title: Дело T-618/17: Жалба, подадена на 8 септември 2017 г. — Activa Minoristas del Popular/ЕЦБ и ЕСП

text:
               15.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 13/19

         Жалба, подадена на 8 септември 2017 г. — Activa Minoristas del Popular/ЕЦБ и ЕСП
   (Дело T-618/17)
   (2018/C 013/32)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Activa Minoristas del Popular. Asociación para la tutela de los inversores minoristas afectados por la resolución, supervisión y gestión del Banco Popular (Мадрид, Испания) (представител: C. Arredondo Diaz, abogado)

      Ответници: Европейска Централна Банка и Единен съвет за преструктуриране

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска Общия съд:

               —

               да приеме за допустима настоящата жалба за отмяна;

               —

               да обяви правото на жалбоподателя на достъп до преписката, въз основа на която са приети обжалваните решения;

               —

               да отмени обжалваното решение на Единния съвет за преструктуриране и да обяви, че то няма правна сила и не е произвело действие още от датата на приемането му, а при условията на евентуалност, ако е невъзможно то да бъде отменено — да обяви правото на жалбоподателя на обезщетение за причинените вреди;

               —

               да осъди ответниците да заплатят направените от жалбоподателя съдебни разноски, както и възникналите разноски до постановяване на окончателното съдебно решение в първоинстанционното производство.

      Основания и основни доводи

   Основанията и основните доводи са сходни с изложените по дела T-478/17, Mutualidad de la Abogacía и Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Единен съвет за преструктуриране, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno и SFL/Единен съвет за преструктуриране, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Комисия и Единен съвет за преструктуриране, T-483/17, García Suárez и др./Комисия и Единен съвет за преструктуриране, T-484/17, Fidesban и др./Единен съвет за преструктуриране и T-497/17, Sáchez del Valle и Calatrava Real State 2015/Комисия и Единен съвет за преструктуриране и T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda/Комисия и Единен съвет за преструктуриране.


title: Дело C-346/16: Определение на председателя на шести състав на Съда от 20 юли 2017 г. (преюдициално запитване, отправено от Amtsgericht Kehl — Германия) — С, в присъствието на: Staatsanwaltschaft Offenburg

text:
               15.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 13/10

         Определение на председателя на шести състав на Съда от 20 юли 2017 г. (преюдициално запитване, отправено от Amtsgericht Kehl — Германия) — С, в присъствието на: Staatsanwaltschaft Offenburg
   (Дело C-346/16) (1)

   (2018/C 013/13)
   Език на производството: немски
   Председателят на шести състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 335, 12.9.2016 г.


title: Дело T-403/16: Решение на Общия съд от 20 ноември 2017 г. — Stada Arzneimittel/EUIPO — Urgo recherche innovation et developpement (Immunostad) (Марка на Европейския съюз — Производство за обявяване на недействителност — Заявка за словна марка на Европейския съюз „Immunostad“ — По-ранна национална словна марка „ImmunoStim“ — Относително основание за отказ — Сходство между марките — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) и член 53, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) и член 60, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) 2017/1001) — Значителна част от съответните потребители — Задължение за мотивиране — Член 75 от Регламент № 207/2009 (понастоящем член 94 от Регламент 2017/1001)

text:
               15.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 13/14

         Решение на Общия съд от 20 ноември 2017 г. — Stada Arzneimittel/EUIPO — Urgo recherche innovation et developpement (Immunostad)
   (Дело T-403/16) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство за обявяване на недействителност - Заявка за словна марка на Европейския съюз „Immunostad“ - По-ранна национална словна марка „ImmunoStim“ - Относително основание за отказ - Сходство между марките - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) и член 53, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) и член 60, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) 2017/1001) - Значителна част от съответните потребители - Задължение за мотивиране - Член 75 от Регламент № 207/2009 (понастоящем член 94 от Регламент 2017/1001))
   (2018/C 013/23)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Stada Arzneimittel AG (Бад Вилбел, Германия) (представители: R. Kaase и J.-C. Plate, avocats)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: първоначално D. Botis, впоследствие D. Walicka)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Urgo recherche innovation et développement, по-рано Société de développement et de recherche industrielle, а впоследствие Vivatech (Шенов, Франция) (представители: A. Sion и A. Delafond-Nielsen, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 19 април 2016 г. (преписка R 863/2015-5), постановено в производство за обявяване на недействителност със страни Vivatech и Stada Arzneimittel

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Stada Arzneimittel AG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 335, 12.9.2016 г.


title: Дело T-711/17: Жалба, подадена на 13 октомври 2017 г. — Spinoit/Комисия

text:
               15.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 13/20

         Жалба, подадена на 13 октомври 2017 г. — Spinoit/Комисия
   (Дело T-711/17)
   (2018/C 013/33)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Bernard Spinoit (Charleroi, Белгия) (представител: H. Hansen, avocat)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да обяви настоящата жалба за допустима и основателна;

         вследствие на това,

               —

               да отмени недатираното и електронно подписано решение от 3 август 2017 г., озаглавено „Искане за смяна на главен експерт № 3 по договор ENPI/2016/381-920 SOFRECO „Набиране на техническа помощ за програмата за подкрепа на изпълнението на Споразумението за асоцииране (P3A III)“;

               —

               да присъди пълно обезщетение за имуществената и неимуществената вреда, причинена на жалбоподателя от същественото нарушение на правото на добра администрация, което се изразява в приемането на недатирано и електронно подписано на 3 август 2017 г., решение, озаглавено „Искане за смяна на главен експерт № 3 по договор ENPI/2016/381-920 SOFRECO „Набиране на техническа помощ за програмата за подкрепа на изпълнението на Споразумението за асоцииране (P3A III)“;

               —

               да осъди ответниците солидарно, т.е. in solidum, с други думи поотделно всеки за цялата сума, да заплатят на жалбоподателя сума в размер на 209 950,00 евро като имуществени вреди и сума в размер на 15 000,00 евро като неимуществени вреди;

         и във всички случаи,

               —

               да задължи ответниците да заплатят пълния размер на съдебните разноски;

               —

               да установи, че жалбоподателят не прави отказ от никакви други претенции, права, правни основания, искове и жалби.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага единствено основание, изведено от съществено процесуално нарушение, поради обстоятелство, че, от една страна, жалбоподателят не е изслушан преди приемане на оспорваното решение и че той не е имал достъп до отнасящата се до него преписката, и от друга страна, че мотивите, съдържащи се в посоченото решение, не позволяват на жалбоподателя да разбере в какво се състоят упреците към него.


title: Дело C-585/17: Преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof (Австрия), постъпило на 5 октомври 2017 г. — Finanzamt Linz, Finanzamt Kirchdorf Perg Steyr

text:
               15.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 13/6

         Преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof (Австрия), постъпило на 5 октомври 2017 г. — Finanzamt Linz, Finanzamt Kirchdorf Perg Steyr
   (Дело C-585/17)
   (2018/C 013/07)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Verwaltungsgerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател в ревизионното производство: Finanzamt Linz, Finanzamt Kirchdorf Perg Steyr

      Ответник: Dilly’s Wellnesshotel GmbH

      Преюдициални въпроси

               1)

               Изменението на разрешена схема за помощ, с което държава членка се отказва да продължи да използва разрешението за помощ за определена (отделима) група от получатели на помощта и така само намалява обема на съществуваща помощ, представлява ли в случай като настоящия преобразуване на схема за помощ, за което (принципно) е налице задължение за уведомление съгласно член 108, параграф 3 ДФЕС?

               2)

               Може ли в случай на формален порок при прилагането на Регламент (ЕО) № 800/2008 (1) на Комисията от 6 август 2008 г. (Общ регламент за групово освобождаване) забраната за изпълнение съгласно член 108, параграф 3 ДФЕС да доведе до неприложимост на ограничение на разрешена схема за помощ, така че със забраната за изпълнение държавата членка в крайна сметка да бъде задължена да изплати помощ на определени получатели („задължение за изпълнение“)?

               3a)

               Схема за възстановяване на енергийни данъци като разглежданата, при която размерът на възстановяването на енергийните данъци е ясно определен в закон чрез формула за изчисление, изпълнява ли условията на Регламент (ЕС) № 651/2014 (2) на Комисията от 17 юни 2014 година за обявяване на някои категории помощи за съвместими с вътрешния пазар в приложение на членове 107 и 108 от Договора?

               3б)

               Води ли член 58, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 651/2014 за периода след януари 2011 г. до освобождаване от съответното задължение във връзка с тази схема за възстановяване на енергийни данъци?

      (1)  Регламент (ЕО) № 800/2008 на Комисията от 6 август 2008 година относно деклариране на някои категории помощи за съвместими с общия пазар в приложение на членове 87 и 88 от Договора (Общ регламент за групово освобождаване), ОВ L 214, 2008 г., стр. .3

      (2)  Регламент (ЕС) № 651/2014 на Комисията от 17 юни 2014 година за обявяване на някои категории помощи за съвместими с вътрешния пазар в приложение на членове 107 и 108 от Договора, ОВ L 187, 2014 г., стр. 1.


title: Дело C-19/17: Определение на председателя на осми състав на Съда от 24 октомври 2017 г. (преюдициално запитване, отправено от Sąd Okręgowy we Wrocławiu — Полша) — Skarb Państwa reprezentowany przez Wojewodę Dolnośląskiego/Gmina Trzebnica

text:
               15.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 13/10

         Определение на председателя на осми състав на Съда от 24 октомври 2017 г. (преюдициално запитване, отправено от Sąd Okręgowy we Wrocławiu — Полша) — Skarb Państwa reprezentowany przez Wojewodę Dolnośląskiego/Gmina Trzebnica
   (Дело C-19/17) (1)

   (2018/C 013/14)
   Език на производството: полски
   Председателят на осми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 161, 22.5.2017 г.


title: Дело T-717/17: Жалба, подадена на 13 октомври 2017 г. — Chioreanu/ERCEA

text:
               15.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 13/21

         Жалба, подадена на 13 октомври 2017 г. — Chioreanu/ERCEA
   (Дело T-717/17)
   (2018/C 013/34)
   Език на производството: румънски

      Страни

      Жалбоподател: Nicolae Chioreanu (Oradea, Румъния) (представител: D.-C. Rusu, avocat)

      Ответник: Изпълнителна агенция на Европейския научноизследователски съвет (ERCEA)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решенията за отхвърляне на искането за преоценяване на предложение № 741797-NIP, ERC-2016-ADG;

               —

               да задължи Изпълнителна агенция на Европейския научноизследователски съвет да извърши преоценка на предложението за научно изследване.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на своята жалба жалбоподателят сочи основание, изведено от нарушение на Решение C(2015) 4975 на Комисията правилата на Европейския научноизследователски съвет относно внасянето на предложения и относно процедурите по оценяване, подбор и възлагане на тези предложения, правила, относими към специфичната програма Хоризонт 2020.


title: Дело C-605/17: Иск, предявен на 20 октомври 2017 г. — Европейска комисия/Словашка република

text:
               15.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 13/7

         Иск, предявен на 20 октомври 2017 г. — Европейска комисия/Словашка република
   (Дело C-605/17)
   (2018/C 013/08)
   Език на производството: словашки

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: J. Javorský, L. Nicolae и G. von Rintelen)

      Ответник: Словашка република

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е приела до 1 януари 2016 г. всички законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2014/61/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 15 май 2014 година относно мерките за намаляване на разходите за разгръщане на високоскоростни електронни съобщителни мрежи (1), или във всички случаи като не е уведомила Комисията за тези разпоредби, Словашка република не е изпълнила задълженията си по член 13 от посочената директива,

               —

               на основание член 260, параграф 3 ДФЕС да се наложи на Словашката република периодична имуществена санкция в размер на 10 036,80 EUR на ден, считано от датата на постановяването на решение по настоящото дело за неизпълнение на задължението за съобщаване на мерките за транспониране на Директива 2014/61/ЕС,

               —

               да се осъди Европейска комисия да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Срокът за приемане на мерки за транспониране на директивата е изтекъл на 1 януари 2016 г.

               1.

               По силата на член 13 от Директива 2014/61/ЕС до 1 януари 2016 г. държавите членки са длъжни да приемат необходимите национални мерки за транспониране на директивата. Тъй като Словашката република не е уведомила Комисията за пълното транспониране на Директива 2014/61/ЕС, тази институция решава да предяви иск срещу нея пред Съда.

               2.

               В исковата си молба Комисията моли да се наложи на Словашката република периодична имуществена санкция в размер на 10 036,80 EUR на ден. Размерът на тази периодична имуществена санкция е изчислен с оглед на тежестта и продължителността на нарушението, както и на възпиращото действие на санкцията в зависимост от платежоспособността на тази държава членка.

      (1)  ОВ L 155, 23.5.2014 г., стр. 1.


title: Дело C-74/17: Определение на председателя на Съда от 28 септември 2017 г. (преюдициално запитване, отправено от Amtsgericht Düsseldorf — Германия) — Jonathan Heintges/Germanwings GmbH

text:
               15.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 13/10

         Определение на председателя на Съда от 28 септември 2017 г. (преюдициално запитване, отправено от Amtsgericht Düsseldorf — Германия) — Jonathan Heintges/Germanwings GmbH
   (Дело C-74/17) (1)

   (2018/C 013/15)
   Език на производството: немски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 151, 15.5.2017 г.


title: Дело T-736/17: Жалба, подадена на 30 октомври 2017 г. — Lincoln Global/EUIPO („FLEXCUT“)

text:
               15.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 13/27

         Жалба, подадена на 30 октомври 2017 г. — Lincoln Global/EUIPO („FLEXCUT“)
   (Дело T-736/17)
   (2018/C 013/41)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Lincoln Global, Inc. (Santa Fe Springs, Калифорния, Съединени американски щати) (представител: K. Piepenbrink, lawyer)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Данни за производството пред EUIPO

      Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „FLEXCUT“ — заявка за регистрация № 15 111 198

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 30 август 2017 г. по преписка R 2225/2016-4

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в).


title: Дело C-609/17: Преюдициално запитване от Työtuomioistuin (Финландия), постъпило на 24 октомври 2017 г. — Terveys- ja sosiaalialan neuvottelujärjestö (TSN) ry/Hyvinvointialan liitto ry

text:
               15.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 13/8

         Преюдициално запитване от Työtuomioistuin (Финландия), постъпило на 24 октомври 2017 г. — Terveys- ja sosiaalialan neuvottelujärjestö (TSN) ry/Hyvinvointialan liitto ry
   (Дело C-609/17)
   (2018/C 013/09)
   Език на производството: фински

      Запитваща юрисдикция

   Työtuomioistuin (Съд по трудови спорове)

      Страни в главното производство

      Ищец: Terveys- ja sosiaalialan neuvottelujärjestö (TSN) ry

      Ответник: Hyvinvointialan liitto ry

      Трета заинтересована страна: Fimlab Laboratoriot Oy

      Преюдициални въпроси

               1)

               Допуска ли член 7, параграф 1 от Директива 2003/88/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време (1) национална разпоредба в колективен трудов договор или нейно тълкуване в смисъл, че работник или служител, изпаднал в състояние на временна неработоспособност в началото на годишния му отпуск или по време на ползването на част от него, независимо че е направил съответно искане за това, не може да пренася попадащия в период на временната неработоспособност отпуск, който му се полага съгласно колективния трудов договор, когато в резултат на невъзможността за това пренасяне на предоставения с колективния трудов договор отпуск не се ограничава правото на работника или служителя на годишен отпуск от четири седмици?

               2)

               Има ли член 31, параграф 2 от Хартата на основните права на Европейския съюз директен ефект в трудови правоотношения между частноправни субекти, тоест налице ли е хоризонтален директен ефект?

               3)

               Закриля ли член 31, параграф 2 от Хартата на основните права на Европейския съюз придобитото право на отпуск, когато продължителността на отпуска надвишава предвидения в член 7, параграф 1 от Директивата за работното време минимален годишен отпуск от четири седмици, и допуска ли тази разпоредба от Хартата на основните права национална разпоредба в колективен трудов договор или нейно тълкуване в смисъл, че работник или служител, изпаднал в състояние на временна неработоспособност в началото на годишния му отпуск или по време на ползването на част от него, независимо че е направил съответно искане за това, не може да пренася попадащия в период на временната неработоспособност отпуск, който му се полага съгласно колективния трудов договор, когато в резултат на невъзможността за това пренасяне на предоставения с колективния трудов договор отпуск не се ограничава правото на работника или служителя на годишен отпуск от четири седмици?

      (1)  ОВ. 2003, L 299, стр. 9.


title: Дело T-741/17: Жалба, подадена на 30 октомври 2017 г. — Trasys International и Axianseu Digital Solutions/ЕААБ

text:
               15.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 13/27

         Жалба, подадена на 30 октомври 2017 г. — Trasys International и Axianseu Digital Solutions/ЕААБ
   (Дело T-741/17)
   (2018/C 013/42)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: Trasys International GEIE (Брюксел, Белгия) и Axianseu Digital Solutions SA (Лисабон, Португалия) (представители: L. Masson и G. Tilman, avocats)

      Ответник: Европейска агенция за авиационна безопасност

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени решението, взето на 28 август 2017 г. за Европейската агенция за авиационна безопасност от нейния директор, по обществена поръчка „EASA.2017.HVP.08: IT Application & Infrastructure Management Services — ITAIMS“ […];

               —

               вследствие на това, да отмени имплицитното решение за отказ на възлагане на различните рамкови договори на жалбоподателите;

               —

               да осъди Агенцията да заплати всички съдебни разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата жалбоподателите изтъкват едно основание, изведено от липсата на мотиви на обжалваното решение, при наличието на оферта с необичайно ниска цена.


title: Дело C-196/17: Определение на председателя на Съда от 22 септември 2017 г. (преюдициално запитване, отправено от Amtsgericht Hannover — Германия) — Kathrin Meyer/TUIfly GmbH

text:
               15.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 13/11

         Определение на председателя на Съда от 22 септември 2017 г. (преюдициално запитване, отправено от Amtsgericht Hannover — Германия) — Kathrin Meyer/TUIfly GmbH
   (Дело C-196/17) (1)

   (2018/C 013/16)
   Език на производството: немски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 231, 17.7.2017 г.


title: Дело T-724/17: Жалба, подадена на 17 октомври 2017 г. — The Vianel Group/EUIPO — Viania Dessous („VIANEL“)

text:
               15.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 13/21

         Жалба, подадена на 17 октомври 2017 г. — The Vianel Group/EUIPO — Viania Dessous („VIANEL“)
   (Дело T-724/17)
   (2018/C 013/35)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: The Vianel Group LLC (Довър, Делауер, Съединени щати) (представител: V. Perrichon, lawyer)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Viania Dessous GmbH (Мьосинген, Германия)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител: жалбоподателят

      Спорна марка: посочваща Европейския съюз международна регистрация на словната марка „VIANEL“ — заявка за регистрация № 1 181 484

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 14 юли 2017 г. по преписка R 285/2017-5

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да уважи заявката на жалбоподателя;

               —

               да отмени обжалваното решение;

               —

               да осъди възразяващото лице да заплати съдебните разноски на жалбоподателя в настоящото производство и в производството пред Службата.

      Изложено основание

               —

               Апелативният борд е нарушил приложимите разпоредби на при преценката на относимостта на доказателства за използване, представени от възразяващото лице, сходството на стоките и на разглежданите знаци и риска от объркване.


title: Дело T-742/17: Жалба, подадена на 9 ноември 2017 г. — Kim и др./Съвет

text:
               15.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 13/28

         Жалба, подадена на 9 ноември 2017 г. — Kim и др./Съвет
   (Дело T-742/17)
   (2018/C 013/43)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Il-Su Kim (Пхенян, Северна Корея), Song-Sam Kang (Хамбург, Германия), Chun-Sik Choe (Пхенян), Kyu-Nam Sin (Пхенян) и Chun-San Pak (Пхенян) (представители: M. Lester, QC, S. Midwinter, QC, T. Brentnall и A. Stevenson, solicitors)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени Регламент (EС) 2017/1509 на Съвета от 30 август 2017 година за ограничителни мерки срещу Корейската народнодемократична република и за отмяна на Регламент (ЕО) № 329/2007 в частта му, която се прилага за тях,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски, направени от жалбоподателите.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат шест основания.

               1.

               Първо основание, с което се твърди, че ответникът не е посочил адекватни или достатъчни мотиви за включването на жалбоподателите.

               2.

               Второ основание, с което се твърди, че ответникът е допуснал явна грешка, като е приел, че е изпълнен по отношение на жалбоподателите който и да е от критериите за включване в списъка с обжалваните мерки; няма фактическо основание за тяхното включване.

               3.

               Tрето основание, с което се твърди, че ответникът е нарушил правото на жалбоподателите на равно третиране.

               4.

               Четвърто основание, с което се твърди, че ответникът е нарушил правото на защита на жалбоподателите, като не им е предоставил доказателствата, на които ответникът се основава, преди повторното включване на жалбоподателите в списъка.

               5.

               Пето основание, с което се твърди, че ответникът е нарушил законодателството за защита на личните данни.

               6.

               Шесто основание, с което се твърди, че ответникът е нарушил необосновано и непропорционално основните права на жалбоподателите, включително тяхното право на защита на тяхната собственост, стопанска дейност и репутация.


title: Дело T-725/17: Жалба, подадена на 24 октомври 2017 г. — Clestra Hauserman/Парламент

text:
               15.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 13/22

         Жалба, подадена на 24 октомври 2017 г. — Clestra Hauserman/Парламент
   (Дело T-725/17)
   (2018/C 013/36)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Clestra Hauserman (Illkirch Graffenstaden, Франция) (представител: J. Gehin, avocat)

      Ответник: Европейски парламент

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на Европейския парламент, съдържащо се в неговото писмо от 24 август 2017 г., с което жалбоподателят е уведомен за отхвърлянето на офертата, подадена от него за обособена позиция № 55 в рамките на обществена поръчка INLO-D-UPIL-T-16-AO относно проект за разширяване и обновяване на сградата [Konrad Adenauer] в Люксембург (наричано по-нататък „решението за отхвърляне“), както и решението за възлагане на тази обособена позиция на друг оферент (наричано по-нататък „решението за възлагане“);

               —

               да осъди Европейския парламент да му заплати обезщетение за вреди в размер на 1 000 893 EUR на основание на извъндоговорна отговорност, и при всички случаи сумата от 50 000 EUR, представляваща разходи за изготвяне на офертата, подадена в рамките на обществена поръчка № 2014/S 123-218302;

               —

               да осъди Европейския парламент да заплати всички разноски в съдебното производство.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири основания.

               1.

               Първото основание е за незаконосъобразност на решението за отстраняване на дружеството Clestra Hauserman, тъй като това решение е основано на втората обществена поръчка, открита неправомерно с обявление за поръчка № 2016/S 215 391081 от 8 ноември 2016 г. вследствие на първата процедура за обществена поръчка, довела до възлагането на поръчката на предприятието — жалбоподател.

               2.

               С второто основание се твърди, че липсва обосновка за допустимостта на офертата на предприятието-изпълнител на поръчката в приложение на спецификацията, свързана с техническите и финансови възможности на изпълнителя (членове 12 и 13 от спецификацията) и документите, изисквани от поканата за подаване на оферти (член I — VI.G).

               3.

               Третото основание е за недопустимост на офертата на предприятието- изпълнител на поръчката, тъй като тази оферта е трябвало да бъде обявена за незаконосъобразна поради необичайно ниската си цена и поради това фактът, че е избрана, представлява явна грешка в преценката.

               4.

               Четвъртото основание е за нарушение на принципа на равно третиране и на прозрачност, що се отнася до провеждането на втората процедура за обществена поръчка.


title: Дело T-743/17: Жалба, подадена на 9 ноември 2017 г. — Bischoff/EUIPO — Miroglio Fashion (CARACTÈRE)

text:
               15.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 13/29

         Жалба, подадена на 9 ноември 2017 г. — Bischoff/EUIPO — Miroglio Fashion (CARACTÈRE)
   (Дело T-743/17)
   (2018/C 013/44)
   Език на жалбата: френски

      Страни

      Жалбоподател: Bischoff GmbH (Мугенщурм, Германия) (представител: D. Régnier, avocat)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Miroglio Fashion Srl (Алба, Италия)

      Данни за производството пред EUIPO

      Притежател на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „CARACTÈRE“ — марка на Европейския съюз № 7 061 922

      Производство пред EUIPO: производство по обявяване на недействителност

      Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 20 юли 2017 г. по преписка R 328/2016-1

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение в частта, в която е отхвърлена жалбата на дружеството Bischoff, с която се иска да бъде обявена за недействителна марка № 007061922 за стоките и услугите от класове 14, 18, 24, 25 и 35,

               —

               да осъди EUIPO и дружеството Miroglio Fashion да заплатят съдебните разноски.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009,

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-276/17: Определение на председателя на Съда от 22 септември 2017 г. (преюдициално запитване, отправено от Amtsgericht Hannover — Германия) — Michael Siegberg/TUIfly GmbH

text:
               15.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 13/11

         Определение на председателя на Съда от 22 септември 2017 г. (преюдициално запитване, отправено от Amtsgericht Hannover — Германия) — Michael Siegberg/TUIfly GmbH
   (Дело C-276/17) (1)

   (2018/C 013/17)
   Език на производството: немски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 239, 24.7.2017 г.


title: Дело T-465/16: Решение на Общия съд от 20 ноември 2017 г. — Cotécnica/EUIPO — Visán Industrias Zootécnicas (cotecnica OPTIMA) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „cotecnica OPTIMA“ — По-ранна фигуративна марка на Европейския съюз „visán Optima PREMIUM PETFOOD“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001])

text:
               15.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 13/14

         Решение на Общия съд от 20 ноември 2017 г. — Cotécnica/EUIPO — Visán Industrias Zootécnicas (cotecnica OPTIMA)
   (Дело T-465/16) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „cotecnica OPTIMA“ - По-ранна фигуративна марка на Европейския съюз „visán Optima PREMIUM PETFOOD“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001]))
   (2018/C 013/24)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Cotécnica, SCCL (Bellpuig, Испания) (представители: J.-B. Devaureix, J. Erdozain López и J. Galán López, avocats)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: S. Palmero Cabezas и J. Crespo Carrillo)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Visán Industrias Zootécnicas, SL (Arganda, Испания) (представител: P. Alesci Naranjo, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 13 юни 2016 г. (преписка R 229/2016–2) относно производство по възражение между Visán Industrias Zootécnicas и Cotécnica

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Cotécnica, SCCL да заплати освен направените от него съдебни разноски и тези, направени от Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO).

               3)

               Visán Industrias Zootécnicas, SL понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 371, 10.10.2016 г.


title: Дело C-400/17: Определение на председателя на Съда от 30 октомври 2017 г. (преюдициално запитване, отправено от Tribunalul Dolj — Румъния) — Mihaela Iuliana Scripnic, Radu Constantin Scripnic, Alexandru Gheorghiţă, Vasilica Gheorghiţă/SC Bancpost SA, SC Bancpost SA — sucursala Dolj

text:
               15.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 13/11

         Определение на председателя на Съда от 30 октомври 2017 г. (преюдициално запитване, отправено от Tribunalul Dolj — Румъния) — Mihaela Iuliana Scripnic, Radu Constantin Scripnic, Alexandru Gheorghiţă, Vasilica Gheorghiţă/SC Bancpost SA, SC Bancpost SA — sucursala Dolj
   (Дело C-400/17) (1)

   (2018/C 013/18)
   Език на производството: румънски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 309, 18.9.2017 г.


title: Дело T-558/16: Решение на Общия съд от 22 ноември 2017 г. — von Blumenthal и др./ЕИБ (Публична служба — Персонал на ЕИБ — Реформа на системата за определяне и увеличаване на заплатите — Възражение за незаконосъобразност — Равно третиране — Отговорност)

text:
               15.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 13/15

         Решение на Общия съд от 22 ноември 2017 г. — von Blumenthal и др./ЕИБ
   (Дело T-558/16) (1)

   ((Публична служба - Персонал на ЕИБ - Реформа на системата за определяне и увеличаване на заплатите - Възражение за незаконосъобразност - Равно третиране - Отговорност))
   (2018/C 013/25)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: Henry von Blumenthal (Бержем, Люксембург), Marc D’Hooge (Люксембург, Люксембург), Giulia Gaspari (Люксембург), Patrick Vanhoudt (Гондеранж, Люксембург) и Dalila Bundy (Кон-е-Ромен, Франция) (представител: L. Levi, avocat)

      Ответник: Европейска инвестиционна банка (представители: първоначално C. Gómez de la Cruz, G. Nuvoli и T. Gilliams, впоследствие T. Gilliams и G. Faedo, подпомагани от P.-E. Partsch, avocat)

      Предмет

   Искане на основание член 270 TFUE за, от една страна, отмяна на решенията, съдържащи се във фишовете за заплати от април 2015 г. и следващите месеци, с които по отношение на жалбоподателите са приложени решението на Съвета на директорите на ЕИБ от 16 декември 2014 г. и решението на Управителния съвет на ЕИБ от 4 февруари 2015 г., както и на фишовете за премии на жалбоподателите от април 2015 г., и от друга страна, осъждане на ЕИБ да заплати на жалбоподателите, първо, разликата между възнагражденията, изплатени в изпълнение на посочените по-горе решения, и това, което ЕИБ е била длъжна да плати, и, второ, обезщетение за твърдените от жалбоподателите имуществени вреди, изразяващи се в загуба на покупателна способност, и неимуществени вреди

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда г-н Henry von Blumenthal, г-н Marc D’Hooge, г-жа Giulia Gaspari, г-н Patrick Vanhoudt и г-жа Dalila Bundy да заплатят съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 414, 14.12.2015 г. (дело, първоначално регистрирано пред Съда на публичната служба на Европейския съюз под номер F-99/15 и прехвърлено на Общия съд на Европейския съюз на 1.9.2016 г.).


title: Дело T-437/17: Определение на Общия съд от 14 ноември 2017 г. — Oy Karl Fazer/EUIPO — Kraft Foods Belgium Intellectual Property (MIGNON)

text:
               15.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 13/29

         Определение на Общия съд от 14 ноември 2017 г. — Oy Karl Fazer/EUIPO — Kraft Foods Belgium Intellectual Property (MIGNON)
   (Дело T-437/17) (1)

   (2018/C 013/45)
   Език на производството: английски
   Председателят на девети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 300, 11.9.2017 г.


title: Дело T-617/16: Решение на Общия съд от 23 ноември 2017 г. — PF/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Повишаване — Процедура по повишаване за 2015г. — – Член 43 и член 45, параграф 1 от Правилника — Задължение за мотивиране — Съпоставяне на заслугите — Използване на езици в рамките на функциите, упражнявани от администратори, изпълняващи езикови функции, и от администратори, изпълняващи различни от езиковите функции — Отсъствия поради основателна причина — Явна грешка в преценката)

text:
               15.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 13/16

         Решение на Общия съд от 23 ноември 2017 г. — PF/Комисия
   (Дело T-617/16) (1)

   ((Публична служба - Длъжностни лица - Повишаване - Процедура по повишаване за 2015г. - – Член 43 и член 45, параграф 1 от Правилника - Задължение за мотивиране - Съпоставяне на заслугите - Използване на езици в рамките на функциите, упражнявани от администратори, изпълняващи езикови функции, и от администратори, изпълняващи различни от езиковите функции - Отсъствия поради основателна причина - Явна грешка в преценката))
   (2018/C 013/26)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: PF (представители: S. Orlandi и T. Martin, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: G. Berscheid и C. Berardis-Kayser)

      Предмет

   Искане на основание член 270 ДФЕС за отмяна на решението на Комисията да не повиши жалбоподателя в степен AD 8 в процедурата по повишаване за 2015 г.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда PF да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 371 от 10.10.2016 г. (дело, първоначално заведено пред Съда на публичната служба на Европейския съюз под номер F-47/16 и препратено на Общия съд на Европейския съюз на 1.9.2016 г.).


title: Дело T-652/16 P: Решение на Общия съд от 22 ноември 2017 г. — HD/Парламент (Обжалване — Длъжностни лица — Възнаграждение — Семейни надбавки — Надбавка за образование — Забрана за кумулирането на надбавки от един и същ вид — Искане за възстановяване на недължимо платени суми — Защита на личните данни — Задължение за мотивиране)

text:
               15.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 13/16

         Решение на Общия съд от 22 ноември 2017 г. — HD/Парламент
   (Дело T-652/16 P) (1)

   ((Обжалване - Длъжностни лица - Възнаграждение - Семейни надбавки - Надбавка за образование - Забрана за кумулирането на надбавки от един и същ вид - Искане за възстановяване на недължимо платени суми - Защита на личните данни - Задължение за мотивиране))
   (2018/C 013/27)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: HD (представител: C. Bernard-Glanz, адвокат)

      Друга страна в производството: Европейски парламент (представители: M. Ecker и L. Deneys)

      Предмет

   Жалба срещу решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (първи състав) от 21 юли 2016 г., HD/Парламент (F-136/15, EU:F:2016:169), насочена към отмяната на това решение

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда HD да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 419, 14.11.2016 г.


title: Решение на Съда от 13 септември 2017 година по дело E-15/16 — Yara International ASA срещу Правителството на Норвегия (Свобода на установяване — Членове 31 и 34 от Споразумението за ЕИП — Необходимост — Национални правила за вътрешногрупови вноски — Балансирано разпределение на правомощията за данъчно облагане — Изключение при крайна загуба — Риск от избягване на данъци — Напълно изкуствени договорености — Забрана за злоупотреба с права)

text:
               18.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 16/4

         РЕШЕНИЕ НА СЪДА
   от 13 септември 2017 година
   по дело E-15/16
   Yara International ASA срещу Правителството на Норвегия

      (Свобода на установяване — Членове 31 и 34 от Споразумението за ЕИП — Необходимост — Национални правила за вътрешногрупови вноски — Балансирано разпределение на правомощията за данъчно облагане — Изключение при крайна загуба — Риск от избягване на данъци — Напълно изкуствени договорености — Забрана за злоупотреба с права)

   (2018/C 16/04)
   По дело E-15/16, Yara International ASA срещу Правителството на Норвегия — МОЛБА до Съда съгласно член 34 от Споразумението между държавите от ЕАСТ за създаване на Надзорен орган и Съд, подадена от Апелативния съд на Borgarting (Borgarting lagmannsrett), относно тълкуването на член 31 от Споразумението за Европейското икономическо пространство в контекста на националните правила за вътрешногруповите вноски, Съдът, в състав Carl Baudenbacher, председател и съдия-докладчик, Per Christiansen и Ása Ólafsdóttir (ad hoc), съдии, постанови решение на 13 септември 2017 г., чиято постановителна част гласи:
   Членове 31 и 34 от Споразумението за ЕИП не изключват прилагането на национални правила за вътрешногрупови вноски, като например правилата в Закона за данъчно облагане в Норвегия, съгласно които вноската позволява облагаемите доходи на прехвърлителя да бъдат намалени и е включена в облагаемия доход на получателя, независимо дали получателят реализира печалба или загуба за данъчни цели. Според националните правила както прехвърлителят, така и получателят подлежат на данъчно облагане в съответната държава от ЕИП. Правото на ЕИП изисква националните правила да служат за постигане на законосъобразна цел, като например запазване на балансираното разпределение на правомощията за данъчно облагане между държавите от ЕИП или предотвратяване на създаването на изцяло изкуствени договорености, чиято цел е да бъдат избегнати данъци. При все това изискванията на националното право надхвърлят необходимото за изпълнението на тези цели в случаите, когато загубата, претърпяна от чуждестранното дъщерно дружество, е крайна.


title: Дело C-507/16: Решение на Съда (шести състав) от 15 ноември 2017 г. (преюдициално запитване от Административен съд София-град — България) — „Ентъртеймънт България Систем“ ЕООД/Директор на Дирекция „Обжалване и данъчно-осигурителна практика“ — София (Преюдициално запитване — Данъчни въпроси — Директива 2006/112/ЕО — Член 168, буква a), член 169, буква a), член 214, параграф 1, букви г) и д) и членове 289 и 290 — Възможност за приспадане на дължимия или платен по получени доставки данък върху добавената стойност (ДДС) — Извършени доставки в други държави членки — Режим на освобождаване от данък в държавата членка, в която се упражнява право на приспадане)

text:
               22.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/14

         Решение на Съда (шести състав) от 15 ноември 2017 г. (преюдициално запитване от Административен съд София-град — България) — „Ентъртеймънт България Систем“ ЕООД/Директор на Дирекция „Обжалване и данъчно-осигурителна практика“ — София
   (Дело C-507/16) (1)

   ((Преюдициално запитване - Данъчни въпроси - Директива 2006/112/ЕО - Член 168, буква a), член 169, буква a), член 214, параграф 1, букви г) и д) и членове 289 и 290 - Възможност за приспадане на дължимия или платен по получени доставки данък върху добавената стойност (ДДС) - Извършени доставки в други държави членки - Режим на освобождаване от данък в държавата членка, в която се упражнява право на приспадане))
   (2018/C 022/18)
   Език на производството: български

      Запитваща юрисдикция

   Административен съд София-град

      Страни в главното производство

      Жалбоподател:„Ентъртеймънт България Систем“ ЕООД

      Ответник: Директор на Дирекция „Обжалване и данъчно-осигурителна практика“ — София

      Диспозитив

   Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност, изменена с Директива 2009/162/ЕС на Съвета от 22 декември 2009 г., трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска законодателство на държава членка, съгласно което установено на територията на тази държава членка данъчнозадължено лице не може да приспада дължимия или платен в нея данък върху добавената стойност за услуги, получени от установени в други държави членки данъчнозадължени лица, които се използват за доставки на услуги в държави членки, различни от държавата членка, в която е установено това данъчнозадължено лице, тъй като то е идентифицирано за целите на данъка върху добавената стойност в рамките на една от двете хипотези по член 214, параграф 1, съответно букви г) и д) от Директива 2006/112, изменена с Директива 2009/162. Член 168, буква а) и член 169, буква а) от Директива 2006/112, изменена с Директива 2009/162, обаче трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат законодателство на държава членка, съгласно което установено на територията на тази държава членка данъчнозадължено лице, което се ползва в нея от режим на освобождаване от данък, не може да упражнява право на приспадане на дължимия или платен в тази държава данък върху добавената стойност за услуги, получени от установени в други държави членки данъчнозадължени лица, които се използват за доставки на услуги в държави членки, различни от държавата членка, в която е установено това данъчнозадължено лице.

      (1)  ОВ C 441, 28.11.2016 г.


title: Дело C-613/17: Преюдициално запитване от Corte dei Conti (Италия), постъпило на 24 октомври 2017 г. — Federazione Italiana Sport Equestri (FISE)/Istituto Nazionale di Statistica — ISTAT

text:
               22.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/23

         Преюдициално запитване от Corte dei Conti (Италия), постъпило на 24 октомври 2017 г. — Federazione Italiana Sport Equestri (FISE)/Istituto Nazionale di Statistica — ISTAT
   (Дело C-613/17)
   (2018/C 022/35)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Corte dei Conti

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Federazione Italiana Sport Equestri (FISE)

      Ответник: Istituto Nazionale di Statistica — ISTAT

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли понятието за „държавна намеса под формата на общи разпоредби, приложими за всички заети с една и съща дейност единици“ съгласно параграф 20.15 от Регламент № 549/2013/ЕС (1) (т.нар. ЕСС 2010), да се тълкува в широк смисъл като включващо и правомощията за предоставяне на насоки в областта на спорта (т.нар. „soft law“) и предвидените в закона правомощия за признаване за целите на получаването на правосубектност и право на оперативна дейност в сектора на спорта, като и двете правомощия по принцип се отнасят до всички италиански национални спортни федерации?

               2)

               Трябва ли общият показател за контрол съгласно параграф 20.15 от Регламент № 549/2013/ЕС (т.нар. ЕСС 2010) („способността за определяне на общата политика или програма на дадена институционална единица“) да се тълкува в същинския си смисъл като способност за ръководене, определяне на задълженията и условията за дейността по управление на нетърговската организация, или може да се тълкува в не чисто технически смисъл като включващ и правомощия за външен надзор, които са различни от правомощията, определени от специфичните показатели за контрол съгласно параграф 20.15, букви а), б), в), г) и д) (например правомощия за приемане на бюджет, назначаване на одитори, приемане на устави и някои видове подзаконови актове, на насоки в областта на спорта или признаване за спортни цели?

               3)

               Може ли въз основа на параграф 20.15 във връзка с параграфи 4.125 и 4.126 от Регламент № 549/2013/ЕС (т.нар. ЕСС 2010) да се вземат предвид членските вноски при преценката за наличието или липсата на държавен контрол, по-специално може ли големият размер на въпросните вноски, заедно с другите собствени приходи, да свидетелства — предвид конкретните обстоятелства по случая — за наличието на значителна способност за самоопределяне на нетърговската организация?

      (1)  Регламент (ЕС) № 549/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 21 май 2013 година относно Европейската система от национални и регионални сметки в Европейския съюз (ОВ L 174, стр. 1).


title: Дело T-756/17: Жалба, подадена на 13 ноември 2017 г. — CMS Hasche Sigle/EUIPO (WORLD LAW GROUP)

text:
               22.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/53

         Жалба, подадена на 13 ноември 2017 г. — CMS Hasche Sigle/EUIPO (WORLD LAW GROUP)
   (Дело T-756/17)
   (2018/C 022/69)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: CMS Hasche Sigle Partnerschaft von Rechtsanwälten und Steuerberatern mbH (Берлин, Германия) (представител: P.-C. Thielen, lawyer)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Данни за производството пред EUIPO

      Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „WORLD LAW GROUP“ — заявка за регистрация № 14 667 844

      Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 29 август 2017 г. по преписка R 329/2017-5

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение относно заявка за регистрация № 14 667 844, в частта му, с която се отхвърля заявката за регистрация на марката,

               —

               да осъди EUIPO да поеме направените от него съдебни разноски, както и да заплати съдебните разноски, направени от жалбоподателя.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент № 207/2009,

               —

               Нарушение на член 7, параграф 2 от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-798/16: Решение на Общия съд от 30 ноември 2017 г. — Hanso Holding/EUIPO (REAL) „Марка на Европейския съюз — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „REAL“ — Абсолютни основания за отказ — Описателен характер — Липса на отличителен характер — Липса на отличителен характер, придобит чрез използване — Член 7, параграф 1, букви б) и в) и параграф 3 от Регламент (EО) № 207/2009 (понастоящем член 7, параграф 1, букви б) и в) и параграф 3 от Регламент (EС) 2017/1001)“

text:
               22.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/38

         Решение на Общия съд от 30 ноември 2017 г. — Hanso Holding/EUIPO (REAL)
   (Дело T-798/16) (1)

   („Марка на Европейския съюз - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „REAL“ - Абсолютни основания за отказ - Описателен характер - Липса на отличителен характер - Липса на отличителен характер, придобит чрез използване - Член 7, параграф 1, букви б) и в) и параграф 3 от Регламент (EО) № 207/2009 (понастоящем член 7, параграф 1, букви б) и в) и параграф 3 от Регламент (EС) 2017/1001)“)
   (2018/C 022/52)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Hanso Holding AS (Tomasjord, Норвегия) (представител: M. Wirtz, avocat)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: L. Rampini)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 2 септември 2016 г. (преписка R 2405/2015-2) относно заявка за регистрация на фигуративния знак REAL като марка на Европейския съюз.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Hanso Holding AS да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 6, 9.1.2017 г.


title: Дело C-616/17: Преюдициално запитване от tribunal correctionnel de Foix (Франция), постъпило на 26 октомври 2017 г. — Procureur de la République/Mathieu Blaise и др.

text:
               22.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/24

         Преюдициално запитване от tribunal correctionnel de Foix (Франция), постъпило на 26 октомври 2017 г. — Procureur de la République/Mathieu Blaise и др.
   (Дело C-616/17)
   (2018/C 022/36)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal correctionnel de Foix

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Procureur de la République

      Ответници: Mathieu Blaise, Sabrina Dauzet, Alain Feliu, Marie Foray, Sylvestre Ganter, Dominique Masset, Ambroise Monsarrat, Sandrine Muscat, Jean-Charles Sutra, Blanche Yon, Kevin Leo-Pol Fred Perrin, Germain Yves Dedieu, Olivier Godard, Kevin Pao Donovan Schachner, Laura Dominique Chantal Escande, Nicolas Benoit Rey, Eric Malek Benromdan, Olivier Eric Labrunie, Simon Joseph Jeremie Boucard, Alexis Ganter, Pierre André Garcia

      Преюдициални въпроси

               1)

               Съвместим ли е с принципа на предпазливост европейският регламент [(ЕО) № 1107/2009 от 21 октомври 2009 г.] (1), след като не предвижда точно определение на това какво представлява активно вещество, оставяйки на заявителя възможността да избере какво да посочи като активно вещество в своя продукт и като му предоставя възможността да насочи цялото си досие за заявка само към едно вещество, макар пуснатият от него на пазара краен продукт да съдържа няколко вещества?

               2)

               Гарантирано ли е спазването на принципите на предпазливост и на безпристрастност при разрешението за предлагане на пазара, когато изпитванията, анализите и оценките, необходими за разглеждане на досието, са извършени само от заявителите, които могат да бъдат пристрастни при представянето му, без да се извършва никакъв независим насрещен анализ и без да бъдат публикувани докладите относно заявленията за разрешение под предлог опазване на промишлената тайна?

               3)

               Съвместим ли е с принципа на предпазливост европейският регламент [(ЕО) №o1107/2009 от 21 октомври 2009 г.], след като той по никакъв начин не отчита многообразието на активните вещества и тяхната съвместна употреба, по-специално след като в него не се предвижда никакъв конкретен и пълен анализ на европейско равнище на кумулирането на активни вещества в рамките на един и същ продукт?

               4)

               Съвместим ли е с принципа на предпазливост европейският регламент [(ЕО) № 1107/2009 от 21 октомври 2009 г.], след като в глави 3 и 4 от него освобождава от извършване на анализи за токсичност (генотоксичност, преглед на канцерогенността, преглед на нарушенията на функциите на ендокринната система, …) пестицидните продукти в техните търговски формулации, в които са пуснати на пазара и влияят на изложените на въздействието им потребители и околната среда, като налага извършването само на общи изпитвания, които винаги се осъществяват от заявителя?

      (1)  ОВ L 309, стр. 1


title: Дело T-758/17: Жалба, подадена на 17 ноември 2017 г. — Perfect Bar/EUIPO (PERFECT BAR)

text:
               22.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/53

         Жалба, подадена на 17 ноември 2017 г. — Perfect Bar/EUIPO (PERFECT BAR)
   (Дело T-758/17)
   (2018/C 022/70)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Perfect Bar LLC (Сан Диего, Калифорния, Съединени щати) (представители: F. Miazzetto и J. Gracia Albero, lawyers)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Данни за производството пред EUIPO

      Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словните елементи „PERFECT BAR“ — заявка за регистрация № 15 374 085

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 5 септември 2017 г. по преписка R 2439/2016-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение и да разреши регистрацията на заявената марка, тоест заявка за регистрация на малка на Европейския съюз № 15 374 085 („PERFECT BAR“),

               —

               да осъди EUIPO да заплати разноските, направени в производството пред Общия съд и EUIPO.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-547/16: Решение на Съда (трети състав) от 23 ноември 2017 г. (преюдициално запитване от Tribunal Supremo — Испания) — Gasorba SL, Josefa Rico Gil, Antonio Ferrándiz González/Repsol Comercial de Productos Petrolíferos SA (Конкуренция — Член 101 ДФЕС — Споразумения между предприятия — Търговски отношения между оператори на бензиностанции и петролни предприятия — Дългосрочно споразумение за изключително снабдяване с горива — Решение, с което Европейската комисия обявява за задължителни поети от предприятие ангажименти — Степен, в която приетото от Комисията решение относно ангажиментите е задължително за националните съдилища — Член 9, параграф 1 и член 16, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1/2003)

text:
               22.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/15

         Решение на Съда (трети състав) от 23 ноември 2017 г. (преюдициално запитване от Tribunal Supremo — Испания) — Gasorba SL, Josefa Rico Gil, Antonio Ferrándiz González/Repsol Comercial de Productos Petrolíferos SA
   (Дело C-547/16) (1)

   ((Конкуренция - Член 101 ДФЕС - Споразумения между предприятия - Търговски отношения между оператори на бензиностанции и петролни предприятия - Дългосрочно споразумение за изключително снабдяване с горива - Решение, с което Европейската комисия обявява за задължителни поети от предприятие ангажименти - Степен, в която приетото от Комисията решение относно ангажиментите е задължително за националните съдилища - Член 9, параграф 1 и член 16, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1/2003))
   (2018/C 022/19)
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Supremo

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Gasorba SL, Josefa Rico Gil, Antonio Ferrándiz González

      Ответник: Repsol Comercial de Productos Petrolíferos SA

      Диспозитив

   Член 16, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове [101] и [102 ДФЕС] трябва да се тълкува в смисъл, че прието от Европейската комисия на основание член 9, параграф 1 от този регламент решение относно ангажиментите, което засяга определени споразумения между предприятия, не е пречка националните съдилища да преценят дали посочените споразумения противоречат на правилата в областта на конкуренцията и ако се налага, да ги обявят за нищожни на основание член 101, параграф 2 ДФЕС.

      (1)  ОВ C 22, 23.1.2017 г.


title: Дело T-759/17: Жалба, подадена на 17 ноември 2017 г. — Perfect Bar/EUIPO (PERFECT Bar)

text:
               22.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/54

         Жалба, подадена на 17 ноември 2017 г. — Perfect Bar/EUIPO (PERFECT Bar)
   (Дело T-759/17)
   (2018/C 022/71)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Perfect Bar LLC (Сан Диего, Калифорния, Съединени щати) (представители: F. Miazzetto, J. Gracia Albero, lawyers)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Данни за производството пред EUIPO

      Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словните елементи „PERFECT Bar“ — заявка за регистрация № 15 376 064

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 5 септември 2017 г. по преписка R 2440/2016-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение и да разреши регистрацията на заявената марка, тоест заявка за регистрация на малка на Европейския съюз № 15 376 064 („PERFECT BAR“),

               —

               да осъди EUIPO да заплати разноските, направени в производството пред Общия съд и EUIPO.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 7, букви б) и в) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-618/17: Преюдициално запитване от Tribunal d'instance de Limoges (Франция), постъпило на 30 октомври 2017 г. — BNP Paribas Personal Finance SA, правоприемник на дружеството Solfea/Roger Ducloux, Josée Ducloux, по баща Lecay

text:
               22.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/25

         Преюдициално запитване от Tribunal d'instance de Limoges (Франция), постъпило на 30 октомври 2017 г. — BNP Paribas Personal Finance SA, правоприемник на дружеството Solfea/Roger Ducloux, Josée Ducloux, по баща Lecay
   (Дело C-618/17)
   (2018/C 022/37)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal d'Instance de Limoges

      Страни в главното производство

      Ищец: BNP Paribas Personal Finance SA правоприемник на дружеството

      Ответници: Roger Ducloux, Josée Ducloux, по баща Lecay

      Преюдициален въпрос

   Позволява ли правилото, изведено от Директива 98/7/ЕО (1) от 16 февруари 1998 г. и от Директива 2008/48/ЕО (2) от 23 април 2008 г., според което в текста на френски език: „[р]езултатът от изчислението се изразява с точност до поне един знак след десетичната запетая“ [и а]ко следващата цифра след десетичната запетая е по-голяма или равна на 5, предхождащата я цифра след десетичната запетая се увеличава с едно“, когато годишният процент на разходите по потребителски кредит е 5,97377 %, да се приеме, че е точно посочен годишен процент на разходите в размер на 5,95 %?

      (1)  Директива 98/7/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 1998 година за изменение на Директива 87/102/ЕИО относно сближаването на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите членки относно потребителския кредит (ОВ L 101, стр. 17; Специално издание на български език 2007 г., глава 15, том 4, стр. 210).

      (2)  Директива 2008/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2008 година относно договорите за потребителски кредити и за отмяна на Директива 87/102/ЕИО на Съвета (ОВ L 133, стр. 66).


title: Дело T-895/16: Решение на Общия съд от 30 ноември 2017 г. — Toontrack Music/EUIPO (SUPERIOR DRUMMER) (Марка на Европейския съюз — Заявка за словна марка на Европейския съюз „SUPERIOR DRUMMER“ — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 207/ 2009 [понастоящем член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕС) 2017/1001])

text:
               22.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/39

         Решение на Общия съд от 30 ноември 2017 г. — Toontrack Music/EUIPO (SUPERIOR DRUMMER)
   (Дело T-895/16) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Заявка за словна марка на Европейския съюз „SUPERIOR DRUMMER“ - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 207/ 2009 [понастоящем член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕС) 2017/1001]))
   (2018/C 022/53)
   Език на производството: шведски

      Страни

      Жалбоподател: Toontrack Music AB (Умео, Швеция) (представител: L.E. Ström, адвокат)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: S. Palmero Cabezas)

      Предмет

   Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 3 октомври 2016 г. (преписка R 2438/2015-5) относно регистрацията на словния знак „SUPERIOR DRUMMER“ като марка на Европейския съюз.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Toontrack Music AB да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 46, 13.2.2017 г.


title: Дело C-424/17 P: Жалба, подадена на 14 юли 2017 г. от Вилислав Андреев Калейчев срещу определението, постановено от Общия съд (първи състав) на 22 юни 2017 г. по дело T-58/17, Калейчев/Европейски съд по правата на човека

text:
               22.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/16

         Жалба, подадена на 14 юли 2017 г. от Вилислав Андреев Калейчев срещу определението, постановено от Общия съд (първи състав) на 22 юни 2017 г. по дело T-58/17, Калейчев/Европейски съд по правата на човека
   (Дело C-424/17 P)
   (2018/C 022/20)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Вилислав Андреев Калейчев (представител: К. Младенова, адвокат)

      Друга страна в производството: Европейски съд по правата на човека
   С определение от 22 ноември 2017 г. Съдът (десети състав) постанови, че жалбата е недопустима.


title: Дело T-909/16: Решение на Общия съд от 28 ноември 2017 г. — Laboratorios Ern/EUIPO — Sharma (NRIM Life Sciences) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Европейския съюз „NRIM Life Sciences“ — По-ранна национална словна марка „RYM“ — Относително основание за отказ — Липса на вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/2001])

text:
               22.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/39

         Решение на Общия съд от 28 ноември 2017 г. — Laboratorios Ern/EUIPO — Sharma (NRIM Life Sciences)
   (Дело T-909/16) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Европейския съюз „NRIM Life Sciences“ - По-ранна национална словна марка „RYM“ - Относително основание за отказ - Липса на вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/2001]))
   (2018/C 022/54)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Laboratorios Ern, SA (Барселона, Испания) (представител: S. Correa Rodríguez, адвокат)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: S. Bonne)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO: Anil K. Sharma (Хилингдън, Обединено кралство)

      Предмет

   Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 26 септември 2016 г. (преписка R 2376/2015–5), постановено в производство по възражение със страни Laboratorios Ern и г-н Sharma

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Laboratorios Ern, SA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 53, 20.2.2017 г.


title: Дело C-619/17: Преюдициално запитване от Tribunal Supremo (Испания), постъпило на 3 ноември 2017 г. — Ministerio de Defensa/Ana de Diego Porras

text:
               22.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/26

         Преюдициално запитване от Tribunal Supremo (Испания), постъпило на 3 ноември 2017 г. — Ministerio de Defensa/Ana de Diego Porras
   (Дело C-619/17)
   (2018/C 022/38)
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Supremo

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Ministerio de Defensa

      Ответник: Ana de Diego Porras

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли клауза 4 от Рамковото споразумение относно срочната работа, съдържащо се в приложение към Директива 1999/70/ЕО (1), да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба, която не предвижда каквото и да е обезщетение при прекратяване на срочен договор за „interinidad“ (временно заместване), сключен с оглед на заместването на работник, имащ право да запази работното си място, когато прекратяването възниква поради връщането на работа на замествания работник, при положение че посочената уредба предвижда такова обезщетение при наличие на други предвидени в закона основания за прекратяване на трудовия договор?

               2)

               При отрицателен отговор на първия въпрос, попада ли в приложното поле на клауза 5 от Рамковото споразумение мярка като установената от испанския законодател, която се състои в определянето на обезщетение при прекратяване на срочен трудов договор в размер на трудовото възнаграждение на съответния работник за 12 дни за всяка година трудов стаж, което той получава дори когато временното трудово правоотношение се ограничава до сключването на един-единствен трудов договор?

               3)

               При утвърдителен отговор на втория въпрос, противоречи ли на клауза 5 от Рамковото споразумение правна разпоредба, която признава на работниците на срочен трудов договор правото на обезщетение при прекратяване на трудовото правоотношение в размер на трудовото възнаграждение на съответния работник за 12 дни за всяка година трудов стаж, но изключва възможността от такова обезщетение да се ползват работниците на срочен трудов договор за „interinidad“ (временно заместване), сключен с оглед на заместването на работник, имащ право да запази работното си място?

      (1)  Директива 1999/70/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 година относно Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) (ОВ L 175, 1999 г., стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 129).


title: Дело T-50/17: Решение на Общия съд от 30 ноември 2017 г. — Mackevision Medien Design/EUIPO (TO CREATE REALITY) (Марка на Европейския съюз — Заявка за словна марка на Европейския съюз „TO CREATE REALITY“ — Марка, състояща се от рекламен лозунг — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001])

text:
               22.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/40

         Решение на Общия съд от 30 ноември 2017 г. — Mackevision Medien Design/EUIPO (TO CREATE REALITY)
   (Дело T-50/17) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Заявка за словна марка на Европейския съюз „TO CREATE REALITY“ - Марка, състояща се от рекламен лозунг - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001]))
   (2018/C 022/55)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Mackevision Medien Design GmbH Stuttgart (Щутгарт, Германия) (представители: E. Stolz, U. Stelzenmüller и J. Weiser, адвокати)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: A. Graul и S. Hanne)

      Предмет

   Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 20 декември 2016 г. (преписка R 995/2016–5) относно заявка за регистрация на словния знак „TO CREATE REALITY“ като марка на Европейския съюз.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Mackevision Medien Design GmbH Stuttgart да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 104, 3.4.2017 г.


title: Дело C-620/17: Преюдициално запитване от Székesfehérvári Törvényszék (Унгария), постъпило на 2 ноември 2017 г. — Hochtief Solutions AG Magyarországi Fióktelepe/Fővárosi Törvényszék

text:
               22.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/26

         Преюдициално запитване от Székesfehérvári Törvényszék (Унгария), постъпило на 2 ноември 2017 г. — Hochtief Solutions AG Magyarországi Fióktelepe/Fővárosi Törvényszék
   (Дело C-620/17)
   (2018/C 022/39)
   Език на производството: унгарски

      Запитваща юрисдикция

   Székesfehérvári Törvényszék

      Страни в главното производство

      Ищец: Hochtief Solutions AG Magyarországi Fióktelepe

      Ответник: Fővárosi Törvényszék

      Преюдициални въпроси

               1)

               Следва ли основните принципи и разпоредби от правото на Съюза (по-конкретно, член 4, параграф 3 ДЕС и изискването за еднакво тълкуване), съобразно тълкуването, дадено им от Съда на Европейския съюз по-специално в решение по дело Köbler, да се тълкуват в смисъл, че отговорността на съд на държава членка, който се е произнесъл като последна инстанция с решение, с което се нарушава правото на Съюза, може да се ангажира единствено въз основа на националното право или на установените в националното право критерии? При отрицателен отговор, следва ли основните принципи и разпоредби от правото на Съюза и по-специално трите критерия за ангажиране на отговорността на „държавата“, установени от Съда на Европейския съюз по дело Köbler, да се тълкуват в смисъл, че наличието на предпоставките за отговорност на държава членка за нарушаване на правото на Съюза от страна на нейните съдилища трябва да се преценява въз основа на националното право?

               2)

               Следва ли разпоредбите и основните принципи на правото на Съюза (по-конкретно, член 4, параграф 3 ДЕС и изискването за ефективна съдебна защита), и по-специално решенията на Съда на Европейския съюз в областта на отговорността на държавите членки, постановени в частност по делата Francovich, Brasserie du pêcheur и Köbler, да се тълкуват в смисъл, че силата на пресъдено нещо на съдебните решения, постановени в нарушение на правото на Съюза от съдилищата на държава членка, които се произнасят като последна инстанция, изключва ангажирането на отговорността на държавата членка за вреди?

               3)

               Като се имат предвид Директива 89/665/ЕИО, изменена с Директива 2007/66/ЕО (1), и Директива 92/13/ЕИО, приложими ли са за целите на правото на Съюза процедурата за преразглеждане при възлагане на обществени поръчки, които надвишават общностните прагове, и съдебният контрол върху административни решения, приети в рамките на тази процедура? При утвърдителен отговор, приложими ли са правото на Съюза и практиката на Съда на Европейския съюз (по-специално решенията по дела Kühne & Heitz и Kapferer и най-вече решението по дело Impresa Pizzarotti) за установяване на необходимостта от допускане на отмяна на влязло съдебно решение като извънреден способ, който съгласно националното право може да бъде приложен в рамките на съдебния контрол върху административно решение, прието в процедура по преразглеждане в областта на обществените поръчки?

               4)

               Следва ли директивите относно процедурите за преразглеждане при възлагане на обществени поръчки (по-конкретно, Директива 89/665/ЕИО, междувременно изменена с Директива 2007/66/ЕО, и Директива 92/13/ЕИО) да се тълкуват в смисъл, че съответства на тези директиви национална правна уредба, съгласно която националните съдилища, които разглеждат спора по главното производство, могат да не вземат предвид обстоятелство, което е подлежало на преценка съгласно приетото в решение на Съда на Европейския съюз, постановено по преюдициално запитване, отправено в производство по преразглеждане във връзка с обществена поръчка, но не е било взето предвид от националните съдилища, които са се произнесли по молбата за отмяна на влязлото в сила съдебно решение, постановено по спора в главното производство?

               5)

               Следва ли — като се имат предвид по-специално решения Willy Kempter, Pannon GSM и VB Pénzügyi Lízing, както и решения Kühne & Heitz, Kapferer и Impresa Pizzarotti — Директива 89/665/ЕИО на Съвета от 21 декември 1989 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, отнасящи се до прилагането на производства по обжалване при възлагането на обществени поръчки за доставки и за строителство, и по-конкретно член 1, параграфи 1 и 3, и Директива 92/13/ЕИО на Съвета от 25 февруари 1992 година за координиране на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно прилагането на правилата на Общността по възлагане на обществени поръчки на субекти, извършващи дейност във водния, енергийния, транспортния и телекомуникационния сектор, и по-конкретно членове 1 и 2 да се тълкуват в смисъл, че съответства на тези директиви, на изискването за ефективна съдебна защита, както и на принципите на равностойност и на ефективност национална правна уредба — или нейното прилагане — съгласно която, въпреки че с решение на Съда на Европейския съюз по преюдициално запитване, постановено преди решението във въззивното производство, е дадено съответно тълкуване на разпоредбите от правото на Съюза, съдът, който разглежда делото, отказва да се съобрази с това тълкуване с мотива, че вече е твърде късно, а след съдът, сезиран с молба за отмяна на влязлото в сила съдебно решение, отхвърля същата като недопустима?

               6)

               Ако съгласно националното право при ново решение на Конституционния съд следва да се допусне отмяна на влязлото в сила съдебно решение с цел възстановяване на конституционосъобразността, не трябва ли в съответствие с принципа на равностойност и с принципа, изведен в решение Transportes Urbanos, отмяната да се допусне и в хипотезата, в която поради предвиденото в националното законодателство относно процесуалните срокове не е било възможно решение на Съда на Европейския съюз да бъде взето предвид в главното производство?

               7)

               Следва ли — като се има предвид решение на Съда на Европейския съюз С-2/06, Willy Kempter, съгласно което не е необходимо частноправният субект да се позовава изрично на практиката на Съда — Директива 89/665/ЕИО на Съвета от 21 декември 1989 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, отнасящи се до прилагането на производства по обжалване при възлагането на обществени поръчки за доставки и за строителство, и по-конкретно, член 1, параграфи 1 и 3, и Директива 92/13/ЕИО на Съвета от 25 февруари 1992 година за координиране на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно прилагането на правилата на Общността по възлагане на обществени поръчки на субекти, извършващи дейност във водния, енергийния, транспортния и телекомуникационния сектор, и по-конкретно членове 1 и 2 да се тълкуват в смисъл, че процедурите за преразглеждане при възлагане на обществени поръчки, уредени в тези директиви, могат да бъдат образувани единствено по жалба, в която изрично е описано нарушението в областта на обществените поръчки, на което се позовава жалбоподателят, и освен това точно е посочена нарушената разпоредба в областта на обществените поръчки — конкретен член и параграф —, с други думи, че в процедурата за преразглеждане при възлагане на обществени поръчки могат да бъдат проверявани само нарушенията, които жалбоподателят е посочил чрез позоваване на нарушената разпоредба в областта на обществените поръчки — конкретен член и параграф —, докато във всяко друго административно или гражданско производство е достатъчно частноправният субект да изложи фактите и да представи доказателства в тяхна подкрепа, а компетентният орган или съд се произнася по жалбата в съответствие с нейното съдържание?

               8)

               Следва ли условието за достатъчно съществено нарушение, установено в решения Köbler и Traghetti, да се тълкува в смисъл, че такова нарушение не е налице, когато съд, който се произнася като последна инстанция, в явно противоречие с установената подробно цитирана практика на Съда на Европейския съюз — включително, като се позовава на различни правни становища — отхвърля искането на частноправния субект за отправяне на преюдициално запитване относно необходимостта от допускане на отмяна на влязло в сила съдебно решение, основавайки се на абсурдния довод, че законодателството на Съюза — в разглеждания случай Директиви 89/665/ЕИО и 92/13/ЕО — не съдържа разпоредби, които уреждат отмяната, въпреки че в това отношение е цитирана също така подробно относимата практика на Съда на Европейския съюз, включително решение Impresa Pizzarotti, в което се констатира именно необходимостта от преразглеждане при възлагането на обществени поръчки? Като се има предвид решение на Съда на Европейския съюз С-283/81, Cilfit, колко изчерпателно трябва да се мотивира националният съд, когато отказва да допусне отмяна на влязлото в сила съдебно решение, като се отклонява от задължителното тълкуване на правото, дадено от Съда?

               9)

               Следва ли принципите на ефективна съдебна защита и на равностойност, закрепени в член 19 и член 4, параграф 3 ДЕС, свободата на установяване и свободното предоставяне на услуги, закрепени в член 49 ДФЕС, Директива 93/37/ЕИО на Съвета от 14 юни 1993 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, както и в Директиви 89/665/ЕИО, 92/13/ЕИО и 2007/66/ЕО да се тълкуват в смисъл, че [допускат] компетентните органи и съдилища, при явно незачитане на приложимото право на Съюза, да отхвърлят една след друга подадените от ищеца жалби срещу лишаването му от възможността да участва в процедура за възлагане на обществена поръчка, като се има предвид, че това е наложило, съобразно случая, изготвяне на редица документи, изискващо много време и средства, или участие в съдебни засадения, и че макар на теория наистина да съществува възможност за ангажиране на отговорността за вреди, причинени при изпълнение на правораздавателните функции, приложимото законодателство лишава ищеца от възможността да претендира по съдебен ред обезщетение за вредите, които е претърпял в резултат на неправомерните действия?

               10)

               Следва ли принципите, изведени в решения Köbler, Traghetti и Saint Giorgio, да се тълкуват в смисъл, че не се дължи обезщетение за вреда, причинена в резултат на това, че в противоречие с установената практика на Съда, съдът на държава членка, който е разгледал делото като последна инстанция, не е допуснал поисканата своевременно от частноправния субект отмяна на влязло в сила съдебно решение, при която същият би могъл да претендира обезщетение за направените разноски?

      (1)  Директива 2007/66/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 декември 2007 година за изменение на директиви 89/665/ЕИО и 92/13/ЕИО на Съвета с оглед повишаване на ефективността на процедурите за преразглеждане при възлагане на обществени поръчки (ОВ L 335., стр. 31).


title: Дело T-670/16: Определение на Общия съд от 22 ноември 2017 г. — Digital Rights Ireland/Комисия (Жалба за отмяна — Пространство на свобода, сигурност и правосъдие — Защита на физическите лица при обработването на лични данни — Прехвърляне на личните данни в Съединените щати — Учредено по ирландското право дружество с нестопанска цел — Липса на защита на личните данни за юридическите лица — Администратор на данните — Жалба от името на членове и на поддръжници — Жалба в обществен интерес — Недопустимост)

text:
               22.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/40

         Определение на Общия съд от 22 ноември 2017 г. — Digital Rights Ireland/Комисия
   (Дело T-670/16) (1)

   ((Жалба за отмяна - Пространство на свобода, сигурност и правосъдие - Защита на физическите лица при обработването на лични данни - Прехвърляне на личните данни в Съединените щати - Учредено по ирландското право дружество с нестопанска цел - Липса на защита на личните данни за юридическите лица - Администратор на данните - Жалба от името на членове и на поддръжници - Жалба в обществен интерес - Недопустимост))
   (2018/C 022/56)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Digital Rights Ireland Ltd (Бенетсбридж, Ирландия) (представител: E. McGarr, solicitor)

      Ответник: Европейска комисия (представители: H. Kranenborg и D. Nardi)

      Предмет

   Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение за изпълнение (ЕС) 2016/1250 на Комисията от 12 юли 2016 година съгласно Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно адекватността на защитата, осигурявана от Щита за личните данни в отношенията между ЕС и САЩ (ОВ L 207, 2016 г., стр. 1)

      Диспозитив

               1)

               Жалбата е недопустима.

               2)

               Отпаднало е основанието за произнасяне по молбите за встъпване на Чешката република, Федерална република Германия, Ирландия, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия, Съединените американски щати, Кралство Нидерландия, Френската република, Business Software Alliance (BSA), Microsoft Corporation, Quadrature du Net, French Data Network, Fédération des Fournisseurs d’Accès à Internet Associatifs и Union fédérale des consommateurs — Que choisir (UFC — Que choisir).

               3)

               Осъжда Digital Rights Ireland Ltd да заплати съдебните разноски, с изключение на тези във връзка с молбите за встъпване.

               4)

               Чешката република, Федерална република Германия, Ирландия, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия, Съединените американски щати, Кралство Нидерландия, Френската република, BSA, Microsoft Corporation, Quadrature du Net, French Data Network, Fédération des Fournisseurs d’Accès à Internet Associatifs и UFC — Que choisir понасят разноските, направени от тях във връзка с молбите за встъпване.

      (1)  ОВ C 410, 7.11.2016 г.


title: Дело C-455/17: Преюдициално запитване от Amtsgericht Hannover (Германия), постъпило на 31 юли 2017 г. — Benedikt Brisch/TUIfly GmbH

text:
               22.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/16

         Преюдициално запитване от Amtsgericht Hannover (Германия), постъпило на 31 юли 2017 г. — Benedikt Brisch/TUIfly GmbH
   (Дело C-455/17)
   (2018/C 022/21)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Amtsgericht Hannover

      Страни в главното производство

      Ищец: Benedikt Brisch

      Ответник: TUIfly GmbH
   С определение на Съда от 21 септември 2017 г. делото е заличено от регистъра на Съда.


title: Дело T-762/17: Жалба, подадена на 21 ноември 2017 г. — Grammer/EUIPO (Изображение на геометрична фигура)

text:
               22.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/55

         Жалба, подадена на 21 ноември 2017 г. — Grammer/EUIPO (Изображение на геометрична фигура)
   (Дело T-762/17)
   (2018/C 022/73)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Grammer AG (Амберг, Германия) (представител: J. Bühling и D. Graetsch, Rechtsanwalte)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Данни за производството пред EUIPO

      Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз (Изображение на геометрична фигура) — заявка за регистрация № 15 389 621

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 6 септември 2017 г. по преписка R 2250/2016-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009


title: Дело C-456/17: Преюдициално запитване от Oberlandesgericht Köln (Германия), постъпило на 31 юли 2017 г. — Gabriela Verena Glanzmann и др./Deutsche Lufthansa AG

text:
               22.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/16

         Преюдициално запитване от Oberlandesgericht Köln (Германия), постъпило на 31 юли 2017 г. — Gabriela Verena Glanzmann и др./Deutsche Lufthansa AG
   (Дело C-456/17)
   (2018/C 022/22)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberlandesgericht Köln

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Gabriela Verena Glanzmann, Sara Glanzmann, Loris Glanzmann

      Ответник: Deutsche Lufthansa AG
   С определение от 6 октомври 2017 г. делото е заличено от регистъра на Съда.


title: Дело C-621/17: Преюдициално запитване от Kúria (Унгария), постъпило на 3 ноември 2017 г. — Gyula Kiss/CIB Bank Zrt. и др.

text:
               22.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/29

         Преюдициално запитване от Kúria (Унгария), постъпило на 3 ноември 2017 г. — Gyula Kiss/CIB Bank Zrt. и др.
   (Дело C-621/17)
   (2018/C 022/40)
   Език на производството: унгарски

      Запитваща юрисдикция

   Kúria

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Gyula Kiss

      Ответник: CIB Bank Zrt., Emil Kiss, Gyuláné Kiss

      Преюдициални въпроси

               1)

               Следва ли изискването за изразяване на ясен и разбираем език, установено в член 4, параграф 2 и член 5 от Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори (наричана по-нататък „Директивата“) да се тълкува в смисъл, че отговаря на това изискване клауза в потребителски договор за кредит, която не е индивидуално договорена и в която размерът на таксите, комисионните възнаграждения и другите разходи (заедно наричани по-нататък „такси“), дължими от потребителя, начинът на тяхното изчисляване и моментът, в който се дължат, са точно определени, но въпреки това не е посочено като насрещна престация за какви услуги се дължат тези такси, или въпросното изискване следва да се тълкува в смисъл, че в договора трябва да е посочено и кои са тези конкретни услуги? В последния случай, достатъчно ли е, че съдържанието на предоставената услуга може да бъде изведено от наименованието на съответната такса?

               2)

               Следва ли член 3, параграф 1 от Директивата да се тълкува в смисъл, че договорна клауза относно таксите като разглежданата в главното производство, която не позволява да се установи по несъмнен начин въз основа на договора какви са услугите, предоставени срещу тези такси, въпреки изискването за добросъвестност, създава в ущърб на потребителя значителна неравнопоставеност между правата и задълженията, произтичащи от договора?


title: Дело T-423/17 R: Определение на председателя на Общия съд от 23 ноември 2017 г. — Nexans France и Nexans/Комисия (Обезпечително производство — Конкуренция — Електропроводи — Отхвърляне на искането за поверително третиране на някои данни в решение, с което се констатира нарушение на член 101 ДФЕС — Молба за постановяване на временни мерки — Липса на неотложност)

text:
               22.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/41

         Определение на председателя на Общия съд от 23 ноември 2017 г. — Nexans France и Nexans/Комисия
   (Дело T-423/17 R)
   ((Обезпечително производство - Конкуренция - Електропроводи - Отхвърляне на искането за поверително третиране на някои данни в решение, с което се констатира нарушение на член 101 ДФЕС - Молба за постановяване на временни мерки - Липса на неотложност))
   (2018/C 022/57)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Nexans France (Курбьовоа, Франция) и Nexans (Курбьовоа) (представители: G. Forwood, A. Rogers, A. Oh и M. Powell, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: H. van Vliet, G. Meessen и I. Zaloguin)

      Предмет

   Искане на основание членове 278 ДФЕС и 279 ДФЕС, от една страна, да бъде спряно изпълнението на Решение C(2017) 3051 окончателен на Комисията от 2 май 2017 година относно искане за поверително третиране (Дело COMP/AT.39610 — Електропроводи), доколкото това искане е отхвърлено в частта относно данните от материали, иззети от помещенията на жалбоподателите и на друг икономически оператор, и от друга, да бъде разпоредено на Комисията да не публикува съдържащ тези данни вариант на Решение C(2014) 2139 окончателен от 2 април 2014 г. (Дело COMP/AT.39610 — Електропроводи)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля молбата за допускане на обезпечителни мерки.

               2)

               Отменя определение от 12 юли 2017 г., Nexans France и Nexans/Комисия (T-423/17 R).

               3)

               Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело C-470/17: Преюдициално запитване от Handelsgericht Wien (Австрия), постъпило на 7 август 2017 г. — Teresa Coria Garcia и др./Austrian Airlines AG

text:
               22.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/17

         Преюдициално запитване от Handelsgericht Wien (Австрия), постъпило на 7 август 2017 г. — Teresa Coria Garcia и др./Austrian Airlines AG
   (Дело C-470/17)
   (2018/C 022/23)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Handelsgericht Wien

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Teresa Coria Garcia, Marina Velasco Coria, Miriam Coria Garcia

      Ответник: Austrian Airlines AG
   С определение на Съда от 25 октомври 2017 г. делото е заличено от регистъра на Съда.


title: Дело C-623/17: Преюдициално запитване от Investigatory Powers Tribunal — London (Обединено кралство), постъпило на 31 октомври 2017 г. — Privacy International/Secretary of State for Foreign and Commonwealth Affairs и др.

text:
               22.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/29

         Преюдициално запитване от Investigatory Powers Tribunal — London (Обединено кралство), постъпило на 31 октомври 2017 г. — Privacy International/Secretary of State for Foreign and Commonwealth Affairs и др.
   (Дело C-623/17)
   (2018/C 022/41)
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   Investigatory Powers Tribunal — London

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Privacy International

      Ответници: Secretary of State for Foreign and Commonwealth Affairs, Secretary of State for the Home Department, Government Communications Headquarters, Security Service Srl, Secret Intelligence Service

      Преюдициални въпроси

   В случай че:

               а)

               възможностите ССРС (1) да използват предоставен им МДС (2) са от съществено значение за защитата на националната сигурност на Обединеното кралство, включително в областта на борбата с тероризма, шпионажа и разпространението на ядрени оръжия,

               б)

               ССРС използват МДС основно за разкриването на неизвестни до момента заплахи за националната сигурност чрез техники за нецелево събиране, разчитащи на натрупването на МДС на едно място. Главната полза от това е бързото идентифициране и разработка на обекта, както и осигуряването на основа за действие при наличието на непосредствена заплаха,

               в)

               впоследствие (след изтичане на срока съгласно обичайните си търговски изисквания) доставчикът на електронна съобщителна мрежа не е длъжен да пази МДС, който се запазва от самата държава (ССРС),

               г)

               националната юрисдикция е приела (отчитайки някои резерви), че гаранциите, свързани с използването на МДС от ССРС, съответстват на изискванията на ЕКПЧ (3), и

               д)

               националната юрисдикция е приела, че налагането на изискванията, определени в точки 119—125 от решението на голям състав по съединени дела C-203/15 и C-698/15 Tele2 Sverige AB/Post-och telestyrelsen et Secretary of State for the Home Department/Watson и др. (наричани по-нататък „изискванията в решение Watson“), доколкото са приложими, би осуетило вземаните от ССРС мерки за гарантиране на националната сигурност, като по този начин би изложило на опасност националната сигурност на Обединеното кралство,

               1.

               попада ли — предвид член 4 ДЕС и член 1, параграф 3 от Директива 2002/58/ЕО относно обработката на лични данни и защита на правото на неприкосновеност на личния живот в сектора на електронните комуникации (наричана по-нататък „Директивата за правото на неприкосновеност на личния живот и електронни комуникации“) — в обхвата на правото на Съюза и на Директивата за правото на неприкосновеност на личния живот и електронни комуникации изискване, което се съдържа в указание на министър до доставчик на електронна съобщителна мрежа и съгласно което последният трябва да предостави масив от данни за съобщения на службите за сигурност и разузнавателните служби на държава членка (ССРС)?

               2.

               ако отговорът на първия въпрос е утвърдителен, прилагат ли се по отношение на такова указание на министър някои от изискванията в решение Watson или някакви други изисквания, освен предвидените в ЕКПЧ? Ако това е така, как и до каква степен се прилагат тези изисквания, като се има предвид съществената необходимост ССРС да използват техники за събиране и автоматизирана обработка на масиви от данни с цел защита на националната сигурност, както и степента, в която тези иначе съответстващи на ЕКПЧ възможности могат да бъдат сериозно възпрепятствани от налагането на такива изисквания?

      (1)  Служби за сигурност и разузнавателните служби.

      (2)  Масив от данни за съобщения.

      (3)  Европейска конвенция за защита на права на човека и основните свободи.