title: Дело T-565/08: Решение на Общия съд от 11 септември 2012 г. — Corsica Ferries France/Комисия (Държавни помощи — Сектор на морския каботаж — Услуга от общ икономически интерес — Тест на частния инвеститор в условията на пазарна икономика — Социална политика на държавите членки — Помощ за преструктуриране — Действие на съдебно решение за отмяна)

text:
               10.11.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 343/11

         Решение на Общия съд от 11 септември 2012 г. — Corsica Ferries France/Комисия
   (Дело T-565/08) (1)

   (Държавни помощи - Сектор на морския каботаж - Услуга от общ икономически интерес - Тест на частния инвеститор в условията на пазарна икономика - Социална политика на държавите членки - Помощ за преструктуриране - Действие на съдебно решение за отмяна)
   2012/C 343/14
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Corsica Ferries France SAS (Бастия, Франция) (представители: S. Rodrigues и C. Bernard-Glanz, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: C. Giolito и B. Stromsk)

      Страни, встъпили в подкрепа на ответника: Френска република (представители: първоначално G. de Bergues и A. L. Vendrolini, а впоследствие G. de Bergues, N. Rouam и J. Rossi) и Société nationale maritime Corse Méditerranée (SNCM) (Марсилия, Франция) (представители: A. Winckler и F. C. Laprévote, avocats)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение 2009/611/ЕО на Комисията от 8 юли 2008 година относно мерки C 58/02 (ex N 118/02), приведени в действие от Франция в полза на Société Nationale Maritime Corse-Méditerranée (SNCM) (ОВ L 225, 2009 г., стр. 180)

      Диспозитив

               1.

               Отменя член 1, втора и трета алинея от Решение 2009/611/ЕО на Комисията от 8 юли 2008 година относно мерките C 58/02 (ex N 118/02), които Франция е привела в действие в полза на Société nationale maritime Corse-Méditerranée (SNCM).

               2.

               Европейската комисия понася направените от жалбоподателя съдебни разноски, както и собствените си съдебни разноски.

               3.

               Френската република и SNCM понасят собствените си съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 55, 7.3.2009 г.


title: Дело C-243/17: Преюдициално запитване от Supremo Tribunal Administrativo (Португалия), постъпило на 10 май 2017 г. — Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP/António da Silva Rodrigues

text:
               7.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 256/6

         Преюдициално запитване от Supremo Tribunal Administrativo (Португалия), постъпило на 10 май 2017 г. — Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP/António da Silva Rodrigues
   (Дело C-243/17)
   (2017/C 256/04)
   Език на производството: португалски

      Запитваща юрисдикция

   Supremo Tribunal Administrativo

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP

      Ответник: António da Silva Rodrigues

      Преюдициални въпроси

               1)

               Коя е датата, от която се брои началото на 4-годишния давностен срок, предвиден в член 3, параграф 1, първа алинея (1) при еднократните нарушения (не продължаващи или повтарящи се)?

               2)

               При положение че става въпрос за нарушение, което не е продължаващо или повтарящо се, приложим ли е режимът, съгласно който „в случай на многогодишна програма срокът за давност във всеки случай продължава, докато програмата изрично не бъде прекратена“?

               3)

               Приложимо ли е и предвиденото в член 3 от същия регламент правило, че „срокът за давност влиза в сила най-късно на датата, на която изтича срок равен на двукратния давностен срок, ако компетентните власти не са наложили санкция[…]“, като се има предвид, че става въпрос за многогодишна програма, т.е. посоченият в случая срок също продължава, докато многогодишната програма програмата не бъде прекратена?

               4)

               Какъв е смисълът на израза „в случай на многогодишна програма срокът за давност във всеки случай продължава, докато програмата изрично не бъде прекратена“:

                           a)

                           давностният срок никога не изтича, докато многогодишната програма изрично не бъде прекратена?

                           б)

                           давностният срок се спира, докато трае програмата или докато не бъде изрично прекратена, като този срок започва да се брои отначало, считано от този момент?

                           в)

                           давностният срок продължава да тече, поради което, независимо че става въпрос за многогодишна програма, може да изтече преди изричното прекратяване на програмата, ако междувременно е изтекъл съответният срок?

      (1)  Регламент (ЕО, ЕВРАТОМ) № 2988/95 на Съвета от 18 декември 1995 година относно защитата на финансовите интереси на Европейските общности (ОВ 1995, L 312, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 1, стр. 166).


title: Дело T-178/14: Жалба, подадена на 20 март 2014 г.  — Friedrich Wilhelms-Hütte Eisenguss/Комисия

text:
               12.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 142/51

         Жалба, подадена на 20 март 2014 г. — Friedrich Wilhelms-Hütte Eisenguss/Комисия
   (Дело T-178/14)
   2014/C 142/65
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Friedrich Wilhelms-Hütte Eisenguss GmbH (Мюлхайм ан дер Рур, Германия) (представители: H. Höfler, C. Kahle и V. Winkler, Rechtsanwälte)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на ответника за започване на официална процедура по член 108, параграф 2 ДФЕС по дело държавна помощ SA.33995 (2013/C) — Германия, Подкрепа за електроенергия от възобновяеми източници и намалена допълнителна такса по EEG за енергоемките потребители, публикувано с поканата за представяне на мнения (ОВ C 37, 2014 г., стр. 73),

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят по същество изтъква следното:

               1.

               Съществени процесуални нарушения

                           —

                           В това отношение жалбоподателят твърди, че ответникът не е мотивирал в достатъчна степен съгласно член 296, втора алинея ДФЕС решението си за започване на официална процедура по член 108, параграф 2 ДФЕС. Това решение не съдържало конкретна фактическа преценка, основана на фактически и правни съображения по отношение на наличието на всички съставни елементи по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС.

               2.

               Нарушение на Договорите

                           —

                           По този въпрос жалбоподателят твърди, че решението на Комисията за започване на официална процедура нарушава член 107, параграф 1 ДФЕС. Във връзка с това той изтъква, че в Решение от 13 март 2001 г. по дело PreussenElektra (C-379/98, Recueil, стр. I-2099) Съдът вече е приел, че Gesetz über den Vorrang erneuerbarer Energien (Закон за приоритета на възобновяемите енергийни източници, наричан по-нататък „EEG“) не представлява държавна помощ. EEG продължавал да се прилага непроменен по същество. По-конкретно съществените за оценката на помощта аспекти оставали непроменени. Същото важало и за решението на ответника от 22 май 2002 г. (ОВ C 164, стр. 5), с което той е установил, че EEG не представлява държавна помощ.

                           —

                           По-нататък жалбоподателят изтъква, че намалената допълнителна такса по EEG не осъществява елементите на държавна помощ по член 107, параграф 1 ДФЕС. В това отношение той по-специално посочва, че намалената допълнителна такса по EEG не представлява предимство, което дадено предприятие не би могло да получи при нормални пазарни условия, че тя не притежава селективен характер, при нея не става въпрос за помощ, предоставена от държавата или чрез държавни ресурси и тя не води нито до нарушаване на конкуренцията, нито до евентуално засягане на търговията между държавите членки.

               3.

               Съвместимост с общия пазар

                           —

                           Ако Общият съд приеме, че е налице държавна помощ, то тя според жалбоподателя е съвместима с общия пазар съгласно член 107, параграф 3, букви б) и в) ДФЕС.


title: Дело T-20/15: Решение на Общия съд от 14 април 2016 г. — Henkell & Co. Sektkellerei/EUIPO — Ciacci Piccolomini d’Aragona di Bianchini („PICCOLOMINI“) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Европейския съюз „PICCOLOMINI“ — По-ранна словна марка на Европейския съюз „PICCOLO“ — Липса на реално използване на по-ранната марка — Член 42, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               30.5.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 191/27

         Решение на Общия съд от 14 април 2016 г. — Henkell & Co. Sektkellerei/EUIPO — Ciacci Piccolomini d’Aragona di Bianchini („PICCOLOMINI“)
   (Дело T-20/15) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Европейския съюз „PICCOLOMINI“ - По-ранна словна марка на Европейския съюз „PICCOLO“ - Липса на реално използване на по-ранната марка - Член 42, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2016/C 191/34)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Henkell & Co. Sektkellerei KG (Висбаден, Германия) (представител: J. Flick, avocat)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: A. Kusturovic и A. Folliard-Monguiral)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Ciacci Piccolomini d’Aragona di Bianchini Società Agricola (Милано, Италия) (представители: F. Cecchi, P. Pozzi и F. Ghisletti Giovanni, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 31 октомври 2014 г. (преписка R 2265/2013-1) относно производство по възражение между Henkell & Co. Sektkellerei KG и Ciacci Piccolomini d’Aragona di Bianchini Società Agricola.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Henkell & Co. Sektkellerei KG да заплати собствените си съдебни разноски, както и тези на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) и на Ciacci Piccolomini d’Aragona di Bianchini Società Agricola.

      (1)  ОВ C 89, 16.3.2015 г.


title: Дело T-154/14: Иск, предявен на 7 март 2014 г.  — ANKO/Комисия

text:
               10.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 175/46

         Иск, предявен на 7 март 2014 г. — ANKO/Комисия
   (Дело T-154/14)
   2014/C 175/63
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Ищец: ANKO Anonymos Etairia Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias (Атина, Гърция) (представител: B. Christianos, адвокат)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на ищеца

   Ищецът моли Общия съд:

               —

               да установи, че общата сума от 185 664,10 EUR, която Комисията вече е платила на ищеца за проекта „OASIS“, както и общата сума от 465 062,84 EUR, която Комисията вече е платила на ищеца за проекта „PERFORM“, представляват подлежащи на възстановяване разходи,

               —

               да установи, че сумата от EUR 1 824,05 EUR, която Комисията не е платила за проекта „OASIS“, и сумата от 637 117,17 EUR, която Комисията не е платила като финансова помощ за проекта „PERFORM“, представляват подлежащи на възстановяване разходи, които Комисията следователно трябва да изплати на ANKO, и

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски на ищеца.

      Основания и основни доводи

   Настоящият иск има за предмет отговорността на Комисията на основание член 272 ДФЕС по договорите a) № 215754 и б) № 215952, насочени към изпълнението съответно на проектите a) „OASIS“ и б) „PERFORM“.
   Ищецът по-специално поддържа, че макар да е изпълнил собствените си договорни задължения, Комисията изисква от него, в нарушение на горепосочените договори, на принципа на оправданите правни очаквания, на забраната на злоупотреба с право и на принципа на пропорционалност, да върне изплатените му суми, тъй като са неподлежащи на възстановяване разходи, и не му изплаща остатъка от финансовата си помощ. Поради тази причина ищецът поддържа, на първо място, че като отказва допустимостта на разходите по отношение на почти цялата си финансова помощ за проектите „OASIS“ и „PERFORM“, Комисията не изпълнява договорните си задължения спрямо ANKO. На второ място, ищецът поддържа, че възстановяването на всички тези суми е несъразмерно и неправомерно.


title: Дело C-85/12: Решение на Съда (пети състав) от 24 октомври 2013 г. (преюдициално запитване от Cour de cassation — Франция) — LBI hf, по-рано Landsbanki Islands hf/Kepler Capital Markets SA, Frédéric Giraux (Преюдициално запитване — Оздравяване и ликвидация на кредитни институции — Директива 2001/24/ЕО — Членове 3, 9 и 32 — Акт на националния законодател, с който на мерките за оздравяване се придават последици на производство по ликвидация — Законова разпоредба, с която се забранява образуването на съдебни производства или се спират всякакви производства срещу кредитна институция след влизането в сила на мораториум)

text:
               14.12.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 367/6

         Решение на Съда (пети състав) от 24 октомври 2013 г. (преюдициално запитване от Cour de cassation — Франция) — LBI hf, по-рано Landsbanki Islands hf/Kepler Capital Markets SA, Frédéric Giraux
   (Дело C-85/12) (1)

   (Преюдициално запитване - Оздравяване и ликвидация на кредитни институции - Директива 2001/24/ЕО - Членове 3, 9 и 32 - Акт на националния законодател, с който на мерките за оздравяване се придават последици на производство по ликвидация - Законова разпоредба, с която се забранява образуването на съдебни производства или се спират всякакви производства срещу кредитна институция след влизането в сила на мораториум)
   2013/C 367/09
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour de cassation

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: LBI hf, по-рано Landsbanki Islands hf

      Ответници: Kepler Capital Markets SA, Frédéric Giraux

      Предмет

   Преюдициално запитване — Cour de cassation — Тълкуване на членове 3, 9 и 32 от Директива 2001/24/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 април 2001 година относно оздравяването и ликвидацията на кредитни институции (ОВ L 125, стр. 15; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 4, стр. 34) — Органи, оправомощени да приемат мерки за оздравяване и да образуват производство по ликвидация на кредитни институции — Административни или съдебни органи — Допустимост на мерките, произтичащи пряко от закон на държава — членка на ЕАСТ — Приложим закон за висящите производства във връзка с намиращи се в държава членка вещи на кредитна институция — Последици за прилагането в държава членка на законова разпоредба на друга държава членка, с която се забранява образуването на съдебни производства или се спират всякакви производства срещу кредитна институция след влизането в сила на мораториум, в случай на обезпечителни мерки, наложени преди установяването на мораториума

      Диспозитив

               1.

               Членове 3 и 9 от Директива 2001/24/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 април 2001 година относно оздравяването и ликвидацията на кредитни институции трябва да се тълкуват в смисъл, че мерките за оздравяване или ликвидация на финансова институция като приетите на основание на преходните разпоредби в точка II от Закон № 44/2009 от 15 април 2009 година следва да се разглеждат като мерки, приети от административен или съдебен орган по смисъла на тези членове от Директива 2001/24, тъй като посочените преходни разпоредби произвеждат действие само чрез съдебните решения за установяване на мораториум за кредитна институция.

               2.

               Член 32 от Директива 2001/24 трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална разпоредба като член 98 от Закон № 161/2002 за финансовите институции от 20 декември 2002 година, изменен със Закон № 129/2008 от 13 ноември 2008 година, с който се забранява образуването на съдебни производства или се спират всякакви производства срещу финансова институция от момента на установяване на мораториум за нея, да породи последици за обезпечителни мерки като разглежданите в главното производство, които са наложени в друга държава членка преди установяването на мораториума.

      (1)  ОВ C 118, 21.4.2012 г.


title: Дело T-97/08: Решение на Общия съд от 13 септември 2010 г. — KUKA Roboter/СХВП (Нюанс на оранжевия цвят) (Марка на Общността — Заявка за регистрация на марка на Общността, състояща се от нюанс на оранжевия цвят — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               6.11.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/26

         Решение на Общия съд от 13 септември 2010 г. — KUKA Roboter/СХВП (Нюанс на оранжевия цвят)
   (Дело T-97/08) (1)

   (Марка на Общността - Заявка за регистрация на марка на Общността, състояща се от нюанс на оранжевия цвят - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2010/C 301/41
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: KUKA Roboter GmbH (Augsbourg, Германия) (представители: A. Kohn и B. Hannemann, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: R. Pethke)

      Предмет

   Жалба срещу решение на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 14 декември 2007 г. (преписка R 1572/2007-4) относно заявка за регистрация на нюанс на оранжевия цвят като марка на Общността

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда KUKA Roboter GmbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 107, 26.4.2008 г.


title: Дело C-241/15: Преюдициално запитване от Curtea de Apel Cluj (Румъния), постъпило на 25 май 2015 г. — Наказателно производство срещу Niculaie Aurel Bob-Dogi

text:
               27.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 245/12

         Преюдициално запитване от Curtea de Apel Cluj (Румъния), постъпило на 25 май 2015 г. — Наказателно производство срещу Niculaie Aurel Bob-Dogi
   (Дело C-241/15)
   (2015/C 245/15)
   Език на производството: румънски

      Запитваща юрисдикция

   Curtea de Apel Cluj

      Страна в главното производство

   Niculaie Aurel Bob-Dogi

      Преюдициални въпроси

               1)

               От гледна точка на прилагането на член 8, параграф 1, буква в) от [Р]амково решение [2002/584/ПВР] (1), следва ли изразът „доказателства за […] заповед за задържане“ да се разбира като национална (вътрешна) заповед за задържане, издадена по реда на разпоредбите на наказателнопроцесуалното право на издаващата държава членка, т.е. заповед, отделна от европейската заповед за арест?

               2)

               При утвърдителен отговор на първия въпрос да се отговори дали липсата на национална — вътрешна — заповед за задържане може да бъде имплицитно основание за неизпълнение на европейска заповед за арест?

      (1)  Рамково решение 2002/584/ПВР на Съвета от 13 юни 2002 година относно европейската заповед за арест и процедурите за предаване между държавите членки (ОВ L 190, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 3).


title: Дело T-504/08: Определение на Първоинстанционния съд от 8 юли 2009 г. – Mologen/СХВП (dSLIM) ( Марка на Общността — Частичен отказ за регистрация — Оттегляне на заявката за регистрация — Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество )

text:
               12.9.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 220/32

         Определение на Първоинстанционния съд от 8 юли 2009 г.– Mologen/СХВП (dSLIM)
   (Дело T-504/08) (1)

   („Марка на Общността - Частичен отказ за регистрация - Оттегляне на заявката за регистрация - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество“)
   2009/C 220/67
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Mologen AG (Берлин, Германия) (представител: C. Klages, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: G. Schneider)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 17 септември 2008 г. (преписка R 1077/2007-4) относно заявка за регистрация на словната марка „dSLIM“ като марка на Общността.

      Диспозитив

               1)

               Липсва основание за постановяване на съдебно решение по същество по жалбата.

               2)

               Осъжда жалбоподателя да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 44 от 21.2.2009 г.


title: Съединени дела от C-222/05 до C-225/05: Решение на Съда (четвърти състав) от 7 юни 2007 г. (преюдициално запитване от College van Beroep voor het bedrijfsleven — Нидерландия) — J. van der Weerd, Maatschap Van der Bijl, J.W. Schoonhoven (C-222/05), H. de Rooy sr., H. de Rooy jr. (C-223/05), Maatschap H. en J. van 't Oever, Maatschap F. van 't Oever en W. Fien, B. van 't Oever, Maatschap A. en J. Fien, Maatschap K. Koers en J. Stellingwerf, H. Koers, Maatschap K. en G. Polinder, G. van Wijhe (C-224/05), B. J. van Middendorp (C-225/05)/Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit (Земеделие — Борба с болестта шап — Директива 85/11/ЕИО — Служебно прилагане от националния съдия на общноостното право — Процесуална автономия — Принципи на еквивалентността и на ефективността)

text:
               21.7.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 170/4

         Решение на Съда (четвърти състав) от 7 юни 2007 г. (преюдициално запитване от College van Beroep voor het bedrijfsleven — Нидерландия) — J. van der Weerd, Maatschap Van der Bijl, J.W. Schoonhoven (C-222/05), H. de Rooy sr., H. de Rooy jr. (C-223/05), Maatschap H. en J. van 't Oever, Maatschap F. van 't Oever en W. Fien, B. van 't Oever, Maatschap A. en J. Fien, Maatschap K. Koers en J. Stellingwerf, H. Koers, Maatschap K. en G. Polinder, G. van Wijhe (C-224/05), B. J. van Middendorp (C-225/05)/Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
   (Съединени дела от C-222/05 до C-225/05) (1)

   (Земеделие - Борба с болестта шап - Директива 85/11/ЕИО - Служебно прилагане от националния съдия на общноостното право - Процесуална автономия - Принципи на еквивалентността и на ефективността)
   (2007/C 170/05)
   Език на производството: нидерландски
   Препращаща юрисдикция
   College van Beroep voor het bedrijfsleven
   Страни в главното производство

      Ищци: J. van der Weerd, Maatschap Van der Bijl, J.W. Schoonhoven (C-222/05), H. de Rooy sr., H. de Rooy jr. (C-223/05), Maatschap H. en J. van 't Oever, Maatschap F. van 't Oever en W. Fien, B. van 't Oever, Maatschap A. en J. Fien, Maatschap K. Koers en J. Stellingwerf, H. Koers, Maatschap K. en G. Polinder, G. van Wijhe (C-224/05),B. J. van Middendorp (C-225/05)

      Ответник: Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
   Предмет
   Преюдициално запитване — College van Beroep voor het bedrijfsleven — Тълкуване на директива 85/511/ЕИО на Съвета от 18 ноември 1985 година, определяща общностните мерки за борба с болестта шап (ОВ L 315, стр.11) — Член 11, параграф 1, първо тире, член 13, параграф 1, второ тире, и Приложение Б — Непосредствено действие — Лаборатория, която не е посочена в Приложение Б — Поле на преценка на националните власти
   Диспозитив
   Общностното право не налага на националния съдия, в производство като това в главното производство, да повдига служебно правно основание, изведено от нарушението на разпоредби на общностната правна уредба, като се има пред вид, че нито принципа на равностойността, нито принципът на ефективността, изискват това.

      (1)  ОВ C 193, 6.8.2005 г.


title: Дело T-468/12: Жалба, подадена на 16 октомври 2012 г. — Wojciech Gęsina Firma Handlowa Faktor B. i W. Gęsina/Комисия

text:
               9.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 71/22

         Жалба, подадена на 16 октомври 2012 г. — Wojciech Gęsina Firma Handlowa Faktor B. i W. Gęsina/Комисия
   (Дело T-468/12)
   2013/C 71/35
   Език на производството: полски

      Страни

      Жалбоподател: Wojciech Gęsina Firma Handlowa Faktor B. i W. Gęsina (Варшава, Полша) (представител: адв. H. Mackiewicz)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да се отмени Регламент за изпълнение (ЕС) № 554/2012 на Комисията от 19 юни 2012 година относно класирането на някои стоки в Комбинираната номенклатура,

               —

               съдебните разноски да се възложат на ответника.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три правни основания:

               1.

               По първото правно основание се твърди, че Комисията е издала обжалвания регламент в нарушение на Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическата номенклатура и Общата митническа тарифа (1), в частност в резултат от неправилно тълкуване на обяснителните бележки към позиция КН 9505, което намира израз в извода ѝ, че декоративният артикул, тъй като не съдържа щампи, украси, символи или надписи за празничен повод, не е проектиран, съответно създаден изключително като артикул за празненства и не би могъл да бъде разпознат като такъв.
               Според становището на жалбоподателя съдържанието на позиция КН 9505 и обяснителните бележки към нея показват, че посоченият артикул не следва да съдържа конкретни щампи, украси, символи или надписи, които да са непосредствено свързани с определен празничен повод, за да бъде разпознат като артикул за празненства.
               Въпросът дали един артикул е проектиран, създаден и разпознаваем изключително като артикул за празненства следва да се преценява според празничната символика на съответния артикул във всяка отделна държава членка и неговата връзка с празничната традиция и култура на тази държава. Когато артикулът е разпознаваем като празничен в съответния културен кръг, не е необходимо (но е възможно) да съдържа допълнителни символи, украси или надписи, които да подчертават неговата връзка със съответния празник.

               2.

               По второто правно основание се твърди, че Комисията е издала обжалвания Регламент в нарушение на обяснителните бележки към Комбинираната номенклатура на Европейските общности (2) за позиция КН 9505, като поради неправилното им тълкуване е стигнала до извода, че декоративният артикул, тъй като не съдържа щампи, украси, символи или надписи за празничен повод, не е проектиран, съответно създаден изключително като артикул за празненства и не би могъл да бъде разпознат като такъв.
               В обяснителните бележки към Комбинираната номенклатура се посочва изрично, че според конструкцията и вида си (щампи, украси, символи и надписи) стоките, които се класират в позиция КН 9505, са предназначени за използване по повод на определени празници. С употребените в скобите изрази единствено се определя примерно в какво биха могли да се състоят „конструкцията и видът“ на продукта. С други думи, Комбинираната номенклатура не изключва възможността един продукт (като този) в даден културен кръг да е символ на определен празник, дори и да не съдържа щампи, украси, символи или надписи.

               3.

               По третото правно основание се твърди, че Комисията е нарушила принципа на равно третиране, като е допуснала една категория продукти (изкуствени цветя и растения, които се използват при празнични поводи) да не се смятат за продукти, свързани с празничен повод, тъй като липсват щампи, украси, символи или надписи за такъв, докато продуктите от друга категория да се считат за такива по позиция КН 9505, въпреки че не притежават никакви щампи, украси, символи или надписи за празничен повод.
               В търговския обмен в Европейския съюз съществува обвързваща тарифна информация, издадена от отделни държави членки, които предвиждат класиране в позиция КН 9505 за артикули (между които и изкуствени цветя), които не съдържат конкретни символи, образци или украси. По този начин се потвърждава фактът, че един артикул без надписи или украси може да бъде символ на конкретен празник в културния кръг на определена държава в ЕС и по тази причина там да бъде разпознаваем, съответно проектиран и създаден като артикул за празненства.
               Нито от бележките към глава 95 на Комбинираната номенклатура, нито от коментара в обяснителните бележки към Комбинираната номенклатура се установява, че един продукт трябва да бъде разпознаваем като свързан с празничен повод на територията на целия Европейски съюз, за да бъде класиран като артикул за празненства. При подобно разбиране за „артикул за празненства“ много малко изделия биха изпълнили тези критерии. В Европейския съюз живеят над 500 милиона граждани с различни традиции и култури и различна религия. Поради това не само не съществува обща празнична традиция в Съюза, но дори и във всяка отделна държава членка има различни официални и други празници. Следователно някои продукти, които се класират директно в позиция 9505, имат празничен характер единствено в някои държави членки, докато съответната традиция е непозната или малко известна в останалите държави членки.

      (1)  ОВ L 256, стр. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 4, стр. 3.

      (2)  ОВ C 133, 2008 г., стр. 1.


title: Дело C-250/10: Решение на Съда (четвърти състав) от 21 декември 2011 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Düsseldorf — Германия) — Haltergemeinschaft LBL GbR/Hauptzollamt Düsseldorf (Директива 2003/96/ЕО — Данъчно облагане на енергийните продукти и електроенергията — Член 14, параграф 1, буква б) — Освобождаване от данъчно облагане на енергийните продукти, доставяни за гориво за целите на въздухоплаването — Гориво, което е доставено от наемодателя по договор за чартиране на самолет и е използвано от чартьорите на самолета за техните полети за цели, различни от доставянето на въздухоплавателна услуга срещу заплащане)

text:
               18.2.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 49/6

         Решение на Съда (четвърти състав) от 21 декември 2011 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Düsseldorf — Германия) — Haltergemeinschaft LBL GbR/Hauptzollamt Düsseldorf
   (Дело C-250/10) (1)

   (Директива 2003/96/ЕО - Данъчно облагане на енергийните продукти и електроенергията - Член 14, параграф 1, буква б) - Освобождаване от данъчно облагане на енергийните продукти, доставяни за гориво за целите на въздухоплаването - Гориво, което е доставено от наемодателя по договор за чартиране на самолет и е използвано от чартьорите на самолета за техните полети за цели, различни от доставянето на въздухоплавателна услуга срещу заплащане)
   2012/C 49/10
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Finanzgericht Düsseldorf

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Haltergemeinschaft LBL GbR

      Ответник: Hauptzollamt Düsseldorf

      Предмет

   Преюдициално запитване — Finanzgericht Düsseldorf — Тълкуване на член 14, параграф 1, буква б) от Директива 2003/96/ЕО на Съвета от 27 октомври 2003 година относно преструктурирането на правната рамката на Общността за данъчно облагане на енергийните продукти и електроенергията (ОВ L 283, стр. 51; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 2, стр. 98) — Обхват на освобождаването от данъчно облагане, предвидено за енергийните продукти, доставяни за гориво за целите на въздухоплаването — Освобождаване от данъчно облагане на горивото, доставено от наемодателя по договор за наем или за чартиране на самолет, който не е въздухоплавателно дружество, и използвано от чартьорите на самолета за техните полети с търговска цел

      Диспозитив

   Член 14, параграф 1, буква б) от Директива 2003/96/ЕО на Съвета от 27 октомври 2003 година относно преструктурирането на правната рамката на Общността за данъчно облагане на енергийните продукти и електроенергията трябва да се тълкува в смисъл, че предвиденото в посочената норма освобождаване от данъчно облагане на енергийните продукти, доставяни за гориво за целите на въздухоплаването (извън частните полети за развлечение), е неприложимо за дружество като разглежданото в главното производство в случаите, когато това дружество предоставя съгласно договор за наем или за чартиране свое въздухоплавателно средство, заедно с горивото, на дружества, които при въздухоплавателната си дейност не доставят пряко въздухоплавателна услуга срещу заплащане.

      (1)  ОВ C 226, 30.7.2011 г.


title: Дело T-644/13: Определение на Общия съд от 11 април 2014 г.  — Serco Belgium и др./Комисия

text:
               24.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 194/38

         Определение на Общия съд от 11 април 2014 г. — Serco Belgium и др./Комисия
   (Дело T-644/13) (1)

   2014/C 194/54
   Език на производството: английски
   Председателят на четвърти състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 24, 25.1.2014 г.


title: Дело F-102/07: Иск, предявен на 28 септември 2007 г. — Kerstens/Комисия

text:
               8.12.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 297/49

         Иск, предявен на 28 септември 2007 г. — Kerstens/Комисия
   (Дело F-102/07)
   (2007/C 297/97)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Petrus J.F. Kerstens (Overijse, Белгия) (представител: MC. Mourato, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени решението от 23 ноември 2005 г. на органа по назначаването (ОН) за присъждане на ищеца на 3 точки за предимство от генералната дирекция (PMO) (ТПГД) в процедурата за повишаване за 2004 г., публикувано в Административни известия 85/2005 от 23 ноември 2005 г.,

               —

               да се отмени решението от 23 ноември 2005 г. на ОН за присъждане на ищеца на 0 точки за предимство от генералната дирекция (PMO) (ТПГД) в процедурата за повишаване за 2005 г., публикувано в Административни известия 85/2005 от 23 ноември 2005 г.,

               —

               да се отмени решението от 17 ноември 2006 г. на ОН за присъждане на ищеца на 0 ТПГД в процедурата за повишаване за 2006 г., публикувано в Административни известия 55/2006,

               —

               да се отмени решението от 17 ноември 2006 г. на ОН за присъждане на ищеца на 0 точки за предимство в интерес на институцията (ТПИИ) в процедурата за повишаване за 2006 г., публикувано в Административни известия 55/2006,

               —

               да се отмени решението от 15 юни 2007 г. на ОН, с което изрично се дава отрицателен отговор по жалбите на ищеца R/142/07 и R/183/07, съответно от 16 и 22 февруари 2007 г.,

               —

               да се отбележи, че ищецът си запазва, в това отношение, правото да се позове на наличието на превратно упражняване на власт и на нарушението на правилата на дисциплинарните производства, както и да поиска обезщетение от Комисията на Европейските общности,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   В подкрепа на иска си ищецът, длъжностно лице със степен А*12, се позовава на три правни основания, първото от които е изведено от нарушение на принципа на изчерпване на квотата от точки за предимство, произтичащ от член 5 от Общите разпоредби за изпълнението на член 45 от Правилника за длъжностните лица на Европейските общности (ОРИ), и от явна грешка в преценката относно предоставянето на точките за предимство, присъдени от генералния директор (ТПГД) в процедурата за повишаване за 2004 г.
   Второто правно основание е изведено от нарушение на членове 4-6 от ОРИ и от явна грешка в преценката относно предоставянето на ТПГД за 2005 г. и 2006 г.
   Третото правно основание е изведено от нарушение на член 9 от ОРИ, изразяващо се в явна грешка в преценката относно предоставянето на точки за предимство като признание за извършената работа в интерес на институцията (ТПИИ). При условията на евентуалност, третото правно основание се извежда от нарушение на забраната за обратно действие и на принципа на правната сигурност.
   Четвъртото правно основание е изведено от нарушение на принципа на равно третиране във връзка с предоставянето на ТПГД за 2004 г., 2005 г. и 2006 г., и на ТПИИ за 2006 г.
   Петото правно основание е изведено от нарушение на задължението за мотивиране във връзка с предоставянето на ТПГД за 2004 г., 2005 г. и 2006 г.
   Накрая ищецът си запазва правото да се позове на наличието на превратно упражняване на власт и на нарушението на правилата на дисциплинарните производства, както и да поиска обезщетение от Комисията.


title: Дело C-498/08 P: Определение на Съда от 9 юли 2009 г. — Fornaci Laterizi Danesi SpA/Комисия на Европейските общности (Обжалване — Жалба за отмяна — Срок за обжалване — Начален момент — Недопустимост поради закъснение — Явно неоснователна жалба)

text:
               7.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 267/23

         Определение на Съда от 9 юли 2009 г. — Fornaci Laterizi Danesi SpA/Комисия на Европейските общности
   (Дело C-498/08 P) (1)

   (Обжалване - Жалба за отмяна - Срок за обжалване - Начален момент - Недопустимост поради закъснение - Явно неоснователна жалба)
   2009/C 267/40
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Fornaci Laterizi Danesi SpA (представител: M. Salvi, avvocato)

      Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности (представители: C. Zadra и D. Recchia)

      Предмет

   Жалба срещу Определение на Първоинстанционния съд (първи състав) от 9 септември 2008 г. по дело Fornaci Laterizi Danesi/Комисия (Т-224/08), с което Първоинстанционният съд е отхвърлил като недопустимо искането за отмяна на Решение 2008/25/ЕО на Комисията от 13 ноември 2007 година за приемане съгласно Директива 92/43/ЕИО на Съвета на първи актуализиран списък с обекти от значение за Общността в Континенталния биогеографски район (ОВ L 12, стр. 383), тъй като в горепосочения списък под код IT20A0018 е включен терен, принадлежащ на жалбоподателя

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Fornaci Laterizi Danesi SpA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 69, 21.3.2009 г.


title: Дело C-552/09 P: Жалба, подадена на 24 декември 2009 г. от Ferrero SpA срещу решението на Първоинстанционния съд (втори състав), постановено на 14 октомври 2009 г. по дело T-140/08 — Ferrero SpA/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП), Tirol Milch reg.Gen.mbH Innsbruck

text:
               27.3.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 80/11

         Жалба, подадена на 24 декември 2009 г. от Ferrero SpA срещу решението на Първоинстанционния съд (втори състав), постановено на 14 октомври 2009 г. по дело T-140/08 — Ferrero SpA/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП), Tirol Milch reg.Gen.mbH Innsbruck
   (Дело C-552/09 P)
   2010/C 80/19
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Ferrero SpA (представители: F. Jacobacci, avvocato, C. Gielen и H.M.H. Speyart, advocaten)

      Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП), Tirol Milch reg.Gen.mbH Innsbruck

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Съда:

               —

               да отмени обжалваното решение;

               —

               да уважи искането на Ferrero за отмяна на оспорваното решение или, при условията на евентуалност, да върне делото на Общия съд за ново разглеждане; и

               —

               да осъди СХВП да понесе направените от нея разноски и тези на Ferrero както в първоинстанционното производство, така и в рамките на настоящото производство.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят поддържа, че обжалваното решение трябва да се отмени на следните основания:

               —

               Първоинстанционният съд на Европейските общности (ПИС) е нарушил предвиденото в член 8 от Регламент № 40/94 (1) с това, че е извършил една-единствена фактическа преценка на приликата с позоваване както на член 8, параграф 1, буква б), така и на член 8, параграф 5, въпреки че тези две разпоредби предполагат напълно различни проверки;

               —

               ПИС е допуснал грешка при прилагане на правото като е приел, че не е необходимо да вземе предвид добрата репутация на по-ранните марки, тъй като не са изпълнени условията за прилагане на член 8, параграф 1, буква б) и параграф 5;

               —

               ПИС е допуснал грешка при прилагане на правото или е изопачил представените му факти, тъй като при преценката на приликата е приложил погрешни, необосновани и неприемливи правила на доказване;

               —

               ПИС е допуснал грешка при прилагане на правото като е пропуснал да вземе предвид по надлежен начин това, че по-ранните марки обхващат словни марки, а оспорваната марка е фигуративна, и

               —

               ПИС е допуснал грешка при прилагане на правото като е пропуснал да вземе предвид по надлежен начин съществуването на семейство от марки.

      (1)  Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ L 11, 1994 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).


title: Дело T-224/16: Решение на Общия съд от 5 май 2017 г. — Messe Friedrichshafen/EUIPO — El Corte Inglés (Out Door) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Фигуративна марка на Европейския съюз Out Door — По-ранна словна марка на Европейския съюз OUTDOOR PRO — Относително основание за отказ — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (EО) №° 207/2009 — Член 76 от Регламент №° 207/2009)

text:
               19.6.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 195/25

         Решение на Общия съд от 5 май 2017 г. — Messe Friedrichshafen/EUIPO — El Corte Inglés (Out Door)
   (Дело T-224/16) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Фигуративна марка на Европейския съюз Out Door - По-ранна словна марка на Европейския съюз OUTDOOR PRO - Относително основание за отказ - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (EО) №o 207/2009 - Член 76 от Регламент №o 207/2009))
   (2017/C 195/35)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Messe Friedrichshafen GmbH (Фридрихсхафен, Германия) (представител: W. Schulte Hemming, avocat)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: M. Eberl и D. Hanf)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: El Corte Inglés, SA (Мадрид, Испания) (представител: J.L. Rivas Zurdo, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу решение на втори апелативен състав на EUIPO от 8 февруари 2016 г. (преписка R 2302/2011-2), относно производство по възражение между El Corte Inglés и Messe Friedrichshafen

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Messe Friedrichshafen GmbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 232, 27.6.2016 г.


title: Дело T-147/13: Определение на Общия съд от 1 април 2014 г.  — Zhejiang Yuhui Solar Energy Source/Комисия

text:
               10.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 175/52

         Определение на Общия съд от 1 април 2014 г. — Zhejiang Yuhui Solar Energy Source/Комисия
   (Дело T-147/13) (1)

   2014/C 175/74
   Език на производството: френски
   Председателят на пети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 123, 27.4.2013 г.


title: Дело C-8/08: Преюдициално запитване, отправено от de College van Beroep voor het bedrijfsleven (Нидерландия) на 9 януари 2008 г. — 1. T-Mobile Netherlands, 2. KPN Mobile N.V., 3. Raad van bestuur van de Nederlandse Mededingingsautoriteit, 4. Orange Nederland N.V.; подпомагаща страна: Vodafone Libertel B.V.

text:
               12.4.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 92/11

         Преюдициално запитване, отправено от de College van Beroep voor het bedrijfsleven (Нидерландия) на 9 януари 2008 г. — 1. T-Mobile Netherlands, 2. KPN Mobile N.V., 3. Raad van bestuur van de Nederlandse Mededingingsautoriteit, 4. Orange Nederland N.V.; подпомагаща страна: Vodafone Libertel B.V.
   (Дело C-8/08)
   (2008/C 92/19)
   Език на производството: нидерландки
   Препращаща юрисдикция
   College van Beroep voor het bedrijfsleven
   Страни в главното производство
   Ищци:

               1.

               T-Mobile Netherlands

               2.

               KPN Mobile N.V.

               3.

               Raad van bestuur van de Nederlandse Mededingingsautoriteit

               4.

               Orange Nederland N.V.

         Подпомагаща страна: Vodafone Libertel B.V.
   Преюдициални въпроси

               1)

               Какви критерии следва да се използват при прилагането на член 81, параграф 1 ЕО с оглед на преценката дали дадено съгласувано поведение има за цел предотвратяването, ограничаването или нарушаването на конкуренцията в рамките на общия пазар?

               2)

               Следва ли член 81 ЕО да се тълкува в смисъл, че при прилагането от страна на националния съд на тази разпоредба следва да се представи и подложи на преценка съгласно разпоредбите на националното право доказателство за причинно-следствената връзка между съгласуването и поведението на пазара, доколкото тези разпоредби не са по-неблагоприятни от разпоредбите, които се прилагат по отношение на същите изисквания по националното право и които не правят невъзможно или изключително трудно упражняването на правата, предоставени от общностното право?

               3)

               При прилагането на понятието за съгласувани практики в член 81 намира ли винаги приложение предположението за причинно-следствената връзка между съгласуването и поведението на пазара, дори когато съгласуването е единичен случай и участващото в него предприятие продължава да извършва дейност на пазара, или това предположение намира приложение само в случаи, в които съгласуването е осъществявано продължително време и редовно?


title: Дело C-197/13 P: Решение на Съда (първи състав) от 4 септември 2014 г. — Кралство Испания/Европейска комисия (Обжалване — Кохезионен фонд — Намаляване на финансовата помощ — Приемане на решение от Европейската комисия — Съществуване на срок — Неспазване на определения срок — Последици)

text:
               10.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 395/15

      Решение на Съда (първи състав) от 4 септември 2014 г. — Кралство Испания/Европейска комисия
      (Дело C-197/13 P) (1)

      ((Обжалване - Кохезионен фонд - Намаляване на финансовата помощ - Приемане на решение от Европейската комисия - Съществуване на срок - Неспазване на определения срок - Последици))
      (2014/C 395/17)
      Език на производството: испански

         Страни

         Жалбоподател: Кралство Испания (представител: A. Rubio González)

         Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: S. Pardo Quintillán и D. Recchia)

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя решение на Общия съд на Европейския съюз, Испания/Комисия (T 540/10, EU:T:2013:47).

                  2)

                  Отменя Решение C(2010) 6154 на Комисията от 13 септември 2010 година за намаляване на помощта от Кохезионния фонд по фазите на проекти, озаглавени „Високоскоростна линия Мадрид—Сарагоса—Барселона—френска граница. Участък Лерида—Марторел (платформа). Подучастък IX A“ (CCI 2001.ES.16.C.PT.005), „Високоскоростна линия Мадрид—Сарагоса—Барселона—френска граница. Участък Лерида—Марторел (платформа). Подучастък X B (Авинионет дел Пендес—Сант—Садурни д’Анойа)“ (CCI 2001.ES.16.C.PT.008), „Високоскоростна линия Мадрид—Сарагоса—Барселона—френска граница. Участък Лерида—Марторел (платформа). Подучастъци XI A и XI B (Сант Садурни д’Анойа—Хелида)“ (CCI 2001.ES.16.C.PT.009), „Високоскоростна линия Мадрид—Сарагоса—Барселона—френска граница. Участък Лерида—Марторел (платформа). Подучастък IX C“ (CCI 2001.ES.16.C.PT.010).

                  3)

                  Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски на Кралство Испания и да понесе собствените си разноски както в производството на първа инстанция, така и в настоящото производство по обжалване.

         (1)  ОВ C 178, 22.6.2013 г.


title: Дело T-547/08: Жалба, подадена на 12 декември 2008 г.  — X-Technology Swiss/СХВП (изображение на чорап)

text:
               7.3.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 55/31

         Жалба, подадена на 12 декември 2008 г. — X-Technology Swiss/СХВП (изображение на чорап)
   (Дело T-547/08)
   (2009/C 55/58)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: X-Technology Swiss GmbH (представители: A. Herbertz и R. Jung)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение R 846/2008-4 на четвърти апелативен състав на СХВП от 6 октомври 2008 г.,

               —

               да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка, заявена като „друга марка — позиционна марка“ с цвят „оранжев (Pantone 16-1359 TPX)“ за стоки от клас 25 (заявка за регистрация № 5 658 117).

      Решение на проверителя: отхвърля заявката.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (1), доколкото според жалбоподателя заявената марка притежава изискваната поне минимална степен на отличителен характер.

      (1)  Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ L 11, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).


title: Дело F-26/15: Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 18 ноември 2015 г. — FH/Парламент (Публична служба — Длъжностни лица — Възнаграждение — Надбавка за настаняване — Член 5, параграф 2 от приложение VII към Правилника — Преместване на друго място на работа — Член 5, параграф 4, последно изречение от приложение VII към Правилника — Изключване на надбавката за настаняване в случаите, когато длъжностно лице, което има право на надбавка за жилищни нужди, е назначено на работа там, където пребивава семейството му — Необходимост от настаняване на длъжностното лице заедно със семейството му там, където е мястото му на работа — Фактическа раздяла на съпрузите — Последици — Неприложимост на член 5, параграф 4, последно изречение от приложение VII към Правилника)

text:
               11.1.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 7/35

         Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 18 ноември 2015 г. — FH/Парламент
   (Дело F-26/15) (1)

   ((Публична служба - Длъжностни лица - Възнаграждение - Надбавка за настаняване - Член 5, параграф 2 от приложение VII към Правилника - Преместване на друго място на работа - Член 5, параграф 4, последно изречение от приложение VII към Правилника - Изключване на надбавката за настаняване в случаите, когато длъжностно лице, което има право на надбавка за жилищни нужди, е назначено на работа там, където пребивава семейството му - Необходимост от настаняване на длъжностното лице заедно със семейството му там, където е мястото му на работа - Фактическа раздяла на съпрузите - Последици - Неприложимост на член 5, параграф 4, последно изречение от приложение VII към Правилника))
   (2016/C 007/46)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: FH (представител: M. Casado García-Hirschfeld, avocat)

      Ответник: Европейски парламент (представители: O. Caisou-Rousseau и N. Chemaï)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението за отхвърляне на молбата на жалбоподателя за заплащане на надбавка за настаняване след преместването му от Йемен в Брюксел, където пребивава съпругата му, с която живеят разделено, както и искане за осъждане на ответника да заплати на жалбоподателя посочената надбавка за настаняване, ведно със съответните лихви

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението от 15 април 2014 г., с което Европейският парламент отхвърля предявеното от FH искане за надбавка за настаняване.

               2)

               Осъжда Европейския парламент да заплати на FH дължимата надбавка за настаняване в размер, равняващ се на една основна заплата на FH, ведно с лихви за забава, изчислени съгласно приложимата за съответния период ставка на Европейската централна банка за основните операции по рефинансиране, увеличена с два пункта, считано от 11 февруари 2014 г. до датата на действителното плащане.

               3)

               Европейският парламент понася направените от него съдебни разноски, както и тези, направени от FH.

      (1)  ОВ C 127, 20.4.2015 г., стр. 44.


title: Дело C-565/07 P: Определение на Съда от 19 май 2009 г. — AMS Advanced Medical Services GmbH/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), American Medical Systems, Inc. (Обжалване — Марка на Общността — Фигуративна марка AMS Advanced Medical Services — Частичен отказ на регистрация — Процедура по възражение — Жалба, чиито предмет е отпаднал — Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)

text:
               12.9.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 220/15

         Определение на Съда от 19 май 2009 г. — AMS Advanced Medical Services GmbH/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), American Medical Systems, Inc.
   (Дело C-565/07 P) (1)

   (Обжалване - Марка на Общността - Фигуративна марка „AMS Advanced Medical Services“ - Частичен отказ на регистрация - Процедура по възражение - Жалба, чиито предмет е отпаднал - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)
   2009/C 220/26
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: AMS Advanced Medical Services GmbH (представител: S. Schäffler, Rechtsanwältin)

      Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: G. Schneider), American Medical Systems, Inc. (представители: H. Kunz-Hallstein и R. Kunz-Hallstein, Rechtsanwälte)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Първоинстанционния съд (пети състав) от 18 октомври 2007 г. по дело AMS/СХВП — American Medical Systems (AMS Advanced Medical Services) (T-425/03), с което Първоинстанционният съд отхвърля жалба за отмяна, подадена от заявителя на фигуративна марка „AMS Advanced Medical Services“ за стоки и услуги от класове 5, 10 и 42 срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 12 септември 2003 г., с която се отменя решението на отдела по споровете и частично се уважава възражението на притежателя на националната словна марка „AMS“ — Процедура по възражение — Допустимост на искане за доказване на реално използване на по-ранната марка, направено от заявителя за първи път пред апелативния състав

      Диспозитив

               1)

               Липсва основание за постановяване на съдебно решение по същество по жалбата, подадена AMS Advanced Medical Services GmbH.

               2)

               Осъжда AMS Advanced Medical Services GmbH да заплати съдебните разноски по настоящото производство.

      (1)  ОВ C 64, 8.3.2008г.


title: Дело C-311/09: Иск, предявен на 4 август 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Република Полша

text:
               24.10.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 256/12

         Иск, предявен на 4 август 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Република Полша
   (Дело C-311/09)
   2009/C 256/23
   Език на производството: полски

      Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: D. Triantafyllou и K. Herrmann)

      Ответник: Република Полша

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като облага с ДДС предоставянето на услуги по международен автомобилен превоз от данъчнозадължени лица със седалище или с постоянно място на пребиваване извън Полша, по начина, предвиден в глава 13, § 35, точки 1, 3, 4 и 5 от Наредба на министъра на финансите от 27 април 2004 г., Република Полша не е изпълнила задълженията си по членове 73, 168 и 273 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (1),

               —

               да се осъди Република Полша да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Услугите по международен автомобилен превоз се облагат с данък върху добавената стойност съгласно установените в Директива 2006/112 принципи.
   Според Комисията облагането с и изчисляването на ДДС върху услуги по международен автомобилен превоз, предоставяни от данъчнозадължени лица със седалище или с постоянно място на пребиваване извън Полша, по начина, предвиден в глава 13, § 35, точки 1, 3, 4 и 5 от Наредба на министъра на финансите от 27 април 2004 г., представляват нарушение на членове 73, 168 и 273 от Директива 2006/112. Нарушението на член 73 от Директива 2006/112 се изразява в обстоятелството, че във всеки случай данъчната основа възлиза на 285 PLN, като не се отчита нито действителното разстояние, изминато в Полша от съответния автобус, нито действително дължимото за конкретната предоставена услуга възнаграждение. Полската система за облагане с ДДС не позволява данъчнозадължено лице, предоставящо услуги по международен автомобилен превоз, да приспада ДДС върху стока, която е придобита през дадения данъчен период за целите на подлежащата на облагане услуга по превоз (например върху закупено гориво), което е в противоречие с член 168 от директивата. Освен това полската система за облагане с ДДС е несъвместима с член 273 от директивата, тъй като установява задължение за данъчнозадължените лица при влизането на превозващия пътници автобус на територията на Полша да представят на митническата служба декларация, в която се посочва размерът на данъка, и да заплатят данъка в митническата служба „в момента, в който превозващият пътници автобус влиза на територията на държавата“, като това поражда формалности, свързани с преминаването на границите.
   Според Комисията оспорваната система за облагане с и изчисляване на ДДС не може да се основава нито на член 281, нито на член 395 от Директива 2006/112.

      (1)  ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7.


title: Дело C-379/09: Преюдициално запитване, отправено от Arbeidshof te Brussel (Белгия) на 25 септември 2009 г. — Maurits Casteels/British Airways plc

text:
               19.12.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 312/16

         Преюдициално запитване, отправено от Arbeidshof te Brussel (Белгия) на 25 септември 2009 г. — Maurits Casteels/British Airways plc
   (Дело C-379/09)
   2009/C 312/25
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Arbeidshof te Brussel

      Страни в главното производство

      Ищец: Maurits Casteels

      Ответник: British Airways plc

      Преюдициални въпроси

               1.

               Може ли при правен спор със своя работодател от частния сектор частноправен субект да се позове на член 42 от Договора за ЕО без Съветът да е предприел действия?

               2.

               Противопоставят ли се член 39 от Договора за ЕО — преди влизането в сила на Директива 98/49 (1) — и член 42 от Договора за ЕО, взети поотделно или заедно на това, че:
               спрямо работник, който, без да е командирован, последователно полага труд за едно и също юридическо лице — негов работодател — в различни места на дейност, принадлежащи на този работодател, в различни държави членки и винаги е бил включен в действащите за съответното място на дейност допълнителни пенсионни планове,

                           —

                           при определянето на периода, необходим за придобиване на окончателни права на допълнителни пенсионни плащания (въз основа на вноските на работодателя и на работника) в определена държава членка не се взема предвид нито вече придобитият при същия работодател в друга държава членка трудов стаж, нито включването му в допълнителна пенсионна схема там,

                           —

                           преместването на работника с негово съгласие в друго място на дейност на същия работодател в друга държава членка се приравнява на предвидения в пенсионната правна уредба случай на доброволно напускане на мястото на дейност, при което правата за получаване на допълнителна пенсия се ограничават до собствените вноски на работника,

                           —

                           това положение води до неблагоприятната последица работникът да загуби правата си на допълнителни пенсионни плащания за работата си в тази държава членка, което не би било така, ако той беше работил за своя работодател само в една държава членка и беше останал член на допълнителната пенсионна система на тази държава членка?

      (1)  Директива 98/49/ЕО на Съвета от 29 юни 1998 година за запазване на правото на допълнителна пенсия на заети лица и самостоятелно заети лица, движещи се в границите на Общността (ОВ L 209, стр. 46; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 91).


title: Дело T-92/09: Решение на Общия съд от 5 октомври 2010 г. — Strategi Group/СХВП — RBI (STRATEGI) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността STRATEGI — По-ранна национална словна марка Stratégies — Относително основание за отказ — Доказване на използването на по-ранната марка — Член 43, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 42, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 207/2009) и правило 22 от Регламент (ЕО) № 2868/95)

text:
               20.11.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 317/29

         Решение на Общия съд от 5 октомври 2010 г. — Strategi Group/СХВП — RBI (STRATEGI)
   (Дело T-92/09) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „STRATEGI“ - По-ранна национална словна марка „Stratégies“ - Относително основание за отказ - Доказване на използването на по-ранната марка - Член 43, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 42, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 207/2009) и правило 22 от Регламент (ЕО) № 2868/95)
   2010/C 317/53
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Strategi Group Ltd (Манчестър, Обединеното кралство) (представител: N. Saunders, barrister)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: D. Botis)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Reed Business Information (RBI) (Issy-Les-Moulineaux, Франция) (представител: A. Messas, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 18 декември 2008 г. (дело R 1581/2007-2) относно производство по възражение между Reed Business Information (RBI) и Strategi Group Ltd

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Strategi Group Ltd да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 113, 16.5.2009 г.


title: Дело T-107/17: Жалба, подадена на 16 февруари 2017 г. — Steinhoff и др./ЕЦБ

text:
               24.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/24

         Жалба, подадена на 16 февруари 2017 г. — Steinhoff и др./ЕЦБ
   (Дело T-107/17)
   (2017/C 129/37)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподатели: Frank Steinhoff (Хамбург, Германия), Ewald Filbry (Дортмунд, Германия), Vereinigte Raiffeisenbanken Gräfenberg-Forchheim-Eschenau-Heroldsberg eG (Грефенберг, Германия), Werner Bäcker (Родгау, Германия), EMB Consulting SE (Мютал, Германия) (представител: O. Hoepner, Rechtsanwalt)

      Ответник: Европейска централна банка

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд да осъди ответника да им заплати следните суми, всяка ведно със съответния основен лихвен процент, увеличен с 5 процентни пункта, считано от деня, в който е сезиран Общият съд:

               —

               на първия жалбоподател: 314 000 EUR;

               —

               на втория жалбоподател.: 54 950 EUR;

               —

               на третия жалбоподател.: 2 355 000 EUR;

               —

               на четвъртия жалбоподател.: 303 795 EUR;

               —

               на петия жалбоподател: 750 460 EUR.

      Основания и основни доводи

   С предявеното искане за обезщетение за вреди жалбоподателите твърдят, че ответникът е нарушил възложените му задължения, тъй като в становището си от 17 февруари 2012 г. относно ценните книжа, издадени и гарантирани от гръцката държава (CON/2012/12), той е пропуснал да разгледа незаконосъобразността на планираното преструктуриране на държавния дълг на Гърция вследствие на постановената със закон 4050/2012 принудителна замяна.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат четири основания.

               1.

               Първо основание: пропуск да се разгледа недопустимостта на принудителното преструктуриране с оглед на принципа pacta sunt servanda, тъй като клаузите за изменение не могат да породят действие, като бъдат добавени впоследствие към съществуващи държавни облигации.

               2.

               Второ основание: пропуск да се установи отчуждителният ефект на планирания законопроект в Гърция, който предвижда принудителна замяна, без в самия закон да бъде фиксирано подходящо обезщетение, което представлява нарушение на член 17, параграф 1, второ изречение от Хартата на основните права на Европейския съюз.

               3.

               Трето основание: пропуск да се разгледа евентуалното нарушение на член 63 ДФЕС.

               4.

               Четвърто основание: пропуск да се разгледа евентуалното нарушение на член 124 ДФЕС.


title: Дело T-747/16: Жалба, подадена на 25 октомври 2016 г. — Vincenti/EUIPO

text:
               16.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 14/37

         Жалба, подадена на 25 октомври 2016 г. — Vincenti/EUIPO
   (Дело T-747/16)
   (2017/C 014/46)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Guillaume Vincenti (Аликанте, Испания) (представител: H. Tettenborn, lawyer)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението, с което EUIPO отказва да признае трайната му и пълна неспособност да изпълнява служебните си задължения и отказва да приеме, че той следва да бъде пенсиониран.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три основания.

               1.

               Първото основание е нарушение от страна на ответника на приложимите разпоредби от Правилника за длъжностните лица, а именно членове 7—9, 13, 33, и 78 от него, и членове 13—16 oт приложение VIII към този правилник и по-специално член 53 oт Правилника за длъжностните лица.

               2.

               Второто основание е нарушение от страна на ответника на фидуциарното му задължение и принципа на добрата администрация (член 41, параграф 1, член 41, параграф 2, букви a), б) и в) от Хартата на основните права на Европейския съюз), както и процесуалните права на жалбоподателя, както и постановяване на обжалваното решение въз основа на изопачени факти.

               3.

               Третото основание е нарушение от страна на ответника на член 3, параграф 1 oт Хартата на основните права на Европейския съюз.

         В подкрепа на гореизложените основания жалбоподателят твърди по-специално, че органът по назначаването не разполага със свобода на преценка в производството за обявяване на инвалидност съгласно приложимите разпоредби от Правилника за длъжностните лица да признае или да не признае трайната неспособност на длъжностно лице да изпълнява служебните си задължения, тъй като решението на Комитета по инвалидност е обвързващо и, дори да се приеме, че органът по назначаването разполага със свобода на преценка в това производство, в случая на жалбоподателя не е налице основателен мотив да не признае пълната му инвалидност.


title: Дело C-429/12: Преюдициално запитване, отправено от Oberlandesgericht Innsbruck (Австрия) на 21 септември 2012 г. — Siegfried Pohl/ÖBB Infrastruktur AG.

text:
               12.1.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 9/28

         Преюдициално запитване, отправено от Oberlandesgericht Innsbruck (Австрия) на 21 септември 2012 г. — Siegfried Pohl/ÖBB Infrastruktur AG.
   (Дело C-429/12)
   2013/C 9/47
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberlandesgericht Innsbruck

      Страни в главното производство

      Ищец: Siegfried Pohl

      Ответник: ÖBB Infrastruktur AG

      Преюдициални въпроси

               1.

               Действащото понастоящем право на Съюза, и по-специално

                           1.

                           предвиденият от правото на Съюза общ принцип на равно третиране;

                           2.

                           общият принцип на забрана за дискриминация, основана на възраст, по смисъла на член 6, параграф 3 ДЕС и член 21 от Хартата на основните права,

                           3.

                           забраната за дискриминация на свободното движение на работници по член 45 ДФЕС,

                           4.

                           Директива 2000/78/ЕО (1)

                     допуска ли национална правна уредба — съдържаща се отчасти в закон, отчасти в колективен договор — която с постигането на съгласие става част от индивидуалния трудов договор и съгласно която предходните периоди на заетост на работниците в сектора на железопътния транспорт, прослужени преди те да навършат 18-годишна възраст, изобщо не се зачитат, а прослужените след навършването на тази възраст се зачитат само наполовина, ако не са в „квазидържавни“ национални предприятия или в предприятието на самия ответник — национален работодател, без да се вземат предвид конкретно придобитите от работника умения и знания?

               2.

               При отрицателен отговор на първия въпрос: когато се определя размерът на възнаграждението със задна дата, като в съответствие с правото на Съюза се зачитат непризнати дотогава предходни периоди на заетост (преди навършване на 18-годишна възраст — изцяло, а от момента на навършване на тази възраст от ищеца до постъпването му на работа при ответника — наполовина), има ли значение фактът, че релевантните предходни периоди на заетост са прослужени от 1 декември 1965 г. до 24 ноември 1974 г., т.е. много преди Австрия да се присъедини към ЕС/ЕИП и да бъде постановено първото решение във връзка с принципа на равно третиране, предвиден от правото на Съюза?

               3.

               При отрицателен отговор на първия въпрос: действащото понастоящем право на Съюза, и по-специално принципът на ефективност, допуска ли национални разпоредби относно давността, по силата на които е изцяло погасено правото на работника, впоследствие пенсионер, да иска от своя работодател да му изплати възнаграждението, а по-късно пенсията, което/която следва от зачитането в съответствие с правото на Съюза по смисъла на първия въпрос на предходните периоди на заетост, прослужени в чужбина и преди навършване на 18-годишна възраст, каквото право заинтересованото лице не е имало съгласно националното право и обективно е можело да го упражни едва с постановяването на 30 ноември 2000 г. на Решение по дело C-195/98, Österreichischer Gewerkschaftsbund — Gewerkschaft öffentlicher Dienst, и на 18 юни 2009 г. на Решение по дело C-88/08, Hütter?

               4.

               При отрицателен отговор на първия въпрос: действащото понастоящем право на Съюза, и по-специално хоризонталното действие на предвидения от това право общ принцип на равно третиране и/или на забраната за дискриминация на свободното движение на работници, създава ли задължение за работодател в сектора на железопътния транспорт с близо 40 000 работници и организация, която има многостепенна йерархична структура и покрива територията на страната, да запознава своите работници и техните представители с публикувани и в ежедневната преса решения на Съда на Европейския съюз, в които използван дотогава от работодателя начин на зачитане на предходни периоди на заетост е обявен за несъобразен с правото на Съюза, и които наред с другото могат да доведат до изплащането на възнаграждения със задна дата?

      (1)  Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите, ОВ L 303, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 7.


title: Дело T-407/11: Определение на Общия съд от 14 юни 2013 г. — SRF/Съвет

text:
               3.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 225/83

         Определение на Общия съд от 14 юни 2013 г. — SRF/Съвет
   (Дело T-407/11) (1)

   2013/C 225/188
   Език на производството: английски
   Председателят на шести състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 282, 24.9.2011 г.


title: Дело T-399/07: Определение на Общия съд от 25 януари 2011 г. — Basell Polyolefine/Комисия

text:
               12.3.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 80/34

         Определение на Общия съд от 25 януари 2011 г. — Basell Polyolefine/Комисия
   (Дело T-399/07) (1)

   2011/C 80/60
   Език на производството: немски
   Председателят на първи разширен състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 315, 22.12.2007 г.


title: Дело C-555/07: Решение на Съда (голям състав) от 19 януари 2010 г. (преюдициално запитване от Landesarbeitsgericht Düsseldorf, Германия) — Seda Kücükdeveci/Swedex GmbH & Co. KG (Принцип на недопускане на дискриминация, основана на възраст — Директива 2000/78/ЕО — Национално законодателство относно уволнението, съгласно което при изчисляването на срока за предизвестие не се взема предвид периодът на полагане на труд от заетото лице преди навършването от него на 25-годишна възраст — Обосноваване на мярката — Национална правна уредба, която противоречи на директивата — Роля на националния съд)

text:
               13.3.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/4

         Решение на Съда (голям състав) от 19 януари 2010 г. (преюдициално запитване от Landesarbeitsgericht Düsseldorf, Германия) — Seda Kücükdeveci/Swedex GmbH & Co. KG
   (Дело C-555/07) (1)

   (Принцип на недопускане на дискриминация, основана на възраст - Директива 2000/78/ЕО - Национално законодателство относно уволнението, съгласно което при изчисляването на срока за предизвестие не се взема предвид периодът на полагане на труд от заетото лице преди навършването от него на 25-годишна възраст - Обосноваване на мярката - Национална правна уредба, която противоречи на директивата - Роля на националния съд)
   2010/C 63/05
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Landesarbeitsgericht Düsseldorf

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Seda Kücükdeveci

      Ответник: Swedex GmbH & Co. KG

      Предмет

   Преюдициално запитване — Landesarbeitsgericht Düsseldorf (Германия) — Тълкуване на принципа на недопускане на дискриминация, основана на възраст, и тълкуване на Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (ОВ L 303, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 7) — Национално законодателство относно уволнението, с което се въвеждат срокове за предизвестие, които се удължават в зависимост от прослуженото време, без обаче да се взема предвид периодът на полагане на труд от заетото лице преди навършването от него на 25-годишна възраст

      Диспозитив

               1.

               Правото на Съюза, и по-специално конкретизираният от Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите принцип на недопускане на дискриминация, основана на възраст, трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба като разглежданата в главното производство, която предвижда, че периодите на полагане на труд от заетото лице преди навършване от него на 25-годишна възраст не се вземат предвид при изчисляването на срока за предизвестие за уволнение.

               2.

               Националната юрисдикция, която е сезирана със спор между частноправни субекти, е длъжна да осигури спазването на конкретизирания в Директива 2000/78 принцип на недопускане на дискриминация, основана на възраст, като при необходимост не прилага всяка противоречаща разпоредба от националната правна уредба, независимо от упражняването на възможността, с която тя разполага в посочените в член 267, втора алинея от ДФЕС случаи, да отправи преюдициално запитване до Съда на Европейския съюз за тълкуването на този принцип.

      (1)  ОВ C 79, 29.3.2008 г.


title: Дело C-131/14: Решение на Съда (втори състав) от 14 април 2016 г. (преюдициално запитване от Corte suprema di cassazione — Италия) — Malvino Cervati, Società Malvi Sas di Cervati Malvino/Agenzia delle Dogane, Agenzia delle Dogane — Ufficio delle Dogane di Livorno (Преюдициално запитване — Селско стопанство — Обща организация на пазарите — Регламент (ЕО) № 565/2002 — Член 3, параграф 3 — Тарифна квота — Чесън с произход от Аржентина — Вносни лицензии — Непрехвърлимост на правата, произтичащи от вносните лицензии — Заобикаляне — Злоупотреба с право — Условия — Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 — Член 4, параграф 3)

text:
               13.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/5

      Решение на Съда (втори състав) от 14 април 2016 г. (преюдициално запитване от Corte suprema di cassazione — Италия) — Malvino Cervati, Società Malvi Sas di Cervati Malvino/Agenzia delle Dogane, Agenzia delle Dogane — Ufficio delle Dogane di Livorno
      (Дело C-131/14) (1)

      ((Преюдициално запитване - Селско стопанство - Обща организация на пазарите - Регламент (ЕО) № 565/2002 - Член 3, параграф 3 - Тарифна квота - Чесън с произход от Аржентина - Вносни лицензии - Непрехвърлимост на правата, произтичащи от вносните лицензии - Заобикаляне - Злоупотреба с право - Условия - Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 - Член 4, параграф 3))
      (2016/C 211/05)
      Език на производството: италиански

         Запитваща юрисдикция

      Corte suprema di cassazione

         Страни в главното производство

         Жалбоподатели: Malvino Cervati, Società Malvi Sas di Cervati Malvino

         Ответници: Agenzia delle Dogane, Agenzia delle Dogane — Ufficio delle Dogane di Livorno

         в присъствието на: Roberto Cervati

         Диспозитив

      Член 3, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 565/2002 на Комисията от 2 април 2002 година относно метода на управление на тарифните квоти и въвеждане на режим на сертификати за произход за чесън, внасян от трети страни и член 4, параграф 3 от Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 на Съвета от 18 декември 1995 година относно защитата на финансовите интереси на Европейските общности трябва да се тълкуват в смисъл, че поначало допускат схема като разглежданата в главното производство, при която, след като даден оператор, традиционен вносител по смисъла на първия регламент, изчерпал лицензиите си за внос при преференциална ставка, направи поръчка на втори оператор, също традиционен вносител без такива лицензии,

                  —

                  стоката най-напред се продава извън Европейския съюз от свързано с втория оператор дружество на трети оператор, който е нов вносител по смисъла на същия регламент и притежава такива лицензии,

                  —

                  след това тази стока се пуска за свободно обращение в Европейския съюз от третия оператор при условията на преференциалната митническа ставка, после се препродава от този трети оператор на втория, и

                  —

                  накрая се прехвърля от този втори оператор на първия, който така придобива стока, внесена в рамките на предвидената със същия първи регламент тарифна квота, въпреки че не притежава нужната за целта лицензия.

         (1)  ОВ C 194, 24.6.2014 г.


title: Дело C-196/10: Решение на Съда (осми състав) от 14 юли 2011 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Düsseldorf, Германия) — Paderborner Brauerei Haus Cramer KG/Hauptzollamt Bielefeld (Обща митническа тарифа — Комбинирана номенклатура — Тарифно класиране — Позиция 2203 и 2208 — Основа за бира от малц, предназначена за производството на смесена напитка)

text:
               10.9.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/15

         Решение на Съда (осми състав) от 14 юли 2011 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Düsseldorf, Германия) — Paderborner Brauerei Haus Cramer KG/Hauptzollamt Bielefeld
   (Дело C-196/10) (1)

   (Обща митническа тарифа - Комбинирана номенклатура - Тарифно класиране - Позиция 2203 и 2208 - Основа за бира от малц, предназначена за производството на смесена напитка)
   2011/C 269/23
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Finanzgericht Düsseldorf

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Paderborner Brauerei Haus Cramer KG

      Ответник: Hauptzollamt Bielefeld

      Предмет

   Преюдициално запитване — Finanzgericht Düsseldorf — Тълкуване на Комбинираната номенклатура, изменена с Регламент (ЕО) № 2031/2001 на Комисията от 6 август 2001 г. (ОВ L 279, стр. 1) и Регламент (ЕО) № 1832/2002 на Комисията от 1 август 2002 г. (ОВ L 290, стр. 1) — Основа за бира от малц („malt beer base“) с алкохолно съдържание от 14 %, която се произвежда въз основа на варена бира посредством специално третиране, включващо пречистване и ултрафилтрация, и е предназначена за производството на смесена напитка на бирена основа — Класиране в позиция 2203 или в позиция 2208 от Комбинираната номенклатура

      Диспозитив

   Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа, изменен с Регламент (ЕИО) № 2587/91 на Комисията от 26 юли 1991 година, трябва да се тълкува в смисъл, че течност като разглежданата по главното производство, обозначена с наименованието „malt beer base“, с алкохолно съдържание в обемно изражение 14 % и произведена от варена бира, избистрена и впоследствие подложена на ултрафилтриране, с което е намалена концентрацията на съставки като горчиви вещества и протеини, трябва да се класира в позиция 2208 на Комбинираната номенклатура, намираща се в приложение I към посочения регламент съгласно измененията му.

      (1)  ОВ C 161, 19.6.2010 г.


title: Дело C-467/14: Определение на Съда (седми състав) от 7 април 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Bergamo — Италия) — Наказателно производство срещу Chiara Baldo (Преюдициално запитване — Член 99 от Процедурния правилник на Съда — Идентични преюдициални въпроси — Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС — Свобода на установяване — Свободно предоставяне на услуги — Хазартни игри — Национална правна уредба — Реорганизация на системата за концесии чрез времево изравняване на сроковете за концесиите — Нов публичен търг — Концесии със срок, по-кратък от срока на предходните концесии — Безвъзмездно отстъпване на ползването на собствени материални и нематериални активи, които представляват система на управление и събиране на залози — Ограничаване — Императивни съображения от обществен интерес — Пропорционалност)

text:
               25.7.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 270/8

         Определение на Съда (седми състав) от 7 април 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Bergamo — Италия) — Наказателно производство срещу Chiara Baldo
   (Дело C-467/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Член 99 от Процедурния правилник на Съда - Идентични преюдициални въпроси - Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС - Свобода на установяване - Свободно предоставяне на услуги - Хазартни игри - Национална правна уредба - Реорганизация на системата за концесии чрез времево изравняване на сроковете за концесиите - Нов публичен търг - Концесии със срок, по-кратък от срока на предходните концесии - Безвъзмездно отстъпване на ползването на собствени материални и нематериални активи, които представляват система на управление и събиране на залози - Ограничаване - Императивни съображения от обществен интерес - Пропорционалност))
   (2016/C 270/10)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale di Bergamo

      Страна в главното производство

   Chiara Baldo

      Диспозитив

               1)

               Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС, както и принципите на равно третиране и на ефективност трябва да се тълкуват в смисъл, че те допускат национално законодателство относно хазартните игри, като разглежданото в главното производство, което предвижда организирането на нова тръжна процедура, отнасяща се до концесии със срок, по-кратък от този на предоставените по-рано концесии, поради реорганизация на системата чрез времево изравняване на сроковете на концесиите.

               2)

               Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат ограничителна национална разпоредба, като разглежданата в главното производство, която налага на концесионера задължение за безвъзмездно прехвърляне в случай на прекратяване на дейността поради изтичане на срока на концесията ползването на притежавани материални и нематериални активи, които представляват мрежа за управление и събиране на залози, при условие че това ограничение надвишава необходимото за постигането на действително преследваната с тази разпоредба цел, а това следва да се провери от запитващата юрисдикция.

      (1)  ОВ C 448, 15.12.2014 г.


title: Дело T-51/07: Иск, предявен на 22 февруари 2007 г. — Agrar-Invest-Tatschl/Комисия

text:
               28.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 95/45

         Иск, предявен на 22 февруари 2007 г. — Agrar-Invest-Tatschl/Комисия
   (Дело T-51/07)
   (2007/C 95/92)
   Език на производството: немски
   Страни

      Ищец: Agrar-Invest-Tatschl GmbH (St. Andrä im Lavanttal, Австрия) [представители: адв. O. Wenzlaff]

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени член 1, параграф 2 и член 1, параграф 3 от Решение на ответника от 4 декември 2006 г., С (2006) 5789 окончателен (REC 05/05),

               —

               да се задължи ответникът да приеме решение, че вносните сборове в размер на 110 937,60 EUR за извършвания от ищеца от 26 юни 2002 г. насам внос на захар с произход от Хърватия, които са предмет на направеното от Република Австрия на 10 юни 2005 г. искане, не подлежат на последващо вземане под отчет,

               —

               ако горното искане не бъде уважено, при условията на евентуалност, да се задължи ответникът да приеме решение, че вносните сборове в размер на 110 937,60 EUR за извършвания от ищеца от 26 юни 2002 г. насам внос на захар с произход от Хърватия, които са предмет на направеното от Република Австрия на 10 юни 2005 г. искане, се опрощават.

               —

               да се осъди Комисията на Европейските общности да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи
   Ищецът оспорва Решение на Комисията С(2006) 5789 окончателен от 4 декември 2006 г., с което се установява, че от една страна, последващото вземане под отчет не е обосновано за определена сума от вносни сборове и че, от друга страна, то е обосновано за друга сума, както и че в един конкретен случай не е обосновано опрощаването на тези сборове от Република Австрия (искане на Република Австрия).
   В това решение с адресат Република Австрия, Комисията, при прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 (1) (наричан по-нататък „Митнически кодекс на Общност[та]“), както и на Регламент (ЕИО) № 2454/93 (2), е стигнала до заключението, че не следва да се приеме, че вносните сборове в размер на 110 937,60 EUR за процедурите по внос от страна на ищеца не подлежат на последващо вземане под отчет и че не е обосновано опрощаването на тези вносни сборове.
   В подкрепа на иска си ищецът твърди, че оспорваното решение е неправомерно, тъй като са изпълнени предпоставките, за да не бъде извършено последващото вземане под отчет съгласно член 220, параграф 2, буква б) от Митнически кодекс на Общност[та], съответно за да бъдат опростени наложените впоследствие вносни сборове съгласно член 239 от Митнически кодекс на Общност[та].

      (1)  Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 г. относно създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 302, стр. 1).

      (2)  Регламент (ЕО) № 2454/93 на Съвета от 2 юли 1993 г. за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета относно създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 253, стр. 1).


title: Дело T-447/07: Определение на Общия съд от 19 октомври 2011 г. — Scovill Fasteners/Комисия

text:
               10.12.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 362/21

         Определение на Общия съд от 19 октомври 2011 г. — Scovill Fasteners/Комисия
   (Дело T-447/07) (1)

   2011/C 362/32
   Език на производството: английски
   Председателят на първи състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 37, 9.2.2008 г.


title: Дело C-479/12: Преюдициално запитване, отправено от des Bundesgerichtshof (Германия) на 25 октомври 2012 г. — H. Gautzsch Großhandel GmbH & Co. KG/Münchener Boulevard Möbel Joseph Duna GmbH

text:
               2.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 32/3

         Преюдициално запитване, отправено от des Bundesgerichtshof (Германия) на 25 октомври 2012 г. — H. Gautzsch Großhandel GmbH & Co. KG/Münchener Boulevard Möbel Joseph Duna GmbH
   (Дело C-479/12)
   2013/C 32/03
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesgerichtshof

      Страни в главното производство

      Ответник и жалбоподател в ревизионното производство: H. Gautzsch Großhandel GmbH & Co. KG

      Ищец и ответник в ревизионното производство: Münchener Boulevard Möbel Joseph Duna GmbH

      Преюдициални въпроси

               1.

               Следва ли член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 6/2002 (1) да се тълкува в смисъл, че даден промишлен дизайн е могъл по разумен начин да стане известен в редовната бизнес практика на специализираните среди от съответния сектор, действащи в рамките на Съюза, когато на търговците са раздадени изображения на промишления дизайн?

               2.

               Следва ли член 7, параграф 1, първо изречение от Регламент (ЕО) № 6/2002 да се тълкува в смисъл, че макар да е станал достъпен на трети лица без изрично или мълчаливо да е поставяно условие за поверителност, даден промишлен дизайн не е могъл по разумен начин да стане известен в редовната бизнес практика на специализираните среди от съответния сектор, действащи в рамките на Съюза, когато

                           а)

                           той е станал достъпен само на едно-единствено предприятие от специализираните среди, или

                           б)

                           е изложен в изложбено помещение на предприятие в Китай, което се намира извън обсега на обичайното наблюдение на пазара?

               3.

                           а)

                           Следва ли член 19, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 6/2002 да се тълкува в смисъл, че притежателят на нерегистриран промишлен дизайн носи тежестта на доказване, че използването се оспорва, поради това че е резултат на копиране на защитения промишлен дизайн?

                           б)

                           При утвърдителен отговор на въпрос 3, буква а):
                           Обръща ли се доказателствената тежест, или възникват ли облекчения при доказването в полза на притежателя на нерегистрирания промишлен дизайн, ако между промишления дизайн и оспорваното използване съществуват съществени съвпадения?

               4.

                           а)

                           Искът по член 19, параграф 2 и член 89, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 6/2002 за преустановяване на нарушение на нерегистриран промишлен дизайн на Общността подлежи ли на погасяване по давност (Verjährung)?

                           б)

                           При утвърдителен отговор на въпрос 4, буква а):
                           Погасяването по давност от правото на Съюза ли се урежда и евентуално от коя разпоредба?

               5.

                           а)

                           Искът по член 19, параграф 2 и член 89, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 6/2002 за преустановяване на нарушение на нерегистриран промишлен дизайн на Общността отпада ли поради неупражняване (Verwirkung)?

                           б)

                           При утвърдителен отговор на въпрос 5, буква а):
                           Отпадането поради неупражняване от правото на Съюза ли се урежда и евентуално от коя разпоредба?

               6.

               Следва ли член 89, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕО) № 6/2002 да се тълкува в смисъл, че към предявени в рамките на Съюза искове за унищожаване, предоставяне на информация и обезщетение за вреди поради нарушение на нерегистриран промишлен дизайн се прилага правото на държавите членки, в които са извършени нарушенията?

      (1)  Регламент (ЕО) № 6/2002 на Съвета от 12 декември 2001 година относно промишления дизайн на Общността (ОВ L 3, 5.1.2002 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 33, стр. 70).


title: Дело C-65/12: Преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия) на 8 февруари 2012 г. — Leidseplein Beheer BV и др.; други страни: Red Bull GmbH и др.

text:
               28.4.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 126/5

         Преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия) на 8 февруари 2012 г. — Leidseplein Beheer BV и др.; други страни: Red Bull GmbH и др.
   (Дело C-65/12)
   2012/C 126/10
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hoge Raad der Nederlanden

      Страни в главното производство

      Касатори: Leidseplein BV, H.J.M. de Vries

      Ответници по касационната жалба: Red Bull GmbH, Red Bull Nederland BV

      Преюдициален въпрос

   Член 5, параграф 2 от Директива 89/104/ЕИО (1) следва ли да се тълкува в смисъл, че основателна причина по смисъла на тази разпоредба може да е налице и тогава, когато знакът, идентичен или сходен на марката с репутация, е бил добросъвестно използван от засегнатото/засегнатите трето лице/трети лица още преди тази марка да бъде заявена за регистрация?

      (1)  Първа Директива 89/104/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно марките (ОВ L 40, 1989 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 92).


title: Дело T-248/16: Жалба, подадена на 19 май 2016 г. — Walfood/EUIPO — Romanov Holding (CHATKA)

text:
               25.7.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 270/52

         Жалба, подадена на 19 май 2016 г. — Walfood/EUIPO — Romanov Holding (CHATKA)
   (Дело T-248/16)
   (2016/C 270/59)
   Език на жалбата: френски

      Страни

      Жалбоподател: Walfood SA (Люксембург, Люксембург) (представител: E. Cornu, avocat)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Romanov Holding, SL (La Moraleja, Испания)

      Данни за производството пред EUIPO

      Притежател на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: Фигуративна марка на Европейския съюз със словния елемент „CHATKA“ — марка на Европейския съюз № 943670

      Производство пред EUIPO: Производство за обявяване на недействителност

      Обжалвано решение: Решение на пети апелативен състав на EUIPO от 21 март 2016 г. по преписка R 150/2015-5

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 57, параграфи 2 и 3 от Регламент № 207/2009.