               16.6.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 176/10

         Искане от Verwaltungsgerichtshof des Fürstentums Liechtenstein за консултативно становище от Съда на ЕАСТ от 14 февруари 2011 г. по делото „Arnulf Clauder“
   (Дело E-4/11)
   2011/C 176/08
   С писмо от 14 февруари 2011 г. до Съда на ЕАСТ бе изпратено искане от Verwaltungsgerichtshof des Fürstentums Liechtenstein (административния съд на Княжество Лихтенщайн), получено в Съда на 16 февруари 2011 г., за консултативно становище по делото „Arnulf Clauder“ по следните въпроси:

               1.

               Означават ли разпоредбите на Директива 2004/38/ЕО, и по-специално член 16, параграф 1 във връзка с член 7, параграф 1, че гражданин на Съюза, който има право на постоянно пребиваване, който е пенсионер и получава социални плащания в приемащата държава–членка, може да кандидатства за право на събиране на семейството, дори когато членът на семейството също ще кандидатства за социални плащания?

               2.

               От значение ли е за отговора на въпрос 1 дали гражданинът на Съюза с право на постоянно пребиваване е бил нает или самонает в приемащата държава-членка преди да достигне пенсионна възраст?

               3.

               От значение ли е за отговора на въпрос 1 дали членът на семейството ще бъде нает или самонает в приемащата държава-членка и при все това ще кандидатства за социални плащания?


title: Дело C-114/10: Преюдициално запитване, отправено от Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Белгия) на 3 март 2010 г. — Belpolis Benelux SA/Belgische Staat

text:
               22.5.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 134/22

         Преюдициално запитване, отправено от Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Белгия) на 3 март 2010 г. — Belpolis Benelux SA/Belgische Staat
   (Дело C-114/10)
   2010/C 134/33
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Rechtbank van eerste aanleg te Brussel

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Belpolis Benelux SA

      Ответник: Belgische Staat

      Преюдициални въпроси

               1.

               Не допуска ли общностното право и по-конкретно принципът на свободно предоставяне на услуги, залегнал в член 56 от ДФЕС, правила като установените в членове 1 и 1а от Белгийския кралски указ № 20 от 20 юли 1970 г., съгласно които намаленият размер на ДДС (6 %) може да се прилага за строителни дейности само ако доставчикът на услугата е регистриран в Белгия в качеството му на търговец в съответствие с членове 400 и 401 от Wetboek van Inkomstenbelastingen (Белгийски кодекс за данъка върху доходите) от 1992 г.?

               2.

               Нарушават ли разпоредбите, съдържащи се в членове 1 и 1а от Белгийския кралски указ № 20 от 20 юли 1970 г., принципа на данъчен неутралитет и/или общия принцип на общностното право на равно третиране, позволявайки намаленият размер на ДДС (6 %), предвиден за строителни дейности, да се прилага само ако доставчикът на услугата е регистриран в Белгия в качеството му на търговец в съответствие с членове 400 и 401 от Белгийски кодекс за данъка върху доходите от 1992 г.?


title: Дело F-31/12: Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 3 май 2016 г. — Noël/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Пенсии — Член 11, параграф 2 от приложение VIII към Правилника — Право на пенсия, придобито преди постъпването на длъжност в Съюза, по национална пенсионна схема — Прехвърляне към пенсионната схема на Съюза — Първоначално предложение за признаване на години осигурителен стаж за пенсия, направено от ОН и прието от заинтересованото лице — Оттегляне на това предложение — Ново предложение за признаване на години осигурителен стаж за пенсия, изчислено въз основа на общите разпоредби за прилагане — Възражение за недопустимост — Понятие за увреждащ акт — Член 83 от Процедурния правилник)

text:
               20.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 222/41

         Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 3 май 2016 г. — Noël/Комисия
   (Дело F-31/12) (1)

   ((Публична служба - Длъжностни лица - Пенсии - Член 11, параграф 2 от приложение VIII към Правилника - Право на пенсия, придобито преди постъпването на длъжност в Съюза, по национална пенсионна схема - Прехвърляне към пенсионната схема на Съюза - Първоначално предложение за признаване на години осигурителен стаж за пенсия, направено от ОН и прието от заинтересованото лице - Оттегляне на това предложение - Ново предложение за признаване на години осигурителен стаж за пенсия, изчислено въз основа на общите разпоредби за прилагане - Възражение за недопустимост - Понятие за увреждащ акт - Член 83 от Процедурния правилник))
   (2016/C 222/53)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Marc Noël (Bergen, Нидерландия) (представители: първоначално D. de Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal и S. Orlandi, avocats, впоследствие D. de Abreu Caldas, J.-N. Louis и S. Orlandi, avocats, и накрая, J.-N. Louis, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално D. Martin и J. Baquero Cruz, впоследствие J. Currall и G. Gattinara, впоследствие G. Gattinara, и, накрая, G. Gattinara и Mme F. Simonetti)

      Предмет

   Искане за отмяна на решенията за прехвърляне на пенсионните права, придобити преди постъпването на длъжност в Комисията, въз основа на преизчисленото предложение на PMO

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2)

               Осъжда г-н Marc Noël да понесе направените от Европейската комисия съдебни разноски, както и собствените си такива.

      (1)  ОВ C 133 от 5.5.2012 г., стр. 31.


title: Дело C-408/14: Решение на Съда (трети състав) от 10 септември 2015 г. (преюдициално запитване от Tribunal du travail de Bruxelles — Белгия) — Aliny Wojciechowski/Office national des pensions (ONP) (Преюдициално запитване — Пенсионирано длъжностно лице на Европейския съюз, което, преди да постъпи на служба, е работило като наето лице в държавата членка, в която е разпределено — Право на пенсия съгласно националната пенсионна схема за наетите лица — Единица осигурителен стаж — Отказ да се изплаща пенсията за осигурителен стаж и възраст на наето лице — Принцип на лоялно сътрудничество)

text:
               3.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 363/17

         Решение на Съда (трети състав) от 10 септември 2015 г. (преюдициално запитване от Tribunal du travail de Bruxelles — Белгия) — Aliny Wojciechowski/Office national des pensions (ONP)
   (Дело C-408/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Пенсионирано длъжностно лице на Европейския съюз, което, преди да постъпи на служба, е работило като наето лице в държавата членка, в която е разпределено - Право на пенсия съгласно националната пенсионна схема за наетите лица - Единица осигурителен стаж - Отказ да се изплаща пенсията за осигурителен стаж и възраст на наето лице - Принцип на лоялно сътрудничество))
   (2015/C 363/20)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal du travail de Bruxelles

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Aliny Wojciechowski

      Ответник: Office national des pensions (ONP)

      Диспозитив

   Член 4, параграф 3 ДЕС във връзка с Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз, приет с Регламент (ЕИО, Евратом, ЕОВС) № 259/68 на Съвета от 29 февруари 1968 година за установяване на Правилник за длъжностните лица и Условия за работа на другите служители на Европейските общности и установяване на специални мерки, временно приложими за длъжностни лица на Комисията, изменен с Регламент (ЕС, Евратом) № 1080/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 г., трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска правна уредба на държава членка като процесната в главното производство, която може да доведе до намаление или до отказ на пенсията за осигурителен стаж и възраст, която е дължима на наето лице, гражданин на тази държава членка, по силата на направените от него в съответствие със законодателството на същата държава членка престации, когато сборът на годините натрупан от този работник осигурителен стаж като наето лице в посочената държава членка и като разпределено в същата държава членка длъжностно лице на Европейския съюз надхвърля единицата осигурителен стаж от 45 години, залегнала в споменатата уредба, доколкото поради метода за изчисляване на дробта, която отразява размера на дължимата от Съюза пенсия, това намаление е по-голямо от намалението, което щеше да бъде приложено, ако целият осигурителен стаж на посочения работник бе като наето лице във въпросната държава членка.

      (1)  ОВ C 421, 24.11.2014 г.


title: Дело T-126/08: Определение на Първоинстанционния съд от 10 февруари 2009 г. — Okalux/СХВП — Ondex (ONDACELL) (Марка на Общността — Процедура по възражение — Неплащане на таксата за възражението — Решение, с което се приема, че възражението не е било подадено — Жалба, явно лишена от всякакво правно основание)

text:
               4.4.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 82/24

         Определение на Първоинстанционния съд от 10 февруари 2009 г. — Okalux/СХВП — Ondex (ONDACELL)
   (Дело T-126/08) (1)

   (Марка на Общността - Процедура по възражение - Неплащане на таксата за възражението - Решение, с което се приема, че възражението не е било подадено - Жалба, явно лишена от всякакво правно основание)
   (2009/C 82/43)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: Okalux GmbH (Marktheidenfeld, Германия) (представител: M. Beckensträter, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: G. Schneider)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Ondex SAS (Chevigny-Saint-Sauveur, Франция)
   Предмет
   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 22 януари 2008 г. (преписка R 1384/2007-4) относно процедура по възражение между Okalux GmbH и Ondex SAS.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Okalux GmbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 116, 9.5.2008 г.


title: Дело C-299/08: Иск, предявен на 4 юли 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Френска република

text:
               25.10.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 272/7

         Иск, предявен на 4 юли 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Френска република
   (Дело C-299/08)
   (2008/C 272/08)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: G. Rozet и D. Kukovec)

      Ответник: Френска република
   Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като е приела и оставила в сила членове 73 и 74-IV от Code des marchés publics (Закон за обществените поръчки), приет с Декрет № 2006-975 от 1 август 2006 г., доколкото тези разпоредби предвиждат процедура за възлагане на определящи поръчки, която позволява на възлагащия орган да възложи поръчка за изпълнение (на услуги, доставки или строителство) на един от титулярите на първоначалните определящи поръчки без ново конкурентно възлагане или при конкурентно възлагане, ограничено до тези титуляри, Френската република не е изпълнила задълженията си по членове 2, 28 и 31 от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги (1),

               —

               да се осъди Френската република да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   С иска си Комисията упреква ответника, че дава възможност за възлагане на обществени поръчки по взаимно съгласие или при ограничена конкуренция в случаи, които не са предвидени в Директива 2004/18/ЕО. Като установила разлика между определящите поръчки и поръчките за изпълнение и като дала възможност при определени условия последните поръчки да се възлагат на един от титулярите на първоначалните определящи поръчки без ново конкурентно възлагане или най-малкото при конкурентно възлагане, ограничено само до тези титуляри, френската правна уредба всъщност не била в съответствие с основните принципи на равенство и прозрачност, на които се основава Директива 2004/18/ЕО. Според Комисията по правило не е възможно предметът и критериите за възлагане на поръчка за изпълнение да се определят с точност към момент, когато самият проект още не е определен. Определящата поръчка и поръчката за изпълнение били две съвсем отделни поръчки, всяка със собствен предмет и критерии за възлагане, и поради тези съображения за всяка от тях трябвало да се спазват разпоредбите на Директива 2004/18/ЕО.

      (1)  ОВ L 134, стр. 114; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 116 и поправка в ОВ L 182, 2008 г., стр. 282.


title: Дело C-604/15 P: Определение на Съда (пети състав) от 12 юли 2016 г. — Ana Pérez Gutiérrez/Европейска комисия (Обжалване — Процедурен правилник на Съда — Член 181 — Извъндоговорна отговорност на Европейския съюз — Обществено здраве — Предлагани от Комисията снимки като предупреждения относно здравето, които следва да присъстват на опаковките на тютюневите изделия — Неразрешено използване на образа на починало лице)

text:
               19.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 343/15

         Определение на Съда (пети състав) от 12 юли 2016 г. — Ana Pérez Gutiérrez/Европейска комисия
   (Дело C-604/15 P) (1)

   ((Обжалване - Процедурен правилник на Съда - Член 181 - Извъндоговорна отговорност на Европейския съюз - Обществено здраве - Предлагани от Комисията снимки като предупреждения относно здравето, които следва да присъстват на опаковките на тютюневите изделия - Неразрешено използване на образа на починало лице))
   (2016/C 343/23)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Ana Pérez Gutiérrez (представител: J. Soler Puebla, abogado)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: J. Baquero Cruz и J. Tomkin)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда г-жа Ana Pérez Gutiérrez да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 38, 1.2.2016 г.


title: Дело C-351/13: Жалба, подадена на 25 юни 2013 г. — Европейска комисия/Република Гърция

text:
               7.9.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 260/27

         Жалба, подадена на 25 юни 2013 г. — Европейска комисия/Република Гърция
   (Дело C-351/13)
   2013/C 260/48
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Жалбоподател: Европейска комисия (представители: A. Markoulli и B. Schima)

      Ответник: Република Гърция

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да обяви, че като не е гарантирала, че считано от 1 януари 2012 г. кокошките носачки ще престанат да се отглеждат в неуголемени клетки, Република Гърция е нарушила задълженията си, произтичащи от член 3 и член 5, параграф 2 от Директива 1999/74/ЕО (1) на Съвета от 19 юли 1999 година за установяване на минимални изисквания за защитата на кокошки носачки,

               —

               да се осъди Република Гърция да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Член 5, параграф 2 от Директива 1999/74/ЕО забранява, считано от 1 януари 2012 г., отглеждането на кокошки носачки в неуголемени клетки. Освен това член 3 от Директива 1999/74/ЕО предвижда, че държавите членки гарантират, че собствениците и гледачите на кокошките носачки прилагат единствено разрешените в директивата системи за отглеждане.
   Комисията обръща внимание на държавите членки относно произтичащите задължения да се съобразят с посочените по-горе разпоредби на Директивата до 2011 г. От предоставените от Република Гърция данни е видно, че значителен брой собственици и гледачи на ферми с кокошки носачки не биха могли да се приведат в съответствие със задълженията им, произтичащи от Директива 1999/74/ЕО, в предвидения в Директивата срок за въвеждане.
   От предоставените данни от Република Гърция в хода на досъдебната процедура, както и от по-новите актуализации на тези данни е видно, че Република Гърция все още не предприела действия за привеждане в съответствие със задълженията, произтичащи от член 3 и член 5, параграф 2 от Директива 1999/74/ЕО.

      (1)  ОВ L 203, стр. 53; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 29, стр. 74.


title: Дело C-288/13 P: Жалба, подадена на 27 май 2013 г. от Rütgers Germany GmbH, Rütgers Belgium NV, Deza, a.s., Industrial Química del Nalón, SA, Bilbaína de Alquitranes, SA срещу решението, постановено от Общия съд (седми разширен състав) на 7 март 2013 г. по дело T-94/10, Rütgers Germany GmbH и др./Европейска агенция по химикалите (ECHA)

text:
               31.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/16

         Жалба, подадена на 27 май 2013 г. от Rütgers Germany GmbH, Rütgers Belgium NV, Deza, a.s., Industrial Química del Nalón, SA, Bilbaína de Alquitranes, SA срещу решението, постановено от Общия съд (седми разширен състав) на 7 март 2013 г. по дело T-94/10, Rütgers Germany GmbH и др./Европейска агенция по химикалите (ECHA)
   (Дело C-288/13 P)
   2013/C 252/24
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Rütgers Germany GmbH, Rütgers Belgium NV, Deza, a.s., Industrial Química del Nalón, SA, Bilbaína de Alquitranes, SA (представител: K. Van Maldegem, avocat)

      Друга страна в производството: Европейска агенция по химикалите (ECHA)

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите молят Съда:

               —

               да отмени решението на Общия съд по дело T-94/10, и

               —

               да отмени Решение ED/68/2009 на Европейската агенция по химикалите (ECHA) (наричано по-нататък „обжалваното решение“), с което антраценовото масло е идентифицирано като вещество, което следва да бъде включено в списъка на кандидат-веществата в съответствие с член 59 от Регламент (ЕО) № 1907/2006 (REACH) (1), или

               —

               при условията на евентуалност, да върне делото на Общия съд за ново разглеждане на подадената от жалбоподателите жалба за отмяна, и

               —

               да осъди ответника да заплати всички съдебни разноски (включително разноските по производството пред Общия съд).

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателите твърдят, че Общият съд е нарушил общностното право, като е отхвърлил жалбата им за частична отмяна на обжалваното решение. Жалбоподателите твърдят по-специално, че Общият съд е допуснал редица грешки при тълкуване на приложимата за тях правна уредба. Вследствие на това той допуснал редица грешки при прилагане на правото, и по-конкретно като заключил, че:

               —

               по делото се налага преценка на сложни факти от научен и технически характер и не е допусната явна грешка при идентифицирането на антраценовото масло като притежаващо свойствата на УБТВ и на МУМБВ въз основа на негови съставки в концентрация от най-малко 0,1 %,

               —

               съставките не трябва да бъдат идентифицирани индивидуално като притежаващи свойствата на УБТВ или на МУМБВ с отделно решение на ECHA, прието след извършване на задълбочен анализ в това отношение,

               —

               не е налице нарушение на член 59, параграф 3 и на приложение XV към REACH поради непосочване на данни за алтернативните вещества в изготвеното съгласно това приложение досие, и

               —

               не е налице нарушение на принципа на равно третиране.

         По тези съображения жалбоподателите смятат, че решението на Общия съд по дело T-94/10 и обжалваното решение трябва да бъдат отменени.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 година относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH), за създаване на Европейска агенция по химикали, за изменение на Директива 1999/45/ЕО и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 793/93 на Съвета и Регламент (ЕО) № 1488/94 на Комисията, както и на Директива 76/769/ЕИО на Съвета и директиви 91/155/ЕИО, 93/67/ЕИО, 93/105/ЕО и 2000/21/ЕО на Комисията (ОВ L 396, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 60, стр. 3 и поправки в L 36/84 от 5.2.2009 г. и L 118/89 от 12.5.2010 г.)


title: Дело C-226/15 P: Решение на Съда (четвърти състав) от 21 юли 2016 — Apple and Pear Australia Ltd, Star Fruits Diffusion/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост, Carolus C. BVBA (Обжалване — Марка на Европейския съюз — Заявка за словна марка на Европейския съюз „English pink“ — Възражение на притежателя на словната марка „PINK LADY“ и на фигуративните марки, съдържащи словните елементи „Pink Lady“ — Отхвърляне на възражението — Решение на Съд за марките на Европейския съюз — Изменение — Сила на пресъдено нещо)

text:
               19.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 343/7

         Решение на Съда (четвърти състав) от 21 юли 2016 — Apple and Pear Australia Ltd, Star Fruits Diffusion/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост, Carolus C. BVBA
   (Дело C-226/15 P) (1)

   ((Обжалване - Марка на Европейския съюз - Заявка за словна марка на Европейския съюз „English pink“ - Възражение на притежателя на словната марка „PINK LADY“ и на фигуративните марки, съдържащи словните елементи „Pink Lady“ - Отхвърляне на възражението - Решение на Съд за марките на Европейския съюз - Изменение - Сила на пресъдено нещо))
   (2016/C 343/09)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: Apple and Pear Australia Ltd, Star Fruits Diffusion (представители: T. de Haan, avocat, P. Péters, advocaat)

      Други страни в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: J. Crespo Carrillo), Carolus C. BVBA

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Apple and Pear Australia Ltd и Star Fruits Diffusion да заплатят съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 254, 3.8.2015 г.


title: Дело C-16/10: Преюдициално запитване, отправено от Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) на 11 януари 2010 г. — The Number Ltd, Conduit Enterprises Ltd/Office of Communications и British Telecommunications PLC

text:
               13.3.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/40

         Преюдициално запитване, отправено от Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) на 11 януари 2010 г. — The Number Ltd, Conduit Enterprises Ltd/Office of Communications и British Telecommunications PLC
   (Дело C-16/10)
   2010/C 63/63
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: The Number Ltd, Conduit Enterprises Ltd

      Ответници: Office of Communications и British Telecommunications PLC

      Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли предоставеното на държавите членки правомощие по член 8, параграф 1 от Директива 2002/22/ЕО (1) (Директивата за универсалната услуга) във връзка с член 8 от Директива 2002/21/ЕО (2) (Рамковата директива), с член 3, параграф 2 и член 6, параграф 2 от Директива 2002/20/ЕО (3) (Директивата за разрешение), с член 3, параграф 2 от Директивата за универсалната услуга, както и с други релевантни разпоредби на общностното право, а именно правомощието да определят едно или повече предприятия, за да гарантират предоставяне на универсалната услуга или на различните елементи от универсалната услуга, посочена в членове 4, 5, 6, 7 и член 9, параграф 2 от Директивата за универсалната услуга, да се тълкува в смисъл, че:

                           а)

                           държавата членка може да възложи на определеното на основание на тази разпоредба предприятие единствено конкретни задължения, които изискват от предприятието самò да предоставя на крайните потребители универсалната услуга или елемента от нея, за който е определено, или

                           б)

                           държавата членка може да възложи на определеното на основание на тази разпоредба предприятие най-ефективните, подходящи и пропорционални според нея конкретни задължения с оглед на целта да се гарантира предоставянето на универсалната услуга или на съответния елемент от нея на крайните потребители, независимо дали тези задължения изискват от определеното предприятие самò да предоставя универсалната услуга или съответния елемент от нея на крайните потребители?

               2.

               Когато предприятието е определено на основание на член 8, параграф 1 от Директивата за универсалната услуга във връзка с член 5, параграф 1, буква б) от същата (комплексна телефонна справочна услуга), без от него да се изисква да предоставя такава услуга пряко на крайните потребители, посочените в първия въпрос разпоредби във връзка също с член 3, параграф 2 от Директивата за универсалната услуга дават ли право на държавите членки да възлагат на определеното предприятие следните конкретни задължения:

                           а)

                           да поддържа и актуализира комплексна база данни с информация за абонатите;

                           б)

                           да дава достъп до редовно актуализираното съдържание на комплексна база данни с информация за абонатите в подлежащ на машинна обработка формат на всяко лице, което иска да предоставя публични справочни услуги или указатели (независимо дали това лице възнамерява да предоставя комплексна справочна услуга на крайни потребители); и

                           в)

                           да предоставя базата данни при условия, които са справедливи, обективни, разходоориентирани и недискриминационни за съответното лице?

      (1)  Директива 2002/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно универсалната услуга и правата на потребителите във връзка с електронните съобщителни мрежи и услуги (Директива за универсалната услуга) (ОВ L 108, стр. 51; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 35, стр. 213).

      (2)  Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги (Рамкова директива) (ОВ L 108, стр. 33; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 35, стр. 195).

      (3)  Директива 2002/20/ЕO на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно разрешението на електронните съобщителни мрежи и услуги („Директива за разрешение“) (ОВ L 108, стр. 21; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 35, стр. 183).


title: Дело T-636/16: Жалба, подадена на 5 септември 2016 г. — Starbucks и Starbucks Manufacturing Emea/Комисия

text:
               12.12.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 462/25

         Жалба, подадена на 5 септември 2016 г. — Starbucks и Starbucks Manufacturing Emea/Комисия
   (Дело T-636/16)
   (2016/C 462/32)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Starbucks Corp. (Сиатъл, Вашингтон, Съединени щати) и Starbucks Manufacturing Emea BV (Амстердам, Нидерландия) (представители: S. Verschuur, M. Petite и M-A. Stroungi, lawyers)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени членове 1—4 от Решение от 21 октомври 2015 г. относно държавна помощ SA.38374 (2014/C ex 2014/NN), предоставена от Нидерландия на Starbucks (наричано по-нататък „спорното решение“);

               —

               при условията на евентуалност, да отмени член 2, параграф 1 от спорното решение; и

               —

               да осъди Комисията да заплати разноските по това производство.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат три основания.

               1.

               Първото основание — Комисията нарушава член 107, параграф 1 ДФЕС, допускайки съществена грешка при прилагане на правото и явна грешка в преценката, когато тълкува и прилага референтната рамка за да прецени дали APA (Advanced Pricing Agreement) предоставя селективно предимство.

               2.

               Второто основание — Комисията нарушава член 107, параграф 1 ДФЕС, когато неправилно установява, че APA предоставя предимство, като по този начин допуска различни явни фактически грешки и грешки в преценката, не провежда надлежно и безпристрастно проучване и не посочва достатъчно мотиви.

               3.

               Третото основание — Комисията нарушава член 16 от Регламент (ЕС) 2015/1589 (1), тъй като определя неправилно размера на предполагаемата помощ, като с това допуска грешка при прилагане на правото и явна грешка в преценката.

      (1)  Регламент (ЕС) 2015/1589 на Съвета от 13 юли 2015 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 108 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ОВ L 248, 2015 г., стр. 9).


title: Дело T-252/10 R: Определение на председателя на Общия съд от 29 юли 2010 г. — Cross Czech/Комисия (Обезпечително производство — Шеста рамкова програма за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности — Писмо, с което се потвърждават изводите от финансов одит — Молба за спиране на изпълнението — Неспазване на изискванията за форма — Недопустимост)

text:
               25.9.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 260/14

         Определение на председателя на Общия съд от 29 юли 2010 г. — Cross Czech/Комисия
   (Дело T-252/10 R)
   (Обезпечително производство - Шеста рамкова програма за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности - Писмо, с което се потвърждават изводите от финансов одит - Молба за спиране на изпълнението - Неспазване на изискванията за форма - Недопустимост)
   2010/C 260/19
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Cross Czech a.s. (Прага, Чешка република) (представител: T. Schollaert, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: R. Lyal и W. Roels)

      Предмет

   Молба за спиране на изпълнението на писмото на Комисията от 12 март 2010 г., с което се потвърждават изводите от одита на извлеченията за разходи, представени от жалбоподателя за периода от 1 февруари 2005 г. до 30 април 2008 г. относно проектите eMapps.com, CEEC IST NET и Transfer-East

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля искането за допускане на обезпечение.

               2.

               Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело T-311/16: Жалба, подадена на 21 юни 2016 г. — Siemens Industry Software/Комисия

text:
               22.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 305/41

         Жалба, подадена на 21 юни 2016 г. — Siemens Industry Software/Комисия
   (Дело T-311/16)
   (2016/C 305/56)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Siemens Industry Software (Лювен, Белгия) (представители: H. Gilliams и J. Bocken, lawyers)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение на Комисията от 11 януари 2016 г. относно схемата за държавна помощ под формата на освобождаване на свръхпечалбата SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN), прилагана от Кралство Белгия,

               —

               при условията на евентуалност, да отмени членове 2—4 от Решението,

               —

               във всеки случай да отмени членове 2—4 от Решението в частта, в която а) изискват възстановяване от субекти, различни от тези, на които е издадено „предварително данъчно постановление относно свръхпечалбата“ съгласно даденото в Решението определение, и б) изискват възстановяването на сума, равна на данъчните икономии на получателя, без да позволяват на Белгия да отчете извършена от друга данъчна администрация действителна корекция в посока увеличение,

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири основания.

               1.

               Първото основание е изведено от явна грешка в преценката, превишаване на правомощията и липса на надлежни мотиви в частта, в която в Решението на Комисията от 11 януари 2016 г. относно схемата за държавна помощ под формата на освобождаване на свръхпечалбата SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN), прилагана от Кралство Белгия, се твърди, че е налице схема за помощ.

               2.

               Второто основание е изведено от твърдяно нарушение на член 107 ДФЕС, на задължението за мотивиране, както и от явна грешка в преценката в частта, в която обжалваното решение определя предполагаемата схема като избирателна мярка.

               3.

               Третото основание е изведено от твърдяно нарушение на член 107 ДФЕС и явна грешка в преценката в частта, в която в обжалваното решение се твърди, че предполагаемата схема предоставя предимство.

               4.

               Четвъртото основание е изведено от твърдяно нарушение на член 107 ДФЕС, нарушение на оправданите правни очаквания, явна грешка в преценката, превишаване на правомощията и липса на надлежни мотиви в частта, в която в обжалваното решение се изисква от Белгия да възстанови помощта.


title: Дело T-237/07: Иск, предявен на 27 юни 2007 г. — CityLine Hungary/Комисия на Европейските общности

text:
               8.9.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/41

         Иск, предявен на 27 юни 2007 г. — CityLine Hungary/Комисия на Европейските общности
   (Дело T-237/07)
   (2007/C 211/78)
   Език на производството: унгарски
   Страни

      Ищец: CityLine Hungary Kft. (Vecsés, Унгария) (представители: Menyhei Á., ügyvéd)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени член 2в, параграф 1 от Регламент № 375/2007 на Комисията от 30 март 2007 година, публикуван в Официален вестник на Европейския съюз от 4 април 2007 г., и

               —

               да се осъди ответника да заплати всички съдебни разноски, включително и адвокатските хонорари.

         Правни основания и основни доводи
   Ищецът оспорва член 2в, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1702/2003 в неговата редакция, изменена с Регламент (ЕО) № 375/2007 (1). Този член урежда продължителността на експлоатацията на определени въздухоплавателни средства, регистрирани в държавите-членки.
   Ищецът, който се занимава с въздушен транспорт на различни стоки, твърди, че оспорваните разпоредби от Регламент № 375/2007 го засягат пряко и индивидуално.
   В подкрепа на своя иск ищецът изтъква, че член 2в от Регламент № 375/2007 нарушава общия принцип на правна сигурност. Според ищеца оспорваният регламент поставя експлоатацията на въздухоплавателните средства в зависимост от минало събитие, в частност, той изисква регистрацията да е била осъществена преди присъединяването на въпросната държава-членка към Европейския съюз, което обстоятелство очевидно не е било предвидимо в настоящия случай от засегнатите лица.
   Ищецът изтъква също, че оспорваният член от Регламент № 375/2007 нарушава установения в член 5 ЕО принцип на пропорционалността. В тази връзка ищецът твърди, че оспорваната разпоредба представлява диспропорционално ограничение за лицата, чийто въздухоплавателни средства са били регистрирани в дадена държава-членка след присъединяването. Според него, този член въвежда разпоредби и система от изисквания, които са ненужни и ирелевантни от гледна точка на сигурността на въздухоплаването и поради това превишава необходимото за постигане на установените в Договора ЕО цели.

      (1)  Регламент (ЕО) № 375/2007 на Комисията от 30 март 2007 година за изменение на Регламент (ЕО) № 1702/2003 на Комисията относно определяне на правила за прилагане на сертифициране за летателна годност и за опазване на околната среда на въздухоплавателни средства и свързани с тях продукти, части и оборудване, както и за сертифициране на проектантски и производствени организации (ОВ L 94, стр. 32).


title: Дело C-423/06: Определение на председателя на Съда от 11 февруари 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Република Полша

text:
               12.4.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 92/24

         Определение на председателя на Съда от 11 февруари 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Република Полша
   (Дело C-423/06) (1)

   (2008/C 92/46)

      Език на производството: полски

   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 326, 30.12.2006 г.


title: Дело C-77/12 P: Жалба, подадена на 14 февруари 2012 г. от Deutsche Post AG срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 8 декември 2011 г. по дело T-421/07, Deutsche Post AG/Европейска комисия

text:
               21.4.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 118/18

         Жалба, подадена на 14 февруари 2012 г. от Deutsche Post AG срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 8 декември 2011 г. по дело T-421/07, Deutsche Post AG/Европейска комисия
   (Дело C-77/12 P)
   2012/C 118/29
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Deutsche Post AG (представители: J. Sedemund и T. Lübbig, Rechtsanwälte)

      Други страни в производството: Европейска комисия, UPS Europe NV/SA, UPS Deutschland Inc. & Co. OHG

      Жалбоподателят иска от Съда

               —

               да отмени изцяло Решението на Общия съд (осми състав) от 8 декември 2011 г. по дело T-421/07;

               —

               да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Основният въпрос в настоящата жалба е дали и при какви условия решение на Комисията за започване на официална процедура по разследване съгласно член 108, параграф 2 ДФЕС и член 4, параграф 4 от Регламент № 659/1999/ЕО представлява решение, което подлежи на обжалване съгласно член 263, четвърта алинея ДФЕС. По-специално се поставя въпросът дали такова решение проявява самостоятелни и обвързващи страните правни последици, независимо от обстоятелството, че вече е постановено предходно решение за започване на процедура, като се твърди, че това по-ранно решение се отнася до същите мерки за помощ.
   Общият съд е приел, че жалбата е недопустима, като по същество е установил, че в настоящия случай се обжалва решение от 2007 г. за започване на процедура (държавна помощ C 36/07 (ex NN 25/07), което се отнася до същите мерки, които вече са били предмет на предхождащото го по време решение от 1999 г. за започване на процедура (държавна помощ C 61/99 (ex NN 153/96). Обстоятелството, че още преди пет години в процедурата по разследване, предхождаща настоящата официална процедура по разследване, е постановено отрицателно решение по смисъла на член 7, параграф 5 от Регламент № 659/1999/ЕО, не можело да има значение за преценката в настоящия случай, тъй като в резултат на посоченото отрицателно решение процедурата по разследване е само частично прекратена.
   Жалбоподателят излага четири правни основания:

               1.

               С обжалваното решение Общият съд неправилно приел, че оспорваното решение за започване на процедура от 2007 г. проявявало самостоятелни правни последици. Всъщност това решение се отнасяла до мерки за помощ, които далеч надхвърляли мерките, оспорвани от Комисията с решението за започване на процедура от 1999 г. Освен това процедурата по разследване от 1999 г. била изцяло прекратена с постановено през 2002 г. отрицателно решение (2002/753/ЕО), поради което решението от 1999 г. за започване на процедура не можело да прояви повече каквито и да са правни последици. Като е преценил неправилно, че жалбата по настоящото дело е недопустима, Общият съд е нарушил член 263, четвърта алинея ДФЕС, тъй като всяко решение, което проявява самостоятелни правни последици, може да бъде обект на проверката съгласно тази разпоредба.

               2.

               На второ място Общият съд допускал грешка в преценката на обстоятелството в каква степен Комисията нарушавала принципите на оправданите правни очаквания, на правната сигурност и на законосъобразността в административното производство и неправилно преценил какво е тяхното влияние върху настоящата процедура по разследване. Всъщност Общият съд не отхвърлял като погрешно решението на Комисията да разгледа впоследствие проведената през 1999 г. официална процедура по разследване като неокончателно прекратена, без да уведоми за това решение достатъчно ясно Федералното правителство и жалбоподателя, като пет години след официалното прекратяване на тази процедура я е възобновила.

               3.

               На трето място обстоятелството, че Общият съд е препятствал всякаква пряка възможност на жалбоподателя да оспори решението от 2007 г. за започване на процедурата, представлявало отказ от съдебна защита, което коренно противоречало на гарантираното основното право на ефективна защита на жалбоподателя съгласно член 6, параграф 1 ДЕС, във връзка с член 47, параграф 1 от Хартата на основните права и съгласно член 6, параграф 3 ДЕС, във връзка с член 6, параграф 1, първо изречение от ЕКПЧ.

               4.

               На четвърто място Общият съд е пропуснал да изложи в мотивите си поне някои поясняващи съображения по отношение на последните два въпроса, по-горе, които остават напълно незасегнати в обжалваното съдебно решение. С този пропуск Общият съд нарушавал извежданото въз основа на принципа за правовата държава задължение за мотивиране на съдебните решения.


title: Дело T-912/16: Жалба, подадена на 22 декември 2016 г. — RRTec/EUIPO — Mobotec (RROFA)

text:
               27.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/34

         Жалба, подадена на 22 декември 2016 г. — RRTec/EUIPO — Mobotec (RROFA)
   (Дело T-912/16)
   (2017/C 063/46)
   Език на жалбата: полски

      Страни

      Жалбоподател: RRTec sp. z o.o. (Гливице, Полша) (представител: T. Gawrylczyk, radca prawny)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Mobotec AB (Гьотеборг, Швеция)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител: жалбоподателят

      Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словния елемент „RROFA“ — заявка за регистрация № 12 699 534

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 5 октомври 2016 г. по преписка R 2392/2015-1

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, букви а) и б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-47/17: Определение на Общия съд от 8 март 2017 г. — Yotrio Group/EUIPO (Поставяне на зелен кръг на опорен крак)

text:
               26.6.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 202/28

         Определение на Общия съд от 8 март 2017 г. — Yotrio Group/EUIPO (Поставяне на зелен кръг на опорен крак)
   (Дело T-47/17) (1)

   (2017/C 202/47)
   Език на производството: немски
   Председателят на пети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 95, 27.3.2017 г.


title: Дело C-254/08: Решение на Съда (втори състав) от 16 юли 2009 г. (преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale della Campania, Италия) — Futura Immobiliare srl Hotel Futura, Meeting Hotel, Hotel Blanc, Hotel Clyton, Business srl/Comune di Casoria (Преюдициално запитване — Директива 2006/12/ЕО — Член 15, буква а) — Липса на разпределение на разходите за обезвреждане на отпадъците в зависимост от действителното им произвеждане — Съвместимост с принципа замърсителят плаща )

text:
               12.9.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 220/13

         Решение на Съда (втори състав) от 16 юли 2009 г. (преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale della Campania, Италия) — Futura Immobiliare srl Hotel Futura, Meeting Hotel, Hotel Blanc, Hotel Clyton, Business srl/Comune di Casoria
   (Дело C-254/08) (1)

   (Преюдициално запитване - Директива 2006/12/ЕО - Член 15, буква а) - Липса на разпределение на разходите за обезвреждане на отпадъците в зависимост от действителното им произвеждане - Съвместимост с принципа „замърсителят плаща“)
   2009/C 220/21
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale Amministrativo Regionale della Campania

      Страни в главното производство

      Ищци: Futura Immobiliare srl Hotel Futura, Meeting Hotel, Hotel Blanc, Hotel Clyton, Business srl

      Ответник: Comune di Casoria

      Друга заинтересована страна: Azienda Speciale Igiene Ambientale (ASIA) SpA

      Предмет

   Преюдициално запитване — Tribunale Amministrativo Regionale della Campania — Тълкуване на член 15 от Директива 75/442/ЕИО на Европейския парламент и на Съвета от 15 юли 1975 година относно отпадъците (ОВ L 114, стр. 9) — Национална система, която не разпределя разходите за обезвреждане на отпадъците в зависимост от производството на отпадъците или от тяхното съхранение с оглед предаването им на събирач на отпадъци или на предприятие, отговарящо за тяхното обезвреждане — Съвместимост с принципа „замърсителят плаща“

      Диспозитив

   Член 15, буква а) от Директива 2006/12/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 април 2006 година относно отпадъците трябва да се тълкува в смисъл, че при действащото общностно право допуска национална правна уредба, която предвижда такса за целите на финансирането на услуга по управление и обезвреждане на битовите отпадъци, която се изчислява въз основа на предполагаемия обем на отпадъците, създавани от ползвателите на услугата, а не въз основа на количеството на отпадъците, които те действително са произвели и предоставили за събиране.
   Запитващата юрисдикция обаче трябва да провери въз основа на представените ѝ данни от фактическа и правна страна дали разглежданата в главното производство такса за обезвреждането на вътрешните твърди битови отпадъци не води до положение, при което на определени „притежатели“ — в случая на хотелите — се разпределят явно несъразмерни разходи спрямо обема или естеството на отпадъците, които те могат да произведат.

      (1)  ОВ C 209, 15.8.2008 г.


title: Дело F-4/07: Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 21 февруари 2008 г. — Skoulidi/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Обмен на длъжностни лица между Комисията и държавите-членки — Предоставяне на общностно длъжностно лице на разположение на гръцката администрация — Отказ — Иск за обезщетение — Нематериални вреди — Досъдебна процедура — Допустимост — Условия по същество за ангажиране на извъндоговорната отговорност на Общността)

text:
               12.4.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 92/47

         Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 21 февруари 2008 г. — Skoulidi/Комисия
   (Дело F-4/07) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Обмен на длъжностни лица между Комисията и държавите-членки - Предоставяне на общностно длъжностно лице на разположение на гръцката администрация - Отказ - Иск за обезщетение - Нематериални вреди - Досъдебна процедура - Допустимост - Условия по същество за ангажиране на извъндоговорната отговорност на Общността)
   (2008/C 92/94)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Eleni-Eleftheria Skoulidi, (Брюксел, Белгия) (представител: G. Vandersanden, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: г-н D. Martin и г-жа M. Velardo)
   Предмет
   Искане за поправяне на нематериалните вреди, претърпени от ищцата вследствие на решението на органа по назначаването от 28 март 2006 г. да не разреши нейното командироване към гръцкото Министерство на националното образование и изповеданията в рамките на обмена на длъжностни лица между Комисията и държавите-членки.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля иска.

               2)

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 56, 10.03.2007 г., стр. 44.


title: Дело C-465/05: Решение на Съда (втори състав) от 13 декември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Свободно предоставяне на услуги — Право на установяване — Професия на служител по сигурността — Предоставяне на частни охранителни услуги — Клетва за вярност към Италианската република — Разрешение от префекта — Оперативно седалище — Минимален наличен състав — Представяне на гаранция — Административен контрол върху цените на предоставените услуги)

text:
               23.2.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 51/11

         Решение на Съда (втори състав) от 13 декември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република
   (Дело C-465/05) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Свободно предоставяне на услуги - Право на установяване - Професия на служител по сигурността - Предоставяне на частни охранителни услуги - Клетва за вярност към Италианската република - Разрешение от префекта - Оперативно седалище - Минимален наличен състав - Представяне на гаранция - Административен контрол върху цените на предоставените услуги)
   (2008/C 51/18)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: E. Traversa и E. Montaguti)

      Ответник: Италианска република (представители: I. M. Braguglia и D. Del Gaizo, avocat)
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Нарушение на членове 43 и 49 ЕО — Условия за упражняване на професията на служител по сигурността — Задължение за полагане на клетва за вярност към Италианската република — Задължение за получаване на разрешение от префекта
   Диспозитив

               1)

               Като предвижда в Консолидирания текст на законите за обществената сигурност (Testo unico delle leggi di pubblica sicurezza), одобрен с Кралски указ № 773 от 18 юни 1931 г., както е изменен, че:

                           —

                           дейността на специален охранител може да се упражнява единствено след полагането на предварителна клетва за вярност към Италианската република, Италианската република не е изпълнила задълженията си, произтичащи от членове 43 ЕО и 49 ЕО;

                           —

                           частната охранителна дейност може да се упражнява от доставчици на услуги, установени в друга държава-членка единствено след издаване на разрешение от Prefetto с териториален обхват от префекта, без да се вземат предвид изискванията, на които посочените доставчици вече са били подложени в своята държава-членка на произход, Италианската република не е изпълнила задълженията си, произтичащи от членове 43 ЕО и 49 ЕО;

                           —

                           посоченото разрешение е с ограничена териториална валидност и неговото издаване е подчинено на отчитането на броя и значението на частните охранителни предприятия, вече действащи на въпросната територия, Италианската република не е изпълнила задълженията си, произтичащи от членове 43 ЕО и 49 ЕО;

                           —

                           частните охранителни предприятия трябва да имат оперативно седалище във всяка провинция, в която упражняват своята дейност, Италианската република не е изпълнила задълженията си, произтичащи от членове 43 ЕО и 49 ЕО;

                           —

                           служителите на споменатите предприятия трябва да имат индивидуално разрешение за упражняване на охранителна дейност, без да се отчитат вече извършените в държавата-членка на произход контрол и проверки, Италианската република не е изпълнила задълженията си, произтичащи от членове 43 ЕО и 49 ЕО;

                           —

                           частните охранителни предприятия трябва да разполагат с минимален и/или максимален наличен състав, за да получат разрешение, Италианската република не е изпълнила задълженията си, произтичащи от членове 43 ЕО и 49 ЕО;

                           —

                           същите частни охранителни предприятия трябва да представят гаранция пред местната каса за влогове и консигнации, Италианската република не е изпълнила задълженията си, произтичащи от членове 43 ЕО и 49 ЕО, и

                           —

                           цените на частните охранителни услуги са определени в разрешението на Prefetto спрямо предварително установени граници, Италианската република не е изпълнила задълженията си, произтичащи от членове 43 ЕО и 49 ЕО.

               2)

               Осъжда Италианската република да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 60, 11.3.2006 г.


title: Дело C-524/08: Иск, предявен на 1 декември 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Португалска република

text:
               24.1.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/20

         Иск, предявен на 1 декември 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Португалска република
   (Дело C-524/08)
   (2009/C 19/36)
   Език на производството: португалски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: N. Yerrell и P. Guerra e Andrade)

      Ответник: Португалска република
   Искания на ищеца

               —

               Да се установи, че като не е приела законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2005/68/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2005 година относно презастраховането и за изменение на Директиви 73/239/EИО и 92/49/EИО на Съвета, както и на Директиви 98/78/EО и 2002/83/EО, или във всеки случай като не е информирала за това Комисията, Португалската република не е изпълнила задълженията си по посочената директива.

               —

               да се осъди Португалската република да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Срокът за транспониране на директивата е изтекъл на 10 декември 2007 г.

      (1)  ОВ L 323, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 7, стр. 224


title: Дело T-150/16: Жалба, подадена на 6 април 2016 г. — Ecolab USA/EUIPO („ECOLAB“)

text:
               13.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/57

      Жалба, подадена на 6 април 2016 г. — Ecolab USA/EUIPO („ECOLAB“)
      (Дело T-150/16)
      (2016/C 211/71)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Ecolab USA, Inc. (Уилмингтън, Делауеър, САЩ) (представители: V. Töbelmann и C. Menebröcker, lawyers)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Данни за производството пред EUIPO

         Спорна марка: посочваща Европейския съюз международна регистрация на марката „ECOLAB“ — заявка за регистрация № 1 180 255

         Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 26 януари 2016 г. по преписка R 644/2015-4

         Искания

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати както своите съдебни разноски, така и тези на жалбоподателя.

         Изложени основания

                  —

                  Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) и на член 7, параграф 2 от Регламент № 207/2009,

                  —

                  нарушение на принципите на равно третиране и на правна сигурност,

                  —

                  нарушение на член 75, първо изречение от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-462/10 P: Определение на Съда от 13 януари 2012 г. — Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Европейска агенция за околна среда (ЕАОС) (Обжалване — Обществени поръчки за услуги — Покана за представяне на оферти — Предоставяне на консултантски услуги в областта на информатиката — Отхвърляне на офертата — Решение за възлагане на поръчката на друг оферент — Критерии за подбор и за възлагане — Смесване на критериите — Претегляне на критериите — Пълно копие от доклада за оценка — Непълнота на мотивите)

text:
               14.4.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 109/2

         Определение на Съда от 13 януари 2012 г. — Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Европейска агенция за околна среда (ЕАОС)
   (Дело C-462/10 P) (1)

   (Обжалване - Обществени поръчки за услуги - Покана за представяне на оферти - Предоставяне на консултантски услуги в областта на информатиката - Отхвърляне на офертата - Решение за възлагане на поръчката на друг оферент - Критерии за подбор и за възлагане - Смесване на критериите - Претегляне на критериите - Пълно копие от доклада за оценка - Непълнота на мотивите)
   2012/C 109/02
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (представител: N. Korogiannakis)

      Друга страна в производството: Европейска агенция за околна среда (ЕАОС) (представители: J. Stuyck и A.-M. Vandromme)

      Предмет

   Жалба срещу Решението на Общия съд (пети състав) от 8 юли 2010 г. по дело Evropaïki Dynamiki/ЕАОС (T-331/06), с което се отхвърля жалбата срещу решението на Европейската агенция за околна среда от 14 септември 2006 г. да отхвърли офертата на жалбоподателя в рамките на процедура по възлагане на обществена поръчка EEA/IDS/06/002 относно предоставянето на консултантски услуги в областта на информатиката (ОВ 2006/118-125101), както и срещу решението да се възложи обществената поръчка на друг оферент — Критерии за възлагане — Грешка в преценката.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE, да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 317, 20.11.2010 г.


title: Дело C-318/09 P: Жалба, подадена на 11 август 2009 г. от A2A SpA, с предишно наименование ASM Brescia SpA, срещу решението, постановено от Първоинстанционния съд (осми разширен състав) на 11 юни 2009 г. по дело T-189/03, ASM Brescia SpA/Комисия на Европейските общности

text:
               7.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 267/37

         Жалба, подадена на 11 август 2009 г. от A2A SpA, с предишно наименование ASM Brescia SpA, срещу решението, постановено от Първоинстанционния съд (осми разширен състав) на 11 юни 2009 г. по дело T-189/03, ASM Brescia SpA/Комисия на Европейските общности
   (Дело C-318/09 P)
   2009/C 267/68
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: A2A SpA, с предишно наименование ASM Brescia SpA (представители: A. Santa Maria, A. Giardina, C. Croff, G. Pizzonia, avvocati)

      Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението по дело T-189/03 поради нарушение на общностното право и по-конкретно на член 87 от Договора за ЕО, както и поради липса на мотиви в частта, в която тригодишното освобождаване от корпоративен данък се квалифицира като държавна помощ;

               —

               да се отмени решението поради неправилно и противоречиво прилагане на общностното право в частта, в която тригодишното освобождаване от корпоративен данък не се квалифицира като съществуваща помощ;

               —

               да се отмени съдебното решение поради нарушение на общностното право в частта, в която се потвърждава правомерността на съдържащото се в решението на Комисията разпореждане за възстановяване; и като последица от това

               —

               да се отмени решението (1) в частта, в която се приема, че преходният режим на непрекъснатост на данъчното облагане, свързан с предприятията за обществени услуги с мажоритарно публично участие, представлява държавна помощ и е несъвместим с общия пазар (член 2 от решението) и/или в частта, в която се предвижда задължение за Италия да изиска от получателите възстановяването на споменатите помощи (член 3 от решението);

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

               1.

               С първото правно основание A2A S.p.A. твърди, че Първоинстанционният съд е нарушил член 87, параграф 1 ЕО и освен това не е изложил мотиви в частта, в която съдебното решение квалифицира тригодишното освобождаване от корпоративен данък като държавна помощ. Жалбоподателят по-конкретно смята, че в решението на Комисията не е доказано наличието в случая на две от изискванията по член 87, параграф 1 ЕО, а именно нарушение на конкуренцията и засягане на търговията в Общността. Първоинстанционният съд не проверил правилно и условията, въз основа на чието изпълнение Комисията е дала квалификацията „помощ“, както всъщност е бил длъжен да направи това, като упражни изисквания съгласно общностната съдебна практика „пълен“ контрол.

               2.

               С второто правно основание жалбоподателят твърди, при условията на евентуалност, че Първоинстанционният съд е нарушил член 88 ЕО и задължението си за мотивиране, като във връзка с това жалбоподателят иска съдебното решение да бъде отменено в частта, в която тригодишното освобождаване от корпоративен данък се квалифицира като „нова помощ“. Като повторил буквално твърденията на Комисията, Първоинстанционният съд отрекъл възможността да бъдат разглеждани като „съществуващи помощи“ мерките за тригодишен мораториум, предвидени в полза на контролираните от общината предприятия, преобразувани в акционерни дружества. До обратния извод обаче щяло да се достигне, ако се приеме, че режимът на освобождаване от въпросното облагане, който предхожда влизането в сила на Договора за ЕО, се е прилагал и спрямо контролираните от общината предприятия, които, както приема самата Комисия, са същото икономическо образувание като дружествата по Закон № 142/90.

               3.

               На последно място, с третото правно основание и при условията на евентуалност спрямо предходното, A2A иска съдебното решение да бъде отменено поради нарушение на общностното право и на неговите принципи в частта, в която се потвърждава правомерността на разпореждането за възстановяване, съдържащо се в решението на Комисията. Според жалбоподателя съдебното решение трябва да бъде отменено, тъй като за разлика от другите решения на съдилищата на Общността с него се потвърждава правомерността на общото разпореждане, съдържащо се в решението на Комисията, и по същество се утвърждава пълната липса на възможност за преценка на националните власти.

      (1)  Решение № 2003/193/ЕО на Комисията от 5 юни 2002 година относно държавна помощ чрез освобождаване от данъци и заеми при преференциални условия, предоставена от Италия на предприятия за обществени услуги, чийто акционерен състав е с мажоритарно публично участие (ОВ L 77, 2003 г., стp. 21).


title: Дело T-360/12: Жалба, подадена на 8 август 2012 г. — Vuitton Malletier/СХВП — Nanu-Nana (пепитен мотив)

text:
               20.10.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 319/11

         Жалба, подадена на 8 август 2012 г. — Vuitton Malletier/СХВП — Nanu-Nana (пепитен мотив)
   (Дело T-360/12)
   2012/C 319/20
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Louis Vuitton Malletier (Париж, Франция) (представители: P. Roncaglia, G. Lazzaretti и N. Parrotta, lawyers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Nanu-Nana Handelsgesellschaft mbH für Geschenkartikel & Co. KG (Берлин, Германия)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 16 май 2012 г. по преписка R 1854/2011-1,

               —

               да се осъди СХВП да заплати направените от жалбоподателя съдебни разноски в хода на настоящото производство, и

               —

               да се осъди Nanu-Nana Handelsgesellschaft mbH für Geschenkartikel & Co.KG да заплати разноските, направени от жалбоподателя в производствата пред отдела по отмяна и апелативния състав на СХВП.

      Правни основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: фигуративната марка, представляваща пепитен мотив за стоки от клас 18 — заявка за марка на Общността № 6587851

      Притежател на марката на Общността: жалбоподателят

      Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав

      Основание на искането за обявяване на недействителност: другата страна в производството пред апелативния състав подава искането си обявяване на недействителност на марката на Общността на абсолютни основания въз основа по-специално на член 52, параграф 1, буква a) във връзка с член 7, параграф 1, букви б), в), г), д), точка iii) и буква е) от Регламент № 207/2009 на Съвета и на член 52, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 на Съвета

      Решение на отдела по отмяна: уважава изцяло искането за обявяване на недействителност.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания:

               —

               нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 на Съвета, и

               —

               нарушение на член 7, параграф 3 и на член 52, параграф 2 от Регламент № 207/2009 на Съвета


title: Дело C-308/06: Решение на Съда (голям състав) от 3 юни 2008 г. (преюдициално запитване от High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — Royaume-Uni) — The Queen, The International Association of Independent Tanker (Intertanko), The International Association of Dry Cargo Shipowners (Intercargo), The Greek Shipping Co-operation Committee, Lloyd's Register, The International Salvage Union/Secretary of State for Transport (Морски транспорт — Замърсяване от кораби — Директива 2005/35/EО — Действителност — Конвенция от Монтего Бей — Конвенция Марпол 73/78 — Правни последици — Възможност за позоваване — Груба небрежност — Принцип на правната сигурност)

text:
               19.7.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 183/2

         Решение на Съда (голям състав) от 3 юни 2008 г. (преюдициално запитване от High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — Royaume-Uni) — The Queen, The International Association of Independent Tanker (Intertanko), The International Association of Dry Cargo Shipowners (Intercargo), The Greek Shipping Co-operation Committee, Lloyd's Register, The International Salvage Union/Secretary of State for Transport
   (Дело C-308/06) (1)

   (Морски транспорт - Замърсяване от кораби - Директива 2005/35/EО - Действителност - Конвенция от Монтего Бей - Конвенция Марпол 73/78 - Правни последици - Възможност за позоваване - Груба небрежност - Принцип на правната сигурност)
   (2008/C 183/03)
   Език на производството: английски
   Препращаща юрисдикция
   High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)
   Страни в главното производство

      Жалбоподатели: The Queen, The International Association of Independent Tanker (Intertanko), The International Association of Dry Cargo Shipowners (Intercargo), The Greek Shipping Co-operation Committee, Lloyd's Register, The International Salvage Union,

      Ответник: Secretary of State for Transport
   Предмет
   Преюдициално запитване — High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — Действителност на членове 4 и 5, параграфи 1 и 2 от Директива 2005/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 септември 2005 година относно замърсяване от кораби и налагане на санкции при нарушения (OВ L 255, стр. 11, и поправки, OВ L 33, 2006 г., стр. 87 и OВ L 105, 2006 г., стр. 65; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 15, стр. 158) — Общностни разпоредби, водещи до ограничаване на някои изключения, съдържащи се в международна конвенция (Международна конвенция за предотвратяване на замърсяването от кораби, наричана „Конвенция Марпол“) — Разпоредби, налагащи наказателни санкции в случаи, в които международна конвенция (Конвенция на Организацията на обединените нации по морско право [UNCLOS]) не ги налага.
   Диспозитив

               1)

               Действителността на Директива 2005/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 септември 2005 година относно замърсяване от кораби и налагане на санкции при нарушения не може да бъде преценявана:

                           —

                           нито с оглед на Международната конвенция за предотвратяване на замърсяването от кораби, подписана в Лондон на 2 ноември 1973 година, допълнена с Протокол от 17 февруари 1978 година,

                           —

                           нито с оглед на Конвенцията на Организацията на Обединените нации по морско право, подписана в Монтего Бей на 10 декември 1982 година.

               2)

               Разглеждането на четвъртия въпрос не разкрива никакво обстоятелство от естество да засегне действителността на член 4 от Директива 2005/35 с оглед на общия принцип на правната сигурност.

      (1)  ОВ C 261, 28.10.2006 г.


title: Дело F-103/11: Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 10 юли 2014 г.  — CG/ЕИБ (Публична служба — Персонал на ЕИБ — Психически тормоз — Процедура по разследване — Решение на председателя да не предприема никакви действия по жалбата — Становище на комисията по разследване — Неправилно определяне на психическия тормоз — Умишлено поведение — Установяване на поведение, представляващо психически тормоз, и на симптоми на такъв тормоз — Търсене на причинно-следствената връзка — Липса — Непоследователно становище на комисията по разследване — Явна грешка в преценката — Служебни нарушения — Задължение за поверителност — Защита на личните данни — Иск за обезщетение)

text:
               24.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 421/46

         Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 10 юли 2014 г. — CG/ЕИБ
   (Дело F-103/11) (1)

   ((Публична служба - Персонал на ЕИБ - Психически тормоз - Процедура по разследване - Решение на председателя да не предприема никакви действия по жалбата - Становище на комисията по разследване - Неправилно определяне на психическия тормоз - Умишлено поведение - Установяване на поведение, представляващо психически тормоз, и на симптоми на такъв тормоз - Търсене на причинно-следствената връзка - Липса - Непоследователно становище на комисията по разследване - Явна грешка в преценката - Служебни нарушения - Задължение за поверителност - Защита на личните данни - Иск за обезщетение))
   2014/C 421/64
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: CG (представители: първоначално N. Thieltgen, впоследствие J.-N. Louis и D. de Abreu Caldas, avocats)

      Ответник: ЕИБ (представители: G. Nuvoli и T. Gilliams, A. Dal Ferro, avocat)

      Страна, встъпила в подкрепа на жалбоподателя: Европейския надзорен орган по защита на данните (представители: I. Chatelier и H. Kranenborg, впоследствие I. Chatelier и A. Buchta)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението на председателя на ЕИБ да не предприема никакви действия след провеждането на процедура по разследване във връзка с твърдения за психически тормоз и за отмяна на окончателното заключение на комисията по разследване, както и искане за обезщетение.

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на председателя на Европейската инвестиционна банка от 27 юли 2011 г.

               2)

               Осъжда Европейската инвестиционна банка да заплати на CG сумата от 35  000 EUR.

               3)

               Отхвърля жалбата в останалата част.

               4)

               Осъжда Европейската инвестиционна банка да понесе направените от нея съдебни разноски и да заплати направените от CG съдебни разноски.

               5)

               Европейският надзорен орган по защита на данните като встъпила страна понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 6, 7.1.2012 г., стр. 25


title: Дело F-33/10: Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 22 юни 2011 г. — Lebedef/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Процедура за оценяване за 2005 г. — Доклад за кариерното развитие — Обща разпоредба за прилагането на член 43 от Правилника — Доклад, изготвен в резултат на решението по дело F-36/07 — Явна недопустимост)

text:
               6.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 232/42

         Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 22 юни 2011 г. — Lebedef/Комисия
   (Дело F-33/10) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Процедура за оценяване за 2005 г. - Доклад за кариерното развитие - Обща разпоредба за прилагането на член 43 от Правилника - Доклад, изготвен в резултат на решението по дело F-36/07 - Явна недопустимост)
   2011/C 232/75
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Giorgio Lebedef (Senningerberg, Люксембург) (представител: F. Frabetti, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: J. Currall и G. Berscheid)

      Предмет

   Искане за отмяна на доклада за кариерното развитие на жалбоподателя за периода от 1.01.2005 г. до 31.12.2005 г., както той е изготвен в резултат на отмяната му от Съда на публичната служба в решението му по дело F-36/07.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата като явно недопустима.

               2.

               Осъжда г-н Lebedef да заплати всички съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 209, стр. 53 от 31.7.2010 г.


title: Дело C-352/08: Преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия) на 31 юли 2008 г. — Modehuis A. Zwijnenburg BV, друга страна в производството: Staatssecretaris van Financiën

text:
               8.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 285/18

         Преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия) на 31 юли 2008 г. — Modehuis A. Zwijnenburg BV, друга страна в производството: Staatssecretaris van Financiën
   (Дело C-352/08)
   (2008/C 285/30)
   Език на производството: нидерландски
   Препращаща юрисдикция
   Hoge Raad der Nederlanden
   Страни в главното производство

      Жалбоподател: Modehuis A. Zwijnenburg BV

      Друга страна в производството: Staatssecretaris van Financiën
   Преюдициален въпрос
   Трябва ли член 11, параграф 1, буква а) от Директива 90/434/ЕИО на Съвета (1) от 23 юли 1990 г. да се тълкува в смисъл, че прилагането спрямо данъчнозадълженото лице на предвидените в тази директива облекчения може да бъде отказано, ако редица правни действия имат за цел да се избегне облагането с данък, различен от данъците, за които се отнасят предвидените в тази директива облекчения?

      (1)  Директива 90/434/ЕИО на Съвета от 23 юли 1990 г. относно общата система за данъчно облагане, приложима спрямо сливанията, разделянията, прехвърлянията на активи и замените на акции по отношение на дружества от различни държави-членки (ОВ L 225, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том, 1, стр. 92).


title: Дело T-446/10: Решение на Общия съд от 10 септември 2015 г. — Dow AgroSciences и Dintec Agroquímica — Produtos Químicos/Комисия (Продукти за растителна защита — Активно вещество трифлуралинн — Невключване в приложение I към Директива 91/414/ЕИО — Регламент (ЕО) №°33/2008 — Ускорена процедура за оценка — Явна грешка в преценката — Принцип на недопускане на дискриминация — Пропорционалност)

text:
               19.10.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 346/13

         Решение на Общия съд от 10 септември 2015 г. — Dow AgroSciences и Dintec Agroquímica — Produtos Químicos/Комисия
   (Дело T-446/10) (1)

   ((Продукти за растителна защита - Активно вещество трифлуралинн - Невключване в приложение I към Директива 91/414/ЕИО - Регламент (ЕО) №o33/2008 - Ускорена процедура за оценка - Явна грешка в преценката - Принцип на недопускане на дискриминация - Пропорционалност))
   (2015/C 346/14)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Dow AgroSciences Ltd (Хитчин, Обединено кралство) и Dintec Agroquímica — Produtos Químicos, Lda (Фуншал, Португалия) (представители: K. Van Maldegem и C. Mereu, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално P. Ondrůšek и F. Wilman, впоследствие P. Ondrůšek и G. von Rintelen, подпомагани от J. Stuyck, адвокат)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение 2010/355/ЕС на Комисията от 25 юни 2010 година относно невключването на трифлуралин в приложение I към Директива 91/414/ЕИО на Съвета (ОВ L 160, стр. 30).

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Dow AgroSciences Ltd и Dintec Agroquímica — Produtos Químicos, Lda понасят, наред с направените от тях съдебни разноски, и съдебните разноски на Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 346, 18.12.2010 г.


title: Дело T-247/07: Иск, предявен на 11 юли 2007 г. — Словакия/Комисия

text:
               8.9.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/47

         Иск, предявен на 11 юли 2007 г. — Словакия/Комисия
   (Дело T-247/07)
   (2007/C 211/88)
   Език на производството: словашки
   Страни

      Ищец: Словашка република (представител: J. Čorba, splnomocnený zástupca)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени оспорваното решение, доколкото то се отнася до ищеца, или, ако Първоинстанционният съд счита за необходимо или подходящо, да се отмени изцяло оспорваното решение,

               —

               да се осъди ответникът да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи
   Ищецът оспорва Решение C(2007) 1979 окончателен на Комисията от 4 май 2007 г. за определяне на излишъците от запаси на селскостопански продукти, различни от захар, и финансовите последствия от изтеглянето им от пазара във връзка с присъединяването на Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Полша, Словения и Словакия (1) в редакцията след поправката от 25 май 2007 г. С оспорваното решение Комисията е установила количествата от определени видове плодове и ориз в свободно обръщение на територията на Словашката република към датата на присъединяването й, надхвърлящи количеството, за което може да се счита, че представлява нормален резерв за прехвърляне към 1 май 2004 г. Комисията също така изисква от ищеца да заплати сумата 3 634 милиона еуро за разходите по изтегляне на тези количества.
   В подкрепа на иска си ищецът посочва, че ответникът не е бил компетентен да приеме оспорваното решение.
   Освен това ищецът твърди, че дори да се приеме, че ответникът бил компетентен да определя излишъците от запаси на територията на Словашката република и да прехвърля върху ищеца финансовата тежест за твърдените излишъци от запаси, ответникът е нарушил Договора за присъединяване (2), доколкото не е действал въз основа на правилното правно основание, т.е. на член 41 от Акта относно условията за присъединяване (3).
   Ищецът освен това поддържа, че като не е доказал произхода на разходите и другите загуби за Общността, които са последица от обстоятелството, че излишъците от запаси на ищеца не са били изтеглени, както и като не е приел навреме подходяща правна уредба относно изтеглянето на излишъците от запаси от пазара на ищеца, по отношение на метода за установяване на излишъците и на метода за изчисляване на финансовата тежест на ищеца, с оспорваното решение ищецът е нарушил Договора за присъединяване и общите правни принципи на пропорционалност и на правна сигурност.
   В заключение ищецът твърди, че е налице нарушение на същественото процесуално изискване за мотивиране в достатъчна степен.

      (1)  ОВ L 138, стр. 14.

      (2)  Договор относно присъединяването на Чешката република, Република Естония, Република Кипър, Република Латвия, Република Литва, Република Унгария, Република Малта, Република Полша, Република Словения и Словашката република към Европейския съюз (ОВ 2003 г., L 236, стр. 17).

      (3)  Акт относно условията за присъединяване на Чешката република, Република Естония, Република Кипър, Република Латвия, Република Литва, Република Унгария, Република Малта, Република Полша, Република Словения и Словашката република и промените в учредителните договори на Европейския съюз (ОВ 2003 г. L 236, стр. 33).


title: Дело T-152/06: Решение на Първоинстанционния съд от 9 юни 2009 г. — NDSHT/Комисия (Жалба за отмяна — Държавни помощи — Регламент (ЕО) № 659/1999 — Жалба от конкурент — Писма на Комисията до жалбоподател — Съществуваща помощ — Акт, който не подлежи на обжалване — Недопустимост)

text:
               18.7.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 167/9

         Решение на Първоинстанционния съд от 9 юни 2009 г. — NDSHT/Комисия
   (Дело T-152/06) (1)

   (Жалба за отмяна - Държавни помощи - Регламент (ЕО) № 659/1999 - Жалба от конкурент - Писма на Комисията до жалбоподател - Съществуваща помощ - Акт, който не подлежи на обжалване - Недопустимост)
   2009/C 167/18
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: NDSHT Nya Destination Stockholm Hotell & Teaterpaket AB (Стокхолм, Швеция) (представители: M. Merola и L. Armati, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представител: T. Scharf)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението, което се съдържало в писмата на Комисията от 24 март и 28 април 2006 г., изпратени до NDSHT във връзка с жалба относно държавни помощи, за които се твърди, че са неправомерни, предоставени от град Стокхолм на Stockholm Visitors Board AB (преписка CP 178/04 — Твърдение за държавна помощ в полза на SVB AB).

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2)

               Осъжда NDSHT Nya Destination Stockholm Hotell & Teaterpaket AB да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 178, 29.7.2006 г.


title: Съединени дела C-186/14 P и C-193/14 P: Решение на Съда (втори състав) от 7 април 2016 г. — ArcelorMittal Tubular Products Ostrava a.s. и др./Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd, Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия и Съвет на Европейския съюз/Италианска република и др. (Обжалване — Дъмпинг — Регламент (ЕО) № 384/96 — Член 3, параграфи 5, 7 и 9 — Член 6, параграф 1 — Регламент (ЕО) № 926/2009 — Внос на някои видове безшевни тръби от желязо или стомана с произход от Китай — Окончателно антидъмпингово мито — Установяване на опасност от причиняване на вреда — Вземане предвид на данни от времето след периода на разследване)

text:
               13.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/6

      Решение на Съда (втори състав) от 7 април 2016 г. — ArcelorMittal Tubular Products Ostrava a.s. и др./Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd, Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия и Съвет на Европейския съюз/Италианска република и др.
      (Съединени дела C-186/14 P и C-193/14 P) (1)

      ((Обжалване - Дъмпинг - Регламент (ЕО) № 384/96 - Член 3, параграфи 5, 7 и 9 - Член 6, параграф 1 - Регламент (ЕО) № 926/2009 - Внос на някои видове безшевни тръби от желязо или стомана с произход от Китай - Окончателно антидъмпингово мито - Установяване на опасност от причиняване на вреда - Вземане предвид на данни от времето след периода на разследване))
      (2016/C 211/06)
      Език на производството: английски

         Страни

      (Дело C-186/14 P)

         Жалбоподатели: ArcelorMittal Tubular Products Ostrava a.s., ArcelorMittal Tubular Products Roman SA, Benteler Deutschland GmbH, по-рано Benteler Stahl//Rohr GmbH, Ovako Tube & Ring AB, Rohrwerk Maxhütte GmbH, Dalmine SpA, Silcotub SA, TMK-Artrom SA, Tubos Reunidos, SA, Vallourec Oil and Gas France, по-рано Vallourec Mannesmann Oil & Gas France, Vallourec Tubes France, по-рано V & M France, Vallourec Deutschland GmbH, по-рано V & M Deutschland GmbH, Voestalpine Tubulars GmbH, Železiarne Podbrezová a.s. (представители: G. Berrisch, Rechtsanwalt, B. Byrne, solicitor)

         Други страни в производството: Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd (представители: N. Niejahr, Rechtsanwältin, Q. Azau и H. Wiame, адвокати и F. Carlin, barrister), Съвет на Европейския съюз (представители: J.-P. Hix, подпомаган от B. O'Connor, solicitor, S. Gubel, адвокат), Европейска комисия (представители: J.-F. Brakeland и M. França)
      (Дело C-193/14 P)

         Жалбоподатели: Съвет на Европейския съюз (представители: J.-P. Hix, подпомаган от B. O’Connor, solicitor, и S. Gubel, адвокат), Италианска република (представители: G. Palmieri, подпомагана от A. Collabolletta, avvocato dello Stato)

         Други страни в производството: Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd, (представители: F. Carlin, barrister, M. Healy, solicitor, N. Niejahr, Rechtsanwältin, Q. Azau et H. Wiame, адвокати), Европейска комисия (представители: J.-F. Brakeland и M. França), ArcelorMittal Tubular Products Ostrava a.s., ArcelorMittal Tubular Products Roman SA, Benteler Deutschland GmbH, по-рано Benteler Stahl/Rohr GmbH, Ovako Tube & Ring AB, Rohrwerk Maxhütte GmbH, Dalmine SpA, Silcotub SA, TMK-Artrom SA, Tubos Reunidos SA, Vallourec Oil and Gas France SAS, по-рано Vallourec Mannesmann Oil & Gas France SAS, Vallourec Tubes France SAS, по-рано V & M France SAS, Vallourec Deutschland GmbH, по-рано V & M Deutschland GmbH, Voestalpine Tubulars GmbH & Co. KG, Železiarne Podbrezová a.s. (представители: G. Berrisch, Rechtsanwalt, и B. Byrne, solicitor)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбите по дела C 186/14 P и C 193/14 P.

                  2)

                  Осъжда ArcelorMittal Tubular Products Ostrava a.s., ArcelorMittal Tubular Products Roman SA, Benteler Deutschland GmbH, Ovako Tube & Ring AB, Rohrwerk Maxhütte GmbH, Dalmine SpA, Silcotub SA, TMK-Artrom SA, Tubos Reunidos SA, Vallourec Oil and Gas France SAS, Vallourec Tubes France SAS, Vallourec Deutschland GmbH, Voestalpine Tubulars GmbH & Co. KG, Železiarne Podbrezová a.s. и Съвета на Европейския съюз да заплатят съдебните разноски.

                  3)

                  Европейската комисия и Италианската република понасят направените от тях съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 212, 7.7.2014 г.


title: Дело C-243/11: Решение на Съда (първи състав) от 21 февруари 2013 г. (преюдициално запитване от Rechtbank van eerste aanleg te Brussel — Белгия) — RVS Levensverzekeringen NV/Belgische Staat (Пряко животозастраховане — Годишен данък върху застрахователни дейности — Директива 2002/83/ЕО — Член 1, параграф 1, буква ж) и член 50 — Понятие „държава членка на задължението“ — Застрахователно предприятие, установено в Нидерландия — Титуляр на застрахователна полица, сключил застрахователен договор в Нидерландия, който след сключването на договора е преместил обичайното си местопребиваване в Белгия — Свободно предоставяне на услуги)

text:
               20.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 114/10

         Решение на Съда (първи състав) от 21 февруари 2013 г. (преюдициално запитване от Rechtbank van eerste aanleg te Brussel — Белгия) — RVS Levensverzekeringen NV/Belgische Staat
   (Дело C-243/11) (1)

   (Пряко животозастраховане - Годишен данък върху застрахователни дейности - Директива 2002/83/ЕО - Член 1, параграф 1, буква ж) и член 50 - Понятие „държава членка на задължението“ - Застрахователно предприятие, установено в Нидерландия - Титуляр на застрахователна полица, сключил застрахователен договор в Нидерландия, който след сключването на договора е преместил обичайното си местопребиваване в Белгия - Свободно предоставяне на услуги)
   2013/C 114/12
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Rechtbank van eerste aanleg te Brussel

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: RVS Levensverzekeringen NV

      Ответник: Belgische Staat

      Предмет

   Преюдициално запитване — Rechtbank van eerste aanleg te Brussel — Тълкуване на член 50 от Директива 2002/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 ноември 2002 година относно животозастраховането (ОВ L 345, стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 4, стр. 192) — Национална правна уредба, съгласно която застрахователните дейности се облагат с годишен данък, когато рискът е разположен в Белгия било поради обичайното пребиваване на застрахованото физическо лице, било поради мястото на седалището на застрахованото юридическо лице — Застрахователно предприятие, установено в Нидерландия, което няма представител в Белгия, с изключение на едно от застрахованите при него лица, преместило се в Белгия след сключването на договора — Място на данъчно облагане — Членове 49 и 56 ДФЕС — Ограничения

      Диспозитив

   Член 50 от Директива 2002/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 ноември 2002 година относно животозастраховането трябва да се тълкува в смисъл, че той допуска държава членка да събира косвен данък върху премиите в животозастраховането, заплащани от титуляри на полици, които са физически лица с обичайно местопребиваване в тази държава членка, когато съответните застрахователни договори са сключени в друга държава членка, в която посочените титуляри на полици са имали обичайно местопребиваване към датата на сключването на застрахователния договор.

      (1)  ОВ C 252, 27.8.2011 г.


title: Дело T-7/14 P: Жалба, подадена на 2 януари 2014 г. от BQ срещу решението, постановено на 23 октомври 2013 г. от Съда на публичната служба по дело F-39/12, BQ/Сметна палата

text:
               14.4.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 112/40

         Жалба, подадена на 2 януари 2014 г. от BQ срещу решението, постановено на 23 октомври 2013 г. от Съда на публичната служба по дело F-39/12, BQ/Сметна палата
   (Дело T-7/14 P)
   2014/C 112/53
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: BQ (Берелданж, Люксембург) (представители: D. de Abreu Caldas и J.-N. Louis, avocats)

      Друга страна в производството:Сметна палата на Европейския съюз

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да се произнесе, както следва:

               —

               отменя решението на Съда на публичната служба (трети състав) от 23 октомври 2013 г. по дело F-39/12 (BQ/Сметна палата),

               —

               осъжда Сметната палата да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят излага четири правни основания в подкрепа на жалбата си.

               1.

               По първото правно основание той твърди грешка при прилагането на правото, и по-конкретно на условията за ангажиране на отговорността на Европейския съюз по член 24 от Правилника за длъжностните лица на Съюза, доколкото Съдът на публичната служба приел, че несъвместимият с реда и спокойствието в службата инцидент трябва да се е отразил на работата на службата и здравето на съответните лица, а подобно условие не било предвидено нито в Правилника, нито в съдебната практика. Жалбоподателят освен това поддържа, че Съдът на публичната служба е изопачил фактите, като е приел, от една страна, че Сметната палата е взела всички необходими мерки, за да възстанови нормалната работа на службата, и от друга, че проблемът в службата не се е отразил на здравето на съответните лица, въпреки че всъщност Сметната палата изобщо не реагирала достатъчно бързо и енергично, за да сложи край на конфликтната ситуация, причинила на жалбоподателя трайна и пълна инвалидност (това се отнася до точки 67 и 68 от обжалваното съдебно решение).

               2.

               По второто правно основание се твърди неправилно упражняване на контрола за законосъобразност, доколкото Съдът на публичната служба приел, че медицинските заключения, сочещи наличието на психически проблеми в резултат от понесения от жалбоподателя психически тормоз на работното място, не дават възможност да се установи, че жалбоподателят действително е бил жертва на психически тормоз. Жалбоподателят твърди, че Съдът на публичната служба не е компетентен да отхвърля медицинските заключения и да прави противоположни на тях изводи (това се отнася до точки 69 и 70 от обжалваното съдебно решение).

               3.

               По третото правно основание се твърди нарушение на принципа на пропорционалност, доколкото Съдът на публичната служба оценил на 2 000 евро вредите, произтичащи от над двегодишното забавяне, с което докладът от проверката е бил изпратен на жалбоподателя, но не изложил съображения, които да позволят на жалбоподателя да разбере въз основа на какво е възприета тази сума. Жалбоподателят поддържа, че Съдът на публичната служба не е съобразил обстановката, в която са настъпили вредите.

               4.

               По четвъртото правно основание се твърди грешка при прилагането на правото във връзка с разпределянето на съдебните разноски.