title: Дело C-144/12: Преюдициално запитване, отправено от Oberster Gerichtshof (Австрия) на 23 март 2012 г. — Goldbet Sportwetten GmbH/Massimo Sperindeo

text:
               23.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 184/3

         Преюдициално запитване, отправено от Oberster Gerichtshof (Австрия) на 23 март 2012 г. — Goldbet Sportwetten GmbH/Massimo Sperindeo
   (Дело C-144/12)
   2012/C 184/04
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberster Gerichtshof

      Страни в главното производство

      Ищец: Goldbet Sportwetten GmbH

      Ответник: Massimo Sperindeo

      Преюдициални въпроси

               1.

               Следва ли член 6 от Регламент (ЕО) № 1896/2006 (1) на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 година за създаване на процедура за европейска заповед за плащане (наричан по-нататък „Регламент № 1896/2006“) да се тълкува в смисъл, че в производството по издаване на европейска заповед за плащане следва да се прилага и член 24 от Регламент (ЕО) № 44/2001 (2) за компетентността и изпълнението на съдебни решения (наричан по-нататък „Регламент Брюксел I“), като се учредява компетентност на съда, пред който се яви ответникът по делото?

               2.

               При утвърдителен отговор на първия въпрос:
               Следва ли член 17 от Регламент № 1896/2006 във връзка с член 24 от Регламент Брюксел I да се тълкува в смисъл, че самото подаването на възражение срещу европейска заповед за плащане се счита за явяване [на ответника] пред сезирания съд, при положение че с възражението не се оспорва компетентността на съда по произход?

               3.

               При отрицателен отговор на втория въпрос:
               Следва ли член 17 от Регламент № 1896/2006 във връзка с член 24 от Регламент Брюксел I да се тълкува в смисъл, че с подаването на възражение [срещу европейската заповед за плащане] може евентуално да се учреди компетентност на съда, пред който се яви ответника по делото, ако с възражението се излагат доводи по съществото на спора, но не се оспорва компетентността на съда?

      (1)  ОВ L 399, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 9, стр. 108.

      (2)  ОВ L 12, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74.


title: Дело C-395/11: Решение на Съда (първи състав) от 13 декември 2012 г. (преюдициално запитване от Bundesfinanzhof — Германия) — BLV Wohn- und Gewerbebau GmbH/Finanzamt Lüdenscheid (Данъчни въпроси — Шеста директива ДДС — Решение 2004/290/ЕО — Прилагане на дерогационна мярка от държава членка — Разрешение — Член 2, точка 1 — Понятие за „строителни работи“ — Тълкуване — Включване на доставките на стоки — Възможност за частично прилагане на тази дерогация — Ограничения)

text:
               9.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/8

         Решение на Съда (първи състав) от 13 декември 2012 г. (преюдициално запитване от Bundesfinanzhof — Германия) — BLV Wohn- und Gewerbebau GmbH/Finanzamt Lüdenscheid
   (Дело C-395/11) (1)

   (Данъчни въпроси - Шеста директива ДДС - Решение 2004/290/ЕО - Прилагане на дерогационна мярка от държава членка - Разрешение - Член 2, точка 1 - Понятие за „строителни работи“ - Тълкуване - Включване на доставките на стоки - Възможност за частично прилагане на тази дерогация - Ограничения)
   2013/C 38/08
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesfinanzhof

      Страни в главното производство

      Ищец: BLV Wohn- und Gewerbebau GmbH

      Ответник: Finanzamt Lüdenscheid

      Предмет

   Преюдициално запитване — Bundesfinanzhof — Тълкуване на член 2, точка 1 от Решение 2004/290/ЕО на Съвета от 30 март 2004 година за предоставяне на разрешение на Германия да въведе мярка за дерогация от член 17 от Шеста директива 77/388/ЕИО за хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота (ОВ L 94, стр. 59) — Право на държавата членка, на която е предоставено разрешението, да прилага тази дерогация само частично — Понятие за „строителни работи“, съдържащо се в посочената разпоредба — Евентуално включване в това понятие на доставките на стоки

      Диспозитив

               1.

               Член 2, точка 1 от Решение 2004/290/ЕО на Съвета от 30 март 2004 г., с което се разрешава на Германия да приложи мярка за дерогация от член 21 от Шеста директива 77/388/ЕИО относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота, трябва да се тълкува в смисъл, че понятието „доставка на строителни работи“, съдържащо се в тази разпоредба, обхваща, освен сделките, считани за доставка на услуги, както са определени в член 6, параграф 1 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, изменена с Директива 2004/7/ЕО на Съвета от 20 януари 2004 г., също и тези, съставляващи доставка на стоки по смисъла на член 5, параграф 1 от тази директива.

               2.

               Решение 2004/290 трябва да се тълкува в смисъл, че Федерална република Германия може да се ограничи до това да упражни разрешението, предоставено от това решение, частично за определени категории, като например отделни видове строителни работи, и за доставките, направени на определени получатели. При установяването на тези категории тази държава членка е длъжна да спазва принципа на данъчен неутралитет, както и общите принципи на правото на Съюза, сред които особено тези на пропорционалност и правна сигурност. Запитващата юрисдикция трябва да провери, като има предвид всички релевантни фактически и правни обстоятелства, дали е така в случая по главното производство, и съответно да предприеме необходимите мерки за поправяне на вредоносните последици от прилагане на разглежданите разпоредби, което противоречи на принципите на пропорционалност или правна сигурност.

      (1)  ОВ C 311, 22.10.2011 г.


title: Дело C-580/11: Преюдициално запитване, отправено от Tribunal Supremo (Испания) на 21 ноември 2011 г. — Tarragona Power S. L./Gas Natural SDG, S.A., Administración del Estado, Hidroeléctrica del Cantábrico, S.A. и Endesa, S.A.

text:
               11.2.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 39/10

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunal Supremo (Испания) на 21 ноември 2011 г. — Tarragona Power S. L./Gas Natural SDG, S.A., Administración del Estado, Hidroeléctrica del Cantábrico, S.A. и Endesa, S.A.
   (Дело C-580/11)
   2012/C 39/17
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Supremo

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Tarragona Power S.L.

      Други страни: Gas Natural SDG, S.A.., Administración del Estado, Hidroeléctrica del Cantábrico, S.A.. и Endesa, S.A.

      Преюдициален въпрос

   Член 10 от Директива 2003/87/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета може ли да се тълкува в смисъл, че допуска прилагането на национални законодателни мерки като разглежданите в настоящия случай, чийто предмет и последици са намаляване на възнаграждението за дейността по производство на електроенергия със сума, равна на стойността на квотите за емисии на парникови газове, предоставени безвъзмездно през съответния период?

      (1)  ОВ L 275, стр. 32; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 10, стр. 78.


title: Дело C-27/07: Искане за преюдициално заключение, направено от Conseil d'Etat (Франция) на 26 януари 2007 г. — Banque Fédérative du Crédit Mutuel/Ministre de l'Economie, des Finances et de l'Industrie

text:
               14.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 82/16

         Искане за преюдициално заключение, направено от Conseil d'Etat (Франция) на 26 януари 2007 г. — Banque Fédérative du Crédit Mutuel/Ministre de l'Economie, des Finances et de l'Industrie
   (Дело C-27/07)
   (2007/C 82/28)
   Език на производството: френски
   Препращаща юрисдикция
   Conseil d'Etat [Държавен съвет]
   Страни в главното производство

      Ищец: Banque Fédérative du Crédit Mutuel

      Ответник: Ministre de l'Economie, des Finances et de l'Industrie
   Преюдициален въпрос
   Възстановяването в облагаемата печалба на установеното във Франция дружество-майка на 5 % от данъчния кредит, получен в резултат от разпределението на печалбата на дъщерно дружество, установено в друга държава-членка на Европейския съюз, при условие че в тази държава разпределената печалба е била обложена с данък при източника, е без значение за облагането на дружеството-майка, доколкото то има право да приспадне целия размер на данъчния си кредит от дължимия данък. Когато дружеството-майка не може да се възползва от фискалните предимства на своя данъчен кредит, тъй като е пропуснало да преразпредели печалбата между своите акционери в срок от пет години, може ли да се приеме, че разпоредбите на член 7, параграф 2 от Директива 90/435/ЕИО от 23 юли 1990 година (1) разрешават допълнителното облагане с корпоративен данък, резултат от възстановяването на 5 % от данъчния кредит в облагаемия финансов резултат поради ниския размер на тази удръжка и обстоятелството, че тя е възникнала в пряка връзка с изплащането на данъчен кредит, въведен с цел да намали двойното икономическо облагане на дивидентите, или пък трябва да се приеме, че това допълнително облагане противоречи на целите, произтичащи от член 4 от същата директива?

      (1)  Директива 90/435/ЕИО на Съвета от 23 юли 1990 година относно общата система за данъчно облагане на дружества-майки и дъщерни дружества от различни държави-членки (ОВ L 225, стр. 6)


title: Дело C-418/10 P: Определение на Съда (пети състав) от 28 март 2011 г. — Herhof-Verwaltungsgesellschaft mbH/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Stabilator sp. z o.o. (Обжалване — Марка на Общността — Регламент (ЕО) № 40/94 — Член 8, параграф 1, буква б) — Производство по възражение — По-ранна марка „STABILAT“ — Фигуративен знак „stabilator“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Липса на сходство на стоките и услугите)

text:
               16.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/8

         Определение на Съда (пети състав) от 28 март 2011 г. — Herhof-Verwaltungsgesellschaft mbH/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Stabilator sp. z o.o.
   (Дело C-418/10 P) (1)

   (Обжалване - Марка на Общността - Регламент (ЕО) № 40/94 - Член 8, параграф 1, буква б) - Производство по възражение - По-ранна марка „STABILAT“ - Фигуративен знак „stabilator“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Липса на сходство на стоките и услугите)
   2011/C 211/14
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Herhof-Verwaltungsgesellschaft mbH (представители: A. Zinnecker и S. Müller, Rechtsanwälte)

      Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: G. Schneider), Stabilator sp. z o.o. (представител: M. Kacprzak, radca prawny)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Общия съд (четвърти състав) от 7 юли 2010 г. по дело Herhof/СХВП — Stabilator (T-60/09), с което Общият съд отхвърля жалбата на притежателя на словната марка на Общността „STABILAT“ за стоки и услуги от класове 1, 7, 11, 20, 37, 40 и 42 срещу Решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 16 декември 2008 г., с което се отхвърля неговото възражение, направено срещу регистрацията на фигуративната марка на Общността „stabilator“ за стоки и услуги от класове 19, 37 и 42 — Неправилна преценка на сходството на услугите, обозначени с конфликтните марки — Нарушение на правото на изслушване пред съд.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Herhof-Verwaltungsgesellschaft mbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 288, 23.10.2010 г.


title: Дело T-318/09: Жалба, подадена на 14 август 2009 г. — Audi и Volkswagen/СХВП (TDI)

text:
               7.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 267/67

         Жалба, подадена на 14 август 2009 г. — Audi и Volkswagen/СХВП (TDI)
   (Дело T-318/09)
   2009/C 267/121
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Audi AG (Ingolstadt, Германия), Volkswagen AG (Wolfsburg, Германия) (представител: P. Kather, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар от 14 май 2009 г. (преписка № R 226/2007-1),

               —

               да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „TDI“ за стоки от клас 12 (заявка № 3 179 058)

      Решение на проверителя: отхвърля заявката

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата
   Изложени правни основания:

               —

               нарушение на член 7, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 207/2009 (1), тъй като заявената марка била наложена в търговския оборот до необходимата степен;

               —

               нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент № 207/2009, тъй като заявената марка имала необходимия отличителен характер;

               —

               нарушение на член 76, параграф 1, изречение първо от Регламент № 207/2009, тъй като ответникът не взел предвид предложенията на жалбоподателите за представяне на доказателства;

               —

               нарушение на член 75 от Регламент № 207/2009

      (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, 2009 г., стр. 1).


title: Дело C-308/09: Преюдициално запитване, отправено от Raad van State (Нидерландия) на 3 август 2009 г. — B.A.M. Vermeer Contracting Sp. zoo, друга страна: Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid

text:
               7.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 267/34

         Преюдициално запитване, отправено от Raad van State (Нидерландия) на 3 август 2009 г. — B.A.M. Vermeer Contracting Sp. zoo, друга страна: Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid
   (Дело C-308/09)
   2009/C 267/63
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Raad van State

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: B.A.M. Vermeer Contractiong sp. zoo

      Друга страна: Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли членове 49 и 50 от Договора за създаване на Европейската общност да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба като съдържащата се в член 2 от Wet arbeid vreemdelingen във връзка с член 1д, параграф 1, буква в) от Правилника за неговото прилагане, съгласно която за командироването на работници по смисъла на член 1, параграф 3, буква в) от Директива 96/71/ЕО (1) е необходимо разрешение за работа?

               2)

               С оглед на кои критерии трябва да се определи дали е налице командироване на работници по смисъла на член 1, параграф 3, буква в) от Директива 96/71/ЕО?

      (1)  Директива 96/71/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 1996 година относно командироването на работници в рамките на предоставянето на услуги (ОВ L 18 1997 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 4, стр. 29).


title: Дело C-54/08: Решение на Съда (голям състав) от 24 май 2011 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия (Неизпълнение на задължения от държава членка — Член 43 ЕО — Свобода на установяване — Нотариуси — Изискване за гражданство — Член 45 ЕО — Участие в упражняването на публичната власт — Директиви 89/48/ЕИО и 2005/36/ЕО)

text:
               9.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 204/4

         Решение на Съда (голям състав) от 24 май 2011 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия
   (Дело C-54/08) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Член 43 ЕО - Свобода на установяване - Нотариуси - Изискване за гражданство - Член 45 ЕО - Участие в упражняването на публичната власт - Директиви 89/48/ЕИО и 2005/36/ЕО)
   2011/C 204/07
   Език на производството: немски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: H. Støvlbæk и G. Braun)

      Страна, встъпила в подкрепа на ищеца: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представител: S. Behzadi-Spencer)

      Ответник: Федерална република Германия (представители: M. Lumma, J. Kemper, U. Karpenstein и J. Möller)

      Страни, встъпили в подкрепа на ответника: Република България (представители: Цв. Иванов и Ел. Петранова), Чешка република (представител: M. Smolek), Република Естония (представител: L. Uibo), Френска република (представители: G. de Bergues и B. Messmer), Република Латвия (представители: L. Ostrovska, K. Drēviņa и J. Barbale), Република Литва (представители: D. Kriaučiūnas и E. Matulionytė), Република Унгария (представители: R. Somssich, K. Veres и M. Fehér), Република Австрия (представители: E. Riedl, G. Holley и M. Aufner), Република Полша (представители: M. Dowgielewicz, C. Herma и D. Lutostańska), Република Словения (представители: V. Klemenc и Ž. Cilenšek Bončina), Словашка република (представители: J. Čorba и B. Ricziová)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на членове 43 ЕО и 45 ЕО — Липса на транспониране, що се отнася до професията нотариус, на Директива № 89/48/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 година относно обща система за признаване на дипломите за висше образование, издадени след завършването на професионално образование и обучение с минимална продължителност от три години (ОВ 1989 L 19, стp. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 2, стр. 76) и на Директива 2005/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 септември 2005 година относно признаването на професионалните квалификации (ОВ L 255, стp. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 8, стр. 3) — Национална правна уредба, която за упражняването на професията нотариус поставя изискване за гражданство — Понятие за дейност, свързана с упражняване на публичната власт

      Диспозитив

               1.

               Като е наложила изискване за гражданство за достъп до професията нотариус, Федерална република Германия не е изпълнила задълженията си по член 43 ЕО.

               2.

               Отхвърля иска в останалата му част.

               3.

               Европейската комисия, Федерална република Германия, Република България, Чешката република, Република Естония, Френската република, Република Латвия, Република Литва, Република Унгария, Република Австрия, Република Полша, Република Словения, Словашката република и Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 107, 26.4.2008 г.


title: Дело T-400/07: Жалба, подадена на 5 ноември 2007 г. — GretagMacbeth/СХВП (Цветни квадрати)

text:
               22.12.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 315/43

         Жалба, подадена на 5 ноември 2007 г. — GretagMacbeth/СХВП (Цветни квадрати)
   (Дело T-400/07)
   (2007/C 315/82)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: GretagMacbeth LLC (New Windsor, Съединени американски щати) (представител: J. Weiser, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар от 30 август 2007 година по дело R 30/2007-4 относно заявката за марка на Общността № 4 634 572;

               —

               да се осъди СХВП да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: цветна марка „Цветни квадрати“ за стоки и услуги от класове 9, 16 и 42 (заявка № 4 634 572).

      Решение на проверителя: отхвърля заявката.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: Нарушаване на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (1), тъй като неправомерно е било прието, че заявената марка е лишена от отличителни белези по отношение на оспорваните стоки и услуги.

      (1)  Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ 1994, L 11, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).


title: Дело T-75/15: Жалба, подадена на 17 февруари 2015 г.  — ROD Leichtmetallräder/СХВП — Rodi TR (ROD)

text:
               13.4.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 118/39

         Жалба, подадена на 17 февруари 2015 г. — ROD Leichtmetallräder/СХВП — Rodi TR (ROD)
   (Дело T-75/15)
   (2015/C 118/50)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: ROD Leichtmetallräder GmbH (Weiden in der Oberpfalz, Германия) (представители: J. Hellenbrand и J. Biener, адвокати)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Rodi TR, SL (Lleida, Испания)

      Данни за производството пред СХВП

      Притежател на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: фигуративна марка на Общността със словния елемент „ROD“ — заявка за марка на Общността № 5 694 989

      Производство пред СХВП: производство по обявяване на недействителност

      Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на СХВП от 17 декември 2014 г. по преписка R 281/2014-5

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да отмени решението на отдела по отмяна на СХВП от 22 ноември 2013 г.,

               —

               да осъди СХВП да заплати разноските в производството пред Общия съд и тези в производството пред апелативния състав на СХВП.

      Изложени основания

               —

               нарушение на член 65, параграф 2 във връзка с член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009,

               —

               съществено процесуално нарушение — нарушение на правило 39, параграф 3 и на правило 37, буква б), подточка ii) от Регламент № 2868/95.


title: Дело C-467/08: Преюдициално запитване, отправено от Audiencia Provincial de Barcelona (Испания) на 31 октомври 2008 г.  — Sociedad General de Autores y Editores de España (SGAE)/Padawan, S.L. и заинтересована страна: Entidad de Gestión de Derechos de los Productores Audiovisuales (EGEDA)

text:
               24.1.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/12

         Преюдициално запитване, отправено от Audiencia Provincial de Barcelona (Испания) на 31 октомври 2008 г. — Sociedad General de Autores y Editores de España (SGAE)/Padawan, S.L. и заинтересована страна: Entidad de Gestión de Derechos de los Productores Audiovisuales (EGEDA)
   (Дело C-467/08)
   (2009/C 19/21)
   Език на производството: испански
   Препращаща юрисдикция
   Audiencia Provincial de Barcelona
   Страни в главното производство

      Ищец: Sociedad General de Autores y Editores de España (SGAE)

      Ответник: Padawan, S.L.

      Друга страна: Entidad de Gestión de Derechos de los Productores Audiovisuales (EGEDA)
   Преюдициални въпроси

               1)

               Дали понятието „справедливо обезщетение“, предвидено в член 5, параграф 2, буква б) от Директива 2001/29/ЕО (1), предполага хармонизация, независимо от признатата на държавите–членки възможност да избират схемите за възнаграждение, които считат за подходящи за ефективното упражняване на правото на „справедливо обезщетение“ на притежателите на правата върху интелектуална собственост, засегнати от установяването на изключение от правото на възпроизвеждане за копиране за лично ползване.

               2)

               Дали, независимо от това каква е схемата, използвана от всяка държава-членка за определяне на справедливото обезщетение, тя трябва да спазва нужното равновесие между засегнатите лица, които са от една страна притежателите на правата върху интелектуална собственост, засегнати от изключението за копиране за лично ползване, които имат право да получат посоченото обезщетение, и от друга страна — тези, които дължат плащането му пряко или непряко, и дали това равновесие се определя от обосновката на справедливото обезщетение, която е да се поправят вредите, произтичащи от изключението за копиране за лично ползване.

               3)

               Дали в случаите, когато държавата-членка избира схема на данък или такса върху оборудването, апаратурата и материалите за цифрово възпроизвеждане, този данък (справедливото обезщетение за копиране за лично ползване) задължително трябва да е свързан — в съответствие с целта, преследвана с член 5, параграф 2, буква б) от Директива 2001/29/ЕО, и с контекста на тази норма — с предполагаемото използване на това оборудване и материали за възпроизвеждане, ползващо се от изключението за копиране за лично ползване, така че прилагането на данъка би било обосновано, когато се предполага, че оборудването, апаратурата и материалите за цифрово възпроизвеждане ще бъдат предназначени за копиране за лично ползване, и няма да бъде в противен случай.

               4)

               Дали, в случай че държава-членка избере схема на „такса“ за копиране за лично ползване, прилагането на посочената „такса“ по един и същи начин по отношение на предприятия и лица, извършващи такава дейност по занятие, за които е ясно, че придобиват апаратурата и носителите за цифрово възпроизвеждане за цели, различни от копирането за лично ползване, съответства на понятието „справедливо обезщетение“.

               5)

               Дали възприетата от испанската държава схема за прилагане на таксата за копиране за лично ползване по един и същи начин по отношение на всяко оборудване, апаратура и материали за цифрово възпроизвеждане би могло да противоречи на Директива 2001/29/ЕО, доколкото би престанало да съществува надлежно съответствие между справедливото обезщетение и ограничението на правото за копиране за лично ползване, което го обосновава, тъй като схемата се прилага до голяма степен по отношение на различни случаи, в които не съществува ограничение на права, обосноваващо имуществено обезщетение.

      (1)  Директива 2001/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 година относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество (ОВ L 167, стр. 10; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 230).


title: Дело T-286/09: Жалба, подадена на 22 юли 2009 г. — Intel/Комисия

text:
               12.9.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 220/41

         Жалба, подадена на 22 юли 2009 г. — Intel/Комисия
   (Дело T-286/09)
   2009/C 220/86
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Intel Corp. (Wilmington, Съединени американски щати) (представители: N. Green, I. Forrester, QC, M. Hoskins, K. Bacon, S. Singla, Barristers, A. Parr и R. MacKenzie, Solicitors)

      Ответник: Комисия на Европейските общности

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени изцяло или отчасти Решение С(2009) 3726 окончателен на Комисията от 13 май 2009 г. по дело COMP/С-3/37.990 — Intel,

               —

               при условията на евентуалност, наложената глоба да се отмени или да се намали значително по размер,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски на Intel.

      Правни основания и основни доводи

   С жалбата си жалбоподателят иска съгласно член 230 ЕО отмяна на Решение С(2009) 3726 окончателен на Комисията от 13 май 2009 г. по дело COMP/С-3/37.990 — Intel, с което се установява, че между октомври 2002 г. и декември 2007 г. той е извършил продължавано нарушение на член 82 ЕО и на член 54 от Споразумението за ЕИП, като е прилагал стратегия за възпиране на конкурентите на пазара на процесори x86 CPU („процесори“). По-нататък жалбоподателят иска отмяна или намаляване на наложената му глоба.
   В подкрепа на исканията си жалбоподателят сочи следните правни основания.
   Първо, той твърди, че Комисията допуска грешка при прилагане на правото, като:

               а)

               установява, че предоставените от Intel на неговите клиенти условни отстъпки сами по себе си са с характера на злоупотреба по силата на това, че са обвързани с определени условия, без да установява, че те действително са годни да възпрат конкуренцията;

               б)

               се позовава на определена форма на структурни злоупотреби, наречена „голи ограничения“, без по отношение на тях да пристъпва към какъвто и да било анализ на възпирането (дори на годността или вероятността от възпиране);

               в)

               не анализира дали уговорките на Intel с неговите клиенти за възстановяване на част от цената се прилагат на територията на Европейската общност и/или са имали непосредствени, съществени, преки и предвидими последици в рамките на Европейската общност.

         Второ, жалбоподателят твърди, че при анализа на доказателствата Комисията не удовлетворява необходимия стандарт на доказване. В този смисъл Комисията не доказва, че уговорките на Intel за възстановяване на част от цената зависят от условието клиентите му да удовлетворяват при него всички или почти всички свои нужди от процесори x86 CPU. В допълнение Комисията прилага критерия за „ефективния конкурент“ („ЕК“), за да определи дали случаите на възстановяване на част от цената от Intel са в състояние да ограничат конкуренцията, но допуска редица грешки в анализа и оценката на доказателствата, свързани с прилагането на посочения критерий. Комисията също не съобразява други видове доказателства, отнасящи се до последиците от отстъпките на Intel. По-специално Комисията не:

               а)

               съобразява доказателствата, които установяват, че по време на твърдяното нарушение един от конкурентите на Intel съществено увеличава пазарния дял и рентабилността си, но липсата на успех от негова страна в определени пазарни сегменти от пазара и/или при някои производители на оригинално оборудване („ПОО“) се дължи на собствените му недостатъци;

               б)

               установява причинно-следствена връзка между това, което според нея са условни отстъпки, и решенията на клиентите на Intel да не се снабдяват от този конкурент;

               в)

               анализира доказателствата за въздействието на отстъпките на Intel върху потребителите.

         Трето, жалбоподателят твърди, че Комисията не доказва провеждането на дългосрочна стратегия от Intel за възпиране на конкурентите. Доказателствата не подкрепят тази констатация и тя не отговаря на откъслечните по естеството си твърдения на Комисията (както във връзка с разглежданите стоки, така и с периода от време) по отношение на всеки от клиентите на Intel.
   Жалбоподателят твърди също, че решението трябва да се отмени изцяло или отчасти поради това, че Комисията е допуснала съществени процесуални нарушения по време на административното производство, които нарушили в значителна степен правото на защита на Intel. По-специално Комисията не:

               а)

               осигурила на Intel устно изслушване във връзка с допълнителното изложение на възраженията и писмото с факти, въпреки че в тях се правели съвсем нови твърдения и се упоменавали нови доказателства, широко застъпени в обжалваното решение;

               б)

               представя, след като е поискано от жалбоподателя, някои вътрешни документи от конкурента, които да се включат по делото, независимо от това че по мнение на жалбоподателя документите:

                           (i)

                           се отнасят пряко до твърденията на Комисията срещу Intel,

                           (ii)

                           могат евентуално да оневинят Intel и

                           (iii)

                           са точно посочени от Intel;

               в)

               не отчита надлежно срещата си с ключов свидетел от един от клиентите на Intel, който много вероятно е щял да представи оневиняващи доказателства.

         Съгласно член 229 ЕО жалбоподателят оспорва и размера на наложената му глоба, посочвайки най-вече три основания.
   Първо, той твърди, че глобата от 1 060 000 000 EUR (най-високата глоба, налагана някога от Комисията на отделна фирма) е явно несъразмерна, като се има предвид, че Комисията не установява увреждане на потребителите или възпиране на конкурентите.
   Второ, жалбоподателят сочи, че не е нарушил умишлено или поради небрежност член 82 ЕО: ЕК анализът на Комисията се основавал на информация, която той не е могъл да знае към момента на предоставяне на отстъпки на неговите клиенти.
   Трето, жалбоподателят изтъква, че при определяне на глобата Комисията не прилага правилно приетите от нея през 2006 г. Насоки относно метода за определяне на глобите и взема предвид неотносими или неподходящи съображения.


title: Дело T-600/13: Жалба, подадена на 15 ноември 2013 г. — Bimbo/СХВП (FIBRA PROTEÍNAS NUTRIENTES)

text:
               1.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 31/13

         Жалба, подадена на 15 ноември 2013 г. — Bimbo/СХВП (FIBRA PROTEÍNAS NUTRIENTES)
   (Дело T-600/13)
   2014/C 31/23
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Bimbo, SA (Барселона, Испания) (представител: J. Carbonell Callicó, abogado)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на апелативния състав от 11 септември 2013 г. и в следствие от това да допусне регистрацията на фигуративната марка на Общността № 11 094 381 за всички стоки от клас 30,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски съгласно член 87, параграф 2 от Регламент № 207/2009.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративната марка „FIBRA PROTEÍNAS NUTRIENTES“ за стоки от клас 30 ‒ Заявка за марка на Общността № 11 094 381.

      Решение на проверителя: отхвърля заявката за регистрация.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания:

               —

               нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент № 207/2009 и

               —

               нарушение на член 83 от Регламент № 207/2009 във връзка с принципа на равно третиране, както и нарушение на членове 6 и 14 от Конвенцията за защита на правата на човека и основните свободи.


title: Дело T-537/14: Жалба, подадена на 11 юли 2014 г.  — Laboratoire Nuxe/СХВП — NYX, Los Angeles (NYX)

text:
               22.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 329/22

         Жалба, подадена на 11 юли 2014 г. — Laboratoire Nuxe/СХВП — NYX, Los Angeles (NYX)
   (Дело T-537/14)
   2014/C 329/30
   Език на жалбата: френски

      Страни

      Жалбоподател: Laboratoire Nuxe (Париж, Франция) (представител: M. Antoine-Lalance, avocate)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: NYX, Los Angeles Inc. (Калифорния, САЩ)

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на пети апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (СХВП) от 8 април 2014 г. по дело R 1575/2013-5;

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: NYX, Los Angeles Inc.

      Марка на Общността, предмет на спора: посочваща Европейския съюз международна регистрация на фигуративна марка, която съдържа словния елемент „NYX“, за стоки от клас 3 — международна регистрация № 1 1 0 52  316, посочваща Европейския съюз

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: словна марка „NUXE“ за стоки и услуги от класове 3 и 44

      Решение на отдела по споровете: уважава възражението

      Решение на апелативния състав: отменя решението на отдела по споровете и отхвърля възражението

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009


title: Дело C-72/13: Определение на Съда (седми състав) от 20 март 2014 г. (преюдициално запитване от Naczelny Sąd Administracyjny — Полша) — Gmina Wrocław/Minister Finansów (ДДС — Директива 2006/112/ЕО — Отчуждаване от дадена община на части от имуществото ѝ)

text:
               16.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 184/3

         Определение на Съда (седми състав) от 20 март 2014 г. (преюдициално запитване от Naczelny Sąd Administracyjny — Полша) — Gmina Wrocław/Minister Finansów
   (Дело C-72/13) (1)

   ((ДДС - Директива 2006/112/ЕО - Отчуждаване от дадена община на части от имуществото ѝ))
   2014/C 184/04
   Език на производството: полски

      Запитваща юрисдикция

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Gmina Wrocław

      Ответник: Minister Finansów

      Предмет

   Преюдициално запитване — Naczelny Sąd Administracyjny — Тълкуване на Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7 и поправки в OB L 74, 19.3.2011 г., стр. 3 и OB L 249, 14.9.2012 г., стр. 15) — Облагане на сделките на община — Продажба на имущество, придобито по силата на закон или пък по наследство или по дарение — Извършване с това имущество на непарична вноска в дружество

      Диспозитив

   Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност трябва да се тълкува в смисъл, че допуска сделки като планираните от gmina Wrocław (община Вроцлав) да бъдат обложени с данък върху добавената стойност, ако запитващата юрисдикция установи, че те представляват икономическа дейност по смисъла на член 9, параграф 1 от същата директива и че не са извършени от тази община в качеството ѝ на публичноправен орган по смисъла на член 13, параграф 1, първа алинея от цитираната директива. При все това, ако трябва да се приеме, че при извършването им посочената община действа в качеството на публичноправен орган, разпоредбите на Директива 2006/112 допускат облагането с данък на въпросните сделки, в случай че запитващата юрисдикция установи, че тяхното освобождаване би довело до значителни нарушения на правилата за конкуренцията по смисъла на член 13, параграф 2 от тази директива.

      (1)  ОВ C 141, 18.5.2013 г.


title: Дело T-87/09: Жалба, подадена на 25 февруари 2009 г. — Gråhundbus/Jørgen Andersen/Комисия

text:
               16.5.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/38

         Жалба, подадена на 25 февруари 2009 г. — Gråhundbus/Jørgen Andersen/Комисия
   (Дело T-87/09)
   2009/C 113/77
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Gråhundbus v/Jørgen Andersen (Ballerup, Дания) (представители: M. Nissen, J. Rivas de Andrés, J. Gutiérrez Gisbert, lawyers)

      Ответник: Комисия на Европейските общности

      Искания на ищеца

               —

               да се отмени окончателната позиция на Комисията по отношение на пътя Копенхаген — Юстад, която се съдържа в параграфи 75, 76 и 145 от Решение на Комисията от 10 септември 2008 г. относно държавна помощ C 41/08 (NN 35/08) — Danske Statsbaner,

               —

               при условията на евентуалност да се отмени решението на Комисията от 10 септември 2008 г. относно държавна помощ C 41/08 (NN 35/08) — Danske Statsbaner,

               —

               да се осъди Комисия да заплати съдебните разноски, понесени от жалбоподателя.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят иска отмяна на Решение на Комисията от 10 септември 2008 г. за откриване на процедура по член 88, параграф 2 по отношение на вече предоставена от Дания държавна помощ на Danske Statsbaner („DSB“) за железопътен пътнически транспорт между Копенхаген и Юстад посредством договор за обществена поръчка за услуги, сключен между датското министерство на транспорта и публичното предприятие DSB (преписка C 41/08 (NN 35/08) — Danske Statsbaner). Заинтересованите страни са поканени да представят мненията си (1).
   Жалбоподателят извършва автобусен транспорт на пътници по пътя Копенхаген—Юстад.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква три правни основания.
   На първо място, той твърди, че Комисията е допуснала грешка при прилагане на правото като е решила, че датското правителство не е допуснало явна грешка в преценката, като е приело, че пътят Копенхаген—Юстад представлява обществена услуга или услуга от общ икономически интерес.
   На второ място, жалбоподателят твърди, че Комисията е допуснала грешка при прилагане на правото като не се е усъмнила в квалификацията на пътя Копенхаген—Юстад като задължение за обществена услуга или като услуга от общ икономически интерес с оглед на информацията, с която разполага. Жалбоподателят твърди, че Комисията не е трябвало да приема представените от датското правителство доводи без последващо обсъждане и проучване.
   На трето място, жалбоподателят твърди, че Комисията не е представила подходящи мотиви за своето решение, в нарушение на член 253 ЕО, тъй като единствените изложени в решението мотиви представляват повторение на доводите на датското правителство.

      (1)  ОВ C 309, 2008 г., стр. 14.


title: Дело C-268/13: Преюдициално запитване, отправено от Tribunalul Sibiu (Румъния) на 16 май 2013 г. — Elena Petru/Casa Județeană de Asigurări de Sănătate Sibiu, Casa Națională de Asigurări de Sănătate

text:
               20.7.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 207/30

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunalul Sibiu (Румъния) на 16 май 2013 г. — Elena Petru/Casa Județeană de Asigurări de Sănătate Sibiu, Casa Națională de Asigurări de Sănătate
   (Дело C-268/13)
   2013/C 207/50
   Език на производството: румънски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunalul Sibiu

      Страни в главното производство

      Ищец: Elena Petru

      Ответници: Casa Județeană de Asigurări de Sănătate Sibiu, Casa Națională de Asigurări de Sănătate

      Преюдициален въпрос

   Дали, от гледна точка на разпоредбите на член 22, точка 2, параграф 2 от Регламент (ЕИО) № 1408/71 (1), невъзможността лечението да бъде предоставено в страната по местопребиваване следва да се тълкува по абсолютен или по разумен начин? С други думи, означава ли положение, при което макар и хирургическата интервенция да може да бъде извършена в страната по местопребиваване своевременно и по подходящия начин в техническо отношение в смисъл, че са налице необходимите специалисти и дори същото равнище на специализирани познания, но при което има недостиг на лекарства и на медицински материали от първа необходимост, че са налице обстоятелства, при които медицинското лечение не може да бъде осигурено по смисъла на разпоредбите на посочения член.

      (1)  Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социално осигуряване на заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността (ОВ L 149, стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 26).


title: Дело T-682/16: Жалба, подадена на 23 септември 2016 г. — Франция/Комисия

text:
               28.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 441/24

      Жалба, подадена на 23 септември 2016 г. — Франция/Комисия
      (Дело T-682/16)
      (2016/C 441/28)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Френска република (представители: F. Alabrune, D. Colas и D. Segoin)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания на жалбоподателя

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да отмени Решение за изпълнение на Комисията C(2016) 4287 окончателен от 12 юли 2016 г., нотифицирано на 13 юли 2016 г., с което се спират месечните плащания за Франция по Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ),

                  —

                  да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят излага две основания в подкрепа на жалбата си.

                  1.

                  Първо основание — нарушение на член 41, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 година относно финансирането, управлението и мониторинга на общата селскостопанска политика и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 352/78, (ЕО) № 165/94, (ЕО) № 2799/98, (ЕО) № 814/2000, (ЕО) № 1290/2005 и (ЕО) № 485/2008 на Съвета (ОВ L 347, 2013 г., стр. 549). Това основание се състои от две части:

                              —

                              първа част: френските органи приложили напълно посочения в обжалваното решение план за действие с ясни показатели за напредък, изготвени след консултации с Комисията,

                              —

                              втора част: обжалваното решение се основавало на фактори, които не били предвидени в плана за действие.

                  2.

                  Второ основание — нарушение на принципа на пропорционалност.


title: Дело T-163/10: Определение на Общия съд от 20 април 2012 г. — Entegris/СХВП — Optimize Technologies (OPTIMIZE TECHNOLOGIES)

text:
               23.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 184/19

         Определение на Общия съд от 20 април 2012 г. — Entegris/СХВП — Optimize Technologies (OPTIMIZE TECHNOLOGIES)
   (Дело T-163/10) (1)

   2012/C 184/37
   Език на производството: английски
   Председателят на шести състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 161, 19.6.2010 г.


               18.12.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 455/14

         Дело, заведено на 17 октомври 2014 г. от Надзорния орган на ЕАСТ срещу Исландия
   (Дело E-20/14)
   (2014/C 455/09)
   На 17 октомври 2014 г. пред Съда на ЕАСТ беше заведено дело срещу Исландия от Надзорния орган на ЕАСТ, представляван от Markus Schneider и Clémence Perrin в качеството им на представители на Надзорния орган на ЕАСТ, с адрес: Rue Belliard 35, 1040 Brussels, Belgium.
   Надзорният орган на ЕАСТ иска от Съда на ЕАСТ:

               1.

               Да постанови, че като не е приела в предписания срок мерките, необходими за въвеждането като такъв в националния ѝ правен ред на акта, посочен в точка 56ч от глава V от приложение ХIII към Споразумението за Европейското икономическо пространство (Регламент (ЕО) № 392/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. относно отговорността на превозвачите на пътници по море в случай на произшествия), адаптиран спрямо Споразумението чрез Протокол 1 към същото, Исландия не е изпълнила задълженията си съгласно член 7 от Споразумението.

               2.

               Да осъди Исландия да заплати съдебните разноски.

      Правен и фактически контекст и правни аргументи в подкрепа на иска:

               —

               Искът се отнася до неспазването от страна на Исландия в срок до 19 април 2014 г. на мотивираното становище, издадено от Надзорния орган на ЕАСТ на 19 февруари 2014 г., отнасящо се до невъвеждането като такъв в нейния национален правен ред на Регламент (ЕО) № 392/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. относно отговорността на превозвачите на пътници по море в случай на произшествия, посочен в точка 56ч от глава V от приложение ХIII към Споразумението за Европейското икономическо пространство и адаптиран към Споразумението с Протокол 1 към него.

               —

               Надзорният орган на ЕАСТ твърди, че като не е въвела регламента като такъв в националния си правен ред в предписания срок, Исландия не е изпълнила задълженията си по член 7 от Споразумението за ЕИП.


title: Дело T-358/12 P: Жалба, подадена на 8 август 2012 г. от Rosella Conticchio срещу определението, постановено на 12 юли 2012 г. от Съда на публичната служба по дело F-22/11, Conticchio/Комисия

text:
               29.9.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 295/31

         Жалба, подадена на 8 август 2012 г. от Rosella Conticchio срещу определението, постановено на 12 юли 2012 г. от Съда на публичната служба по дело F-22/11, Conticchio/Комисия
   (Дело T-358/12 P)
   2012/C 295/55
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Rosella Conticchio (Рим, Италия) (представители: R. Giuffrida и A. Tortora, avvocati)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Определението на Съда на публичната служба от 12 юли 2012 г. по дело F-22/11, Conticchio/Комисия,

               —

               да уважи исканията на жалбоподателката, направени в пръвоинстанционното производство,

               —

               при условията на евентуалност, ако уважаемият съд счете за подходящо или необходимо, да върне делото на Съда на публичната служба, за да се произнесе по исканията на жалбоподателката, направени в първоинстанционното производство,

               —

               да обяви, че жалбата във връзка, с която е постановено обжалваното определение, е напълно допустима и основателна без изключение,

               —

               до осъди ответника да заплати в полза на жалбоподателката всички направени от нея разноски, разходи и хонорари по делото както в пръвоинстанционното производство, така и в производството по обжалване.

      Правни основания и основни доводи

   Настоящата жалба е подадена срещу Определението на Съда на публичната служба на Европейския съюз от 12 юли 2012 г. по дело F-22/11, с което се отхвърля отчасти като явно недопустима и отчасти като явно неоснователна жалба за отмяна на решението за отпускане и изплащане на пенсия на жалбоподателката.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателката излага три правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от „нарушение на принципа на добросъвестност, коректност и безпристрастност — липса на ясно посочване на нормативния обхват на някои разпоредби и практики, следвани от Комисията в отношенията ѝ със служителите“.
               В това отношение жалбоподателката твърди, че съгласно обжалваното определение доводите ѝ са явно неоснователни като същевременно в определението се уточнява, че фишът за заплата за месец януари 2010 г. подлежи на обжалване, считано от датата, на която тя е узнала за положението си. Този фиш за заплата обаче не е решаващ акт, който може да се обжалва самостоятелно, тъй като не определя по окончателен начин положението на жалбоподателката към момента на пенсионирането. По същество съгласно постоянната съдебна практика тъй като фишът за заплата представлява административно решене със счетоводен характер, той сам по себе си не притежава характеристиките на увреждащ акт и следователно при липсата на други сигурни елементи не подлежи на обжалване. По този въпрос следва да се припомни, че системата SysPer 2 не е достатъчна, за да се определи размерът на бъдещите пенсионни права, подобно на системата „Calculette Pension“, която също се ограничава до това да предостави само приблизителни и неподлежащи на обжалване параметри. Г-жа Conticchio е могла да обжалва само съобщеното в писмена форма окончателно решение за отпускането и определянето на пенсионните ѝ права, тъй като едва от този момент тя е знаела със сигурност точния месечен размер на пенсията си.

               2.

               Второто правно основание е изведено от „нарушение на правото на съдебна защита и на правото на публичност на производството“.
               Като приема, че разполага с достатъчно информация от документите по делото Съдът на публичната служба решава да приеме мотивирано определение без да продължи производството. Това решение нарушава правото на жалбоподателката на пълна съдебна защита. На г-жа Conticchio не е било признато правото да изложи съображенията си, нито ѝ е била предоставена възможност да изясни допълнително възможните основания за недопустимост и/или неоснователност на жалбата, като по този начин е нарушен принципът на справедлив съдебен процес. В това отношение следва да се припомни, че в член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз е закрепено правото на добра администрация, разбирано като правото на всяко лице засягащите го въпроси да бъдат разглеждани от институциите, органите, службите и агенциите на Съюза безпристрастно, справедливо и в разумен срок. Това право включва и правото на всяко лице да бъде изслушвано преди срещу него да бъде предприета индивидуална мярка, която би имала неблагоприятни последици за него.

               3.

               Третото правно основание е изведено от „неоснователно обогатяване — нарушение на правото на справедлив съдебен процес“.
               Жалбата не може да се счита за просрочена, тъй като във фиша за заплата не се съдържат данни за това правно основание. Жалбоподателката може да твърди, че е налице неоснователно обогатяване в полза на Комисията едва от момента, в който е получила решението за отпускане и определяне размера на пенсията, тоест 26 май 2010 г. Всъщност в нито един момент жалбоподателката не е знаела какъв е размерът на платените суми, тъй като никога не е получавала съответните съобщения от отговарящите за това служби на Комисията. Следва да се припомни също, че Комисията е получила актуализиран еквивалент на по-рано придобитите в INPS в Италия пенсионни права, като тези права са били прехвърлени към общностния пенсионен режим и по този начин е възникнало несъответствие между пенсията, получавана от жалбоподателката, и вноските, заплащани от нея по време на прослужените години. Така, администрацията най-напред е поискала опредени вноски, а след това е отпуснала пенсия за прослужено време и старост, която е по-ниска в сравнение с действително прослужените години, като по този начин самата тя се е обогатила неоснователно в ущърб на собствените си длъжностни лица.


title: Дело C-561/16: Преюдициално запитване от Tribunal Supremo (Испания), постъпило на 7 ноември 2016 г. — Saras Energía S.A./Administración del Estado

text:
               23.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/12

         Преюдициално запитване от Tribunal Supremo (Испания), постъпило на 7 ноември 2016 г. — Saras Energía S.A./Administración del Estado
   (Дело C-561/16)
   (2017/C 022/18)
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Supremo

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Saras Energía S.A.

      Ответник: Administración del Estado

      Преюдициални въпроси

               1)

               Съвместима ли е с член 7, параграфи 1 и 9 от Директива 2012/27/ЕС (1) правна уредба на държава членка, установяваща национална схема за задължения за енергийна ефективност, чиито основно изпълнение представлява годишна вноска в национален фонд за енергийна ефективност, създаден в съответствие с предвиденото в член 20, параграф 4 от посочената директива?

               2)

               Съвместима ли е с член 7, параграф 1 и член 20, параграф 6 от Директива 2012/27/ЕС национална правна уредба, която като алтернатива на вноската в националния фонд за енергийна ефективност допуска възможност за изпълнение на задълженията за икономия на енергия чрез доказване на постигнатата икономия?

               3)

               При утвърдителен отговор на предходния въпрос: Съвместимо ли е с посочените член 7, параграф 1 и член 20, параграф 6 от Директивата допускането на тази алтернатива за изпълнение на задълженията за икономия на енергия, при условие че реалното ѝ съществуване зависи от приемането от правителството на нормативен акт за нейното прилагане при условията на оперативна самостоятелност?
               И в същия смисъл, съвместима ли е такава правна уредба, ако правителството не предприеме действия за прилагането на посочената алтернативна възможност?

               4)

               Съвместима ли е с член 7, параграфи 1 и 4 от Директивата национална схема, съгласно която страни — адресати на задълженията за икономия на енергия са само предприятията за продажба на енергия на дребно, но не и [енерго]разпределителните предприятия?

               5)

               При утвърдителен отговор на предходния въпрос: Съвместимо ли е с цитираните параграфи на член 7 определянето на предприятията за продажба на дребно като задължени лица, без да се посочват причините, поради които енергоразпределителните предприятия не се определят като задължени страни?

      (1)  Директива 2012/27/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 година относно енергийната ефективност, за изменение на директиви 2009/125/ЕО и 2010/30/ЕС и за отмяна на директиви 2004/8/ЕО и 2006/32/ЕО (ОВ L 315, 2012 г., стр. 1).


title: Дело T-350/14: Определение на Общия съд от 5 октомври 2015 г. — Arvanitis и др./Парламент и др. (Иск за установяване на неправомерно бездействие и иск за обезщетение — Прекратяване на дейността на дружеството Olympiaki Aeroporia (OA) — Вреда, за която се твърди, че е претърпяна от срочно назначените служители на OA поради бездействие от страна на ответниците, изразяваща се в неосигуряване на спазването на правилата на правото на Европейския съюз по повод уволнението им — Липса на уточнение на причинно-следствената връзка между твърдяната вреда и поведението на ответниците — Недопустимост)

text:
               23.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 389/56

         Определение на Общия съд от 5 октомври 2015 г. — Arvanitis и др./Парламент и др.
   (Дело T-350/14) (1)

   ((Иск за установяване на неправомерно бездействие и иск за обезщетение - Прекратяване на дейността на дружеството Olympiaki Aeroporia (OA) - Вреда, за която се твърди, че е претърпяна от срочно назначените служители на OA поради бездействие от страна на ответниците, изразяваща се в неосигуряване на спазването на правилата на правото на Европейския съюз по повод уволнението им - Липса на уточнение на причинно-следствената връзка между твърдяната вреда и поведението на ответниците - Недопустимост))
   (2015/C 389/64)
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Жалбоподатели: Athanasios Arvanitis (Родос, Гърция) и други 47 жалбоподатели, чиито имена са посочени в приложението към настоящото определение (представител: C. Papadimitriou, адвокат)

      Ответници: Европейски парламент (представители: L. Visaggio и A. Troupiotis); Европейски съвет; Еврогрупа; Съвет на Европейския съюз (представители: A. de Gregorio Merino и M. Balta); Европейска комисия (представители: J.-P. Keppenne и M. Konstantinidis); и Европейска централна банка (ЕЦБ) (представители: P. Papapaschalis и P. Senkovic)

      Предмет

   От една страна, иск за установяване на неправомерно бездействие от страна на ответниците да осигурят правилното прилагане на определени правила от правото на Европейския съюз по повод уволнението им, както и от друга страна, иск за обезщетение на твърдяната вреда, претърпяна от жалбоподателите вследствие това бездействие и мерките, приети от гръцките органи вследствие някои решения на Комисията, Еврогрупата и Европейската централна банка.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Athanasios Arvanitis и другите 47 жалбоподатели, чиито имена са посочени в приложението към настоящото определение, да заплатят съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 439, 8.12.2014 г.


title: Дело C-406/08: Решение на Съда (трети състав) от 28 януари 2010 г. (преюдициално запитване от High Court of Justice (Queen's Bench Division), Обединеното кралство) — Uniplex (UK) Ltd/NHS Business Services Authority (Директива 89/665/ЕИО — Производства по обжалване при възлагането на обществени поръчки — Срок за обжалване — Дата, от която започва да тече срокът за обжалване)

text:
               13.3.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/11

         Решение на Съда (трети състав) от 28 януари 2010 г. (преюдициално запитване от High Court of Justice (Queen's Bench Division), Обединеното кралство) — Uniplex (UK) Ltd/NHS Business Services Authority
   (Дело C-406/08) (1)

   (Директива 89/665/ЕИО - Производства по обжалване при възлагането на обществени поръчки - Срок за обжалване - Дата, от която започва да тече срокът за обжалване)
   2010/C 63/16
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   High Court of Justice (Queen's Bench Division)

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Uniplex (UK) Ltd

      Ответник: NHS Business Services Authority

      Предмет

   Преюдициално запитване — High Court of Justice (Queen's Bench Division) — Тълкуване на членове 1 и 2 от Директива 89/665/ЕИО на Съвета от 21 декември 1989 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, отнасящи се до прилагането на производства по обжалване при възлагането на обществени поръчки за доставки и за строителство, (ОВ L 395, стр. 33; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 237) — Национална правна уредба, която предвижда тримесечен срок за подаване на жалба — Дата, от която започва да тече срокът — Дата на нарушаването на общностните разпоредби в областта на възлагането на обществени поръчки или дата, на която жалбоподателят е узнал за това нарушение

      Диспозитив

               1.

               Член 1, параграф 1 от Директива 89/665/ЕИО на Съвета от 21 декември 1989 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, отнасящи се до прилагането на производства по обжалване при възлагането на обществени поръчки за доставки и за строителство, изменена с Директива 92/50/ЕИО на Съвета от 18 юни 1992 г., изисква срокът за подаване на жалба, целяща установяването на нарушение на правилата за възлагане на обществени поръчки или получаването на обезщетение за нарушаването на тези правила, да тече, считано от датата, на която жалбоподателят е узнал или е могъл да узнае за това нарушение.

               2.

               Член 1, параграф 1 от Директива 89/665, изменена с Директива 92/50, не допуска национална разпоредба като разглежданата в главното производство, която позволява на национална юрисдикция — въз основа на дискреционно прилагания критерий, че жалбите трябва да се подават незабавно — да отхвърли като подадена след изтичането на преклузивния срок жалба, целяща установяването на нарушение на правилата за възлагане на обществени поръчки или получаването на обезщетение за нарушаването на тези правила.

               3.

               Директива 89/665, изменена с Директива 92/50, изисква от националната юрисдикция да използва своето право на преценка, за да удължи срока за обжалване така, че да гарантира на жалбоподателя срок, който е равностоен на този, с които той щеше да разполага, ако предвиденият от приложимото национално законодателство срок бе започнал да тече, считано от датата, на която той е узнал или е могъл да узнае за нарушението на правилата за възлагане на обществени поръчки. Ако националните разпоредби относно сроковете за обжалване не могат да се тълкуват в съответствие с Директива 89/665, изменена с Директива 92/50, националната юрисдикция е длъжна да ги остави без приложение, за да приложи общностното право в неговата цялост и да защити правата, които то предоставя на частноправните субекти.

      (1)  ОВ C 301, 22.11.2008 г.


title: Дело T-141/05: Решение на Първоинстанционния съд от 5 юни 2008 г. — Internationaler Hilfsfonds/Комисия (Жалба за отмяна — Достъп до документи — Регламент (ЕО) № 1049/2001 — Частичен отказ — Акт, който не подлежи на обжалване — Акт с чисто потвърдителен характер — Недопустимост)

text:
               19.7.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 183/19

         Решение на Първоинстанционния съд от 5 юни 2008 г. — Internationaler Hilfsfonds/Комисия
   (Дело T-141/05) (1)

   (Жалба за отмяна - Достъп до документи - Регламент (ЕО) № 1049/2001 - Частичен отказ - Акт, който не подлежи на обжалване - Акт с чисто потвърдителен характер - Недопустимост)
   (2008/C 183/38)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: Internationaler Hilfsfonds eV (Rosbach, Германия) (представител: H. Kaltenecker, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: P. Costa de Oliveira, S. Fries и C. Ladenburger)
   Предмет
   Искане за отмяна на решението, за което се твърди, че се съдържа в писмото на Комисията от 14 февруари 2005 г., с което на жалбоподателя е отказан достъп до някои документи от преписката относно договор LIEN 97-2011.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2)

               Internationaler Hilfsfonds eV понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Комисията.

      (1)  ОВ C 143, 11.6.2005 г.


title: Дело C-462/11: Преюдициално запитване, отправено от Tribunal Dâmbovița (Румъния) на 5 септември 2011 г. — Victor Cozman/Teatrul Municipal Târgoviște

text:
               12.11.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 331/12

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunal Dâmbovița (Румъния) на 5 септември 2011 г. — Victor Cozman/Teatrul Municipal Târgoviște
   (Дело C-462/11)
   2011/C 331/21
   Език на производството: румънски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunalul Dâmbovița

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Victor Cozman

      Ответник: Teatrul Municipal Târgoviște

      Преюдициални въпроси

               1.

               Следва ли член 1 от Допълнителен Протокол № 1 към Конвенцията за защита на правата на човека и основните свободи да бъде тълкуван в смисъл, че той допуска намаляване на възнаграждението на публичните длъжностни лица и служители с 25 % в съответствие с член 1, алинея първа от Закон № 118/2010 за въвеждане на някои мерки, необходими за възстановяване на бюджетния баланс).

               2.

               В случай, че отговорът е утвърдителен, да се прецени дали правото на възнаграждение е абсолютно право, без възможност за държавата на въвежда ограничения на това право.


title: Дело C-457/15: Решение на Съда (шести състав) от 28 юли 2016 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Berlin — Германия) — Vattenfall Europe Generation AG/Bundesrepublik Deutschland (Преюдициално запитване — Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Европейския съюз — Директива 2003/87/ЕО — Приложно поле ratione temporis — Момент на възникване на задължението за търговия с квоти — Член 3 — Приложение I — Понятие за инсталация — Дейност по изгаряне на горива в инсталации с обща номинална топлинна мощност, превишаваща 20 MW)

text:
               26.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 350/13

         Решение на Съда (шести състав) от 28 юли 2016 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Berlin — Германия) — Vattenfall Europe Generation AG/Bundesrepublik Deutschland
   (Дело C-457/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Европейския съюз - Директива 2003/87/ЕО - Приложно поле ratione temporis - Момент на възникване на задължението за търговия с квоти - Член 3 - Приложение I - Понятие за инсталация - Дейност по изгаряне на горива в инсталации с обща номинална топлинна мощност, превишаваща 20 MW))
   (2016/C 350/16)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Verwaltungsgericht Berlin

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Vattenfall Europe Generation AG

      Ответник: Bundesrepublik Deutschland

      Диспозитив

   Приложение I към Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета, изменена с Директива 2009/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г., доколкото включва „изгарянето на горива в инсталации с обща номинална топлинна мощност, превишаваща 20 MW“ в списъка на категориите дейности, към които се прилага Директивата, трябва да се тълкува в смисъл, че задължението за търговия с квоти на една инсталация за производство на електроенергия възниква с първото отделяне на парникови газове и следователно евентуално дори преди тази инсталация да произведе електроенергия за първи път.

      (1)  ОВ C 398, 30.11.2015 г.


title: Дело T-713/16: Жалба, подадена на 7 октомври 2016 г. — Fair deal for expats и др./Комисия

text:
               21.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 428/20

         Жалба, подадена на 7 октомври 2016 г. — Fair deal for expats и др./Комисия
   (Дело T-713/16)
   (2016/C 428/23)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Fair deal for expats (Лозун, Франция) и осем други лица (представители: R. Croft, L. Nelson, E. Hazzan, Solicitors, P. Green, H. Warwick, M. Gregoire, Barristers)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               на основание на член 264, параграф 1 ДФЕС да отмени, от една страна, инструкцията на председателя на Комисията на Европейския съюз, съобщена по електронен път с писмо от 28 юни 2016 г. до членовете на колегиума на членовете на Комисията на ЕС, посочени в изказване на председателя на Комисията Жан-Клод Юнкер в пленарното заседание на Европейския парламент в Брюксел на 28 юни 2016 г. (SPEECH/16/2356), с която се забраняват всякакви преговори, водени от Комисията официално или неофициално с правителството на Обединеното кралство, преди то да подаде нотификацията за оттеглянето от ЕС съгласно член 50 ДЕС, и от друга страна, изявлението на председателя на Комисията на Европейския съюз, с което той е дал посочената инструкция на членовете на колегиума на Комисията на ЕС под формата на „нареждане на председателя“, както изрично се посочва в това изказване в пленарното заседание на Европейския парламент в Брюксел на 28 юни 2016 г. и както е записано в публикуваните от Комисията прессъобщения за това изказване на английски и френски език (SPEECH/16/2353), и

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания.

               1.

               С първото основание се твърди, че оспорваната мярка е без никакво или без надлежно правно основание.
               Жалбоподателите посочват, че:

                           —

                           няма правно основание, въз основа на което след резултите от необвързващия референдум Комисията да може да откаже да започне обсъждания с правителството на Обединеното кралство и други до подаването на нотификацията по член 50 ДЕС;

                           —

                           основанието на оспорваните мерки не се базира на обективни фактори и е разумно да се заключи, че зависи от убежденията на техния автор;

                           —

                           при приемането на оспорваните мерки е допусната злоупотреба с власт, тъй като тяхното обявяване в изказване под формата на „нареждане на председателя“ било подвеждащо за Европейския парламент, за служители и за длъжностни лица на Комисията и другите институции на ЕС, за правителствата на държавите членки и за гражданите на ЕС.

               2.

               С второто основание се твърди, че в противоречие с член 18 ДФЕС с оспорваните мерки срещу Обединеното кралство и неговите граждани се допускала дискриминация въз основата на гражданство.
               Жалбоподателите посочват, че:

                           —

                           по същество оспорваните мерки целят да забранят на Комисията да води преговори с представители на правителството на Обединеното кралство;

                           —

                           по този начин Обединеното кралство, неговите граждани, и по-специално жалбоподателите били поставени в значително неблагоприятно положение;

                           —

                           освен това оспорваните мерки поставяли жалбоподателите в неблагоприятно положение по отношение на упражняването на основните права, включително на свободата на движение.

               3.

               С третото основание се твърди, че оспорваните мерки противоречат на основните права, които имат жалбоподателите съгласно правото на Съюза.
               Жалбоподателите посочват, че:

                           —

                           оспорваните мерки противоречат на техните права, произтичащи от член 20, параграф 1 ДФЕС, включително правото на свободно движение, гарантирано по-специално с член 20, параграф 2, буква а), с член 21, параграф 1 и с членове 45 ДФЕС и 49 ДФЕС и с Директивата относно правата на гражданите 2004/38/EО (1);

                           —

                           оспорваните мерки противоречат на техните права, гарантирани им с Хартата на основните права.

               4.

               С четвъртото основание се твърди, че оспорваните мерки са приети в противоречие на принципа на лоялно сътрудничество по член 4, параграф 3 ДЕС.
               Жалбоподателите изтъкват, че с оспорваните мерки се забранява изрично на Комисията и на нейните служители да спазват принципа на лоялно сътрудничество чрез подкрепа на Обединеното кралство и други институции на ЕС при изпълнението на произтичащите от Договорите задачи.

               5.

               С петото основание се твърди, че оспорваните мерки са незаконосъобразни, тъй като са приети, за да да възпират или разубеждават изцяло или частично гражданите на други държави членки на ЕС от свободното изразяване на тяхното мнение (по отношение на членството в ЕС), закриляно с член 11 от Хартата на основните права.

      (1)  Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите–членки, за изменение на Регламент (ЕИО) № 1612/68 и отменяща Директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО (ОВ L 158, стр. 77; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 56).


title: Дело C-3/15: Определение на председателя на Съда от 8 юли 2015 г. (преюдициално запитване, отправено от Amtsgericht Hannover — Германия) — Alexandra Stück/Swiss International Air Lines AG

text:
               30.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 398/24

         Определение на председателя на Съда от 8 юли 2015 г. (преюдициално запитване, отправено от Amtsgericht Hannover — Германия) — Alexandra Stück/Swiss International Air Lines AG
   (Дело C-3/15) (1)

   (2015/C 398/33)
   Език на производството: немски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 118, 13.4.2015 г.


title: Дело T-241/14 P: Решение на Общия съд от 26 февруари 2016 г. — Bodson и др./ЕИБ (Обжалване — Публична служба — Персонал на ЕИБ — Договорен характер на трудовото правоотношение — Възнаграждение — Реформа на премиалния режим на ЕИБ — Задължение за мотивиране — Изопачаване — Грешки при прилагане на правото)

text:
               4.4.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 118/25

         Решение на Общия съд от 26 февруари 2016 г. — Bodson и др./ЕИБ
   (Дело T-241/14 P) (1)

   ((Обжалване - Публична служба - Персонал на ЕИБ - Договорен характер на трудовото правоотношение - Възнаграждение - Реформа на премиалния режим на ЕИБ - Задължение за мотивиране - Изопачаване - Грешки при прилагане на правото))
   (2016/C 118/26)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: Jean-Pierre Bodson (Люксембург, Люксембург); Dalila Bundy (Косн-е-Ромен, Франция); Didier Dulieu (Руси-льо-Вилаж, Франция); Marie-Christel Heger (Носпелт, Люксембург); Evangelos Kourgias (Сенингерберг, Люксембург); Manuel Sutil (Люксембург); Patrick Vanhoudt (Гондеранж, Люксембург) и Henry von Blumenthal (Бергем, Люксембург) (представител: L. Levi, адвокат)

      Друга страна в производството: Европейска инвестиционна банка (представители: C. Gómez de la Cruz, T. Gilliams и G. Nuvoli, подпомагани от P.-E. Partsch, адвокат)

      Предмет

   Жалба срещу решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (трети състав) от 12 февруари 2014 г., Bodson и др./ЕИБ (F-83/12, СбСПС, EU:F:2014:15), с искане за неговата отмяна.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Г-н Bodson и останалите жалбоподатели, чиито имена са посочени в приложението, понасят направените от тях съдебни разноски, както и тези, които са направени от Европейската инвестиционна банка (ЕИБ) в настоящото съдебно производство.

      (1)  ОВ C 223, 14.7.2014 г.


title: Дело T-299/08: Решение на Общия съд от 17 май 2011 г. — Elf Aquitaine/Комисия (Конкуренция — Картели — Пазар на натриев хлорат — Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО и на член 53 от Споразумението за ЕИП — Отговорност за неправомерното поведение — Право на защита — Задължение за мотивиране — Принцип за личната отговорност — Принцип на законоустановеност на наказанието — Презумпция за невиновност — Принцип на добра администрация — Принцип на правната сигурност — Злоупотреба с власт — Глоби — Отегчаващо обстоятелство — Възпиращо действие — Смекчаващо обстоятелство — Сътрудничество по време на административното производство — Съществен доказателствен принос)

text:
               25.6.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 186/19

         Решение на Общия съд от 17 май 2011 г. — Elf Aquitaine/Комисия
   (Дело T-299/08) (1)

   (Конкуренция - Картели - Пазар на натриев хлорат - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО и на член 53 от Споразумението за ЕИП - Отговорност за неправомерното поведение - Право на защита - Задължение за мотивиране - Принцип за личната отговорност - Принцип на законоустановеност на наказанието - Презумпция за невиновност - Принцип на добра администрация - Принцип на правната сигурност - Злоупотреба с власт - Глоби - Отегчаващо обстоятелство - Възпиращо действие - Смекчаващо обстоятелство - Сътрудничество по време на административното производство - Съществен доказателствен принос)
   2011/C 186/35
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Elf Aquitaine SA (Courbevoie, Франция) (представители: É. Morgan de Rivery и S. Thibault-Liger, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: X. Lewis, É. Gippini Fournier и R. Sauer)

      Предмет

   Главно искане за отмяна на Решение C(2008) 2626 окончателен на Комисията от 11 юни 2008 г. относно производство по прилагане на член 81 (ЕО) и на член 53 от Споразумението за създаване на Европейското икономическо пространство (ЕИП) (дело COMP/38.695 — Натриев хлорат), доколкото посоченото решение се отнася до жалбоподателя, и при условията на евентуалност, искане за отмяна или намаляване на глобите, които са му наложени с това решение

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Elf Aquitaine SA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 272, 25.10.2008 г.


title: Дело F-56/11: Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 24 април 2013 г. — Lebedef/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Дисциплинарно производство — Дисциплинарна санкция — Понижение)

text:
               3.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 225/84

         Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 24 април 2013 г. — Lebedef/Комисия
   (Дело F-56/11) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Дисциплинарно производство - Дисциплинарна санкция - Понижение)
   2013/C 225/192
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Giorgio Lebedef (Зенингерберг, Люксембург) (представител: F. Frabetti, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представител: G. Berscheid и J. Baquero Cruz)

      Предмет

   Публична служба — Жалба за отмяна на решение, с което на жалбоподателя се налага санкцията понижаване с две степени в рамките на същата функционална група

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда г-н Lebedef да понесе направените от него съдебни разноски и да заплати съдебните разноски на Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 226, 30.7.2011 г., стр. 31.


title: Дело C-139/08: Преюдициално запитване, отправено от Oberlandesgerichts Karlsruhe (Германия) на 7 април 2008 г. — Наказателно производство срещу Rafet Kqiku

text:
               19.7.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 183/9

         Преюдициално запитване, отправено от Oberlandesgerichts Karlsruhe (Германия) на 7 април 2008 г. — Наказателно производство срещу Rafet Kqiku
   (Дело C-139/08)
   (2008/C 183/17)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Oberlandesgericht Karlsruhe
   Страни в главното производство

      Прокуратура:

               1.

               Generalstaatsanwaltschaft Karlsruhe

               2.

               Staatsanwaltschaft Konstanz

      Обвиняем: Rafet Kqiku
   Преюдициални въпроси
   Следва ли членове 1 и 2 от Решение № 896/2006/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2006 година за създаване на опростен режим за контрол на лица на външните граници, който се основава на едностранното признаване от страна на държавите-членки на определени разрешения за пребиваване, които се издават от Швейцария и Лихтенщайн за транзитно преминаване през тяхната територия (1) да се тълкуват в смисъл, че изброените в приложение към споменатото решение разрешения за пребиваване, издадени от Швейцария и Лихтенщайн, пораждат пряко ефекта на разрешение за пребиваване, позволяващо транзитно преминаване през общото пространство, поради едностранното им признаване от държавите-членки, които прилагат изцяло достиженията на правото от Шенген, като равностойни на визите по единния образец или националните им визи;
   или
   следва ли членове 1 и 2 от Решение № 896/2006/ЕО да се тълкуват в смисъл, че гражданите на трети страни, които притежават издадено от Швейцария и Лихтенщайн разрешение за пребиваване, посочено в приложение към споменатото решение и едностранно признато от държавите-членки, които прилагат изцяло достиженията на правото от Шенген, са освободени за целите на транзитно преминаване през общото пространство от задължението да притежават виза съгласно член 1, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 539/2001?

      (1)  ОВ L 167, стр. 8.


title: Дело C-124/06: Определение на председателя на Съда от 15 февруари 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция

text:
               28.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 95/35

         Определение на председателя на Съда от 15 февруари 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция
   (Дело C-124/06) (1)

   (2007/C 95/69)

      Език на производството: гръцки

   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 96, 22.4.2006 г.


title: Дело T-476/11 P: Решение на Общия съд от 25 октомври 2013 г. — Комисия/Moschonaki (Обжалване — Публична служба — Длъжностни лица — Обявяване на свободна длъжност — Отхвърляне на кандидатура — Жалба за отмяна — Правен интерес — Допустимост — Правило за съответствие между жалбата по съдебен и административен ред — Член 91, параграф 2 от Правилника за длъжностните лица — Иск за обезщетение)

text:
               7.12.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 359/8

         Решение на Общия съд от 25 октомври 2013 г. — Комисия/Moschonaki
   (Дело T-476/11 P) (1)

   (Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Обявяване на свободна длъжност - Отхвърляне на кандидатура - Жалба за отмяна - Правен интерес - Допустимост - Правило за съответствие между жалбата по съдебен и административен ред - Член 91, параграф 2 от Правилника за длъжностните лица - Иск за обезщетение)
   2013/C 359/12
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Европейска комисия (представители: J. Currall и B. Eggers)

      Друга страна в производството: Chrysanthe Moschonaki (Брюксел, Белгия) (представител: адв. N. Lhoëst)

      Страна, встъпила в подкрепа на жалбоподателя: Сметна палата на Европейския съюз (представители: T. Kennedy и I. Ní Riagáin Düro)

      Предмет

   Жалба за отмяна на Решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (първи състав) от 28 юни 2011 г. по дело AS/Комисия (F-55/10, все още непубликувано в Сборника).

      Диспозитив

               1.

               Отменя Решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (първи състав) от 28 юни 2011 г. по дело AS/Комисия (F-55/10, все още непубликувано в Сборника), доколкото с него се приема за допустимо твърдението, че е налице основание за отмяна, а именно нарушение на член 7 от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз, доколкото на това основание се отменя решението от 30 септември 2009 г., с което Европейската комисия отхвърля кандидатурата на г-жа Chrysanthe Moschonaki, и доколкото Комисията е осъдена да заплати на г-жа Moschonaki сумата от 3 000 EUR.

               2.

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3.

               Връща делото за ново разглеждане от Съда на публичната служба.

               4.

               Не се произнася по съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 319, 29.10.2011 г.


title: Дело T-682/15 P: Жалба, подадена на 26 ноември 2015 г. от Patrick Wanègue срещу определението, постановено на 15 септември 2015 г. от Съда на публичната служба по дело F-21/15, Wanègue/Комитет на регионите

text:
               15.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 59/24

         Жалба, подадена на 26 ноември 2015 г. от Patrick Wanègue срещу определението, постановено на 15 септември 2015 г. от Съда на публичната служба по дело F-21/15, Wanègue/Комитет на регионите
   (Дело T-682/15 P)
   (2016/C 059/27)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Patrick Wanègue (Дилбек, Белгия) (представител: M.-A. Lucas, avocat)

      Друга страна в производството: Комитет на регионите на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени определението от 15 септември 2015 г. по дело F-21/15, с което Съдът на публичната служба (втори състав) отхвърля като отчасти явно лишена от правно основание и като отчасти явно недопустима жалбата, която жалбоподателят е подал на 5 февруари 2015 г. срещу Комитета на регионите;

               —

               да се произнесе по жалбата и да уважи исканията на жалбоподателя,

               —

               да осъди Комитета на регионите да заплати съдебните разноски, направени в производствата пред двете инстанции.

      Основания и основни доводи

   Жалбоподателят излага пет основания в подкрепа на жалбата си.

               1.

               С първото основание се твърди нарушение на член 51, параграф 1 и на член 53, параграф 1 от Процедурния правилник на Съда на публичната служба (СПС), както и на принципа на равенство на страните в производството, тъй като двумесечният срок за представяне на писмена защита, удължен със срок от 10 дни поради отдалеченост, бил изчислен от момента на връчването на съобщението, че нередовностите на жалбата са отстранени, а не от момента на връчването на жалбата, поради което, въпреки че била просрочена, писмената защита на Комитета на регионите (КР) била приложена към преписката по делото и послужила като основание Съдът на публичната служба да постанови отхвърляне на жалбата с определение на основание на член 81 от Процедурния правилник, като при това жалбоподателят бил лишен от възможността да поиска постановяване на решение в отсъствие на ответника на основание на член 121 от Процедурния правилник.

               2.

               С второто основание се твърди нарушение на принципа, че при тълкуване на разпоредби от правото на Европейския съюз следва да се вземе предвид техният контекст, както и нарушение на задължението за мотивиране, тъй като СПС: тълкувал член 56 от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз в точки 64 — 70 от определението си, без да вземе предвид нито член 55 от този правилник, нито приетите на основание на него решения на КР, не се произнесъл по изведените от тези разпоредби доводи на жалбоподателя и допуснал грешки при прилагане на правото, тъй като по този начин нарушил обхвата и целите на членове 55 и 56 от Правилника и на член 3 от приложение VI към него, както и на членове 2 и 4 от Решение № 48/03 относно процедурата за предоставяне на фиксирани надбавки на длъжностните лица от категории C и D, които са длъжни редовно да полагат извънреден труд (наричано по-нататък „Решение № 48/03“).

               3.

               С третото основание се твърди нарушение на принципа, че разпоредбите на Правилника за длъжностните лица следва да се тълкуват в съответствие с Хартата на основните права на Европейския съюз, а член 31 от същата — в съответствие с Решение № 48/03, както и нарушение на задължението за мотивиране на решенията и за приемане като установена на доказателствената сила на процесуалните актове, тъй като СПС: в точки 71 — 74 от определението си не взел предвид член 6 от Решение № 48/03 за целите на тълкуването на член 31, параграф 2 от Хартата, не отговорил надлежно на изведените от тези разпоредби доводи на жалбоподателя и пренебрегнал предмета и основанието за жалбата му.

               4.

               С четвъртото основание се твърди нарушение на задължението за приемане като установена на доказателствената сила на процесуалните актове и нарушение на принципа, че жалбите следва да се разглеждат, като се вземат предвид обстоятелствата към момента на приемането на обжалвания акт, тъй в точка 77 от определението си СПС приел, че доводите на жалбоподателя относно принципа на равно третиране били основани на последици от спорното решение и поради това ги отхвърлил, твърди се също нарушение на задължението за мотивиране и на принципа за тълкуване на разпоредбите от Правилника за длъжностните лица в съответствие с принципа на равенство, както и нарушение на самия принцип на равенство, тъй като в точки 77 и 78 — 80 от определението си СПС не отговорил надлежно на доводите на жалбоподателя.

               5.

               С петото основание се твърди, от една страна, че е допуснато нарушение на задължението за приемане като установена на доказателствената сила на процесуалните актове, както и нарушение на член 50, параграф 1, буква д) от Процедурния правилник на СПС, тъй като в точка 82 от определението си СПС приел, че повдигнатото от жалбоподателя възражение за незаконосъобразност не е подкрепено с каквито и да било доводи в противоречие с предвиденото в споменатата разпоредба и че следователно било явно недопустимо, и от друга страна, че точки 54 — 57 от определението са незаконосъобразни.


title: Дело F-122/10: Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 11 декември 2012 г. — Cocchi и Falcione/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Пенсия — Прехвърляне на право на пенсия, придобито по национална пенсионна схема — Оттегляне на предложение за прехвърляне — Акт, с който не са предоставени субективни права или други сходни предимства)

text:
               16.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/27

         Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 11 декември 2012 г. — Cocchi и Falcione/Комисия
   (Дело F-122/10) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Пенсия - Прехвърляне на право на пенсия, придобито по национална пенсионна схема - Оттегляне на предложение за прехвърляне - Акт, с който не са предоставени субективни права или други сходни предимства)
   2013/C 46/49
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: Giorgio Cocchi (Wezembeek-Oppem, Белгия) и Nicola Falcione (Брюксел, Белгия) (представители: S. Orlandi и J.-N. Louis, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: D. Martin и J. Baquero Cruz)

      Предмет

   Публична служба — Искане за отмяна на решение, с което се оттегля вече прието от жалбоподателите предложение във връзка с прехвърляне на пенсионните им права.

      Диспозитив

               1.

               Отменя решенията на Европейската комисия от 12 и 23 февруари 2010 г. в частта относно оттегляне на предложенията, направени на г-н Cocchi и на г-н Falcione, посочващи резултатите като допълнителни години осигурителен стаж за пенсия, които ще се вземат предвид при евентуалното прехвърляне на техните пенсионни права.

               2.

               Отхвърля жалбата в останалата част.

               3.

               Осъжда Европейската комисия да заплати една трета от направените от г-н Cocchi и г-н Falcione разноски и да понесе собствените си разноски.

               4.

               Г-н Cocchi и г-н Falcione понасят две трети от собствените си разноски.

      (1)  ОВ C 63, 26.2.2011 г., стр. 34


title: Дело T-668/11: Иск, предявен на 30 декември 2011 г. — VIP Car Solutions/Парламент

text:
               14.4.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 109/14

         Иск, предявен на 30 декември 2011 г. — VIP Car Solutions/Парламент
   (Дело T-668/11)
   2012/C 109/33
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: VIP Car Solutions SARL (Hoenheim, Франция) (представител: G. Welzer, avocat)

      Ответник: Европейски парламент

      Искания на ищеца

   Ищецът моли Общия съд:

               —

               да осъди Европейския парламент да плати 1 408 000 EUR на SARL VIP CAR SOLUTIONS;

               —

               да осъди Европейския парламент да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Ищецът иска поправяне на материалните и неимуществени вреди, които счита, че е претърпял вследствие на решението на Парламента от 24 януари 2007 г. за отхвърляне на неговата оферта, направена в рамките на процедура за възлагане на обществена поръчка за превозване на членовете на Европейския парламент с автомобили и микробуси с шофьор по време на сесиите в Страсбург (№ PE/2006/06/UTD/1) (1). Това решение е отменено с Решение на Общия съд от 20 май 2009 г., постановено по дело T-89/07, VIP Car Solutions/Парламент (2).
   В подкрепа на иска си ищецът изтъква следните сериозни нарушения на Парламента, довели до причиняване на вреда:

               —

               нарушение на задължението за съобщаване на цената, предложена от избрания оферент;

               —

               нарушение на задължението за мотивиране, доколкото Парламентът не е дал никаква информация относно характеристиките и предимствата на предпочетената оферта, както и

               —

               явна грешка в преценката, доколкото Парламентът не е основал своето решение за отхвърляне на предварително определени в документите за обществената поръчка критерии за подбор и възлагане.

      (1)  ОВ 2006/S 177-187988.

      (2)  Сборник, стр. II-1403.