title: Дело C-25/16: Преюдициално запитване от Oberlandesgericht Düsseldorf (Германия), постъпило на 18 януари 2016 г. — Nintendo Co. Ltd/BigBen Interactive GmbH и BigBen Interactive SA

text:
               25.4.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 145/16

         Преюдициално запитване от Oberlandesgericht Düsseldorf (Германия), постъпило на 18 януари 2016 г. — Nintendo Co. Ltd/BigBen Interactive GmbH и BigBen Interactive SA
   (Дело C-25/16)
   (2016/C 145/20)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Nintendo Co. Ltd

      Ответници: BigBen Interactive GmbH, BigBen Interactive SA

      Преюдициални въпроси

               1.

               Може ли в рамките на производство за уреждане на права по промишлен дизайн на Общността съдът на дадена държава членка, чиято компетентност по отношение на установен в друга държава членка ответник се основава единствено на член 79, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 6/2002 (1) от 12 декември 2001 година относно промишления дизайн на Общността във връзка с член 6, точка 1 от Регламент (ЕО) № 44/2001 (2) на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела, на основание, че същият е снабдявал установен в тази държава членка ответник с потенциално нарушаващи защитени права стоки, да постанови спрямо първия ответник мерки, които са с действие на територията на Съюза и надхвърлят отношенията по доставки, от които произтича компетентността на този съд?

               2.

               Следва ли Регламент (ЕО) № 6/2002 от 12 декември 2001 година относно промишления дизайн на Общността, по-специално член 20, параграф 1, буква в), да се тълкува в смисъл, че трето лице може да репродуцира за търговски цели промишлен дизайн на Общността, когато иска да разпространява допълнителни артикули към съответстващи на промишления дизайн на Общността стоки на притежателя? Ако отговорът е утвърдителен, какви са приложимите критерии за това?

               3.

               Как се определя държавата, „в която е извършено нарушението“ по смисъла на разпоредбата на член 8, параграф 2 Регламент (ЕО) № 864/2007 (3) на Европейския парламент и на Съвета от 11 юли 2007 година относно приложимото право към извъндоговорни задължения („Рим II“) в хипотезите, в които нарушителят:

                           a)

                           предлага стоки, нарушаващи промишлени дизайни на Общността чрез интернет страница, и тази интернет страница е насочена включително към държави членки, различни от държавата членка, в която нарушителят е установен,

                           б)

                           транспортира стоки, нарушаващи промишлени дизайни на Общността, в държава членка, различна от тази, в която е установен?

                     Следва ли член 15, букви а) и ж) от посочения регламент да се тълкуват в смисъл, че така определеното приложимо право се прилага и спрямо действия на други участващи лица?

      (1)  ОВ L 3, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 33, стр. 70.

      (2)  ОВ. L 12, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74.

      (3)  ОВ. L 199, стр. 40.


title: Дело C-252/12: Решение на Съда (трети състав) от 18 юли 2013 г. (преюдициално запитване от Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Обединено кралство) — Specsavers International Healthcare Ltd, Specsavers BV, Specsavers Optical Group Ltd, Specsavers Optical Superstores Ltd/Asda Stores Ltd (Марки — Регламент (ЕО) № 207/2009 — Член 9, параграф 1, букви б) и в), член 15, параграф 1 и член 51, параграф 1, буква a) — Основания за отмяна — Понятие за реално използване — Марка, използвана в съчетание с друга марка или като част от комбинирана марка — Цвят или съчетание от цветове, в който или което се използва марка — Репутация)

text:
               7.9.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 260/16

         Решение на Съда (трети състав) от 18 юли 2013 г. (преюдициално запитване от Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Обединено кралство) — Specsavers International Healthcare Ltd, Specsavers BV, Specsavers Optical Group Ltd, Specsavers Optical Superstores Ltd/Asda Stores Ltd
   (Дело C-252/12) (1)

   (Марки - Регламент (ЕО) № 207/2009 - Член 9, параграф 1, букви б) и в), член 15, параграф 1 и член 51, параграф 1, буква a) - Основания за отмяна - Понятие за реално използване - Марка, използвана в съчетание с друга марка или като част от комбинирана марка - Цвят или съчетание от цветове, в който или което се използва марка - Репутация)
   2013/C 260/27
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Страни в главното производство

      Ищци: Specsavers International Healthcare Ltd, Specsavers BV, Specsavers Optical Group Ltd, Specsavers Optical Superstores Ltd

      Ответник: Asda Stores Ltd

      Предмет

   Преюдициално запитване — Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Тълкуване на член 9, параграф 1, букви б) и в) и членове 15 и 51 от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (кодифицирана версия) — Понятието „реално използване“ на марка — Комбинирано използване на фигуративна и словна марка, регистрирани отделно — Марка, регистрирана без заявка за цвят, но дотолкова използвана с конкретен цвят, че в съзнанието на част от потребителите вече се свързва с този цвят

      Диспозитив

               1.

               Член 15, параграф 1 и член 51, параграф 1, буква a) от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността трябва да се тълкуват в смисъл, че условието за „реално използване“ по смисъла на тези разпоредби може да бъде изпълнено в случаите, когато фигуративна марка на Общността се използва само в съчетание с положена върху нея словна марка на Общността, като освен това само по себе си това съчетание на двете марки е регистрирано като марка на Общността, доколкото разликите между формата, в която марката се използва, и формата, в която тя е била регистрирана, не променят отличителния характер на регистрираната марка.

               2.

               Член 9, параграф 1, букви б) и в) от Регламент № 207/2009 трябва да се тълкува в смисъл, че когато марка на Общността не е регистрирана цветна, но притежателят ѝ широко я използва в определен цвят или в определено съчетание от цветове, така че в съзнанието на значителен дял от потребителите тя вече се свързва с този цвят или с това съчетание от цветове, цветът или цветовете, които трето лице използва за представяне на знак, за който се твърди, че нарушава правата върху посочената марка, са релевантни в рамките на цялостната преценка относно вероятността от объркване или на цялостната преценка относно неоснователната полза по смисъла на тази разпоредба.

               3.

               Член 9, параграф 1, букви б) и в) от Регламент № 207/2009 трябва да се тълкува в смисъл, че обстоятелството, че самото трето лице, използващо знак, за който се твърди, че нарушава правата върху регистрираната марка, е свързано в съзнанието на значителен дял от потребителите с определения цвят или с определеното съчетание от цветове, който или което използва за представянето на този знак, е релевантен фактор в рамките на цялостната преценка относно вероятността от объркване и относно неоснователната полза по смисъла на тази разпоредба.

      (1)  ОВ C 227, 28.7.2012 г.


title: Дело T-150/04: Решение на Първоинстанционния съд от 11 юли 2007 г. — Mülhens/СХВП — Minoronzoni (TOSCA BLU) ( Марка на Общността — Процедура по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността TOSCA BLU — По-ранна национална словна марка TOSCA — Относителни основания за отказ — Общоизвестна марка по смисъла на член 6, второ от Парижката конвенция — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 — Член 8, параграф 5 от Регламент № 40/94 )

text:
               25.8.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 199/31

         Решение на Първоинстанционния съд от 11 юли 2007 г. — Mülhens/СХВП — Minoronzoni (TOSCA BLU)
   (Дело T-150/04) (1)

   („Марка на Общността - Процедура по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността TOSCA BLU - По-ранна национална словна марка TOSCA - Относителни основания за отказ - Общоизвестна марка по смисъла на член 6, второ от Парижката конвенция - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 - Член 8, параграф 5 от Регламент № 40/94“)
   (2007/C 199/57)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Ищец: Mülhens GmbH & Co. KG (Кьолн, Германия) [представител: T. Schulte-Beckhausen, avocat]

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) [представители: първоначално M. Capostagno, впоследствие O. Montalto]

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: Minoronzoni Srl (Ponte San Pietro, Италия) [представители: G. Floridia, F. Polettini и R. Floridia, avocats]
   Предмет
   Иск срещу Решение на първи апелативен състав на СХВП от 18 февруари 2004 г. (дело R 949/2001-1) относно процедура по възражение между Mülhens GmbH & Co. KG и Minoronzoni Srl.
   Диспозитив

               1)

               Искът се отхвърля.

               2)

               Mühlens GmbH &Co. KG се осъжда да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 239, 25.9.2004 г.


title: Дело T-54/12: Жалба, подадена на 8 февруари 2012 г. — K2 Sports Europe/СХВП — Karhu Sport Iberica (SPORT)

text:
               14.4.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 109/22

         Жалба, подадена на 8 февруари 2012 г. — K2 Sports Europe/СХВП — Karhu Sport Iberica (SPORT)
   (Дело T-54/12)
   2012/C 109/47
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: K2 Sports Europe GmbH (Penzberg, Германия) (представител: J. Güell Serra, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Karhu Sport Iberica, SL (Cordoba, Испания)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 29 ноември 2011 г. по преписка R 986/2010-4,

               —

               да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка на Общността, предмет на спора: чернобяла фигуративна марка „SPORT“ за стоки от класове 18, 25 и 28 — заявка за марка на Общността № 7490113

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: словната марка „K2 SPORTS“, регистрирана под № 302008015437 в Германия за стоки от класове 18, 25 и 28; международната словна марка „K2 SPORTS“, регистрирана под № 982235 за стоки от класове 18, 25 и 28

      Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението в неговата цялост

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав: i) не е взел предвид факта, че идентичността на разглежданите стоки смекчава разликите между марките; ii) е допуснал грешка при преценката на заявената марка, като е приел, че не е било възможно фигуративният елемент да бъде възприет от потребителите като изобразяване на буквата K; iii) неправилно е презумирал, че тъй като думата „SPORT“ се разбира във всички разглеждани територии, тя е следва да бъде пропусната в рамките на сравнителния анализ; iv) е допуснал грешка при сравнението на знаците; и тъй като v) има вероятност от объркване между конфликтните марки, дори думата „SPORT“ да има слаб отличителен характер.


title: Дело C-342/17: Преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per il Veneto (Италия), постъпило на 8 юни 2017 г. — Memoria Srl, Antonia Dall’Antonia/Comune di Padova

text:
               18.9.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 309/26

         Преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per il Veneto (Италия), постъпило на 8 юни 2017 г. — Memoria Srl, Antonia Dall’Antonia/Comune di Padova
   (Дело C-342/17)
   (2017/C 309/33)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Veneto

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Memoria Srl, Antonia Dall’Antonia

      Ответник: Comune di Padova

      Преюдициални въпроси

   Трябва ли членове 49 и 56 от Договора за функционирането на Европейския съюз да се тълкуват в смисъл, че не допускат прилагането на следните разпоредби от член 52 от Наредбата за погребалните услуги на община Падуа:
   „Лицето, което съхранява погребалната урна, в никакъв случай не може да възлага съхранението ѝ на трети лица. Тази забрана важи и в случай че починалото лице изрично е изявило волята си приживе (трети параграф).
   Урната се държи задължително само в дома на лицето, което я съхранява (четвърти параграф).
   Съхраняването на погребалните урни в никакъв случай не може да се извършва с търговски цели и поради това не са разрешени икономически дейности, чийто, макар и неизключителен предмет, е съхраняването на погребални урни, независимо от основанието и срока. Тази забрана важи и в случай че починалото лице изрично е изявило волята си приживе (десети параграф)“?


title: Дело C-316/14: Определение на председателя на Съда от 25 септември 2014 г. (преюдициално запитване, отправено от Amtsgericht Rüsselsheim — Германия) — Marc Hußock, Ute Hußock, Michelle Hußock, Florian Hußock/Condor Flugdienst GmbH

text:
               1.12.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 431/17

         Определение на председателя на Съда от 25 септември 2014 г. (преюдициално запитване, отправено от Amtsgericht Rüsselsheim — Германия) — Marc Hußock, Ute Hußock, Michelle Hußock, Florian Hußock/Condor Flugdienst GmbH
   (Дело C-316/14) (1)

   (2014/C 431/27)
   Език на производството: немски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 303, 8.9.2014 г.


title: Дело C-65/07: Иск, предявен на 8 февруари 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Ирландия

text:
               24.3.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 69/14

         Иск, предявен на 8 февруари 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Ирландия
   (Дело C-65/07)
   (2007/C 69/32)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: B. Stromsky и D. Lawunmi)

      Ответник: Ирландия
   Искания

               —

               да се установи, че като не е приела необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобрази с Директива 2004/24/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година за изменение на Директива 2001/83/ЕО за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба, по отношение на традиционните растителни лекарствени продукти (1), или, във всеки случай, не е съобщила на Комисията за приетите разпоредби, Ирландия не е изпълнила задълженията си съгласно член 2 на тази директива.

               —

               да се осъди Ирландия да заплати разноските.

         Правни основания и главни доводи
   Срокът, предвиден за транспониране на директивата, е изтекъл на 30 октомври 2005 г.

      (1)  ОВ L 136, стр. 85.


title: Дело F-62/12: Жалба, подадена на 15 юни 2012 г. — ZZ/ЕААБ

text:
               4.8.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 235/17

         Жалба, подадена на 15 юни 2012 г. — ZZ/ЕААБ
   (Дело F-62/12)
   2012/C 235/36
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представители: адв. D. Abreu Caldas, адв. A. Coolen, адв. J.-N. Louis, адв. É. Marchal и адв. S. Orlandi)

      Ответник: Европейска агенция за авиационна безопасност

      Предмет на производството

   Отмяна на решението за изчисляване на приравнените периоди, отчитани за целите на правото на пенсия, завършени преди постъпването на служба, на основание на новите Общи разпоредби за изпълнение на член 11, параграф 2 от Приложение VIII към Правилника от 3 март 2011 г.

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се обяви за неправомерен член 9 от Общите разпоредби за изпълнение на член 11, параграф 2 от Приложение VIII към Правилника,

               —

               да се отмени решението за прилагане на параметрите, посочени в Общите разпоредби за изпълнение на член 11, параграф 2 от Приложение VIII към Правилника от 3 март 2011 г., към искането за прехвърляне на пенсионни права на жалбоподателя,

               —

               да се осъди Европейската агенция за авиационна безопасност да заплати съдебните разноски.


title: Дело F-55/11: Определение на Съда на публичната служба от 12 декември 2012 г. — Chatzidoukakis/Комисия

text:
               16.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/33

         Определение на Съда на публичната служба от 12 декември 2012 г. — Chatzidoukakis/Комисия
   (Дело F-55/11) (1)

   2013/C 46/69
   Език на производството: гръцки
   Председателят на първи състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 252, 27.8.11 г., стр. 56.


title: Дело T-728/14: Жалба, подадена на 10 октомври 2014 г. — Universal Protein Supplements Corp. d/b/a Universal Nutrition/СХВП — H. Young Holdings (animal)

text:
               1.12.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 431/44

         Жалба, подадена на 10 октомври 2014 г. — Universal Protein Supplements Corp. d/b/a Universal Nutrition/СХВП — H. Young Holdings (animal)
   (Дело T-728/14)
   (2014/C 431/69)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Universal Protein Supplements Corp. d/b/a Universal Nutrition (Ню Брънзуик, Съединени американски щати) (представител: S. Malynicz, Barrister)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: H. Young Holdings plc (Нюбъри, Обединено кралство)

      Данни за производството пред СХВП

      Притежател на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорна марка: фигуративна марка на Общността със словния елемент „animal“ — марка на Общността № 2 8 24  548

      Производство пред СХВП: производство за обявяване на недействителност

      Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на СХВП от 31 юли 2014 г. по преписка R 2058/2013-1

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди СХВП и другата страна да заплатят направените от тях разноски, както и тези на жалбоподателя.

      Изложени основания

               —

               нарушение на член 8, параграф 4 oт Регламент № 207/2009;

               —

               нарушение на член 37, буква б), ii) oт Регламент № 2868/95.


title: Дело C-651/13: Преюдициално запитване, отправено от Consiglio di Stato (Италия) на 9 декември 2013 г.  — Lb Group Ltd/Ministero dell'Economia e delle Finanze и др.

text:
               14.4.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 112/21

         Преюдициално запитване, отправено от Consiglio di Stato (Италия) на 9 декември 2013 г. — Lb Group Ltd/Ministero dell'Economia e delle Finanze и др.
   (Дело C-651/13)
   2014/C 112/26
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Consiglio di Stato

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Lb Group Ltd

      Ответник: Ministero dell'Economia e delle Finanze, Amministrazione Autonoma dei Monopoli di Stato (AAMS), Galassia Game Srl

      Преюдициални въпроси

               1)

               Следва ли член 49 и сл. и член 56 и сл. от ДФЕС и принципите, установени от Съда на Европейския съюз в Решение от 16 февруари 2012 г. [по съединени дела C-72/10 и C-77/10], да се тълкуват в смисъл, че не допускат да бъдат възлагани концесии за срок, по-кратък от срока на възлаганите преди това концесии, като се има пред вид, че посоченото възлагане е обявено с цел поправяне на последиците от незаконосъобразното изключване на определен брой оператори от участие в процедурите по възлагане на концесии?

               2)

               Следва ли член 49 и сл. и член 56 и сл. от ДФЕС и принципите, установени от Съда на Европейския съюз в същото решение от 16 февруари 2012 г. [по съединени дела C-72/10 и C-77/10] да се тълкуват в смисъл, че не допускат възможността изискването за реорганизация на системата чрез времево изравняване на сроковете на концесиите да бъде прието за достатъчна обосновка за по-краткия срок на концесиите, които са предмет на обявената процедура по възлагане, в сравнение със срока на предоставените по-рано концесии?


title: Дело T-466/15: Определение на Общия съд от 14 септември 2016 г. — Makhlouf/Съвет

text:
               7.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 410/34

         Определение на Общия съд от 14 септември 2016 г. — Makhlouf/Съвет
   (Дело T-466/15) (1)

   (2016/C 410/52)
   Език на производството: френски
   Председателят на седми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 337, 12.10.2015 г.


title: Дело C-211/09: Иск, предявен на 11 юни 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция

text:
               15.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 193/13

         Иск, предявен на 11 юни 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция
   (Дело C-211/09)
   2009/C 193/17
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: г-жа M. Karanasou-Apostolopoulou и г-жа L. Balta)

      Ответник: Република Гърция

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е приела или във всеки случай като не е съобщила на Комисията законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2006/24/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 година за запазване на данни, създадени или обработени, във връзка с предоставянето на обществено достъпни електронни съобщителни услуги или на обществени съобщителни мрежи и за изменение на Директива 2002/58/ЕО, Република Гърция не е изпълнила задълженията си по тази директива.

               —

               да се осъди Република Гърция да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Определеният срок за транспониране на Директива 2006/24/ЕО във вътрешния правен ред е изтекъл на 15 септември 2007 г.

      (1)  ОВ L 105, 13.4.2006 г., стр. 54; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 53, стр. 51.


title: Дело T-424/08: Иск, подаден на 16 септември 2008 г.  — Nexus Europe (Ireland)/Комисия

text:
               10.1.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 6/32

         Иск, подаден на 16 септември 2008 г. — Nexus Europe (Ireland)/Комисия
   (Дело T-424/08)
   (2009/C 6/67)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищец: Nexus Europe (Ireland) Ltd (Дъблин, Ирландия) (представител: M. Noonan, Barrister)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               да осъди Комисията на заплати обезщетение за вредите в размер на 95 418,99 EUR;

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   На 31 октомври 2001 г. ищецът и Комисията сключват типов договор за „поделяне на разходите, изследване и развитие“, посочен в Приложение IV („Правила за финансово участие на Общността“) към Решение на Европейския парламент и на Съвета № 182/1999/EО от 22 декември 1998 година относно Пета рамкова програма на Европейската общност за дейностите за научни изследвания и технологично развитие (1998-2002) (1), с които ищецът, заедно с други съдоговорители, образували консорциум, изпълняват проекта MUTEIS IST-2000-30117, насочен към изясняване на функционалното и пространствено разнообразие на икономиката, основана на цифрови технологии в Европа от макро и местна/градска гледна точка. Ищецът е предложил на Комисията да участва в проекта въз основа на модела на възстановяване на „допълнителните разходи“ относно допустимите разходи по проекта. След разменена между страните кореспонденция Комисията уведомява ищеца, че трябва временно да преустанови плащането на разходите за персонала и общите разходи, представени от последния, и предлага на ищеца да преразгледа своето участие въз основа на участие във всички допустими разходи или възможност за пълно участие с еднократна сума по отношение на общите разходи. В съответствие с тези условия на 30 април 2004 г. ищецът подписва изменение на договора.
   Въз основа на искането си за обезщетение за вредите, ищецът изтъква, че Комисията е действала без или е превишила своите правомощия като изменя договора и твърди, че се позовава на член 3, параграф 2 от Приложение II към същия. Ищецът изтъква, че Комисията е можела да не приеме предложения и от ищеца модел за възстановяване на разходите при сключване на договора, но в последния няма разпоредба, която да и позволява да променя този модел в хода на проекта. Освен това при липса на каквито и да било основателни съмнения за наличие на измама или финансови нарушения от страна на ищеца, последният твърди, че Комисията не е имала право да се позовава на член 3, параграф 2 от Приложение II към договора за да обоснове промени в условията по него.
   Но-нататък ищецът изтъква, че Комисията не е изпълнила своите договорни задължения и по този начин е нарушила член 1134, първи параграф от Белгийския граждански кодекс, съгласно който законосъобразните споразумения имат сила на закон за тези, които са ги сключили. Според ищеца предимство трябва да има моделът за възстановяване на разходите по проекта, за който страните са се споразумели при подписването на договора, докато той е в сила, и поради това, като е изискала от ищеца да промени договорения от страните модел за възстановяване на разходите, Комисията не е изпълнила договора.
   В допълнение ищецът твърди, че Комисията е нарушила принципа на оправданите правни очаквания и принципа на добрата администрация.

      (1)   OВ 1999, L 26, стp. 1.


title: Дело T-565/12: Решение на Общия съд от 3 юли 2014 г.  — National Iranian Tanker Company/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки срещу Иран, взети с цел да се предотврати разпространението на ядрено оръжие — Замразяване на средства — Задължение за мотивиране — Грешка в преценката — Адаптиране на действието на отмяната във времето)

text:
               25.8.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/31

         Решение на Общия съд от 3 юли 2014 г. — National Iranian Tanker Company/Съвет
   (Дело T-565/12) (1)

   ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Иран, взети с цел да се предотврати разпространението на ядрено оръжие - Замразяване на средства - Задължение за мотивиране - Грешка в преценката - Адаптиране на действието на отмяната във времето))
   2014/C 282/40
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: National Iranian Tanker Company (Техеран, Иран) (представители: R. Chandrasekera, S. Ashley, C. Murphy, solicitors, M. Lester, barrister, и D. Wyatt, QC)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: S. Boelaert и M. Bishop)

      Предмет

   Жалба за отмяна, от една страна, на Решение 2012/635/ОВППС на Съвета от 15 октомври 2012 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 282, стр. 58), доколкото наименованието на жалбоподателя е включено в списъка, съдържащ се в приложение II към Решение 2010/413/ОВППС на Съвета от 26 юли 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС (ОВ L 195, стр. 39), и от друга страна, на Регламент за изпълнение (ЕС) № 945/2012 на Съвета от 15 октомври 2012 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 282, стр. 16), доколкото този регламент се отнася до жалбоподателя

      Диспозитив

               1)

               Отменя Решение 2012/635/ОВППС на Съвета от 15 октомври 2012 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран, доколкото с него National Iranian Tanker Company се включва в приложение II към Решение 2010/413/ОВППС на Съвета от 26 юли 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС.

               2)

               Отменя Регламент за изпълнение (ЕС) № 945/2012 на Съвета от 15 октомври 2012 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран, доколкото с него National Iranian Tanker Company се включва в приложение IХ към Регламент (ЕС) № 267/2012 на Съвета от 23 март 2012 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕО) № 961/2010.

               3)

               Действието на Решение 2012/635 и на Регламент за изпълнение № 945/2012 се запазва по отношение на National Iranian Tanker Company до изтичането на срока за обжалване, посочен в член 56, първа алинея от Статута на Съда на Европейския съюз, или, ако в този срок е била подадена жалба — до отхвърлянето ѝ.

               4)

               Съветът на Европейския съюз понася освен направените от него съдебни разноски и тези на National Iranian Tanker Company.

      (1)  ОВ C 55, 23.2.2013 г.


title: Дело T-464/17: Жалба, подадена на 26 юли 2017 г. — TP/Комисия

text:
               18.9.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 309/36

         Жалба, подадена на 26 юли 2017 г. — TP/Комисия
   (Дело T-464/17)
   (2017/C 309/48)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: TP (представител: W. Limuti, avvocato)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени и оттегли обжалваното решение, и да отмени всички произтичащи от него актове, както и подготвителни актове, включително все още неизвестни, като се отменят всички последици от него по отношение на жалбоподателя и засягащи неговата правна и имуществена сфера; да постанови, от една страна, въпросът да се реши по начин, който да позволи на жалбоподателя да представи доводите си, след като е получил необходимата информация и, от друга страна, новото решение да бъде взето при спазване на принципите на доверие, законосъобразност и прозрачност;

               —

               да уважи настоящата жалба, като признае вредите, претърпени междувременно от длъжностното лице и по-конкретно не само имуществените вреди, но и неимуществените (психически и телесни) вреди, както са представени в съдебномедицинската експертиза по делото, която признава претърпени страдания от средна степен, както и смущения в способността за адаптиране с признаци на тревожност и депресивно състояние от хроничен тип, предизвикано от увреждането, претърпяно в работен контекст, в размер на 20 %.

      Основания и основни доводи

   Настоящата жалба е срещу решението за отхвърляне на жалбата, подадена по административен ред от жалбоподателя, с която се оспорва извършената удръжка от Служба „Управление и плащане по индивидуални права“ (PMO) от неговата заплата вследствие решението на Tribunale di Treviso (Районен съд Тревизо, Италия), с което е постановен разводът между жалбоподателя и бившата му съпруга.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага следните основания.

               1.

               Нарушение на правото, въведено като гаранция за длъжностното лице, да бъде изслушано и да прави изявления.

               2.

               Нарушение на правото на жалбоподателя да получава информация от значение за неговата защита.

               3.

               Нарушение на правото на жалбоподателя да му бъдат посочени мотивите, поради които не е могъл да получи релевантните данни.

               4.

               Нарушение и погрешно прилагане на член 7, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Eвропейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (1) и вследствие на това, нарушение на правото да се получат данни по съществото на висящото производство спрямо жалбоподателя и на задължението за мотивиране на решенията.

               5.

               Нарушение на член 24 от Правилника и вследствие на това нарушение на правото на жалбоподателя да бъде защитаван и подпомаган от институцията от нападения на други лица.

               6.

               Наличие на психически и телесни вреди, причинени на жалбоподателя и съответна причинно-следствена връзка между действията на администрацията и претърпяната вреда.

      (1)  ОВ L 145, 2001 г., стр. 3; Специално издание на български език, глава 1, том 3, стр. 76.


title: Дело T-183/04: Определение на Първоинстанционния съд от 19 март 2007 г. — Tokai Europe/Комисия (Иск за отмяна — Обща митническа тарифа — Класиране в Комбинираната номенклатура — Лице, което не е лично засегнато — Недопустимост)

text:
               28.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 96/34

         Определение на Първоинстанционния съд от 19 март 2007 г. — Tokai Europe/Комисия
   (Дело T-183/04) (1)

   (Иск за отмяна - Обща митническа тарифа - Класиране в Комбинираната номенклатура - Лице, което не е лично засегнато - Недопустимост)
   (2007/C 96/71)
   Език на производството: немски
   Страни

      Ищец: Tokai Europe GmbH (Mönchengladbach, Германия) (представител: H. Kroemer, адвокат)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: X. Lewis и B. Schima,)
   Предмет
   Иск за отмяна на Регламент (ЕО) № 384/2004 на Комисията от 1 март 2004 година относно класирането на определени стоки в Комбинираната номенклатура (ОВ L 64, стр. 21).
   Диспозитив

               1)

               Искът се отхвърля като недопустим.

               2)

               Ищецът се осъжда да заплати разноските.

      (1)  ОВ C 217, 28.8.2004 г.


title: Дело F-61/11: Определение на Съда на публичната служба (втори състав) от 23 октомври 2012 г. — Possanzini/Frontex (Публична служба — Срочно нает служител — Процедура във връзка с подновяване на трудовия договор на срочно нает служител — Съобщаване на служителя на отрицателното становище на оценителя за подновяването — Увреждащ акт — Липса — Искане за отмяна на неблагоприятните бележки относно производителността, фигуриращи в годишни доклади за оценка — Явно недопустима жалба)

text:
               16.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/31

         Определение на Съда на публичната служба (втори състав) от 23 октомври 2012 г. — Possanzini/Frontex
   (Дело F-61/11) (1)

   (Публична служба - Срочно нает служител - Процедура във връзка с подновяване на трудовия договор на срочно нает служител - Съобщаване на служителя на отрицателното становище на оценителя за подновяването - Увреждащ акт - Липса - Искане за отмяна на неблагоприятните бележки относно производителността, фигуриращи в годишни доклади за оценка - Явно недопустима жалба)
   2013/C 46/61
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Daniele Possanzini (Варшава, Полша) (представител: адв. S. Pappas)

      Ответник: Европейска агенция за управление на оперативното сътрудничество по външните граници на държавите членки на Европейския съюз (Frontex) (представители: S. Vuorensola и H. Caniard, адв. D. Waelbroeck и адв. A. Duron)

      Предмет

   Публична служба — Искане за отмяна на решението да се отмени решението за подновяване на договора на жалбоподателя като срочно нает служител и на някои части от неговите доклади за оценка за периода от месец август 2006 г. до месец декември 2009 г.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата като явно недопустима.

               2.

               Осъжда г-н Possanzini да заплати разноските, направени от Европейската агенция за управление на оперативното сътрудничество по външните граници на държавите членки на Европейския съюз. Г-н Possanzini понася и направените от него разноски.

      (1)  ОВ C 226, 30.7.2011 г., стр. 32.


title: Дело F-131/06: Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 14 декември 2007 г. — Steinmetz/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Уреждане на спор по взаимно съгласие — Изпълнение на споразумение — Отказ за възстановяване на разноски за командировка — Явна недопустимост — Липса на правен интерес — Разпределяне на разноските — Необосновано и злонамерено причинени разноски)

text:
               23.2.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 51/61

         Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 14 декември 2007 г. — Steinmetz/Комисия
   (Дело F-131/06) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Уреждане на спор по взаимно съгласие - Изпълнение на споразумение - Отказ за възстановяване на разноски за командировка - Явна недопустимост - Липса на правен интерес - Разпределяне на разноските - Необосновано и злонамерено причинени разноски)
   (2008/C 51/113)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Robert Steinmetz (Люксембург, Люксембург), (представител: J.Choucroun, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: J.Currall и K.Herrmann)
   Предмет
   Отмяна на Решение на Комисията от 21 февруари 2005 г., с което се отказва пълно изпълнение на уреждането на спор по взаимно съгласие, постигнато между страните в рамките на дело Т-155/05, образувано пред Първоинстанционния съд на Европейските общности.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като явно недопустима.

               2)

               Осъжда г-н Steinmetz да заплати направените от него съдебни разноски, с изключение на сума в размер на 500 евро.

               3)

               Осъжда Комисията на Европейските общности да заплати направените от нея съдебни разноски и разноските на г-н Steinmetz в размер на 500 евро.

      (1)  ОВ С 326 от 30.12.2006 г., стр. 86.


title: Дело T-581/11: Жалба, подадена на 9 ноември 2011 г. — Dimian/СХВП — Bayer Design Fritz Bayer (BABY BAMBOLINA)

text:
               28.1.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 25/58

      Жалба, подадена на 9 ноември 2011 г. — Dimian/СХВП — Bayer Design Fritz Bayer (BABY BAMBOLINA)
      (Дело T-581/11)
      (2012/C 25/112)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Dimian AG (Nürnberg, Германия) (представители: P. Pozzi и G. Ghisletti, lawyers)

         Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Bayer Design Fritz Bayer GmbH & Co. KG (Michelau, Германия)

         Искания на жалбоподателя

                  —

                  да се отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 3 август 2011 г. по преписка R 1822/2010-2, и

                  —

                  да се осъди ответника да понесе съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

         Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: фигуративната марка „BABY BAMBOLINA“ за стоки от клас 28 — марка на Общността, регистрирана под № 6403927

         Притежател на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав

         Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: жалбоподателят

         Основание на искането за обявяване на недействителност: страната, поискала обявяване на недействителността, е основала своите искания на член 53, параграф 1, буква в) във връзка с член 8, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета, и на член 53, параграф 1, буква а) във връзка с член 8, параграф 1, буква б) и член 8, параграф 2, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета

         Решение на отдела по отмяна: отхвърля искането за обявяване на недействителност

         Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата

         Изложени правни основания: нарушение на член 53, параграф 1, буква в) и член 8, параграф 4, и във връзка с Регламент № 207/2009 на Съвета, доколкото апелативният състав е изключил относимостта на посочените каталози, отнасящи се за периода 2008 г. — 2009 г.


title: Дело T-362/15: Решение на Общия съд от 28 септември 2016 г. — Lacamanda Group/EUIPO — Woolley („HENLEY“) (Марка на Европейския съюз — Производство за обявяване на недействителност — Словна марка на Европейския съюз „HENLEY“ — По-ранни словни марки на Обединеното кралство и на Европейския съюз „HENLEYS“ — Член 8, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Неоснователно извлечена полза от отличителния характер или от репутацията на по-ранната марка)

text:
               7.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 410/15

         Решение на Общия съд от 28 септември 2016 г. — Lacamanda Group/EUIPO — Woolley („HENLEY“)
   (Дело T-362/15) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство за обявяване на недействителност - Словна марка на Европейския съюз „HENLEY“ - По-ранни словни марки на Обединеното кралство и на Европейския съюз „HENLEYS“ - Член 8, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Неоснователно извлечена полза от отличителния характер или от репутацията на по-ранната марка))
   (2016/C 410/19)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: The Lacamanda Group Ltd (Манчестър, Обединено кралство) (представител: C. Scott, barrister)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: H. O’Neill)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Nigel Woolley (Брейсбъроу, Обединено кралство) (представител: S. Malynicz, barrister)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 24 април 2015 г. (преписка R 2255/2012-4) относно производство по обявяване на недействителност между The Lacamanda Group и Nigel Woolley.

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на четвърти апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 24 април 2015 г. (преписка R 2255/2012-4).

               2)

               Осъжда EUIPO да заплати собствените си съдебни разноски, както и тези на The Lacamanda Group Ltd.

               3)

               Г-н Nigel Woolley следва да понесе собствените си съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 294, 7.9.2015 г.


title: Дело C-426/07: Искане за преюдициално заключение, направено от Wojewódzki Sąd Administracyjny w Białymstoku (Република Полша) на 14 септември 2007 г. — Mariusz Krawczyński/Dyrektor Izby Celnej w Białymstoku

text:
               24.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 283/20

         Искане за преюдициално заключение, направено от Wojewódzki Sąd Administracyjny w Białymstoku (Република Полша) на 14 септември 2007 г. — Mariusz Krawczyński/Dyrektor Izby Celnej w Białymstoku
   (Дело C-426/07)
   (2007/C 283/36)
   Език на производството: полски
   Препращаща юрисдикция
   Wojewódzki Sąd Administracyjny w Białymstoku
   Страни в главното производство

      Ищец: Mariusz Krawczyński

      Ответник: Dyrektor Izby Celnej w Białymstoku
   Преюдициални въпроси

               1)

               Може ли да се квалифицира въведен от държава-членка акциз, като акциза, предвиден в полския Закон за акцизите от 23 януари 2004 г. (Dz. U. [Dziennik Ustaw, Държавен вестник на Република Полша] Nr. 29, Pos. 257, с измененията), с който се облага всяка продажба на частните автомобили преди първата им регистрация на национална територия, като форма на недопустим данък върху оборота по смисъла на член 33, параграф 1 от Директива 77/388/ЕИО: Шеста директива на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145 от 13.6.1977 г., стр. 1) (понастоящем член 401 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност, в сила от 1 януари 2007 г.)?
               При отрицателен отговор на първия въпрос:

               2)

               Акциз като този, който е предмет на спора по делото, висящо пред Wojewódzki Sąd Administracyjny w Białymstoku и с който се облага всяка продажба на частни автомобили след първата им регистрация на национална територия, не противоречи ли на член 90 ЕО, който забранява прякото или косвено налагане на каквито и да било вътрешни данъци върху стоките на други държави-членки, които надвишават наложените пряко или косвено такива върху подобните местни стоки, като се има предвид, че придобиването на автомобили втора употреба, които вече са регистрирани на национална територия, не се облага с този данък?


title: Дело C-194/15: Определение на Съда (шести състав) от 4 февруари 2016 г. (преюдициално запитване от Commissione Tributaria Provinciale di Torino — Италия — Véronique Baudinet и др./Agenzia delle Entrate — Direzione Provinciale I di Torino (Преюдициално запитване — Членове 63 ДФЕС и 65 ДФЕС — Свободно движение на капитали — Член 49 ДФЕС — Свобода на установяване — Пряко данъчно облагане — Данъчно облагане на дивидентите — Двустранна спогодба за избягване на двойното данъчно облагане — Правноустановено двойно данъчно облагане)

text:
               18.4.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 136/3

         Определение на Съда (шести състав) от 4 февруари 2016 г. (преюдициално запитване от Commissione Tributaria Provinciale di Torino — Италия — Véronique Baudinet и др./Agenzia delle Entrate — Direzione Provinciale I di Torino
   (Дело C-194/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Членове 63 ДФЕС и 65 ДФЕС - Свободно движение на капитали - Член 49 ДФЕС - Свобода на установяване - Пряко данъчно облагане - Данъчно облагане на дивидентите - Двустранна спогодба за избягване на двойното данъчно облагане - Правноустановено двойно данъчно облагане))
   (2016/C 136/04)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Commissione Tributaria Provinciale di Torino

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Véronique Baudinet, Adrien Boyer, Pauline Boyer, Edouard Boyer

      Ответник: Agenzia delle Entrate — Direzione Provinciale I di Torino

      Диспозитив

   Членове 49 ДФЕС, 63 ДФЕС и 65 ДФЕС трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат правна уредба на държава членка, като разглежданата по главното производство, по силата на която, когато лице, пребиваващо в тази държава членка, акционер на дружество, установено в друга държава членка, получава от това дружество дивиденти, които се облагат и в двете държави, не се вземат мерки за недопускане на двойното данъчно облагане посредством предоставяне в държавата членка по пребиваване на акционера на данъчен кредит поне в същия размер като този на данъка, платен в държавата членка на дружеството, което разпределя дивидентите.

      (1)  ОВ C 245, 27.7.2015 г.


title: Дело T-308/04: Решение на Първоинстанционния съд от 20 ноември 2007 г. — Ianniello/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Доклад за развитието на кариерата — Период на оценяване 2001/2002 г. — Иск за отмяна — Иск за обезщетение за вреди)

text:
               12.1.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 8/12

         Решение на Първоинстанционния съд от 20 ноември 2007 г. — Ianniello/Комисия
   (Дело T-308/04) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Доклад за развитието на кариерата - Период на оценяване 2001/2002 г. - Иск за отмяна - Иск за обезщетение за вреди)
   (2008/C 8/21)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Francesco Ianniello (Брюксел, Белгия) (представители: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis и É. Marchal, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: G. Berscheid и V. Joris)
   Предмет
   Отмяна на доклада за развитието на кариерата на ищеца за периода на оценяване 2001/2002 г., както и плащане на обезщетение за претърпените неимуществени вреди.
   Диспозитив

               1)

               Отменя решението за приемане на доклада за развитие на кариерата на ищеца за периода на оценяване 2001/2002 г.

               2)

               Отхвърля иска в останалата му част.

               3)

               Осъжда Комисията да понесе направените от нея съдебни разноски, както и тези, направени от ищеца.

      (1)  ОВ C 262, 23.10.2004 г.


title: Дело T-157/13: Решение на Общия съд от 3 юли 2014 г.  — Sorinet Commercial Trust Bankers/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки срещу Иран с цел предотвратяване на ядреното разпространение — Замразяване на средства — Жалба за отмяна — Срок за обжалване — Срок за промяна на петитума — Допустимост — Задължение за мотивиране — Грешка в преценката — Адаптиране на действието на отмяната във времето)

text:
               25.8.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/34

         Решение на Общия съд от 3 юли 2014 г. — Sorinet Commercial Trust Bankers/Съвет
   (Дело T-157/13) (1)

   ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Иран с цел предотвратяване на ядреното разпространение - Замразяване на средства - Жалба за отмяна - Срок за обжалване - Срок за промяна на петитума - Допустимост - Задължение за мотивиране - Грешка в преценката - Адаптиране на действието на отмяната във времето))
   2014/C 282/44
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Sorinet Commercial Trust Bankers Ltd (остров Киш, Иран) (представители: L. Defalque и C. Malherbe, адвокати)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: A. De Elera, M. Bishop и A. Vitro)

      Предмет

   Искане за отмяна, от една страна, на Решение 2012/829/ОВППС на Съвета от 21 декември 2012 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 356, стр. 71), доколкото с него името на жалбоподателя е включено в списъка в приложение II към Решение 2010/413/ОВППС на Съвета от 26 юли 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС (ОВ L 195, стр. 39), както и на Регламент за изпълнение (ЕС) № 1264/2012 на Съвета от 21 декември 2012 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 356, стр. 55), доколкото с него името на жалбоподателя е включено в списъка в приложение IX към Регламент (ЕС) № 267/2012 на Съвета от 23 март 2012 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕС) № 961/2010 (ОВ L 88, стр. 1), и от друга страна, на Решение 2013/270/ОВППС на Съвета от 6 юни 2013 година за изменение на Решение 2010/413 (ОВ L 156, стр. 10), доколкото с него името на жалбоподателя е оставено в списъка в приложение II към Решение 2010/413, както и на Регламент за изпълнение (ЕС) № 522/2013 на Съвета от 6 юни 2013 година за прилагане на Регламент № 267/2012 (ОВ L 156, стр. 3), доколкото с него името на жалбоподателя е оставено в списъка в приложение IX към Регламент № 267/2012.

      Диспозитив

               1)

               Отменя Решение 2012/829/ОВППС на Съвета от 21 декември 2012 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран, доколкото с него името на Sorinet Commercial Trust Bankers Ltd е вписано в приложение II към Решение 2010/413/ОВППС на Съвета от 26 юли 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС.

               2)

               Отменя Регламент за изпълнение (ЕС) № 1264/2012 на Съвета от 21 декември 2012 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран, доколкото с него името на Sorinet Commercial Trust Bankers е вписано в приложение IX към Регламент (ЕС) № 267/2012 на Съвета от 23 март 2012 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕС) № 961/2010.

               3)

               Отменя Решение 2013/270/ОВППС на Съвета от 6 юни 2013 година за изменение на Решение 2010/413, доколкото с него името на Sorinet Commercial Trust Bankers е оставено в приложение II към Решение 2010/413.

               4)

               Отменя Регламент за изпълнение (ЕС) № 522/2013 на Съвета от 6 юни 2013 година за прилагане на Регламент № 267/2012, доколкото с него името на Sorinet Commercial Trust Bankers е оставено в приложение IX към Регламент № 267/2012.

               5)

               Запазва действието по отношение на Sorinet Commercial Trust Bankers на приложение II към Решение 2010/413, изменено с Решение 2013/270, и на приложение IX към Регламент № 267/2012, изменен с Регламент за изпълнение № 522/2013, до изтичането на срока за обжалване по член 56, първа алинея от Статута на Съда на Европейския съюз или, ако в този срок бъде подадена жалба — до отхвърлянето ѝ.

               6)

               Съветът на Европейския съюз понася направените от него съдебни разноски и тези на Sorinet Commercial Trust Bankers.

      (1)  ОВ C 147, 25.5.2013 г.


title: Съединени дела T-239/04 и Т-323/04: Решение на Първоинстанционния съд от 12 септември 2007 г. — Италия и Brandt Italia/Комисия (Държавни помощи — Законодателство, което предвижда спешни мерки за насърчаване на заетостта по отношение на предприятията в затруднение — Решение, обявяващо системата за помощи за несъвместима с общия пазар и разпореждащо възстановяване на отпуснатата помощ)

text:
               20.10.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 247/26

         Решение на Първоинстанционния съд от 12 септември 2007 г. — Италия и Brandt Italia/Комисия
   (Съединени дела T-239/04 и Т-323/04) (1)

   (Държавни помощи - Законодателство, което предвижда спешни мерки за насърчаване на заетостта по отношение на предприятията в затруднение - Решение, обявяващо системата за помощи за несъвместима с общия пазар и разпореждащо възстановяване на отпуснатата помощ)
   (2007/C 247/39)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Ищец по дело T-239/04: Италианска република (представител: D. Del Gaizo)

      Ищец по дело T-323/04: Brandt Italia SpA (Verolanuova, Италия) (представители: M. van Empel, C. Visco и S. Lamarca, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: V. Di Bucci, C. Giolito и E. Righini)
   Предмет
   Иск за отмяна на Решение 2004/800/ЕО на Комисията от 30 март 2004 г. относно системата за държавни помощи, въведена от Италия, за спешни мерки в областта на трудовата заетост (ОВ L 352, стр. 10)
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля исковете.

               2)

               Италианската република понася собствените си разноски, както и разноските на Комисията по дело T 239/04.

               3)

               Brandt Italia SpA понася собствените си разноски, както и разноските на Комисията по дело T 323/04.

      (1)  ОВ C 217, 28.8.2004 г.


title: Съединени дела Т-265/04, Т-292/04 и Т-504/04: Решение на Първоинстанционния съд от 4 март 2009 г. — Tirrenia di Navigazione и др./Комисия (Държавни помощи — Морски транспорт — Субсидии, изплатени от италианските власти на регионални компании — Решение, с което помощите се обявяват за отчасти несъвместими и за отчасти съвместими с общия пазар — Жалба за отмяна — Допустимост — Правен интерес — Нови или съществуващи помощи — Задължение за мотивиране — Член 4, параграф 3 от Регламент (ЕИО) № 3577/92)

text:
               18.4.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 90/22

         Решение на Първоинстанционния съд от 4 март 2009 г. — Tirrenia di Navigazione и др./Комисия
   (Съединени дела Т-265/04, Т-292/04 и Т-504/04) (1)

   (Държавни помощи - Морски транспорт - Субсидии, изплатени от италианските власти на регионални компании - Решение, с което помощите се обявяват за отчасти несъвместими и за отчасти съвместими с общия пазар - Жалба за отмяна - Допустимост - Правен интерес - Нови или съществуващи помощи - Задължение за мотивиране - Член 4, параграф 3 от Регламент (ЕИО) № 3577/92)
   2009/C 90/33
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател по дело T-265/04: Tirrenia di Navigazione SpA, преди Tirrenia di Navigazione SpA и Adriatica di Navigazione SpA (Неапол, Италия) (представители: първоначално G. Roberti, A. Franchi и G. Belletti, впоследствие G. Roberti и G. Belletti, avocats)

      Жалбоподател по дело T-292/04: Caremar SpA (Неапол); Toremar SpA (Ливорно, Италия); Siremar SpA (Палермо, Италия); и Saremar SpA (Каляри, Италия) (представители: първоначално G. Roberti, A. Franchi и G. Bellitti, впоследствие G. Roberti и G. Bellitti, avocats)

      Жалбоподател по дело T-504/04: Navigazione Libera del Golfo SpA (Неапол) (представители: S. Ravenna и A. Abate, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: V. di Bucci и E. Righini)

      Встъпили страни в подкрепа на ответника: Caremar SpA (представители: първоначално G. Roberti, A. Franchi и G. Bellitti, впоследствие G. Roberti и G. Bellitti, avocats); и Италианска република (представител: M. Fiorilli)

      Предмет

   Жалба за частична отмяна на Решение 2005/163/CE на Комисията от 16 март 2004 г. относно държавните помощи, изплатени от Италия на компаниите за морски траспорт Adriatica, Caremar, Siremar, Saremar и Toremar (Gruppo Tirrenia) (ОВ L 53, 2005 г., стр. 29).

      Диспозитив

               1)

               По дела T-265/04 и T-292/04: отменя Решение 2005/163/CE на Комисията от 16 март 2004 г. относно държавните помощи, изплатени от Италия на компаниите за морски траспорт Adriatica, Caremar, Siremar, Saremar и Toremar (Gruppo Tirrenia).

               2)

               По дело T-504/04: жалбата е останала през предмет.

               3)

               По дело T-265/04: Осъжда Комисията да понесе освен направените от нея съдебни разноски и тези, направени от Tirrenia di Navigazione SpA.

               4)

               По дело T-292/04: Осъжда Комисията да понесе освен направените от нея съдебни разноски и тези, направени от Caremar SpA, Siremar SpA, Saremar SpA и Toremar SpA.

               5)

               По дело T-504/04: Осъжда Комисията да понесе освен направените от нея съдебни разноски и тези, направени от Navigazione Libera del Golfo SpA.

               6)

               По дело T-504/04: Италианската република и Caremar понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 239, 25.9.2004 г.


title: Дело C-273/14: Преюдициално запитване от Conseil d'État (Франция), постъпило на 5 юни 2014 г.  — Pierre Fabre Médicament/Ministre du budget, des comptes publics et de la réforme de l'Etat, Ministre des affaires sociales et de la santé

text:
               25.8.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/23

         Преюдициално запитване от Conseil d'État (Франция), постъпило на 5 юни 2014 г. — Pierre Fabre Médicament/Ministre du budget, des comptes publics et de la réforme de l'Etat, Ministre des affaires sociales et de la santé
   (Дело C-273/14)
   2014/C 282/29
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Conseil d'État (Франция)

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Pierre Fabre Médicament

      Ответници: Ministre du budget, des comptes publics et de la réforme de l'État, Ministre des affaires sociales et de la santé

      Преюдициалeн въпрос

   Разпоредбите на член 6, точки 3 и 5 от Директива 89/105/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 година относно прозрачността на мерките, регулиращи цените на лекарствени продукти за употреба от човека и включването им в обхвата на националните системи за здравно осигуряване (1), приложими ли са по отношение на решения за изключване на лекарствен продукт от списъка на лекарствените продукти, които се прилагат на настанени в лечебни заведения пациенти и могат да бъдат заплатени от системите за задължително здравно осигуряване извън дейностите в болничната медицинска помощ, заплащани в рамките на единните реимбурсни цени за болничен престой и лечение, установени по диагностично свързана група?

      (1)  ОВ L 40, стр. 8; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 2, стр. 84.


title: Дело C-124/14: Иск, предявен на 17 март 2014 г.  — Европейска комисия/Италианска република

text:
               10.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 175/22

         Иск, предявен на 17 март 2014 г. — Европейска комисия/Италианска република
   (Дело C-124/14)
   2014/C 175/27
   Език на производството: италиански

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: C. Cattabriga и M. van Beek)

      Ответник: Италианска република

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като е изключила „ръководния“ персонал (тоест лекарите) от Националната медицинска служба от правото на максимална средна продължителност на работното време от 48 часа седмично, както и целия здравен персонал на същата Служба от правото на междудневна почивка от 11 последователни часа, без да се осигури на същия равностоен период за почивка като компенсация, Италианската република не е изпълнила задълженията си по член 3, член 6 и член 17, параграф 2 от Директива 2003/88/ЕО (1);

               —

               да се осъди Италианската република да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Членове 3 и 6 от Директива 2003/88/ЕО налагат на държавите членки да предприемат необходимите мерки, за да гарантират, от една страна, че всеки работник има право на минимална продължителност на междудневна почивка от 11 последователни часа за всеки период от 24 часа, и от друга, че средното работно време за всеки седемдневен период, включително извънредния труд, не надвишава 48 часа. Въпреки че дерогации от тези разпоредби не са напълно изключени, те са обусловени от точно определени условия.
   При въвеждането в изпълнение на Директива 2003/88 италианският законодател е нарушил тези разпоредби, като е изключил всички медицински „ръководители“ от Националната медицинска служба от приложното поле на нормите, отнасящи се до максималната средна седмична продължителност на работното време, и целия здравен персонал на същата служба от правилата относно междудневната почивка.
   По-конкретно, Комисията отбелязва, че, на първо място, в Италия всички лекари, работещи в Националната медицинска служба, са официално класифицирани като „ръководители“ в законодателството и в националните колективни трудови договори относно тази служба, без непременно да се ползват от управленски прерогативи или от самостоятелност по отношение на собственото им работно време. На второ място, италианските власти не са успели да докажат, че макар да е изключен от правото на междудневна почивка от 11 последователни часа, здравният персонал на Националната медицинска служба все пак се ползва, непосредствено след приключване на периода на работа, от подходящ период за непрекъсната почивка като компенсация.

      (1)  Директива 2003/88/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време (ОВ L 299, стp. 9; Специално издание на български език, глава 5, том 7, стр. 3).


title: Дело C-417/17: Преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Италия), постъпило на 10 юли 2017 г. — Hera Comm Srl/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Autorità per l’Energia Elettrica il Gas e il Sistema Idrico

text:
               9.10.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 338/8

         Преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Италия), постъпило на 10 юли 2017 г. — Hera Comm Srl/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Autorità per l’Energia Elettrica il Gas e il Sistema Idrico
   (Дело C-417/17)
   (2017/C 338/08)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Hera Comm Srl

      Ответник: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Autorità per l’Energia Elettrica il Gas e il Sistema Idrico

      Преюдициални въпроси

               1)

               Недопустима ли е — предвид целта на „общата“ Директива № 2005/29/ЕО (1), считана за „предпазна мрежа“ за защита на потребителите, и по-специално предвид съображение 10, член 3, параграф 4 и член 5, параграф 3 от същата директива — национална правна разпоредба, която включва оценката за спазването на специфичните изисквания, предвидени за защита на ползвателите в секторните директиви 2009/72/ЕО (2) и 2009/73/CE (3), в приложното поле на общата Директива № 2005/29/ЕО относно неправомерните търговски практики, като по този начин изключва намесата на компетентния в сектора орган — в конкретния случай AEEGSI — да санкционира нарушаването на секторната директива, във всички хипотези, които могат да отговарят и на критериите за неправомерна или нелоялна търговска практика?

               2)

               Трябва ли принципът на специалното правило, прогласен в член 3, параграф 4 от Директива № 2005/29/ЕО, да се разбира като принцип за регулиране на отношенията между законодателства (общо законодателство и секторни законодателства), или на отношенията между разпоредби (общи разпоредби и специални разпоредби), или пък на отношенията между отделните органи, на които са възложени регулирането и надзорът на съответните сектори?

               3)

               Може ли да се счита, че понятието „противоречие“, посочено в член 3, параграф 4 от Директива № 2005/29/ЕО, е налице само в случай на радикално несъответствие между разпоредбите на законодателството в областта на неправомерните търговски практики и другите разпоредби, произтичащи от европейското законодателство, които уреждат специфични секторни аспекти на търговските практики, или е достатъчно въпросните разпоредби да предвиждат уредба, отличаваща се от законодателството в областта на неправомерните търговски практики, която би довела до стълкновение на норми във връзка с един и същ конкретен случай?

               4)

               Отнася ли се понятието „разпоредби на Общността“, посочено в член 3, параграф 4 от Директива № 2005/29/ЕО, само до разпоредбите, съдържащи се в регламентите и европейските директиви, както и до разпоредбите, с които те се транспонират пряко, или включва и законовите и подзаконовите разпоредби за транспониране на принципи на европейското право?

               5)

               Недопустимо ли е — съгласно принципа на специалното правило, прогласен в съображение 10 и в член 3, параграф 4 от Директива 2005/29/ЕО, както и в член 37 от Директива 2002/72/ЕО и в член 41 от Директива 2002/73/ЕО — тълкуване на съответните национални разпоредби за транспониране, по смисъла на което всеки път, когато в регулиран сектор, където има секторна „потребителска“ правна уредба и на секторния орган са предоставени регулаторни и санкционни правомощия, е налице поведение, което може да попадне в обхвата на понятието „агресивна практика“ по смисъла на членове 8 и 9 от Директива 2005/29/ЕО или „при всякакви обстоятелства агресивна“ съгласно приложение I към Директива 2005/29/ЕО, следва винаги да се прилага общата правна уредба относно неправомерните практики, дори когато съществува секторно законодателство, прието в защита на (същите) потребители и основано на разпоредби на правото на Съюза, което регулира изчерпателно същите „агресивни практики“ и „при всякакви обстоятелства агресивни“ или пък същите „неправомерни практики“?

      (1)  Директива 2005/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2005 година относно нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители на вътрешния пазар и изменение на Директива 84/450/ЕИО на Съвета, Директиви 97/7/EО, 98/27/EО и 2002/65/EО на Европейския парламент и на Съвета, и Регламент (EО) № 2006/2004 на Европейския парламент и на Съвета („Директива за нелоялни търговски практики“) (ОВ L 149, 2005 г., стр. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 14, стр. 260).

      (2)  Директива 2009/72/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 година относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия и за отмяна на Директива 2003/54/ЕО (ОВ L 211, 2009 г., стр. 55).

      (3)  Директива 2009/73/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 година относно общите правила за вътрешния пазар на природен газ и за отмяна на Директива 2003/55/ЕО (ОВ L 211, 2009 г., стр. 94).


title: Дело C-320/07 P: Решение на Съда (първи състав) от 12 март 2009 г. — Antartica Srl/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни), The Nasdaq Stock Market Inc. (Обжалване — Марка на Общността — Регламент (ЕО) № 40/94 — Член 8, параграф 5 — Отказ да се регистрира марката — По-ранна марка с добра репутация NASDAQ — Фигуративен знак nasdaq — Използване на по-ранната марка за стоки и услуги, за които се твърди, че се предлагат безплатно — Неоснователно извлечена полза от отличителния характер или от реномето на по-ранната марка — Съответни потребители)

text:
               16.5.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/7

         Решение на Съда (първи състав) от 12 март 2009 г. — Antartica Srl/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни), The Nasdaq Stock Market Inc.
   (Дело C-320/07 P) (1)

   (Обжалване - Марка на Общността - Регламент (ЕО) № 40/94 - Член 8, параграф 5 - Отказ да се регистрира марката - По-ранна марка с добра репутация „NASDAQ“ - Фигуративен знак „nasdaq“ - Използване на по-ранната марка за стоки и услуги, за които се твърди, че се предлагат безплатно - Неоснователно извлечена полза от отличителния характер или от реномето на по-ранната марка - Съответни потребители)
   2009/C 113/12
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Antartica Srl (представители: E. Racca и A. Fusillo, avvocati)

      Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: A. Folliard-Monguiral), The Nasdaq Stock Market Inc. (представители: J. van Manen и J. Hofhuis, advocaten)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Първоинстанционния съд (четвърти състав) от 10 май 2007 г. по дело Antartica/СХВП (T-47/06), с което Първоинстанционният съд отхвърля като неоснователна жалбата на заявителя на фигуративна марка „nasdaq“ за стоки от класове 9, 12, 14, 25 и 28 срещу решение № R752/2004-2 на втори апелативен състав на СХВП от 7 декември 2005 г. за отмяна на решението на отдела по споровете, с което се отхвърля възражението на притежателя на национална словна марка и словна марка на Общността „NASDAQ“ за стоки от класове 9, 16, 35, 36, 38 и 42 — Тълкуване на член 8, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ L 11, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Antartica Srl да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 211, 8.9.2007 г.


title: Дело T-533/12: Жалба, подадена на 7 декември 2012 г. — IBSolution/СХВП — IBS (IBSolution)

text:
               16.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/19

         Жалба, подадена на 7 декември 2012 г. — IBSolution/СХВП — IBS (IBSolution)
   (Дело T-533/12)
   2013/C 46/35
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: IBSolution GmbH (Некарсулм, Германия) (представител: F. Ekey, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: IBS AB (Солна, Швеция)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да установи, че жалбата е основателна,

               —

               да отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 21 септември 2012 г. по преписка R 771/2011-2,

               —

               да измени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 21 септември 2012 г. по преписка R 771/2011-2, като разпореди регистрирането на заявената марка, и

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „IBSolution“ за услуги от класове 35, 41 и 42 — заявка за марка на Общността № 8421877

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: фигуративна марка на Общността „IBS“, регистрирана с № 38729 за стоки и услуги от класове 9, 16, 35, 41 и 42

      Решение на отдела по споровете: частично уважава възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 на Съвета.


title: Дело C-605/12: Преюдициално запитване, отправено от Naczelny Sąd Administracyjny (Полша) на 24 декември 2012 г. — Welmory Sp z.o.o./Dyrektorowi Izby Skarbowej w Gdańsku

text:
               16.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 79/8

         Преюдициално запитване, отправено от Naczelny Sąd Administracyjny (Полша) на 24 декември 2012 г. — Welmory Sp z.o.o./Dyrektorowi Izby Skarbowej w Gdańsku
   (Дело C-605/12)
   2013/C 79/15
   Език на производството: полски

      Запитваща юрисдикция

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Welmory Sp z.o.o.

      Ответник: Dyrektor Izby Skarbowej w Gdańsku

      Преюдициален въпрос

   За целите на облагането с данък на услугите, предоставяни от дружество A със седалище в Полша на дружество Б със седалище в друга държава членка на Европейския съюз, представлява ли мястото, където се намира седалището на дружеството A, постоянен обект по смисъла на член 44 от Директива 2006/112/ЕО (1) на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност, когато при извършването на своята стопанска дейност дружеството Б използва инфраструктурата на дружеството A?

      (1)  ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7.


title: Дело C-171/16: Преюдициално запитване, отправено от Районен съд София (България) на 24 март 2016 година — наказателно производство срещу Траян Бешков

text:
               6.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 200/11

         Преюдициално запитване, отправено от Районен съд София (България) на 24 март 2016 година — наказателно производство срещу Траян Бешков
   (Дело C-171/16)
   (2016/C 200/17)
   Език на производството: български

      Запитваща юрисдикция

   Районен съд София

      Страна в главното производство

   Траян Бешков

      Преюдициални въпроси

               1.

               Как следва да се тълкува понятието „новообразувано наказателно производство“, употребено в Рамково решение 2008/675/ПВР на Съвета от 24 юли 2008 г. за вземане предвид присъдите, постановени в държавите-членки на Европейския съюз в хода на новообразувани наказателни производства, следва ли същото задължително да е свързано с установяването на вина за извършено престъпление или е допустимо да касае и производство, при което според националното законодателство на втората държава-членка наложеното от предишно съдебно решение наказание следва да поеме или да се включи в друга санкция, съответно да се постанови отделното му изтърпяване?

               2.

               Следва ли чл. 3, § 1 във връзка с обяснение 13 от Рамково решение 2008/675/ПВР на Съвета от 24 юли 2008 г. за вземане предвид присъдите, постановени в държавите-членки на Европейския съюз в хода на новообразувани наказателни производства да се тълкува в смисъл, че допуска национална правна уредба, която предвижда, че процедура, необходима при вземането предвид на предишна присъда, постановена в друга държава-членка не може да бъде инициирана от осъденото лице, а единствено от държавата-членка, постановила предишната присъда, съответно от държавата-членка, провеждаща новообразуваното наказателно производство?

               3.

               Следва ли чл. 3, § 3 от Рамково решение 2008/675/ПВР на Съвета от 24 юли 2008 г. за вземане предвид присъдите, постановени в държавите-членки на Европейския съюз в хода на новообразувани наказателни производства да се тълкува в смисъл, че не допуска държавата, провеждаща новообразуваното наказателно производство да променя начина на изпълнение на наложеното наказание от държавата-членка, постановила предишната присъда, в това число и в случаите, при които според националното законодателство на втората държава-членка наложеното от предишно съдебно решение наказание следва да поеме или да се включи в друга санкция, съответно да се постанови отделното му изтърпяване?


title: Дело T-95/10: Жалба, подадена на 17 февруари 2010 г. — Cindu Chemicals и др./ECHA

text:
               1.5.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/65

         Жалба, подадена на 17 февруари 2010 г. — Cindu Chemicals и др./ECHA
   (Дело T-95/10)
   2010/C 113/97
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Cindu Chemicals BV (Uithoorn, Нидерландия), Deza, a.s. (Valašské Meziříčí, Чешка република), Koppers Denmark A/S (Nyborg, Дания), Koppers UK Ltd (Scunthorpe, Обединеното кралство) (представители: K. Van Maldegem, R. Cana, lawyers и P. Sellar, solicitor)

      Ответник: Европейска агенция по химикали (ECHA)

      Искания на жалбоподателите

               —

               да се обяви жалбата за допустима и основателна,

               —

               да се отмени обжалваният акт в частта, която се отнася до антраценовото масло с ниско съдържание на антрацен,

               —

               да се осъди ECHA да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателите искат частична отмяна на Решение на Европейската агенция по химикали (наричана по-нататък „ECHA“) (ED/68/2009) за идентифициране на антраценовото масло с ниско съдържание на антрацен (CAS № 90640-82-7) като вещество, което отговаря на критериите по член 57, букви г) и д) от Регламент (ЕО) № 1907/2006 (1) (наричан по-нататък „Регламента REACH“), в съответствие с член 59 от Регламента REACH.
   Въз основа на обжалваното решение, за което жалбоподателите узнават от прессъобщение на ECHA, антраценовото масло с ниско съдържание на антрацен е включено в списъка с 14 химични вещества от списъка на кандидат веществата, които пораждат сериозно безпокойство (наричани по-нататък „SVHC“) с оглед на евентуалното му включване в списъка по приложение XIV към Регламента REACH. Антраценовото масло с ниско съдържание на антрацен е идентифицирано в обжалвания акт като SVHC, по съображение че това вещество е канцерогенно, мутагенно и силно биокумулиращо („vPvB“) в съответствие с критериите в приложение XIII към Регламента REACH.
   Жалбоподателите считат, че обжалваният акт е приет в нарушение на приложимите правила на Регламента REACH за идентифициране на SVHC и излагат четири правни основания в подкрепа на жалбата си, които са еднакви с тези по дело T-94/10, Rütgers Germany и др./ECHA.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 година относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH), за създаване на Европейска агенция по химикали, за изменение на Директива 1999/45/ЕО и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 793/93 на Съвета и Регламент (ЕО) № 1488/94 на Комисията, както и на Директива 76/769/ЕИО на Съвета и директиви 91/155/ЕИО, 93/67/ЕИО, 93/105/ЕО и 2000/21/ЕО на Комисията (ОВ L 396, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 60, стр. 3 и поправка — ОВ L 36, 5.2.2009 г., стр. 84).


title: Дело T-572/10: Иск, предявен на 21 декември 2010 г. — Комисия/Община Millau

text:
               5.3.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 72/19

         Иск, предявен на 21 декември 2010 г. — Комисия/Община Millau
   (Дело T-572/10)
   2011/C 72/33
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: S. Petrova и E. Bouttier, avocat)

      Ответник: Община Millau (Millau, Франция)

      Искания на ищеца

   Ищецът моли Общия съд:

               —

               да постанови, че община Millau е солидарно отговорен длъжник за изпълнение на задълженията на Société d’économie mixte d’équipement de l’Aveyron (SEMEA) към Европейската комисия,

               —

               да осъди община Millau солидарно със SEMEA да заплати на ищеца сумата от 41 012 EUR като главница, заедно с лихви от 10 март 1992 г. или, при условията на евентуалност, считано от 27 април 1993 г.,

               —

               да разпореди капитализация на лихвите,

               —

               да осъди Община Millau солидарно със SEMEA да заплати сумата от 5 000 EUR поради неправомерна съпротива от страна на SEMEA,

               —

               да осъди Община Millau солидарно със SEMEA да заплати съдебните разноски по настоящото дело,

               —

               да съедини настоящото дело с дело Комисия/SEMEA (T-168/10).

      Правни основания и основни доводи

   Изтъкнатите от ищеца правни основания и основни доводи са идентични на изложените в производството по дело Комисия/SEMEA (1) (T-168/10), като Комисията изтъква още, че община Millau трябва да се счита за солидарно отговорен длъжник за изпълнение на задълженията на SEMEA, тъй като е встъпила в правата и задълженията на последното, включително по сключения между SEMEA и Комисията договор, който е в основата на спора.

      (1)  ОВ C 161, 2010 г., стр. 48.


title: Дело T-159/10: Решение на Общия съд от 13 април 2011 г. — Air France/СХВП (Форма на паралелограм) (Марка на Общността — Заявка за фигуративна марка на Общността, представляваща форма на паралелограм — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               28.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 160/22

         Решение на Общия съд от 13 април 2011 г. — Air France/СХВП (Форма на паралелограм)
   (Дело T-159/10) (1)

   (Марка на Общността - Заявка за фигуративна марка на Общността, представляваща форма на паралелограм - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2011/C 160/34
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Société Air France (Roissy-en-France, Франция) (представител: A. Grolée, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Folliard-Monguiral)

      Предмет

   Жалба срещу решение на втори апелативен състав на СХВП от 27 януари 2010 г. (преписка R 1018/2009-2) относно заявка за регистрация като марка на Общността на знак, представляващ форма на паралелограм

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Société Air France да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 161, 19.6.2010 г.


title: Дело T-186/07: Решение на Първоинстанционния съд от 2 юли 2008 г. — Ashoka/СХВП ( DREAM IT, DO IT! ) (Марка на Общността — Заявка за словна марка на Общността DREAM IT, DO IT! — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителни белези — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94)

text:
               15.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/51

         Решение на Първоинстанционния съд от 2 юли 2008 г. — Ashoka/СХВП („DREAM IT, DO IT!“)
   (Дело T-186/07) (1)

   (Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността „DREAM IT, DO IT!“ - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителни белези - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94)
   (2008/C 209/89)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Ashoka (Arlington, Вирджиния, Съединени щати (представители: A. Link и A. Jaeger-Lenz, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: G. Schneider)
   Предмет
   Жалба срещу Решение R 635/2006-1 от 15 март 2007 г. на първи апелативен състав на СХВП във връзка с регистрацията на словния знак „DREAM IT, DO IT!“ като марка на Общността.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Ashoka да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 170, 21.7.2007 г.


title: Дело T-346/15: Жалба, подадена на 18 юни 2015 г. — Bank Tejarat/Съвет

text:
               14.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 302/62

         Жалба, подадена на 18 юни 2015 г. — Bank Tejarat/Съвет
   (Дело T-346/15)
   (2015/C 302/77)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Bank Tejarat (Техеран, Иран) (представители: S. Zaiwalla, P. Reddy, A. Meskarian, Solicitors, M. Brindle, QC, и R. Blakeley, Barrister)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение (ОВППС) 2015/556 на Съвета от 7 април 2015 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС на Съвета относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 92, стр. 101) в частта относно жалбоподателя,

               —

               да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/549 на Съвета от 7 април 2015 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран (OВ L 92, стр. 12), в частта относно жалбоподателя,

               —

               да осъди Съвета да заплати съдебните разноски на жалбоподателя в настоящото производство.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага седем правни основания.

               1.

               Първо правно основание, изведено от твърдение за нарушение на член 266 ДФЕС

                           —

                           Обжалваните мерки са в нарушение на член 266 ДФЕС, тъй като Съветът не е взел необходимите мерки за изпълнение на решение на Общия съд на Европейския съюз по дело T-176/12.

               2.

               Второ правно основание, изведено от твърдение за нарушение на принципа res judicata

                           —

                           Обжалваните мерки нарушават принципите на res judicata и/или на правна сигурност, и/или на окончателност.

               3.

               Трето правно основание, изведено от твърдение за нарушение на правото на ефективна съдебна защита

                           —

                           Приемането на обжалваните мерки нарушава принципа на ефективност, правото на ефективна съдебна защита и правото на жалбоподателя по член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз и/или по член 6 и член 13 от Европейската конвенция за правата на човека, доколкото с тях се пренебрегва решение на Общия съд по дело T-176/12.

               4.

               Четвърто правно основание, изведено от твърдение за нарушение на правото на добра администрация

                           —

                           Обжалваните мерки нарушават правото на жалбоподателя на добра администрация, тъй като той не е бил третиран нито безпристрастно, нито справедливо от Съвета.

               5.

               Пето правно основание, изведено от твърдение за нарушение на правото на зачитане на репутацията и на правото на собственост

                           —

                           Обжалваните мерки нарушават правата на жалбоподателя по членове 7 и 17 от Хартата на основните права и/или по член 8 ЕКПЧ и член 1 от Допълнителния протокол към Европейската конвенция по правата на човека, и/или принципа на пропорционалност.

               6.

               Шесто правно основание, изведено от твърдение за нарушение на задължението за мотивиране

                           —

                           Съветът не изложил достатъчни мотиви за обжалваните мерки, а жалбоподателят не можал надлежно да вземе отношение по твърденията му.

               7.

               Седмо правно основание, изведено от твърдение за явна грешка в преценката

                           —

                           При всички положения материалноправните критерии за посочване не били удовлетворени и Съветът допуснал явна грешка в преценката, като приел обжалваните мерки, тъй като твърденията в мотивите са неправилни, а критериите за посочване не били изпълнени.


title: Дело C-132/08: Преюдициално запитване, отправено от Fővárosi Bíróság (Република Унгария) на 2 април 2008 г. — Lidl Magyarország Kereskedelmi Bt./Nemzeti Hírközlési Hatóság Tanácsa

text:
               19.7.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 183/7

         Преюдициално запитване, отправено от Fővárosi Bíróság (Република Унгария) на 2 април 2008 г. — Lidl Magyarország Kereskedelmi Bt./Nemzeti Hírközlési Hatóság Tanácsa
   (Дело C-132/08)
   (2008/C 183/14)
   Език на производството: унгарски
   Препращаща юрисдикция
   Fővárosi Bíróság
   Страни в главното производство

      Ищец: Lidl Magyarország Kereskedelmi Bt.

      Ответник: Nemzeti Hírközlési Hatóság Tanácsa
   Преюдициални въпроси

               1)

               Може ли член 8 от Директива 1999/5/ЕО на Европейския парламент и на Съвета да се тълкува в смисъл, че тази разпоредба относно свободното движение на радионавигационното оборудване и далекосъобщителното крайно оборудване (наричано по-нататък „оборудването“) не позволява да се налагат допълнителни задължения с оглед търговското предлагане на оборудване, което попада в приложното поле на посочената директива и върху което производител със седалище в друга държава-членка е поставил маркировка „СЕ“?

               2)

               Що се отнася до задълженията във връзка с предлагането на пазара, могат ли разпоредбите на член 2, букви д) и е) от Директива 2001/95/ЕО на Европейския парламент и на Съвета да се тълкуват в смисъл, че субектът, който извършва търговското предлагане на оборудването в държава-членка (без да е участвал в произвеждането му) и чието седалище не се намира в същата държава-членка като това на производителя, може също да се счита за производител?

               3)

               Могат ли разпоредбите на член 2, буква д), i), ii) и iii) и буква е) от Директива 2001/95/ЕО на Европейския парламент и на Съвета да се тълкуват в смисъл, че от дистрибутора (който не съвпада с производителя) на оборудване, произведено в друга държава-членка, може да се изисква да изготвя декларация за съответствие, съдържаща свързаните с въпросното оборудване технически данни?

               4)

               Могат ли разпоредбите на член 2, буква д), i), ii) и iii) и буква е) от Директива 2001/95/ЕО на Европейския парламент и на Съвета да се тълкуват в смисъл, че субект, който поема грижата единствено за предлагането на пазара в държава-членка, където се намира и неговото седалище, може също да се счита за производител на търгуваното оборудване, когато дейността на въпросния дистрибутор не засяга безопасността на оборудването?

               5)

               Може ли член 2, буква е) от Директива 2001/95/ЕО на Европейския парламент и на Съвета да се тълкува в смисъл, че е възможно и от дистрибутора по смисъла на тази разпоредба да се изисква да спазва изискванията, които във всеки случай са приложими единствено към производителя по смисъла на член 2, буква д) от тази директива, като например изготвянето на декларация за съответствие, съдържаща свързаните с въпросното оборудване технически данни?

               6)

               Възможно ли е с член 30 (предишен член 36) от Римския договор и/или с едно от т. нар. „задължителни изисквания“ (mandatory requirements) да се обосновава изключение от прилагането на формулата Dassonville, като се имат предвид също принципите на равностойност (principle of equivalence) и на взаимно признаване (mutual recognition)?

               7)

               Може ли член 30 (предишен член 36) от Римския договор да се тълкува в смисъл, че не допуска никакво ограничение на вноса или предлагането на пазара на стоки в транзит освен на основанията, изброени в този член?

               8)

               Маркировката „СЕ“ удовлетворява ли принципа на равностойност и/или принципа на взаимно признаване, както и изискванията на член 30 (предишен член 36) от Римския договор?

               9)

               Може ли маркировката „СЕ“ да се тълкува в смисъл, че когато оборудването носи маркировката „СЕ“ държавите-членки не могат да обосновават прилагането на никакви други технически разпоредби или разпоредби за качество към въпросното оборудване?

               10)

               Могат ли разпоредбите на член 6, параграф 1 и на член 8, параграф 2, второ изречение от Директива 2001/95/ЕО на Европейския парламент и на Съвета да се тълкуват в смисъл, че за целите на търговското предлагане на стоките производителят и дистрибуторът могат да се считат като подчинени на аналогични задължения, когато производителят не предлага на пазара въпросните продукти?


title: Дело C-496/10: Преюдициално запитване, отправено от Ufficio del Giudice di Pace di Venafro (Италия) на 15 октомври 2010 г. — Наказателно производство срещу Aldo Patriciello

text:
               18.12.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 346/34

         Преюдициално запитване, отправено от Ufficio del Giudice di Pace di Venafro (Италия) на 15 октомври 2010 г. — Наказателно производство срещу Aldo Patriciello
   (Дело C-496/10)
   ()
   2010/C 346/58
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Ufficio del Giudice di Pace di Venafro

      Страна в главното производство

   Aldo Patriciello

      Преюдициален въпрос

   Представлява ли престъплението, което се твърди че е извършил г-н Aldo Patricielli, член на Европейския парламент (описано в обвинителния акт и вече предмет на решение на Европейския парламент от 5 март 2009 г. за запазване на имунитет), квалифицирано като обида по член 594 от НК, мнение, изразено при изпълнение на задълженията му на член на Европейския парламент по смисъла на член 9 от Протокола?


title: Дело T-394/15: Жалба, подадена на 17 юли 2015 г. — KPN/Комисия

text:
               14.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 302/67

         Жалба, подадена на 17 юли 2015 г. — KPN/Комисия
   (Дело T-394/15)
   (2015/C 302/83)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: KPN BV (Хага, Нидерландия) (представители: J. de Pree и C. van der Hoeven, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени Решене C (2014) 7241 окончателен на Комисията от 10 октомври 2014 година за обявяване на концентрация за съвместима с вътрешния пазар и с функционирането на Споразумението за ЕИП (дело M.7000 — Liberty Global/Ziggo), и

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага три правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от нарушение на членове 2 и 8 от Регламент (ЕО) № 139/2004 (1), поради това че Комисията е допуснала явна греша в преценката на вертикалните последици от концентрацията на пазар на спортни канали на Premium Pay TV.

               2.

               Второто прано основание е изведено от нарушение на член 296 ДФЕС, поради това че Комисията не е мотивирал решението си да не оцени възможните вертикални антиконкурентни последици на пазара на спортни канали на Premium Pay TV.

               3.

               Третото правно основание е изведено от нарушение на членове 2 и 8 от Регламент (ЕО) № 139/2004, поради това че в обжалваното решение Комисията е допуснала явна греша в преценката на ролята и влиянието на г-н Malone в други предприятия, осъществяващи дейност на същите пазари.

      (1)  Регламент (EO) № 139/2004 на Съвета от 20 януари 2004 година относно контрола върху концентрациите между предприятия (регламент за сливанията на ЕО) (ОВ L 24, 2004 г., стр. 1; Специално издание на български език, глава 8, том 1, стр. 201).