title: Дело T-268/13: Жалба, подадена на 21 май 2013 г. — Италия/Комисия

text:
               20.7.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 207/44

         Жалба, подадена на 21 май 2013 г. — Италия/Комисия
   (Дело T-268/13)
   2013/C 207/75
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Италианска република (представители: S. Fiorentino, avvocato dello Stato, G. Palmieri)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение C(2013) 1264 на Комисията окончателен от 7 март 2013 г., съобщено на 11 март с.г., по изложените в трите основания за обжалване съображения,

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   С настоящата жалба италианското правителство обжалва решението на Европейската комисия № C(2013) 1264 окончателен от 7 март 2013 г., съобщено на 11 март с.г., с което в изпълнение на Решение на Съда от 17 ноември 2011 г., постановено по дело C-496/09, Комисията налага на Италианската република плащане на имуществена санкция в размер на 16 533 000 EUR.
   С посоченото решение Съдът по-специално осъжда Италианската република да заплати на Европейската комисия по сметка „Собствени ресурси на Европейския съюз“ имуществена санкция в размер, получен от умножаването на основната сума от 30 милиона евро по процента на несъвместимите незаконосъобразни помощи, изчислена спрямо общия размер на невъзстановените суми към момента на постановяване на съдебното решение за всяко шестмесечие на забава при изпълнението на мерките, необходими за изпълнение на Решението от 1 април 2004 г., постановено по дело Комисия/Италия (C-99/02).
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от нарушение на член 260, параграф 1 и параграф 3, втора алинея ДФЕС: неизпълнение на подлежащо на изпълнение съдебно решение (Решение на Съда от 17 ноември 2011 г. по дело Комисия/Италия, C-496/09) поради неправилно тълкуване на точка от посоченото решение, в която с оглед изчисляване на имуществената санкция като референтен критерий е възприет „общият размер на все още невъзстановените помощи към датата на обявяване на настоящото решение“.

                           —

                           Според италианското правителство тази точка от приведеното в изпълнение решение следва да се тълкува в смисъл, че трябва да се вземе предвид не датата на постановяване на решението, а датата на приключване на фазата по събиране на доказателствата в съдебното производство, а именно моментът, в който е била изяснена фактическата обстановка по делото, въз основа на която Съдът е определил предмета на спора. Всъщност италианското правителство счита, че проведените дейности по възстановяване в хода на съдебното производство, но след приключване на досъдебното производство, трябва да бъдат взети предвид с оглед намаляване на шестмесечната имуществена санкция.

               2.

               Второто правно основание е изведено от нарушение на член 260, параграф 1 и параграф 3, алинея 2 ДФЕС: неизпълнение на подлежащо на изпълнение съдебно решение поради неправилно тълкуване на точка от посоченото решение, в която е предвидено, че за изчисляване на дължимата за всяко шестмесечие имуществена санкция не следва да се отчитат сумите на помощите, „чието възстановяване все още не е осъществено или не е доказано при изтичане на съответния период“.

                           —

                           Според италианското правителство тази точка от приведеното в изпълнение решение следва да се тълкува в смисъл, че с оглед на преценката на горното от значение е представянето на писменото доказателство в референтното шестмесечие, а не и обстоятелството дали този документ е бил доведен до знанието на Комисията в рамките на същото шестмесечие. Всъщност италианското правителство счита, че тълкуването на Европейската комисия в обратен смисъл, а именно че Италианската република носи тежестта да представи доказателства за изчисляването на шестмесечната имуществена санкция в срок до последния ден на съответния семестър, като по този начин не отчита сумите, чието възстановяване, макар и осъществено в рамките на посочения период, е било съобщено едва впоследствие на Комисията, противоречи на принципа на лоялно сътрудничество и не е обосновано от целта на установеното от Съда изискване, като в крайна сметка фактически съкращава недопустимо времето, с което разполагат италианските органи, за да спазят посоченото изискване и така да намалят размера на шестмесечната имуществена санкция.

               3.

               Третото правно основание е изведено от нарушение на член 260, параграф 1 и параграф 3, алинея 2 ДФЕС: неизпълнение на подлежащо на изпълнение съдебно решение във връзка с вземанията от предприятия, намиращи се в положение на „предпазен конкордат“ или на „надзор върху управлението“.

                           —

                           В решението на Комисията всъщност от оставащата помощ не са приспаднати вземанията от тези предприятия, предявени в хода на съответните производства по несъстоятелност, макар по мнение на италианското правителство да става въпрос за вземания, за чието събиране държавата членка е положила цялата дължима грижа и поради това е трябвало да бъдат приспаднати от сумата на оставащите помощи по силата на приведеното в изпълнение съдебно решение.


title: Дело C-521/07: Иск, предявен на 23 ноември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Нидерландия

text:
               9.2.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 37/10

         Иск, предявен на 23 ноември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Нидерландия
   (Дело C-521/07)
   (2008/C 37/12)
   Език на производството: нидерландски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: P. van Nuffel и R. Lyal)

      Ответник: Кралство Нидерландия
   Искания на ищеца

               —

               да се установи, че Кралство Нидерландия е нарушило задълженията си по член 40 от Споразумението за ЕИП, като не е освободило изплатените на установени в Норвегия или Исландия дружества дивиденти от удържане на данък върху дивидентите при същите условия като дивидентите, изплатени на нидерландски дружества,

               —

               да се осъди Кралство Нидерландия да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Съгласно нидерландското данъчно законодателство не се удържа данък върху дивидентите, когато нидерландско дружество изплаща дивидент на друго установено в Нидерландия дружество, притежаващо най-малко 5 % от дяловете на дружеството, което изплаща дивидентите; в замяна на това данъкът, върху дивидентите се удържа, когато дружеството, което получава дивидента, е установено в Норвегия или в Исландия, освен ако то не притежава най-малко 25 % (Норвегия) или 10 % (Нидерландия) от дяловете в нидерландското дружество, което изплаща дивидентите.
   Комисията е на мнение, че по този начин нидерландското данъчно законодателство води до дискриминация на дружествата, които са установени в Норвегия или Исландия, в сравнение с установените в Нидерландия дружества. Това представлява пречка за свободното движение на капитали между Нидерландия и Норвегия и Исландия, която е в нарушение на член 40 от Споразумението за създаване на Европейското икономическо пространство (1) (Споразумение за ЕИП) относно свободното движение на капитали, разпоредба, която по същество съвпада с член 46 ЕО. Положението на норвежките и исландските дружества, които притежават дял от капитала на нидерландско дружество, е обективно сравнимо с положението на нидерландско дружество със същото участие. Нидерландската разпоредба не може да бъде обоснована. Държавите-членки наистина могат да приемат мерки, за да предотвратяват злоупотреби, но те трябва да са пропорционални по отношение на преследваната цел, което в конкретния случай не е налице.

      (1)  ОВ L 1, 3.1.1994 г.


title: Дело T-488/13: Жалба, подадена на 2 септември 2013 г. — GEA Group/СХВП (engineering for a better world)

text:
               30.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 352/16

         Жалба, подадена на 2 септември 2013 г. — GEA Group/СХВП (engineering for a better world)
   (Дело T-488/13)
   2013/C 352/30
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: GEA Group AG (Дюселдорф, Германия) (представител: адв. J. Schneiders)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на апелативния състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 21 март 2013 г. по преписка R 935/2012-4,

               —

               да осъди Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: Словна марка „engineering for a better world“ за стоки и услуги от класове 6, 7, 9, 11, 35, 37, 39, 41 и 42 — заявка за марка на Общността № 10 244 416

      Решение на проверителя: отхвърля заявката за регистрация.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009.


title: Дело C-272/16: Жалба, подадена на 12 май 2016 г. от Tayto Group Ltd срещу решението, постановено от Общия съд (девети състав) на 24 февруари 2016 г. по дело T-816/14, Tayto Group/EUIPO — MIP Metro (REAL HAND COOKED)

text:
               13.3.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 78/6

         Жалба, подадена на 12 май 2016 г. от Tayto Group Ltd срещу решението, постановено от Общия съд (девети състав) на 24 февруари 2016 г. по дело T-816/14, Tayto Group/EUIPO — MIP Metro (REAL HAND COOKED)
   (Дело C-272/16)
   (2017/C 078/07)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Tayto Group Ltd (представители: R. Kunze, Solicitor, G. Würtenberger, Rechtsanwalt)

      Други страни в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO), MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG
   С определение от 27 октомври 2016 г. Съдът (девети състав) обяви жалбата за недопустима.


title: Дело C-432/08 P: Определение на Съда от 9 декември 2009 г. — Luigi Marcuccio/Европейска комисия (Обжалване — Длъжностни лица — Социално осигуряване — Поемане на медицинските разходи — Мълчалив отказ на искането за пълното възстановяване на направените от жалбоподателя медицински разходи — Жалба, отчасти явно недопустима и отчасти явно неоснователна)

text:
               22.5.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 134/9

         Определение на Съда от 9 декември 2009 г. — Luigi Marcuccio/Европейска комисия
   (Дело C-432/08 P) (1)

   (Обжалване - Длъжностни лица - Социално осигуряване - Поемане на медицинските разходи - Мълчалив отказ на искането за пълното възстановяване на направените от жалбоподателя медицински разходи - Жалба, отчасти явно недопустима и отчасти явно неоснователна)
   2010/C 134/15
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Luigi Marcuccio (представител: G. Cipressa, avvocato)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: J. Currall и C. Berardis-Kayser, A. dal Ferro, avvocato)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Първоинстанционния съд (първи състав) от 9 юли 2008 година по дело Marcuccio/Комисия (съединени дела T-296/05 и T-408/05), с което Първоинстанционният съд отхвърля като недопустимо искането за отмяна на две решения на Бюрото за разплащания по общата здравноосигурителна схема на Европейските общности за мълчалив отказ да се поемат на 100 % някои направени от жалбоподателя медицински разходи, както и искане да се осъди Комисията да изплати в полза на жалбоподателя стойността на някои медицински разходи

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда г-н Marcuccio да заплати съдебните разноски по обжалването.

      (1)  ОВ C 313, 06.12.2008г.


title: Дело C-628/11: Решение на Съда (голям състав) от 18 март 2014 г. (преюдициално запитване от Oberlandesgericht Braunschweig — Германия) — Наказателно производство срещу International Jet Management GmbH (Преюдициално запитване  — Член 18 ДФЕС  — Забрана на всяка форма на дискриминация, основана на гражданството  — Търговски полети от трета страна до държава членка  — Правна уредба на държава членка, предвиждаща, че въздушните превозвачи от Съюза, които нямат издаден от тази държава оперативен лиценз, трябва да получават разрешение за всеки полет от трета страна)

text:
               12.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 142/2

         Решение на Съда (голям състав) от 18 март 2014 г. (преюдициално запитване от Oberlandesgericht Braunschweig — Германия) — Наказателно производство срещу International Jet Management GmbH
   (Дело C-628/11) (1)

   ((Преюдициално запитване - Член 18 ДФЕС - Забрана на всяка форма на дискриминация, основана на гражданството - Търговски полети от трета страна до държава членка - Правна уредба на държава членка, предвиждаща, че въздушните превозвачи от Съюза, които нямат издаден от тази държава оперативен лиценз, трябва да получават разрешение за всеки полет от трета страна))
   2014/C 142/02
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberlandesgericht Braunschweig

      Страна в главното производство

   International Jet Management GmbH

      Предмет

   Преюдициално запитване — Oberlandesgericht Braunschweig — Тълкуване на член 18 ДФЕС — Търговски полети от трета страна до държава членка — Правна уредба на държава членка, предвиждаща, че въздушните превозвачи, които нямат издаден от тази държава оперативен лиценз, трябва да получават разрешение за всеки полет от трета страна — Глоба, наложена на общностен въздушен превозвач, който е нарушил тази правна уредба

      Диспозитив

               1)

               Член 18 ДФЕС, който прогласява общия принцип на недопускане на дискриминация, основана на гражданството, е приложим към положение като разглежданото в главното производство, при което държава членка изисква от въздушен превозвач, който притежава оперативен лиценз, издаден от друга държава членка, да получи разрешение за навлизане във въздушното пространство на първата държава членка, за да извърши нередовни частни полети от трета страна до територията на първата държава членка, докато такова разрешение не се изисква за въздушните превозвачи, които притежават оперативен лиценз, издаден от първата държава членка.

               2)

               Член 18 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска правна уредба на държава членка, която изисква, под страх от налагане на глоба за неспазването ѝ, от въздушен превозвач, който притежава оперативен лиценз, издаден от друга държава членка, да получи разрешение за навлизане във въздушното пространство на първата държава членка, за да извърши нередовни частни полети от трета страна до първата държава членка, докато такова разрешение не се изисква за въздушните превозвачи, които притежават оперативен лиценз, издаден от първата държава членка, и която правна уредба обуславя предоставянето на посоченото разрешение от представянето на декларация, удостоверяваща, че въздушните превозвачи, които притежават оперативен лиценз, издаден от първата държава членка, не възнамеряват или не са в състояние да извършат тези полети.

      (1)  ОВ C 80, 17.3.2012 г.


title: Дело T-636/11: Жалба, подадена на 5 декември 2011 г. — Hostel drap/СХВП — Aznar textil (MY drap)

text:
               3.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 65/13

         Жалба, подадена на 5 декември 2011 г. — Hostel drap/СХВП — Aznar textil (MY drap)
   (Дело T-636/11)
   2012/C 65/26
   Език на жалбата: испански

      Страни

      Жалбоподател: Hostel drap, SL (Monistrol de Montserrat, Испания) (представител: C. Prat, abogado)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Aznar textil, SL (Paterna, Испания)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението от 26 септември 2011 г. на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (СХВП) по преписка R 2127/2010-2;

               —

               да отхвърли възражението;

               —

               да върне преписката на СХВП, която да регистрира заявената марка за всички поискани класове;

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративната марка „MY drap“ за стоки от класове 16, 21 и 24

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Aznar textil, SL

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: общоизвестната фигуративна марка на Общността „BON DRAP“ за стоки от класове 23, 24 и 26

      Решение на отдела по споровете: уважава възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009, доколкото конфликтните марки не били сходни и между тях не съществувала вероятност от объркване.


title: Дело C-101/07 P и С-110/07 P: Решение на Съда (трети състав) от 18 декември 2008 г. — Coop de France Bétail et Viande, с предишно наименование Fédération nationale de la coopération bétail et viande (FNCBV)/Fédération nationale des syndicats d'exploitants agricoles (FNSEA), Fédération nationale bovine (FNB), Fédération nationale des producteurs de lait (FNPL), Jeunes agriculteurs (JA), Комисия на Европейските орщности, Френска република (Обжалване — Конкуренция — Пазар на говеждо и телешко месо — Споразумение, сключено между национални федерации на животновъди и на оператори на кланици, с предмет спиране на вноса на говеждо и телешко месо и определяне на минимална изкупна цена — Глоби — Регламент № 17 — Член 15, параграф 2 — Вземане предвид на оборота на предприятията, които са членове на федерации)

text:
               21.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/7

         Решение на Съда (трети състав) от 18 декември 2008 г. — Coop de France Bétail et Viande, с предишно наименование Fédération nationale de la coopération bétail et viande (FNCBV)/Fédération nationale des syndicats d'exploitants agricoles (FNSEA), Fédération nationale bovine (FNB), Fédération nationale des producteurs de lait (FNPL), Jeunes agriculteurs (JA), Комисия на Европейските орщности, Френска република
   (Дело C-101/07 P и С-110/07 P) (1)

   (Обжалване - Конкуренция - Пазар на говеждо и телешко месо - Споразумение, сключено между национални федерации на животновъди и на оператори на кланици, с предмет спиране на вноса на говеждо и телешко месо и определяне на минимална изкупна цена - Глоби - Регламент № 17 - Член 15, параграф 2 - Вземане предвид на оборота на предприятията, които са членове на федерации)
   (2009/C 44/11)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподатели: Coop de France Bétail et Viande, с предишно наименование Fédération nationale de la coopération bétail et viande (FNCBV) (представител: адв. M. Ponsard, avocat) (C-101/07 P), Fédération nationale des syndicats d'exploitants agricoles (FNSEA), Fédération nationale bovine (FNB), Fédération nationale des producteurs de lait (FNPL), Jeunes agriculteurs (JA) (представители: адв. V. Ledoux и адв. B. Neouze, avocats), (C-110/07 P)

      Други страни в производството: Френска република (представители: G. de Bergues и S. Ramet), Комисия на Европейските общности (представители: A. Bouquet и X. Lewis)
   Предмет
   Жалба, подадена срещу Решението на Първоинстанционния съд (първи състав) от 13 декември 2006 г. по дело FNCBV и др./Комисия (T-217/03 и T-245/03), с което Първоинстанционният съд отхвърля жалбата на жалбоподателя, с която се цели основно отмяната на Решение 2003/600/ЕО на Комисията от 2 април 2003 година относно процедура за прилагане на член 81 от Договора за ЕО (ОВ L 209, стp. 12) и при условията на евентуалност, отмяната или намаляването на наложената с посоченото решение глоба — Съставни елементи на картел — Необходимост от съгласие на страните — Метод на изчисляване на размера на глобите — Възможност за вземане предвид на оборота на членовете на сдружение, когато то официално не разполага с право да обвързва своите членове — Задължение за мотивиране и нарушаване на правото на защита.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбите.

               2)

               Осъжда Coop de France bétail et viande, с предишно наименование Fédération nationale de la coopération bétail et viande (FNCBV), Fédération nationale des syndicats d'exploitants agricoles (FNSEA), Fédération nationale bovine (FNB), Fédération nationale des producteurs de lait (FNPL) и Jeunes agriculteurs (JA) да заплатят съдебните разноски.

               3)

               Френската република понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 95, 28.4.2007 г.


title: Дело C-545/15: Иск, предявен на 16 октомври 2015 г. — Европейска комисия/Република Полша

text:
               18.1.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 16/19

         Иск, предявен на 16 октомври 2015 г. — Европейска комисия/Република Полша
   (Дело C-545/15)
   (2016/C 016/24)
   Език на производството: полски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: M. Heller, K. Herrmann и E. Sanfrutos Cano)

      Ответник: Република Полша

      Искания на ищеца

   Ищецът иска,

               —

               да се установи, че Република Полша не е изпълнила задълженията си по член 24, параграф 1 от Директива 2012/19/ЕC на Европейския парламент и на Съвета от 4 юли 2012 година относно отпадъци от електрическо и електронно оборудване (1), като не е приела и не е привела в действие необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да транспонира посочената директива и при всички случаи не е уведомила Комисията за това,

               —

               на основание член 260, параграф 3 ДФЕС, поради неизпълнение на задължението да съобщи за мерките за транспониране на Директива 2012/19/ЕС, да се осъди Република Полша да заплати периодична имуществена санкция в размер на 71 610 EUR дневно, считано от датата на обявяване на решението по настоящото дело,

               —

               да се осъди Република Полша да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Срокът за транспониране на Директива 2012/19/ЕС е изтекъл на 14 февруари 2014 г.

      (1)  ОВ L 197, стр. 38.


title: Дело C-276/08: Определение на председателя на Съда от 13 октомври 2008 г. (преюдициално запитване от Tribunal administratif — Luxembourg) — Miloud Rimoumi, Gabrielle Suzanne Marie Prick/Ministre des Affaires étrangères et de l'Immigration

text:
               20.12.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 327/21

         Определение на председателя на Съда от 13 октомври 2008 г. (преюдициално запитване от Tribunal administratif — Luxembourg) — Miloud Rimoumi, Gabrielle Suzanne Marie Prick/Ministre des Affaires étrangères et de l'Immigration
   (Дело C-276/08) (1)

   (2008/C 327/38)

      Език на производството: френски

   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 236, 13.9.2008 г.


title: Дело C-122/14: Определение на Съда (десети състав) от 21 юни 2016 г. (преюдициално запитване от Juzgado de Primera Instancia n° 5 de Cartagena — Испания) — Aktiv Kapital Portfolio AS, Oslo, клон в Zurich, по-рано Aktiv Kapital Portfolio Investment AG/Angel Luis Egea Torregrosa (Преюдициално запитване — Директива 93/13/ЕИО — Неравноправни клаузи в потребителските договори — Заповедно производство — Изпълнително производство — Компетентност на националния съд в изпълнителното производство да разгледа служебно нищожността на неравноправна клауза — Принцип на ефективност — Принцип на силата на пресъдено нещо)

text:
               5.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 326/2

         Определение на Съда (десети състав) от 21 юни 2016 г. (преюдициално запитване от Juzgado de Primera Instancia no 5 de Cartagena — Испания) — Aktiv Kapital Portfolio AS, Oslo, клон в Zurich, по-рано Aktiv Kapital Portfolio Investment AG/Angel Luis Egea Torregrosa
   (Дело C-122/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Директива 93/13/ЕИО - Неравноправни клаузи в потребителските договори - Заповедно производство - Изпълнително производство - Компетентност на националния съд в изпълнителното производство да разгледа служебно нищожността на неравноправна клауза - Принцип на ефективност - Принцип на силата на пресъдено нещо))
   (2016/C 326/02)
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Juzgado de Primera Instancia no 5 de Cartagena

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Aktiv Kapital Portfolio AS, Oslo, клон в Zurich, по-рано Aktiv Kapital Portfolio Investment AG

      Ответник: Angel Luis Egea Torregrosa

      Диспозитив

   Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори трябва да се тълкува в смисъл, че тя не допуска национална правна уредба като разглежданата в главното производство, която не дава възможност на сезирания с изпълнение на определение относно заповед за плащане съд да извърши служебна проверка, макар и да разполага за тази цел с всички необходими правни и фактически елементи, на неравноправния характер на клауза, съдържаща се в договор, сключен между търговец и потребител, която е предмет на това определение, в случаите, в които при липса на възражение на потребителя срещу заповедта за плащане, съдът, постановил посоченото определение, не е имал правомощието да извърши такава преценка.

      (1)  ОВ C 159, 26.5.2014 г.


title: Дело C-477/07: Определение на Съда (шести състав) от 9 юли 2008 г. (преюдициално запитване от Hof van beroep te Antwerpen — Белгия) — Gerlach & Co. NV/Belgische Staat (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилни — Митнически кодекс на Общността — Понятие за вземане под отчет и за уведомяване на длъжника за размера на сборовете — Предварително вземане под отчет на митническото задължение — Събиране на митническото задължение)

text:
               6.12.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/11

         Определение на Съда (шести състав) от 9 юли 2008 г. (преюдициално запитване от Hof van beroep te Antwerpen — Белгия) — Gerlach & Co. NV/Belgische Staat
   (Дело C-477/07) (1)

   (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилни - Митнически кодекс на Общността - Понятие за „вземане под отчет“ и за „уведомяване“ на длъжника за размера на сборовете - Предварително вземане под отчет на митническото задължение - Събиране на митническото задължение)
   (2008/C 313/16)
   Език на производството: нидерландски
   Препращаща юрисдикция
   Hof van beroep te Antwerpen
   Страни в главното производство

      Ищец: Gerlach & Co. NV

      Ответник: Belgische Staat
   Предмет
   Преюдициално запитване — Hof van beroep te Antwerpen — Тълкуване на член 217 и член 221, параграф 1 от Регламент (EИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 302, стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 5, стр. 58) и на член 6 от Регламент (EИО, EВРАТОМ) № 1552/89 на Съвета от 29 май 1989 година за прилагане на Решение 88/376/EИО, Eвратом относно системата за собствени ресурси на Общностите (ОВ L 155, стp. 1) (понастоящем Регламент (EО, EВРАТОМ) № 1150/2000 на Съвета от 22 май 2000 година за прилагане на Решение 2000/597/EО, Eвратом) (ОВ L 130, стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 2, стр. 184) — Понятие за „вземане под отчет“ и за „уведомяване“ на длъжника за размера на сборовете — Предварително вземане под отчет на размера на митническото задължение — Събиране на задължението
   Диспозитив

               1)

               Член 221, параграф 1 от Регламент (EИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността трябва да се тълкува в смисъл, че визираното в него „вземане под отчет“ на размера на сборовете, които трябва да бъдат събрани, представлява вземането под отчет на посочения размер, така както е определен в член 217, параграф 1 от посочения регламент и че споменатото вземане под отчет трябва да се разграничава от вписването на посочените сборове при осчетоводяване на собствените ресурси, посочено в член 6 от Регламент (ЕИО, Евратом) № 1552/89 на Съвета от 29 май 1989 година за прилагане на Решение 88/376/ ЕИО, Евратом относно системата за собствени ресурси на Общностите.

               2)

               Член 221, параграф 1 от Регламент № 2913/92 трябва да се тълкува в смисъл, че уведомяването за размера на сборовете, които трябва да бъдат събрани трябва да бъде предхождано от вземане под отчет на споменатия размер от митническите органи на държавата-членка и че при липса на редовно уведомяване, в съответствие с посочената разпоредба, този размер не може да бъде събран от споменатите органи. Същевременно, тези органи запазват възможността да извършат ново уведомяване за този размер, при спазване на предвидените в споменатата разпоредба условия и на правилата относно давността, действащи към момента на пораждане на митническото задължение.

      (1)  ОВ C 8, 12.1.2007 г.


title: Дело C-536/10 P: Жалба, подадена на 21 януари 2014 г. от Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) срещу решението, постановено от Общия съд (първи състав) на 8 ноември 2013 г. по дело T-536/10, Kessel Marketing & Vertriebs GmbH/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

text:
               7.4.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 102/15

         Жалба, подадена на 21 януари 2014 г. от Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) срещу решението, постановено от Общия съд (първи състав) на 8 ноември 2013 г. по дело T-536/10, Kessel Marketing & Vertriebs GmbH/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
   (Дело C-536/10 P)
   2014/C 102/21
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: D. Walicka)

      Други страни в производството: Kessel Marketing & Vertriebs GmbH, Janssen-Cilag GmbH

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска:

               —

               да се отмени обжалваното съдебно решение,

               —

               жалбата срещу решението на четвърти апелативен състав на Службата от 21 септември 2010 г. по преписка R 708/2010-4 да бъде отхвърлена или евентуално делото да бъде върнато на Общия съд за ново разглеждане,

               —

               жалбоподателят да бъде осъден да заплати съдебните разноски в първоинстанционното производство и в производството по обжалване.

      Основания и доводи

   Общият съд потвърждава извода на апелативния състав, че поисканото от жалбоподателя ограничаване на списъка на стоките и услугите е неопределено, когато почива на критерия за липсата на изискване за лекарско предписание. Въпреки това Общият съд приема, че тази неопределеност не е основание искането за ограничаване да се разглежда като изцяло недопустимо. Службата обаче смята, че при подобна неопределеност ограничението на списъка на стоките и услугите нито може да бъде регистрирано, нито може да бъде взето предвид при сравняването на стоките и услугите. Тъй като в случая е констатирана такава неопределеност, апелативният състав не е можел да вземе предвид съответното искане.
   По-нататък Общият съд постановява, че поисканото от жалбоподателя ограничаване е недопустимо, доколкото се основава на липсата на изискване за лекарско предписание при въпросните стоки. Липсата на изискване за лекарско предписание не е годен критерий за обособяването на подгрупа от заявените стоки. Тя не е годен критерий за обособяването на подгрупа от фармацевтичните продукти, заявени с определена марка. Поради липсата на хармонизация на европейско равнище въпросът дали продуктът задължително се отпуска по лекарско предписание зависи от действащите в националните правни системи разпоредби за фармацевтичните продукти, които националният законодател може по всяко време да измени. Правото на осигуряваната от марката на Общността защита обаче не бива да зависи нито от критерий, който се основава на националното право, нито от критерий, който може да се променя с времето. Службата не оспорва това. Общият съд обаче също така постановява, че апелативният състав неправилно е решил изобщо да не взема предвид ограничението. Според него апелативният състав не бива да разглежда ограничението като изцяло недопустимо, а трябва да сравни съответно ограничените от жалбоподателя стоки, за които е заявена марката, със стоките, обозначавани с по-ранните марки, без да взема предвид за целта критерия за изискването за лекарско предписание.
   Според Службата съдебното решение в тази му част е издадено в нарушение на член 43, параграф 1 от регламента за марката на Общността (1) във връзка с член 2, параграф 2 от регламента за прилагането му (2), тъй като неопределеността всъщност води до недопустимост на целия списък на стоките и услугите. Недопустимото ограничение не може нито да бъде регистрирано, нито да бъде взето предвид при сравняването на стоките. Според Службата съдебното решение е издадено и в нарушение на принципа, че Службата е обвързана от посоченото в заявката, принцип, който стои в основата на режима на марката на Общността. Списъкът на стоките и услугите като такъв трябва да се преценява във вида, в който е представен от заявителя. Службата няма правомощия да преформулира списъка.

      (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1).

      (2)  Регламент (ЕО) № 2868/95 на Комисията от 13 декември 1995 година за прилагане на Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета относно марката на Общността (ОВ L 303, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 189).


title: Дело C-200/09 P: Жалба, подадена на 27 май 2009 г. от Комисията на Европейските общности срещу решението, постановено от Първоинстанционния съд (втори състав) на 10 март 2009 г. по дело T-249/06, Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT), по-рано Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT, Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT), по-рано Nizhnedneprovsky Tube-Rolling Plant VAT/Съвет на Европейския съюз

text:
               15.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 193/10

         Жалба, подадена на 27 май 2009 г. от Комисията на Европейските общности срещу решението, постановено от Първоинстанционния съд (втори състав) на 10 март 2009 г. по дело T-249/06, Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT), по-рано Nikopolsky Seamless Tubes Plant „Niko Tube“ ZAT, Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT), по-рано Nizhnedneprovsky Tube-Rolling Plant VAT/Съвет на Европейския съюз
   (Дело C-200/09 P)
   2009/C 193/13
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Комисия на Европейските общности (представители: H. van Vliet, C. Clyne)

      Друга страна в производството: Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT), по-рано Nikopolsky Seamless Tubes Plant „Niko Tube“ ZAT, Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT), по-рано Nizhnedneprovsky Tube-Rolling Plant VAT, Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Съда:

               —

               да отмени точка 1 от диспозитива на решението,

               —

               да отхвърли първоначалната жалба в нейната цялост,

               —

               да осъди жалбоподателите в първоинстанционното производство да понесат съдебните разноски на Комисията, направени във връзка с подаването на настоящата жалба.

      Правни основания и основни доводи

   ПЪРВО ПРАВНО ОСНОВАНИЕ НА ЖАЛБАТА — прилагане на понятието за единен стопански субект при определянето на експортната цена
   Комисията счита, че Първоинстанционният съд е допуснал две грешки при прилагане на правото, когато е посочил, че: „Според постоянната съдебна практика относно изчисляването на нормалната стойност, приложима по аналогия спрямо изчисляването на експортната цена, разпределянето на дейностите по производство и продажби вътре в рамките на една група, образувана от юридически обособени дружества, не променя факта, че става дума за единен стопански субект, който по този начин организира съвкупност от дейности, упражнявани в други случаи от единен от правна гледна точка субект“.
   Първо, Първоинстанционният съд е допуснал грешка, като не е изложил каквито и да е мотиви относно причината за прилагане на така нареченото понятие за единен стопански субект по аналогия и спрямо определянето на експортната цена при изчисляването на дъмпинга.
   Второ, Първоинстанционният съд е допуснал грешка, като не е следвал последователната по-ранна практика на Съда по отношение на понятието за единен стопански субект, включително Решение по дело Sharp Corporation, Решение по дело Minolta Camera, Решение по дело Ricoh и Решение по дело Canon-II, която е в обратен смисъл.
   ВТОРО ПРАВНО ОСНОВАНИЕ НА ЖАЛБАТА — Тежест на доказване и обхват на контрол
   Това правно основание за обжалване се отнася до тежестта на доказване и обхвата на съдебен контрол. В това отношение Комисията счита, че в точки 180—190 Първоинстанционният съд е допуснал различни грешки при прилагане на правото, като е излязъл извън установения обхват на контрол. Като е цитирал Решение по дело Kundan и Tata Първоинстанционният съд не е взел предвид факта, че след това решение текстът на член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент е изменен, именно за да обхване положения като разглежданото. Това очевидно оставя определена свобода на преценка на институциите. Първоинстанционният съд е приложил неправилен правен критерий, вследствие на което на институциите е наложена особено голяма тежест на доказване в област, в която те обичайно се ползват с широко право на преценка. Следователно Първоинстанционният съд не е показал, както е трябвало да стори, че е имало явна грешка в преценката на фактите от страна на институциите.
   ТРЕТО ПРАВНО ОСНОВАНИЕ НА ЖАЛБАТА — член 2, параграф 10, първа алинея от основния регламент.
   С това трето правно основание се оспорват точки 193—197 от обжалваното съдебно решение. Ето защо ако първото и/или второто правно основание за обжалване са основателни, от самите мотиви на Първоинстанционния съд ще следва, че неговото заключение, че институциите са нарушили член 2, параграф 10, първа алинея, е неправилно от правна гледна точка.
   ЧЕТВЪРТО ПРАВНО ОСНОВАНИЕ НА ЖАЛБАТА — ПРАВОТО НА ЗАЩИТА
   Това правно основание е насочено към точки 200—211 от обжалваното съдебно решение. Комисията счита, че в тези точки Първоинстанционният съд е приложил изключително строг и следователно необоснован критерий относно правото на защита на жалбоподателя. От известно време (след първия документ, съдържащ окончателна информация) жалбоподателите вече са знаели какъв е размерът на корекцията и кои са сделките, до които тя се отнася. Освен това с втория документ, съдържащ окончателна информация, се разяснява становището, дадено от жалбоподателите след получаването на този документ; Комисията е изяснила, че по-ранното споменаване на член 2, параграф 9 като правно основание за корекцията, е било погрешно. Следователно жалбоподателите били напълно уведомени за точните причини, поради които Комисията е възнамерявала да направи корекция, а именно тъй като е приела, че Sepco действа като търговец, който извършва за жалбоподателите функции, подобни на тези на агент, работещ на базата на комисиона.
   Комисията счита, че като е предоставила тази информация, е снабдила жалбоподателите с достатъчно данни, позволяващи им да упражнят правото си на защита. Следователно Първоинстанционният съд е допуснал грешка при прилагане на правото, когато в точка 201 имплицитно е посочил, че в това отношение точката в окончателното съобщение трябвало да се допълни. Обратно на приетото от Първоинстанционния съд, жалбоподателите са били наясно с причината, поради която Комисията е възнамерявала да включи тази корекция в своето предложение до Съвета, а именно че връзката на Sepco с жалбоподателите попадала в обхвата на член 2, параграф 10, буква и), второ изречение. Освен това Комисията счита, че нейната позиция се подкрепя от по-ранни решения на Съда (напр. Решение по дело EFMA).
   Накрая, Комисията счита, че в точка 209 Първоинстанционният съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като „е смесил“ въпроса по същество дали е било законосъобразно да се приложи корекцията с въпроса дали е спазено правото на защита на жалбоподателите. Той посочва: „[…] по-горе обаче бе посочено, че [институциите действат незаконосъобразно, като прилагат корекцията]. При това положение трябва да се заключи, че“ като не са предоставили своите окончателни мотиви с втория документ, съдържащ окончателна информация, институциите са нарушили правото на защита на жалбоподателите. Обратно на приетото от Първоинстанционният съд обаче между тези два въпроса няма причинно-следствена връзка. Фактът, че Първоинстанционният съд е установил, че корекцията е била извършена, според него, незаконосъобразно, сам по себе си не означава, че е било нарушено правото на защита на жалбоподателя. Въпросът е дали в административното производство институциите са предоставили на жалбоподателите необходимата информация, която да им позволи да представят данни. Фактът, че Първоинстанционният съд е счел, че корекцията е незаконосъобразна, не означава, че „следователно“ в административното производство е било нарушено правото на защита на жалбоподателите.
   ПО ВЪПРОСА ДАЛИ СЪДЪТ МОЖЕ САМ ДА СЕ ПРОИЗНЕСЕ ПО РАЗГЛЕЖДАНИТЕ ПРАВНИ ОСНОВАНИЯ (или трябва да върне делото за ново разглеждане на Първоинстанционния съд)
   Според Комисията, ако Съдът постанови, че изложените по-горе правни основания са основателни и отмени точка 1 от диспозитива на обжалваното съдебно решение, той би разполагал с достатъчно материали по делото, за да се произнесе сам относно релевантните правни основания (и да ги отхвърли). Това обаче е въпрос, който Съдът трябва да реши и Комисията няма да го разглежда по-задълбочено.


title: Дело T-252/10: Определение на Общия съд от 30 юни 2011 г. — Cross Czech/Комисия (Жалба за отмяна — Шеста рамкова програма за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности — Писмо, с което се потвърждават изводите от доклад за финансов одит и се предоставя информация за хода на производството — Договорен характер на това писмо, в което не се съдържа решение — Недопустимост)

text:
               24.9.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/19

         Определение на Общия съд от 30 юни 2011 г. — Cross Czech/Комисия
   (Дело T-252/10) (1)

   (Жалба за отмяна - Шеста рамкова програма за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности - Писмо, с което се потвърждават изводите от доклад за финансов одит и се предоставя информация за хода на производството - Договорен характер на това писмо, в което не се съдържа решение - Недопустимост)
   2011/C 282/38
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Cross Czech a.s. (Прага, Чешка република) (представител: T. Schollaert, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: R. Lyal и W. Roels)

      Предмет

   Искане за отмяна на писмото на Комисията от 12 март 2010 г. с референтен № INFSO-02/FD/GVC/Isc D(2010) 208676, с което се потвърждават изводите от доклада за финансов одит 09-BA74-006 на извлеченията за разходи, представени от жалбоподателя за периода от 1 февруари 2005 г. до 30 април 2008 г. относно три договора, сключени между жалбоподателя и Комисията в рамките на Шестата рамкова програма на Европейската общност за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности, допринасящи за създаването на европейско пространство за научни изследвания и иновации (2002—2006 г.) и на жалбоподателя се предоставя информация за хода на производството.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2.

               Осъжда Cross Czech a.s. да понесе направените от него съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия, включително разноските по обезпечителното производство.

      (1)  ОВ C 209, 31.7.2010 г.


title: Дело T-25/09: Жалба, подадена на 19 януари 2009 г.  — Johnson & Johnson/СХВП — Simca (YourCare)

text:
               21.3.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 69/49

         Жалба, подадена на 19 януари 2009 г. — Johnson & Johnson/СХВП — Simca (YourCare)
   (Дело T-25/09)
   (2009/C 69/108)
   Език на жалбата: английски
   Страни

      Жалбоподател: Johnson & Johnson GmbH (Дюселдорф, Германия) (представител: A. Gérard, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Simca Srl (Cesano Boscone (MI), Италия)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 6 ноември 2008 г. — по преписка № R 175/2008-1,

               —

               да се уважи възражението и да се отхвърли заявката за регистрация на марка на Общността № 4 584 587 за фигуративна марка „YourCare“, и

               —

               да се осъди ответникът да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка „YourCare“ за стоки от класове 3, 8 и 21

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в процедурата по възражението: Жалбоподателят

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението регистрация в Германия № 2 913 574 на словната марка „Young Care“ за стоки от класове 3 и 5, регистрация в Германия № 30 416 018 на фигуративната марка „bebe young care“ за стоки и услуги от класове 3, 21 и 44; и регистрация в Германия № 30 414 452 на словната марка „Young Care“ за стоки от клас 21.

      Решение на отдела по споровете: Уважава изцяло възражението и отхвърля заявката за регистрация на марка на Общността

      Решение на апелативния състав: Отменя оспореното решение

      Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 40/94 на Съвета, тъй като апелативният състав неправилно е преценил, че не съществува вероятност от объркване между разглежданите марки; нарушение на член 74, параграф 1 от Регламент № 40/94 на Съвета, тъй като апелативният състав не е взел предвид представени от жалбоподателя фактически обстоятелства.


title: Дело C-501/16 P: Жалба, подадена на 22 септември 2016 г. от Monster Energy Company срещу решението, постановено от Общия съд (шести състав) на 14 юли 2016 г. по дело T-429/15, Monster Energy/EUIPO — MAD CATZ INTERACTIVE (MAD CATZ)

text:
               10.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 112/14

         Жалба, подадена на 22 септември 2016 г. от Monster Energy Company срещу решението, постановено от Общия съд (шести състав) на 14 юли 2016 г. по дело T-429/15, Monster Energy/EUIPO — MAD CATZ INTERACTIVE (MAD CATZ)
   (Дело C-501/16 P)
   (2017/C 112/20)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Monster Energy Company (представител: P. Brownlow, Solicitor)

      Друга страна в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
   С определение от 16 февруари 2017 г. Съдът (девети състав) обяви жалбата за недопустима.


title: Дело T-395/15 P: Жалба, подадена на 14 юли 2015 г. от Европейски център за профилактика и контрол върху заболяванията (ECDC) срещу решението, постановено на 29 април 2015 г. от Съда на публичната служба по съединени дела F-159/12 и F-161/12, CJ/ECDC

text:
               21.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 311/55

         Жалба, подадена на 14 юли 2015 г. от Европейски център за профилактика и контрол върху заболяванията (ECDC) срещу решението, постановено на 29 април 2015 г. от Съда на публичната служба по съединени дела F-159/12 и F-161/12, CJ/ECDC
   (Дело T-395/15 P)
   (2015/C 311/60)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Европейски център за профилактика и контрол върху заболяванията (ECDC) (представители: J. Mannheim и A. Daume; D. Waelbroeck и A. Duron, адвокати)

      Друга страна в производството: CJ (Agios Stefanos, Гърция)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на Съда на публичната служба от 29 април 2015 г. по съединени дела F-159/12 и F-161/12 на изтъкнатото в жалбата основание, и

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Жалбоподателят излага две основания в подкрепа на жалбата си.

               1.

               В рамките на първото основание се изтъква, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, що се отнася до обхвата на правото на лицата да бъдат изслушвани.

                           —

                           Без да се позовава на съдебна практика и без да изложи конкретни мотиви, Съдът на публичната служба тълкувал разширително обхвата на правото на лицата да бъдат изслушвани, при това не само по отношение на изложени за дадено лице твърдения, но и по отношение на произтичащите от деянията на това лице последици. Освен това самите констатации на Съда на публичната служба в обжалваното съдебно решение били в противоречие с подхода му относно обхвата на правото на лицата да бъдат изслушвани.

               2.

               В рамките на второто основание се твърди, че Съдът на публичната служба е допуснал грешка при прилагане на правото, що се отнася до извода, направен след проверката дали при липса на това твърдяно нарушение изходът от производството е могъл да бъде различен.

                           —

                           Тъй като Съдът на публичната служба признал, че доверието между ответника и жалбоподателя било безвъзвратно изгубено, липсата на твърдяното нарушение нямало да доведе до различен резултат.


title: Дело T-119/09: Жалба, подадена на 23 март 2009 г. — Protege International/Комисия

text:
               16.5.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/43

         Жалба, подадена на 23 март 2009 г. — Protege International/Комисия
   (Дело T-119/09)
   2009/C 113/86
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Protege International Ltd (Лондон, Обединенo кралство) (представители: D. Shefet, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на Комисията от 23 януари 2009 г. относно производство по член 82 от Договора за ЕО (преписка COMP/39414 — Protégé International/Pernod Ricard).

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят иска отмяна на решението на Комисията от 23 януари 2009 г., с което последната, като достига до извода, че не е налице достатъчен интерес за Общността от продължаване на разследването, отхвърля подадената от жалбоподателя жалба срещу Pernod Ricard, в която се твърди, че последното е допуснало злоупотреби с господстващо положение на пазара на ирландско уиски, изразяващи се от една страна в заведените от Pernod Ricard съдебни дела срещу жалбоподателя във връзка с подадените от последния заявки за марките „WILD GEESE“, „WILD GEESE RARE IRISH WHISKEY“ и „WILD GEESE IRISH SOLDIERS AND HEROES“ и, от друга страна, в отказ за снабдяване.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят твърди, че:

               —

               заведените от Pernod Ricard съдебни дела имали за цел не да защитят правата на интелектуална собственост на последното върху неговата марка „WILD TURKEY“, доколкото не съществувала вероятност от объркване между конфликтните марки, а да отстранят жалбоподателя като конкурент на Pernod Ricard на пазара на ирландско уиски,

               —

               ставало въпрос за злоупотреба с господстващо положение, тъй като Pernod Ricard отказало да достави ирландско уиски на жалбоподателя поради отказа на последния да приеме условията за ограничаване на продажбите на посочените от Pernod Ricard пазари,

               —

               налице бил интерес за Общността, доколкото твръдените злоупотреби засягали различни държави-членки и територията на Общността като цяло.


title: Дело C-410/16 P: Жалба, подадена на 22 юли 2016 г. от Syndial SpA — Attività Diversificate срещу определението, постановено от Общия съд (шести състав) на 25 май 2016 г. по дело T-581/15, Syndial/Комисия

text:
               27.3.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 95/3

         Жалба, подадена на 22 юли 2016 г. от Syndial SpA — Attività Diversificate срещу определението, постановено от Общия съд (шести състав) на 25 май 2016 г. по дело T-581/15, Syndial/Комисия
   (Дело C-410/16 P)
   (2017/C 095/06)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Syndial SpA (представители: L. Acquarone, S. Grassi, avvocati)

      Друга страна в производството: Европейска комисия
   С определение от 9 февруари 2017 г. Съдът (девети състав) отхвърли жалбата и осъди Syndial SpA — Attività Diversificate да понесе направените от него съдебни разноски.


title: Дело T-84/15: Определение на Общия съд от 31 март 2016 г. — Laboratorios Thea/EUIPO — Sebapharma (Sebacur)

text:
               25.7.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 270/67

         Определение на Общия съд от 31 март 2016 г. — Laboratorios Thea/EUIPO — Sebapharma (Sebacur)
   (Дело T-84/15) (1)

   (2016/C 270/74)
   Език на производството: английски
   Председателят на осми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 118, 13.4.2015 г.


title: Дело C-480/09 P: Решение на Съда (втори състав) от 16 декември 2010 г. — AceaElectrabel Produzione SpA/Европейска комисия, Electrabel SA (Обжалване — Държавни помощи — Помощ, обявена за съвместима с общия пазар — Условие получателят първо да възстанови предходна помощ, обявена за неправомерна — Понятие за стопанска единица — Съвместен контрол от две отделни дружества майки — Изопачаване на правните основания на жалбата — Грешки и непълноти в мотивите)

text:
               19.2.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 55/15

         Решение на Съда (втори състав) от 16 декември 2010 г. — AceaElectrabel Produzione SpA/Европейска комисия, Electrabel SA
   (Дело C-480/09 P) (1)

   (Обжалване - Държавни помощи - Помощ, обявена за съвместима с общия пазар - Условие получателят първо да възстанови предходна помощ, обявена за неправомерна - Понятие за стопанска единица - Съвместен контрол от две отделни дружества майки - Изопачаване на правните основания на жалбата - Грешки и непълноти в мотивите)
   2011/C 55/26
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: AceaElectrabel Produzione SpA (представители: L. Radicati di Brozolo и M. Merola, avvocati)

      Други страни в производството: Европейска комисия (представител: V. Di Bucci), Electrabel SA (представители: L. Radicati di Brozolo и M. Merola, avvocati)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Първоинстанционния съд (първи състав) от 8 септември 2009 г. по дело ACEAElectrabel Produzione SpA/Комисия (T-303/05), с което този съд отхвърля искането за отмяна на Решение 2006/598/ЕО на Комисията от 16 март 2005 година относно държавната помощ, която Италия — регион Лацио — възнамерява да отпусне за намаляването на емисиите на парникови газове (ОВ L 244, 2006 г., стр. 8)

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               AceaElectrabel Produzione SpA понася, наред с направените от него съдебни разноски, и тези на Европейската комисия.

               3.

               Electrabel SA понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 24, 30.1.2010 г.


title: Дело T-140/06: Решение на Първоинстанционния съд от 12 септември 2007 г. — Philips Morris Products/СХВП (Форма на цигарен пакет) (Марка на Общността — Заявка за триизмерна марка на Общността — Форма на цигарен пакет — Отказ за регистрация — Абсолютна пречка за регистрация — Липса на отличителни белези — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 40/94)

text:
               20.10.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 247/32

         Решение на Първоинстанционния съд от 12 септември 2007 г. — Philips Morris Products/СХВП (Форма на цигарен пакет)
   (Дело T-140/06) (1)

   (Марка на Общността - Заявка за триизмерна марка на Общността - Форма на цигарен пакет - Отказ за регистрация - Абсолютна пречка за регистрация - Липса на отличителни белези - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 40/94)
   (2007/C 247/51)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Philip Morris Products, SA (Neuchâtel, Швейцария) (представители: T. van Innis и C. Moreau, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: A. Rassat)
   Предмет
   Жалба срещу Решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 24 февруари 2006 г. (дело R 0075/2005-4) относно регистрацията на формата на цигарен пакет като марка на Общността.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Philip Morris Products SA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 165, 15.7.2006 г.


title: Дело T-375/12: Решение на Общия съд от 25 ноември 2014 г. — Brouwerij Van Honsebrouck/СХВП — Beverage Trademark (KASTEEL) (Mарка на Общността — Производство по възражение — Международна регистрация, посочваща Европейската общност — Словна марка „KASTEEL“ — По-ранна национална словна марка „CASTEL BEER“ — Относително основание за отказ — Реално използване на по-ранната марка — Член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент (EО) № 207/2009 — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 — Член 76, параграф 1 от Регламент № 207/2009)

text:
               19.1.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 16/33

      Решение на Общия съд от 25 ноември 2014 г. — Brouwerij Van Honsebrouck/СХВП — Beverage Trademark (KASTEEL)
      (Дело T-375/12) (1)

      (Марка на Общността - Производство по възражение - Международна регистрация, посочваща Европейската общност - Словна марка „KASTEEL“ - По-ранна национална словна марка „CASTEL BEER“ - Относително основание за отказ - Реално използване на по-ранната марка - Член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 - Член 76, параграф 1 от Регламент № 207/2009)
      (2015/C 016/52)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Brouwerij Van Honsebrouck (Ingelmunster, Белгия) (представител: P. Maeyaert, avocat)

         Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Folliard-Monguiral)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Beverage Trademark Co. Ltd BTM (Tortola, Британски Вирджински острови, Обединено кралство) (представител: R. Dequiré-Portier, avocat)

         Предмет

      Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 8 юни 2012 г. (преписка R 652/2011-2) във връзка с производство по възражение между Beverage Trademark Co. Ltd BTM и Brouwerij Van Honsebrouck.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Brouwerij Van Honsebrouck понася собствените си разноски и разноските, направени от Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) и от Beverage Trademark Co. Ltd BTM.

         (1)  ОВ C 343, 10.11.2012 г.


title: Дело C-274/15: Решение на Съда (четвърти състав) от 4 май 2017 г. — Европейска комисия/Великото херцогство Люксембург (Неизпълнение на задължения от държава членка — Данъчни въпроси — Данък върху добавената стойност — Директива 2006/112/ЕО — Член 132, параграф 1, буква е) — Освобождаване от ДДС на доставките на услуги, извършвани от самостоятелни групи лица за техни членове — Член 168, буква a) и член 178, буква a) — Право на приспадане на данъка от членовете на групата — Член 14, параграф 2, буква в) и член 28 — Действия на член, извършени от свое име и за сметка на групата)

text:
               3.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/7

         Решение на Съда (четвърти състав) от 4 май 2017 г. — Европейска комисия/Великото херцогство Люксембург
   (Дело C-274/15) (1)

   ((Неизпълнение на задължения от държава членка - Данъчни въпроси - Данък върху добавената стойност - Директива 2006/112/ЕО - Член 132, параграф 1, буква е) - Освобождаване от ДДС на доставките на услуги, извършвани от самостоятелни групи лица за техни членове - Член 168, буква a) и член 178, буква a) - Право на приспадане на данъка от членовете на групата - Член 14, параграф 2, буква в) и член 28 - Действия на член, извършени от свое име и за сметка на групата))
   (2017/C 213/05)
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: F. Dintilhac и C. Soulay)

      Ответник: Великото херцогство Люксембург (представители: D. Holderer, подпомаган от F. Kremer и P. E. Partsch, адвокати, както и от B. Gasparotti, експерт)

      Диспозитив

               1)

               Като е уредило режима на данъка върху добавената стойност по отношение на самостоятелните групи лица, предвиден, на първо място, в член 44, параграф 1, буква у) от консолидирания текст на Закона от 12 февруари 1979 година за данъка върху добавената стойност във връзка с член 2, буква а) и член 3 от Наредбата на Великия херцог от 21 януари 2004 година относно освобождаването от ДДС на доставките на услуги, извършвани от самостоятелни групи лица за техни членове, на второ място, в член 4 от същата тази наредба във връзка с Административно циркулярно писмо № 707 от 29 януари 2004 г., доколкото в него се съдържат коментари относно посочения член 4, и на трето място, в меморандума от 18 декември 2008 г., изготвен от работната група в рамките на Comité d’Observation des Marchés (COBMA) (Комитет за наблюдение на пазара) със съгласието на Administration de l’Enregistrement et des Domaines (люксембургската данъчна администрация), Великото херцогство Люксембург е нарушило задълженията си по член 2, параграф 1, буква в), член 132, параграф 1, буква е), член 168, буква а), член 178, буква а), член 14, параграф 2, буква в) и член 28 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност, изменена с Директива 2010/45/ЕС на Съвета от 13 юли 2010 г.

               2)

               Отхвърля иска в останалата му част.

               3)

               Осъжда Великото херцогство Люксембург да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 270, 17.8.2015 г.


title: Дело C-106/10: Преюдициално запитване, отправено от Supremo Tribunal Administrativo (Португалия) на 25 февруари 2010 г. — Lidl & Companhia/Fazenda Pública

text:
               1.5.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/32

         Преюдициално запитване, отправено от Supremo Tribunal Administrativo (Португалия) на 25 февруари 2010 г. — Lidl & Companhia/Fazenda Pública
   (Дело C-106/10)
   2010/C 113/49
   Език на производството: португалски

      Запитваща юрисдикция

   Supremo Tribunal Administrativo

      Страни в главното производство

      Ищец: Lidl & Companhia

      Ответник: Fazenda Pública

      Встъпила страна: Ministério Público

      Преюдициални въпроси

   Трябва ли член 78, параграф 1, буква a) във връзка с член 79, параграф 1, буква в) от Директива 2006/112/ЕО (1) на Съвета от 28 ноември 2006 година да се тълкува в смисъл, че той не позволява при покупки в Общността размерът на данъка върху превозните средства, въведен със закон № 22-A/2007 от 29 юни 2007 г., да се включва в основата за облагане с ДДС?

      (1)  Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7).


title: Дело C-351/10: Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgerichtshofs (Австрия) на 12 юли 2010 г. — Zollamt Linz Wels

text:
               9.10.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 274/10

         Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgerichtshofs (Австрия) на 12 юли 2010 г. — Zollamt Linz Wels
   (Дело C-351/10)
   ()
   2010/C 274/14
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Verwaltungsgerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Zollamt Linz Wels

      Ответник: Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Salzburg

      Друга страна в производството: LAKI D.O.O.E.L.

      Преюдициални въпроси

               1)

               Може ли член 558, параграф 1, във връзка член 555, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 година (наричан по-нататък ZK-DVO) (1), изменен с Регламент (ЕО) № 993/2001 на Комисията от 4 май 2001 година да се тълкува в смисъл, че при натоварването и началото на превоз е налице недопустимо използване на превозно средство във вътрешния транспорт, когато за използвано за промишлени цели превозно средство е издадено разрешение за вътрешен превоз между две държави членки, натоварването се е състояло в едната от двете държави, но местоназначението (планираното място на разтоварване) е в трета държава членка, в която няма издадено разрешение?

               2)

               Ако отговорът на първия въпрос е утвърдителен, може ли член 204, параграф 1, буква а), във връзка с член 215 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година (Митнически кодекс) (2) да се тълкува в смисъл, че митническото задължение е възникнало в държавата членка на натоварването и тази държава членка е компетентна да събере вносните мита, макар едва при разтоварването да се установява, че превозът е предназначен за държава членка, в която не е издадено разрешение за вътрешен превоз?

               3)

               При утвърдителен отговор на първия въпрос, трябва ли член 61 от Директива 2006/112/ЕИО на Съвета от 28 ноември 2006 година (3) относно общата система на данъка върху добавената стойност да се тълкува в смисъл, че при това положение вносът е извършен в държавата членка на натоварването и тази държава членка е компетентна да събере данъка върху добавената стойност за вноса, макар едва при разтоварването да се установява, че превозът е предназначен за държава членка, в която не е издадено разрешение за вътрешен превоз?

      (1)  ОВ L 253, 1993 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 7, стр. 3.

      (2)  ОВ L 302, 1992 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 5, стр. 58.

      (3)  ОВ L 347, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7.


title: Дело T-85/06: Решение на Първоинстанционния съд от 18 декември 2008 г.  — General Química/Комисия (Конкуренция — Картели — Сектор на химичните вещества и препарати за обработката на каучук — Решение за установяване на нарушение на член 81 ЕО — Обмен на поверителна информация и определяне на цени — Вменяване в отговорност на дружеството майка — Солидарна отговорност — Глоби — Известие относно сътрудничеството)

text:
               21.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/42

         Решение на Първоинстанционния съд от 18 декември 2008 г. — General Química/Комисия
   (Дело T-85/06) (1)

   (Конкуренция - Картели - Сектор на химичните вещества и препарати за обработката на каучук - Решение за установяване на нарушение на член 81 ЕО - Обмен на поверителна информация и определяне на цени - Вменяване в отговорност на дружеството майка - Солидарна отговорност - Глоби - Известие относно сътрудничеството)
   (2009/C 44/72)
   Език на производството: испански
   Страни

      Жалбоподатели: General Química, SA (Alava, Испания); Repsol Química, SA (Мадрид, Испания) и Repsol YPF, SA (Мадрид) (представители: J.M. Jiménez Laiglesia Oñate и J. Jiménez Laiglesia Oñate, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: F. Castillo de la Torre и F. Amato, впоследствие F. Castillo de la Torre)
   Предмет
   Искане за частична отмяна на Решение 2006/902/ЕО на Комисията от 21 декември 2005 година относно производство по член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП срещу Flexsys NV, Bayer AG, Crompton Manufacturing Co. Inc. (бившe Uniroyal Chemical Co. Inc.), Crompton Europe Ltd, Chemtura Corp. (бившe Crompton Corp.), General Química, SA, Repsol Química, SA и Repsol YPF, SA (преписка COMP/F/C.38.443 — Химични вещества и препарати за обработката на каучук) (ОВ L 353, 2006 г., стр. 50), както и при условията на евентуалност, намаляване на наложената на жалбоподателите глоба.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               General Química, SA, Repsol Química, SA и Repsol YPF, SA понасят направените от тях съдебни разноски и тези, направени от Комисията.

      (1)  ОВ C 131, 3.6.2006 г.


title: Дело C-271/09: Решение на Съда (трети състав) от 21 декември 2011 г. — Европейска комисия/Република Полша (Неизпълнение на задължения от държава членка — Свободно движение на капитали — Приложно поле — Пенсионни фондове от отворен тип — Ограничаване на инвестирането на капитали в чужбина — Пропорционалност)

text:
               18.2.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 49/3

         Решение на Съда (трети състав) от 21 декември 2011 г. — Европейска комисия/Република Полша
   (Дело C-271/09) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Свободно движение на капитали - Приложно поле - Пенсионни фондове от отворен тип - Ограничаване на инвестирането на капитали в чужбина - Пропорционалност)
   2012/C 49/04
   Език на производството: полски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: E. Montaguti и K. Herrmann)

      Ответник: Република Полша (представители: M. Dowgielewicz, M. Szpunar, M. Jarosz и P. Kucharski)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 56 ЕО — Пенсионни фондове, които са част от национална система на задължително осигуряване и се основават на система на капитализация — Национална правна уредба, с която чрез тези фондове се ограничава инвестирането на капитали в чужбина и се въвежда неблагоприятен по отношение на него режим

      Диспозитив

               1.

               Като е запазила в сила член 143, член 136, параграф 3 и член 136a, параграф 2 от Закона за организацията и дейността на пенсионните фондове (Ustawa o organizacji i funkcjonowaniu funduszy emerytalnych) от 28 август 1997 г., изменен, по силата на които се ограничават инвестициите в другите държави членки на полските пенсионни фондове от отворен тип, Република Полша не е изпълнила задълженията си по член 56 ЕО.

               2.

               Осъжда Република Полша да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 233, 26.9.2009 г.


title: Дело F-12/15: Жалба, подадена на 26 януари 2015 г.  — ZZ/Комисия

text:
               16.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 89/49

         Жалба, подадена на 26 януари 2015 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-12/15)
   (2015/C 089/61)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представители: J.-N. Louis, R. Metz, N. de Montigny, D. Verbeke и T. Van Lysebeth, avocats)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на решението, определящо правата на жалбоподателя да получи възстановяване на годишните пътни разноски съгласно член 8 от Приложение VII към Правилника за длъжностните лица, изменен с Регламент № 1023/2013 на Парламента и на Съвета от 22 октомври 2013 г. за изменение на Правилника за длъжностните лица и на УРДС.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени фишът за заплата за юни 2014 г. на жалбоподателя, тъй като с него за първи път се прилага член 8 от Приложение VII към Правилника за длъжностните лица в редакцията му в сила от 1 януари 2014 година, за да се определи възстановяването на неговите пътни разноски,

               —

               ако е необходимо, да се отмени бланкетното решение от 15 октомври 2014 г. за отхвърляне на административната му жалба,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-457/07: Решение на Съда (четвърти състав) от 10 септември 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Португалска република (Неизпълнение на задължения от държава членка — Членове 28 ЕО и 30 ЕО — Строителни продукти — Национална процедура за одобрение — Неотчитане на сертификати за съответствие, изготвени в други държави членки — Решение на Съда, установяващо неизпълнение на задължение — Неизпълнение — Член 228 ЕО — Предмет на спора — Определяне по време на досъдебната процедура — Последващо разширяване — Недопустимост)

text:
               7.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 267/12

         Решение на Съда (четвърти състав) от 10 септември 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Португалска република
   (Дело C-457/07) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Членове 28 ЕО и 30 ЕО - Строителни продукти - Национална процедура за одобрение - Неотчитане на сертификати за съответствие, изготвени в други държави членки - Решение на Съда, установяващо неизпълнение на задължение - Неизпълнение - Член 228 ЕО - Предмет на спора - Определяне по време на досъдебната процедура - Последващо разширяване - Недопустимост)
   2009/C 267/20
   Език на производството: португалски

      Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: S. Pardo Quintillán и P. Andrade)

      Ответник: Португалска република (представители: L. Inez Fernandes, N. Ruiz и C. Farinhas, advogados)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения на държава членка — Чл. 228 ЕО — Неизпълнение на Решението на Съда от 10 ноември 2005 г. по дело C-432/03 — Искане да се определи периодична имуществена санкция

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля иска.

               2)

               Осъжда Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 297, 8.12.2007 г.


title: Дело T-296/13: Определение на Общия съд от 16 юли 2015 г. — Adler Modemärkte/СХВП — Blufin (MARINE BLEU)

text:
               28.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 320/51

         Определение на Общия съд от 16 юли 2015 г. — Adler Modemärkte/СХВП — Blufin (MARINE BLEU)
   (Дело T-296/13) (1)

   (2015/C 320/68)
   Език на производството: немски
   Председателят на девети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 226, 3.8.2013 г.


title: Дело C-95/17 P: Жалба, подадена на 22 февруари 2017 г. от Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост срещу решението на Общия съд (пети състав), постановено на 15 декември 2016 г. по дело T-112/13, Mondelez UK Holdings & Services Ltd/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост

text:
               22.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 161/9

         Жалба, подадена на 22 февруари 2017 г. от Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост срещу решението на Общия съд (пети състав), постановено на 15 декември 2016 г. по дело T-112/13, Mondelez UK Holdings & Services Ltd/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост
   (Дело C-95/17 P)
   (2017/C 161/12)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: A. Folliard-Monguiral)

      Други страни в производството: Mondelez UK Holdings & Services Ltd, по-рано Cadbury Holdings Ltd; Société des produits Nestlé SA

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Съда:

               —

               да отмени обжалваното съдебно решение,

               —

               да осъди Mondelez UK Holdings & Services Ltd да понесе съдебните разноски на Службата.

      Основания и основни доводи

      Нарушение на член 36, първо изречение от Статута на Съда

   Общият съд е основал решението си на противоречиви мотиви, като приема, от една страна, че „доказателствата могат да бъдат представяни общо за всички съответни държави членки“ и като изисква, от друга страна, придобиването на отличителен характер да бъде установено във всяка една държава членка поотделно (вж. точка 139 от обжалваното съдебно решение).

      Нарушение на член 7, параграф 3 и член 52, параграф 2 от Регламент № 207/2009
       (1)

   Общият съд е приложил неправилно насоките на Съда, установени в решение от 24 май 2012 г., C-98/11P, Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG/СХВП, (Форма на шоколадов заек с червена панделка), ECLI:EU:C:2012:307, в точки 62 и 63 (наричано по-нататък „решението Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli“), като е поискал придобиването на отличителен характер да се докаже за всяка една държава членка поотделно.
   Общият съд е трябвало да провери дали доказателствата, представени от притежателя на марката на ЕС, установяват придобиването на отличителен характер в Европейския съюз като цяло, независимо от националните граници.
   Като се съсредоточил изключително върху националните пазари, Общият съд неправилно пренебрегнал факта, че териториалният обхват на признаването на марката е само един от релевантните фактори за определянето дали тази марка е придобила отличителен характер чрез използване в Европейския съюз. Така Общият съд не взел предвид критериите, които са релевантни в контекста на „единния пазар“, по-специално (i) частта от потребителите, за които е установено, че са запознати с марката, спрямо европейските потребители като цяло; (ii) географското значение и разпределението на областите, в които е било доказано придобиването на отличителен характер; и (iii) икономическото значение на областите, в които е било доказано придобиването на отличителен характер за европейския пазар на въпросните стоки и услуги.
   Подходът в обжалваното съдебно решение не може да се обоснове с обществения интерес, който обуславя разглежданото абсолютно основание за отказ. Съществуват защитни мерки, които компенсират възможността на притежателя на марка на ЕС да упражни изключителните си права дори в държави членки, в които марката на ЕС не е придобила същата степен на отличителност като в други държави членки.

      (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, 2009 г., стр. 1).


title: Дело T-400/13: Жалба, подадена на 5 август 2013 г. — L'Oréal/СХВП — Cosmetica Cabinas (AINHOA)

text:
               12.10.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 298/9

         Жалба, подадена на 5 август 2013 г. — L'Oréal/СХВП — Cosmetica Cabinas (AINHOA)
   (Дело T-400/13)
   2013/C 298/16
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: L’Oréal (Париж, Франция) (представители: Granado Carpenter и Polo Carreño, lawyers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Cosmetica Cabinas, SL (El Masnou, Испания)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на първи апелативен състав от 6 юни 2013 г. по преписка R 1643/2012-1,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: фигуративна марка, съдържаща словния елемент „NOA“, за стоки от клас 3 — регистрация на марка на Общността № 2 652 170.

      Притежател на марката на Общността: жалбоподателят.

      Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав.

      Основание на искането за обявяване на недействителност: жалбоподателят се позовава на член 8, параграф 1, буква б) и член 8, параграф 5 от Регламента относно марката на Общността във връзка с член 53, параграф 1, буква а) от същия регламент.

      Решение на отдела по отмяна: отхвърля искането за обявяване на недействителност.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) и/или член 8, параграф 5 във връзка с член 53, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета относно марката на Общността (1).

      (1)  ОВ L 78, стр. 1.


title: Дело C-469/14: Преюдициално запитване от Finanzgericht Hamburg (Германия), постъпило на 14 октомври 2014 г. — Masterrind GmbH/Hauptzollamt Hamburg-Jonas

text:
               19.1.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 16/16

      Преюдициално запитване от Finanzgericht Hamburg (Германия), постъпило на 14 октомври 2014 г. — Masterrind GmbH/Hauptzollamt Hamburg-Jonas
      (Дело C-469/14)
      (2015/C 016/26)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Finanzgericht Hamburg

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Masterrind GmbH

         Ответник: Hauptzollamt Hamburg-Jonas

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Правилото в глава V, точка 1.4 от приложение I към Регламент (ЕО) № 1/2005 на Съвета от 22 декември 2004 година относно защитата на животните по време на транспортиране и свързаните с това операции и за изменение на Директиви 64/432/ЕИО и 93/119/ЕО и Регламент (ЕО) № 1255/97 (1), съгласно което след 14-часово пътуване на животните трябва да се даде период на почивка най-малко от един час, достатъчен по-специално за да бъдат напоени и, ако е необходимо, нахранени, преди да могат да бъдат транспортирани отново за още 14 часа, трябва ли да се тълкува в смисъл, че етапите на пътуване могат да бъдат прекъсвани и от почивка с продължителност над един час или от няколко почивки, поне една от които е най-малко един час?

                  2)

                  Обвързани ли са разплащателните агенции на отделните държави членки от вписването, извършвано от официалния ветеринарен лекар на изходния пункт съгласно член 2, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 817/2010 на Комисията от 16 септември 2010 година относно определяне на подробни правила по силата на Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета по отношение на изискванията за предоставяне на възстановявания при износ, свързани с хуманно отношение към живите животни от рода на едрия рогат добитък по време на транспорт (2), което би означавало, че законосъобразността на отказа да се извърши вписването може да се проверява само от онзи орган, който отговаря за действията на граничния ветеринарен лекар, или вписването, извършвано от официалния ветеринарен лекар, представлява просто административно-процесуално действие, което може да бъде оспорено само едновременно с обжалването на постановеното от разплащателната агенция решение по същество, посредством допустимите за това способи за защита?

         (1)  ОВ L 3, 2005 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 62, стр. 3.

         (2)  ОВ L 245, стр. 16.


title: Дело T-500/15: Жалба, подадена на 31 август 2015 г. — LG Electronics/СХВП — Cyrus Wellness Consulting (VIEWTY PRO)

text:
               26.10.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 354/42

         Жалба, подадена на 31 август 2015 г. — LG Electronics/СХВП — Cyrus Wellness Consulting (VIEWTY PRO)
   (Дело T-500/15)
   (2015/C 354/51)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: LG Electronics, Inc. (Сеул, Република Корея) (представител M. Graf, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Cyrus Wellness Consulting GmbH (Берлин, Германия)

      Данни за производството пред СХВП

      Заявител на спорната марка: жалбоподателят.

      Спорна марка: словна марка на Общността „VIEWTY PRO“ — Заявка за регистрация № 9 125 071.

      Производство пред СХВП: производство по възражение.

      Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на СХВП от 11 юни 2015 г. по преписка R 1940/2014-2.

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-65/12 P: Жалба, подадена на 16 февруари 2012 г. от Guido Strack срещу Определението, постановено на 7 декември 2011 г. от Съда на публичната служба по дело F-44/05 RENV, Strack/Комисия

text:
               21.4.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 118/27

         Жалба, подадена на 16 февруари 2012 г. от Guido Strack срещу Определението, постановено на 7 декември 2011 г. от Съда на публичната служба по дело F-44/05 RENV, Strack/Комисия
   (Дело T-65/12 P)
   2012/C 118/46
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Guido Strack (Кьолн, Германия) (представител: H. Tettenborn, Rechtsanwalt)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени изцяло Определение на Съда на публичната служба (втори състав) от 7 декември 2011 г. по дело F-44/05 RENV;

               —

               да осъди ответника — в съответствие с искането на жалбоподателя по точка 1, А4 от писмената му молба, представена на 21 февруари 2011 г. по дело F-44/05 RENV, което искане е обосновано в точки 78—85 от същата молба — да заплати на жалбоподателя обезщетение в размер на най-малко 2 500 EUR поради прекомерната продължителност на процеса предвид разпоредбата на член 6 от ЕКПЧ;

               —

               да осъди Комисията да заплати всички съдебни разноски, направени в производството по обжалване.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири правни основания.

               1.

               Първо правно основание: нарушение на принципа за производство пред компетентен съд, на член 6, параграф 1 от Европейската конвенция за защита правата на човека и основните свободи („ЕКПЧ“), на член 47, параграф 2 от Хартата на основните права на Европейския съюз („Хартата“) и на член 4, параграф 4 от Приложение I към Статута на Съда на Европейския съюз
               Във връзка с това жалбоподателят изтъква, че първоначално делото е било разпределено на един състав на Съда на публичната служба („СПС“), като не било налице необходимото правно основание за последващото преразпределяне на делото на друг състав на СПС.

               2.

               Второ правно основание: нарушение на член 8, параграф 2 от Приложение I към Статута на Съда и на член 73 от Процедурния правилник на СПС
               Във връзка с това жалбоподателят посочва, че не е възможно искането [за заплащане на обезщетение] да бъде препратено [на Общия съд] с отделно определение, тъй като това искане не е самостоятелно и не може да бъде разглеждано отделно, както и защото не е направено в жалбата по главното производство, а едва в подадената впоследствие писмена молба.

               3.

               Трето правно основание: нарушение на член 8, параграф 2 от Приложение I към Статута на Съда и на член 73 от Процедурния правилник на СПС
               В това отношение жалбоподателят изтъква, че тъй като правният спор възниква във връзка със служебното правоотношение на жалбоподателя, компетентен е СПС съгласно член 1 от Приложение I към Статута на Съда.

               4.

               Четвърто правно основание: Нарушение на член 6, параграф 1 от ЕКПЧ и на член 47 от Хартата.
               Накрая жалбоподателят посочва, че с постановеното решение СПС е нарушил принципа за гарантиране на правото на изслушване и принципа на състезателното производство и е подложил жалбоподателя на неравно третиране.


title: Дело F-70/14: Определение на Съда на публичната служба от 29 август 2016 г. — Cobo Benito/Комисия

text:
               10.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 371/35

         Определение на Съда на публичната служба от 29 август 2016 г. — Cobo Benito/Комисия
   (Дело F-70/14) (1)

   (2016/C 371/44)
   Език на производството: френски
   Председателят на трети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 388, 3.11.2014 г., стр. 28.


title: Дело T-128/04: Определение на Първоинстанционния съд от 5 юни 2008 г.  — Piccinni-Leopardi/Комисия

text:
               2.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 197/35

         Определение на Първоинстанционния съд от 5 юни 2008 г. — Piccinni-Leopardi/Комисия
   (Дело T-128/04) (1)

   (2008/C 197/64)

      Език на производството: френски

   Председателят на седми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 118, 30.4.2004 г.


title: Дело T-441/15: Жалба, подадена на 31 юли 2015 г. — European Dynamics Luxembourg и др./Европейска агенция по лекарствата

text:
               5.10.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 328/26

         Жалба, подадена на 31 юли 2015 г. — European Dynamics Luxembourg и др./Европейска агенция по лекарствата
   (Дело T-441/15)
   (2015/C 328/24)
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Жалбоподатели: European Dynamics Luxembourg SA (Люксембург, Люксембург), Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Атина, Гърция), European Dynamics Belgium SA (Брюксел, Белгия) (представители: I. Abazis и M. Sfyri, avvocati)

      Ответник: Европейска агенция по лекарствата

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени решението на Европейската агенция по лекарствата (EMA), съобщено на жалбоподателите с електронно писмо от 4.6.2015 г. от директора по ресурсите в областта на информационните технологии, с което EMA отхвърля двама от кандидатите, предложени от жалбоподателите във връзка с поръчка на услуги № SC001 (Request Form for Services) в рамките на Рамково споразумение EMA/2012/10/TIC,

               —

               да осъди EMA да заплати обезщетение за вреда на жалбоподателите за пропуснатата възможност да сключат индивидуални договори за ръководител на проект (Project Manager) по силата на поръчка за услуга № SC001 (Request Form for Services), вреда, която те определят по справедливост в размер на осем хиляди евро (EUR 8  000,00), заедно с лихвите, считано от обявяването на съдебното решение, или в определен от Общия съд друг размер,

               —

               да осъди EMA да заплати всички разноски, понесени от жалбоподателите.

      Основания и основни доводи

   Според жалбоподателите обжалваното решение трябва да бъде отменено съгласно 263 ДФЕС, тъй като противоречи на принципа на пропорционалност, който урежда обществените поръчки. По-специално, с обжалваното решение са отхвърлени кандидатите на жалбоподателите поради липсата на получен сертификат за метода PRINCE2 — критерий, който нито е подходящ, нито е необходим, и следователно противоречи на принципа на пропорционалност в областта на обществените поръчки.
   Следователно EMA е извършила достатъчно съществено нарушение на конкретна правна норма (член 102, параграф 1 от Финансовия регламент), предоставяща права на частноправните субекти, и е причинила вреда на жалбоподателите, тъй като те са пропуснали възможността да сключат индивидуални договори за ръководител на проект (Project Manager), поради което са налице предпоставките за обезщетяване на претърпяната от тях вреда.


title: Дело C-495/08: Решение на Съда (шести състав) от 12 ноември 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (Неизпълнение на задължения от държава членка — Директива 85/337/ЕИО — Оценка на въздействието на проекти върху околната среда — Задължение за мотивиране на решение даден проект да не бъде предмет на оценка)

text:
               16.1.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 11/5

         Решение на Съда (шести състав) от 12 ноември 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия
   (Дело C-495/08) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 85/337/ЕИО - Оценка на въздействието на проекти върху околната среда - Задължение за мотивиране на решение даден проект да не бъде предмет на оценка)
   2010/C 11/07
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: P. Oliver и J.-B. Laignelot)

      Ответник: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: L. Seeboruth и H. Walker, както и J. Maurici, barrister)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на Директива 85/337/ЕИО на Съвета от 27 юни 1985 година относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда (ОВ L 175, стр. 40; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 1, стр. 174) — Задължение за мотивиране на решение даден проект да не бъде предмет на оценка

      Диспозитив

               1.

               Като не подчинява молбите за преразглеждане на минералното планиране („Review of Mineral Planning“), подадени в Уелс преди 15 ноември 2000 г., на изискванията на член 2, параграф 1 и на член 4, параграф 2 от Директива 85/337/ЕИО на Съвета от 27 юни 1985 година относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда, изменена с Директива 97/11/ЕО на Съвета от 3 март 1997 година, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия не е изпълнило задълженията си по тази директива.

               2.

               Осъжда Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 32, 7.2.2009 г.


title: Дело T-53/12: Жалба, подадена на 12 февруари 2012 г. — CF Sharp Shipping Agencies Pte/Съвет

text:
               24.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 89/29

         Жалба, подадена на 12 февруари 2012 г. — CF Sharp Shipping Agencies Pte/Съвет
   (Дело T-53/12)
   2012/C 89/48
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: CF Sharp Shipping Agencies Pte Ltd (Сингапур, Сингапур) (представители: S. Drury, Solicitor, K. Adamantopoulos и J. Cornelis, lawyers)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени ab initio и с незабавно действие Регламент за изпълнение (ЕС) № 1245/2011 (1) на Съвета и Регламент (ЕС) № 961/2010 на Съвета (2), доколкото се отнасят до включването на жалбоподателя в приложение VIII към Регламент (ЕС) № 961/2010 на Съвета; и

               —

               да се осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага три правни основания.

               1.

               В първото правно основание жалбоподателят твърди, че като е приел, че той е фиктивно дружество на Islamic Republic of Iran Shipping Lines, притежавано и контролирано от последното, ответникът очевидно е изопачил фактите и е допуснал явна грешка в прилагането на член 16, параграф 2, буква г) от Регламент (ЕС) № 961/2010 на Съвета като е включил жалбоподателя в приложение VIII към посочения регламент.

               2.

               Във второто правно основание жалбоподателят твърди, че ответникът е нарушил задължението си за мотивиране по член 296 ДФЕС и член 36, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 961/2010 на Съвета.

               3.

               В третото правно основание жалбоподателят твърди, че неизлагането на мотиви от ответника е довело до нарушаване на правото му на защита и по-специално на правото му да бъде изслушан и на правото на ефективен съдебен контрол.

      (1)  Регламент за изпълнение (ЕС) № 1245/2011 на Съвета от 1 декември 2011 за прилагане на Регламент (ЕС) № 961/2010 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 319, 2011 г., стр. 11).

      (2)  Регламент (ЕС) № 961/2010 на Съвета от 25 октомври 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕО) № 423/2007 (ОВ L 281, 2010 г., стр. 1).