отмяна на Решение C (2013) 4424 окончателен на Комисията от 18 декември 2013 година за откриване на процедурата по член 108, параграф 2 ДФЕС във връзка с мерките, прилагани от Федерална република Германия в подкрепа на електроенергията от възобновяеми източници и на енергоемките потребители (Държавна помощ SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN).

      Диспозитив

               1)

               Липсва основание за произнасяне по настоящата жалба.

               2)

               Отхвърля като недопустимо искането за изменение на исканията на настоящата жалба, така че да обхващат Решение C (2014) 8786 окончателен на Комисията от 25 ноември 2014 година относно държавна помощ SA. 33995 (2013/C) (ex 2013/NN), предоставена от Федерална република Германия в подкрепа на електроенергията от възобновяеми източници и на енергоемките потребители.

               3)

               Липсва основание за произнасяне по молбата за встъпване на Надзорния орган на ЕАСТ.

               4)

               Autoneum Germany GmbH понася направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски на Европейската комисия, включително тези, свързани с обезпечителното производство.

               5)

               Надзорния орган на ЕАСТ понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 223, 14.7.2014 г.


title: Дело C-554/14: Преюдициално запитване, отправено от Софийски градски съд (България) на 3 декември 2014 година — наказателно производство срещу Атанас Огнянов

text:
               2.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 73/11

      Преюдициално запитване, отправено от Софийски градски съд (България) на 3 декември 2014 година — наказателно производство срещу Атанас Огнянов
      (Дело C-554/14)
      (2015/C 073/17)
      Език на производството: български

         Запитваща юрисдикция

      Софийски градски съд

         Страни в главното производство

         Осъдено лице: Атанас Огнянов

         Друга страна в производството: Софийска градска прокуратура

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Нормите на Рамково решение 2008/909/ПВР от 27 ноември 2008 година допускат ли изпълняващата държава в производството по трансфер да намали размера на наказанието „лишаване от свобода“, наложено от издаващата държава, на основание положен труд по време на изтърпяване на това наказание в издаващата държава, както следва:

                              А)

                              намаляване на наказанието да бъде резултат от прилагане на закона на изпълняващата страна относно изпълнението на наказанието по чл.17 ал.1. Тази норма позволява ли законът на изпълняващата държава относно изпълнението на наказанието да се прилага още в производството по трансфер относно факти, настъпили през времето, когато осъденият е бил под юрисдикцията на издаващата държава (а именно положен труд в затвора на издаващата държава)?

                              Б)

                              намалението на наказанието да бъде резултат от приспадане по чл.17 ал.2. Тази норма позволява ли приспадане за период, който е по-дълъг от периода на задържане, определен съобразно закона на издаващата държава, като се прилага законът на изпълняващата държава, с който се дава нова правна оценка на факти, настъпили в издаващата (а именно положен труд в затвора на издаващата държава)?

                  2)

                  Ако относно коментираното намаляване на наказанието са приложими тези или други норми от Рамковото решение, следва ли да се уведомява издаващата страна, която е направила изрично искане за това и следва ли да се прекрати производството по трансфер при противопоставянето й. При положителен отговор относно изискването за уведомяване, какво трябва да е естеството на това уведомяване — общо и абстрактно за приложимото право или конкретното намаление за конкретното осъдено лице, което ще бъде направено от съда.

         Допълнителен въпрос

      Ако Съдът на ЕС приеме, че нормите на чл.17 ал.1 и ал.2 от Рамково решение № 2008/909/ПВР не допускат намаляване на наказанието, направено от изпълняващата държава на основание нейното вътрешно право (поради положен труд в издаващата държава), то ще бъде ли съобразено с европейското право решението на националния съд все пак да приложи своето национално право — на основание това, че то е по-благоприятно от чл.17 от Рамково решение № 2008/909/ПВР.


title: Дело F-71/11: Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 8 май 2013 г. — Z/Съд на Европейския съюз (Публична служба — Липса на основание за произнасяне)

text:
               31.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/48

         Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 8 май 2013 г. — Z/Съд на Европейския съюз
   (Дело F-71/11) (1)

   (Публична служба - Липса на основание за произнасяне)
   2013/C 252/84
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Z (Люксембург, Люксембург)

      Ответник: Съд на Европейския съюз (представител: A. V. Placco)

      Предмет

   Искане да се отмени атестационният доклад за периода от 1 януари 2007 г. до 31 декември 2007 г. и да се осъди ответникът да заплати обезщетение за неимуществени вреди

      Диспозитив

               1.

               Липсва основание за произнасяне по жалбата (F-71/11, Z/Съд).

               2.

               Жалбоподателят понася наред с направените от него съдебни разноски и тези на Съда на Европейския съюз.

      (1)  ОВ C 355, 3.12.2011 г., стр. 30.


title: Дело T-546/08: Решение на Общия съд от 21 септември 2010 г. — Villa Almè/СХВП — Marqués de Murrieta (i GAI) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността i GAI — Национална словна марка YGAY и фигуративна и словна марка на Общността MARQUÉS DE MURRIETA YGAY — Относителни основания за отказ — Реално използване на по-ранната марка — Член 43, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 207/2009) — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009)

text:
               6.11.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/28

         Решение на Общия съд от 21 септември 2010 г. — Villa Almè/СХВП — Marqués de Murrieta (i GAI)
   (Дело T-546/08) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността i GAI - Национална словна марка YGAY и фигуративна и словна марка на Общността MARQUÉS DE MURRIETA YGAY - Относителни основания за отказ - Реално използване на по-ранната марка - Член 43, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 207/2009) - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009)
   2010/C 301/46
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Villa Almè Azienda vitivinicola di Vizzotto Giuseppe (Mansuè, Италия) (представители: G. Massa и P. Massa, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: О. Montalto и A. Sempio)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Marqués de Murrieta, SA (Logroño, Испания) (представители: P. López Ronda и G. Macias Bonilla, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на първи апелативен състав на СХВП от 24 септември 2008 г. (преписка R 1695/2007-1) относно процедура по възражение между Bodegas Marqués de Murrieta, SA и Villa Almè Azienda vitivinicola di Vizzotto Giuseppe.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Villa Almè Azienda vitivinicola di Vizzotto Giuseppe да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 44, 21.2.2009 г.


title: Дело C-552/08 P: Жалба, подадена на 12 декември 2008 г. от Agrar-Invest-Tatschl GmbH срещу Решение на Първоинстанционния съд (осми състав) от 8 октомври 2008 г. по дело T-51/07, Agrar-Invest-Tatschl GmbH/Комисия на Европейските общности

text:
               7.3.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 55/10

         Жалба, подадена на 12 декември 2008 г. от Agrar-Invest-Tatschl GmbH срещу Решение на Първоинстанционния съд (осми състав) от 8 октомври 2008 г. по дело T-51/07, Agrar-Invest-Tatschl GmbH/Комисия на Европейските общности
   (Дело C-552/08 P)
   (2009/C 55/16)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: Agrar-Invest-Tatschl GmbH (представители: U. Schrömbges и O. Wenzlaff, Rechtsanwälte)

      Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени обжалваното решение на Първоинстанционния съд на Европейските общности, постановено на 8 октомври 2008 г. по дело T-51/07, Agrar-Invest-Tatschl GmbH/Комисия;

               —

               в съответствие с първото искане в жалбата от 22 февруари 2007 г. по дело T-51/07 в производството пред Първоинстанционния съд на Европейските общности, да се отмени член 1, параграф 2 и член 1, параграф 3 от Решение С(2006) 5789 окончателен (REC 05/05) на Европейската комисия от 4 декември 2006 г.

         Правни основания и основни доводи
   Настоящата жалба е насочена срещу решението на Първоинстанционния съд, с което е отхвърлена жалбата на жалбоподателя срещу Решение С (2006) 5789 окончателен на Комисията от 4 декември 2006 година за последващото вземане под отчет на дължимите от жалбоподателя вносни сборове за вноса на захар с произход от Хърватия.
   Като основание за отхвърлянето на жалбата на жалбоподателя Първоинстанционният съд изтъква липсата на добросъвестност, едно от четирите кумулативни изисквания, които следва да бъдат налице, за да не се извършва последващо вземане под отчет на вносни сборове. Според Първоинстанционния съд съгласно член 220, параграф 2, буква б), пета алинея от Регламент (EИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността (наричан по-нататък „Митническия кодекс“) длъжникът не може да твърди, че е добросъвестен, ако както в настоящия случай Комисията е публикувала в Официален вестник становище до вносителите, в което посочва, че съществуват основателни съмнения по отношение на доброто прилагане на преференциалния режим от страната-бенефициер. Пак според Първоинстанционния съд не е от основно значение фактът, че жалбоподателят е бил добросъвестен по отношение на последващото потвърждаване на автентичния и точен характер на сертификатите за произход, тъй като при извършване на вноса той при всички случаи не е бил добросъвестен.
   Жалбоподателят основава жалбата си с неправилно тълкуване от Първоинстанционния съд на член 220, параграф 2, буква б), пета алинея от Митническия кодекс. Тълкуването на Първоинстанционния съд било неправилно от правна гледна точка, доколкото според Първоинстанционния съд публикуваното от Комисията в Официален вестник становище за съмнението по отношение на доброто прилагане на преференциалния режим от страната-бенефициер имало за последица изключване на добросъвестността дори тогава, когато, както в настоящия случай, въпросните сертификати, издадени с цел гарантиране на преференциално третиране, са били предмет на процедура по проверка след публикуване на предупредителното становище, с която е потвърден автентичният и точен характер на сертификатите.
   Първоинстанционният съд не признал обстоятелството, че действието на последиците на предупредителното становище, установени в член 220, параграф 2, буква б), пета алинея от Митническия кодекс, е ограничено от принципа за признаване на решенията на митническите органи на трети страни в рамките на система за административно сътрудничество. Въпросната разпоредба от Митническия кодекс съдържала законова фикция за недобросъвестност, която била оборима, и по-конкретно в настоящия случай, именно с провеждането на процедура по проверка. Ето защо добросъвестността на жалбоподателя била налице по силата на последващото потвърждаване на автентичния и точен характер на сертификатите за движение на стоки, т.е. жалбоподателят можел да се позове на факта, че основанията за съмнение, въз основа на които е публикувано предупредителното становище на Комисията, са отпаднали в хода на процедурата по проверка. Следователно добросъвестността на жалбоподателя зависела не от надлежното издаване на въпросните сертификати за движение от хърватските митнически органи, а от надлежната проверка на тези сертификати за движение на стоки от митническите органи предвид съмнението относно тяхното надлежно издаване, изразено от Комисията в публикуваното от нея предупредително становище.


title: Дело T-396/07: Решение на Първоинстанционния съд от 23 септември 2009 г. — France Télécom/СХВП (UNIQUE) (Марка на Общността — Заявка за словната марка на Общността UNIQUE — Относително основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 [понастоящем член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               7.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 267/60

         Решение на Първоинстанционния съд от 23 септември 2009 г. — France Télécom/СХВП (UNIQUE)
   (Дело T-396/07) (1)

   (Марка на Общността - Заявка за словната марка на Общността UNIQUE - Относително основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 [понастоящем член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2009/C 267/106
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: France Télécom (Париж, Франция) (представители: B. Potot и C. Bertheux Scotte, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Folliard-Monguiral)

      Предмет

   Жалба срещу Решението на втори апелативен състав на СХВП от 3 септември 2007 г. (преписка № R 585/2007-2) относно заявка за регистрация на словния знак UNIQUE като марка на Общността.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда France Télécom да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 315, 22.12.2007 г.


title: Дело C-178/11: Определение на председателя на Съда от 19 април 2012 г. — Европейска комисия/Република Малта

text:
               4.8.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 235/12

         Определение на председателя на Съда от 19 април 2012 г. — Европейска комисия/Република Малта
   (Дело C-178/11) (1)

   2012/C 235/25
   Език на производството: английски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 179, 18.6.2011 г.


title: Дело C-458/14: Преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Италия), постъпило на 3 октомври 2014 г.  — Promoimpresa srl/Consorzio dei comuni della Sponda Bresciana del Lago di Garda e del Lago di Idro, Regione Lombardia

text:
               15.12.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 448/11

         Преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Италия), постъпило на 3 октомври 2014 г. — Promoimpresa srl/Consorzio dei comuni della Sponda Bresciana del Lago di Garda e del Lago di Idro, Regione Lombardia
   (Дело C-458/14)
   (2014/C 448/14)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Promoimpresa srl

      Ответник: Consorzio dei comuni della Sponda Bresciana del Lago di Garda e del Lago di Idro, Regione Lombardia

      Преюдициални въпроси

   Принципите на свобода на установяване, недопускане на дискриминация и защита на конкуренцията, предвидени в членове 49 ДФЕС, 56 ДФЕС и 106 ДФЕС, както и принципа за обоснованост, заложен в тези членове, допускат ли национална правна уредба, която чрез последващи законодателни изменения предвижда многократно продължаване на срока на концесии на имоти с икономическо значение от морската, езерната и речната зона — публична държавна собственост, чийто срок се увеличава със закон най-малко с единадесет години, като по този начин запазва изключителното право на същия концесионер да използва имота за икономически цели, независимо от изтичане на срока на действие на вече предоставената концесия, като по този начин се прегражда всяка възможност на заинтересуваните икономически оператори да получат на концесия имота след провеждане на публична процедура?


title: Дело T-634/15: Жалба, подадена на 12 ноември 2015 г. — Frinsa del Noroeste/СХВП — Frigoríficos Unidos (Frinsa LA CONSERVERA)

text:
               18.1.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 16/48

         Жалба, подадена на 12 ноември 2015 г. — Frinsa del Noroeste/СХВП — Frigoríficos Unidos (Frinsa LA CONSERVERA)
   (Дело T-634/15)
   (2016/C 016/57)
   Език на жалбата: испански

      Страни

      Жалбоподател: Frinsa del Noroeste, SA (Santa Eugenia de Ribeira, Испания) (представител: J. Botella Reyna, abogado)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Frigoríficos Unidos, SA (Riudellots de la Selva, Испания)

      Данни за производството пред СХВП

      Заявител: жалбоподателят

      Спорна марка: фигуративна марка на Общността със словните елементи „FRINSA LA CONSERVERA“ — Заявка за регистрация № 11 495 728

      Производство пред СХВП: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на СХВП от 27 юли 2015 г. по преписка R R 2382/2014-5

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд да отмени обжалваното решение.

      Изложени основания

               —

               Приоритетни права върху термина „FRINSA“ и мирно съжителство на пазара и в регистъра на марките на твърдените конфликтни марки.

               —

               Общоизвестният характер на марката „FRINSA“.

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-325/04: Решение на Първоинстанционния съд от 27 февруари 2008 г. — Citigroup/СХВП — Link Interchange Network (WORLDLINK) (Марка на Общността — Процедура по възражение — Заявка за словна марка на Общността WORLDLINK — По-ранна национална фигуративна марка LiNK — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Ограничаване на услугите, обозначени в заявката за марка — Идентичност на услугите — Сходство на знаците — Членове 73 и 74 от Регламент (EО) № 40/94)

text:
               12.4.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 92/26

         Решение на Първоинстанционния съд от 27 февруари 2008 г. — Citigroup/СХВП — Link Interchange Network (WORLDLINK)
   (Дело T-325/04) (1)

   (Марка на Общността - Процедура по възражение - Заявка за словна марка на Общността WORLDLINK - По-ранна национална фигуративна марка LiNK - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Ограничаване на услугите, обозначени в заявката за марка - Идентичност на услугите - Сходство на знаците - Членове 73 и 74 от Регламент (EО) № 40/94)
   (2008/C 92/52)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищец: Citigroup, Inc., по-рано известно като Citicorp (Ню Йорк, Ню Йорк, Съединени Щати) (представители: първоначално V. von Bomhard, A. Renck, A. Pohlmann, avocats, и C. Schulte, solicitor, впоследствие V. von Bomhard и A. Renck)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: P. Bullock)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: Link Interchange Network Ltd (Лондон, Обединеното кралство) (представители: D. McFarland, barrister, и R. Brown, solicitor)
   Предмет
   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 18 май 2004 г. (дело R 789/2002-1) относно процедура по възражение между Link Interchange Network Ltd и Citigroup, Inc.
   Диспозитив

               1)

                  Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Citigroup, Inc. да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 273, 6.11.2004 г.


title: Дело C-541/11: Определение на Съда (четвърти състав) от 17 януари 2013 г. (преюдициално запитване от Vrhovno sodišče — Словения) — Jožef Grilc/Slovensko zavarovalno združenje GIZ (Член 104, параграф 3, втора алинея от Процедурния правилник — Автомобилна застраховка „Гражданска отговорност“ — Директива 2000/26/ЕО — Органи за изплащане на обезщетения — Искане за обезщетение, отправено до национална юрисдикция)

text:
               16.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 79/2

         Определение на Съда (четвърти състав) от 17 януари 2013 г. (преюдициално запитване от Vrhovno sodišče — Словения) — Jožef Grilc/Slovensko zavarovalno združenje GIZ
   (Дело C-541/11) (1)

   (Член 104, параграф 3, втора алинея от Процедурния правилник - Автомобилна застраховка „Гражданска отговорност“ - Директива 2000/26/ЕО - Органи за изплащане на обезщетения - Искане за обезщетение, отправено до национална юрисдикция)
   2013/C 79/02
   Език на производството: словенски

      Запитваща юрисдикция

   Vrhovno sodišče

      Страни в главното производство

      Ищец: Jožef Grilc

      Ответник: Slovensko zavarovalno združenje GIZ

      Предмет

   Преюдициално запитване — Vrhovno sodišče — Тълкуване на член 6, параграф 1, първа алинея от Директива 2000/26/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 май 2000 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно застраховане на гражданската отговорност във връзка с използването на моторни превозни средства и за изменение на Директиви 73/239/ЕИО и 88/357/ЕИО на Съвета (Четвърта директива за автомобилното застраховане) (ОВ L 181, стр. 65; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 4, стр. 3) — Понятия „искане за обезщетение“ и „отговорен за изплащане на обезщетения“ — Пасивна легитимация на органа за изплащане на обезщетения

      Диспозитив

   Член 6, параграф 1 от Директива 2000/26/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 май 2000 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно застраховане на гражданската отговорност във връзка с използването на моторни превозни средства и за изменение на Директиви 73/239/ЕИО и 88/357/ЕИО на Съвета (Четвърта директива за автомобилното застраховане) следва да се тълкува в смисъл, че от една страна увреденото лице може да поиска обезщетение за претърпените от него вреди от органа за изплащане на обезщетения при предвидените в тази разпоредба условия, а от друга страна, това искане трябва непременно да бъде отправено предварително до този орган, без това да засяга възможността увреденото лице евентуално след това да сезира местно компетентната юрисдикция при отказ на този орган да уважи неговото искане.

      (1)  ОВ C 25, 28.1.2012 г.


title: Дело F-1/06: Решение на Съда на публичната служба (3-ти състав) от 14 февруари 2007 г. — Fernández Ortiz/Комисия (Длъжностни лица — Назначаване — Срок за изпитване — Освобождаване от длъжност след изтичане на срока за изпитване)

text:
               14.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 82/55

         Решение на Съда на публичната служба (3-ти състав) от 14 февруари 2007 г. — Fernández Ortiz/Комисия
   (Дело F-1/06) (1)

   (Длъжностни лица - Назначаване - Срок за изпитване - Освобождаване от длъжност след изтичане на срока за изпитване)
   (2007/C 82/116)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Fernández Ortiz (Madrid, Espagne) [представител: J. R. Iturriagagoitia Bassas, aдвокат]

      Ответник: Комисия на Европейските общности [представители:: F. Clotuche-Duvieusart, L. Lozano Palacios и L. Escobar Guerrero]
   Предмет
   Отмяна на решението, с което Комисията на Европейските общности е освободила ищеца от длъжност след изтичане на срока за изпитване.
   Диспозитив

               1)

               Искът се отхвърля.

               2)

               Всяка страна понася своите собствени разноски.

      (1)  ОВ C 74, 25.3.2006 г.


title: Дело T-21/07: Иск, предявен на 29 януари 2007 г. — L'Oréal/СХВП — Spa Monopole (SPALINE)

text:
               24.3.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 69/23

         Иск, предявен на 29 януари 2007 г. — L'Oréal/СХВП — Spa Monopole (SPALINE)
   (Дело T-21/07)
   (2007/C 69/51)
   Език, на който е подаден искът: английски
   Страни

      Ищец: L'Oréal SA (Париж, Франция) [представител: E. Baud, адвокат]

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Други страни в производството пред апелативния състав: SA Spa Monopole, Compagnie fermière de Spa, накратко SA Spa Monopole NV (Spa, Белгия)
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени решението на Първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 18 октомври 2006 г., постановено по Дело R 415/2005-1;

               —

               да се осъди ответника и, ако е необходимо, и встъпилата страна, да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Ищецът

      Марка на Общността, предмет на спора: Словната марка на Общността „SPALINE “за стоки от клас 3 (сапуни за вана и душ, овлажнители за кожата, лосиони за тяло, тонери за кожата, адстрингентни вещества, продукти за почистване на кожата и тялото, маски за лице, ексфолианти и ароматизиращи продукти)- приложение № 989 236

      Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в подкрепа на възражението: SA Spa Monopole NV

      Марка или знак, на който е направено позоваване: Националните и международно регистрирани словни и фигуративни марки „SPA“, „LIP SPA“, „SPA SKIN CARE “и „Les Thermes de Spa “за стоки от класове 3, 32, 42

      Решение на отделапо споровете: Уважава възражението

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата

      Представени правни основания: Ищецът представя едно единствено правно основание в подкрепа на иска си като твърди, че оспорваното решение нарушава член 8, алинея 5 от Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета.
   На първо място ищецът твърди, че оспорваното решение не преценява правилно изискванията за прилагане на член 8, алинея 5 от РМО, доколкото не взема предвид и така напълно пренебрегва описателния и родов характер на думата „spa“, що се отнася до козметичните средства на територията на Бенелюкс.
   По-специално ищецът твърди, че оспорваното решение не преценява правилно някои от изискванията, предвидени в член 8, алинея 5 от РМО доколкото, обратно на мотивите на Първия апелативен състав, за съответния потребител тези знаци не са визуално, фонетично или концептуално подобни, за да установи той връзка между тях. Нещо повече, ищецът изтъква, че чрез употребата на марката на Общността „SPALINE “не може неоснователно да се извлече полза от репутацията на по-ранната марка на Бенелюкс — „SPA “и че, на последно място, тази употреба не е необоснована.


title: Дело C-393/11: Преюдициално запитване, отправено от Consiglio di Stato (Италия) на 25 юли 2011 г. — Autorità per l’energia elettrica e il gas/Antonella Bertazzi и др.

text:
               24.9.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/15

         Преюдициално запитване, отправено от Consiglio di Stato (Италия) на 25 юли 2011 г. — Autorità per l’energia elettrica e il gas/Antonella Bertazzi и др.
   (Дело C-393/11)
   2011/C 282/28
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Consiglio di Stato

      Страни в главното производство

      Ищец: Autorità per l’Energia Elettrica e il Gas

      Ответници: Antonella Bertazzi, Annalise Colombo, Maria Valeria Contin, Angela Filippina Marasco, Guido Giussani, Lucia Lizzi, Fortuna Peranio

      Преюдициални въпроси

               1.

               Приложима ли е на основание разпоредбата на клауза 4, точка 4 от приложението към Директива 1999/70/ЕО (1) (според която клауза „Критериите за прослужено време, свързани с определени условия за наемане на работа, са същите за работниците на срочни трудови договори, както и за работниците на постоянни трудови договори, освен когато различните критерии за прослужено време са оправдани по обективни причини“) — именно поради това, че е оправдано по обективни причини — националната разпоредба (член 75, алинея 2 от Декрет-закон № 112/08), която изобщо не взема предвид прослуженото време в независими органи по срочни трудови договори, в случай на извънредна стабилизация — в отклонение от принципа по член 36, алинея 5 от Законодателен декрет № 165/01 — на заинтересуваните работници, след „изпити за подбор“, които се различават от обикновен публичен конкурс въз основа на изпит (който цели оптимално назначаване на успешно издържалите кандидати на свободните длъжности), но все пак такива, че да позволят по изключение възникването на това, което трябва да се счита за ново трудово правоотношение, с действие ex nunc?

               2.

               Обратно, на основание същата Директива 1999/70/ЕО, допустимо ли е — с необходимото неприлагане на горепосочената национална разпоредба — непризнаването не само на прослуженото време, а и на израстванията в кариерата, настъпили в хода на годините и постигнати към датата на настъпилата стабилизация, изцяло или за частта, надвишаваща прага или на прослуженото време, изисквано за допускане до въпросните изпити за подбор, или на евентуалните предпазни мерки, които националният законодател би бил овластен да приеме, за да защити в разумна степен положението на успешно издържалите конкурса кандидати?

      (1)  ОВ L 175, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 129.


title: Дело C-513/08 P: Жалба, подадена на 26 ноември 2008 г. от Luigi Marcuccio срещу Определение на Първоинстанционния съд (четвърти състав), постановено на 9 септември 2008 г. по дело T-143/08, Marcuccio/Комисия

text:
               7.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 32/19

         Жалба, подадена на 26 ноември 2008 г. от Luigi Marcuccio срещу Определение на Първоинстанционния съд (четвърти състав), постановено на 9 септември 2008 г. по дело T-143/08, Marcuccio/Комисия
   (Дело C-513/08 P)
   (2009/C 32/31)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Жалбоподател: Luigi Marcuccio (представител: G. Cipressa, avvocato)

      Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               1. Във всеки случай:

                           (1.a)

                           да се отмени изцяло обжалваното определение,

                           (1.б)

                           да се приеме за допустима във всяко отношение жалбата, стояща в основата на настоящото производство по обжалване,

                  и по-нататък:

               —

               2/A: основни искания: (2/ A.l) да се отмени спорното решение; (2/A.2) при необходимост да се отмени отчет № 58; (2/A.3) при необходимост да се отмени решението за отхвърляне на жалбата; (2/A.4) да се осъди ответникът да плати на жалбоподателя сумата от 324,09 EUR (триста двадесет и четири евро и 9 евроцента) или определена от Съда по справедливост по-висока или по-ниска сума от посочената; (2/A.5) при необходимост да се осъди ответникът да плати на жалбоподателя, съгласно приложимите към конкретния случай правила, дължимата и неизплатена стойност на медицинския преглед от 28 септември 2005 г.; (2/A.6) да се осъди ответникът да плати на жалбоподателя лихвите за забава върху сумите, посочени в точки 2/A.4 и 2/A.5 от настоящата жалба, заедно с капитализацията, според началната и крайната дата, определени в първоинстанционната жалба; (2/A.7) да се осъди ответникът да възстанови на жалбоподателя всички направени от него разходи, такси и хонорари във връзка с производството,
               или,

               —

                  2/Б: при условията на евентуалност, да се върне делото на Първоинстанционния съд за ново разглеждане.

         Правни основания и основни доводи

               1.

               Изопачаване и преиначаване на фактите и на твърденията на жалбоподателя в неговите писмени становища, водещи до неточност по същество на съображенията на Първоинстанционния съд (в частност: точки 36, 38, 39 и 41 от обжалваното определение).

               2.

               Погрешно тълкуване и прилагане на понятието за акт, който подлежи на обжалване, включително поради объркване, нерационалност, липса на логика, нарушение на член 231 ЕО и неспазване от страна на общностния съд на съдебната практика относно последиците на отмяната на решение, прието от общностна институция, нарушение на принципа за сила на пресъдено нещо, нарушение на принципа на разделение на властите (в частност: точки 39 и 41 от обжалваното определение).


title: Дело C-549/08: Иск, предявен на 10 декември 2008 г.  — Комисия на Европейските общности/Ирландия

text:
               7.3.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 55/9

         Иск, предявен на 10 декември 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Ирландия
   (Дело C-549/08)
   (2009/C 55/14)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: P. Dejmek, A.A. Gilly)

      Ответник: Ирландия
   Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е приела законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2006/70/ЕО (1) на Комисията от 1 август 2006 година относно установяването на мерки за прилагане на Директива 2005/60/ЕО (2) на Европейския парламент и на Съвета по отношение на определението „видни политически личности“ и техническите критерии за процедурите по опростена проверка на клиентите и за изключения поради финансова дейност на случайна или много ограничена база, или във всички случаи, като не ги е съобщила на Комисията, Ирландия не е изпълнила задълженията си по тази директива;

               —

               да се осъди Ирландия да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Срокът за транспониране на Директивата е изтекъл на 15 декември 2007 г.

      (1)  ОВ L 214, стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 2, стр. 241.

      (2)  ОВ L 309, стр. 15; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 2, стр. 214.


title: Дело T-704/14: Жалба, подадена на 3 октомври 2014 г.  — Marine Harvest/Комисия

text:
               17.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 409/61

         Жалба, подадена на 3 октомври 2014 г. — Marine Harvest/Комисия
   (Дело T-704/14)
   2014/C 409/82
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Marine Harvest ASA (Bergen, Норвегия) (представител: R. Subiotto, QC)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение на Комисията от 23 юли 2014 г. по преписка COMP/M.7184 — Marine Harvest/Morpol (процедура по член 14, параграф 2);

               —

               алтернативно, да отмени глобите, наложени на Marine Harvest по силата на това решение;

               —

               също алтернативно, да намали в значителна степен глобите, наложени на Marine Harvest по силата на това решение;

               —

               във всички случаи да осъди Комисията да заплати на Marine Harvest съдебните и други разноски във връзка с този въпрос и да вземе всякакви други мерки, които Общият съд счете за подходящи.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага пет правни основания.

               1.

               Първото правно основание са допуснати правни и фактически грешки в решението, тъй като в него се приема, че съгласно Регламент на Съвета (EО) № 139/2004 Marine Harvest е трябвало да нотифицира придобиването си на 48,5 % дял от капитала на Morpol през декември 2012 г. (наричано по-нататък „придобиването от декември 2012 г.“) и да се въздържа от придобиването на право върху 48,5 % от дяловете в Morpol преди да получи разрешение за този елемент от цяла сделка, като по този начин отрича единната природа, както и приложимостта на член 7, параграф 2 от Регламент на Съвета (EО) № 139/2004, на придобиването от декември 2012 г. и последващото публично предлагане, наложено вследствие на придобиването от декември 2012 г. съгласно норвежките правила относно придобиванията, което Marine Harvest неизменно е имало намерение да предприеме в кратък срок, така че да придобие пълен контрол над Morpol.

               2.

               Второто правно основание са правни и фактически грешки в решението, тъй като в него се приема, че Marine Harvest е проявило небрежност като не е нотифицирало придобиването от декември 2012 г. и не се е въздържало от придобиването на право върху 48,5 % от дяловете в Morpol преди да получи разрешение за този елемент от цялата сделка, като по този начин се пренебрегва факта, че Marine Harvest не е могло разумно да предвиди, било обективно или субективно, че придобиването от декември 2012 г. и последващото публично предлагане няма да попаднат в обхвата на член 7, параграф 2 от Регламент на Съвета (EО) № 139/2004.

               3.

               Третото правно основание е нарушение в решението на принципа, че никой не може да бъде наказан два пъти за едно и също нарушение, тъй като на Marine Harvest е била наложена глоба за това, че (i) не е нотифицирало придобиването от декември 2012 г. (ii) преди да го извърши чрез придобиването на право върху 48,5 % от дяловете в Morpol.

               4.

               Четвъртото правно основание, при условията на евентуалност, е нарушение при налагането с решението на глоба на Marine Harvest на принципите на правна сигурност, на „nullum crimen, nulla poena sine lege“ и на равно третиране, предвид новите фактически и правни въпроси в случая и възприетия неотдавна подход от Комисията в подобен спор, при който тя (i) не е започнала разследване, (ii) не е достигнала до окончателни и задължителни изводи относно обхвата на член 7, параграф 1 и член 7, параграф 3 от Регламент на Съвета (EО) № 139/2004, и (iii) не е наложила глоба.

               5.

               Петото правно основание, също при условията на евентуалност, е наличието на явни правни и фактически грешки и липсата на мотиви в решението за определяне на размерите на глобите в случая, тъй като (i) в него не се обяснява как са изчислени глобите, (ii) набляга се на тежестта на твърдените нарушения чрез позоваване на фактори, които не са в подкрепа на това, (iii) в продължителността на нарушението се включват периоди, които в други случаи са били изключени, с грешния мотив, че Marine Harvest е било недостатъчно проявено в периода преди нотифицирането, (iv) определят се размери на глобите, които са непропорционални спрямо продължителността и тежестта на твърдените нарушения и преследваните цели, и (v) се пренебрегват смекчаващи обстоятелства, включително прозрачния и в дух на сътрудничество процес на контрол на сливането, липсата на подобни прецеденти, както и извинима грешка при извършване на твърдяното нарушение.


title: Дело T-374/04: Решение на Първоинстанционния съд от 7 ноември 2007 г. — Германия/Комисия (Околна среда — Директива 2003/87/ЕО — Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове — Национален план за разпределение на квоти на Германия — Мерки за корекции ex post на броя на квотите, разпределени на инсталациите — Решение за отхвърляне от страна на Комисията — Равно третиране — Задължение за мотивиране)

text:
               22.12.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 315/34

         Решение на Първоинстанционния съд от 7 ноември 2007 г. — Германия/Комисия
   (Дело T-374/04) (1)

   (Околна среда - Директива 2003/87/ЕО - Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове - Национален план за разпределение на квоти на Германия - Мерки за корекции ex post на броя на квотите, разпределени на инсталациите - Решение за отхвърляне от страна на Комисията - Равно третиране - Задължение за мотивиране)
   (2007/C 315/64)
   Език на производството: немски
   Страни

      Ищец: Федерална република Германия (представители: първоначално C.-D. Quassowski, A. Tiemann и C. Schulze-Bahr, впоследствие C. Schulze-Bahr и M. Lumma, подпомагани от D. Sellner и U. Karpenstein, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представител: U. Wölker)
   Предмет
   Искане за частична отмяна на Решение C (2004) 2515/2 окончателен на Комисията от 7 юли 2004 година относно националния план за разпределение на квоти за емисии на парникови газове, нотифициран от Федерална република Германия в съответствие с Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета (ОВ L 275,стр. 32), доколкото с него Комисията отхвърля някои мерки за корекции ex post на разпределения като несъвместими с критерии № 5 и 10 от Приложение III към посочената директива.
   Диспозитив

               1)

               Отменя член 1 от Решение на Комисията C (2004) 2515/2 окончателен от 7 юли 2004 година относно националния план за разпределение на квоти за емисии на парникови газове, нотифициран от Федерална република Германия в съответствие с Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета.

               2)

               Отменя член 2, букви а)-в) от споменатото решение, доколкото налага на Федерална република Германия, от една страна, премахването на посочените там мерки за корекция ex post, а от друга — съобщаването на въпросното премахване на Комисията.

               3)

               Осъжда Комисията да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 284, 20.11.2004 г.


title: Дело C-166/16: Преюдициално запитване от Oberlandesgericht Celle (Германия), постъпило на 22 март 2016 г. — Tui Deutschland GmbH/Stefan Düren

text:
               27.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 232/2

         Преюдициално запитване от Oberlandesgericht Celle (Германия), постъпило на 22 март 2016 г. — Tui Deutschland GmbH/Stefan Düren
   (Дело C-166/16)
   (2016/C 232/03)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberlandesgericht Celle

      Страни в главното производство

      Ищец: Tui Deutschland GmbH

      Ответник: Stefan Düren
   С определение на Съда от 21 април 2016 г. делото е заличено от регистъра на Съда.


title: Дело F-95/13: Жалба, подадена на 23 септември 2013 г. — ZZ и др./Европейска железопътна агенция (ERA)

text:
               30.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 352/28

         Жалба, подадена на 23 септември 2013 г. — ZZ и др./Европейска железопътна агенция (ERA)
   (Дело F-95/13)
   2013/C 352/54
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: ZZ и др. (представители: адв. D. Abreu Caldas, адв. A. Coolen, адв. J.-N. Louis и адв. E. Marchal)

      Ответник: Европейска железопътна агенция (ERA)

      Предмет на производството

   Отмяна на решението, с което се отказва преквалифицирането на договорите за назначаване на жалбоподателите като срочно наети служители за определен срок, в договори за назначаване за неопределено време.

      Искания на жалбоподателите

               —

               да се отмени решението, с което се отхвърля молбата на жалбоподателите от 20 декември 2012 г. за преквалифициране на договорите за назначаването им като срочно наети служители за определен срок по смисъла на член 2, буква а) от Условията за работа на другите служители (УРДС), в договори за назначаване за неопределено време съгласно член 8 от УРДС, от датата на действителното им влизане в сила;

               —

               да се осъди Европейската железопътна агенция да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-385/09: Решение на Общия съд от 17 февруари 2011 г. — Annco/СХВП — Freche et fils (ANN TAYLOR LOFT) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „ANN TAYLOR LOFT“ — По-ранна национална словна марка „LOFT“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               2.4.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 103/22

         Решение на Общия съд от 17 февруари 2011 г. — Annco/СХВП — Freche et fils (ANN TAYLOR LOFT)
   (Дело T-385/09) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „ANN TAYLOR LOFT“ - По-ранна национална словна марка „LOFT“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2011/C 103/39
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Annco, Inc. (Wilmington, Delaware, Съединени американски щати) (представител: G. Triet, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Folliard-Monguiral)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Freche et fils associés (Париж, Франция)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на първи апелативен състав на СХВП от 1 юли 2009 г. (преписка R 1485/2008-1), свързано с производство по възражение между Freche et fils associés и Annco, Inc.

      Диспозитив

               1.

               Отменя решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 1 юли 2009 г. (преписка R 1485/2008-1).

               2.

               Приема жалбата за недопустима в останалата ѝ част.

               3.

               Осъжда СХВП да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 282, 21.11.2009 г.


title: Дело T-402/05: Определение на Първоинстанционния съд от 11 септември 2008 г. — Италия/Комисия

text:
               22.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/62

         Определение на Първоинстанционния съд от 11 септември 2008 г. — Италия/Комисия
   (Дело T-402/05) (1)

   (2008/C 301/109)

      Език на производството: италиански

   Председателят на втори състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 22, 28.1.2006 г.


title: Дело C-579/15: Решение на Съда (пети състав) от 29 юни 2017 г. (преюдициално запитване от Rechtbank Amsterdam — Нидерландия) —Изпълнение на европейската заповед за арест, издадена срещу Daniel Adam Popławski (Преюдициално запитване — Полицейско и съдебно сътрудничество по наказателноправни въпроси — Рамково решение 2002/584/ПВР — Европейска заповед за арест и процедури за предаване между държавите членки — Случаи, при които изпълнението може да бъде отказано — Член 4, точка 6 — Поемане от изпълняващата държава членка на изпълнението на наказанието съгласно националното ѝ право — Транспониране — Задължение за съответстващо тълкуване)

text:
               28.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 283/3

         Решение на Съда (пети състав) от 29 юни 2017 г. (преюдициално запитване от Rechtbank Amsterdam — Нидерландия) —Изпълнение на европейската заповед за арест, издадена срещу Daniel Adam Popławski
   (Дело C-579/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Полицейско и съдебно сътрудничество по наказателноправни въпроси - Рамково решение 2002/584/ПВР - Европейска заповед за арест и процедури за предаване между държавите членки - Случаи, при които изпълнението може да бъде отказано - Член 4, точка 6 - Поемане от изпълняващата държава членка на изпълнението на наказанието съгласно националното ѝ право - Транспониране - Задължение за съответстващо тълкуване))
   (2017/C 283/04)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Rechtbank Amsterdam

      Страни в главното производство

   Daniel Adam Popławski

      в присъствието на: Openbaar Ministerie

      Диспозитив

               1)

               Член 4, точка 6 от Рамково решение 2002/584/ПВР на Съвета от 13 юни 2002 година относно европейската заповед за арест и процедурите за предаване между държавите членки трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска правна уредба на държава членка за транспонирането на тази разпоредба, която, когато друга държава членка е поискала да ѝ бъде предаден чужд гражданин, притежаващ разрешение за пребиваване за неопределен срок на територията на тази държава членка, за да бъде изпълнено наложено на този гражданин с влязла в сила присъда наказание лишаване от свобода, от една страна, не допуска това предаване и от друга страна, предвижда само задължение за съдебните органи на първата държава членка да съобщят на съдебните органи на втората държава членка, че са готови да поемат изпълнението на тази присъда, без обаче към датата, на която се отказва предаването, реалното поемане на изпълнението да е гарантирано и без освен това, в случай че това поемане впоследствие се окаже невъзможно, този отказ да може да бъде оспорен.

               2)

               Разпоредбите на Рамково решение 2002/584 нямат директен ефект. Все пак компетентната национална юрисдикция трябва, като вземе предвид цялото вътрешно право и като приложи признатите от него методи на тълкуване, да тълкува разглежданите в главното производство национални разпоредби, доколкото е възможно, в светлината на текста и на целите на това рамково решение, което в настоящия случай предполага, че при отказ да се изпълни европейска заповед за арест, издадена за предаването на лице, осъдено в издаващата държава членка с влязла в сила присъда на лишаване от свобода, самите съдебни органи на изпълняващата държава членка са длъжни да гарантират ефективното изпълнение на наложеното на това лице наказание.

               3)

               Член 4, точка 6 от Рамково решение 2002/584 трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска държава членка да откаже да изпълни европейска заповед за арест, издадена с оглед на предаването на лице, осъдено с влязла в сила присъда на лишаване от свобода, единствено с мотива че тази държава членка смята да образува срещу това лице наказателно преследване за същите деяния, за които е постановена тази присъда.

      (1)  ОВ C 27, 25.1.2016 г.


title: Дело T-366/07: Решение на Общия съд от 13 септември 2010 г. — Procter & Gamble/СХВП — Prestige Cosmetics (P&G PRESTIGE BEAUTE) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за регистрация на словна марка на Общността P&G PRESTIGE BEAUTE — По-ранни национални фигуративни марки Prestige — Частичен отказ за регистрация — Относително основание за отказ — Липса на вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               6.11.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/25

         Решение на Общия съд от 13 септември 2010 г. — Procter & Gamble/СХВП — Prestige Cosmetics (P&G PRESTIGE BEAUTE)
   (Дело T-366/07) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за регистрация на словна марка на Общността P&G PRESTIGE BEAUTE - По-ранни национални фигуративни марки Prestige - Частичен отказ за регистрация - Относително основание за отказ - Липса на вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2010/C 301/39
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: The Procter & Gamble Company (Синсинати, Охайо, Съединените щати) (представители: K. Sandberg и B. Klingberg, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: J. Laporta Insa)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Prestige Cosmetics SpA (Anzola Emilia, Италия) (представители: А. Mugnoz, M. Andreolini и A. Parini, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на втори апелативен състав на СХВП от 19 юли 2007 г. (преписка R 681/2006-2) относно производство по възражение между Prestige Cosmetics Srl и The Procter & Gamble Company

      Диспозитив

               1.

               Отменя Решение на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 19 юли 2007 г. (преписка R 681/2006-2).

               2.

               СХВП понася направените от него разноски и разноските, направени от The Procter & Gamble Company в производството пред Общия съд.

      (1)  ОВ C 283, 24.11.2007 г.


title: Дело T-132/11: Жалба, подадена на 7 март 2011 г. — Kessé/Съвет

text:
               30.4.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 130/21

         Жалба, подадена на 7 март 2011 г. — Kessé/Съвет
   (Дело T-132/11)
   2011/C 130/40
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Feh Lambert Kessé (Абиджан, Кот д’Ивоар) (представител: G. Collard, avocat)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да установи, че по отношение на жалбоподателя, г-н Feh Lambert KESSE, фактите не обосновават приемането на Регламент (ЕС) № 25/2011 на Съвета от 14 януари 2011 година и Решение 2011/18/ОВППС на Съвета от 14 януари 2011 година, публикувани на 15 януари 2011 г. в Официален вестник на Европейския съюз,

               —

               и съответно:

                           —

                           да отмени Регламент (ЕС) № 25/2011 на Съвета от 14 януари 2011 година и Решение 2011/18/ОВППС на Съвета от 14 януари 2011 година,

                           —

                           при условията на евентуалност, да задължи Съвета да премахне името на г-н Feh Lambert KESSE от списъците в приложенията към този регламент и това решение.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят по същество изтъква същите или сходни правни основания и основни доводи като изложените по дело T-130/11, Gossio/Съвет.


title: Дело T-73/09: Жалба, подадена на 18 февруари 2009 г. — Compagnie de Saint-Gobain/Комисия

text:
               1.5.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 102/25

         Жалба, подадена на 18 февруари 2009 г. — Compagnie de Saint-Gobain/Комисия
   (Дело T-73/09)
   2009/C 102/39
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Compagnie de Saint-Gobain (Courbevoie, Франция) (представители: P. Hubert и E. Durand, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени Решение на Европейската комисия С(2008) 6815 окончателен във връзка с процедура по прилагане на член 81 от Договора за ЕО и на член 53 от Споразумението за ЕИП (Преписка COMP/39.125 — Автомобилно стъкло); както и мотивите, обосноваващи диспозитива, доколкото Compagnie de Saint-Gobain е направено адресат на това решение, като бъдат изведени всички необходими последици по отношение на размера на глобата,

               —

               при условията на евентуалност, независимо дали Compagnie de Saint-Gobain може или не да бъде адресат на решението, да се намали размерът на глобата, наложена на дружествата от групата Saint-Gobain,

               —

               да се осъди Комисията да заплати всички съдебни разноски.

      Правни основания и основни доводи

   С настоящата жалба жалбоподателят иска частична отмяна на Решение на Комисията С(2008) 6815 окончателен от 12 ноември 2008 г. по преписка COMP/39.125 — Автомобилно стъкло, с което Комисията установява, че някои предприятия са нарушили член 81, параграф 1 ЕО и член 53, параграф 1 от Споразумението за Европейското икономическо пространство, като си разпределят договори за доставката на автомобилни стъкла и координират ценовите си политики и стратегиите си за снабдяване на европейския пазар на автомобилно стъкло.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят сочи четири правни основания, изведени:

               —

               от нарушение на член 23, параграф 2 от Регламент № 1/2003 (1) и на принципа за личната отговорност, доколкото Compagnie de Saint-Gobain е направено адресат на обжалваното решение в качеството си на дружество-майка на дружеството Saint-Gobain Glass France SA, без пряко и лично да е участвало в нарушението,

               —

               от липсата на мотиви, от нарушение на член 23, параграф 2 от Регламент № 1/2003 и на принципа за личната отговорност, тъй като Комисията не е установила, че целият консолидиран оборот на групата Saint-Gobain може да послужи за основа на санкцията,

               —

               от нарушение на принципите за защита на оправданите правни очаквания и за недопускане на обратното действие, доколкото Комисията приложила с обратно действие нови Насоки от 2006 г. във връзка с изчисляването на глобите (2) спрямо факти, предхождащи влизането им в сила, настъпили изцяло преди тази дата,

               —

               от нарушение на член 23, параграф 2 от Регламент № 1/2003 и на принципа за пропорционалност, тъй като никакъв фактор за повторност на нарушението не можел да се вземе предвид.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, 2003 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).

      (2)  Насоки относно метода за определяне на глобите, налагани по силата на член 23, параграф 2, буква а) от Регламент № 1/2003 (ОВ С 210, 2006 г., стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 4, стр. 264).


title: Дело C-228/15: Определение на Съда (пети състав) от 7 септември 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Catania — Италия) — Наказателно производство срещу Снежана Великова (Преюдициално запитване — Право на гражданите на Съюза да се движат и да пребивават на територията на Европейския съюз — Ирелевантност на преюдициалното запитване за решаването на спора в главното производство — Явна недопустимост)

text:
               5.12.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 454/8

      Определение на Съда (пети състав) от 7 септември 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Catania — Италия) — Наказателно производство срещу Снежана Великова
      (Дело C-228/15) (1)

      ((Преюдициално запитване - Право на гражданите на Съюза да се движат и да пребивават на територията на Европейския съюз - Ирелевантност на преюдициалното запитване за решаването на спора в главното производство - Явна недопустимост))
      (2016/C 454/16)
      Език на производството: италиански

         Запитваща юрисдикция

      Tribunale di Catania

         Страна по наказателното дело в главното производство

      Снежана Великова

         Диспозитив

      Преюдициалното запитване, отправено от Tribunale di Catania (районен съд, Катания) с акт от 7 януари 2015 г., е явно недопустимо.

         (1)  ОВ C 245, 27.7.2015 г.


title: Дело C-458/11: Преюдициално запитване, отправено от Bundesgerichtshof (Германия) на 5 септември 2011 г. — Verwertungsgesellschaft Wort (VG Wort)/Canon Deutschland GmbH

text:
               10.12.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 362/11

         Преюдициално запитване, отправено от Bundesgerichtshof (Германия) на 5 септември 2011 г. — Verwertungsgesellschaft Wort (VG Wort)/Canon Deutschland GmbH
   (Дело C-458/11)
   2011/C 362/16
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesgerichtshof

      Страни в главното производство

      Ищец: Verwertungsgesellschaft Wort (VG Wort)

      Ответник: Canon Deutschland GmbH

      Преюдициални въпроси

   На Съда на Европейския съюз са поставени следните въпроси относно тълкуването на Директива 2001/29/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 година относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество:

               1.

               Следва ли при тълкуването на националното право Директивата да се взема предвид и по отношение на случаи, които са настъпили след датата на влизането ѝ в сила — 22 юни 2001 г., но преди 22 декември 2002 г. — датата, от която Директивата започва да се прилага?

               2.

               При възпроизвеждане чрез принтер става ли въпрос за възпроизвеждане, извършено чрез каквато и да е фотографска техника или някакъв друг процес с подобни резултати по смисъла на член 5, параграф 2, буква а) от Директивата?

               3.

               При утвърдителен отговор на втория въпрос, възможно ли е изискванията на Директивата за справедливо обезщетение да бъдат изпълнени за изключения или ограничения по отношение на правото на възпроизвеждане съгласно член 5, параграфи 2 и 3 от Директивата, при зачитане на основното право на равно третиране съгласно член 20 от Хартата на основните права на Европейския съюз, и тогава, когато дължащите съответно възнаграждението лица са не производителите, вносителите и търговците на принтери, а — производителите, вносителите и търговците на друго устройство или на няколко други свързани във верига устройства, с които може да се извършва съответното възпроизвеждане?

               4.

               Самата възможност за прилагане на технически мерки съгласно член 6 от Директивата допуска ли отпадането на условието за [заплащане на] справедливо обезщетение съгласно член 5, параграф 2, буква б) от Директивата?

               5.

               Отпадат ли условието за [заплащане на] справедливо обезщетение (член 5, параграф 2, букви а) и б) от Директивата) и възможността [за заплащане на такова обезщетение] (вж. съображение 36 от Директивата), в случай че притежателите на съответните права са разрешили изрично или с конклудентни действия възпроизвеждането на техните произведения?

      (1)  ОВ L 167, стр. 10; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 230.


title: Дело C-157/07: Искане за преюдициално заключение, направено от Bundesfinanzhof на 21 март 2007 г. — Finanzamt für Körperschaften III, Берлин/Krankenheim Ruhesitz am Wannsee-Seniorenheimstatt GmbH

text:
               9.6.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/5

         Искане за преюдициално заключение, направено от Bundesfinanzhof на 21 март 2007 г. — Finanzamt für Körperschaften III, Берлин/Krankenheim Ruhesitz am Wannsee-Seniorenheimstatt GmbH
   (Дело C-157/07)
   (2007/C 129/08)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Bundesfinanzhof.
   Страни в главното производство

      Ищец: Finanzamt für Körperschaften III, Берлин.

      Ответник: Krankenheim Ruhesitz am Wannsee-Seniorenheimstatt GmbH.
   Преюдициални въпроси

               1)

               В противоречие с член 31 от Споразумението за Европейското икономическо пространство (1) ли е законодателството на държава-членка, съгласно което местно данъчнозадължено лице за една държава-членка, което дължи в тази държава данък за световните си доходи, може, при определяне на общата сума на доходите и при наличието на определени предпоставки, да приспадне освободените от данък върху дохода по силата на спогодба за избягване на двойното данъчно облагане загуби от място на стопанска дейност в друга държава-членка,

                           —

                           като съгласно това законодателство обаче, доколкото през някой от следващите данъчни периоди освободените от облагане по спогодбата за избягване на двойното данъчно облагане доходи от стопанска дейност на мястото на стопанска дейност в другата държава са положителна величина, приспаднатата сума се прибавя отново при определяне на общата сума на доходите за съответния данъчен период,

                           —

                           последното обаче не важи, когато данъчнозадълженото лице докаже, че съгласно приложимите към него разпоредби на другата държава-членка не може да се претендира „общо “приспадане на загубите от други години, различни от годината на претърпяването им; като това не е налице, когато приспадането на загуби е предвидено общо в законодателството на другата държава, но не е осъществено в конкретната ситуация, в която се намира данъчнозадълженото лице?

               2)

               Относно загубите от намиращо се в друга държава-членка място на стопанска дейност при определени условия в случай на положителен отговор: Има ли последици за държавата на установяване, ако от своя страна ограниченията при приспадането на загубите в другата държава-членка (различна от държавата-източник) са в нарушение на член 31 от Споразумението за Европейското икономическо пространство, тъй като поставят в по-неблагоприятно положение данъчнозадължените лица, които се облагат при източника за получените в тази държава-членка доходи от място на стопанска дейност, спрямо данъчнозадължените лица, които се облагат в тази държава-членка за световните си доходи?

               3)

               В допълнение, в случай на положителен отговор: Трябва ли държавата на установяване да се откаже от последващо облагане на загубите на чуждестранно място на стопанска дейност, доколкото те не могат да се приспадат в никоя държава-членка, тъй като мястото на стопанска дейност в другата държава е закрито?

      (1)  ОВ L 1, 1994 г., стр. 1.


title: Дело T-669/13 P: Решение на Общия съд от 5 ноември 2014 г.  — Комисия/Thomé (Обжалване — Публична служба — Длъжностни лица — Наемане на работа — Обявление за конкурс — Отказ за наемане на работа — Наличие на диплома, която съответства на обявлението за конкурс поради официално признаване — Имуществени и неимуществени вреди)

text:
               15.12.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 448/20

         Решение на Общия съд от 5 ноември 2014 г. — Комисия/Thomé
   (Дело T-669/13 P) (1)

   ((Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Наемане на работа - Обявление за конкурс - Отказ за наемане на работа - Наличие на диплома, която съответства на обявлението за конкурс поради официално признаване - Имуществени и неимуществени вреди))
   (2014/C 448/26)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Европейска комисия (представители: J. Currall и G. Gattinara)

      Друга страна в производството: Florence Thomé (Брюксел, Белгия) (представител: S. Orlandi, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (първи състав) от 7 октомври 2013 г. по дело Thomé/Комисия (F-97/12, RecFP, EU:F:2013:142), с която се иска отмяна на това решение.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 52, 22.2.2014 г.


title: Съединени дела C-231/06 до C-233/06: Решение на Съда (първи състав) от 21 юни 2007 г. (преюдициални запитвания от Cour du travail de Bruxelles-Белгия ) — Office national des pensions (ONP)/Emilienne Jonkman, (C-231/06), Hélène Vercheval (C-232/06), и Noëlle Permesaen (C-233/06)/Office national des pensions (Равно третиране на мъжете и жените — Схема на задължително пенсионно осигуряване — Директива 79/7/ЕИО — Стюардеси — Предоставяне на пенсия, равна на тази на стюардите — Еднократно плащане на изравнителни вноски — Плащане на лихви — Принцип за ефективност — Задължения на държава-членка, произтичащи от преюдициално заключение)

text:
               4.8.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 183/13

         Решение на Съда (първи състав) от 21 юни 2007 г. (преюдициални запитвания от Cour du travail de Bruxelles-Белгия ) — Office national des pensions (ONP)/Emilienne Jonkman, (C-231/06), Hélène Vercheval (C-232/06), и Noëlle Permesaen (C-233/06)/Office national des pensions
   (Съединени дела C-231/06 до C-233/06) (1)

   (Равно третиране на мъжете и жените - Схема на задължително пенсионно осигуряване - Директива 79/7/ЕИО - Стюардеси - Предоставяне на пенсия, равна на тази на стюардите - Еднократно плащане на изравнителни вноски - Плащане на лихви - Принцип за ефективност - Задължения на държава-членка, произтичащи от преюдициално заключение)
   (2007/C 183/21)
   Език на производството: френски
   Препращаща юрисдикция
   Cour du travail de Bruxelles
   Страни в главното производство

      Ищци: Office national des pensions (ONP), Noëlle Parmesaen (C-233/06)

      Ответници: Emilienne Jonkman (C-231/06), Hélène Vercheval (C-232/06), Office national des pensions
   Предмет
   Преюдициално запитване — Cour du travail de Bruxelles — Тълкуване на Директива 79/7/ЕИО на Съвета от 19 декември 1978 година относно постепенното прилагане на принципа на равното третиране на мъжете и жените в сферата на социалното осигуряване (ОВ L 6, стр. 24; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 192) — Възможност за жена, която е изключена от по-благоприятна пенисионноосигурителена схема, отново да бъде включена в нея със задна дата при условие, че се изплатят осигурителните вноски за съответния период на включване чрез еднократно плащане заедно с лихвите за забава
   Диспозитив

               1)

               Директива 79/7/ЕИО на Съвета от 19 декември 1978 г. относно постепенното прилагане на принципа на равното третиране на мъжете и жените в сферата на социалното осигуряване, при приемането на правна уредба от държава-членка, която цели да позволи на лица от определен пол, които първоначално са били обект на дискриминация, да се ползват за цялата продължителност на тяхната пенсия от пенсионната схема, която се прилага за лицата от другия пол,

                           —

                           не създава пречка за споменатата държава-членка да постави включването към тази схема в зависимост от изискване за заплащане на изравнителни вноски, представляващи разликата между вноските, платени от първоначално дискриминираните лица през периода, в който е съществувала дискриминацията и по-високите вноски, платени от другата категория лица през същия период, заедно с лихва, съответстваща на обезценяването на парите,

                           —

                           но се противопоставя на това при плащането на изравнителни вноски да бъде начислена лихва, различна от тази, която е предназначена за компенсиране на обезценяването на парите,

                           —

                           противопоставя се също така на изискването споменатото плащане да се извърши еднократно, когато това условие прави практически невъзможно или прекомерно трудно целеното изравняване. Такъв е случаят, в частност когато подлежащата на плащане сума е по-голяма от годишния размер на пенсията на заинтересованото лице.

               2)

               След решение, постановено по преюдициално запитване, от което произтича несъвместимостта на дадена национална правна уредба с общностното право, органите на държавите-членки са длъжни да приемат подходящите общи или конкретни мерки за гарантиране на зачитането на общностното право, като следят по-специално за това националното право да бъде приведено в съответствие с общностното право във възможно най-кратки срокове и да бъдат изцяло осигурени правата, предоставени на лицата от общностното право.

               3)

               В случай че е установена дискриминация, противоречаща на общностното право, докато не бъдат приети мерки за възстановяване на равното третиране, националният съд е длъжен да не прилага дискриминационната национална разпоредба, без да е необходимо да иска или да изчаква нейната предварителна отмяна от законодателя, и да приложи по отношение на групата лица, които се намират в неравностойно положение, същия режим като този, от който се ползват лицата от другата категория.

      (1)  ОВ C 190, 12.8.2006 г.