title: Дело T-406/06: Иск, предявен на 28 декември 2006 г. — Evropaïki Dynamiki с/у Комисия

text:
               24.2.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 42/38

         Иск, предявен на 28 декември 2006 г. — Evropaïki Dynamiki с/у Комисия
   (Дело T-406/06)
   (2007/C 42/66)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищец: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Athens, Гърция) [представители: N.Korogiannakis и N.Keramidas, адвокати]

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               Да се отмени решението на Комисията (DG ENV) за отхвърляне на тръжната оферта на ищеца и за възлагане на поръчката на участника, определен за изпълнител;

               —

               Да се разпореди на Комисията (DG ENV) да заплати на ищеца съдебните и други разходи и разноски, направени във връзка с иска, дори ако настоящият иск не бъде уважен;

               —

               Да се разпореди на Комисията (DG ENV) да обезщети ищеца за вредите, претърпени в резултат на участието му в тръжната процедура, на стойност 86 300 EUR.

         Правни основания и основни доводи
   Ищецът представя оферта в отговор на покана на ответника за открита тръжна процедура за предоставяне на услуги за поддръжка на Регистрационните системи, създадени съгласно Директива 2003/87/ЕО (1), с техническо обслужване и помощ на ползвателите (ОВ 2006/S 102-108793). Ищецът оспорва решението за отхвърляне на неговата оферта и за възлагане на поръчката на друг участник в тръжната процедура.
   В подкрепа на своя иск ищецът твърди, че ответникът е допуснал редица грешки в оценяването и е нарушил принципите за равнопоставеност и прозрачност. Освен това, ищецът заявява, че ответникът не е изложил мотивите за своето решение, като не е уведомил ищеца за предимствата на офертата на избрания участник в търга в сравнение с офертата на ищеца.

      (1)  Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета (ОВ 2003 L 275, стр. 32).


title: Дело T-75/12: Решение на Общия съд от 18 ноември 2015 г. — Nu Air Polska/Комисия (Дъмпинг — Внос на някои компресори с произход от Китай — Частичен отказ за възстановяване на платените антидъмпингови мита — Определяне на експортната цена — Приспадане на антидъмпинговите мита — Приспособяване на действието във времето на отмяна)

text:
               8.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 48/42

         Решение на Общия съд от 18 ноември 2015 г. — Nu Air Polska/Комисия
   (Дело T-75/12) (1)

   ((Дъмпинг - Внос на някои компресори с произход от Китай - Частичен отказ за възстановяване на платените антидъмпингови мита - Определяне на експортната цена - Приспадане на антидъмпинговите мита - Приспособяване на действието във времето на отмяна))
   (2016/C 048/47)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Nu Air Polska sp. z o.o. (Варшава, Полша) (представители: R. MacLean, solicitor, и A Bochon, адвокат)

      Ответник: Европейска комисия (представители: A. Stobiecka-Kuik, K. Talabér-Ritz и T. Maxian Rusche)

      Предмет

   Искане за частична отмяна на решения K (2011) 8826 окончателен, C (2011) 8803 окончателен и K (2011) 8801 окончателен на Комисията от 6 декември 2011 г. относно искания за възстановяване на платените антидъмпингови мита върху вноса на някои компресори с произход от Китайската народна република, като при отмяна на тези решения от Общия съд бъдат запазени в сила техните последици до приемането от Комисията на необходимите мерки за изпълнение на решението на Общия съд.

      Диспозитив

               1)

               Отменя член 1 от решения K (2011) 8826 окончателен, C (2011) 8803 окончателен и K (2011) 8801 окончателен на Комисията от 6 декември 2011 г. относно искания за възстановяване на платените антидъмпингови мита върху вноса на някои компресори с произход от Китайската народна република в частта, с която на Nu Air Polska sp. z o.o. не се предоставя възстановяване на недължимо платените антидъмпингови мита над посочените в него размери.

               2)

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3)

               Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 118, 21.4.2012 г.


title: Дело T-335/13: Определение на Общия съд от 9 декември 2015 г. — BT Limited Belgian Branch/Комисия

text:
               29.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 78/35

         Определение на Общия съд от 9 декември 2015 г. — BT Limited Belgian Branch/Комисия
   (Дело T-335/13) (1)

   (2016/C 078/48)
   Език на производството: английски
   Председателят на четвърти състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 245, 24.8.2013 г.


title: Дело C-452/06: Решение на Съда (първи състав) от 16 октомври 2008 г. (преюдициално запитване от High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — Обединеното кралство) — The Queen, по искане на: Synthon BV/Licensing Authority of the Department of Health (Кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба — Разрешение за търговия — Лекарствени продукти, които по същество са аналози — Съкратена процедура — Процедура по взаимно признаване — Основания за отказ — Отговорност на държава-членка — Съществено нарушение на общностното право)

text:
               6.12.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/4

         Решение на Съда (първи състав) от 16 октомври 2008 г. (преюдициално запитване от High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — Обединеното кралство) — The Queen, по искане на: Synthon BV/Licensing Authority of the Department of Health
   (Дело C-452/06) (1)

   (Кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба - Разрешение за търговия - Лекарствени продукти, които по същество са аналози - Съкратена процедура - Процедура по взаимно признаване - Основания за отказ - Отговорност на държава-членка - Съществено нарушение на общностното право)
   (2008/C 313/05)
   Език на производството: английски
   Препращаща юрисдикция
   High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)
   Страни в главното производство

      Жалбоподател: Synthon BV

      Ответник: Licensing Authority of the Department of Health

      В присъствието на: SmithKline Beecham plc
   Предмет
   Преюдициално запитване — High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — Тълкуване на член 8, член 10, параграф 1, буква а), подточка iii) и член 28 от Директива 2001/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 година за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба (ОВ L 311, стр. 67; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 33, стр. 3) — Съкратена процедура за получаване на разрешение за търговия — Патентован лекарствен продукт, който по същество е аналог на разрешен продукт — Отхвърляне на заявление за признаване на предоставено от друга държава-членка разрешение за търговия с лекарствен продукт — Задължение за признаване на предоставеното от референтната държава-членка разрешение освен в случай на прилагане на предвидената в директивата процедура за проверка на наличието на евентуална опасност за общественото здраве — Достатъчно съществено нарушение на общностното право, което поражда задължение за обезщетяване на причинената вреда.
   Диспозитив

               1.

               Член 28 от Директива 2001/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 година за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба не допуска възможността държава-членка, сезирана със заявление за взаимно признаване на разрешение за търговия с лекарствен продукт за хуманна употреба, издадено от друга държава-членка по съкратената процедура по член 10, параграф 1, буква а), подточка iii) от същата директива, да отхвърли това заявление по съображението, че разглежданият лекарствен продукт по същество не е аналог на референтния лекарствен продукт.

               2.

               Отказът на държава-членка да признае съгласно член 28 от Директива 2001/83 разрешение за търговия с лекарствен продукт за хуманна употреба, издадено от друга държава-членка по съкратената процедура по член 10, параграф 1, буква а), подточка iii) от тази директива, поради съображението, че съответният лекарствен продукт или по същество не е аналог на референтния лекарствен продукт, или принадлежи към категория лекарствени продукти, за които общата практика на държавата-членка изключва възможността да бъдат разглеждани по същество като аналози на референтния лекарствен продукт, представлява достатъчно съществено нарушение на общностното право, което може да ангажира отговорността на тази държава-членка.

      (1)  ОВ C 326, 30.12.2006 г.


title: Дело T-344/16: Жалба, подадена на 27 юни 2016 г. — Blackmore/EUIPO — Paice (DEEP PURPLE)

text:
               29.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 314/28

         Жалба, подадена на 27 юни 2016 г. — Blackmore/EUIPO — Paice (DEEP PURPLE)
   (Дело T-344/16)
   (2016/C 314/39)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Richard Hugh Blackmore (Ню Йорк, Ню Йорк, САЩ) (представител: A. Edwards-Stuart, Barrister)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Ian Paice (Лондон, Обединено кралство)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „DEEP PURPLE“ — заявка за регистрация № 11 772 721

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 21 март 2016 г. по преписка R 736/2015-5

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение и да уважи жалбата,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски на жалбоподателя във връзка с и в резултат от настоящата жалба.

      Изложени основания

               —

               Апелативният състав е направил грешка, като е допуснал доказателствата, представени на 5 ноември 2014 г.,

               —

               апелативният състав е направил грешка, като е установил, че има достатъчно доказателства за репутация въз основа на представените в срок доказателства,

               —

               апелативният състав е направил грешка, като е постановил, че има достатъчно доказателства за правото на възразяващия на дял, що се отнася до съответната репутация,

               —

               апелативният състав е направил грешка, като е приел констатациите съгласно решението R880,

               —

               апелативният състав е направил грешка, като е допуснал доказателствата, представени на 13 април 2015 г.,

               —

               апелативният състав е направил грешка, като е отказал регистрацията на марка за по-широк кръг от стоки и услуги, отколкото е било обосновано с оглед на доказателствата. Апелативният състав е направил грешка при прилагане на уредбата относно по-ранното ползване, като е приел, че е налице неправилно твърдение по отношение на посочените стоки и/или че те са попадали в репутацията на възразяващия.


title: Дело T-41/06: Определение на Първоинстанционния съд от 10 април 2008 г. — Полша/Комисия

text:
               21.6.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 158/22

         Определение на Първоинстанционния съд от 10 април 2008 г. — Полша/Комисия
   (Дело T-41/06) (1)

   (2008/C 158/37)

      Език на производството: полски

   Председателят на седми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 96, 22.4.2006 г.


title: Дело C-192/06: Решение на Съда (втори състав) от 4 октомври 2007 г. (преюдициално запитване от Bundesverwaltungsgericht — Германия) — Matthias Kruck/Landkreis Potsdam-Mittelmark (Земеделски структури — Схеми за подпомагане от Общността — Член 7, параграф 6 от Регламент (ЕИО) № 1765/92 — Член 9, параграф 2 от Регламент (ЕИО) № 3887/92 — Оставяне под угар — Намаляване на компенсаторните плащания)

text:
               8.12.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 297/11

         Решение на Съда (втори състав) от 4 октомври 2007 г. (преюдициално запитване от Bundesverwaltungsgericht — Германия) — Matthias Kruck/Landkreis Potsdam-Mittelmark
   (Дело C-192/06) (1)

   (Земеделски структури - Схеми за подпомагане от Общността - Член 7, параграф 6 от Регламент (ЕИО) № 1765/92 - Член 9, параграф 2 от Регламент (ЕИО) № 3887/92 - Оставяне под угар - Намаляване на компенсаторните плащания)
   (2007/C 297/16)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Bundesverwaltungsgericht
   Страни в главното производство

      Ищец: Matthias Kruck

      Ответник: Landkreis Potsdam-Mittelmark
   Предмет
   Преюдициално запитване — Bundesverwaltungsgericht — Тълкуване на член. 9, параграфи 2 до 4 от Регламент (ЕИО) № 3887/92 на Комисията от 23 декември 1992 година за определянето на подробни правила за прилагане на интегрирана система за администриране и контрол на някои схеми за подпомагане от Общността (ОВ L 391, стp. 36), съответно изменен с Регламент (ЕО) № 1648/95 на Комисията от 6 юли 1995 година за изменение на Регламент (ЕИО) № 3887/92 за определянето на подробни правила за прилагане на интегрирана система за администриране и контрол на някои схеми за подпомагане от Общността (ОВ L 156, стp. 27), както и на член 7, параграф 6, изречения 2 и 4 от Регламент (ЕИО) № 1765/92 на Съвета от 30 юни 1992 година относно въвеждане на схема за подпомагане на производителите на някои полски култури (ОВ L 181, стp. 12), съответно изменен с Регламент (ЕО) № 2989/95 на Съвета от 19 декември 1995 година за изменение на Регламент (ЕИО) № 1765/92 относно въвеждане на схема за подпомагане на производителите на някои полски култури (ОВ L 312, стp. 5) — Изчисляване на максималната площ земя, оставена под угар, която дава право на компенсаторни плащания, въз основа на действително определената при проверката обработена площ, а не на тази, посочена в молбата за компенсаторно плащане.
   Диспозитив
   Член 9 от Регламент (ЕИО) № 3887/92 на Комисията от 23 декември 1992 г. за определянето на подробни правила за прилагане на интегрирана система за администриране и контрол на някои схеми за подпомагане от Общността, съответно изменен с Регламент (ЕО) № 1648/95 на Комисията от 6 юли 1995 г., следва да се тълкува в смисъл, че изчисляването на максималната площ, която се взима предвид по отношение на компенсаторните плащания за оставяне под угар по силата на член 7, параграф 6, първа алинея, второ и четвърто изречение от Регламент (ЕИО) № 1765/92 на Съвета от 30 юни 1992 г. относно въвеждане на схема за подпомагане на производителите на някои полски култури, съответно изменен с Регламент (ЕО) № 2989/95 на Съвета от 19 декември 1995 г., се осъществява въз основа на заявената обработвана площ, при положение че тя действително е отредена за полски култури и не обхваща земи, изключени по силата на член 9 от Регламент № 1765/92, съответно изменен с Регламент № 2989/95, от ползването на компенсаторни плащания.

      (1)  ОВ C 154, 1.7.2006 г.


title: Дело T-248/14: Жалба, подадена на 14 април 2014 г.  — Masafi/СХВП — Hd1 (masafi juice)

text:
               21.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 235/23

         Жалба, подадена на 14 април 2014 г. — Masafi/СХВП — Hd1 (masafi juice)
   (Дело T-248/14)
   2014/C 235/31
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Masafi Co. LLC (Дубай, Обединени арабски емирства) (представител: G. Hinarejos Mulliez, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Hd1 Ltd (Хъдърсфийлд, Обединено кралство)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решение R 119/2013-4 на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 10 февруари 2014 г.,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: черно-бяла фигуративна марка, съдържаща словния елемент „masafi“ за стоки от клас 32

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: регистрация № 2 551 560 в Обединеното кралство на словната марка „masafi“

      Решение на отдела по споровете: уважава възражението

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, букви a) и б) и на член 8, параграф 5 от Регламента относно марката на Общността.


title: Дело C-129/16: Решение на Съда (втори състав) от 13 юли 2017 г. (преюдициално запитване от Szolnoki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság — Унгария) — Túrkevei Tejtermelő Kft./Országos Környezetvédelmi és Természetvédelmi Főfelügyelőség (Преюдициално запитване — Околна среда — Членове 191 ДФЕС и 193 ДФЕС — Директива 2004/35/ЕО — Приложимост ratione materiae — Замърсяване на въздуха вследствие на незаконно изгаряне на отпадъци — Принцип „замърсителят плаща“ — Национална правна уредба, която предвижда солидарна отговорност на собственика на поземления имот, в който е настъпило замърсяването, и на замърсителя)

text:
               4.9.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 293/6

         Решение на Съда (втори състав) от 13 юли 2017 г. (преюдициално запитване от Szolnoki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság — Унгария) — Túrkevei Tejtermelő Kft./Országos Környezetvédelmi és Természetvédelmi Főfelügyelőség
   (Дело C-129/16) (1)

   ((Преюдициално запитване - Околна среда - Членове 191 ДФЕС и 193 ДФЕС - Директива 2004/35/ЕО - Приложимост ratione materiae - Замърсяване на въздуха вследствие на незаконно изгаряне на отпадъци - Принцип „замърсителят плаща“ - Национална правна уредба, която предвижда солидарна отговорност на собственика на поземления имот, в който е настъпило замърсяването, и на замърсителя))
   (2017/C 293/08)
   Език на производството: унгарски

      Запитваща юрисдикция

   Szolnoki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Túrkevei Tejtermelő Kft.

      Ответник: Országos Környezetvédelmi és Természetvédelmi Főfelügyelőség

      Диспозитив

               1)

               Разпоредбите на Директива 2004/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 година относно екологичната отговорност по отношение на предотвратяването и отстраняването на екологичните щети във връзка с членове 191 ДФЕС и 193 ДФЕС трябва да се тълкуват в смисъл, че доколкото разглежданата в главното производство хипотеза попада в обхвата на Директива 2004/35, което запитващата юрисдикция следва да провери, тези разпоредби допускат национална правна уредба като приложимата в главното производство, съгласно която наред с операторите, ползващи имотите, в които е настъпило незаконно замърсяване, солидарна отговорност за тази екологична щета носят и друга категория лица, а именно собствениците на имотите, без да се изисква да е установено наличието на причинна връзка между поведението на собствениците и констатираната щета, при условие че тази правна уредба е в съответствие с общите принципи на правото на Съюза и с всички релевантни разпоредби на Договорите за ЕС и за функционирането на ЕС и на актовете от вторичното право на Съюза.

               2)

               Член 16 от Директива 2004/35 и член 193 ДФЕС трябва да се тълкуват в смисъл, че доколкото разглежданата в главното производство хипотеза попада в обхвата на Директива 2004/35, те допускат национална правна уредба като приложимата в главното производство, съгласно която собствениците на имоти, в които е настъпило незаконно замърсяване, не само носят солидарна отговорност за тази екологична щета заедно с операторите, ползващи имотите, но и могат да бъдат наказани с глоба от страна на компетентния национален орган, при условие че тази правна уредба е годна да допринесе за осъществяването на целта за засилена защита и при условие че правилата за определянето на размера на глобата не надхвърлят необходимото за постигането на тази цел, което националната юрисдикция следва да провери.

      (1)  ОВ C 211, 13.6.2016 г.


title: Дело C-444/17: Преюдициално запитване от Cour de cassation (Франция), постъпило на 21 юли 2017 г. — Préfet des Pyrénées-Orientales/Abdelaziz Arib, Procureur de la République près le tribunal de grande instance de Montpellier, Procureur général près la cour d'appel de Montpellier

text:
               2.10.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 330/7

         Преюдициално запитване от Cour de cassation (Франция), постъпило на 21 юли 2017 г. — Préfet des Pyrénées-Orientales/Abdelaziz Arib, Procureur de la République près le tribunal de grande instance de Montpellier, Procureur général près la cour d'appel de Montpellier
   (Дело C-444/17)
   (2017/C 330/09)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour de cassation

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Préfet des Pyrénées-Orientales

      Ответници: Abdelaziz Arib, Procureur de la République près le tribunal de grande instance de Montpellier, Procureur général près la cour d'appel de Montpellier

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли член 32 от Регламент (ЕС) 2016/399 от 9 март 2016 г. (1), който предвижда, че когато се въвежда повторно граничен контрол на вътрешни граници, се прилагат с необходимите изменения съответните разпоредби на дял II (относно външните граници), да се тълкува в смисъл, че отново въведеният граничен контрол на вътрешната граница на държава членка може да бъде приравнен на граничния контрол на външна граница, когато става въпрос за преминаване на границата от гражданин на трета страна, който няма право на влизане?

               2)

               Позволяват ли този Регламент и Директива 2008/115/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 16 декември 2008 година относно общите стандарти и процедури, приложими в държавите членки за връщане на незаконно пребиваващи граждани на трети страни (2), при същите обстоятелства на отново въведен граничен контрол на вътрешните граници, да се приложи по отношение на незаконно пребиваващ гражданин на трета страна, който преминава граница, на която е възстановен граничният контрол, овластяващата норма на член 2, параграф 2, буква a) от Директивата, която дава възможност на държавите членки да продължат да прилагат опростени национални процедури за връщане по отношение на външните си граници?

               3)

               В случай на утвърдителен отговор на последния въпрос, допускат ли член 2, параграф 2, буква a) и член 4, параграф 4 от Директивата национална правна уредба като член L. 621-2 от Кодекса за влизането и пребиваването на чужденците и за правото на убежище, който предвижда, че се наказва с лишаване от свобода за незаконно влизане на територията на страната гражданин на трета страна, по отношение на когото не е приключила предвидената от тази директива процедура за връщане?

      (1)  Регламент (ЕС) 2016/399 на Европейския парламент и на Съвета от 9 март 2016 година относно Кодекс на Съюза за режима на движение на лица през границите (Кодекс на шенгенските граници) (ОВ L 77, стр. 1).

      (2)  ОВ L 348, стр. 98.


title: Дело T-274/10: Жалба, подадена на 22 юни 2010 г. — Suez Environnement и Lyonnaise des eaux France/Комисия

text:
               28.8.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 234/43

         Жалба, подадена на 22 юни 2010 г. — Suez Environnement и Lyonnaise des eaux France/Комисия
   (Дело T-274/10)
   ()
   2010/C 234/78
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: Suez Environnement Company (Париж, Франция) и Lyonnaise des eaux France (Париж) (представители: P. Zelenko и O. d’Ormesson, avocats)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

               —

               Да се отмени обжалваното решение за проверка и/или заповедта за проверка от 6 април 2010 г.,

               —

               да се отмени всяко предприето действие, взето на основание на проверките, проведени въз основа на неправомерното решение и неправомерната заповед,

               —

               да се разпореди по-специално връщането на всички документи, иззети в рамките на проведените проверки, в противен случай бъдещото решение на Комисията по същество да бъде отменено от Общия съд и

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   По настоящото дело жалбоподателите искат отмяната на Решение C(2010) 1984/4 на Комисията от 23 март 2010 година, взето в рамките на производство по прилагане на член 101 ДФЕС относно обществени поръчки за доставка на водни и пречиствателни услуги, с което се разпорежда на Suez Environnement, както и на всички предприятия, контролирани от него, включително на Lyonnaise des eaux France, да се подчинят на проверка на основание на член 20, параграф 4 от Регламент № 1/2003 на Съвета (1).
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите изтъкват три правни основания, изведени от:

               —

               нарушение на правата и на основните свободи и по-специално на правото на защита на местоживеенето, тъй като жалбоподателите не са били известени посредством национално съдебно разрешение, като по този начин са лишени от всякаква основна гаранция, като достъпа до съдия при извършването на проверките, и от възможността да упражнят обичайните способи за правна защита срещу подобно разрешение,

               —

               нарушение на принципа на пропорционалност, тъй като решението за проверка е валидно за неограничен период от време с изключително широко поле на действие,

               —

               факта, че заповедта за проверка, която придружава решението за проверка, не представя достатъчно гаранции за безпристрастност и обективност, доколкото представители на Комисията, посочени в нея, са изследвали предварително поверителни данни, предадени на Комисията от жалбоподателя Lyonnaise des eaux France в рамките на производство по нотифициране на концентрация.

      (1)  Преписка COMP/B-1/39.756.


               13.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 400/14

         Молба за консултативно становище от Съда на ЕАСТ, подадена от Oslo tingrett на 16 юни 2014 г. по дело Pharmaq AS/Intervet International BV
   (Дело E-16/14)
   2014/C 400/06
   С писмо от 17 юли 2014 г., получено в деловодството на Съда на 23 юли 2014 г., към Съда на ЕАСТ беше отправено искане от Oslo tingrett (Районен съд на Осло) за консултативно становище по дело Pharmaq AS/Intervet International BV по следните въпроси:

               1.

               Относно член 2 от Регламента за СДЗ, бил ли е даден продукт пуснат на пазара като лекарствен продукт в ЕИП, преди да е било издадено разрешение за пускане на пазара в съответствие с административната процедура за разрешаване по силата на Директива 81/851/ЕИО (или Директива 2001/82/ЕО), когато доставката на продукта е била в съответствие със:

                           i)

                           „специални изключения за разрешение“, предоставени от Държавната агенция за ветеринарните лекари и биолозите в областта на здравето на рибите съгласно раздел 3–6 или 3–7 от норвежкия регламент от 22 декември 1999 г., съответно раздели 2–6 и 2–7 от норвежкия регламент от 18 декември 2009 г., или

                           ii)

                           така наречените „лицензи AR 16“, предоставени от страна на ирландското Министерство на земеделието, храните и морските въпроси съгласно ирландския Нормативен инструмент № 144/2007 European Communities (Animal Remedies) Regulations 2007 European Communities (Animal Remedies) Regulations 2007, част III „Извънредно разрешение“, точка 16?

               2.

               Ако отговорът на първия въпрос е положителен, такъв продукт попада ли извън обхвата на Регламента за СДЗ и следователно недействителен ли е издаденият въз основа на такъв продукт сертификат за допълнителна закрила?

               3.

               По отношение на тълкуването на член 2 от Регламента за СДЗ, следва ли разрешението за пускане на пазара, предоставено за ветеринарен лекарствен продукт по силата на член 26, параграф 3 от Директива 2001/82/ЕО, да се счита за административно разрешение в съответствие с Директива 81/851/ЕИО (или съответно Директива 2001/82/ЕО) по смисъла на член 2?

               4.

                           а)

                           Специалните изключения за разрешение в съответствие с раздел 3–6 или 3–7 от норвежките регламенти за лекарствата от 1999 г. (FOR-1999-12-22-1559) или раздел 2–6 или 2–7 от норвежките регламенти за лекарствата от 2009 г. (FOR-2009-12-18-1839) представляват ли валидно разрешение за пускане на пазара на продукта като лекарствен продукт по смисъла на член 3, буква б)?

                           б)

                           Специалните изключения за разрешение в съответствие с раздел 3–6 или 3–7 от норвежките регламенти за лекарствата от 1999 г. (FOR-1999-12-22-1559) или раздел 2–6 или 2–7 от норвежките регламенти за лекарствата от 2009 г. (FOR-2009-12-18-1839) представляват ли първо разрешение за пускане на пазара на продукта като лекарствен продукт в Норвегия по смисъла на член 3, буква г)?

               5.

               Когато лекарственият продукт е вирусна ваксина, може ли обхватът на закрилата по СДЗ да обхваща не само конкретния щам на вируса, който се съдържа в състава на лекарствения продукт и е обхванат от основния патент, но и други щамове на вируса, които са обхванати от основния патент?
               При отговора на този въпрос от значение ли е дали:

                           а)

                           тези други щамове имат терапевтичен ефект, равностоен на щама на вируса, включен в лекарствения продукт, или дали терапевтичният ефект не е непосредствено равностоен?

                           б)

                           лекарствен продукт въз основа на такъв друг щам ще трябва да бъде предмет на отделно разрешение за пускане на пазара с изисквания за документиране на безопасността и ефекта?

               6.

               Ако СДЗ е предоставен с определение на продукта, което не е строго ограничено до конкретния щам на вируса, за който е получено разрешение да бъде пуснат на пазара като лекарствен продукт:

                           а)

                           ще бъде ли валиден такъв СДЗ, или

                           б)

                           ще бъде ли валиден такъв СДЗ, само че при условие че обхватът на закрила по силата на член 4 не се простира извън специфичния щам на вируса, разрешен за пускане на пазара като лекарствен продукт?


title: Дело C-112/05: Решение на Съда (голям състав) от 23 октомври 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Федерална република Германия (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Член 56 ЕО — Законодателни разпоредби относно акционерно дружество Volkswagen)

text:
               22.12.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 315/5

         Решение на Съда (голям състав) от 23 октомври 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Федерална република Германия
   (Дело C-112/05) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Член 56 ЕО - Законодателни разпоредби относно акционерно дружество Volkswagen)
   (2007/C 315/08)
   Език на производството: немски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности [представители: F. Benyon и G. Braun]

      Ответник: Федерална република Германия [представители: M. Lumma, A. Dittrich и H. Wissel, адвокат]
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Членове 43 и 56 ЕО — Условия за приватизация на Volkswagenwerk GmbH — Предоставяне на специални права на определени акционери — Задължително представителство на публичните власти в управителния съвет на дружеството, независимо от броя акции, който притежават
   Диспозитив

               1)

               Като запазва в сила параграф 4, алинея 1, както и параграф 2, алинея 1, във връзка с параграф 4, алинея 3 от Закона за приватизация на дялове от дружество с ограничена отговорност Volkswagenwerk от 21 юли 1960 г. (Gesetz über die Überführung der Anteilsrechte an der Volkswagenwerk Gesellschaft mit beschränkter Haftung in private Hand),в редакцията му, приложима по настоящото дело, Федерална република Германия не е изпълнила задълженията си по член 56, параграф 1 ЕО.

               2)

               Отхвърля иска в останалата му част.

               3)

               Осъжда Федерална република Германия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 143, 11.6.2005 г.


title: Дело C-547/10 P: Жалба, подадена от Конфедерация Швейцария на 23 ноември 2010 г. срещу решението, постановено от Общия съд (пети състав) на 9 септември 2010 г. по дело T-319/05, Конфедерация Швейцария/Европейска комисия, други страни в производството: Федерална република Германия и Landkreis Waldshut

text:
               29.1.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 30/26

         Жалба, подадена от Конфедерация Швейцария на 23 ноември 2010 г. срещу решението, постановено от Общия съд (пети състав) на 9 септември 2010 г. по дело T-319/05, Конфедерация Швейцария/Европейска комисия, други страни в производството: Федерална република Германия и Landkreis Waldshut
   (Дело C-547/10 P)
   ()
   2011/C 30/43
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Конфедерация Швейцария (представител: S. Hirsbrunner, Rechtsanwalt)

      Други страни в производството: Европейска комисия, Федерална република Германия, Landkreis Waldshut

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение на Общия съд от 9 септември 2010 г. по дело T-319/05 съгласно член 61 от Статута на Съда,

               —

               ако Съдът приеме, че може да постанови решение, тъй като фазата на производството позволява това, той да отмени Решение 2004/12/ЕО на Европейската комисия от 5 декември 2003 г. и на основание член 122, параграф 1 от Процедурния правилник на Съда да я осъди да заплати всички съдебни разноски, включително направените в първоинстанционното производство,

               —

               ако Съдът приеме, че не може да постанови решение, тъй като фазата на производството не позволява това, той да върне делото на Общия съд за ново разглеждане и да му даде задължителни указания съобразно направената от Съда правна преценка, и Общият съд да се произнесе по съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Предмет на обжалване е Решение на Общия съд от 9 септември 2010 г. по дело T-319/05 (наричано по-нататък „обжалваното съдебно решение“). С обжалваното съдебно решение е отхвърлена жалбата, подадена от жалбоподателя срещу Решение 2004/12/ЕО на Комисията от 5 декември 2003 г. (наричано по-нататък „обжалваното решение“) относно Наредба № 213 за прилагане на германската правна уредба в областта на въздушния трафик, която установява процедури за кацане и излитане по инструменти на летище Цюрих (наричана по-нататък „RA № 213“), в редакцията ѝ с Първа наредба за изменение на RA № 213 от 1 април 2003 г. (наричана по-нататък „разглежданите германски мерки“).
   Жалбоподателят излага следните правни основания:

               1.

               Общият съд тълкувал и приложил неправилно от правна гледна точка член 9, параграф 1 от Регламент № 2408/92, доколкото приел, че приложното поле на този член обхваща само забрани за упражняване на права за трафик. Освен това Общият съд не отчел факта, че подобно тълкуване на член 9, параграф 1 от Регламент № 2408/92, дори да е възможно в контекста на ЕС, съгласно член 1, параграф 2 от Споразумението не би могло да бъде противопоставено на жалбоподателя.

               2.

               Общият съд тълкувал и приложил неправилно задължението за мотивиране по смисъла на член 296 ДФЕС (предишен член 253 ЕО), тъй като не упрекнал Комисията за това, че е изключила приложимостта на член 9, параграф 1 от Регламент № 2408/92 без да посочи мотиви. В допълнение, Общият съд неправилно приел, че замяната от Комисията в хода на производството на мотивите на обжалваното решение с напълно ново „обяснение“ не представлява замяна на мотивите.

               3.

               Общият съд тълкувал и приложил неправилно от правна гледна точка член 8, параграф 3 от Регламент № 2408/92, тъй като не отчел правата на оператора на летището и правата на живеещите и установени в района на това летище лица.

               4.

               Общият съд неправилно тълкувал и приложил принципа на недопускане на дискриминация. Той допуснал грешка при прилагане на правото, тъй като не разгледал правата на оператора на летището и правата на живеещите и установени в района на това летище швейцарски граждани. Въпреки направените в жалбата искания, той не проверил дали мерките са необходими. Общият съд приложил твърде разширително изискването за обосновка с обективни съображения. Той приел, че интересът от поставяне в по-благоприятно положение на дадена туристическа област не подлежал на защита, защото икономическите интереси не можели да бъдат обективни съображения.

               5.

               При извършването на проверка за пропорционалност Общият съд допуснал съществени грешки при прилагане на правото. Той изопачил доказателствата и не изяснил в пълна степен фактическата обстановка. В нарушение на правомощието си за преценка, Общият съд заменил фактическите констатации на Комисията със своите констатации. В нарушение на правото на изслушване, Общият съд се основал на фактически предположения, във връзка с които жалбоподателят не бил изслушан.

               6.

               При проверката дали са налице по-малко ограничителни мерки Общият съд нарушил правилата във връзка с доказателствената тежест и други принципи.

               7.

               Що се отнася до алтернативата на квота за шум, в изложеното от Общия съд имало явно противоречие.


title: Дело C-584/16: Преюдициално запитване от cour d'appel de Versailles (Франция), постъпило на 17 ноември 2016 г. — Green Yellow Hyères Sup SNC/Enedis, SA

text:
               6.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/11

         Преюдициално запитване от cour d'appel de Versailles (Франция), постъпило на 17 ноември 2016 г. — Green Yellow Hyères Sup SNC/Enedis, SA
   (Дело C-584/16)
   (2017/C 038/14)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour d'appel de Versailles

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Green Yellow Hyères Sup SNC

      Ответник: Enedis, SA

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли член 107, параграф 1 ДФЕС да се тълкува в смисъл, че механизмът на задължението за изкупуване на електроенергия, произведена от съоръжения, използващи слънчевата радиация, на цена, по-висока от пазарната цена, чието финансиране се поема от крайните потребители на електроенергия, така, както този механизъм е уреден в Наредбите на министъра от 10 юли 2006 г. (JORF №o171 от 26 юли 2006 г., стр. 11133) и от 12 януари 2010 г. (JORF №o0011 от 14 януари 2010 г., стр. 727) за определяне на условията за изкупуване на тази електроенергия, във връзка със Закон № 2000-108 от 10 февруари 2000 г. относно модернизирането и развитието на обществената услуга за електричество, Указ №o2000-1196 от 6 декември 2000 г. и Указ №o2001-410 от 10 май 2001 г., представлява държавна помощ?

               2)

               При утвърдителен отговор, трябва ли член 108, параграф 3 ДФЕС да се тълкува в смисъл, че липсата на предварително уведомление на Европейската комисия за този механизъм засяга валидността на горепосочените наредби, в които е уредено прилагането на спорната помощ?


title: Дело C-609/11 P: Решение на Съда (четвърти състав) от 26 септември 2013 г. — Centrotherm Systemtechnik GmbH/centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG, Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (Обжалване — Регламенти (ЕО) № 207/2009 и № 2868/95 — Производство по отмяна — Словна марка на Общността „CENTROTHERM“ — Реално използване — Понятие — Доказателствени средства — Клетвена декларация — Член 134, параграфи 1—3 от Процедурния правилник на Общия съд — Правомощие за изменение на Общия съд — Обхват на основанията и исканията, формулирани от встъпилата страна)

text:
               23.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 344/15

         Решение на Съда (четвърти състав) от 26 септември 2013 г. — Centrotherm Systemtechnik GmbH/centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG, Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
   (Дело C-609/11 P) (1)

   (Обжалване - Регламенти (ЕО) № 207/2009 и № 2868/95 - Производство по отмяна - Словна марка на Общността „CENTROTHERM“ - Реално използване - Понятие - Доказателствени средства - Клетвена декларация - Член 134, параграфи 1—3 от Процедурния правилник на Общия съд - Правомощие за изменение на Общия съд - Обхват на основанията и исканията, формулирани от встъпилата страна)
   2013/C 344/23
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Centrotherm Systemtechnik GmbH (представители: A. Schulz и C. Onken, Rechtsanwälte, както и F. Schmidt, Patentenwalt)

      Други страни в производството: centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG (представители: O. Löffel и P. Lange, Rechtsanwälte), Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: G. Schneider)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Общия съд (шести състав) от 15 септември 2011 г. по дело Centrotherm Clean Solutions/СХВП (T-427/09), с което Общият съд отменя решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 25 август 2009 г. (преписка R 6/2008-4), в частта му, в която апелативният състав отменя частично решението на отдела по отмяна от 30 октомври 2007 г. — Реално използване на марката — Доказателства

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Centrotherm Systemtechnik GmbH да заплати направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски на centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG.

               3.

               Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 80, 17.03.2012 г.


title: Дело C-287/16: Решение на Съда (шести състав) от 20 юли 2017 г. (преюдициално запитване от Supremo Tribunal de Justiça — Португалия) — Fidelidade-Companhia de Seguros SA/Caisse Suisse de Compensation, Fundo de Garantia Automóvel, Sandra Cristina Crystello Pinto Moreira Pereira, Sandra Manuela Teixeira Gomes Seemann, Catarina Ferreira Seemann, José Batista Pereira, Teresa Rosa Teixeira (Преюдициално запитване — Застраховка „Гражданска отговорност“ за моторни превозни средства — Директива 72/166/ЕИО — Член 3, параграф 1 — Втора директива 84/5/ЕИО — Член 2, параграф 1 — Договор за застраховка, сключен въз основа на декларирани неверни данни относно собствеността на моторното превозно средство и самоличността на лицето, което обичайно го управлява — Застрахован — Липса на икономически интерес от сключването на този договор — Абсолютна нищожност на договора за застраховка — Противопоставимост спрямо трети пострадали лица)

text:
               9.10.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 338/2

         Решение на Съда (шести състав) от 20 юли 2017 г. (преюдициално запитване от Supremo Tribunal de Justiça — Португалия) — Fidelidade-Companhia de Seguros SA/Caisse Suisse de Compensation, Fundo de Garantia Automóvel, Sandra Cristina Crystello Pinto Moreira Pereira, Sandra Manuela Teixeira Gomes Seemann, Catarina Ferreira Seemann, José Batista Pereira, Teresa Rosa Teixeira
   (Дело C-287/16) (1)

   ((Преюдициално запитване - Застраховка „Гражданска отговорност“ за моторни превозни средства - Директива 72/166/ЕИО - Член 3, параграф 1 - Втора директива 84/5/ЕИО - Член 2, параграф 1 - Договор за застраховка, сключен въз основа на декларирани неверни данни относно собствеността на моторното превозно средство и самоличността на лицето, което обичайно го управлява - Застрахован - Липса на икономически интерес от сключването на този договор - Абсолютна нищожност на договора за застраховка - Противопоставимост спрямо трети пострадали лица))
   (2017/C 338/02)
   Език на производството: португалски

      Запитваща юрисдикция

   Supremo Tribunal de Justiça

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Fidelidade-Companhia de Seguros SA

      Ответници: Caisse Suisse de Compensation, Fundo de Garantia Automóvel, Sandra Cristina Crystello Pinto Moreira Pereira, Sandra Manuela Teixeira Gomes Seemann, Catarina Ferreira Seemann, José Batista Pereira, Teresa Rosa Teixeira

      Диспозитив

   Член 3, параграф 1 от Директива 72/166/ЕИО на Съвета от 24 април 1972 година относно сближаване на законодателствата на държавите членки относно застраховката „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства и за прилагане на задължението за сключване на такава застраховка и член 2, параграф 1 от Втора директива 84/5/ЕИО на Съвета от 30 декември 1983 година относно сближаването на законодателствата на държавите членки, свързани със застраховките гражданска отговорност при използването на моторни превозни средства (МПС), трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба, която в обстоятелства като в делото по главното производство би имала за последица противопоставимостта спрямо трети пострадали лица на нищожността на договор за застраховка „Гражданска отговорност“ за моторно превозно средство, произтичаща от първоначално декларирани от застрахования неверни данни относно самоличността на собственика и лицето, което обичайно управлява съответното моторно превозно средство, или от обстоятелството, че лицето, за което или от името на което е сключен договорът за застраховка, не е имало икономически интерес от сключването му.

      (1)  ОВ C 326, 6.9.2016 г.


title: Дело T-190/07: Иск, предявен на 31 май 2007 г. — KEK DIAYLOS/Комисия на Европейските общности

text:
               8.9.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/34

         Иск, предявен на 31 май 2007 г. — KEK DIAYLOS/Комисия на Европейските общности
   (Дело T-190/07)
   (2007/C 211/66)
   Език на производството: гръцки
   Страни

      Ищец: KEK DIAYLOS (Peristeri Attikis, Гърция) (представител: адв. D. Katzimichalis)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени, с оглед на изложените основания, Решение 23/II/2006 на Комисията на Европейските общности, оспорвано в настоящия случай, и всеки друг акт и/или всяко друго решение на Комисията на Европейските общности, свързани с него;

               —

               да се осъди Комисията на Европейските общности да заплати разноските и хонорарите на упълномощения ad litem адвокат на ищеца.

         Правни основания и основни доводи
   Настоящият иск е насочен срещу Решение Е(2006) 465 окончателен на Комисията на Европейските общности от 23 февруари 2006 година, с което от ищеца се иска да заплати главница от 71 981 EUR за възстановяване на авансово получените суми от „KEK ΧΥΝΙ“ (1) като субсидия в рамките на информационна програма за европейските граждани„PRINCE“, увеличена с лихви за неоправдана забава и поради отсъствие на доказателства за реализирането на проекта. Ищецът поддържа, че оспорваното решение е лишено от основание, неправилно и неправомерно, и че в него са изложени недостатъчни и неправилни мотиви.
   Противно на твърденията на Комисията, които според ищеца са неправилни и неоснователни, той поддържа, че е изпълнил задълженията, протичащи за него от договора за субсидия, подписан от него с оглед на участието му в посочената програма и че, доколкото е имало закъснения, дължащи се на обективни трудности, той е информирал в разумен срок компетентните органи на Европейския съюз.
   Ищецът изтъква също така, че освен първоначално получения аванс на стойност 71 981 EUR, KEK ΧΥΝΙ никога не е получил останалата част от сумата на субсидията, макар че според него извършената от него работа и направените от него разходи в рамките на посочената по-горе програма превишават тази стойност.
   Затова ищецът твърди, че следва да бъде отменено оспорваното решение, което е било прието поради факта, че персоналът на дружеството е предоставил непълна информация на органите на Европейския съюз, извършили проверка на място, като се има пред вид, че поради смяната на персонала, отговарящ за програмата, новите служители първоначално не са били в състояние да бъдат напълно информирани, за да съберат изискваната информация и незабавно да предоставят пълни отговори.

      (1)  По силата на изменението на своя устав, прието на 12 април 2006 г., фирмата на дружеството KEK ΧΥΝΙ е променена на „KEK DIAYLOS“.


title: Дело T-520/11: Жалба, подадена на 30 септември 2011 г. — Genebre/СХВП — General Electric (GE)

text:
               14.1.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 13/15

         Жалба, подадена на 30 септември 2011 г. — Genebre/СХВП — General Electric (GE)
   (Дело T-520/11)
   2012/C 13/32
   Език на жалбата: испански

      Страни

      Жалбоподател: Genebre, SA (Оспиталет де Льобрегат, Испания) (представител: г-н D. Pellisé Urquiza, abogado)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: General Electric Company (Шенектади, Съединени американски щати)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да обяви жалбата за допустима,

               —

               да отмени решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 26 юли 2011 г. по преписка R 20/2009-4,

               —

               да допусне регистрацията на марка на Общността № 5.006.325 за всички стоки и услуги, за които тя е заявена.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят.

      Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка „GE“ за стоки от класове 6, 7, 9, 11 и 17.

      Притежател на марката или знака, на която/който се прави позоваване в подкрепа на възражение: General Electric Company.

      Марка или знак, на която/който се прави позоваване: Национална словна марка „GE“, словна марка на Общността „GE“ и фигуративна марка на Общността „GE“ за стоки и услуги от класове 1, 2, 3, 4, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 14, 16, 17, 18, 19, 25, 28, 35, 36, 37, 38, 39, 40, 41, 42, 43 и 44.

      Решение на отдела по споровете: Отхвърля възражението.

      Решение на апелативния състав: Уважава жалбата.

      Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009, доколкото не съществува вероятност от объркване между конфликтните марки и доколкото General Electric Company не представя достатъчно доказателства, че реално е използвал своите марки.


title: Дело T-36/12: Определение на Общия съд от 19 април 2016 г. — Athens Resort Casino/Комисия (Държавни помощи — Отмяна на обжалвания акт — Отпадане на предмета на спора — Липса на основание за постановяване на решение по същество)

text:
               27.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 232/22

         Определение на Общия съд от 19 април 2016 г. — Athens Resort Casino/Комисия
   (Дело T-36/12) (1)

   ((Държавни помощи - Отмяна на обжалвания акт - Отпадане на предмета на спора - Липса на основание за постановяване на решение по същество))
   (2016/C 232/29)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Athens Resort Casino AE Symmetochon (Maroussi, Гърция) (представители: N. Niejahr, avocat, F. Carlin, barrister, Q. Azau, F. Spyropoulos, I. Dryllerakis, K. Spyropoulos, A. Komninos, K. Struckmann, avocats, и M. Powell, solicitor)

      Ответник: Европейска комисия (представители: D. Triantafyllou, H. van Vliet и P.-J. Loewenthal)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника/ответниците: Koinopraxia Touristiki Loutrakiou AE OTA – Loutraki AE – Klab Otel Loutraki Kazino Touristikes kai Xenodocheiakes Epicheiriseis AE (Loutraki, Гърция) (представител: S. Pappas, avocat)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение 2011/716/ЕС на Комисията от 24 май 2011 г. относно държавна помощ, предоставена от Гърция за някои гръцки казина C 16/10 (ex NN 22/10, ex CP 318/09) (OВ L 285, 2011 г., стp. 25).

      Диспозитив

               1)

               Липсва основание за произнасяне по съществото на настоящата жалба.

               2)

               Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски, както и разноските на Athens Resort Casino AE Symmetochon.

               3)

               Koinopraxia Touristiki Loutrakiou AE OTA – Loutraki AE – Klab Otel Loutraki Kazino Touristikes kai Xenodocheiakes Epicheiriseis AE понасая направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 80, 17.3.2012 г.


title: Дело C-22/17 P: Жалба, подадена на 16 януари 2017 г. от Neonart svetlobni in reklamni napisi Krevh d.o.o. срещу определението на Общия съд (втори състав), постановено на 14 ноември 2016 г. по дело T-221/16 — Neonart svetlobni in reklamni napisi Krevh/EUIPO („NEONART“)

text:
               14.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/2

         Жалба, подадена на 16 януари 2017 г. от Neonart svetlobni in reklamni napisi Krevh d.o.o. срещу определението на Общия съд (втори състав), постановено на 14 ноември 2016 г. по дело T-221/16 — Neonart svetlobni in reklamni napisi Krevh/EUIPO („NEONART“)
   (Дело C-22/17 P)
   (2017/C 269/02)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Neonart svetlobni in reklamni napisi Krevh d.o.o. (представител: J. Marn, Non avocat)

      Друга страна в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
   С определение от 11 май 2017 г. Съдът (седми състав) приема, че жалбата е недопустима.


title: Дело F-6/14: Жалба, подадена на 28 януари 2014 г. — ZZ/Комисия

text:
               22.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 85/28

         Жалба, подадена на 28 януари 2014 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-6/14)
   2014/C 85/48
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: F. Van der Schueren, avocat)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на решението, с което на жалбоподателката е отказано отпускането на наследствена пенсия за издръжка след смъртта на бившия ѝ съпруг.

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени приетото в отговор на жалбата по административен ред на жалбоподателката (No R/485/13) решение от 29 октомври 2013 г. на Европейската комисия, с което ѝ е отказано отпускането на наследствена пенсия за издръжка след смъртта на бившия ѝ съпруг,

               —

               да бъде осъдена Комисията да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-301/11: Жалба, подадена на 16 юни 2011 г. — Ben Ali/Съвет

text:
               30.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 226/29

         Жалба, подадена на 16 юни 2011 г. — Ben Ali/Съвет
   (Дело T-301/11)
   2011/C 226/57
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Mehdi Ben Tijani Ben Haj Hamda Ben Haj Hassen Ben Ali (гр. Тунис, Тунизийска република) (представител: A. de Saint Remy, avocat)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска Общият съд:

               —

               да предприеме процесуално-организационно действие на основание член 64 от Процедурния правилник на Общия съд, чрез което да задължи Комисията да предостави всички документи, свързани с приемането на обжалвания регламент;

               —

               да отмени Регламент (ЕС) № 101/2011 от 4 февруари 2011 година доколкото се отнася до жалбоподателя;

               —

               в случай че не го отмени, да приложи дерогациите по отношение на определените като основа активи, както и по отношение на някои извънредни разходи, определени за всеки отделен случай;

               —

               да осъди Съвета на Европейския съюз да заплати на жалбоподателя сумата общо от 50 000 EUR като обезщетение за всички претърпени от него вреди;

               —

               да осъди Съвета на Европейския съюз да заплати на жалбоподателя сумата от 7 500 EUR за направени от него разходи за защита във връзка с настоящата жалба;

               —

               да осъди Съвета на Европейския съюз за заплати всички съдебни разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят излага седем правни довода в подкрепа на своята жалба.

               1.

               Първият правен довод е изведен от липсата на достатъчно правно основание, доколкото на първо място санкцията не целяла запазването или възстановяването на мира и на сигурността, и нарушавала личните права на жалбоподателя, на второ място в мотивите на решението имало несигурност и несъвършенства, и на трето място мярката била непропорционална и неоправдана.

               2.

               Вторият правен довод е изведен от нарушаването на правото на защита и на правото на ефективна съдебна защита.

               3.

               Третият правен довод е изведен от нарушаването на задължението за мотивиране, доколкото на първо място замразяването на финансовите средства представлявало санкция, решението за която е взето от политически орган, на второ място в обжалвания регламент не била посочени никаква процедура за заличаване, на трето място основните права на жалбоподателя били нарушени на всеки етап на производството и на четвърто място мотивирането на мерките било общо, без основание, неясно и неточно.

               4.

               Четвъртият правен довод е изведен от явна грешка в преценката на фактите, доколкото участието на жалбоподателя в незаконно действие не било доказано.

               5.

               Петият правен довод е изведен от правото на собственост, доколкото мерките представлявали неоправдано ограничаване на правото на собственост на жалбоподателя.

               6.

               Шестият правен довод е изведено от нарушаването на принципа на пропорционалност.

               7.

               Седмият правен довод е изведен от правото на живот, доколкото замразяването на финансовите средства не трябвало да има за последица поставянето в риск на средствата за съществуване и на правото на живот на жалбоподателя.


title: Дело C-173/05: Решение на Съда (втори състав) от 21 юни 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Членове 23 ЕО, 25 ЕО и 133 ЕО — Споразумение за сътрудничество ЕИО-Алжир — Екологична такса върху газопроводи, разположени на територията на регион Сицилия — Такса с равностоен на мито ефект)

text:
               4.8.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 183/4

         Решение на Съда (втори състав) от 21 юни 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република
   (Дело C-173/05) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Членове 23 ЕО, 25 ЕО и 133 ЕО - Споразумение за сътрудничество ЕИО-Алжир - Екологична такса върху газопроводи, разположени на територията на регион Сицилия - Такса с равностоен на мито ефект)
   (2007/C 183/05)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: E. Traversa и J. Hottiaux)

      Ответник: Италианска република (представители: I. M. Bgraguglia и A. Cingolo, avocat)
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Нарушение на членове 23 ЕО, 25 ЕО, 26 ЕО и 133 ЕО и на членове 4 и 9 от Споразумението за сътрудничество между Европейската икономическа общност и Народна демократична република Алжир, подписано на 26 април 1976 г. и одобрено с Регламент (ЕИО) № 2210/78 на Съвета от 26 септември 1978 г. (ОВ L 263, стр. 1) — Национално законодателство, с което се налага екологична такса (tributo ambientale) върху газопроводите, разположени на територията на регион Сицилия
   Диспозитив

               1)

               Като е въвела екологична такса по отношение на метановия газ от Алжир, Италианската република не е изпълнила задълженията си, произтичащи от членове 23 ЕО, 25 ЕО и 133 ЕО, както и от член 9 от Споразумението за сътрудничество между Европейската икономическа общност и Народна демократична република Алжир, подписано в Алжир на 26 април 1976 г. и одобрено от името на Общността с Регламент (ЕИО) № 2210/78 на Съвета от 26 септември 1978 г.

               2)

               Искът се отхвърля в останалата му част.

               3)

               Италианската република се осъжда да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 155, 25.6.2005 г.


title: Дело T-90/12: Определение на Общия съд от 14 декември 2012 г. — Elegant Target Development и др./Съвет

text:
               9.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/27

         Определение на Общия съд от 14 декември 2012 г. — Elegant Target Development и др./Съвет
   (Дело T-90/12) (1)

   2013/C 38/50
   Език на производството: английски
   Председателят на четвърти състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 118, 21.4.2012 г.


title: Дело F-41/15 DISS I: Определение на Съда на публичната служба от 12 ноември 2015 г. — FL, FM и FO/CEPOL

text:
               21.12.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 429/30

         Определение на Съда на публичната служба от 12 ноември 2015 г. — FL, FM и FO/CEPOL
   (Дело F-41/15 DISS I)
   (2015/C 429/40)
   Език на производството: френски
   Председателят на 3-ти състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.


title: Дело C-482/13: Преюдициално запитване, отправено от Juzgado de Primera Instancia e Instrucción n °2 de Marchena (Испания) на 10 септември 2013 г. — Unicaja Banco SA/José Hidalgo Rueda и др.

text:
               30.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 352/4

         Преюдициално запитване, отправено от Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 2 de Marchena (Испания) на 10 септември 2013 г. — Unicaja Banco SA/José Hidalgo Rueda и др.
   (Дело C-482/13)
   2013/C 352/06
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 2 de Marchena

      Страни в главното производство

      Взискател: Unicaja Banco SA

      Ответници: José Hidalgo Rueda, María del Carmen Vega Martín, Gestión Patrimonial Hive SL, Francisco Antonio López Reina, Rosa María Hidalgo Vega

      Преюдициални въпроси

               1.

               Съгласно Директива 93/13/ЕИО на Съвета (1) от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори и по-специално съгласно член 6, параграф 1 от нея и с оглед на гарантиране на защитата на потребителите и ползвателите в съответствие с принципите на еквивалентност и ефективност, когато национална юрисдикция установи наличието на неравноправна клауза относно лихви за забава в договор за ипотечен кредит трябва ли да обяви клаузата за нищожна и необвързваща страните или вместо това трябва да смекчи условията на тази клауза, като даде възможност на взискателя или кредитодателя да преизчисли лихвите?

               2.

               Втората преходна разпоредба на Закон 1/2013 от 14 май 2013 г. не съставлява ли явно ограничение на защитата на интересите на потребителя, доколкото задължава имплицитно юрисдикциите да смекчат условията на клауза относно лихви за забава, която може да бъде квалифицирана като неравноправна, като преизчислят уговорените лихви и запазят в сила тази клауза, която е имала неравноправен характер, вместо да обявят, че тя е нищожна и не обвързва потребителя?

               3.

               Втората преходна разпоредба на Закон 1/2013 от 14 май противоречи ли на Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори и по-специално на член 6, параграф 1 от посочената директива, като възпрепятства прилагането на принципите на еквивалентност и ефективност в областта на защитата на потребителите и води до избягване на санкцията, изразяваща се в нищожност и липса на обвързващ характер на неравноправните клаузи относно лихви за забава в договори за ипотечен кредит, сключени преди влизане в сила на Закон 1/2013 от 14 май 2013 г.?

      (1)  ОВ L 95, стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273


title: Дело C-160/09: Решение на Съда (трети състав) от 20 май 2010 г. (преюдициално запитване от Symvoulio tis Epikrateias, Гърция) — Ioannis Katsivardas — Nikolaos Tsitsikas O.E./Ypourgos Oikonomikon (Регламент (ЕИО) № 1591/84 — Споразумение за сътрудничество между Европейската икономическа общност, от една страна, и Споразумението от Картахена и страните членки по него — Боливия, Колумбия, Еквадор, Перу и Венецуела, от друга страна — Клауза за най-облагодетелствана нация — Непосредствено действие — Акциз върху вноса на банани в Гърция)

text:
               3.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 179/13

         Решение на Съда (трети състав) от 20 май 2010 г. (преюдициално запитване от Symvoulio tis Epikrateias, Гърция) — Ioannis Katsivardas — Nikolaos Tsitsikas O.E./Ypourgos Oikonomikon
   (Дело C-160/09) (1)

   (Регламент (ЕИО) № 1591/84 - Споразумение за сътрудничество между Европейската икономическа общност, от една страна, и Споразумението от Картахена и страните членки по него - Боливия, Колумбия, Еквадор, Перу и Венецуела, от друга страна - Клауза за най-облагодетелствана нация - Непосредствено действие - Акциз върху вноса на банани в Гърция)
   2010/C 179/20
   Език на производството: гръцки

      Запитваща юрисдикция

   Symvoulio tis Epikrateias

      Страни в главното производство

      Ищец: Ioannis Katsivardas — Nikolaos Tsitsikas O.E.

      Ответник: Ypourgos Oikonomikon

      Предмет

   Преюдициално запитване — Symvoulio tis Epikrateias — Тълкуване на член 4 от Регламент (ЕИО) № 1591/84 на Съвета от 4 юни 1984 година относно сключването на Споразумение за сътрудничество между Европейската икономическа общност, от една страна и Споразумението от Картахена и страните членки по него — Боливия, Колумбия, Еквадор, Перу и Венецуела, от друга страна (ОВ L 153, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 4, стр. 73) — Клауза за най-облагодетелствана нация — Право на позоваване от страна на частноправен субект, търсещ възстановяване на вътрешен данък, за да докаже несъвместимостта на последния с посоченото споразумение — Режим за внос на банани

      Диспозитив

   Член 4 от Споразумението за сътрудничество между Европейската икономическа общност, от една страна, и Споразумението от Картахена и страните членки по него — Боливия, Колумбия, Еквадор, Перу и Венецуела, от друга страна, одобрено с Регламент (ЕИО) № 1591/84 на Съвета от 4 юни 1984 година, не може да предостави на частноправните субекти права, на които те да могат да се позовават пред юрисдикциите на държава членка.

      (1)  ОВ C 153, 4.7.2009 г.


title: Дело C-49/16: Преюдициално запитване от Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Унгария), постъпило на 27 януари 2016 г. — Unibet International Limited/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Központi Hivatal

text:
               18.4.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 136/15

         Преюдициално запитване от Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Унгария), постъпило на 27 януари 2016 г. — Unibet International Limited/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Központi Hivatal
   (Дело C-49/16)
   (2016/C 136/20)
   Език на производството: унгарски

      Запитваща юрисдикция

   Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Unibet International Limited

      Ответник: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Központi Hivatal

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли член 56 от Договора за функционирането на Европейския съюз (наричан по-нататък „ДФЕС“) да се тълкува в смисъл, че не допуска национална мярка, при която законодателството на държава членка, предвиждащо за предоставянето на концесия провеждане на търг или приемане на оферта, гарантира теоретичната възможност всеки оператор, който отговаря на законовите изисквания — включително оператор, регистриран в друга държава членка — да получи било чрез публичен търг, било чрез представянето на оферта, концесия за предоставяне на нелиберализирани услуги по организирането на онлайн хазартни игри, без в действителност тази държава членка да е обявила търг за предоставяне на концесията и без доставчикът на услугата на практика да е имал възможност да подаде оферта, като въпреки това органите на държавата членка приемат, че доставчикът, като е предоставял услугата без разрешението, което се издава въз основа на концесията, е извършил нарушение на законовите разпоредби и му налагат предвидената в закона административна санкция (временно спиране на достъпа и глоба за нарушение, извършено многократно)?

               2)

               Допуска ли член 56 ДФЕС държава членка да приема норми от по-висок ранг съгласно националното право, които предоставят на операторите на онлайн хазартни игри теоретичната възможност за трансгранично предоставяне на услуги за онлайн хазартни игри, но поради липса на правила за прилагане от по-нисък ранг в същата държава членка тези оператори реално не могат да получат от компетентните органи необходимите за предоставянето на услугата разрешения?

               3)

               Ако в съответствие с отговорите, които бъдат дадени на предходните въпроси, националният съд, разглеждащ спора по главното производство, приеме за установено, че мярката на държавата членка противоречи на член 56 ДФЕС, съвместимо ли е с правото на Съюза, ако този съд приеме за противоречащи на член 56 ДФЕС както нарушението на правните норми, установено с решенията на органите на държавата членка, за това, че е предоставена услуга без разрешение, така и наложената за това нарушение административна санкция (временно спиране на достъпа и глоба)?


title: Дело T-513/14: Определение на Общия съд от 30 ноември 2015 г. — GreenPack/СХВП (greenpack) (Марка на Общността — Отказ да се регистрира марката — Оттегляне на заявката за регистрация — Липса на основание за произнасяне)

text:
               1.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/54

         Определение на Общия съд от 30 ноември 2015 г. — GreenPack/СХВП (greenpack)
   (Дело T-513/14) (1)

   ((Марка на Общността - Отказ да се регистрира марката - Оттегляне на заявката за регистрация - Липса на основание за произнасяне))
   (2016/C 038/71)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: GreenPack GmbH (Берлин, Германия) (представители: първоначално P. Ruess и A. Doepner-Thiele, впоследствие C. Glasemann, адвокати)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: първоначално G. Schneider, впоследствие G. Schneider и D. Botis)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 29 април 2014 г. (преписка R 2324/2013-1), постановено по заявка за регистрация на словния знак „greenpack“ като марка на Общността

      Диспозитив

               1)

               Липсва основание за произнасяне на жалбата.

               2)

               Осъжда GreenPack GmbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 303, 8.9.2014 г.


title: Дело C-270/05: Решение на Съда (първи състав) от 15 февруари 2007 г. (искане за преюдициално заключение от Areios Pagos — Гърция) — Athinaïki Chartopoïïa AE/L. Panagiotidis и други (Колективни уволнения — Директива 98/59/ЕО на Съвета — Член 1, параграф 1, буква а) — Прекратяване на дейността на предприятието по решение на работодателя — Понятието предприятие )

text:
               14.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 82/5

         Решение на Съда (първи състав) от 15 февруари 2007 г. (искане за преюдициално заключение от Areios Pagos — Гърция) — Athinaïki Chartopoïïa AE/L. Panagiotidis и други
   (Дело C-270/05) (1)

   (Колективни уволнения - Директива 98/59/ЕО на Съвета - Член 1, параграф 1, буква а) - Прекратяване на дейността на предприятието по решение на работодателя - Понятието „предприятие“)
   (2007/C 82/08)
   Език на производството: гръцки
   Препращаща юрисдикция
   Areios Pagos
   Страни в главното производство

      Ищец: Athinaïki Chartopoïïa AE

      Ответник: L. Panagiotidis и други

      Встъпила страна: Geniki Synomospondia Ergaton Elládas (GSEE)
   Предмет
   Искане за преюдициално заключение — Areios Pagos — Тълкуване на член 1, параграф 2, буква г) от Директива 75/129/ЕИО на Съвета от 17 февруари 1975 година (ОВ L 48, стр. 29), на член 2, параграф 4 от Директива 92/56/ЕИО на Съвета от 24 юни 1992 година (ОВ L 245, стр. 3) и на член 4, параграф 4 от Директива 98/59/ЕО на Съвета от 20 юли 1998 година (ОВ L 225, стр. 16. Специално издание 2007 г., глава 05, том 05) относно сближаване на законодателствата на държавите-членки в областта на колективните уволнения — Задължение на работодателя да информира и да проведе консултации с представителите на работниците — Обхват на условията за уволнения, по отношение на които директивата не намира приложение, в случаите на прекратяване на дейността, настъпило по силата на съдебно решение
   Диспозитив
   Директива 98/59/ЕО на Съвета от 20 юли 1998 година относно сближаване на законодателствата на държавите членки в областта на колективните уволнения, и по-конкретно член 1, параграф 1, буква а), трябва да се тълкува в смисъл, че за целите на прилагането на тази директива производствена единица като тази по главното производство се включва в понятието „предприятие“.

      (1)  ОВ C 217, 3.9.2005 г.


title: Дело T-74/16: Жалба, подадена на 17 февруари 2016 г. — POA/Комисия

text:
               25.4.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 145/31

         Жалба, подадена на 17 февруари 2016 г. — POA/Комисия
   (Дело T-74/16)
   (2016/C 145/38)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Pagkyprios organismos ageladotrofon (POA) Dimosia Ltd (Латсия, Кипър) (представител: N. Korogiannakis, адвокат)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решение Ares(2015)5632670 от 7 декември 2015 г. на Генералния секретариат, с което е отхвърлено потвърдителното заявление, подадено от жалбоподателя с писмо от 15 септември 2015 г., в което жалбоподателят иска достъп съгласно Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, 2001 г., стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76) до документи във връзка със заявлението на организация на кипърски производители за регистрацията на наименованието „Halloumi“ съгласно Регламент (ЕС) № 1151/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 21 ноември 2012 година относно схемите за качество на селскостопанските продукти и храни (ОВ L 343, стр. 1 и поправка в ОВ L 55, 2013 г., стр. 27), и

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски на жалбоподателя.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири основания:

               1.

               По първото основание се твърди, че позовавайки се на член 4, параграф 3, първа алинея от Регламент № 1049/2001, Комисията не дава надлежно обяснение защо оповестяването на неоповестените части би могло да засегне сериозно процеса на вземане на решения.

               2.

               По второто основание се твърди грешка при прилагане на правото, тъй като представените от Република Кипър мотиви за отказ на оповестяването съгласно член 4, параграф 2, второ тире от Регламент № 1049/2001 са недостатъчни.

               3.

               По третото основание се твърди нарушение на правото на ефективни правни средства за защита и на принципа на прозрачност, тъй като отказът на Република Кипър да оповести някои от въпросните документи означава, че жалбоподателят не е в състояние да разбере предмета на всеки неоповестен документ.

               4.

               По четвъртото основание се твърди грешка при прилагане на правото, тъй като държавата членка не може да се позовава на член 4, параграф 3, първа алинея от Регламент № 1049/2001, за да откаже оповестяването на документи, ако решението, което би могло да бъде засегнато, е решение на институция на Европейския съюз.


title: Дело T-465/16: Жалба, подадена на 23 август 2016 г. — Cotecnica/EUIPO — Visán Industrias Zootécnicas (cotecnica OPTIMA)

text:
               10.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 371/25

         Жалба, подадена на 23 август 2016 г. — Cotecnica/EUIPO — Visán Industrias Zootécnicas (cotecnica OPTIMA)
   (Дело T-465/16)
   (2016/C 371/27)
   Език на жалбата: испански

      Страни

      Жалбоподател: Cotecnica, SCCL (Bellpuig, Испания) (представители: J. Devaureix, J. C. Erdozain López, и J. Galán López, abogados)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Visán Industrias Zootécnicas, SL (Arganda, Испания)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител: Жалбоподателят

      Спорна марка: Фигуративна марка на Европейския съюз със словните елементи „cotecnica OPTIMA“ — Заявка за регистрация № 13 292 479

      Производство пред EUIPO: Производство по възражение

      Обжалвано решение: Решение на втори апелативен състав на EUIPO от 13.6.2016 г. по преписка R 229/2016-2

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да приеме представените доказателства;

               —

               да отмени и остави без последици обжалваното решение;

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 и практиката на Общия съд, по-конкретно решение от 20 януари 2009 г. по дело T-424/07, Pioneer Hi-Bred International/СХВП (OPTIMUM).


title: Дело T-62/10 P: Решение на Общия съд от 13 септември 2011 г. — Zangerl-Posselt/Комисия (Обжалване — Публична служба — Наемане — Обявление за конкурс — Конкурс на общо основание — Недопускане до практически и устни изпити — Условия за допускане — Изисквани дипломи — Член 5, параграф 3, буква a), ii) от Правилника — Тълкуване — Вземане предвид на различните езикови версии — Подготвителни работи)

text:
               22.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 311/43

         Решение на Общия съд от 13 септември 2011 г. — Zangerl-Posselt/Комисия
   (Дело T-62/10 P) (1)

   (Обжалване - Публична служба - Наемане - Обявление за конкурс - Конкурс на общо основание - Недопускане до практически и устни изпити - Условия за допускане - Изисквани дипломи - Член 5, параграф 3, буква a), ii) от Правилника - Тълкуване - Вземане предвид на различните езикови версии - Подготвителни работи)
   2011/C 311/79
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Brigitte Zangerl-Posselt (Merzig, Германия) (представител: S. Paulmann, avocat)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: J. Currall и B. Eggers)

      Предмет

   Жалба срещу Решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (първи състав) от 30 ноември 2009 г. по дело Zangerl-Posselt/Комисия (F-83/07, все още непубликувано в Сборника), с която е поискана отмяната на това решение.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Г-жа Brigitte Zangerl-Posselt понася направените от нея съдебни разноски, както и тези, направени от Европейската комисия по настоящото производство.

      (1)  ОВ C 113, 1.5.2010 г.


title: Дело T-459/07: Решение на Общия съд от 11 юли 2013 г. — Hangzhou Duralamp Electronics/Съвет (Дъмпинг — Внос на интегриранﾸ електронни компактни лампи (КФЛ-и) с произход от Китай, Виетнам, Пакистан и Филипините — Изтичане на срока на действие на антидъмпинговите мерки — Преразглеждане — Сходен продукт — Данни, използвани за определянето на вредата — Държава аналог — Интерес на Общността — Член 4, параграф 1 и член 5, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 384/96 (понастоящем член 4, параграф 1 и член 5, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1225/2009) — Задължение за мотивиране — Право на защита)

text:
               31.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/28

         Решение на Общия съд от 11 юли 2013 г. — Hangzhou Duralamp Electronics/Съвет
   (Дело T-459/07) (1)

   (Дъмпинг - Внос на интегрирани електронни компактни лампи (КФЛ-и) с произход от Китай, Виетнам, Пакистан и Филипините - Изтичане на срока на действие на антидъмпинговите мерки - Преразглеждане - Сходен продукт - Данни, използвани за определянето на вредата - Държава аналог - Интерес на Общността - Член 4, параграф 1 и член 5, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 384/96 (понастоящем член 4, параграф 1 и член 5, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1225/2009) - Задължение за мотивиране - Право на защита)
   2013/C 252/43
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Hangzhou Duralamp Electronics Co., Ltd (Hangzhou, Китай) (представители: адв. M. Gambardella и адв. V. Villante)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: първоначално J.-P. Hix, подпомаган от адв. G. Berrisch и адв. G. Wolf, впоследствие J.-P. Hix и B. Driessen, подмопомагани от адв. G. Berrisch)

      Встъпили страни в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: H. van Vliet и K. Talabér-Ritz) и Osram GmbH (Мюнхен, Германия) (представител: адв. R. Bierwagen)

      Предмет

   Искане за отмяна на Регламент (ЕО) № 1205/2007 на Съвета от 15 октомври 2007 година за налагане на антидъмпингови мита върху вноса на интегрирани електронни компактни лампи (КФЛ-и), с произход от Китайската народна република, след приключване на преразглеждане с оглед изтичане на срока на действие в съответствие с член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 384/96, и за разширяване на действието им за вноса на същия продукт, изпращан от Социалистическа република Виетнам, Ислямска република Пакистан и Република Филипини (ОВ L 272, стр. 1)

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Hangzhou Duralamp Electronics Co., Ltd понася, наред с направените от него съдебни разноски, тези на Съвета на Европейския съюз и на Osram GmbH.

               3.

               Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 51, 23.2.2008 г.


title: Дело T-158/07: Иск, предявен на 7 май 2007 г. — COFAC/Комисия

text:
               7.7.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 155/36

         Иск, предявен на 7 май 2007 г. — COFAC/Комисия
   (Дело T-158/07)
   (2007/C 155/65)
   Език на производството: португалски
   Страни

      Ищец: COFAC — Cooperativa de Formação e Animação Cultural, crl (Лисабон, Португалия) (представител: Luís Gomes, advogado)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               На основание член 230 ЕО да се отмени Решение на Комисията D(2004)24253 от 9 ноември 2004 г., с което се намалява субсидията от Европейския социален фонд (ЕСФ), предоставена на ищеца с Решение C(87)0860 от 30 април 1987 г. (преписка № 880707 Р1),

               —

               да се осъди Комисия на Европейските общности да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи
   На 1 март 2007 г. на ищеца е съобщено решението на Комисията за намаляване на 25 291,75 еуро на субсидията, предоставена му с Решение C(87) 0860 от 30 април 1987 г., с мотива че „са се появили признаци за предполагаеми нередовности при изпълнението на определени мерки в областта професионалното обучение, които са съфинансирани от ЕСФ, […] приключили са наказателните производства относно управлението и конкретното приложение на отпуснатите субсидии […] и са направени поправките в структурите на разходите и финансирането по тази преписка в съответствие със съдебните решения и извършените във въпросните организации проверки на търговските книги и повторни проверки.“
   Съдебното производство срещу ищеца е завършило с присъда, с която се установява, че е изтекла погасителната давност и от която не се извлича по естествен път никакво указание за намаляване.
   Освен това, националните органи не са уведомили ищеца за никакъв начин за заключителния доклад относно резултата от проверките на търговските книги и повторните проверки; той не е взел никакво участие в достигането до тези заключения, за да може да се защити срещу обвиненията, че е отклонявал средства при структурите на разходите и финансирането по преписката.
   Според постоянната практика на Съда, решение на Комисията за намаляване или анулиране на отпусната от ЕСФ субсидия е в състояние да засегне пряко и лично получателя на тази субсидия.
   На ищеца не е била дадена никаква възможност да представи на Комисията съответни обяснения и да изложи становището си относно намаляването на субсидията. Поради това оспорваното решение на Комисия трябва да се обяви за противоправно и да се отмени.
   Посоченото решение е постановено при нарушение на правото на защита, което представлява основополагащ принцип на общностното право. Според него всеки възможен адресат на едно решение, което засяга осезаемо неговите интереси, трябва да може да изложи становището си по отношение на обстоятелствата, на които се основава въпросното решение.


title: Дело C-211/06 P: Решение на Съда (осми състав) от 24 януари 2008 г. — Herta Adam/Комисия на Европейските общности (Обжалване — Длъжностни лица — Заплата — Надбавка за експатриране — Условие, предвидено в член 4, параграф 1, буква а), второ тире от приложение VII от Правилника за персонала — Понятие работа за друга държава )

text:
               8.3.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 64/7

         Решение на Съда (осми състав) от 24 януари 2008 г. — Herta Adam/Комисия на Европейските общности
   (Дело C-211/06 P) (1)

   (Обжалване - Длъжностни лица - Заплата - Надбавка за експатриране - Условие, предвидено в член 4, параграф 1, буква а), второ тире от приложение VII от Правилника за персонала - Понятие „работа за друга държава“)
   (2008/C 64/08)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Herta Adam (представители: S. Orlandi и J.-N. Louis, avocats)

      Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности (представители: J. Currall и L. Lozano Palacios)
   Предмет
   Жалба срещу Решение на Първоинстанционния съд (първи състав) от 22 февруари 2006 г. по дело Herta Adam/Комисия (Т-342/04), което отхвърля жалбата за отмяна на Решение на Комисията от 22 септември 2003 г. за отказ за предоставяне на жалбоподателя на надбавката за експатриране, предвидена в член 4 от приложение VII от Правилника за длъжностните лица на Европейските общности.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда г-жа Adam да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 165, 15.7.2006 г.


title: Дело T-122/08 R: Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 11 април 2008 г. — Кипър/Комисия (Обезпечително производство — Обявление за тръжна процедура, имащо за цел да се насърчи икономическото развитие в северната част на Кипър — Молба за спиране на изпълнението — Липса на неотложност)

text:
               5.7.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/38

         Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 11 април 2008 г. — Кипър/Комисия
   (Дело T-122/08 R)
   (Обезпечително производство - Обявление за тръжна процедура, имащо за цел да се насърчи икономическото развитие в северната част на Кипър - Молба за спиране на изпълнението - Липса на неотложност)
   (2008/C 171/73)
   Език на производството: гръцки
   Страни

      Жалбоподател: Република Кипър (представител: P. Kliridis)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: P. van Nuffel и I. Zervas)
   Предмет
   Молба за спиране на изпълнението на обявление за тръжна процедура, прието от Комисията с цел да се насърчи икономическото развитие в северната част на Кипър, във връзка със създаването на звено за управление на програми с оглед на изпълнението на инвестиционни проекти в областта на политиката за водите, отпадъчните води и твърдите отпадъци.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.

               2)

               Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело C-495/06 P: Жалба, подадена на 1 декември 2006 г. от Bart Nijs против Решение на Първоинстанционния съд (втори състав), постановено на 3 октомври 2006 г. по дело T-171/05, Bart Nijs/Сметна палата.

text:
               24.2.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 42/9

         Жалба, подадена на 1 декември 2006 г. от Bart Nijs против Решение на Първоинстанционния съд (втори състав), постановено на 3 октомври 2006 г. по дело T-171/05, Bart Nijs/Сметна палата.
   (Дело C-495/06 P)
   (2007/C 42/15)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Bart Nijs (представител: F. Rollinger, avocat)

      Другата страна в производството: Сметна палата на Европейските общности
   Искания, отправени до Съда

               —

               Да се обяви жалбата за допустима и основателна;

               —

               да се измени решението на Първоинстанционния съд (втори състав) от 3 октомври 2006 г. по дело Т-171/05, Bart Nijs/Сметна палата;

               —

               да се отменят решенията, предмет на иска по дело Т-171/05, а именно решението, с което се приема за окончателен докладът от оценяването на жалбоподателя за финансовата 2003 година, както и решението за повишаване на г-жа У. на длъжност редактор в нидерландското звено на Службата за превод в Сметната палата през 2004 г.;

               —

               да се уважи искането за обезщетяване на претърпените вреди в размер на пропуснатия доход, който жалбоподателят би получавал, ако е бил повишен;

               —

               да се осъди Сметната палата да заплати разноските за исковото производство, двете обезпечителни производства и настоящото обжалване.

         Правни основания и основни доводи
   Жалбоподателят по същество изтъква, че е неудовлетворен от Първоинстанционния съд заради това, че не се е произнесъл по деветото основание, съдържащо се в исковата молба и свързано с неспазването от страна на органа по назначаване (ОН) на задължението незабавно да уведомява ОЛАФ за известните случаи на натиск и измама, накърняващи Общностния режим на пенсиите при инвалидност. Ако такъв преглед обаче е бил извършен, същият би осветлил редица нередности, допуснати от ОН, а именно незаконно временно упражняване на функциите на висшестоящ от г-жа У., както и незаконно упражняване на поверените му функции от страна на висшестоящия на жалбоподателя. Също пропускът на ОН да уведоми Комисията по обжалването относно личния интерес, който имат висшестоящите на двамата упоменати служители във връзка с оценяването им, според жалбоподателя засяга действителността на окончателния доклад от неговото оценяване.
   На второ място жалбоподателят оспорва приетото за установено от Първоинстанционния съд положение, според което той не е представил никакви доказателства, от които да личи истинността на твърдението му, че на г-жа У. е било възложено временното изпълнение на функциите на редактор или които най-малко да правят това твърдение правдоподобно. От една страна жалбоподателят твърди, че действително не е бил в течение относно временното изпълнение на функциите към март 2003 г., а след като го е открил над две години по-късно, същото представлява новооткрит факт, който е основание за допустимостта на изявлението му от 16 декември 2005 г. От друга страна единадесетте основания, изтъкнати в исковата молба, съвсем не обезсилват поддържаната теза относно незаконното временно изпълнение на функциите, а напротив — напълно я подкрепят. Първоинстанционният съд обаче е отминал според него с мълчание всички тези основания и е изградил своите разсъждения върху едно единствено основание, което жалбоподателят изобщо не бил формулирал.
   Накрая жалбоподателят поддържа, че решението да не бъде повишен той и решението да бъде повишена г-жа У. следва да се разглеждат като единно и неделимо решение, взето далеч преди официалната дата на постановяването им, а именно в момента на прилагане през есента на 2003 г. на член 7, параграф 2 от Правилника спрямо кариерата на г-жа У., а решението тя да бъде повишена представлявало действие, което реално увреждало жалбоподателя, тъй като променяло правното му положение, като спрямо него съставлявало също злоупотреба с власт, прикрита санкция и дискриминационна мярка.


title: Дело T-490/10: Определение на Общия съд от 20 юни 2011 г. — Endesa и Endesa Generación/Комисия

text:
               13.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 238/36

         Определение на Общия съд от 20 юни 2011 г. — Endesa и Endesa Generación/Комисия
   (Дело T-490/10) (1)

   2011/C 238/64
   Език на производството: испански
   Председателят на осми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 328, 4.12.2010 г.


title: Дело T-497/15: Жалба, подадена на 28 август 2015 г. — Oltis Group/Европейска комисия

text:
               23.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 389/59

         Жалба, подадена на 28 август 2015 г. — Oltis Group/Европейска комисия
   (Дело T-497/15)
   (2015/C 389/68)
   Език на производството: чешки

      Страни

      Жалбоподател: Oltis Group a.s. (Olomouc, Чешка република) (представител: P. Konečný, lawyer)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението, с което Европейската комисия отхвърля офертата или офертите на жалбоподателя за участие в „Програма за иновации IP 4 — IT решения за привлекателни железопътни услуги“ и „Програма за иновации IP 5 — Технологии за устойчив и привлекателен европейски товарен превоз“ в рамките на проекта „Shift2Rail“;

               —

               съдебните разноски в настоящото производство да бъдат възстановени на жалбоподателя.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага следните основания.

               1.

               С първото основание твърди, че оценяващият орган е злоупотребил с правомощията си
               Жалбоподателят твърди, inter alia, че в провежданата от него процедура оценяващият орган не е можел да изземе правото, което единствено жалбоподателят има да обедини няколко оферти в една за да му бъде предоставен статут на асоцииран член на дружеството „Shift2Rail“, и че по този начин оценяващият орган е опорочил процедурата по оценяване. По-нататък жалбоподателят твърди, че ако според оценяващия орган подаването от един и същи кандидат на две отделни оферти, свързани с различни програми за иновации, не съответства на тръжната документация, дори съответната документация да не разглежда този въпрос, кандидатът е трябвало да бъде уведомен за това съгласно част 8.2 от тръжната документация, и следователно той би трябвало да запази правото си да се разпорежда с подадените оферти.

               2.

               С второто основание жалбоподателят твърди, че провежданата от оценяващия орган процедура не отговаря на изискванията на тръжната документация
               В това отношение жалбоподателят твърди, че оценяващият орган не е действал съгласно тръжната документация, при положение, че без да го предупреди и без да му даде възможност да отстрани неяснотите или недостатъците, той отхвърлил неговите оферти.
               Освен това жалбоподателят счита, че оценяващият орган е трябвало да разгледа (и да оцени) неговите оферти поотделно, дори след като са били обединени в една-единствена оферта, тъй като само при спазването на тази процедура може да се отговори на изискванията на принципа за обективно разглеждане и оценяване. Следваната от оценяващия орган процедура, при която той разгледал офертите заедно и оценил критериите за оценка заедно, е заблуждаваща, дискриминационна, противоречи на основния принцип, който урежда тръжната документация, и осуетява възможността за преразглеждане на решението.