title: Дело T-438/07: Решение на Първоинстанционния съд от 12 ноември 2009 г. — Spa Monopole/СХВП — De Francesco Import (SpagO) (Марка на Общността — Процедура по възражение — Заявка за словна марка на Общността SpagO — По-ранна национална словна марка SPA — Относително основание за отказ — Липса на засягане на реномето — Член 8, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 207/2009))

text:
               16.1.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 11/24

         Решение на Първоинстанционния съд от 12 ноември 2009 г. — Spa Monopole/СХВП — De Francesco Import (SpagO)
   (Дело T-438/07) (1)

   (Марка на Общността - Процедура по възражение - Заявка за словна марка на Общността „SpagO“ - По-ранна национална словна марка „SPA“ - Относително основание за отказ - Липса на засягане на реномето - Член 8, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   2010/C 11/47
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV (Spa, Белгия) (представители: L. De Brouwer, E. Cornu, É. De Gryse, D. Moreau, J. Pagenberg, A. von Mühlendahl и S. Abel, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: B. Schmidt)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: De Francesco Import GmbH (Nuremberg, Германия) (представители: D. Terheggen и H. Linder, Rechtsanwälte)

      Предмет

   Жалба срещу решение на втори апелативен състав на СХВП от 13 септември 2007 г. (преписка R 1285/2006 2) относно производство по възражение между De Francesco Import GmbH и Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 37, 9.2.2008 г.


title: Дело T-107/11 P: Жалба, подадена на 18 февруари 2011 г. от Европейска фондация за обучение (ETF) срещу решение, постановено на 9 декември 2010 г. от Съда на публичната служба по дело F-87/08, Schuerings/ETF

text:
               7.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 139/21

         Жалба, подадена на 18 февруари 2011 г. от Европейска фондация за обучение (ETF) срещу решение, постановено на 9 декември 2010 г. от Съда на публичната служба по дело F-87/08, Schuerings/ETF
   (Дело T-107/11 P)
   2011/C 139/40
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Европейска фондация за обучение (ETF) (представител: L. Levi, avocat)

      Друга страна в производството: Gisela Schuerings (Ница, Франция)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз от 9 декември 2010 г. по дело F-87/08,

               —

               в съответствие с това да отхвърли жалбата в първоинстанционното производство и съответно

               —

               да осъди ответника по настоящата жалба да заплати всички разноски за двете инстанции.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят сочи четири правни основания в подкрепа на жалбата.

               1.

               Първото правно основание е изведено от несъобразяването на СПС с понятията интерес на службата и длъжност, както и с членове 2 и 47 от Условията за работа на другите служители на Европейския съюз и задължението за мотивиране, тъй като СПС приема в точка 62 от обжалваното решение, че „преди агенция да пристъпи към уволнението на служител, който е на безсрочен договор, поради това че възложените на този служител задължения, са премахнати или прехвърлени към друг отдел, съответната агенция е длъжна да провери дали заинтересованото лице не може да бъде преназначено на друга съществуваща длъжност или такава, която предстои да бъде създадена в близко време, например след възлагането на нови правомощия на съответната агенция.“

               2.

               Второто правно основание е изведено от нарушаване на принципите на пропорционалност и на правна сигурност, тъй като СПС приема в точка 63 от обжалваното решение, че при разглеждане на възможностите за преназначаване администрацията трябва“да постигне равновесие между интереса на службата, който налага да се наеме лицето, което е най-способно да заеме съществуващия пост или този, който предстои да бъде създаден в скоро време, и интереса на служителя, чието уволнение се предвижда. За целта тя трябва да вземе предвид […] различни критерии, между които са изискванията за съответната длъжност от гледна точка на квалификациите и възможностите на служителя, […], както и неговата възраст, старшинство в службата и броя оставащи години, през които трябва да се осигурява, за да може да се ползва от правото си на пенсия„.

               3.

               Третото правно основание е изведено от нарушението на нормите, които изключват произнасянето ultra vires и ultra petita, както и на процесуалните норми, свързани с принципа на състезателност, тъй като СПС:

                           —

                           се основал на доводи, които не били разисквани от страните,

                           —

                           уважил правно основание, различно от изложените от г-жа Schuerings и

                           —

                           задължил ETF да възстанови г-жа Schuerings на работа, при положение че самата тя не направила искане да бъде възстановена на работа.

               4.

               Четвъртото правно основание е изведено от нарушение на член 266 ДФЕС и на задължението за мотивиране, тъй като СПС пренебрегнал даденото на ETF право при изпълнението на решение за отмяна, както и постоянната съдебна практика по въпроса, като наложил възстановяването на работа на съответното лице вместо имуществено обезщетение в случай на отмяна на решението за уволнение.


title: Дело C-526/09: Решение на Съда (шести състав) от 2 декември 2010 г. — Европейска комисия/Португалска република (Неизпълнение на задължения от държава членка — Околна среда — Директива 91/271/ЕИО — Пречистване на градските отпадъчни води — Член 11, параграфи 1 и 2 — Заустване на промишлени отпадъчни води в канализационните системи и в пречиствателните станции за градски отпадъчни води — Предварително регламентиране и/или специални разрешителни — Липса на разрешително)

text:
               29.1.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 30/9

         Решение на Съда (шести състав) от 2 декември 2010 г. — Европейска комисия/Португалска република
   (Дело C-526/09) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Околна среда - Директива 91/271/ЕИО - Пречистване на градските отпадъчни води - Член 11, параграфи 1 и 2 - Заустване на промишлени отпадъчни води в канализационните системи и в пречиствателните станции за градски отпадъчни води - Предварително регламентиране и/или специални разрешителни - Липса на разрешително)
   2011/C 30/13
   Език на производството: португалски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: S. Pardo Quintillán и G. Braga da Cruz)

      Ответник: Португалска република (представител: L. Inez Fernandes)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 11, параграфи 1 и 2 от Директива 91/271/ЕИО на Съвета от 21 май 1991 година за пречистването на градските отпадъчни води (ОВ L 135, стр. 40; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 43) — Разрешително за заустване на отпадъчните води — „Estação de Serviço Sobritos“

      Диспозитив

               1.

               Като е допуснала заустване на промишлените отпадъчни води от промишленото предприятие „Estação de Serviço Sobritos“, разположено в градската зона Matosinhos, без надлежно разрешително, Португалската република не е изпълнила задълженията си по член 11, параграфи 1 и 2 от Директива 91/271/ЕИО на Съвета от 21 май 1991 година за пречистването на градските отпадъчни води.

               2.

               Осъжда Португалската република да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 51, 27.2.2010 г.


title: Дело T-658/11: Определение на Общия съд от 27 януари 2014 г. — Комисия/СХВП — Ten ewiv (TEN)

text:
               15.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 78/18

         Определение на Общия съд от 27 януари 2014 г. — Комисия/СХВП — Ten ewiv (TEN)
   (Дело T-658/11) (1)

   2014/C 78/35
   Език на производството: немски
   Председателят на осми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 98, 31.3.2012 г.


title: Дело F-113/11: Жалба, подадена на 25 октомври 2011 г. — ZZ/Комисия

text:
               28.1.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 25/69

      Жалба, подадена на 25 октомври 2011 г. — ZZ/Комисия
      (Дело F-113/11)
      (2012/C 25/134)
      Език на производството: италиански

         Страни

         Жалбоподател: ZZ (представител: G. Cipressa, avvocato)

         Ответник: Европейска комисия

         Предмет на производството

      Жалба за отмяна на мълчаливия отказ на Комисията по отношение на искането на жалбоподателя да получи неизплатени възнаграждения, дължими за месец август 2010 г.

         Искания на жалбоподателя

                  —

                  Да се отмени отхвърлянето от страна на Комисията или за което при всички положения тя е отговорна, независимо от неговата форма и от това дали е частично или пълно, на претенциите на жалбоподателя, съдържащи се в неговото искане от 30 август 2010 г.,

                  —

                  да се обяви за несъществуваща по силата на действащите разпоредбите или да се отмени, или пък и двете — доколкото е необходимо — записката с номер Ares(2011)217354;

                  —

                  да се отмени отхвърлянето от страна на Комисията, независимо от неговата форма, на претенциите на жалбоподателя, съдържащи се неговата административна жалба от 14 март 2011 г.,

                  —

                  да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-496/08 P: Жалба, подадена на 18 ноември 2008 г. от Pilar Angé Serrano, Jean-Marie Bras, Adolfo Orcajo Teresa, Dominiek Decoutere, Armin Hau и Francisco Javier Solana Ramos срещу Решението на Първоинстанционния съд (трети състав) от 18 септември 2008 г. по дело T-47/05 (Angé Serrano и др./Парламент)

text:
               21.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/27

         Жалба, подадена на 18 ноември 2008 г. от Pilar Angé Serrano, Jean-Marie Bras, Adolfo Orcajo Teresa, Dominiek Decoutere, Armin Hau и Francisco Javier Solana Ramos срещу Решението на Първоинстанционния съд (трети състав) от 18 септември 2008 г. по дело T-47/05 (Angé Serrano и др./Парламент)
   (Дело C-496/08 P)
   (2009/C 44/46)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподатели: Pilar Angé Serrano, Jean-Marie Bras, Adolfo Orcajo Teresa, Dominiek Decoutere, Armin Hau, Francisco Javier Solana Ramos (представител: E. Boigelot, avocat)

      Други страни в производството: Европейски парламент, Съвет на Европейския съюз
   Искания на жалбоподателите

               —

               да се обяви жалбата за допустима и основателна, и вследствие на това:

                           —

                           що се отнася до г-жа Angé Serrano, г-н Bras и г-н Orcajo Teresa, да се отмени приетото решение, от една страна, в частта, в която се приема, че няма основание за постановяване на решение по отношение на тях по първото им искане и, от друга страна, в частта, в която се отхвърля искането им за присъждане на обезщетение за вреди,

                           —

                           що се отнася до г-н Decoutere, г-н Hau и г-н Solana Ramos, да се отменят точки 2 и 4 от диспозитива на приетото решение и свързаните с тях мотиви.

               —

               да се постанови решение по съществото на спора и, като се уважи първоначалната жалба на жалбоподателите по дело T-47/05:

                           —

                           да се отменят решенията относно класирането в степен на жалбоподателите след влизането в сила на новия правилник,

                           —

                           да се осъди Европейския парламент да заплати обезщетение за вреди, оценени ex aequo et bono на 60 000 EUR за всеки жалбоподател,

               —

               при всички случаи, да се осъди ответника да заплати съдебните разноски, направени пред двете инстанции.

         Правни основания и основни доводи
   С обжалваното решение Първоинстанционният съд се е произнесъл по жалбите, подадени от шестимата жалбоподатели — всички те длъжностни лица на Европейския парламент, издържали успешно вътрешни конкурси, проведени при действието на стария правилник, но чието класиране е било изменено след влизането в сила на новия правилник.
   Първите трима жалбоподатели посочват две правни основания в подкрепа на жалбата си.
   С първото си правно основание те изтъкват, че като е приел, че липсва основание за постановяване на решение по същество, Първоинстанционният съд е допуснал грешка при прилагане на правото и не е изпълнил задължението си за мотивиране. Всъщност жалбоподателите били запазили правния си интерес от отмяната на обжалваните решения за класиране, въпреки че последните са били заменени с последващи индивидуални решения от 20 март 2006 г., доколкото самият Първоинстанционен съд бил приел, че тези нови решения не отговаряли напълно на оплакванията на жалбоподателите, тъй като не възстановявали класирането в по-висока степен. По-нататък, обжалваните решения били основани на членове 2 и 8 от приложение XIII към новия правилник, чиято законосъобразност според тях била спорна.
   С второто си правно основание същите жалбоподатели твърдят, че Първоинстанционният съд не е изпълнил задължението си за мотивиране, като е отхвърлил искането им за присъждане на обезщетение за вреди, докато класирането в степен според новия правилник ги поставяло на същото ниво като колегите им, които не са издържали конкурс за преминаване в по-висока категория и следователно им причинявало тежко увреждане.
   Последните трима жалбоподатели изтъкват едно-единствено правно основание в подкрепа на жалбата си, изведено от незаконосъобразността на членове 2 и 8 от приложение XIII към новия правилник за длъжностните лица.
   В това отношение жалбоподателите твърдят, на първо място, нарушение от Първоинстанционният съд на придобитите права и на принципите на правна сигурност и на защита на оправданите правни очаквания, доколкото същият е приел, че класирането в по-висока степен, след успешно издържаните от тях конкурси, проведени при действието на стария правилник, не представлява придобито право и поради това не би могло да породи никакво легитимно очакване.
   В подкрепа на същото правно основание жалбоподателите изтъкват, на второ място, че Първоинстанционният съд е нарушил принципа на равно третиране, доколкото след новото класиране в степен според новия правилник, те били третирани по еднакъв начин като колегите им, които не са издържали успешно същите конкурси. Освен това Първоинстанционният съд бил приложил различно третиране към еднакви положения, доколкото е приел, че лицата, успешно издържали един и същи конкурс, не представляват една и съща категория, тъй като според него правилата за класиране в степен са различни в зависимост от датата, на която се прави класирането. Прилагането на различни разпоредби към лицата, успешно издържали един и същи конкурс, а именно член 2, параграф 1, и член 5, параграф 4 от приложение XIII към новия правилник бил по този начин в противоречие с принципа на равно третиране.


title: Дело T-764/14: Жалба, подадена на 14 ноември 2014 г.  — European Dynamics Luxembourg и Evropaïki Dynamiki/Комисия

text:
               26.1.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 26/38

         Жалба, подадена на 14 ноември 2014 г. — European Dynamics Luxembourg и Evropaïki Dynamiki/Комисия
   (Дело T-764/14)
   (2015/C 026/49)
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Жалбоподатели: European Dynamics Luxembourg SA (Люксембург, Люксембург) и Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Атина, Гърция) (представители: M. Sfyri и I. Ampazis, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени решението на Европейската комисия Ares(2014) 2903214 от 5 септември 2014 г., с което Комисията отхвърля офертата на жалбоподателите в рамките на ограничена процедура за възлагане на обществена поръчка EuropeAid/135040/C/SER/MULTI,

               —

               да постанови възстановяване на status quo ante, и

               —

               да осъди Комисията да заплати всички съдебни разноски на жалбоподателите.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателите излагат следните основания в подкрепа на своята жалба.
   Според тях обжалваното решение следва да бъде отменено на основание член 263 ДФЕС предвид следните доводи:

               Първо, опитът на участниците е бил разгледан и във фазата на възлагане на поръчката, въпреки че вече е бил разгледан във фазата на предварителния подбор.

               Второ, Комисията нарушила задължението за мотивиране на своето решение като е предоставила недостатъчни обяснения относно класирането на техническата оферта на жалбоподателите и не е съобщила целия състав на одобрения консорциум, нито съществените характеристики на икономическата оферта.

               Трето, Комисията допуснала поредица от явни грешки в преценката по отношение на техническата оферта на жалбоподателите, нарушавайки същевременно и принципа на равно третиране на участниците.

               На четвърто място, Комисията нарушила Финансовия регламент и предвидения в него принцип на прозрачност.


title: Дело T-20/14: Жалба, подадена на 8 януари 2014 г.  — Nguyen/Парламент и Съвет

text:
               14.4.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 112/42

         Жалба, подадена на 8 януари 2014 г. — Nguyen/Парламент и Съвет
   (Дело T-20/14)
   2014/C 112/55
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Huynh Duong Vi Nguyen (Woluwe-Saint-Lambert, Белгия) (представител : M. Velardo, avocat)

      Ответници: Съвет на Европейския съюз и Европейски парламент

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени разпоредби на член 7 (дни за пътуване) от приложение V към Правилника и на член 8 (пътни разноски) от приложение VII към Правилника, изменени с Регламент (ЕС, Евратом) № 1023/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 22 октомври 2013 година за изменение на Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз и на Условията за работа на другите служители на Европейския съюз, публикуван в Официален вестник, L 287 от 29 октомври 2013 г., доколкото правото на пътни разноски и на дни за пътуване е свързано с надбавката за експатриране или за пребиваване в чужда държава,

               —

               да осъди ответната страна да заплати на жалбоподателя сумата от 169 051,96 EUR за претърпените имуществени вреди и сумата от 40 000 EUR за неимуществени вреди,

               —

               да осъди ответната страна да заплати мораторно и компенсаторно обезщетение в размер на 6,75 % за претърпените неимуществени и имуществени вреди,

               —

               да осъди ответната страна да заплати съдебните разноски, направени от на жалбоподателя в настоящото производство.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата жалбоподателят, чието място на произход е Ню Йорк, който не се ползва от надбавката за експатриране или за пребиваване в чужда държава, поради което вследствие на реформата на Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз изгубва правото да получи еднократна сума за пътни разноски и увеличаване на годишния отпуск с допълнителни дни за пътуване, изтъква пет правни основания, изведени от:

               —

               съществено нарушение на процедурата и на член 27 от Харта на основните права на Европейския съюз относно правото на информиране и консултиране на работниците, тъй като комитетът по правилника не е взел участие при изменението на Правилника за длъжностните лица,

               —

               нарушение на принципа на зачитане на придобитите права, на принципите в областта на интертемпоралното право и на принципа на правната сигурност,

               —

               нарушение на принципа на защита на оправданите правни очаквания,

               —

               нарушение на принципа на равно третиране и

               —

               нарушение на принципа на пропорционалност.


title: Дело C-559/15: Решение на Съда (трети състав) от 27 април 2017 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Stato — Италия) — Onix Asigurări SA/Istituto per la Vigilanza Sulle Assicurazioni (IVASS) (Преюдициално запитване — Директива 73/239/ЕИО — Директива 92/49/ЕИО — Принцип на едно разрешително — Принцип за надзор от държавата членка по произход — Член 40, параграф 6 — Понятие за нередности — Репутация на акционерите — Забрана, наложена на застрахователно дружество, установено в държава членка, за сключване на нови договори на територията на друга държава членка)

text:
               26.6.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 202/4

         Решение на Съда (трети състав) от 27 април 2017 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Stato — Италия) — Onix Asigurări SA/Istituto per la Vigilanza Sulle Assicurazioni (IVASS)
   (Дело C-559/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Директива 73/239/ЕИО - Директива 92/49/ЕИО - Принцип на едно разрешително - Принцип за надзор от държавата членка по произход - Член 40, параграф 6 - Понятие за нередности - Репутация на акционерите - Забрана, наложена на застрахователно дружество, установено в държава членка, за сключване на нови договори на територията на друга държава членка))
   (2017/C 202/05)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Consiglio di Stato

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Onix Asigurări SA

      Ответник: Istituto per la Vigilanza Sulle Assicurazioni (IVASS)

      Диспозитив

   Директива 92/49/ЕИО на Съвета от 18 юни 1992 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, свързани с прякото застраховане, различно от животозастраховането и за изменение на Директиви 73/239/EИО и 88/357/EИО (Трета директива за застраховането, различно от животозастраховане), и по-специално член 40, параграф 6 от нея, трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска контролните органи на държава членка спешно да приемат мерки като забрана за сключване на нови договори на нейна територия по отношение на предприятие за пряко застраховане, различно от животозастраховането, осъществяващо дейност на територията на тази държава членка в режим на свободно предоставяне на услуги, за да защитят интересите на застрахованите лица и другите лица, които могат да се ползват от сключеното застрахователно покритие, които мерки са основани на констатирано при условията на свободна преценка първично или непървично неспазване на субективно условие за издаване на разрешително, необходимо за упражняване на застрахователна дейност, като условието за репутация. Директивата обаче допуска възможността посочената държава членка при упражняване на правомощията, които има в ситуация на неотложност, да установи дали някои пропуски или съмнения относно почтеността на ръководителите на съответното застрахователно предприятие разкриват реална и непосредствена опасност от настъпване на нередности в ущърб на застрахованите лица или другите лица, които могат да се ползват от сключеното застрахователно покритие, и ако положението е такова, да приеме незабавно подходящи мерки, като например при необходимост забрана за сключване на нови договори на нейна територия.

      (1)  ОВ C 38, 1.2.2016 г.


title: Дело T-229/06: Определение на Първоинстанционния съд от 12 януари 2007 г. — Kretschemer/Парламент

text:
               10.3.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 56/39

         Определение на Първоинстанционния съд от 12 януари 2007 г. — Kretschemer/Парламент
   (Дело T-229/06) (1)

   (2007/C 56/73)

      Език на производството: френски

   Председателят на първи състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 294, 2.12.2006 г.


title: Дело T-534/14: Жалба, подадена на 16 юли 2014 г.  — Murnauer Markenvertrieb/СХВП — Bach Flower Remedies (MURNAUERS Bachblüten)

text:
               6.10.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 351/13

         Жалба, подадена на 16 юли 2014 г. — Murnauer Markenvertrieb/СХВП — Bach Flower Remedies (MURNAUERS Bachblüten)
   (Дело T-534/14)
   2014/C 351/15
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Murnauer Markenvertrieb GmbH (Егелсбах, Германия) (представители: F. Traub и H. Daniel, Rechtsanwälte)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Bach Flower Remedies Ltd (Лондон, Обединеното кралство)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 5 май 2014 г. по преписка R 2041/2012-2,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка, съдържаща словните елементи „MURNAUERS Bachblüten“ за стоки от класове 3, 5 и 30 — Заявка за марка на Общността № 9 749 847

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Bach Flower Remedies Ltd

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: национална фигуративна марка и фигуративна марка на Общността, съдържаща словния елемент „Bach“, национална словна марка „Bach“, както и нерегистрирана марка „BACH“, използвана в процеса на търговия, за стоки и услуги от класове 3, 5, 29, 30, 31, 32, 33, 35, 42 и 44.

      Решение на отдела по споровете: уважава възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-634/13 P: Решение на Съда (пети състав) от 17 септември 2015 г. — Total Marketing Services, правоприемник на Total Raffinage Marketing/Европейска комисия (Обжалване — Конкуренция — Пазар на парафинови восъци — Пазар на суров парафин — Продължителност на участието в картел — Преустановяване на участието — Прекъсване на участието — Липса на тайни контакти, установени в определен период — Продължаване на нарушението — Тежест на доказване — Публично разграничаване — Възприемане от останалите участници в картела на намерението за разграничаване — Задължение за мотивиране — Принципи на презумпция за невиновност, равно третиране, ефективна правна защита и индивидуализация на наказанията)

text:
               9.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 371/6

         Решение на Съда (пети състав) от 17 септември 2015 г. — Total Marketing Services, правоприемник на Total Raffinage Marketing/Европейска комисия
   (Дело C-634/13 P) (1)

   ((Обжалване - Конкуренция - Пазар на парафинови восъци - Пазар на суров парафин - Продължителност на участието в картел - Преустановяване на участието - Прекъсване на участието - Липса на тайни контакти, установени в определен период - Продължаване на нарушението - Тежест на доказване - Публично разграничаване - Възприемане от останалите участници в картела на намерението за разграничаване - Задължение за мотивиране - Принципи на презумпция за невиновност, равно третиране, ефективна правна защита и индивидуализация на наказанията))
   (2015/C 371/07)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Total Marketing Services, правоприемник на Total Raffinage Marketing (представители: A. Vandencasteele, C. Lemaire, и S. Naudin, avocats)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: P. Van Nuffel и A. Biolan, подпомагани от N. Coutrelis, avocat)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Total Marketing Services SA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 45, 15.2.2014 г.


title: Дело T-405/06: Иск, предявен на 27 декември 2006 г. Arcelor и др./Комисия

text:
               24.2.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 42/37

         Иск, предявен на 27 декември 2006 г. Arcelor и др./Комисия
   (Дело T-405/06)
   (2007/C 42/65)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищци: Arcelor Luxembourg (Люксембург, Великото херцогство Люксембург), Arcelor Profil Luxembourg SA (Еш-сюр-Алзет, Великото херцогство Люксембург) и Arcelor International (Люксембург, Великото херцогство Люксембург) [представител: A. Vandencasteele, адвокат)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищците

               —

               да се отмени решението на Комисията от 8 ноември 2006 г. по дело COMP/F/38.907 — Стоманени греди — C(2006) 5342 окончателен;

               —

               при всички случаи, да се отмени член 2 от решението, с което се налага на ищците парична санкция, или тя да се намали в значителна степен;

               —

               да се осъди Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   С настоящия иск, ищците търсят отмяната на Решение C(2006) 5342 окончателен на Комисията от 8 ноември 2006 година относно процедура по приложение на член 65 ЕОВС (Дело COMP/F/38.907 — Стоманени греди) относно споразумения и съгласувани практики, в които участват европейски производители на греди и които се отнасят до определяне на цените, разпределяне на квоти и обмен на информация на общностния пазар на греди. Евентуално, те искат да се отмени или съществено да се намали размерът на глобата, наложена им с атакуваното решение.
   В подкрепа на своя иск ищците посочват няколко правни основания.
   Първото основание е изведено от нарушението на член 97 ЕОВС и от злоупотребата с власт, доколкото обжалваното решение е взето в приложение на член 65 ЕОВС след изтичането на този договор, както това е предвидено в член 97 от него.
   Второ, ищците се позовават на нарушение на Регламент № 1/2003 (1) и на злоупотреба с власт, тъй като Комисията основава своята компетентност за вземане на решение по ЕОВС върху регламент, който ѝ предоставя правомощия само по приложението на членове 81 и 82 ЕО.
   Третото основание е извлечено от нарушението на правната норма и на правото на защита, доколкото с решението се ангажира отговорността на три свързани дружества за практика, в която е участвало само едно от тях.
   Освен това, ищците претендират, че с приемане на атакуваното решение, Комисията е нарушила правните норми, регулиращи давността.
   Накрая, те изтъкват, че взетото решение е нарушило тяхното право на защита, тъй като то е взето повече от петнадесет години след настъпване на фактите, на базата на теория за ангажиране на отговорността, според ищците, представена писмено от Комисията за първи път в нейното излагане на възраженията от март 2006 г., поради което те считат този срок за прекомерно дълъг.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора, ОВ 2003 L 1, стр. 1.


title: Дело C-312/12: Преюдициално запитване, отправено от Tribunal du travail de Huy (Белгия) на 28 юни 2012 г. — Agim Ajdini/État belge, Service des Allocations aux Handicapés

text:
               22.9.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 287/20

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunal du travail de Huy (Белгия) на 28 юни 2012 г. — Agim Ajdini/État belge, Service des Allocations aux Handicapés
   (Дело C-312/12)
   2012/C 287/37
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal du travail de Huy

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Agim Ajdini

      Ответник: État belge, Service des Allocations aux Handicapés

      Преюдициални въпроси

               1.

               Член 4 от Закона от 27 февруари 1987 г. за помощите за лица с увреждания съвместим ли е с европейското право, и по-специално с Хартата на основните права на Европейския съюз (2000/C 364/01) и в частност с членове 20, 21 и 26 от нея, след като единствено на основание на гражданството изключва получаването на помощи за лица с увреждания от законно пребиваващ в Белгия чужденец, който е вписан в регистъра на чужденците и е силно и трайно свързан с Белгия, тъй като от 12 години пребивава в нея със семейството си, като се има предвид особеното обстоятелство, че този чужденец е гражданин на трета държава, която официално е кандидат за присъединяване към Европейския съюз?

               2.

               Член 26, параграф 4 от Специалния закон от 6 януари 1989 г. за арбитражния съд съвместим ли е с европейското право, и по-специално с член 234 от Договора за създаване на Европейската общност?


title: Дело C-310/08: Преюдициално запитване, отправено от Court of Appeal (Civil Division) (Англия и Уелс) на 11 юли 2008 г. — London Borough of Harrow/Nimco Hassan Ibrahim и Secretary of State for the Home Department

text:
               27.9.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 247/8

         Преюдициално запитване, отправено от Court of Appeal (Civil Division) (Англия и Уелс) на 11 юли 2008 г. — London Borough of Harrow/Nimco Hassan Ibrahim и Secretary of State for the Home Department
   (Дело C-310/08)
   (2008/C 247/13)
   Език на производството: английски
   Препращаща юрисдикция
   Court of Appeal (Civil Division) (Англия и Уелс)
   Страни в главното производство

      Ищец: London Borough of Harrow

      Ответници: Nimco Hassan Ibrahim, Secretary of State for the Home Department
   Преюдициални въпроси
   При обстоятелства, при които i) съпругата, която не е гражданка на страна от Общността и нейните деца, европейски граждани, са придружили гражданин на Общността, който се е установил в Обединеното Кралство, ii) гражданинът на Общността е бил в Обединеното Кралство в качеството на работник, iii) гражданинът на Общността впоследствие е преустановил дейността си като заето лице, след което е напуснал Обединеното Кралство, iv) гражданинът на Общността,,неговата съпруга, която не е гражданка на Европейската общност и децата не са икономически независими и зависят от социалното подпомагане в Обединеното кралство, v) децата са започнали началното си образование в Обединеното кралство малко след пристигането си, докато европейският гражданин е бил работник:

               1)

               Съпругата и децата имат ли право на пребиваване в Обединеното кралство, само ако отговарят на условията, посочени в Директива 2004/38 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. (1)?
               ИЛИ

               2)

                           (i)

                           те имат право на пребивававане съгласно член 12 от Регламент (ЕИО) № 1612/68 от 15 октомври 1968 г. (2), както се тълкува от Съда, без да се изисква да отговарят на условията, посочени в Директива 2004/38 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г.;
                           и

                           (ii)

                           ако това е така, трябва ли те да разполагат с достатъчно средства, така че да не бъдат в тежест на системата за социално подпомагане на приемащата държава-членка през предполагаемия период на пребиваване и да имат пълно здравно застраховане в приемащата държава-членка?

               3)

               ако отговорът на първия въпрос е утвърдителен, различно ли е положението когато, както в настоящия случай, децата са започнали началното си образование и работникът, гражданин на Общността е престанал да работи преди датата, на която Директива 2004/38 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. е трябвало да се приложи в държавите-членки?

      (1)  Директива 2004/38/EО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите-членки за изменение на Регламент (ЕИО) № 1612/68 и отменяща Директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО; 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО (ОВ L 158, стр. 77; Специално издание на български език 2007 г., глава 5, том 7, стр. 56).

      (2)  Регламент (ЕИО) № 1612/68 на Съвета от 15 октомври 1968 година относно свободното движение на работници в Общността (ОВ L 257, стр. 2; Специално издание на български език 2007 г., глава 5, том 1, стр. 11).


title: Решение на Съда от 9 юли 2013 година по дело E-7/12 — Schenker North AB, Schenker Privpak AB и Schenker Privpak AS/Надзорен орган на ЕАСТ (Иск за неправомерно бездействие — Извъндоговорна отговорност на Надзорния орган на ЕАСТ — Достъп до документи — Законни очаквания — Принцип на добра администрация — Неприемане от Надзорния орган на ЕАСТ на решение в рамките на самоналожения срок)

text:
               24.10.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 309/4

         РЕШЕНИЕ НА СЪДА
   от 9 юли 2013 година
   по дело E-7/12
   Schenker North AB, Schenker Privpak AB и Schenker Privpak AS/Надзорен орган на ЕАСТ
   (Иск за неправомерно бездействие — Извъндоговорна отговорност на Надзорния орган на ЕАСТ — Достъп до документи — Законни очаквания — Принцип на добра администрация — Неприемане от Надзорния орган на ЕАСТ на решение в рамките на самоналожения срок)
   2013/C 309/04
   По дело E-7/12 Schenker North AB, Schenker Privpak AB и Schenker Privpak AS/Надзорен орган на ЕАСТ — ИСК в съответствие с членове 37 и 46 от Споразумението между държавите от ЕАСТ за създаване на надзорен орган и съд за постановяване на неправомерно бездействие и извъндоговорна отговорност на Надзорния орган на ЕАСТ, Съдът в състав Carl Baudenbacher, председател, Per Christiansen и Páll Hreinsson (съдия докладчик), съдии, издадоха решение на 9 юли 2013 г., чийто диспозитив постановява:
   С настоящото съдът постановява, че:

               1.

               Липсва основание за постановяване на решение относно иска за неправомерно бездействие на Надзорния орган на ЕАСТ по отношение на останалите документи по дело 34250.

               2.

               Отхвърля иска в останалата му част.

               3.

               Нарежда Надзорният орган на ЕАСТ да заплати разходите, свързани с неправомерното бездействие, собствените си разходи по иска за извъндоговорна отговорност и половината от разходите по иска за извъндоговорна отговорност на ищците.

               4.

               Нарежда на ищците да заплатят половината от своите собствени разходи по иска за извъндоговорна отговорност.


title: Дело F-55/13: Жалба, подадена на 2 юни 2013 г. — ZZ/ЕИБ

text:
               3.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 226/26

         Жалба, подадена на 2 юни 2013 г. — ZZ/ЕИБ
   (Дело F-55/13)
   (2013/C 226/36)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: L. Isola, avvocato)

      Ответник: Европейска инвестиционна банка

      Предмет на производството

   Отмяна на доклада за атестиране на жалбоподателя за 2011 г., в частта, в която на изпълнението на задачите не е поставена оценка „изключително изпълнение на задачите“ или „много добро изпълнение на задачите“ и жалбоподателят не се предлага за повишение във функция D, както и в частта, в която се определят целите на жалбоподателя за 2012 г., отмяна на насоките относно доклада за атестиране за 2011 г. и, накрая, осъждане на ЕИБ да поправи имуществените и неимуществени вреди, които жалбоподателят счита, че е претърпял.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени a) решението от 18 декември 2012 г. в частта, в която Комитетът по жалбите съобразно член 22 от Правилника за персонала и Записка до персонала № 715 HR/P&O/2012-0103 от 29 март 2012 г. отхвърля жалбата срещу информационния доклад за 2011 г.; б) информационния доклад за 2011 г. в частта „оценка“, в частта, в която на изпълнението на задълженията не е поставена оценка „изключително изпълнение на задълженията“ или „много добро изпълнение на задълженията“ и накрая в частта, в която жалбоподателят не се предлага за повишение във функция D, както и в частта, в която се определят целите му за 2012 г.; в) всички свързани, последващи и предварителни актове, сред които повишенията, направени въз основа на записка на директора на човешки ресурси от май 2012 г., озаглавена „Процедура по оценяване и повишение на персонала за 2011 година“, като се има предвид, че въз основа на дадената от висшестоящите на жалбоподателя оценка, която се оспорва в настоящото производство, ЕИБ не е взела предвид позицията на жалбоподателя в точка „Повишения от функция E към D“,

               —

               да се отменят или да не се прилагат насоките, въведени от дирекция „Човешки ресурси“ със Записка № 709 RH/P&O/2011-0242 от 13 декември 2011 г. и съответно „Насоките за годишната оценка на персонала за 2011 година“ от 14 декември 2011 г., включително в частта, в която се предвижда, че окончателната оценка трябва да се даде словом, но не се установяват критериите, към които трябва да се придържа оценителя, за да се счете, че дадено изпълнение на задълженията е „изключително, което надхвърля очакванията“ или „много добро“ или „отговарящо на всички очаквания“,

               —

               да се осъди ответника да поправи произтеклите от това имуществени и неимуществени вреди, както и да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-284/15: Жалба, подадена на 1 юни 2015 г. — AlzChem/Комисия

text:
               14.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 302/55

         Жалба, подадена на 1 юни 2015 г. — AlzChem/Комисия
   (Дело T-284/15)
   (2015/C 302/71)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: AlzChem AG (Тростберг, Германия) (представители: P. Alexiadis, Solicitor, A. Borsos и I. Georgiopoulos, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да обяви жалбата за допустим и основателна,

               —

               да отмени член 2 от Решението на Комисията от 15 октомври 2014 г. по член 107, параграф 1 и член 108, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз относно държавна помощ SA.33797 — (2013/C) (ex 2013/NN) (ex 2011/CP) предоставена от Словакия в полза на NCHZ,

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага две правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от това, че Комисията е допуснала грешка като е заключила, че продължаването на дейността на NCHZ по силата на решението на комитета на кредиторите не представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС

                           —

                           Комисията е допуснал грешка при прилагане на правото и явна грешка при преценката като е заключила, че не е било предоставено никакво предимство на Novácke chemické závody, a.s. v konkurze (NCHZ) с това, че то е продължило да осъществява дейността си след решението на комитета на кредиторите и на обезпечените кредитори. Комисията е допуснала грешка при прилагане на правото и явна грешка при преценката и като е заключила, че държавата не може да бъде упрекната за решението на комитета на кредиторите и на обезпечените кредитори за продължаване на дейността на NCHZ.

               2.

               Второто правно основание е изведено от това, че Комисията е нарушила задължението си за мотивиране, установено с член 296 ДФЕС, като не е изразила становище по упрекването на държавата за решението на комитета на кредиторите и на обезпечените кредитори.

                           —

                           Комисията не е изложила мотиви относно одобряването на решението на комитета на кредиторите и на обезпечените кредитори от съда на Trenčín. Комисията не е изложила мотиви и относно правото на обезпечените кредитори да наложат вето върху продължаването на дейността на NCHZ по силата на словашкия Закона за несъстоятелността.


title: Дело T-390/04: Определение на Първоинстанционния съд от 11 юни 2008 г. — Piccinni-Leopardi e.a./Комисия

text:
               2.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 197/36

         Определение на Първоинстанционния съд от 11 юни 2008 г. — Piccinni-Leopardi e.a./Комисия
   (Дело T-390/04) (1)

   (2008/C 197/65)

      Език на производството: френски

   Председателят на шести състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 300, 4.12.2004 г.


title: Дело T-134/11: Иск, предявен на 3 март 2011 г. — Al-Faqih и други/Комисия

text:
               30.4.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 130/21

         Иск, предявен на 3 март 2011 г. — Al-Faqih и други/Комисия
   (Дело T-134/11)
   2011/C 130/41
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Al-Bashir Mohammed Al-Faqih (Бирмингам, Обединено кралство), Ghunia Abdrabbah (Бирмингам, Обединено кралство), Taher Nasuf (Манчестър, Обединено кралство) и Sanabel Relief Agency Ltd (Бирмингам, Обединено кралство) (представители: E. Grieves, Barrister и N. Garcia-Lora, Solicitor)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на ищеца

               —

               да се отменят Регламент (ЕС) № 1139/2010 (1) на Комисията и Регламент (ЕС) № 1138/2010 (2) на Комисията, доколкото имат отношение към жалбоподателите, и

               —

               да се осъди Съвета на Европейския съюз да заплати освен направените от него съдебни разноски също и тези, които жалбоподателите са направили, както и предоставените като правна помощ от касата на Съда суми.

      Правни основания и основни доводи

   В своята жалба жалбоподателите посочват четири правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от твърдението, че Комисията умишлено не се е съобразила с обвързващата съдебна практика на Съда и не е разгледала по независим начин основанието за вписване на жалбоподателите в списъка, нито е изискала това вписване да се мотивира.

               2.

               Второто правно основание е изведено от твърдението, че Регламент (ЕС) № 1139/2010 на Комисията и Регламент (ЕС) № 1138/2010 на Комисията не зачитат правото на съдебен контрол и нарушават правото на защита, поради което са в нарушение на член 6 от Европейската конвенция за защита на права на човека и основните свободи.

               3.

               Третото правно основание е изведено от твърдението, че направените от Комисията изводи по отношение на един от жалбоподателите — Sanabel Relief Agency Ltd — са погрешни и не могат да се подкрепят с правни доводи.

               4.

               Четвъртото правно основание е изведено от твърдението, че Регламент (ЕС) № 1139/2010 на Комисията и Регламент (ЕС) № 1138/2010 на Комисията представляват непропорционална намеса в правото на собственост на четиримата жалбоподатели и на тяхното право на личен живот съгласно член 8 от Европейската конвенция за защита на права на човека и основните свободи. Освен това подобно законодателство не е обосновано преди всичко поради становището на Обединеното кралство, че за първите трима жалбоподатели вече не са налице съответно приложимите критерии.

      (1)  Регламент (ЕС) № 1139/2010 на Комисията от 7 декември 2010 година за изменение за сто четиридесет и първи път на Регламент (ЕО) № 881/2002 на Съвета за налагане на някои специфични ограничителни мерки, насочени срещу определени физически лица и образувания, свързани с Осама бен Ладен, мрежата на Ал Кайда и талибаните (ОВ L 322, стр. 6).

      (2)  Регламент (ЕС) № 1138/2010 на Комисията от 7 декември 2010 година за изменение за сто и четиридесети път на Регламент (ЕО) № 881/2002 на Съвета за налагане на някои специфични ограничителни мерки, насочени срещу определени физически лица и образувания, свързани с Осама бен Ладен, мрежата на Ал Кайда и талибаните (ОВ L 322, стр. 4).


title: Дело F-121/15: Решение на Съда на публичната служба (състав от един съдия) от 14 юни 2016 г. — Fernández González/Комисия (Публична служба — Срочно нает служител — Служител на длъжност в кабинета на европейски комисар — Назначаване на срочно нает служител на основание член 2, буква б) от УРДС — Условие за прекъсване на всяка форма на заетост в Комисията за срок от шест месеца — Точка 3.2 от меморандум D(2005) 18064 на Комисията от 28 юли 2005 г. относно назначаването на срочно наети служители на основание член 2, букви б) и г) от УРДС на постоянни длъжности при липса на успешно издържали конкурс лица)

text:
               25.7.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 270/68

         Решение на Съда на публичната служба (състав от един съдия) от 14 юни 2016 г. — Fernández González/Комисия
   (Дело F-121/15) (1)

   ((Публична служба - Срочно нает служител - Служител на длъжност в кабинета на европейски комисар - Назначаване на срочно нает служител на основание член 2, буква б) от УРДС - Условие за прекъсване на всяка форма на заетост в Комисията за срок от шест месеца - Точка 3.2 от меморандум D(2005) 18064 на Комисията от 28 юли 2005 г. относно назначаването на срочно наети служители на основание член 2, букви б) и г) от УРДС на постоянни длъжности при липса на успешно издържали конкурс лица))
   (2016/C 270/75)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Elia Fernández González (Брюксел, Белгия) (представители: M. Casado García-Hirschfeld и É. Boigelot, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: C. Berardis-Kayser и G. Berscheid, D. Waelbroeck и A. Duron, avocats)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението за отхвърляне на кандидатурата на жалбоподателя за длъжността по обявление COM/2014/2036, прието с мотива, че не е изпълнено условието за прекъсване на договора за срок от шест месеца преди назначаването на служител, който преди това е заемал длъжност на степен AT2c, съгласно меморандум D(2005)18064 от 28 юли 2005 г. на ГД „Човешки ресурси“, както и обезщетение за твърдените имуществени и неимуществени вреди.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Европейската комисия да понесе направените от нея съдебни разноски и съдебните разноски на г-жа Elia Fernández González.

      (1)  ОВ C 354, 26.10.2015 г., стр. 57


title: Дело C-369/11: Решение на Съда (първи състав) от 3 октомври 2013 г. — Европейска комисия/Италианска република (Неизпълнение на задължения от държава членка — Транспорт — Директива 2001/14/ЕО — Член 4, параграф 1 и член 30, параграф 3 — Разпределяне на капацитета на железопътната инфраструктура — Таксуване — Инфраструктурни такси — Независимост на управителя на инфраструктурата)

text:
               23.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 344/9

         Решение на Съда (първи състав) от 3 октомври 2013 г. — Европейска комисия/Италианска република
   (Дело C-369/11) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Транспорт - Директива 2001/14/ЕО - Член 4, параграф 1 и член 30, параграф 3 - Разпределяне на капацитета на железопътната инфраструктура - Таксуване - Инфраструктурни такси - Независимост на управителя на инфраструктурата)
   2013/C 344/12
   Език на производството: италиански

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: E. Montaguti и H. Støvlbæk)

      Ответник: Италианска република (представители: G. Palmieri, подпомаган от S. Fiorentino, avvocato dello Stato)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Чешка република (представител: M. Smolek)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Неприемане в предвидения срок на всички необходими разпоредби за съобразяване с член 6, параграф 3 и с приложение II към Директива 91/440/ЕИО на Съвета от 29 юли 1991 година относно развитието на железниците в Общността (ОВ L 237, стp. 25; Специално издание на български език, глава 7, том 2, стр. 86), изменена, както и с член 4, параграфи 1 и 2, член 14, параграф 2 и член 30, параграфи 1 и 3 от Директива 2001/14/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2001 година за разпределяне капацитета на железопътната инфраструктура и събиране на такси за ползване на железопътна инфраструктура и за сертифициране за безопасност (ОВ L 75, стp. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 8, стр. 66)

      Диспозитив

               1.

               Като не е гарантирала независимостта на управителя на инфраструктурата при определяне на таксите за достъп до инфраструктурата и при разпределяне на капацитета на железопътната инфраструктура, Италианската република не е изпълнила задълженията си по член 4, параграф 1 и член 30, параграф 3 от Директива 2001/14/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2001 година относно разпределянето на капацитета на железопътната инфраструктура и събирането на такси за ползване на железопътната инфраструктура, изменена с Директива 2007/58/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2007 г.

               2.

               Отхвърля иска в останалата му част.

               3.

               Европейската комисия, Италианската република и Чешката република понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 282, 24.9.2011 г.


title: Дело C-615/12 P: Жалба, подадена на 24 декември 2012 г. от Arbos, Gesellschaft für Musik und Theater срещу Решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 25 октомври 2012 г. по дело T-161/06, Arbos, Gesellschaft für Musik und Theater/Европейска комисия

text:
               2.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/13

         Жалба, подадена на 24 декември 2012 г. от Arbos, Gesellschaft für Musik und Theater срещу Решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 25 октомври 2012 г. по дело T-161/06, Arbos, Gesellschaft für Musik und Theater/Европейска комисия
   (Дело C-615/12 P)
   2013/C 63/21
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Arbos, Gesellschaft für Musik und Theater (представител: H. Karl, Rechtsanwalt)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Съда на Европейския съюз:

               —

               да отмени в неговата цялост Решението на Общия съд от 25 октомври 2012 г. по дело T-161/06, като разреши по същество спора по делото;

               —

               при условията на евентуалност: да препрати делото на Общия съд за ново разглеждане.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят посочва, че са нарушени процесуални разпоредби, след незаконосъобразното прилагане на които жалбата е отхвърлена като недопустима, като по този начин, а и тъй като Общият съд е нарушил правото на Съюза, се засягали интересите на жалбоподателя;
   В постановеното решение Общият съд отхвърля жалбата като недопустима, тъй като тя не е обоснована в достатъчна степен с оглед на съществуващото правно положение и поради тази причина не изпълнява изискванията на член 44, параграф 1, буква в) от Процедурния правилник на Общия съд. Това не съответства на преписката по делото. Изискванията на член 44, параграф 1, буква в) от Процедурния правилник на Общия съд са приложени произволно и в нарушение на преследваната в тази разпоредба цел.
   Освен това според жалбоподателя Общият съд изобщо не взема предвид допълнителните съображения, изложени от жалбоподателя в писмената му реплика, както и аргументите, изложени в неговото становище по възражението за недопустимост при разглеждане на въпроса за основателността по член 44, параграф 1, буква в) от Процедурния правилник на Общия съд, като според жалбоподателя Общият съд взема предвид тези съображения единствено с цел да аргументира пропуските които се допускат с тях и вследствие на това отхвърля жалбата като недопустима в противоречие с процесуалноправните разпоредби и без да взема предвид изложените аргументи;
   С постановеното решение Съдът отхвърля подадената жалба като недопустима, но това решение е можело да бъде взето и обжалвано още през 2007 г. и следователно с него се нарушават принципите на предвидимост, прозрачност и ефективност в производството. Поради тази причина според жалбоподателя в конкретния случай не е спазен принципът за справедлив и балансиран съдебен процес.


title: Дело T-363/08: Решение на Общия съд от 24 март 2010 г. — 2nine/СХВП — Pacific Sunwear of California ( „nollie“ ) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността „nollie“ — По-ранна словна национална марка „NOLI“ и по-ранна словна международна марка „NOLI“ — Относително основание за отказ — Липса на сходство между стоките — Липса на вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009) — Член 74, параграф 1 от Регламент № 40/94 (понастоящем член 76, параграф 1 от Регламент № 207/2009)

text:
               22.5.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 134/31

         Решение на Общия съд от 24 март 2010 г. — 2nine/СХВП — Pacific Sunwear of California („nollie“)
   (Дело T-363/08) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „nollie“ - По-ранна словна национална марка „NOLI“ и по-ранна словна международна марка „NOLI“ - Относително основание за отказ - Липса на сходство между стоките - Липса на вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009) - Член 74, параграф 1 от Регламент № 40/94 (понастоящем член 76, параграф 1 от Регламент № 207/2009)
   2010/C 134/52
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: 2nine Ltd (Лондон, Обединеното кралство) (представител: S. Palmer, solicitor)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) (представител: D. Botis)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Pacific Sunwear of California, Inc. (Anaheim, Калифорния, Съединени щати)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 16 юни 2008 г. (преписка R 1590/2007-2), прието в производство по възражение между 2nine Ltd и Pacific Sunwear of California, Inc.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда 2nine Ltd да заплати направените от него съдебни разноски, както и тези, направени от Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП).

      (1)  ОВ C 272, 25.10.2008 г.


title: Дело T-450/13: Жалба, подадена на 23 август 2013 г. — CEDC International/СХВП — Fabryka Wódek Polmos Łańcut (WISENT VODKA)

text:
               19.10.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 304/23

         Жалба, подадена на 23 август 2013 г. — CEDC International/СХВП — Fabryka Wódek Polmos Łańcut (WISENT VODKA)
   (Дело T-450/13)
   2013/C 304/40
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: CEDC International sp. z o.o. (Oborniki Wielkopolskie, Полша) (представител: M. Siciarek, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Fabryka Wódek Polmos Łańcut S.A. (Łańcut, Полша)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение от 10 юни 2013 г. на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), постановено по дело R 1734/2011-4,

               —

               да осъди ответника и другата страна в производството пред апелативния състав да заплати разноските по делото.

      Правни основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: другата страна в производството пред апелативния състав,

      Притежател на марката на Общността: фигуративна марка в червен, зелен, златист и черен цвят, представляваща изображение на вол и съдържаща словните елементи „WISENT VODKA“ за стоки от клас 33 — заявка за регистрация на марка на Общността № 7 044 472,

      Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: жалбоподателят,

      Основание на искането за обявяване на недействителност: полски марки с номера 86 410, 80 990, 80 991, 46 050, 208 988, 125 911, 189 866, 208 090, 62 081, регистрирани за „алкохолни напитки“ от клас 33, марка на Общността № 5 585 138 за фигуративна марка в черен и бял цвят, съдържаща словния елемент „ŻUBRÓWKA“ и марка на Общността № 6 215 719 за 3D марка в черен и бял цвят, съдържаща словния елемент „ŻUBRÓWKA“, регистрирана за „алкохолни напитки (с изключение на бира)“ от клас 33,

      Решение на отдела по отмяна: потвърждава възражението и отказва регистрация на марка на Общността,

      Решение на апелативния състав: отменя оспореното решение и отхвърля възражението,

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) и параграф 5 от Регламент на Съвета (ЕО) № 207/2009 от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (Регламент относно марката на Общността) (1).

      (1)  ОВ L 78, стр. 1


title: Дело T-156/15: Жалба, подадена на 27 март 2015 г. — Франция/Комисия

text:
               8.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 190/23

         Жалба, подадена на 27 март 2015 г. — Франция/Комисия
   (Дело T-156/15)
   (2015/C 190/28)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Френска република (представители: F. Alabrune, G. de Bergues, D. Colas и C. Candat)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени частично Решение C(2015) 53 окончателен на Комисията от 16 януари 2015 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР), доколкото във връзка с преките помощи се основава на констатации, които не са били споменати в съобщенията на Комисията, и доколкото системата за контрол не позволява да се гарантира точното прилагане на правната уредба на Съюза относно доброто земеделско и екологично състояние за референтните 2011 г. и 2012 г.,

               —

               да отмени Решение C(2015) 53 окончателен в частта, в която се изключват от финансиране от страна на Съюза всички разходи, направени в сектора на помощите за площ за От Корс за референтните 2010 г. и сл.,

               —

               да отмени Решение C(2015) 53 окончателен в частта, в която се изключват от финансиране от страна на Съюза разходите, направени от Френската република за компенсаторното обезщетение за природно необлагодетелствани райони (КОПНР) от втората част от програмата за селскостопанско развитие на Франция (метрополия) за финансовите 2010 г., 2011 г., 2012 г. и 2013 г. При условията на евентуалност да отмени това решение в частта, в която се изключва от финансиране от страна на Европейския съюз частта от разходите, направени от Френската република във връзка с КОПНР за овце, за които са извършени проверки на място в рамките на контрола върху идентификацията на животните,

               —

               да отмени Решение C(2015) 53 окончателен в частта, в която се изключват от финансиране от страна на Съюза разходите, направени от Френската република за преструктуриране на захарната промишленост в размер на 25 % от разходите за помощи, отпуснати на производителите на захар, които са получили помощ за пълно демонтиране, но са запазили силози за съхранение. При условията на евентуалност да отмени частично това решение, доколкото наложената финансова корекция от 25 % от разходите за помощи, отпуснати на производителите на захар, които са получили помощ за пълно демонтиране, но са запазили силози за съхранение, е непропорционална,

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага осем основания, които се отнасят до три аспекта от обжалваното решение.

               —

               По частта от обжалваното решение относно сектора на преките помощи, първи стълб за финансовите 2011 г., 2012 г. и 2013 г.

                           1.

                           Първото основание е свързано с нарушение на член 11, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 885/2006 (1) и правото на защита на жалбоподателя, доколкото корекцията с единна ставка, наложена за всички изплатени в посочения сектор помощи, с изключение на помощите за От Корс, се основавала на пропуски, за които жалбоподателят не бил уведомен.

                           2.

                           Второто основание, изложено при условията на евентуалност, е свързано с нарушение на член 6, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 73/2009 (2) и на приложение III към посочения регламент.

                           3.

                           Третото основание е свързано с нарушение на член 11, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 885/2006 и правото на защита на жалбоподателя, доколкото финансовата корекция, приложена в този сектор за всички разходи за помощи за От Корс, се основавала на пропуски, за които жалбоподателят не бил уведомен.

                           4.

                           Четвъртото основание, изложено отчасти при условията на евентуалност, е свързано с нарушение на принципа на пропорционалност и с несъобразяване с Документ № VI/5330/97 на Комисията от 23 декември 1997 г., озаглавен „Указания за изчисляване на финансовите последици при подготовка на решението за приключване на сметките на ФЕОГА, секция „Гарантиране“.

               —

               По частта от обжалваното решение относно компенсаторните обезщетения за природно необлагодетелствани райони от втората част от програмата за селскостопанско развитие на Франция (метрополия) — ЕЗФРСР

                           5.

                           Петото основание е свързано с нарушение на член 10, параграфи 2 и 4 и член 14, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1975/2006 (3), доколкото Комисията неправилно приела, че жалбоподателят не изпълнил задълженията си за проверка, тъй като не преброил животните при проверките на място.

                           6.

                           Шестото основание, изложено при условията на евентуалност, е свързано с неправомерното разширяване на приложното поле на корекцията с единна ставка по отношение на овцете, които не отговарят на условията за отпускане на премията за овце.

               —

               По частта от обжалваното решение относно финансовата корекция, приложена в сектора на преструктуриране на захарната промишленост

                           7.

                           Седмото основание е свързано с нарушение на членове 3 и 4 от Регламент № 320/2006 (4) и член 4 от Регламент (ЕО) № 968/2006 (5), доколкото Комисията е изключила от финансирането от страна на Съюза някои разходи, направени от жалбоподателя в посочения сектор, тъй като силозите за съхранение на захар, запазени в четири френски обекта, представлявали производствени мощности.

                           8.

                           Осмото основание, изложено при условията на евентуалност, е свързано с нарушение на принципите на пропорционалност и равно третиране.

      (1)  Регламент (ЕО) № 885/2006 на Комисията от 21 юни 2006 година относно реда и начина на прилагане на Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета по отношение на акредитирането на агенциите платци и други стопански субекти, както и по отношение на клиринга на счетоводните сметки на ЕФГЗ и ЕЗФРСР (ОВ L 171, стр. 90; Специално издание на български език, 2007 г., глава 14, том 2, стр. 37).

      (2)  Регламент (ЕО) № 73/2009 на Съвета от 19 януари 2009 година за установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски стопани, за изменение на регламенти (EО) № 1290/2005, (EО) № 247/2006, (EО) № 378/2007 и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1782/2003 (ОВ L 30, стр. 16).

      (3)  Регламент (ЕО) № 1975/2006 на Комисията от 7 декември 2006 година за определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 1698/2005 на Съвета по отношение на прилагането на процедури за контрол, както и кръстосано спазване по отношение на мерките за подпомагане на развитието на селските райони (ОВ L 368, стр. 74; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 80, стр. 192).

      (4)  Регламент (ЕО) № 320/2006 на Съвета от 20 февруари 2006 година за установяване на временна схема за преструктуриране на захарната индустрия в Общността и за изменение на Регламент (EО) № 1290/2005 относно финансиране на Общата селскостопанска политика (ОВ L 58, стр. 42; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 70, стр. 118).

      (5)  Регламент (ЕО) № 968/2006 на Комисията от 27 юни 2006 година относно формулиране на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 320/2006 на Съвета за установяване на временна схема за преструктуриране на захарната индустрия в Общността (ОВ L 176, стр. 32; Специално издание на български език, 2007 г. глава 3, том 73, стр. 52).


title: Дело T-187/17: Жалба, подадена на 21 март 2017 г. — Bernard Krone Holding/EUIPO (Mega Liner)

text:
               22.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 161/35

         Жалба, подадена на 21 март 2017 г. — Bernard Krone Holding/EUIPO (Mega Liner)
   (Дело T-187/17)
   (2017/C 161/50)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Bernard Krone Holding SE & Co. KG (Шпеле, Германия) (представители: T. Weeg и K. Lüken, Rechtsanwälte)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Данни за производството пред EUIPO

      Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „Mega Liner“ — заявка за регистрация № 14 473 094

      Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 9 януари 2017 г. по преписка R 442/2016-1

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение, в частта, в която се отхвърля жалбата,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009,

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 207/2009,

               —

               Нарушение на член 7, параграф 2 от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-39/07: Решение на Съда (втори състав) от 8 май 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Директива 89/48/ЕИО — Признаване на дипломите за висше образование, издадени след завършването на професионално образование и обучение с минимална продължителност от три години — Национална правна уредба, която не предвижда признаване на дипломите, даващи достъп до професията болничен фармацевт — Липса на транспониране на директивата)

text:
               21.6.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 158/6

         Решение на Съда (втори състав) от 8 май 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания
   (Дело C-39/07) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 89/48/ЕИО - Признаване на дипломите за висше образование, издадени след завършването на професионално образование и обучение с минимална продължителност от три години - Национална правна уредба, която не предвижда признаване на дипломите, даващи достъп до професията болничен фармацевт - Липса на транспониране на директивата)
   (2008/C 158/08)
   Език на производството: испански
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: H. Støvlbæk и R. Vidal Puig)

      Ответник: Кралство Испания (представител: M. Muñoz Pérez)
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Липса на транспониране на Директива 89/48/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 година относно обща система за признаване на дипломите за висше образование, издадени след завършването на професионално образование и обучение с минимална продължителност от три години (ОВ L 19, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 2, стр. 76) по отношение на професията болничен фармацевт.
   Диспозитив

               1)

               Като не е приело всички необходими мерки за транспониране на Директива 89/48/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 година относно обща система за признаване на дипломите за висше образование, издадени след завършването на професионално образование и обучение с минимална продължителност три години по отношение на професията болничен фармацевт, Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по тази директива.

               2)

               Осъжда Кралство Испания да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 82, 14.4.2007 г.


title: Дело C-401/15: Преюдициално запитване от Cour administrative (Люксембург), постъпило на 24 юли 2015 г. — Noémie Depesme, Saïd Kerrou/Ministre de l’Enseignement supérieur et de la recherche

text:
               14.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 302/27

         Преюдициално запитване от Cour administrative (Люксембург), постъпило на 24 юли 2015 г. — Noémie Depesme, Saïd Kerrou/Ministre de l’Enseignement supérieur et de la recherche
   (Дело C-401/15)
   (2015/C 302/35)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour administrative

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Noémie Depesme, Saïd Kerrou

      Ответник: Ministre de l’Enseignement supérieur et de la recherche

      Преюдициални въпроси

   За да се изпълнят надлежно изискванията за недопускане на дискриминация с оглед на разпоредбите на член 7, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 492/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 5 април 2011 година (1) относно свободното движение на работници в Съюза, във връзка с член 45, параграф 2 ДФЕС, с оглед отчитането на реалната степен на привръзка на студент, който не е пребиваващо лице — заявител на финансова помощ за висше образование, с обществото и пазара на труда в Люксембург — държава членка, в която пограничен работник е бил нает или е упражнявал дейността си съгласно условията, предвидени в член 2 bis от Закона от 22 юни 2000 г. относно финансовата помощ на държавата за висше образование, добавен със Закона от 19 юли 2013 г. като пряка последица от решението на Съда на Европейския съюз от 20 юни 2013 г. (дело C 20/12) (2),

               —

               следва ли условието този студент да е „дете“ на въпросния пограничен работник да се квалифицира като равностойно на това да бъде негов „пряк наследник от първа степен, чийто произход е правно установен по отношение на праводателя му“, като акцентът се постави върху установената родствена връзка между студента и пограничния работник, за която се предполага, че съдържа посочената по-горе привръзка, или

               —

               следва ли акцентът да се постави върху факта, че пограничният работник „продължава да предоставя издръжка на студента“, без непременно да е обвързан с правна родствена връзка с него, по-специално като се очертае достатъчна връзка на общност на живота, която е в състояние да го обвърже с единия от родителите на студента, спрямо когото е правно установена родствената връзка?

               —

               от тази втора гледна точка, трябва ли приносът на пограничния работник, който се презюмира като незадължителен, в случай че не е изключителен, а паралелен с този на родителя или родителите, имащи правна родствена връзка със студента и следователно по принцип правно задължени да предоставят издръжка за него, да отговаря на определени критерии по отношение на размера му?

      (1)  ОВ L 141, стр. 1.

      (2)  EU:C:2013:411.


title: Дело T-205/13 P: Жалба, подадена на 8 април 2013 г. от Luigi Marcuccio срещу определението, постановено на 28 януари 2013 г. от Съда на публичната служба по дело F-100/12, Marcuccio/Комисия

text:
               1.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 156/52

         Жалба, подадена на 8 април 2013 г. от Luigi Marcuccio срещу определението, постановено на 28 януари 2013 г. от Съда на публичната служба по дело F-100/12, Marcuccio/Комисия
   (Дело T-205/13 P)
   2013/C 156/97
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Триказе, Италия) (представител: G. Cipressa, avvocato)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното определение изцяло и без никакви изключения,

               —

               да върне настоящото дело на Съда на публичната служба.

      Правни основания и основни доводи

   Основните мотиви и доводи са същите като тези по дело T-203/13 P, Marcuccio/Комисия.


title: Дело T-323/08: Жалба, подадена на 12 август 2008 г.  — Pescatori San Francesco di Paola и Sorrentino/Комисия

text:
               25.10.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 272/36

         Жалба, подадена на 12 август 2008 г. — Pescatori San Francesco di Paola и Sorrentino/Комисия
   (Дело T-323/08)
   (2008/C 272/71)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Жалбоподатели: Societa' Cooperativa Pescatori San Francesco di Paola и Filippo Sorrentinо (Vibo Valentia, Италия) (представители: A. Maiorana, avvocato, A. De Matteis, avvocato, A. De Francesco, avvocato)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателите

               —

               да се отмени Регламент (ЕО) № 530/2008 на Комисията от 12 юни 2008 г., публикуван в ОВ L 155 от 13 юни 2008 г.,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски и разходите за защита.

         Правни основания и основни доводи
   Правните основания и основните доводи са тези, посочени по Дело T-313/08 — Veromar di Tudisco Alfio & Salvatore Snc/Комисия.


title: Дело T-135/09: Жалба, подадена на 7 април 2009 г. — Nexans France и Nexans/Комисия

text:
               20.6.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 141/48

         Жалба, подадена на 7 април 2009 г. — Nexans France и Nexans/Комисия
   (Дело T-135/09)
   2009/C 141/101
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Nexans France SAS и Nexans SA (Париж, Франция) (представители: M. Powell, solicitor и J.-P. Tran Thiet, lawyer)

      Ответник: Комисия на Европейските общности

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на Комисията от 9 януари 2009 г. — преписка COMP/39610 — Surge;

               —

               да се обяви за незаконосъобразно решението на Комисията за изземване на четири DVD-ROM и на едно копие от целия харддиск на преносимия компютър на служител на Nexans France с цел по-късната им проверка в помещенията ѝ в Брюксел;

               —

               да се отмени решението на Комисията за разпитване на служителя на Nexans France на 30 януари 2009 г.;

               —

               да се разпореди на Комисията да върне на Nexans France всички документи или доказателства, които е могла да е получи съгласно отменените решения, включително и без ограничение: a) документите, които не попадат в самия продуктов обхват на разследването; б) документите по проектите за електрически кабели, намиращи се извън Европейското икономическо пространство; в) неправомерно иззетите документи от харддиска и от DVD-ROM; и г) заявленията, направени в хода на или въз основа на разпитването на служителя на Nexans France;

               —

               да се разпореди на Комисията да не използва документите или доказателствата, които е могла да получи съгласно отменените решения, за целите на разследването на нарушение на общностните правила в областта на конкуренцията;

               —

               да се разпореди на Комисията да не изпраща тези документи или доказателства (или основаните на тях материали или информация) на органите по конкуренция към други юрисдикции;

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски по производството;

               —

               да се разпоредят всякакви други или допълнителни мерки, които са необходими от правна страна.

      Правни основания и основни доводи

   По настоящото дело жалбоподателите искат отмяната на Решение C (2009) 92/1 на Комисията от 9 януари 2009 година, с което на Nexans SA, както и на всички пряко или непряко контролирани от него предприятия, включително на Nexans France, се разпорежда да се подчинят на проверка в съответствие с член 20, параграф 4 от Регламент № 1/2003 на Съвета (1) (преписка COMP/39610-Surge), както и начина, по който е извършена тази проверка.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите твърдят, че с обжалваното решение се нарушават техни основни права, включително правото на защита, правото на справедлив съдебен процес, правото да се откаже даването на показания, насочени срещу даващото ги лице, презумпцията за невиновност и правото на зачитане на личния живот. Освен това те поддържат, че при изпълнението на обжалваното решение Комисията е излязла извън обхвата на разследването.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167)


title: Дело C-367/10 P: Определение на Съда от 31 март 2011 г. — EMC Development AB/Европейска комисия (Обжалване — Картели — Европейски пазар на цимента — Жалба за отмяна на решение, с което е отхвърлена жалба срещу приемането на хармонизиран стандарт за цимента — Процедура за приемане на стандарта — Задължителен характер на стандарта — Жалба, която е частично явно недопустима и частично явно неоснователна)

text:
               27.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/9

         Определение на Съда от 31 март 2011 г. — EMC Development AB/Европейска комисия
   (Дело C-367/10 P) (1)

   (Обжалване - Картели - Европейски пазар на цимента - Жалба за отмяна на решение, с което е отхвърлена жалба срещу приемането на хармонизиран стандарт за цимента - Процедура за приемане на стандарта - Задължителен характер на стандарта - Жалба, която е частично явно недопустима и частично явно неоснователна)
   2011/C 252/17
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: EMC Development AB (представител: W.-N. Schelp, avocat)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представител: J. Bourke)

      Предмет

   Жалба срещу Решението на Общия съд (пети състав) от 12 май 2010 г. по дело EMC Development/Комисия (T-432/05), с което Общият съд отхвърля жалба за отмяна на решението на Комисията от 28 ноември 2005 г., с което е отхвърлена жалбата на жалбоподателя, основана на член 2, параграф 2 от Регламент № 17, и отнасяща се до твърдени съгласувани практики на европейските производители на цимент тип „Портланд“, изразяващи се в приемането за него на европейски стандарт (EN 197-1), чието предназначение било да изключи от пазара конкурентни стоки и технологии

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда EMC Development AB да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 288, 23.10.2010 г.


title: Дело C-263/12: Иск, предявен на 25 май 2012 г. — Европейска комисия/Република Гърция

text:
               21.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 217/13

         Иск, предявен на 25 май 2012 г. — Европейска комисия/Република Гърция
   (Дело C-263/12)
   2012/C 217/30
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: M. Patakia и B. Stromsky)

      Ответник: Република Гърция

      Искания на ищеца

               —

               да се приеме за установено, че като не е взела в предвидения срок всички необходими мерки за възстановяване на държавната помощ, отпусната от Гърция на Ellinikos Chrysos S.A. [C 48/2008 (ex NN 61/2008)], за която в съответствие с член 1 от Решение на Комисията от 23 февруари 2011 г. [нотифицирано под номер C(2011) 1006 окончателен] е прието, че е незаконосъобразна и несъвместима с вътрешния пазар или във всеки случай, като не е уведомила в достатъчна степен Комисията за взетите по силата на този член мерки, Република Гърция не е изпълнила задълженията, които има по силата на членове 2, 3 и 4 от посоченото решение и на Договора за функционирането на Европейския съюз,

               —

               да бъде осъдена Република Гърция да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

               1.

               На 23 февруари 2011 г. Комисията приема, че държавната помощ в размер на 15,34 милиона евро, отпусната неправомерно от Гърция в нарушение на член 108, параграф 3 ДФЕС в полза на дружеството Ellinikos Chrysos S.A. чрез продажбата на имущества и терени на цена, по-ниска от стойността им, и освобождаването от задължението за заплащане на свързаните с това данъци, с оглед на запазването на работните меса и опазването на околната среда, но също и на създаването на мярка за насърчаване на кандидат-купувачите за мините в Kassandra, е несъвместима с вътрешния пазар (1). Със същото решение Комисията иска от Република Гърция да си възстанови от получателя посочената помощ ведно с лихвите. Република Гърция е задължена и да уведомява редовно Комисията за приетите за прилагането на посоченото решение национални мерки.

               2.

               Република Гърция прави искане за продължаване с два месеца на дадения за предаване на сведенията срок, което не е уважено от Комисията поради липса на мотиви във връзка с това.

               3.

               Независимо от напомнителните писма на Комисията от 19 май 2011 г. и от 14 юли 2011 г., изпратени на Република Гърция, в предвидения срок Комисията не получава никакви сведения относно взимането на мерки за прилагане на решението на Комисията.

               4.

               На 8 май 2012 г. гръцките власти уведомяват Комисията за писмото си от 25 април 2012 г., с което искат възстановяване на посочената държавна помощ от дружеството Ellinikos Chrysos S.A. в срок от тридесет дни. Комисията обаче подчертава, че сумата, която трябва да бъде възстановена, не е посочена в това писмо. Следва да се отбележи, че макар главницата на държавната помощ да е изчислена от Комисията в посоченото решение, гръцките власти не са изчислили размера на лихвата, което е трябвало да направят, и не го споменават в изпратеното от тях искане до дружеството. При всички положения тази първа реакция на гръцките власти е налице едва четиринадесет месеца след решението на Комисията и от тогава Комисията няма никакви сведения относно възстановяването на спорната държавна помощ.

      (1)  Член 1 от Решение на Комисията от 23 февруари 2011 година относно държавна помощ C 48/08 (ex NN 61/08), предоставена от Гърция на Ellinikos Xrysos SA.


title: Дело C-591/16 P: Жалба, подадена на 18 ноември 2016 г. от H. Lundbeck A/S, Lundbeck Ltd срещу решението, постановено от Общия съд (девети състав) на 8 септември 2016 г. по дело T-472/13, H. Lundbeck A/S, Lundbeck Ltd/Европейска комисия

text:
               30.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 30/25

         Жалба, подадена на 18 ноември 2016 г. от H. Lundbeck A/S, Lundbeck Ltd срещу решението, постановено от Общия съд (девети състав) на 8 септември 2016 г. по дело T-472/13, H. Lundbeck A/S, Lundbeck Ltd/Европейска комисия
   (Дело C-591/16 P)
   (2017/C 030/30)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: H. Lundbeck A/S, Lundbeck Ltd (представители: R. Subiotto QC, Barrister, T. Kuhn, Rechtsanwalt)

      Други страни в производството: Европейска комисия, Европейска федерация на фармацевтичните индустрии и асоциации (ЕФФИА)

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите молят Съда:

               —

               да отмени изцяло или частично съдебното решение,

               —

               да отмени решението на Комисията в частта му относно жалбоподателите или при условията на евентуалност, да отмени глобите, наложени на жалбоподателите с решението на Комисията, или при условията на евентуалност спрямо предходното искане, съществено да намали размера на наложените им глоби,

               —

               да осъди Комисията да заплати разноските, направени от жалбоподателите във връзка с настоящото производство и производството пред Общия съд (наричан по-нататък „ОС“),

               —

               ако е необходимо, да върне делото за ново разглеждане от ОС с оглед на постановеното от Съда решение,

               —

               да постанови всички мерки, които намира за подходящи.

      Основания и основни доводи

   По първото основание жалбоподателите изтъкват, че ОС е допуснал грешка при прилагане на правото, като е потвърдил извода на Комисията, че споразуменията имат за цел да ограничат конкуренцията. ОС неправилно приел, че дадено споразумение било ограничение на конкуренцията с оглед на целта дори и да попадало в обхвата на патентите на Lundbeck. Не можело да се приеме, че такова споразумение по естеството си имало вредоносно въздействие върху конкуренцията, тъй като то съдържало ограничения, сходни на тези, които съд можел да постанови в полза на патентопритежателя с оглед на защита на патентите му. Самото наличие на плащане не можело да превърне иначе законосъобразно и несъздаващо проблеми споразумение, каквото е попадащото в обхвата на патентите споразумение за доброволно уреждане на спорове, в ограничение на конкуренцията с оглед на целта. Следователно не трябвало да се приема, че споразумението с GUK UK, което според констатациите на ОС попадало в обхвата на патентите на Lundbeck, е ограничение на конкуренцията с оглед на целта. Същият извод важал и за другите пет споразумения, тъй като ОС неправилно приел, че те надхвърляли обхвата на патентите на Lundbeck.
   По второто основание жалбоподателите твърдят, че ОС е допуснал грешка при прилагане на правото, като не е приложил правилния правен критерий, за да определи дали пет от шестте споразумения включват ограничения, надхвърлящи обхвата на патентите на Lundbeck. ОС трябвало да провери дали не била налице „обща воля“ по смисъла на член 101 ДФЕС на Lundbeck и всеки един от производителите на генерични лекарствени продукти съответното (съответните) споразумение (споразумения), с изключение на това с GUK UK, да предвижда(т) ограничения, надхвърлящи обхвата на патентите на Lundbeck. Прилагането на този критерий неизбежно водело до правния извод, че споразуменията попадали в обхвата на патентите на Lundbeck.
   По третото основание жалбоподателите изтъкват, че дори да се приеме за правилна правната квалификация на ОС, съгласно която най-много пет от шестте споразумения не попадали в обхвата на патентите на Lundbeck, ОС неправилно е заключил, че непопадащите в обхвата споразумения са ограничения на конкуренцията с оглед на целта. С оглед на икономическия и правния им контекст споразуменията по естеството си нямали много вредоносно въздействие върху конкуренцията и не били сходни със споразуменията за разпределяне на пазари; ОС допуснал грешка при прилагане на правото, като не направил съпоставка.
   По четвъртото основание жалбоподателите твърдят, че ОС е допуснал грешка при прилагане на правото и явна грешка при преценка на доказателствата и е изложил противоречиви мотиви, като е потвърдил извода на Комисията, че Lundbeck и производителите на генерични лекарствени продукти са били действителни или потенциални конкуренти към момента на действие на споразуменията, независимо от това дали генеричните продукти нарушават патентите на Lundbeck. Първо, ОС допуснал грешка при прилагане на правото, като не взел предвид наличието на законови пречки, а именно патентите на Lundbeck, за навлизането на производителите на генерични лекарствени продукти на пазара със съдържащи циталопрам продукти, които нарушават права. Второ, констатацията на ОС, че Lundbeck имало съмнения относно валидността на патентите си, била опорочена поради грешка при прилагане на правото, явна грешка при преценка на доказателствата и противоречиви мотиви. Трето, ОС неправилно приел, че доказателствата от периода след сключване на споразуменията, но все пак в много случаи от периода преди изтичането на срока на споразуменията, не могли да бъдат с решаващо значение при преценка дали производителите на генерични лекарствени продукти били потенциални конкуренти на Lundbeck. Тези документи съдържали научни доказателства, че производителите на генерични лекарствени продукти или техните производители на АФС нарушили патентите на Lundbeck, постановените от национални съдилища временни разпореждания или други разпореждания в полза на Lundbeck срещу съдържащите циталопрам продукти въз основа на АФС, използвани от някои от производителите на генерични лекарствени продукти, и потвърждаването от Европейското патентно ведомство (ЕПВ) на валидността във всички релевантни аспекти на отнасящия се до кристализацията патент на Lundbeck, чиято сила Комисията поставила под въпрос. На последно място, ОС допуснал грешка при прилагане на правото и не изложил мотиви, като приел, че всеки от производителите на генерични лекарствени продукти имал реална и конкретна възможност да навлезе на пазара, без надлежно да провери дали те могат да навлязат на пазара с циталопрам, който не нарушава права.
   По петото основание жалбоподателите твърдят, че ОС е допуснал грешка при прилагане на правото, като е потвърдил наложените от Комисията на Lundbeck глоби. Първо, ОС приложил неправилно критерия за вина. Второ, ОС допуснал грешка при прилагане на правото, като потвърдил извода на Комисията, че Lundbeck не можело да не разбира, че поведението му било антиконкурентно. Трето, ОС нарушил принципа на правната сигурност и принципа на недопускане на прилагане с обратна сила, като потвърдил налагането на глоба, която не била само символична.
   По шестото основание жалбоподателите поддържат при условията на евентуалност, че ОС е допуснал грешка при прилагане на правото и не е изложил надлежни мотиви, като е потвърдил начина, по който Комисията е изчислила наложените на жалбоподателите глоби. Стойността на продажбите, на която се основавали глобите, включвала продажбите на Lundbeck в някои държави членки от ЕИП, на чийто пазар производителите на генерични лекарствени продукти действително не могли да навлязат, тъй като получили разрешение за пускане на пазара (наричано по-нататък „РПП“) едва след изтичане на срока на споразуменията, или, по отношение на Австрия, тъй като патентът на Lundbeck за молекулата на циталопрам все още бил в сила през значителна част от срока на действие на споразуменията. В допълнение в този случай имало основание за прилагането на по-ниска ставка за тежест по-специално тъй като споразуменията не били сходни на картели и действителният им географски обхват бил много по-тесен от буквалния им географски обхват.


title: Дело C-146/15: Преюдициално запитване от Raad van State (Нидерландия), постъпило на 26 март 2015 г. — J. H. Dees-Erf/Staatssecretaris van Infrastructuur en Milieu, Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV

text:
               15.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/22

         Преюдициално запитване от Raad van State (Нидерландия), постъпило на 26 март 2015 г. — J. H. Dees-Erf/Staatssecretaris van Infrastructuur en Milieu, Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV
   (Дело C-146/15)
   (2015/C 198/30)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Raad van State

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: J. H. Dees-Erf

      Ответници: Staatssecretaris van Infrastructuur en Milieu, Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV

      Преюдициален въпрос

   С оглед на обстоятелството, че нидерландското право предоставя на пътниците достъп до гражданските съдилища за защита на правата, които могат да произтичат от разпоредбите на правото на Съюза в член 5, параграф 1, буква в) и член 7 от Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91 (ОВ L 46, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218), задължава ли член 16 от същия регламент националните органи да приемат мерки за прилагане, които дават основание на определения съгласно член 16 орган за предприемането на принудителни административни действия във всеки отделен случай на нарушение на член 5, параграф 1, буква в) и член 7 от Регламента, за да може във всеки такъв случай да се гарантира правото на обезщетение на пътника?