title: Дело C-438/08: Решение на Съда (четвърти състав) от 22 октомври 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Португалска република (Неизпълнение на задължения от държава членка — Свобода на установяване — Директива 96/96/ЕО — Национална правна уредба — Ограничителни условия за достъп до извършването на прегледи на превозни средства — Член 45 ЕО — Дейности, свързани с упражняването на публична власт — Безопасност на движението по пътищата — Пропорционалност)

text:
               5.12.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 297/15

         Решение на Съда (четвърти състав) от 22 октомври 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Португалска република
   (Дело C-438/08) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Свобода на установяване - Директива 96/96/ЕО - Национална правна уредба - Ограничителни условия за достъп до извършването на прегледи на превозни средства - Член 45 ЕО - Дейности, свързани с упражняването на публична власт - Безопасност на движението по пътищата - Пропорционалност)
   2009/C 297/17
   Език на производството: португалски

      Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: E. Traversa и M. Teles Romão)

      Ответник: Португалска република (представители: L. Inez Fernandes и A. Pereira Miranda)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 43 ЕО — Законодателство, което налага ограничения на свободата на установяване на субекти, които искат да извършват прегледи на превозни средства в Португалия

      Диспозитив

               1.

               Като налага ограничения на свободата на установяване за структури от други държави членки, желаещи да извършват прегледи на превозни средства в Португалия, а именно като обвързва предоставянето на разрешение с наличието на публичен интерес, като изисква минимален дружествен капитал от 100 000 EUR, като ограничава предмета на дейност на предприятията и като налага правила за несъвместимост на съдружниците в тях, на техните управители и директори, Португалската република не е изпълнила задълженията си по член 43 ЕО.

               2.

               Осъжда Португалската република да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 313, 6.12.2008 г.


title: Дело T-60/13: Жалба, подадена на 6 февруари 2013 г. — Reiner Appelrath-Cüpper/СХВП — Ann Christine Lizenzmanagement (AC)

text:
               6.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 101/23

         Жалба, подадена на 6 февруари 2013 г. — Reiner Appelrath-Cüpper/СХВП — Ann Christine Lizenzmanagement (AC)
   (Дело T-60/13)
   2013/C 101/51
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Reiner Appelrath-Cüpper Nachf. GmbH (Кьолн, Германия) (представители: адв. C. Schumann и адв. A. Berger)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Ann Christine Lizenzmanagement GmbH & Co. KG (Брауншвайг, Германия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на четвърти апелативен състав от 28 ноември 2012 г. (R 108/2012-4), доколкото с него се уважава жалбата и се отхвърля заявката за регистрация на марка на Общността;

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски;

               —

               да осъди встъпилата страна да заплати разноските за производството пред Службата за хармонизация.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят.

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка „AC“ за стоки и услуги от класове 9, 14, 18, 25 и 35 — заявка за регистрация на марка на Общността № 9 070 021.

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: германски марки № 30 666 076 и № 30 666 074 и международна марка № 948 259, посочваща различни държави членки на Европейския съюз за фигуративна марка „AC ANNE CHRISTINE“ за стоки и услуги от класове 3, 9, 14, 18, 25 и 35; марка на Общността № 6 904 783 за стоки от класове 3, 9, 14 и 25; марка на Общността № 6 905 541 за стоки от класове 3, 14 и 25.

      Решение на отдела по споровете: отхвърля изцяло възражението.

      Решение на апелативния състав: уважава частично жалбата и отменя обжалваното решение в частта относно стоките и услугите от класове 9, 14, 18, 25 и 35, отхвърля заявката за регистрация на марка на Общността за тези стоки и услуги и отхвърля жалбата в останалата част.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б), член 15 и член 42, параграф 2 от Регламент № 207/2009 на Съвета.


title: Дело T-563/12: Жалба, подадена на 26 декември 2012 г. — Central Bank of Iran/Съвет

text:
               23.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 55/21

         Жалба, подадена на 26 декември 2012 г. — Central Bank of Iran/Съвет
   (Дело T-563/12)
   2013/C 55/37
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Central Bank of Iran (Техеран, Иран) (представител: M. Lester, Barrister)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение 2012/635/ОВППС на Съвета от 15 октомври 2012 година (1) и Регламент за изпълнение (ЕС) № 945/2012 на Съвета от 15 октомври 2012 година (2) в частите, в които му се налагат ограничителни мерки,

               —

               да осъди ответника да плати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири основания.

               1.

               Първото основание е изведено от твърдението, че нито един от правните критерии за включването на жалбоподателя в списъка не е изпълнен, че Съветът е допуснал явна грешка, като е приел, че някой от тези критерии е изпълнен, и че няма валидно правно основание за посочването му в списъка.

               2.

               Второто основание е изведено от твърдението, че Съветът не е мотивирал съответно или надлежно приемането на обжалваните мерки срещу жалбоподателя.

               3.

               Третото основание е изведено от твърдението, че Съветът не е гарантирал правото на защита и правото на ефективен съдебен контрол на жалбоподателя.

               4.

               Четвъртото основание е изведено от твърдението, че решението на Съвета да посочи жалбоподателя в списъка необосновано и непропорционално нарушава основните му права, в това число и правото му на защита на собствеността, на стопанската дейност и на доброто му име.

      (1)  Решение 2012/635/ОВППС на Съвета от 15 октомври 2012 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 282, стр. 58).

      (2)  Регламент за изпълнение (ЕС) № 945/2012 на Съвета от 15 октомври 2012 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 282, стр. 16).


title: Дело C-615/12 P: Определение на Съда от 7 ноември 2013 г. — Arbos, Gesellschaft für Musik und Theater/Европейска комисия (Обжалване — Иск за обезщетение — Субсидии, предоставени в рамките на проекти, финансирани по програма „Култура 2000“ — Искания за плащане на различни суми — Съдържание на жалбата — Отчасти явно недопустима и отчасти явно неоснователна жалба)

text:
               21.12.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 377/3

         Определение на Съда от 7 ноември 2013 г. — Arbos, Gesellschaft für Musik und Theater/Европейска комисия
   (Дело C-615/12 P) (1)

   (Обжалване - Иск за обезщетение - Субсидии, предоставени в рамките на проекти, финансирани по програма „Култура 2000“ - Искания за плащане на различни суми - Съдържание на жалбата - Отчасти явно недопустима и отчасти явно неоснователна жалба)
   2013/C 377/05
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Arbos, Gesellschaft für Musik und Theater (представител: H. Karl, Rechtsanwalt)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: W. Mölls и Д. Русанов)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Общия съд (осми състав) от 25 октомври 2012 г. по дело Arbos/Commission (T–161/06), с което Общият съд отхвърля жалбата, с която се прави искане да бъде осъдена Комисията, от една страна, да заплати сума в размер на 38 585,42 EUR, плюс дължимите лихви в размер на 12 %, считано от 1 януари 2001 г., както и сумата от 27 618,91 EUR, плюс дължимите лихви в размер на 12 %, считано от 1 март 2003 г., а от друга страна, да заплати сума в размер на 26 459,38 EUR без ДДС възнаграждение на заетите в досъдебната фаза на производството адвокати — Нарушение на член 44, параграф 1, буква в) от Процедурния правилник на Общия съд

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Arbos, Gesellschaft für Musik und Theater да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 63, 2.3.2013 г.


title: Дело F-123/05: Определение на Съда на публичната служба (втори състав) от 3 май 2007 г. — Bracke/Комисия (Длъжностни лица — Конкурс — Вътрешен конкурс — Условия за допускане — Обявление за конкурс — Условие, свързано със старшинство в службата — Временно зает персонал — Член 27 от Правилника — Принцип за добро административно управление — Принцип за недискриминация)

text:
               9.6.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/25

         Определение на Съда на публичната служба (втори състав) от 3 май 2007 г. — Bracke/Комисия
   (Дело F-123/05) (1)

   (Длъжностни лица - Конкурс - Вътрешен конкурс - Условия за допускане - Обявление за конкурс - Условие, свързано със старшинство в службата - Временно зает персонал - Член 27 от Правилника - Принцип за добро административно управление - Принцип за недискриминация)
   (2007/C 129/43)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Jean-Marc Bracke (Etterbeeck, Белгия) (представител: P. Bruwier, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: D. Martin и L. Lozano Palacios)
   Предмет
   От една страна — неприложимост по силата на член 241 ЕО на точка III.1 от обявлението за конкурс COM/PC/04 поради нарушение на принципа за недискриминация и — от друга страна — отмяна на решението на органа по назначаването, с което се отказва назначаване на ищеца, както и приетите като последица от това решение актове с мотива, че то нарушава член 27 от Правилника, принципа за недискриминация, принципа за добро административно управление, принципа за независимост на конкурсната комисия, принципа за оправдани правни очаквания и че се основава на разпоредба от неправомерно обявление.
   Диспозитив

               1)

               Искът се отхвърля като явно неоснователен.

               2)

               Всяка страна поема направените от нея разноски.

      (1)  ОВ C 60, 11.3.2006 г., стр. 53.


title: Дело T-480/11: Решение на Общия съд от 12 май 2015 г. — Technion и Technion Research & Development Foundation/Комисия (Достъп до документи — Регламент (ЕО) № 1049/2001 — Документи, взети предвид при финансов одит относно изпълнението на определени договори за изследвания, сключени в рамките на Шестата рамкова програма за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности — Отказ за разрешаване на достъп — Изключение, свързано със защитата на целите на дейности по инспектиране, разследване и одит — Задължение за извършване на конкретен и индивидуален преглед — По-висш обществен интерес)

text:
               29.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/25

         Решение на Общия съд от 12 май 2015 г. — Technion и Technion Research & Development Foundation/Комисия
   (Дело T-480/11) (1)

   ((Достъп до документи - Регламент (ЕО) № 1049/2001 - Документи, взети предвид при финансов одит относно изпълнението на определени договори за изследвания, сключени в рамките на Шестата рамкова програма за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности - Отказ за разрешаване на достъп - Изключение, свързано със защитата на целите на дейности по инспектиране, разследване и одит - Задължение за извършване на конкретен и индивидуален преглед - По-висш обществен интерес))
   (2015/C 213/45)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: Technion — Israel Institute of Technology (Хайфа, Израел) и Technion Research & Development Foundation Ltd (Хайфа) (представители: първоначално D. Grisay и D. Piccininno, впоследствие D. Grisay и C. Hartman, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално P. Costa de Oliveira и C. ten Dam, впоследствие F. Clotuche-Duvieusart)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение на Комисията от 30 юни 2011 г., с което на Technion — Israel Institute of Technology е отказан достъп до документи, взети предвид при финансов одит относно изпълнението на определени договори за изследвания, сключени в рамките на Шестата рамкова програма на Европейската общност за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности, допринасящи за създаването на европейско пространство за научни изследвания и иновации (2002-2006 г.)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Technion — Israel Institute of Technology и Technion Research & Development Foundation Ltd да заплатят съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 340, 19.11.2011 г.


title: Дело T-130/09: Жалба, подадена на 2 април 2009 г. — Eliza/СХВП — Went Computing Consultancy Group (eliza)

text:
               4.7.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 153/40

         Жалба, подадена на 2 април 2009 г. — Eliza/СХВП — Went Computing Consultancy Group (eliza)
   (Дело T-130/09)
   2009/C 153/78
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Eliza Corporation (Beverly, Съединени американски щати) (представител: R. Köbbing, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Went Computing Consultancy Group BV (Утрехт, Нидерландия)

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 2 февруари 2009 г. по преписка R 1244/2008-4; и

               —

               да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка „eliza“ за стоки и услуги в класове 9, 37 и 42

      Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: Другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Регистрацията като марка на Общността на словната марка „ELIZE“ за стоки и услуги в класове 9, 16, 35 и 42

      Решение на отдела по споровете: Уважава възражението

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент 40/94 (1) на Съвета (който става член 8, параграф 1, буква б) от Регламент 207/2009 на Съвета), тъй като Апелативният състав допуска грешка като приема, че е налице вероятност от объркване между разглежданите марки в съзнанието на съответния потребител.

      (1)  Заменен с Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността ОВ L 78, стр. 1


title: Дело T-313/17: Жалба, подадена на 22 май 2017 г. — Wajos/EUIPO (Форма на бутилка)

text:
               17.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 231/50

         Жалба, подадена на 22 май 2017 г. — Wajos/EUIPO (Форма на бутилка)
   (Дело T-313/17)
   (2017/C 231/64)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Wajos GmbH (Дор, Германия) (представители: J. Schneiders, R. Krillke и B. Schneiders, Rechtsanwälte)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Данни за производството пред EUIPO

      Спорна марка: триизмерна марка на Европейския съюз (Форма на бутилка) — заявка за регистрация № 14 886 097

      Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 15 февруари 2017 г. по преписка R 1526/2016-1

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-215/17: Преюдициално запитване от Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Словения), постъпило на 25 април 2017 г. — Nova Kreditna Banka Maribor d.d./Република Словения

text:
               3.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/21

         Преюдициално запитване от Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Словения), постъпило на 25 април 2017 г. — Nova Kreditna Banka Maribor d.d./Република Словения
   (Дело C-215/17)
   (2017/C 213/28)
   Език на производството: словенски

      Запитваща юрисдикция

   Vrhovno sodišče Republike Slovenije

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Nova Kreditna Banka Maribor d.d.

      Ответник: Република Словения

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли член l, параграф 2, буква в), трето тире от Директива 2003/98, изменен с Директива 2013/37 (консолидиран текст), с оглед на подхода за минимална хармонизация, да се тълкува в смисъл, че национална правна уредба може да създаде възможност за неограничен (безусловен) достъп до цялата информация, съдържаща се в договори относно авторски права и консултантски договори, дори когато те се определят като търговска тайна, и тази правна уредба да предвижда това само по отношение на субекти, намиращи се под доминиращото влияние на държавата, но не и за другите задължени субекти, и дали върху тълкуването оказва влияние и Регламент (ЕС) № 575/2013 по отношение на правилата за оповестяването на информация и по-специално в смисъл, че достъпът до обществена информация съгласно Директива 2003/98 не може да бъде по-широк от предвиденото в единните правила за оповестяване на данни, предвидени в посочения регламент?

               2)

               Трябва ли Регламент № 575/2013, разглеждан в светлината на правилата за оповестяване на информация във връзка с търговската дейност на банките, и по-точно член 446 и член 432, параграф 2 в Осма част от този регламент да се тълкуват в смисъл, че тези правила не допускат правна уредба на държава членка, налагаща на банка, която е или е била под доминиращото влияние на публичноправни субекти, да оповестява информация за сключени договори за извършване на консултантски услуги, адвокатски услуги, услуги на автори на интелектуални произведения и други интелектуални услуги и по-точно информацията, свързана с вида сключена сделка, договорния партньор (за юридическите лица: наименование или предмет на дейност, седалище, адрес на управление), стойността на договора, размера на отделните плащания, датата на сключване на договора, продължителността на търговското правоотношение и сходни данни, съдържащи се в приложенията към договорите — цялата тази информация, създадена през периода на обвързване с доминиращото влияние — без предвиждане на каквото и да е изключение от това задължение и без възможност за сравнително претегляне на обществения интерес да се получи достъп до данните и интереса на банката от запазване на търговската тайна, ако не става въпрос за случай, съдържащ трансграничен елемент?


title: Дело T-116/13 P: Жалба, подадена на 25 февруари 2013 г. от Giorgio Lebedef срещу определението, постановено на 12 декември 2012 г. от Съда на публичната служба по дело F-70/11, Lebedef/Комисия

text:
               25.5.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 147/19

         Жалба, подадена на 25 февруари 2013 г. от Giorgio Lebedef срещу определението, постановено на 12 декември 2012 г. от Съда на публичната служба по дело F-70/11, Lebedef/Комисия
   (Дело T-116/13 P)
   2013/C 147/35
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Giorgio Lebedef (Senningerberg, Люксембург) (представител: F. Frabetti, avocat)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Определение на Съда на публичната служба от 12 декември 2012 г. по дело F-70/11, Lebedef/Комисия с предмет искане за отмяна на доклада за оценка на жалбоподателя за периода от 1 януари до 31 декември 2008 г. и по-точно на частта от доклада, изготвена от Евростат за същия период,

               —

               да уважи исканията на жалбоподателя, направени в първоинстанционното производство,

               —

               при условията на евентуалност, да върне делото на Съда на публичната служба,

               —

               да се произнесе по разноските и да осъди Комисията на Европейския съюз да ги заплати.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят излага четири правни основания в подкрепа на жалбата си.

               1.

               Първото правно основание е изведено от грешка при прилагане на правото, тъй като Съдът на публичната служба е приел, че жалбоподателят не е бил определен да участва в преговорите и че за участието му в тях е бил освободен от упражняване на служебните му задължения за половината от работното му време за синдикални цели, от които се е ползвал (относно точки 41—45 от обжалваното определение).

               2.

               Второто правно основание е изведено от грешка при прилагане на правото, тъй като Съдът на публичната служба е приел, че специфичната система за оценяване на представителите на персонала обхваща всички синдикални дейности и е тълкувал неправилно причините, поради които жалбоподателят не е работил в службата, в която е назначен, за да направи извода, че жалбоподателят не може да оспорва компетентността на оценителите (относно точки 50 и 51 от обжалваното определение).

               3.

               Третото правно основание е изведено от грешка при прилагане на правото, тъй като Съдът на публичната служба се е основал на погрешни съображения, по–специално относно компетентността на атестиращите да оценяват жалбоподателя само на базата на работата му в службата, в която е назначен, и на обстоятелството, че жалбоподателят се позовава на освобождаването си от упражняване на служебните си задължения за половината от работното му време за синдикални цели, за да обоснове, че не е работил в службата, в която е назначен (относно точки 59 и 60 от обжалваното определение).

               4.

               Четвъртото правно основание е изведено от грешка при прилагане на правото, тъй като Съдът на публичната служба е направил извод, че фактите по настоящото дело се различават от тези по делото, по което е постановено решение на Съда на публичната служба от 7 май 2008 г. по дело Lebedef/Комисия (F-36/07, Сборник СПС, стр. I-A-1-00143 и II-A-1-00759) и че с основание на жалбоподателя е можело да се определи ниво на изпълнение IV (относно точки 69 и 70 от обжалваното определение).


title: Дело F-96/12: Жалба, подадена на 11 септември 2012 г. — ZZ/Комисия

text:
               10.11.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 343/23

         Жалба, подадена на 11 септември 2012 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-96/12)
   2012/C 343/40
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представители: адв. L. Levi и адв. A. Blot)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяната на решението на конкурсната комисия за конкурса EPSO/AD/207/11, с което се потвърждава решението да не се впише жалбоподателят в списъка с резерви, доколкото той не отговарял на някои специални условия за допускане на участие в този конкурс и искане за обезщетение на вредите

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението от 1 юни 2012 г. на конкурсната комисия за конкурсите EPSO/AD/206/11 (AD5) и EPSO/AD/207/11 (AD 7), с което се потвърждава решението от 9 февруари 2012 г. да не се вписва жалбоподателят в списъка с резерви на конкурса, доколкото той не отговарял на някои специални условия за допускане на участие в този конкурс;

               —

               доколкото е необходимо, да се отмени решението от 9 февруари 2012 г. на конкурсната комисия за конкурсите EPSO/AD/206/11 (AD5) и EPSO/AD/207/11 (AD 7);

               —

               да се отпусне на жалбоподателя сумата, определена ex aequo et bono и временно в размер от 3 000 EUR за претърпените неимуществени вреди;

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-561/14: Жалба, подадена на 25 юли 2014 г.  — „One of Us“ и др./Парламент и др.

text:
               17.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 409/45

         Жалба, подадена на 25 юли 2014 г. — „One of Us“ и др./Парламент и др.
   (Дело T-561/14)
   2014/C 409/65
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Европейска гражданска инициатива „One of Us“ и др. (представител: C. de La Hougue, lawyer)

      Ответник: Европейски парламент, Европейска комисия и Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени Съобщение на Комисията COM(2014)355 окончателен;

               —

               алтернативно, да отмени член 10, параграф 1, буква в) oт Регламент (EС) № 211/2011;

               —

               да осъди ответниците да заплатят направените от жалбоподателите съдебни разноски в настоящото производство.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателите излагат три правни основания.

               1.

               Първото правно основание е незадоволителният отговор на Комисията на законодателното предложение на жалбоподателите и на повдигнатите от жалбоподателите въпроси в гражданската инициатива „One of Us“, тъй като Комисията i) не отговаря на факта, че човешкият ембрион е човешко същество и ii) не разрешава очевидни противоречия.

               2.

               Второто правно основание е нарушението на демократичния процес, тъй като Комисията:

                           —

                           не излага правни мотиви за отказа си да предаде предложението на жалбоподателите на Парламента;

                           —

                           разбира погрешно изискванията на Регламент № 211/2011 (1) и поддържа монопол над законодателния процес в противоречие с разпоредбите на Договорите относно институционалния диалог;

                           —

                           не излага правните и политическите си изводи отделно, както изисква Регламент № 211/2011.

               3.

               Третото правно основание е несъответствието на Регламент № 211/2011 с Договорите. Жалбоподателите твърдят, че:

                           —

                           целите на Лисабонския договор да се засили демократичната легитимност на институциите и да се насърчи участието на европейските граждани в демократичния процес не могат да се постигнат, ако гражданска инициатива може да бъде отхвърлена от Комисията по субективни или произволни съображения без да бъде разгледана от Парламента;

                           —

                           върховенството на закона е накърнено, ако решението на Комисията не подлежи на обжалване.

      (1)  Регламент (ЕС) № 211/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 година относно гражданската инициатива (OВ L 65, стp. 1).


title: Дело C-150/10: Решение на Съда (четвърти състав) от 21 юли 2011 г. (преюдициално запитване от Tribunal de première instance de Bruxelles, Белгия) — Bureau d'intervention et de restitution belge (BIRB)/Beneo Orafti SA (Селско стопанство — Обща организация на пазарите — Захар — Характер и обхват на преходните квоти, отпуснати на предприятие, производител на захар — Възможност за предприятие, получаващо помощ за преструктуриране за пазарната 2006–2007 г., да използва отпуснатата му преходна квота — Изчисляване на размера на подлежащата на възстановяване сума и на приложимата санкция при неизпълнение на задълженията по плана за преструктуриране — Принцип non bis in idem)

text:
               10.9.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/13

         Решение на Съда (четвърти състав) от 21 юли 2011 г. (преюдициално запитване от Tribunal de première instance de Bruxelles, Белгия) — Bureau d'intervention et de restitution belge (BIRB)/Beneo Orafti SA
   (Дело C-150/10) (1)

   (Селско стопанство - Обща организация на пазарите - Захар - Характер и обхват на преходните квоти, отпуснати на предприятие, производител на захар - Възможност за предприятие, получаващо помощ за преструктуриране за пазарната 2006–2007 г., да използва отпуснатата му преходна квота - Изчисляване на размера на подлежащата на възстановяване сума и на приложимата санкция при неизпълнение на задълженията по плана за преструктуриране - Принцип non bis in idem)
   2011/C 269/20
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal de première instance de Bruxelles

      Страни в главното производство

      Ищец: Bureau d'intervention et de restitution belge (BIRB)

      Ответник: Beneo Orafti SA

      Предмет

   Преюдициално запитване — Tribunal de première instance de Bruxelles — Тълкуване на член 9 от Регламент (ЕО) № 493/2006 на Комисията от 27 март 2006 година за установяване на преходни мерки в рамките на реформата на общата организация на пазарите в сектора на захарта и за изменение на Регламенти (ЕО) № 1265/2001 и (ЕО) № 314/2002 (ОВ L 89, стр. 11; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 71, стр. 94) — Тълкуване на член 3 от Регламент (ЕО) № 320/2006 на Съвета от 20 февруари 2006 година за установяване на временна схема за преструктуриране на захарната индустрия в Общността и за изменение на Регламент (ЕО) № 1290/2005 относно финансиране на Общата селскостопанска политика (ОВ L 58, стр. 42; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 70, стр. 118) — Тълкуване на членове 26 и 27 Регламент (ЕО) № 968/2006 на Комисията от 27 юни 2006 година относно формулиране на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 320/2006 на Съвета за установяване на временна схема за преструктуриране на захарната индустрия в Общността (ОВ L 176, стр. 32; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 73, стр. 52) — Естество и обхват на преходните квоти, предоставяни на предприятие за производство на захар — Съвместимост с правната уредба на Съюза на предоставянето на преходна квота на предприятие, получило помощ за преструктуриране за пазарната 2006—2007 година — Изчисляване на размера на подлежащата на възстановяване сума и на санкцията за неизпълнение на поетите по силата на плана за преструктуриране задължения

      Диспозитив

               1.

               Член 3, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 320/2006 на Съвета от 20 февруари 2006 година за установяване на временна схема за преструктуриране на захарната индустрия в Общността и за изменение на Регламент (ЕО) № 1290/2005 относно финансиране на Общата селскостопанска политика трябва да се тълкува в смисъл, че съдържащият се в него термин „квота“ включва и преходните квоти по смисъла на член 9 от Регламент (ЕО) № 493/2006 на Комисията от 27 март 2006 година за установяване на преходни мерки в рамките на реформата на общата организация на пазарите в сектора на захарта и за изменение на Регламент (ЕО) № 1265/2001 и Регламент (ЕО) № 314/2002.

               2.

               Член 3, параграф 1, буква б) от Регламент № 320/2006 трябва да се тълкува в смисъл, че при обстоятелства като разглежданите в главното производство посоченото в тази разпоредба задължение за отказ от квотата за производство на захар, изоглюкоза и инулинов сироп, отпусната на предприятие, която то е разпределило на една или няколко от своите фабрики, поражда действие на датата, на която, предвид информацията, която му е съобщена или е публикувана в Официален вестник на Европейския съюз, предприятието, което поема това задължение, е в състояние да знае, като нормално полагащо дължимата грижа предприятие, че според компетентните органи са изпълнени условията за получаване на помощта за преструктуриране, предвидени в член 5, параграф 2 от същия регламент.

               3.

               Член 26, параграф 1 и член 27 от Регламент (ЕО) № 968/2006 на Комисията от 27 юни 2006 година относно формулиране на подробни правила за прилагането на Регламент № 320/2006, както и член 15 от Регламент (ЕО) № 318/2006 на Съвета от 20 февруари 2006 година относно общата организация на пазарите в сектора на захарта трябва да се тълкуват в смисъл, че производство като разглежданото във висящото пред запитващата юрисдикция дело, ако се предположи, че е в противоречие с посоченото в член 3, параграф 1, буква б) от Регламент № 320/2006 задължение за отказ от квотата за производство на захар, изоглюкоза и инулинов сироп, отпусната на предприятие, която то е разпределило на една или няколко от своите фабрики, може да доведе съответно до предвидените в тези разпоредби възстановяване на помощта, налагане на санкция или начисляване на такса за свръхпроизводство. Относно предвидената в член 27, параграф 3 от Регламент № 968/2006 санкция запитващата юрисдикция следва да провери дали с оглед на всички обстоятелства по случая неизпълнението може да се квалифицира като произтичащо от умишлено поведение или от груба небрежност. Принципът non bis in idem, принципът на пропорционалност и принципът на недопускане на дискриминация трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат кумулативното прилагане на тези мерки.

               4.

               Член 26, параграф 1 от Регламент № 968/2006 трябва да се тълкува в смисъл, че ако се предположи, че при обстоятелства като разглежданите в главното производство предприятие е изпълнило задължението си за частично демонтиране на производствените съоръжения в съответните фабрики, но не и посоченото в член 3, параграф 1, буква б) от Регламент № 320/2006 задължение за отказ от квотата за производство на захар, изоглюкоза и инулинов сироп, отпусната на предприятие, която то е разпределило на една или няколко от своите фабрики, размерът на подлежащата на възстановяване помощ е равен на частта от помощта, съответстваща на задължението, което не е изпълнено. Тази част от помощта трябва да бъде определена въз основа на размерите, предвидени в член 3, параграф 5 от Регламент № 320/2006.

      (1)  ОВ C 161, 19.6.2010 г.


title: Дело C-438/15: Преюдициално запитване от Tribunale di Taranto (Италия), постъпило на 10 август 2015 г. — Наказателно производство срещу Davide Durante

text:
               16.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 381/13

         Преюдициално запитване от Tribunale di Taranto (Италия), постъпило на 10 август 2015 г. — Наказателно производство срещу Davide Durante
   (Дело C-438/15)
   (2015/C 381/16)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale di Taranto

      Страна в главното производство

   Davide Durante

      Преюдициален въпрос

   Следва ли членове 43, 49, 56 и сл. ДЕО да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба в областта на хазартните игри, която за организирането на нова обществена поръчка за възлагане на концесии по член [10, алинея] 9ж от Закон № 44 от 26.4.2012 г. предвижда разпоредби за изключване от процедурата по подбор поради несъобразяване с изискването за икономически и финансови възможности на оферента, като за удовлетворяването на това условие не се въвеждат подходящи алтернативни критерии, а се изискват две различни удостоверения от две различни кредитни институции в случай на представяне на удостоверения само от една.


title: Дело T-255/17: Жалба, подадена на 28 април 2017 г. — Les Mousquetaires и ITM Entreprises/Комисия

text:
               17.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 231/30

         Жалба, подадена на 28 април 2017 г. — Les Mousquetaires и ITM Entreprises/Комисия
   (Дело T-255/17)
   (2017/C 231/38)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Les Mousquetaires (Париж, Франция), ITM Entreprises (Париж) (представители: адв. N. Jalabert-Doury, B. Chemama и K. Mebarek, avocats)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               в рамките процесуално-организационните действия да разпореди на Комисията да уточни презумпциите и да представи уликите, с които е разполагала, за да оправдае предмета и целта на решенията AT.40466 — Tute 1 и AT.40467 — Tute 2;

               —

               да уважи възражението за незаконосъобразност на член 20, параграф 4 от Регламент № 1/2003, доколкото той не предоставя ефективно средство за защита що се отнася до условията за изпълнение на решенията за проверки в съответствие с член 6, параграф 1, членове 8 и 13 от ЕКЗПЧ CEDH и с членове 7 и 47 от Хартата;

               —

               да отмени решения AT.40466 — Tute 1 и AT.40467 — Tute 2 от 21 февруари 2017 г., с които на Les Mousquetaires S.A.S., както и на всички негови дъщерни дружества се разпорежда да се подложат на проверка по силата на член 20, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 г.;

               —

               при условията на пълна евентуалност, да отмени решения AT.40466 — Tute 1 и AT.40467 — Tute 2, приети при същите условия по отношение на ITM Entreprises S.A.S. на 9 февруари 2017 г., които не са били съобщени на техните адресати;

               —

               да отмени решението на Комисията да задържи и да копира данните върху средствата за комуникация и съхранение, включващи данни, които спадат към личния живот на потребителите, и да отхвърли искането на жалбоподателите за възстановяване на въпросните данни;

               —

               да осъди Европейската комисия да заплати пълния размер на съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага шест основания.

               1.

               Първо основание, изведено от нарушението на основните права, на правото на неприкосновеност на жилището и на правото на ефективна съдебна защита относно условията за изпълнение на решенията за проверки.

               2.

               Второ основание, изведено от нарушението на член 20, параграф 4 от Регламент № 1/2003 и на основните права поради това, че решенията за проверки били недостатъчно мотивирани и с това лишили жалбоподателите от основна гаранция, приложима в случая. По-конкретно решенията не определяли достатъчно предмета и целта на проверките и не уточнявали презумпциите и уликите, събрани от Комисията.

               3.

               Трето основание, изведено от нарушението на член 20, параграфи 3 и 4, и член 21 от Регламент № 1/2003 и на основните права поради това, че жалбоподателите били лишени от други основни гаранции. По-специално решенията за проверки били неограничени във времето, са могли да бъдат извършени без ефективно съобщаване и без да се зачита правото на правна помощ, правото да се запази мълчание и правото на зачитане на личния живот на жалбоподателите и не позволили жалбоподателите да направят ефективно възражение, с оглед на постоянното напомняне на санкциите в случай на противопоставяне.

               4.

               Четвърто основание, изведено от явна грешка в преценката и от нарушението на принципа на пропорционалност при начина, по който Комисията е решила за удачността, продължителността и обхвата на проверките.

               5.

               Пето основание, изведено от нарушението на основните права, което е било допуснато с приемането на решението за отказ да се осигури подходяща защита на някои документи относно личните данни, за които жалбоподателите са поискали да се ползват от защита на правото на Съюза.

               6.

               Шесто основание, с което се иска отмяната при условията на евентуалност на решенията за проверка от 9 февруари 2017 г. на същите основания.


title: Дело C-524/09: Преюдициално запитване, отправено от Tribunal administratif de Paris (Франция) на 12 ноември 2009 г. — Ville de Lyon/Caisse des dépôts et consignations

text:
               13.2.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 37/29

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunal administratif de Paris (Франция) на 12 ноември 2009 г. — Ville de Lyon/Caisse des dépôts et consignations
   (Дело C-524/09)
   2010/C 37/36
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal administratif de Paris

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Ville de Lyon

      Ответник: Caisse des dépôts et consignations

      Преюдициални въпроси

               1.

               Дали решението за предоставяне или за отхвърляне на искането за предоставяне на информация, предвидена в параграф 12 от приложение XVI към Регламент (ЕО) № 2216/2004 от 21 декември 2004 година (1), е в правомощията единствено на централния администратор или и в правомощията на администратора на националния регистър?

               2.

               В хипотезата, в която това е в компетентността на администратора на националния регистър, следва ли да се приеме, че искането за такава информация „[…] се отнася за емисии в околната среда“ по смисъла на член 4 от Директива 2003/4/ЕО от 28 януари 2003 година (2), на което не може да бъде противопоставена „поверителността на търговска или индустриална информация“ или предоставянето на информацията се урежда от специалните правила за поверителност?

               3.

               В хипотезата, в която биха били приложими специални правила за поверителност, подлежи ли тази информация на ограничението за нейното непредоставяне преди да е изтекъл петгодишен срок или пък този срок се отнася само до петгодишния период на разпределение на квотите по реда на Директива 2003/87/ЕО от 13 октомври 2003 година (3) ?

               4.

               В хипотезата, в която би бил приложим този петгодишен срок, допуска ли член 10 от Регламент № 2216/2004 от 21 декември 2004 година дерогация от него и може ли отказът на дерогация от него да бъде противопоставен, на основание на този член, на териториална общност, която прави искане за предоставяне на информация, за да води преговори по договор за делегиране на публична услуга за топлофикация на града?

      (1)  Регламент (ЕО) № 2216/2004 на Комисията от 21 декември 2004 година за стандартизирана и защитена система от регистри съгласно Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и Решение № 280/2004/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 386, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 37, стр. 250).

      (2)  Директива 2003/4/ЕO на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2003 година относно обществения достъп до информация за околната среда и за отмяна на Директива 90/313/ЕИО на Съвета (ОВ 41, стр. 26; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 9, стр. 200).

      (3)  Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета (ОВ L 275, стр. 32; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 10, стр. 78).


title: Дело C-287/05: Решение на Съда (голям състав) от 11 септември 2007 г. (преюдициално запитване от Centrale Raad van Beroep — Нидерландия) — D.P.W. Hendrix/Raad van Bestuur van het Uitvoeringsinstituut Werknemersverzekeringen (Социално осигуряване на работниците мигранти — Членове 12 ЕО, 17 ЕО, 18 ЕО и 39 ЕО — Регламент (ЕИО) № 1408/71 — Член 4, параграф 2а и член 10а, както и приложение IIа — Регламент (ЕИО) № 1612/68 — Член 7, параграф 1 — Специални обезщетения без плащане на вноски — Нидерландски обезщетения за младежи с увреждания — Непрехвърляемост)

text:
               10.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/5

         Решение на Съда (голям състав) от 11 септември 2007 г. (преюдициално запитване от Centrale Raad van Beroep — Нидерландия) — D.P.W. Hendrix/Raad van Bestuur van het Uitvoeringsinstituut Werknemersverzekeringen
   (Дело C-287/05) (1)

   (Социално осигуряване на работниците мигранти - Членове 12 ЕО, 17 ЕО, 18 ЕО и 39 ЕО - Регламент (ЕИО) № 1408/71 - Член 4, параграф 2а и член 10а, както и приложение IIа - Регламент (ЕИО) № 1612/68 - Член 7, параграф 1 - Специални обезщетения без плащане на вноски - Нидерландски обезщетения за младежи с увреждания - Непрехвърляемост)
   (2007/C 269/11)
   Език на производството: нидерландски
   Препращаща юрисдикция
   Centrale Raad van Beroep
   Страни в главното производство

      Ищец: D.P.W. Hendrix

      Ответник: Raad van Bestuur van het Uitvoeringsinstituut Werknemersverzekeringen
   Предмет
   Преюдициално запитване — Centrale Raad van Beroep — Тълкуване на член 4, параграфи 2 а и 10 а и на приложение II а към Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 г. относно прилагането на схеми за социално осигуряване на заети лица, самостоятелно заети лица и членовете на техните семейства, които се движат в рамките на Общността (ОВ L 149, стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 26), изменен с Регламент (ЕИО) № 1247/92 на Съвета от 30 април 1992 година (OВ L 136, стр. 1) — Тълкуване на член 7, параграф 2 от Регламент(ЕИО) № 1612/68 на Съвета от 15 октомври 1968 г. относно свободното движение на работници в Общността (ОВ L 257, стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 11) — Тълкуване на членове 12, 18 и 39 ЕО — Специални обезщетения без плащане на вноски — Режим на координиране, предвиден с член 10 а от Регламент № 1408/71 — Приложно поле — Включване или невключване на обезщетение за младежи с увреждания, посочено в приложение II а към Регламент № 1408/71 — Бенефициери, пребиваващи в Нидерландия.
   Диспозитив

               1)

               Обезщетение като изплащаното по силата на Закона за осигуряване срещу неработоспособност на младежи с увреждания (Wet arbeidsongeschiktheidsvoorziening jonggehandicapten) от 24 април 1997 г. трябва да се счита за специално обезщетение без плащане на вноски по смисъла на член 4, параграф 2а от Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 г. относно прилагането на схеми за социално осигуряване на заети лица, самостоятелно заети лица и членовете на техните семейства, които се движат в рамките на Общността, в редакцията си, изменена и актуализирана с Регламент (ЕО) № 118/97 на Съвета от 2 декември 1996 г., изменен с Регламент (ЕО) № 1223/98 на Съвета от 4 юни 1998 г., така че спрямо лица, намиращи се в положението на жалбоподателя в главното производство, трябва да се прилага единствено координиращата разпоредба на член 10а от този регламент, а изплащането на обезщетението може валидно да бъде ограничено до лицата, пребиваващи на територията на държавата-членка, която изплаща посоченото обезщетение. Обстоятелството, че заинтересованото лице е получавало по-рано обезщетение за младежи с увреждания, чието изплащане е можело да бъде прехвърлено, не влияе върху прилагането на посочените разпоредби.

               2)

               Член 39 ЕО и член 7 от Регламент (ЕИО) № 1612/68 на Съвета от 15 октомври 1968 г. относно свободното движение на работници в Общността трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат национална правна уредба, която прилага член 4, параграф 2а и член 10а от Регламент № 1408/71 в редакцията му, изменена и актуализирана с Регламент (ЕО) № 118/97, изменен с Регламент (ЕО) № 1223/98, и предвижда, че специално обезщетение без плащане на вноски, включено в приложение IIа към последния регламент, може да ce отпуска единствено на лица, пребиваващи на национална територия. Все пак прилагането на тази уредба не трябва да накърнява правата на лице, намиращо се в положение като това на жалбоподателя в главното производство, повече от необходимото за осъществяване на законната цел, преследвана от националния закон. Националният съд, който трябва, доколкото е възможното, да тълкува националния закон в смисъл, който не противоречи на общностното право, следва да отчете по-специално факта, че работникът в разглеждания случай е запазил всичките си икономически и социални връзки в държавата-членка на произход.

      (1)  ОВ C 296, 26.11.2005 г.


title: Дело T-294/11: Жалба, подадена на 9 юни 2011 г. — Република Гърция/Комисия

text:
               13.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 238/25

         Жалба, подадена на 9 юни 2011 г. — Република Гърция/Комисия
   (Дело T-294/11)
   2011/C 238/44
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Жалбоподател: Република Гърция (представители: I. Khalkias и S. Papaioannou)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да уважи жалбата,

               —

               да отмени Решение за изпълнение на Комисията от 15 април 2011 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА), секция „Гарантиране“, на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР), в частта относно финансовите корекции, в тежест на Република Гърция или при условията на евентуалност да го измени,

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   С жалбата си Република Гърция иска отмяна на решението на Комисията от 15 април 2011 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА), секция „Гарантиране“, на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР), (нотифицирано под номер C(2011) 2517) и публикувано в Официален вестник на ЕС L 102/33/16-4-2011 (ОВ L 102, стр. 33) под номер 2011/244/ЕС в частта относно финансовите корекции, в тежест на Република Гърция в секторите a) на производствените помощи за маслиново масло, б) разходи за въвеждането на маслинови насаждения — ГИС и в) преките помощи (полски култури).
   Що се отнася до корекцията за сектора на производствените помощи за маслиново масло жалбоподателят поддържа на първо място, че Комисията е извършила погрешна фактическа преценка, тъй като слабостите в основният контрол върху схемата редовно са минимални и не обосновават корекция съответно от 10 % и 15 %, особено като се има предвид, че в Гърция от 1 ноември 2003 г. е в сила действаща и надеждна Географска информационна система за маслиновите насаждения (ГИС за маслиновите насаждения), която е основаният инструмент за контрол върху цялата схема за производствени помощи за маслиново масло и като се има предвид, че се упражнява строг контрол върху заявленията за отглеждане, а така също и върху добива от маслиновите насаждения и цялостното функциониране на мелниците.
   На второ място жалбоподателят сочи, че: а) правното основание на решението на Комисията не е валидно и достатъчно за увеличаване на корекцията поради повторност; значението което Комисията придава на този термин е погрешно, като се има предвид, че не са налице редовно допускани слабости; повторността, която Комисията изтъква, се основава на погрешна предпоставка, тъй като Комисията придава на термина погрешно значение и от това произтича явно погрешна преценка на твърденията за редовно допускани слабости, още повече при положение, че понастоящем е в сила основният инструмент за контрол върху схемата ГИС — маслинови насаждения и б) Комисията извършва погрешна фактическа преценка, доколкото при всички положения увеличението на корекцията от 10 % за периода 2003 г.—2004 г. на 15 % за периода 2004 г.—2005 г. е неправомерно и необосновано, като се има предвид, че в горепосочения период се наблюдават множество подобрения и непрекъснати актуализации в ГИС — маслинови насаждения и вследствие на това системата за контрол не само не се е влошила, а съществено се е подобрила.
   Що се отнася до корекцията в областта на разходите за въвеждане на маслинови насаждения — ГИС жалбоподателят поддържа на първо място, че не е налице валидно правно основание за финансовата корекция на разходите във връзка с процедурата за въвеждане на ГИС — маслинови насаждения, тъй като средствата за създаването ѝ са приспаднати от помощи, на които гръцките производители имат право, и неодобряването на разходите води до неоснователно обогатяване от страна на ФЕОГА, както и до двойна финансова санкция, въпреки че принципно всички направени разходи са допустими стига да не надвишават бюджета, одобрен от Комисията, и общата приспадната на гръцките производители сума, като се има предвид, че критичният момент за преценка дали даден разход е законосъобразен или не е моментът на поемане на правното задължение или моментът на неговото изпълнение, а не моментът, в който е деклариран разходът.
   На второ място жалбоподателят изтъква: a) нарушение на принципа на пропорционалност за разходите, възлизащи на 2 920 191,03, произтичащи от допълнителни договори и б) погрешна фактическа преценка на разходите, произтичащи от договор 5190/ES/2003.
   Що се отнася до корекцията за сектора на преките помощи (полски култури) жалбоподателят поддържа на първо място, че: a) не е налице валидно правно основание за прилагането на предишните насоки, които предвиждат определени фиксирани ставки на корекции към новата Обща селскостопанска политика (ОСП), към новата схема за единно плащане на помощите и б) прилагането им сериозно засяга принципа на пропорционалност.
   На второ място жалбоподателят сочи погрешна фактическа преценка: a) относно твърденията за слабости на СИЗП — ГИС, б) относно факта, че както констатира Комисията чрез проверка на място, от съпоставянето на данните от СИЗП — ГИС за 2007 г., когато са подадени исканията, с данните за 2009 г., когато СИЗП — ГИС е завършена и надеждна, е видно, че разликите и слабостите са минимални и не надвишават 2 % и съответно евентуална корекция не трябва да надвишава тази цифра и в) що се отнася до твърденията за слабости в административните насрещни проверки и в проверките на място и в качеството им и по-специално що се отнася до твърдението за липса на измерване на обработваемата площ и за забавено извършване на проверки на място, множеството подобрения, настъпили през 2007 г., когато са подадени исканията, трябвало да доведат Комисията до заключението, че не е необходимо да се налага корекция.
   На последно място жалбоподателят изтъква погрешно тълкуване и прилагане на член 33 от Регламент № 1290/05 (1) по отношение на корекцията на разходите във връзка с мерките за развитие на селските райони.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета от 21 юни 2005 година относно финансирането на Общата селскостопанска политика.


title: Дело C-642/11: Решение на Съда (трети състав) от 31 януари 2013 г. (преюдициално запитване от Административен съд — град Варна, България) — „Строй транс“ ЕООД/Директор на дирекция „Обжалване и управление на изпълнението“ — град Варна при Централно управление на Националната агенция за приходите (Данъчни въпроси — ДДС — Директива 2006/112/ЕО — Принцип на данъчен неутралитет — Право на приспадане — Отказ — Член 203 — Начисляване на ДДС във фактурата — Изискуемост — Наличие на облагаема сделка — Еднаква преценка по отношение на издателя на фактурата и по отношение на нейния получател — Необходимост)

text:
               23.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 86/5

         Решение на Съда (трети състав) от 31 януари 2013 г. (преюдициално запитване от Административен съд — град Варна, България) — „Строй транс“ ЕООД/Директор на дирекция „Обжалване и управление на изпълнението“ — град Варна при Централно управление на Националната агенция за приходите
   (Дело C-642/11) (1)

   (Данъчни въпроси - ДДС - Директива 2006/112/ЕО - Принцип на данъчен неутралитет - Право на приспадане - Отказ - Член 203 - Начисляване на ДДС във фактурата - Изискуемост - Наличие на облагаема сделка - Еднаква преценка по отношение на издателя на фактурата и по отношение на нейния получател - Необходимост)
   2013/C 86/08
   Език на производството: български

      Запитваща юрисдикция

   Административен съд — град Варна

      Страни в главното производство

      Жалбоподател:„Строй транс“ ЕООД

      Ответник: Директор на дирекция „Обжалване и управление на изпълнението“ — град Варна при Централно управление на Националната агенция за приходите

      Предмет

   Преюдициално запитване — Административен съд-Варна — Тълкуване на член 203 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7) — Право на приспадане на ДДС по получена доставка — Данък, дължим поради посочването му във фактурата, въпреки липсата на доставка или на заплащане на указания във фактурата предмет — Доказателство за действителното извършване на доставка на стоки — Данъчна ревизия на прекия доставчик на данъчнозадълженото лице, която не прави корекция на начисления данък

      Диспозитив

               1.

               Член 203 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност трябва да се тълкува в смисъл, че:

                           —

                           данък върху добавената стойност се дължи от начислилото го във фактура лице независимо от действителното наличие на облагаема сделка,

                           —

                           само от факта, че в съставен на издателя на фактурата ревизионен акт данъчната администрация не е извършила корекция на декларирания от него данък върху добавената стойност, не може да се направи изводът, че посочената администрация е признала, че фактурата съответства на действително извършена облагаема сделка.

               2.

               Принципите на данъчен неутралитет, на пропорционалност и на защита на оправданите правни очаквания трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат на получател на фактура да се откаже право на приспадане на данък върху добавената стойност, платен за получена доставка, по съображение че липсва действително извършена облагаема сделка, независимо че в съставен на издателя на същата фактура ревизионен акт не е направена корекция на декларирания от последния данък върху добавената стойност. Ако все пак поради данъчни измами или нередности, извършени от издателя на фактурата или от доставчиците нагоре по веригата и посочени като основание за правото на приспадане, се приеме, че сделката не е действително извършена, трябва да се установи — въз основа на обективни данни и без да се изисква от получателя на фактурата да извършва проверки, каквито не е длъжен да прави, — че получателят на фактурата е знаел или е трябвало да знае, че сделката е част от измама с данък върху добавената стойност, което обстоятелство запитващата юрисдикция следва да провери.

      (1)  ОВ C 80, 17.3.2012 г.


title: Дело T-647/14: Решение на Общия съд от 3 декември 2015 г. — Infusion Brands/СХВП (DUALSAW) (Марка на Общността — Заявка за фигуративна марка на Общността „DUALSAW“ — Абсолютни основания за отказ — Частичен отказ за регистрация — Описателен характер — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               25.1.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 27/51

         Решение на Общия съд от 3 декември 2015 г. — Infusion Brands/СХВП (DUALSAW)
   (Дело T-647/14) (1)

   ((Марка на Общността - Заявка за фигуративна марка на Общността „DUALSAW“ - Абсолютни основания за отказ - Частичен отказ за регистрация - Описателен характер - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2016/C 027/64)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Infusion Brands, Inc. (Миърлейк Съркъл Клиъруотър, Флорида, САЩ) (представител: K. Piepenbrink, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: първоначално V. Melgar, впоследствие H. O’Neill и M. Rajh)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 1 юли 2014 г. (преписка R 397/2014-4) относно заявка за регистрация на фигуративния „DUALSAW“ като марка на Общността

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Infusion Brands, Inc. да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 380, 27.10.2014 г.


title: Дело T-502/12: Решение на Общия съд от 9 април 2014 г.  — Ferring/СХВП — Tillotts Pharma (OCTASA) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „OCTASA“  — По-ранни словни национални марки, марки на Бенелюкс и международни марки „PENTASA“ и „OCTOSTIM“  — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               10.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 175/40

         Решение на Общия съд от 9 април 2014 г. — Ferring/СХВП — Tillotts Pharma (OCTASA)
   (Дело T-502/12) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „OCTASA“ - По-ранни словни национални марки, марки на Бенелюкс и международни марки „PENTASA“ и „OCTOSTIM“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   2014/C 175/53
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Ferring BV (Haarlem, Нидерландия) (представители: I. Fowler, solicitor, A. Renck и J. Fuhrmann, адвокати, впоследствие I. Fowler, A. Renck и D. Slopek, адвокати)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) (представител: P. Bullock)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Tillotts Pharma AG (Ziefen, Швейцария) (представител: T. Alkin, barrister)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 6 септември 2012 г. (преписка R 1216/2011-4) относно производство по възражение между Ferring BV и Tillotts Pharma AG

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 6 септември 2012 г. (преписка R 1216/2011-4).

               2)

               СХВП понася направените от нея съдебни разноски и половината от тези на Ferring BV.

               3)

               Tillotts Pharma AG понася направените от него съдебни разноски и половината от тези на Ferring.

      (1)  ОВ C 26, 26.1.2013 г.


title: Дело C-225/15: Решение на Съда (втори състав) от 8 септември 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Reggio Calabria, Италия) — наказателно производство срещу Domenico Politanò (Преюдициално запитване — Член 49 ДФЕС — Свобода на установяване — Хазартни игри — Ограничения — Императивни съображения от общ интерес — Пропорционалност — Обществени поръчки — Условия за участие в тръжната процедура и оценка на икономическото и финансово състояние — Изключване на оферента поради непредставяне на удостоверения за икономическото и финансово състояние, издадени от две банкови институции — Директива 2004/18/ЕО — Член 47 — Приложимост)

text:
               31.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 402/9

         Решение на Съда (втори състав) от 8 септември 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Reggio Calabria, Италия) — наказателно производство срещу Domenico Politanò
   (Дело C-225/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Член 49 ДФЕС - Свобода на установяване - Хазартни игри - Ограничения - Императивни съображения от общ интерес - Пропорционалност - Обществени поръчки - Условия за участие в тръжната процедура и оценка на икономическото и финансово състояние - Изключване на оферента поради непредставяне на удостоверения за икономическото и финансово състояние, издадени от две банкови институции - Директива 2004/18/ЕО - Член 47 - Приложимост))
   (2016/C 402/11)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale di Reggio Calabria

      Страна в главното производство

   Domenico Politanò

      Диспозитив

               1)

               Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги, и в частност член 47 от нея, трябва да се тълкуват в смисъл, че национална правна уредба за предоставяне на концесии в областта на хазартните игри като разглежданата в главното производство не попада в приложното ѝ поле.

               2)

               Член 49 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална разпоредба като разглежданата в главното производство, която задължава операторите, желаещи да представят оферта в тръжна процедура за предоставяне на концесии в областта на хазартните игри и залаганията, да докажат икономическото и финансовото си състояние посредством удостоверения, издадени от поне две банкови институции, без да позволява това състояние да може да се доказва и по друг начин, при положение че такава разпоредба може да отговори на условията за пропорционалност, установени от практиката на Съда, което запитващата юрисдикция следва да провери.

      (1)  ОВ C 262, 10.8.2015 г.


title: Дело C-330/06: Определение на председателя на Съда от 26 април 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Ирландия

text:
               20.10.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 247/21

         Определение на председателя на Съда от 26 април 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Ирландия
   (Дело C-330/06) (1)

   (2007/C 247/29)

      Език на производството: английски

   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 224, 16.9.2006 г.


title: Дело C-460/15: Преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Berlin (Германия), постъпило на 28 август 2015 г. — Schaefer Kalk GmbH & Co. KG/Федерална република Германия

text:
               23.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 389/17

         Преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Berlin (Германия), постъпило на 28 август 2015 г. — Schaefer Kalk GmbH & Co. KG/Федерална република Германия
   (Дело C-460/15)
   (2015/C 389/19)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Verwaltungsgericht Berlin

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Schaefer Kalk GmbH & Co. KG

      Ответник: Федерална република Германия

      Преюдициални въпроси

               1)

               Невалиден ли е Регламент (ЕС) № 601/2012 (1) на Комисията и нарушават ли се с него целите, преследвани с Директива 2003/87/EО (2), доколкото член 49, параграф 1, второ изречение от Регламента гласи, че всяко количество въглероден диоксид, което не бъде подадено на друга инсталация по смисъла на член 49, параграф 1, първо изречение от същия, се счита за емисия, отделена от инсталацията, произвеждаща въглероден диоксид?

               2)

               Невалиден ли е Регламент (ЕС) № 601/2012 на Комисията и нарушават ли се с него целите, преследвани с Директива 2003/87/EО, доколкото в точка 10 от приложение IV към този регламент се казва, че в случаите, при които СО2 се подава към друга инсталация за производство на калциево карбонатен преципитат (PCC), това количество CO2 следва да се разглежда като част от емисиите на инсталацията, където е получен този CO2?

      (1)  Регламент (ЕС) № 601/2012 на Комисията от 21 юни 2012 година относно мониторинга и докладването на емисиите на парникови газове съгласно Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (OB L 181, стр. 30; поправка в OB L 347, 15.12.2012 г., стр. 43).

      (2)  Директива 2003/87/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета (OB L 275, стр. 32; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 10, стр. 78; поправка в OB L 199, 2.8.2011 г., стр. 76).


title: Дело C-253/13: Иск, предявен на 7 май 2013 година — Европейска комисия/Република България

text:
               29.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 189/13

         Иск, предявен на 7 май 2013 година — Европейска комисия/Република България
   (Дело C-253/13)
   2013/C 189/26
   Език на производството: български

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: M. Heller, O. Beynet, П. Михайлова)

      Ответник: Република България

      Искания

               —

               Да постанови, че тъй като не е приела всички законови, подзаконови и административни разпоредби за да транспонира член 3, параграф 3 и Приложение I, точка 1, буква а), втора алинея, букви б), г), е), з) и и) от Директива 2009/73/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно общите правила за вътрешния пазар на природен газ и за отмяна на Директива 2003/55/ЕО или във всеки случай не е информирала Комисията относно приемането на такива мерки, Република България не е изпълнила задълженията си по член 54, параграф 1 от посочената директива;

               —

               Да наложи на Република България в съответствие c член 260, параграф 3 от ДФЕС, плащане на имуществена санкция c оглед на неизпълнението от нейна страна на задължението си да уведоми Комисията относно мерките за транспониране на Директива 2009/73/ЕО, в размер на 8 448 евро на ден, считано от датата на произнасяне на съдебното решение по настоящата искова молба;

               —

               Да се осъди Република България да заплати разходите по производството.

      Правни основания и главни доводи

   Срокът за приемане на мерките за транспониране на директивата е изтекъл на 3 март 2011 година.

      (1)  OB L 211, стр. 94


title: Дело C-492/09: Определение на Съда (седми състав) от 15 декември 2010 г. (преюдициално запитване от Commissione tributaria provinciale di Taranto, Италия) — Soc Agricola Esposito srl/Agenzia delle Entrate — Ufficio di Taranto 2 (Член 92, параграф 1, член 103, параграф 1, и член 104, параграф 3, втора алинея от Процедурния правилник — Електронни съобщителни мрежи и услуги — Директиви 2002/20/ЕО, 2002/21/ЕО и 2002/77/ЕО — Правителствена такса за разрешително — Частична недопустимост — Въпроси, отговорът на които не оставя място за никакво разумно съмнение)

text:
               16.4.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 120/2

         Определение на Съда (седми състав) от 15 декември 2010 г. (преюдициално запитване от Commissione tributaria provinciale di Taranto, Италия) — Soc Agricola Esposito srl/Agenzia delle Entrate — Ufficio di Taranto 2
   (Дело C-492/09) (1)

   (Член 92, параграф 1, член 103, параграф 1, и член 104, параграф 3, втора алинея от Процедурния правилник - Електронни съобщителни мрежи и услуги - Директиви 2002/20/ЕО, 2002/21/ЕО и 2002/77/ЕО - Правителствена такса за разрешително - Частична недопустимост - Въпроси, отговорът на които не оставя място за никакво разумно съмнение)
   2011/C 120/03
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Commissione tributaria provinciale di Taranto

      Страни в главното производство

      Ищец: Soc Agricola Esposito srl

      Ответник: Agenzia delle Entrate — Ufficio di Taranto 2

      Предмет

   Преюдициално запитване — Commissione tributaria provinciale di Taranto — Тълкуване на член 9, параграф 1 от Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги (ОВ L 108, стp. 33; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 35, стр. 195) и на членове 12 и 13 от Директива 2002/20/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно разрешението на електронните съобщителни мрежи и услуги (ОВ L 108, стp. 21; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 35, стр. 183) — Налагане на правителствена такса за разрешително в случай на договор за телефонен абонамент — Такса, която не се прилага в случай на предплатена телефонна карта — Допустимост

      Диспозитив

               1.

               Частта от четвъртия въпрос, свързан с Директива 2002/77/ЕО на Комисията от 16 септември 2002 година относно конкуренцията на пазарите на електронни съобщителни мрежи и услуги, както и шестият въпрос, са недопустими.

               2.

               Директива 2002/20/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно разрешението на електронните съобщителни мрежи и услуги (Директива „разрешение“) и Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги (Рамкова директива), допускат такса като правителствената концесионна такса.

      (1)  ОВ C 24, 30.1.2010 г.


title: Дело C-635/13: Преюдициално запитване, отправено от Tribunalul București (Румъния) на 4 декември 2013 г. — SC ALKA CO SRL/Autoritatea Națională a Vămilor — Direcția Regională pentru Accize și Operațiuni Vamale Constanța, Direcția Generală a Finanțelor Publice a Municipiului București

text:
               8.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 39/13

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunalul București (Румъния) на 4 декември 2013 г. — SC ALKA CO SRL/Autoritatea Națională a Vămilor — Direcția Regională pentru Accize și Operațiuni Vamale Constanța, Direcția Generală a Finanțelor Publice a Municipiului București
   (Дело C-635/13)
   2014/C 39/21
   Език на производството: румънски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunalul București

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: SC ALKA CO SRL

      Ответници: Autoritatea Națională a Vămilor — Direcția Regională pentru Accize și Operațiuni Vamale Constanța, Direcția Generală a Finanțelor Publice a Municipiului București

      Преюдициални въпроси

               1.

               Суровите небелени семена от тиква (отглеждана като зеленчук), предназначени за термична и механична обработка с цел използването им за консумация от човека (като хранителни продукти от вида снакс) следва да бъдат класирани в позиция 1207 — подпозиция 1207999710 или в позиция 1209 — подпозиция 1209919010 от Комбинираната номенклатура на стоките?

               2.

               Суровите небелени семена от тиква (отглеждана като зеленчук), предназначени за термична и механична обработка с цел използването им за консумация от човека (като хранителни продукти от вида снакс) следва да бъдат класирани, съгласно Обяснителните бележки към Комбинираната номенклатура, в позиция 1207 — подпозиция 1207999710 или в позиция 1209 — подпозиция 1209919010?

               3.

               Ако съществува противоречие между тарифното класиране, така както то произтича от Общата митническа тарифа, и това, което произтича от Обяснителните бележки за същата стока (сурови небелени семена от тиква — отглеждана като зеленчук), кое от посочените тарифни класирания следва да се приложи в конкретния случай?

               4.

               От гледна точка на разпоредбите на член 109, буква а), член 110 и член 256, параграф 3 от Регламент (ЕИО) № 2454/1993 (1), необходими ли са специални административни процедури като например подаване на искане или представяне на декларация пред определени органи, за да може Сертификат EUR.1 да произведе специфичното си действие за предоставяне от митническите органи на преференциален митнически режим съгласно член 98 от същия регламент?

      (1)  Регламент (ЕО) № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 година за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 253, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 7, стр. 3).


title: Дело T-339/14: Определение на Общия съд от 15 септември 2016 г. — Kurchenko/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки, приети с оглед на положението в Украйна — Замразяване на средства — Липса на представителство от адвокат — Жалбоподател, който е престанал да отговаря на исканията на Общия съд — Липса на основание за произнасяне)

text:
               19.12.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 475/16

         Определение на Общия съд от 15 септември 2016 г. — Kurchenko/Съвет
   (Дело T-339/14) (1)

   ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки, приети с оглед на положението в Украйна - Замразяване на средства - Липса на представителство от адвокат - Жалбоподател, който е престанал да отговаря на исканията на Общия съд - Липса на основание за произнасяне))
   (2016/C 475/26)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Serhiy Vitaliyovych Kurchenko (Chuhuiv, Украйна) (представители: B. Kennelly, QC, J. Pobjoy, barrister, M. Drury, A. Swan и J. Binns, solicitors)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: Á. de Elera-San Miguel Hurtado и J.-P. Hix)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: S. Bartelt и D. Gauci)

      Предмет

   Като главно искане на основание член 263 ДФЕС, отмяна, от една страна, на Решение 2014/119/ОВППС на Съвета от 5 март 2014 година относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на ситуацията в Украйна (ОВ L 66, 2014 г., стр. 26), на Регламент (ЕС) № 208/2014 на Съвета от 5 март 2014 година относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Украйна (ОВ L 66, 2014 г., стр. 1), и от друга страна, на Решение (ОВППС) 2015/364 на Съвета от 5 март 2015 година за изменение на Решение 2014/119 (ОВ L 62, 2015 г., стр. 25), на Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/357 на Съвета от 5 март 2015 година за прилагане на Регламент № 208/2014 (ОВ L 62, 2015 г., стр. 1), доколкото тези актове се отнасят до жалбоподателя, както и искане при условията на евентуалност, основано на член 277 ДФЕС за обявяване неприложимостта по отношение на жалбоподателя на член 1, параграф 1 от Решение 2014/119, изменено с Решение (ОВППС) 2015/143 на Съвета от 29 януари 2015 година за изменение на Решение 2014/119 (ОВ L 24, 2015 г., стр. 16), както и на член 3, параграф 1 от Регламент № 208/2014, изменен с Регламент (ЕС) 2015/138 на Съвета от 29 януари 2015 година за изменение на Регламент № 208/2014 (ОВ L 24, 2015 г., стр. 1).

      Диспозитив

               1)

               Не се произнася по настоящата жалба.

               2)

               Осъжда г-н Serhiy Vitaliyovych Kurchenko да понесе направените от него съдебни разноски и да заплати тези на Съвета на Европейския съюз.

               3)

               Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 253, 4.8.2014 г.


title: Дело C-278/08: Решение на Съда (първи състав) от 25 март 2010 г. (преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof — Австрия) — Die BergSpechte Outdoor Reisen und Alpinschule Edi Koblmüller GmbH/Günter Guni, trekking.at Reisen GmbH (Марки — Интернет — Реклама от ключови думи ( „keyword advertising“ ) — Визуализиране, като се изхожда от идентични или сходни с марки ключови думи, на връзки към сайтове на конкуренти на притежателите на посочените марки — Директива 89/104/ЕИО — Член 5, параграф 1)

text:
               22.5.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 134/3

         Решение на Съда (първи състав) от 25 март 2010 г. (преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof — Австрия) — Die BergSpechte Outdoor Reisen und Alpinschule Edi Koblmüller GmbH/Günter Guni, trekking.at Reisen GmbH
   (Дело C-278/08) (1)

   (Марки - Интернет - Реклама от ключови думи („keyword advertising“) - Визуализиране, като се изхожда от идентични или сходни с марки ключови думи, на връзки към сайтове на конкуренти на притежателите на посочените марки - Директива 89/104/ЕИО - Член 5, параграф 1)
   2010/C 134/03
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberster Gerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Die BergSpechte Outdoor Reisen und Alpinschule Edi Koblmüller GmbH

      Ответници: Günter Guni, trekking.at Reisen GmbH

      Предмет

   Преюдициално запитване — Oberster Gerichtshof — Тълкуване на член 5, параграф 1 от Първа директива 89/104/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно марките (ОВ L 40, 1989 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 92) — Вписване на сходен или идентичен с дадена марка знак при доставчик на услуги, който управлява търсачка в Интернет, за да се визуализира автоматично на екрана, след въвеждане на посочения знак като дума за търсене, реклама на стоки или услуги, идентични или сходни с тези, за които е регистрирана разглежданата марка („keyword advertising“) — Квалифициране на това използване на марката като използване, което притежателят ѝ има право да забрани

      Диспозитив

   Член 5, параграф 1 от Първа директива 89/104/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно марките трябва да се тълкува в смисъл, че притежателят на дадена марка има право да забрани на рекламодател да рекламира — изхождайки от идентична или сходна с посочената марка ключова дума, избрана от този рекламодател без съгласието на посочения притежател в рамките на услуга по каталогизиране в Интернет — стоки или услуги, идентични с тези, за които е регистрирана посочената марка, когато тази реклама не позволява или позволява единствено трудно на средностатистическия интернет потребител да разбере дали посочените в съобщението стоки или услуги са с произход от притежателя на марката или от икономически свързано с него предприятие, или напротив, са с произход от трето лице.

      (1)  ОВ C 223, 30.8.2008 г.


title: Дело T-487/08: Жалба, подадена на 17 ноември 2008 г.  — Kureha/СХВП — Sanofi-Aventis (KREMEZIN)

text:
               24.1.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/32

         Жалба, подадена на 17 ноември 2008 г. — Kureha/СХВП — Sanofi-Aventis (KREMEZIN)
   (Дело T-487/08)
   (2009/C 19/60)
   Език, на който е подадена жалбата: английски
   Страни

      Жалбоподател: Kureha Corp. (Токио, Япония) (представители: W. von der Osten-Sacken и O. Sude, lawyers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Sanofi-Aventis SA (Gentilly, Франция)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение на четвърти апелативен състав към Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 15 септември 2008 г. по преписка R 1631/2007-4; и

               —

               да се осъди другата страна пред апелативния състав да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „KREMEZIN“ за стоки от клас 5 — Заявка № 2 906 501

      Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: другата страна пред апелативния състав

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: международна словна марка № 529 937 „KRENOSIN“, регистрирана за стоки от клас 5

      Решение на отдела по споровете: уважава възражението

      Решение на апелативния състав: отменя жалбата

      Изложени правни основания: нарушение на правила 19 и 20, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 2868/95 (1) и злоупотреба с власт, доколкото апелативният състав неправилно приема, че другата страна в процедурата е доказала в достатъчна степен съществуването и валидността на по-ранната марка; нарушение на разпоредбите на член 8, параграф 1, буква б) във връзка с член 43, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета, доколкото апелативният състав неправилно приема, че е имало вероятност от объркване между разглежданите марки.

      (1)  Регламент (ЕО) № 2868/95 на Комисията от 13 декември 1995 година за прилагане на Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета относно марката на Общността; Специално издание на български език 2007 г., глава 17, том 1, стр. 189.


title: Дело T-585/14: Определение на Общия съд от 14 септември 2015 г. — Словения/Комисия (Жалба за отмяна — Собствени ресурси на Съюза — Финансова отговорност на държавите членки — Задължение за плащане на Комисията на сумата, съответстваща на загубата на собствени ресурси — Писмо на Комисията — Необжалваем акт — Недопустимост)

text:
               16.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 381/32

         Определение на Общия съд от 14 септември 2015 г. — Словения/Комисия
   (Дело T-585/14) (1)

   ((Жалба за отмяна - Собствени ресурси на Съюза - Финансова отговорност на държавите членки - Задължение за плащане на Комисията на сумата, съответстваща на загубата на собствени ресурси - Писмо на Комисията - Необжалваем акт - Недопустимост))
   (2015/C 381/35)
   Език на производството: словенски

      Страни

      Жалбоподател: Република Словения (представител: L. Bembič)

      Ответник: Европейска комисия (представители: P. Ondrůšek, M. Wasmeier и M. Žebre)

      Предмет

   Жалба за отмяна на решението на генерална дирекция „Бюджет“ на Европейската комисия, за което се твърди, че се съдържа в писмо BUDG/B/03MV D (2014) 1782918 от 2 юни 2014 г., в което Комисията била установила, от една страна, че Република Словения носи финансовата отговорност за загуба на традиционни собствени ресурси за бюджета на Европейския съюз във връзка с издаването на лицензия за внос на захар за 2011 г., и от друга страна, че тази държава членка трябва да предостави на разположение на бюджета на Съюза сума, равна на загубата на традиционни собствени ресурси

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Липсва основание за произнасяне по молбите за встъпване на Португалската република и Кралство Испания.

               3)

               Осъжда Република Словения да понесе направените от нея съдебни разноски, както и тези, направени от Европейската комисия.

               4)

               Република Словения, Комисията, Португалската република и Кралство Испания понасят направените от тях съдебни разноски във връзка с молбите за встъпване.

      (1)  ОВ C 372, 20.10.2014 г.


title: Дело C-21/16: Решение на Съда (девети състав) от 9 февруари 2017 г. (преюдициално запитване от Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — Португалия) — Euro Tyre BV/Autoridade Tributária e Aduaneira (Преюдициално запитване — ДДС — Директива 2006/112/ЕО — Членове 131 и 138 — Условия за освобождаване от данък на вътреобщностна доставка — Система за обмен на информация за ДДС (VIES) — Липса на вписване на купувача — Отказ от освобождаване от данък — Допустимост)

text:
               3.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 104/21

         Решение на Съда (девети състав) от 9 февруари 2017 г. (преюдициално запитване от Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — Португалия) — Euro Tyre BV/Autoridade Tributária e Aduaneira
   (Дело C-21/16) (1)

   ((Преюдициално запитване - ДДС - Директива 2006/112/ЕО - Членове 131 и 138 - Условия за освобождаване от данък на вътреобщностна доставка - Система за обмен на информация за ДДС (VIES) - Липса на вписване на купувача - Отказ от освобождаване от данък - Допустимост))
   (2017/C 104/30)
   Език на производството: португалски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa)

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Euro Tyre BV

      Ответник: Autoridade Tributária e Aduaneira

      Диспозитив

   Член 131 и член 138, параграф 1 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност, трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат данъчна администрация на държава членка да откаже освобождаване от ДДС вътреобщностна доставка само с мотива че към момента на тази доставка купувачът, установен на територията на държавата членка по местоназначение и притежател на идентификационен номер по ДДС, валиден за операциите в тази държава, не е бил вписан в системата VIES и по отношението на него не се е прилагал режим на облагане на вътреобщностните придобивания, като в същото време не съществуват сериозни улики за наличието на измама и е установено, че материалноправните условия за освобождаване от данък са изпълнени. В такъв случай член 138, параграф 1 от Директивата за ДДС, тълкуван в светлината на принципа на пропорционалност, не допуска такъв отказ и когато продавачът е знаел за наличието на обстоятелствата, с които се характеризира положението на купувача по отношение на прилагането на ДДС, но е бил убеден, че впоследствие купувачът ще бъде регистриран като вътреобщностен оператор с обратна сила.

      (1)  ОВ C 118, 4.4.2016 г.


title: Дело F-96/14: Жалба, подадена на 17 септември 2014 г.  — ZZ и ZZ/Комисия

text:
               12.1.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 7/49

         Жалба, подадена на 17 септември 2014 г. — ZZ и ZZ/Комисия
   (Дело F-96/14)
   (2015/C 007/58)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: ZZ и ZZ (представители: J. Lombaert и A. Surny, avocats)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на решението на Комисията да преизчисли със задна дата наследствените пенсии на жалбоподателите и да разпореди връщане на разликата като недължимо получена сума.

      Искания на жалбоподателите

               —

               Да се отмени решението на PMO от 22 ноември 2013 г.,

               —

               да се установи, че недължимо получената от жалбоподателите сума не подлежи на връщане,

               —

               да се установи, че в частта, в която изменя размера на отпуснатите на жалбоподателите наследствени пенсии (за преживели съпрузи и деца), обжалваното решение поражда последици едва от първия ден на следващия месец, тоест от 1 декември 2013 г.


title: Дело C-112/10: Решение на Съда (първи състав) от 17 ноември 2011 г. (преюдициално запитване от Hof van Cassatie van België — Белгия) — Procureur-generaal bij het Hof van Beroep te Antwerpen/Zaza Retail BV (Регламент (ЕО) № 1346/2000 — Производство по несъстоятелност — Откриване на частично производство по несъстоятелност — Условия в националното законодателство, при които не се допуска откриване на главно производство по несъстоятелност — Кредитор, оправомощен да поиска откриването на частично производство по несъстоятелност)

text:
               28.1.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 25/7

      Решение на Съда (първи състав) от 17 ноември 2011 г. (преюдициално запитване от Hof van Cassatie van België — Белгия) — Procureur-generaal bij het Hof van Beroep te Antwerpen/Zaza Retail BV
      (Дело C-112/10) (1)

      (Регламент (ЕО) № 1346/2000 - Производство по несъстоятелност - Откриване на частично производство по несъстоятелност - Условия в националното законодателство, при които не се допуска откриване на главно производство по несъстоятелност - Кредитор, оправомощен да поиска откриването на частично производство по несъстоятелност)
      (2012/C 25/11)
      Език на производството: нидерландски

         Запитваща юрисдикция

      Hof van Cassatie van België

         Страни в главното производство

         Ищец: Procureur-generaal bij het Hof van Beroep te Antwerpen

         Ответник: Zaza Retail BV

         Предмет

      Преюдициално запитване — Hof van Cassatie van België — Тълкуване на член 3, параграф 4, букви а) и б) от Регламент (ЕО) № 1346/2000 на Съвета от 29 май 2000 година относно производството по несъстоятелност (ОВ L 160, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 1, стр. 143) — Международна компетентност за откриване на производство по несъстоятелност — Компетентност на юрисдикцията на държавата членка, в която кредиторът има едно от своите предприятия, а не на държавата членка, на чиято територия се намира центърът на неговите основни интереси — Понятия „условия“ и „кредитор“

         Диспозитив

                  1.

                  Изразът „условията в законодателството на държавата членка“, който се съдържа в член 3, параграф 4, буква а) от Регламент (ЕО) № 1346/2000 на Съвета от 29 май 2000 година относно производството по несъстоятелност и препраща към условията, при които съгласно законодателството на държавата членка, на чиято територия е разположен центърът на основните интереси на длъжника, не се допуска откриване на главно производство по несъстоятелност в тази държава, трябва да се тълкува в смисъл, че не се отнася до условията, които изключват определени лица от кръга на оправомощените да искат откриване на подобно производство.

                  2.

                  Понятието „кредитор“, което се съдържа в член 3, параграф 4, буква б) от посочения регламент и се използва за обозначаване на кръга от лица, оправомощени да искат откриване на частично производство, трябва да се тълкува в смисъл, че не включва органите на държава членка, които съгласно нейното национално право имат за задача да действат в общ интерес, но не действат в качеството на кредитор, нито от името и за сметка на кредиторите.

         (1)  ОВ C 113, 1.5.2010 г.


title: Дело T-280/08: Определение на Първоинстанционния съд от 1 април 2009 г. — Perry/Комисия (Иск за обезщетение — Погасителна давност — Недопустимост)

text:
               20.6.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 141/42

         Определение на Първоинстанционния съд от 1 април 2009 г. — Perry/Комисия
   (Дело T-280/08) (1)

   (Иск за обезщетение - Погасителна давност - Недопустимост)
   2009/C 141/87
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Claude Perry (Париж, Франция) (представител: J. Culioli, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представител: J.-P. Keppenne и P. van Nuffel)

      Предмет

   Иск за обезщетение на вредите, които ищецът твърди, че е претърпял поради обвинения за предполагаеми злоупотреби с хуманитарни помощи от Общността, извършени при изпълнението на договори между Комисията и дружества на ищеца.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля иска като недопустим.

               2)

               Осъжда г-н Claude Perry да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 260, 11.10.2008 г.


title: Дело C-391/13 P: Решение на Съда (шести състав) от 10 юли 2014 г.  — Република Гърция/Европейска комисия (Обжалване — ЕФОГСС, ЕФГЗ и ЕЗФРСР — Разходи, които се изключват от финансиране на Европейския съюз — Маслиновото масло — Полски култури — Явна грешка в преценката — Увеличаване на процента на фиксираната корекция поради повторност на неизпълнението — Последици от реформата на Общата селскостопанска политика (ОСП) за фиксираната корекция — Пропорционалност — Естество на разходите, предназначени за създаването на Географска информационна система (ГИС) за маслиновите насаждения)

text:
               15.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 315/19

         Решение на Съда (шести състав) от 10 юли 2014 г. — Република Гърция/Европейска комисия
   (Дело C-391/13 P) (1)

   ((Обжалване - ЕФОГСС, ЕФГЗ и ЕЗФРСР - Разходи, които се изключват от финансиране на Европейския съюз - Маслиновото масло - Полски култури - Явна грешка в преценката - Увеличаване на процента на фиксираната корекция поради повторност на неизпълнението - Последици от реформата на Общата селскостопанска политика (ОСП) за фиксираната корекция - Пропорционалност - Естество на разходите, предназначени за създаването на Географска информационна система (ГИС) за маслиновите насаждения))
   2014/C 315/28
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Жалбоподател: Република Гърция (представител: I. Chalkias)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: A. Marcoulli и D. Tryantafyllou)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Република Гърция да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 260, 7.9.2013 г.