title: Дело C-409/08: Преюдициално запитване, отправено от Oberlandesgericht Naumburg (Германия) на 18 септември 2008 г.  — Investitionsbank Sachsen-Anhalt — Anstalt der Norddeutschen Landesbank — Girozentrale/Bezirksrevisorin beim Landgericht Magdeburg für die Landeskasse des Landes Sachsen-Anhalt

text:
               20.12.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 327/10

         Преюдициално запитване, отправено от Oberlandesgericht Naumburg (Германия) на 18 септември 2008 г. — Investitionsbank Sachsen-Anhalt — Anstalt der Norddeutschen Landesbank — Girozentrale/Bezirksrevisorin beim Landgericht Magdeburg für die Landeskasse des Landes Sachsen-Anhalt
   (Дело C-409/08)
   (2008/C 327/17)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Oberlandesgericht Naumburg
   Страни в главното производство

      Ищец: Investitionsbank Sachsen-Anhalt — Anstalt der Norddeutschen Landesbank — Girozentrale

      Ответник: Bezirksrevisorin beim Landgericht Magdeburg für die Landeskasse des Landes Sachsen-Anhalt
   Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли член 86, параграф 1 ЕО във връзка с член 81, параграф 1, букви а) и г) и с член 81, параграф 2 ЕО да се тълкува в смисъл, че освобождаването от заплащане на съдебни разходи (такси и други разходи), предоставено съгласно § 6, първа алинея от Investitionsbank-Begleitgesetz от 18 декември 2003 г. (Gesetz- und Verordnungsblatt на провинция Саксония-Анхалт, № 47/2003, стр. 371) от провинция Саксония-Анхалт на учредената от нея инвестиционна банка, е нищожно поради нарушение на забраната на актовете, които възпрепятстват конкуренцията?

               2)

               В случай на отрицателен отговор на първия въпрос: съгласно член 86, параграф 2, първо изречение ЕО трябва ли правилата на общностното право в областта на конкуренцията да се тълкуват в смисъл, че Investitionsbank има право на освобождаване от съдебни разходи и съдебни такси като провинция Саксония-Анхалт само когато изпълнява функции на публична власт съгласно § 6 от Verordnung über die Errichtung der Investitionsbank Sachsen-Anhalt [Наредба за учредяване на Investitionsbank Sachsen-Anhalt] от 30 декември 2003 г. (GVBl. LSA 2004, стр. 20), изменена с Наредба за изменение от 2 декември 2006 г. (GVBl. LSA, стр. 534)?


title: Дело C-170/17: Иск, предявен на 4 април 2017 г. — Европейска комисия/Португалска република

text:
               22.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 161/16

         Иск, предявен на 4 април 2017 г. — Европейска комисия/Португалска република
   (Дело C-170/17)
   (2017/C 161/20)
   Език на производството: португалски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: N. Yerrell и P. Costa de Oliveira)

      Ответник: Португалска република

      Искания на ищеца

               —

               Да се обяви, че като е издала специални национални свидетелства за управление на превозни средства, включени в хармонизираната категория AM, Португалската република не е изпълнила задълженията си по силата на член 4, параграфи 1 и 2 и член 7, параграф 2, буква а) от Директива 2006/126/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 година относно свидетелства за управление на превозни средства.

               —

               Да се обяви, че като не е гарантирала, че дадено лице притежава само едно свидетелство за управление, Португалската република не е изпълнила задълженията си по силата на член 7, параграф 5, буква б) от Директива 2006/126/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 година относно свидетелства за управление на превозни средства.

               —

               да се осъди Португалска република да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Що се отнася до задълженията на Португалската република по силата на член 4, параграфи 1 и 2 и член 7, параграф 2, буква а) и по силата на член 7, параграф 5, буква б) от Директивата, Комисията сита, че Португалската република не е приела необходимите мерки в определения в мотивираното становище срок. Освен това, самата португалска администрация признава, че не е приела посочените мерки, като в писмото си от 15 декември 2016 г. съобщава, че ще предприеме бъдещи законодателни изменения в това отношение.

      (1)  ОВ L 403, 2006 г., стр. 18; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 17, стр. 216.


title: Дело T-235/16: Жалба, подадена на 10 май 2016 г. — GP Joule PV/EUIPO — Green Power Technologies (GPTech)

text:
               1.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 279/30

         Жалба, подадена на 10 май 2016 г. — GP Joule PV/EUIPO — Green Power Technologies (GPTech)
   (Дело T-235/16)
   (2016/C 279/44)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: GP Joule PV GmbH & Co. KG (Ройсенгкьоге, Германия) (представител: F. Döring, адвокат)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Green Power Technologies, SL (Bollullos de la Mitación, Испания)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словните елементи „GPTech“ — заявка за регистрация № 12 593 869

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 9 февруари 2016 г. по преписка R 848/2015-2

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да измени обжалваното решение и да отхвърли заявка № 12 593 869, подадена от жалбоподателя;

               —

               при условията на евентуалност, да отмени обжалваното решение.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на Регламент № 207/2009, тъй като посоченото в правило 17, параграф 4 от Регламент № 2868/95 изискване за информиране, което е предвидено в защита на възразяващата страна, е прието за неприложимо.

               —

               Съществено процесуално нарушение, тъй като производството е несправедливо за възразяващата страна с оглед на член 6 от Конвенцията и член 47 от Хартата на основните права.

               —

               Неуведомяване от страна на Службата, че изискванията по правило 20 от Регламент № 2868/95 не са били изпълнени.

               —

               Неправилно приложение на правило 76, параграф 2 от Регламент № 2868/95, тъй като производството е несправедливо за възразяващата страна предвид недостатъците на електронната форма за подаване на възражение и на предоставената от отдела по споровете информация.

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-69/04: Решение на Първоинстанционния съд от 8 октомври 2008 г. — Schunk и Schunk Kohlenstoff-Technik/Комисия (Конкуренция — Картели — Пазар на стоки на основата на въглерод и графит за електрически и механични приложения — Възражение за незаконосъобразност — Член 15, параграф 2 от Регламент № 17 — Възможност за носене на отговорност за нарушението — Насоки относно метода за определяне на размера на глобите — Тежест и последици на нарушението — Възпиращ ефект — Сътрудничество по време на административното производство — Принцип на пропорционалност — Принцип на равно третиране — Насрещно искане за увеличаване на глобата)

text:
               22.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/30

         Решение на Първоинстанционния съд от 8 октомври 2008 г. — Schunk и Schunk Kohlenstoff-Technik/Комисия
   (Дело T-69/04) (1)

   (Конкуренция - Картели - Пазар на стоки на основата на въглерод и графит за електрически и механични приложения - Възражение за незаконосъобразност - Член 15, параграф 2 от Регламент № 17 - Възможност за носене на отговорност за нарушението - Насоки относно метода за определяне на размера на глобите - Тежест и последици на нарушението - Възпиращ ефект - Сътрудничество по време на административното производство - Принцип на пропорционалност - Принцип на равно третиране - Насрещно искане за увеличаване на глобата)
   (2008/C 301/47)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподатели: Schunk GmbH (Thale, Германия) и Schunk Kohlenstoff-Technik GmbH (Heuchelheim, Германия) (представители: първоначално R. Bechtold и S. Hirsbrunner, впоследствие R. Bechtold, S. Hirsbrunner и A. Schädle, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: първоначално F. Castillo de la Torre и H. Gading, впоследствие F. Castillo de la Torre и M. Kellerbauer)
   Предмет
   От една страна, искане за отмяна на Решение 2004/420/ЕО на Комисията от 3 декември 2003 г. относно процедура по прилагане на член 81 (ЕО) и на член 53 от Споразумението за ЕИП (Преписка C.38.359 — Стоки на основата на въглерод и графит за електрически и механични приложения), както и, при условията на евентуалност, за намаляване на размера на глобата, наложена на жалбоподателите с това решение, и от друга страна, насрещно искане на Комисията за увеличаване на посочената глоба
   Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Schunk GmbH и Schunk Kohlenstoff-Technik GmbH да заплатят съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 106, 30.4.2004 г.


title: Дело C-351/09: Решение на Съда (първи състав) от 22 декември 2010 г. — Европейска комисия/Република Малта (Неизпълнение на задължения от държава членка — Околна среда — Директива 2000/60/ЕО — Членове 8 и 15 — Състояние на вътрешнотериториалните повърхностни води — Изготвяне и привеждане в действие на програми за мониторинг — Неизпълнение — Предоставяне на обобщени доклади за тези програми за мониторинг — Неизпълнение)

text:
               26.2.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/7

         Решение на Съда (първи състав) от 22 декември 2010 г. — Европейска комисия/Република Малта
   (Дело C-351/09) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Околна среда - Директива 2000/60/ЕО - Членове 8 и 15 - Състояние на вътрешнотериториалните повърхностни води - Изготвяне и привеждане в действие на програми за мониторинг - Неизпълнение - Предоставяне на обобщени доклади за тези програми за мониторинг - Неизпълнение)
   2011/C 63/13
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: S. Pardo Quintillán и K. Xuereb)

      Ответник: Република Малта (представители: S. Camilleri, D. Mangion, P. Grech и Y. Rizzo)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на членове 8 и 15 от Директива 2000/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2000 година за установяване на рамка на действията на Общността в областта на политиката за водите (ОВ L 327, стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 6, стр. 193) — Задължение за изготвяне и привеждане в действие на програми за мониторинг на състоянието на вътрешнотериториалните повърхностни води — Задължение за предоставяне на обобщени доклади за програмите за мониторинг на състоянието на вътрешнотериториалните повърхностни води

      Диспозитив

               1.

               На първо място, като не е изготвила и не е привела в действие програми за мониторинг на състоянието на вътрешнотериториалните повърхностни води съгласно член 8, параграфи 1 и 2 от Директива 2000/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2000 година за установяване на рамка на действията на Общността в областта на политиката за водите и на второ място, като не е предоставила обобщени доклади за програмите за мониторинг на състоянието на вътрешнотериториалните повърхностни води съгласно член 15, параграф 2 от тази директива, Република Малта не е изпълнила задълженията си по членове 8 и 15 от посочената директива.

               2.

               Осъжда Република Малта да понесе съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 267, 7.11.2009 г.


title: Дело T-408/16: Жалба, подадена на 27 юли 2016 г. — HX/Съвет

text:
               14.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 419/46

         Жалба, подадена на 27 юли 2016 г. — HX/Съвет
   (Дело T-408/16)
   (2016/C 419/62)
   Език на производството: български

      Страни

      Жалбоподател: HX (Дамаск, Сирия) (представител: С. Коев, адвокат)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да приеме, че жалбата е допустима и основателна в нейната цялост, и да приеме за обосновани всички изложени в нея правни основания,

               —

               да допусне разглеждането на жалбата по реда на бързото производство,

               —

               да постанови, че обжалваните актове могат да се отменят частично, тъй като частта от актовете, която трябва да се отмени, може да се отдели от акта като цяло, и в съответствие с това да отмени:

                           —

                           Решение (ОВППС) 2016/850 на Съвета от 27 май 2016 година за изменение на Решение 2013/255/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия, в частта, в която те се отнасят до жалбоподателя, и

                           —

                           Регламент за изпълнение (ЕС) 2016/840 на Съвета от 27 май 2016 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия, в частта, в която те се отнасят до жалбоподателя,

               —

               да осъди Съвета да заплати всички съдебни разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага осем основания.

               1.

               Първо основание: съществено нарушаване на правото на всеки да не бъде съден или наказван два пъти за едно и също престъпление (член 50 от Хартата на основните права на Европейския съюз).

               2.

               Второ основание: съществено нарушаване на правото на защита и на правото на справедлив процес.

               3.

               Трето основание: нарушаване на задължението за мотивиране.

               4.

               Четвърто основание: нарушаване на правото на ефективна съдебна защита.

               5.

               Пето основание: грешка в преценката от страна на Съвета.

               6.

               Шесто основание: нарушаване на правото на собственост, принципа на пропорционалност и на икономическата свобода.

               7.

               Седмо основание: нарушаване на правото на нормални условия на живот.

               8.

               Осмо основание: грубо погазване на правото на репутация.


title: Дело C-112/15: Решение на Съда (девети състав) от 17 март 2016 г. (преюдициално запитване от Østre Landsret — Дания) — Kødbranchens Fællesråd, от името на Århus Slagtehus A/S, Danish Crown A.m.b.A. Oksekødsdivisionen, Hadsund Kreaturslagteri A/S, Hjalmar Nielsens Eksportslagteri A/S, Kjellerup Eksportslagteri A/S, Mogens Nielsen Kreaturslagteri A/S, Vejle Eksportslagteri A/S/Ministeriet for Fødevarer, Landbrug og Fiskeri, Fødevarestyrelsen (Преюдициално запитване — Сближаване на законодателствата — Регламент (ЕО) № 882/2004 — Регламент (ЕО) № 854/2004 — Официален контрол върху фуражите и храните — Такси, които могат да бъдат събирани от държавите членки за покриване на разходите, свързани с официалния контрол — Разходи, свързани с обучението на официални помощници)

text:
               2.5.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 156/15

         Решение на Съда (девети състав) от 17 март 2016 г. (преюдициално запитване от Østre Landsret — Дания) — Kødbranchens Fællesråd, от името на Århus Slagtehus A/S, Danish Crown A.m.b.A. Oksekødsdivisionen, Hadsund Kreaturslagteri A/S, Hjalmar Nielsens Eksportslagteri A/S, Kjellerup Eksportslagteri A/S, Mogens Nielsen Kreaturslagteri A/S, Vejle Eksportslagteri A/S/Ministeriet for Fødevarer, Landbrug og Fiskeri, Fødevarestyrelsen
   (Дело C-112/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Сближаване на законодателствата - Регламент (ЕО) № 882/2004 - Регламент (ЕО) № 854/2004 - Официален контрол върху фуражите и храните - Такси, които могат да бъдат събирани от държавите членки за покриване на разходите, свързани с официалния контрол - Разходи, свързани с обучението на официални помощници))
   (2016/C 156/21)
   Език на производството: датски

      Запитваща юрисдикция

   Østre Landsret

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Kødbranchens Fællesråd, от името на Århus Slagtehus A/S, Danish Crown A.m.b.A. Oksekødsdivisionen, Hadsund Kreaturslagteri A/S, Hjalmar Nielsens Eksportslagteri A/S, Kjellerup Eksportslagteri A/S, Mogens Nielsen Kreaturslagteri A/S, Vejle Eksportslagteri A/S

      Ответници: Ministeriet for Fødevarer, Landbrug og Fiskeri, Fødevarestyrelsen

      Диспозитив

   Член 27, параграф 4, буква а), както и приложение VI, точки 1 и 2 от Регламент № 882/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно официалния контрол, провеждан с цел осигуряване на проверка на съответствието със законодателството в областта на фуражите и храните и правилата за опазване здравето на животните и хуманното отношение към животните, трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат възможността, когато определят размера на таксите, събирани от предприятията от сектора на хранителната индустрия, държавите членки да включват разноските за задължителното основно обучение на официални помощници.

      (1)  ОВ C 146, 4.5.2015 г.


title: Дело T-292/13: Жалба, подадена на 24 май 2013 г. — Evangelou/Комисия и ЕЦБ

text:
               3.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 226/17

         Жалба, подадена на 24 май 2013 г. — Evangelou/Комисия и ЕЦБ
   (Дело T-292/13)
   (2013/C 226/24)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Christos Evangelou (Дериния, Кипър) и Yvonne Evangelou (Дериния) (представители: C. Paschalides, Solicitor, и A. Paschalides, lawyer)

      Ответници: Европейска централна банка и Европейска комисия

      Искания

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да им присъди обезщетение за вреди в размер на 1 552 110,64 EUR поради това, че условията по точки 1.23—1.27 от Меморандума за разбирателство от 26 април 2013 г. между Кипър и ответниците налагат изисквания, които съставляват грубо нарушение на норми от по-висш ранг, установени с цел защита на частноправните субекти, а именно член 17 от Хартата на основните права на Европейския съюз и член 1 от Протокол № 1 към Европейската конвенция за правата на човека,

               —

               да обяви тези условия за недействителни и да разпореди спешно преразглеждане на актовете за финансова помощ по членове 14—18 от Договора за създаване на Европейски механизъм за стабилност (наричан по-нататък „Договорът за ЕМС“) на основание член 19 от същия договор с оглед съобразяването им с решението на Общия съд, и

               —

               доколкото поисканото по-горе обезщетение не е свързано с факта, че съответните условия евентуално ще бъдат отменени, да присъди обезщетение за вреди поради нарушение на член 263 ДФЕС.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат пет правни основания.

               1.

               По първото правно основание се твърди, че съответните условия от Меморандума за разбирателство налагат изисквания, които съставляват „грубо нарушение на норми от по-висш ранг, установени с цел защита на частноправните субекти“ (1), като се има предвид следното:

                           —

                           посочените правни норми са от по-висш ранг, защото са закрепени в Хартата и в ЕКПЧ,

                           —

                           член 51, параграф 1 от Хартата и член 6, параграф 2 ДЕС задължават ответниците да зачитат и спазват основните права, гарантирани с Хартата и с ЕКПЧ, и

                           —

                           банковите влогове са собственост по смисъла на член 17 от Хартата и член 1 от Протокол № 1 към ЕКПЧ.

               2.

               По второто правно основание се твърди, че взети заедно, следните нарушения са дотолкова съществени, че следва да се разглеждат като грубо нарушение на норми от по-висш ранг:

                           —

                           към момента, в който са отнети банковите влогове на жалбоподателите, в достиженията на правото на Съюза не е имало „предвидени със закон случаи“, в които да се допуска отнемане на банкови влогове, което иначе е забранено с Хартата и Протокола,

                           —

                           влоговете на жалбоподателите са им отнети без „справедливо и своевременно обезщетение“ в противоречие с член 17 от Хартата и член 1 от Протокола,

                           —

                           отнемането на влогове е prima facie незаконосъобразно, освен ако „[п]ри спазване на принципа на пропорционалност […] [е] необходим[о] и ако действително отговар[я] на признати от Съюза цели от общ интерес или на необходимостта да се защитят правата и свободите на други хора“ (2),

                           —

                           противоположният обществен интерес за избягване на паника и масово теглене на влогове от банките в краткосрочен и средносрочен план не е бил отчетен при преценката на обществения интерес по член 17 от Хартата и член 1 от Протокола,

                           —

                           целта е не да се ощети или накаже Кипър, а да му се помогне, на него и на еврозоната, чрез осигуряването на подкрепа за стабилност и съответно чрез подпомагане, а не дестабилизиране на финансовите му институции и икономическата му жизнеспособност, и

                           —

                           взетата мярка не е пропорционална на легитимна цел, тъй като съгласно член 3 от Договора за ЕМС същинската цел е „мобилизирането на финансови средства и предоставянето при строго обвързване с условия […] на подкрепа за стабилност на неговите членове, които изпитват или има опасност да изпитат сериозни проблеми във връзка с финансирането, ако това е абсолютно необходимо, за да се гарантира финансовата стабилност на еврозоната като цяло и на държавите членки в нея“, а не парализирането на икономиката им.

               3.

               По третото правно основание се твърди, че отнемането на влоговете на жалбоподателите не е необходимо, нито пропорционално.

               4.

               По четвъртото правно основание се твърди, че ответниците са причина за отнемането на банковите влогове на жалбоподателите, тъй като ако не беше допуснатото от тях грубо нарушение, банковите влогове на жалбоподателите щяха да бъдат защитени предвид правата по Хартата и Протокола, и че поради това причинените на жалбоподателите вреди са преки и са били предвидими.

               5.

               По петото правно основание се твърди, че ако изложените по-горе твърдения се приемат за основателни, съответните условия трябва да бъдат обявени за недействителни, независимо че са адресирани към Кипър, тъй като засягат пряко и лично всеки от жалбоподателите, доколкото самите условия и начинът на прилагането им са в противоречие с Договора и/или нормите за прилагането му и/или — ако се приеме, че отнемането на банковите влогове на жалбоподателите застрашава началата на правовата държава в разрез с член 6, параграф 1 ДЕС — съставляват злоупотреба с власт.

      (1)  Вж. Решение от 2 декември 1971 г. по дело Zuckerfabrik Schoeppenstedt/Съвет, 5/71, Recueil, стр. 975.

      (2)  Член 52, параграф 1 от Хартата.


title: Дело T-622/13: Жалба, подадена на 25 ноември 2013 г. — Ratioparts-Ersatzteile/СХВП — Norwood Promotional Products Europe (NORTHWOOD professional forest equipment)

text:
               8.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 39/23

         Жалба, подадена на 25 ноември 2013 г. — Ratioparts-Ersatzteile/СХВП — Norwood Promotional Products Europe (NORTHWOOD professional forest equipment)
   (Дело T-622/13)
   2014/C 39/41
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Ratioparts-Ersatzteile-Vertriebs GmbH (Ойскирхен, Германия) (представител: M. Koch, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Norwood Promotional Products Europe, SL (Тарагона, Испания)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да измени решението на втори апелативен състав от 11 септември 2013 г. (преписка R 1244/2012-2), като отхвърли възражение B 1 796 807,

               —

               да осъди отправилата възражението страна да понесе разноските, настъпили в хода на процедурата по възражение, а ответникът да понесе разноските, настъпили в производството по обжалване.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят.

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка „NORTHWOOD professional forest equipment“ за стоки и услуги от класове 8, 9, 20, 25 и 35 – регистрация на марка на Общността № 9 412 776.

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Norwood Promotional Products Europe, SL.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: словна марка на Общността „NORWOOD“ за стоки от клас 35.

      Решение на отдела по споровете: уважава възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009.


title: Дело C-243/07: Определение на Съда (пети състав) от 15 февруари 2008 г. — Carsten Brinkmann/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (Обжалване — Марка на Общността — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 — Вероятност от объркване — Словен знак terranus — Отказ да се регистрира марката)

text:
               24.5.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 128/16

         Определение на Съда (пети състав) от 15 февруари 2008 г. — Carsten Brinkmann/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
   (Дело C-243/07) (1)

   (Обжалване - Марка на Общността - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 - Вероятност от объркване - Словен знак „terranus“ - Отказ да се регистрира марката)
   (2008/C 128/27)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: Carsten Brinkmann (представител: K. van Bebber, Rechtsanwältin)

      Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: G. Schneider), Terra Networks SA
   Предмет
   Жалба срещу решение на Първоинстанционния съд (пети състав) от 22 март 2007 г. по дело Brinkmann/СХВП (T-322/05), с което Първоинстанционният съд отхвърля жалбата за отмяна, подадена от заявителя на словна марка на Общността „TERRANUS“ за стоки от клас 36, срещу Решение R 1145/2004-1 на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (СХВП) от 10 юни 2005 г., с което се отхвърля жалбата срещу решението на отдела по споровете за отказ на регистрацията на посочената марка в рамките на производството по възражение, образувано по инициатива на притежателя на фигуративна марка на Общността „TERRA“ и национална фигуративна марка „TERRA“ за стоки от клас 36 — Вероятност от объркване на две марки
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда г-н Brinkmann да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 199, 25.8.2007 г.


title: Дело T-435/07: Жалба, подадена на 29 ноември 2007 г. — New Look Ltd/СХВП

text:
               9.2.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 37/25

         Жалба, подадена на 29 ноември 2007 г. — New Look Ltd/СХВП
   (Дело T-435/07)
   (2008/C 37/40)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: New Look Ltd (Weymouth, Обединено кралство) (представители: S. Malynicz, Barrister и M. Blair и K. Gilbert, Solicitors)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение от 3 септември 2007 г. на втори апелативен състав по преписка R 670/2007-2.

               —

               да се осъди СХВП да понесе направените от нея разноски, както и да заплати направените от жалбоподателя разноски.

         Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: Словна марка „NEW LOOK“ за стоки и услуги от класове 3, 9, 14, 16, 18, 25, 26 и 35 — заявка № 2 932 606

      Решение на проверителя: Отхвърля заявката

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: Нарушение на член 7, параграф 3 от Регламент на Съвета № 40/94, тъй като апелативният състав: i) неправилно е изисквал от жалбоподателя да докаже отличителния характер, придобит в държава-членка, различна от Обединеното Кралство и Ирландия; ii) неправилно е приел, че доказателството на жалбоподателя за ползването на „NEW LOOK“ в стилизирана форма или съвместно с отличителен фигуративен елемент не е в състояние да придаде отличителен характер на марката и iii) не е придал достатъчно тежест като цяло на доказателството на жалбоподателя за ползване в Обединеното кралство и Ирландия.


title: Дело C-541/07: Определение на Съда (седми състав) от 14 ноември 2008 г.  — Комисия на Европейските общности/Република Гърция

text:
               21.3.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 69/30

         Определение на Съда (седми състав) от 14 ноември 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция
   (Дело C-541/07) (1)

   (2009/C 69/60)

      Език на производството: гръцки

   Председателят на седми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 22, 26.1.2008 г.


20150731045617012015/C 270/372342015TC27020150817BG01BGINFO_JUDICIAL20150509303121Дело T-234/15: Жалба, подадена на 9 май 2015 г. — Systema Teknolotzis kai Pliroforikis/Комисия
 ---documentbreak--- C2702015BG3010120150509BG0037301312Жалба, подадена на 9 май 2015 г. — Systema Teknolotzis kai Pliroforikis/Комисия
   (Дело T-234/15)2015/C 270/37Език на производството: гръцки
      Страни

      Жалбоподател: Systema Teknolotzis AE Efarmogon Ilektronikis kai Pliroforikis (Атина, Гърция) (представител: E. Georgilas, адвокат)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

            —

            да уважи настоящата жалба,

            —

            да отмени решение на Комисията от 10 март 2015 г. (SG-Greffe(2015) D/3003/11 март 2015 г.) относно събирането от жалбоподателя на сума в общ размер на 716334,05 (седемстотин и шестнадесет хиляди триста тридесет и четири цяло и пет стотни) EUR ведно с припадащата се лихва, и

            —

            да осъди ответника да заплати разноските в настоящото производство, както и общите процесуални разноски на жалбоподателя.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три основания за отмяна.

            1.

            Първото основание е свързано с нарушение на член 89 от Регламент № 1268/2012 (
                  1
               ) и на задължението за мотивиране (по член 296 ДФЕС). Жалбоподателят твърди, че обжалваното решение не излага достатъчни, конкретни и точни мотиви относно отхвърлянето на неговото искане за изплащане на задължението му съгласно погасително споразумение със 7-годишен срок по проекти PlayMancer и MOBISERV. Също така посоченото решение съдържало мълчалив отказ по искането за изплащане на дължимата сума по проект PowerUp в 3-годишен срок.

            2.

            Второто основание е свързано с неправилното упражняване и/или надхвърлянето на пределите на правото на преценка, както и с нарушение на принципа на добра администрация. Жалбоподателят твърди, че при приемане на обжалваното решение Комисията не е отчела важни обстоятелства, пренебрегнала е основни данни, които са ѝ били представени, и е възприела решения, които неизбежно водят жалбоподателя към икономически срив.

            3.

            Третото основание е свързано с нарушение на принципа на пропорционалност. Жалбоподателят твърди, че обжалваното решение не съставлява необходима мярка за постигане на преследваната финансова цел и засяга прекомерно основните му интереси, като застрашава самото му съществуване, както и по-нататъшното осъществяване на неговата дейност като стопанска и производствена единица.

      (
         1
      )	Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012 на Комисията от 29 октомври 2012 година относно правилата за прилагане на Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета относно финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза (ОВ L 362, стр. 1).


title: Дело C-517/06: Решение на Съда (шести състав) от 18 юли 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Австрия (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Директива 2003/98/ЕО — Повторна употреба на информацията в обществения сектор — Липса на транспониране в определения срок)

text:
               8.9.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/9

         Решение на Съда (шести състав) от 18 юли 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Австрия
   (Дело C-517/06) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 2003/98/ЕО - Повторна употреба на информацията в обществения сектор - Липса на транспониране в определения срок)
   (2007/C 211/16)
   Език на производството: немски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: G. Braun и E. Montaguti, agents)

      Ответник: Република Австрия (представител: E. Riedl, agent)
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Неприемане в предвидения срок на всички необходими разпоредби за съобразяване с Директива 2003/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 ноември 2003 година относно повторната употреба на информацията в обществения сектор (ОВ L 345, стр. 90)
   Диспозитив

               1)

               Като не е привела в сила в предвидения срок в правната уредба на провинциите на Styrie и на Salzbourg всички законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими за транспонирането на Директива 2003/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 ноември 2003 година относно повторната употреба на информацията в обществения сектор, Република Австрия не е изпълнила задълженията си, наложени с тази директива.

               2)

               Осъжда Република Австрия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 42, 24.2.2007 г.


title: Дело T-82/09: Решение на Общия съд от 23 ноември 2011 г. — Dennekamp/Парламент (Достъп до документи — Регламент (ЕО) № 1049/2001 — Документи, свързани с осигуряването на някои членове на Европейския парламент по допълнителна пенсионна схема — Отказ на достъп — Изключение, свързано със защитата на личния живот и на личната неприкосновеност — Член 8, буква б) от Регламент (ЕО) № 45/2001 — Предаване на лични данни)

text:
               14.1.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 13/11

         Решение на Общия съд от 23 ноември 2011 г. — Dennekamp/Парламент
   (Дело T-82/09) (1)

   (Достъп до документи - Регламент (ЕО) № 1049/2001 - Документи, свързани с осигуряването на някои членове на Европейския парламент по допълнителна пенсионна схема - Отказ на достъп - Изключение, свързано със защитата на личния живот и на личната неприкосновеност - Член 8, буква б) от Регламент (ЕО) № 45/2001 - Предаване на лични данни)
   2012/C 13/20
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Gert-Jan Dennekamp (Giethoorn, Нидерландия) (представители: O. Brouwer, A. Stoffer и T. Oeyen, avocats)

      Ответник: Европейски парламент (представители: първоначално N. Lorenz, H. Krück и D. Moore, впоследствие N. Lorenz и D. Moore)

      Встъпили страни в подкрепа на исканията на жалбоподателя: Кралство Дания (представители: B. Weis Fogh и J. Bering Liisberg, и S. Juul Jørgensen); Република Финландия (представители: J. Heliskoski и H. Leppo); Европейският надзорен орган по защита на данните (ЕНОЗД) (представители: първоначално H. Hijmans и H. Kranenborg, впоследствие H. Kranenborg и I. Chatelier)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение А (2008)22050 на Парламента от 17 декември 2008 година, с което на жалбоподателя се отказва достъп до определени документи, свързани с осигуряването на някои членове на Европейския парламент по допълнителната пенсионна схема

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Г-н Gert-Jan Dennekamp понася наред с направените от него съдебни разноски и разноските на Европейския парламент.

               3.

               Кралство Дания, Република Финландия и Европейският надзорен орган по защита на данните (ЕНОЗД) понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 102, 1.5.2009 г.


title: Дело C-109/16: Преюдициално запитване от Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Литва), постъпило на 25 февруари 2016 г. — Indėlių ir investicijų draudimas

text:
               2.5.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 156/30

         Преюдициално запитване от Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Литва), постъпило на 25 февруари 2016 г. — Indėlių ir investicijų draudimas
   (Дело C-109/16)
   (2016/C 156/40)
   Език на производството: литовски

      Запитваща юрисдикция

   Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

      Страни в главното производство

      Касатор: VĮ Indėlių ir investicijų draudimas

      Друга страна в касационното производство: Alvydas Raišelis

      Преюдициални въпроси

               1)

               В случаите, когато кредитна институция действа като инвестиционно предприятие, на което са били преведени средства за придобиването на издадени от същата кредитна институция дългови ценни книжа, но ценните книжа не са били издадени и прехвърлени в собственост на лицето, предоставило средствата, след като средствата вече са били дебитирани от банковата сметка на това лице и прехвърлени в банкова сметка, открита на името на кредитната институция и не подлежат на обратно плащане, и освен това волята на националния законодател с оглед на приложението на конкретна защитна схема в такива случаи не е ясна, може ли член 1, точка 1 oт Директива 94/19 (1) и член 1, параграф 4 oт Директива 97/9 (2) да бъдат приложени пряко с цел определяне на приложимата схема на застрахователно покритие, и дали предвиденото използване на средствата е решаващ критерий за тази цел? Достатъчно ясни, точни и безусловни ли са тези норми, така че да предоставят права на частните субекти, на които те да могат да се позоват пред националните съдилища в подкрепа на исковете си за заплащане на обезщетение срещу държавния орган, предоставящ застрахователното покритие?

               2)

               Трябва ли член 2, параграф 2 oт Директива 97/9, който уточнява вземанията, които са обхванати от схемата за обезщетяване на инвеститорите, да се схваща и тълкува в смисъл, че включва и претенциите за обратно плащане на средства, които инвестиционно предприятие дължи на инвеститори и които не се държат от името на последните?

               3)

               Ако отговорът на втория въпрос е положителен, достатъчно ясен, точен и безусловен ли член 2, параграф 2 oт Директива 97/9, който уточнява вземанията, които са обхванати от схемата за обезщетяване, така че да предостави права на частните субекти, на които те да могат да се позоват пред националните съдилища, за да обосноват исковете си за заплащане на обезщетение срещу държавния орган, предоставящ застрахователното покритие?

               4)

               Трябва ли член 1, точка 1 oт Директива 94/49 да се схваща и тълкува в смисъл, че определението за депозит по силата на тази директива включва всички средства, прехвърлени от лична сметка на дадено лице, без негово съгласие, в сметка, открита на името на кредитната институция в същата кредитна институция и предназначена за заплащане на дългови книжа на същата институция, които ще бъдат издадени в бъдеще?

               5)

               Трябва ли член 7, параграф 1 и член 8, параграф 3 oт Директива 94/19, разгледани заедно, да се схващат и тълкуват в смисъл, че обезщетение по застраховка на депозит трябва да бъде платено, до посочения в член 7, параграф 1 размер, в полза на всяко лице, което може да бъде установено като титуляр на вземане преди датата на констатацията или решението, посочени в член 1, точка 3, подточки i) и ii) oт Директива 94/19?

      (1)  Директива 94/19/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 1994 година относно схемите за гарантиране на депозити (OB L 135, 31.5.1994 г., стр. 5; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 2, стр. 163)

      (2)  Директива 97/9/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 3 март 1997 година относно схемите за обезщетение на инвеститорите (OB L 84, 26.3.1997 г., стр. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 2, стр. 222).


title: Дело T-690/16: Жалба, подадена на 28 септември 2016 г. — Enrico Colombo и Giacomo Corinti/Комисия

text:
               23.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/37

         Жалба, подадена на 28 септември 2016 г. — Enrico Colombo и Giacomo Corinti/Комисия
   (Дело T-690/16)
   (2017/C 022/52)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподатели: Enrico Colombo SpA (Сесто Календе, Италия), Giacomo Corinti (Испра, Италия) (представители: R. Colombo и G. Turri, avvocati)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите молят Общия съд:

               —

               да отмени акта за възлагане, чието естество и съдържание не са известни, съобщен със записка от 20 юли 2016 г. с референтен номер Ares (2016) 371182, с който Европейската комисия, JRC — Управление на обект Испра, възлага поръчка JRC/IPR/2016/C.4/0002/OC относно рамково споразумение за строителство и поддръжка на водопроводни тръби и отоплителни/охладителни подстанции в Съвместния изследователски център в Испра на избрания оферент,

               —

               да отмени записката от 20 юли 2016 г. с референтен номер Ares (2016) 371182, с която Европейската комисия, JRC — Управление на обект Испра, съобщава изхода от процедурата за възлагане на обществена поръчка,

               —

               да отмени протоколите от процедурата за възлагане на обществена поръчка от 13 май 2016 г. и 28 юни 2016 г.,

               —

               да разпореди, главно, поправянето на понесените вреди в натура, по-специално чрез обявяването на недействителността, на отмяната или на липсата на правни последици на договора, чието съдържание и естество не са известни, подписан на 19 август 2016 г. между Комисията и избрания оферент, с последваща замяна на последния,

               —

               да разпореди, при условията на евентуалност, поправяне на вредите чрез парично обезщетение в размер на 500 000,00 EUR или в друг по-голям или по-малък определен от Общия съд по справедливост размер, ведно с лихвите и паричното преизчисление на дължимото до датата на плащането.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат като основания за обжалване нарушение на членове 105 и 107 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и Съвета от 25 октомври 2012 година относно финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза и за отмяна на Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 (ОВ L 298, 2012 г., стр. 1), нарушение на lex specialis във връзка с въпросната обществена поръчка, нарушение на принципа на равно третиране и на справедлив съдебен процес, както и извършване в настоящия случай на злоупотреба с власт.
   В това отношение се изтъква, че представената оферта от избрания оферент е трябвало да бъде изключена поради несъответствие с изискванията за правосубектност и технически способности, предвидени от lex specialis.


title: Дело F-43/15: Жалба, подадена на 13 март 2015 г. — ZZ/Комисия

text:
               1.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 178/29

         Жалба, подадена на 13 март 2015 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-43/15)
   (2015/C 178/33)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: S. A. Pappas, avocat)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на решението на Комисията, с което не се признава частична постоянна инвалидност от 2 %, настъпила в резултат от трудовата злополука, от която е пострадал жалбоподателят.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да отмени обжалваното решение;

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-348/16 OP-R: Определение на председателя на Общия съд от 13 юли 2017 г. — Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis/ERCEA (Обезпечително производство — Арбитражна клауза — Съдебно решение, постановено в отсъствието на ответника — Искане за спиране на изпълнението на решението — Липса на компетентност)

text:
               11.9.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 300/30

         Определение на председателя на Общия съд от 13 юли 2017 г. — Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis/ERCEA
   (Дело T-348/16 OP-R)
   ((Обезпечително производство - Арбитражна клауза - Съдебно решение, постановено в отсъствието на ответника - Искане за спиране на изпълнението на решението - Липса на компетентност))
   (2017/C 300/37)
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Жалбоподател в главното производство: Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis (Солун, Гърция) (представител: V. Christianos, avocat)

      Ответник в главното производство: Изпълнителна агенция на Европейския научноизследователски съвет (ERCEA) (представители: M. Pesquera Alonso и F. Sgritta, подпомагани от E. Kourakis, avocat)

      Предмет

   Молба на основание член 123, параграф 4 и член 156 от Процедурния правилник за спиране на изпълнението на решение от 6 април 2017 г., Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis/ERCEA (T-348/16, непубликувано, EU:T:2017:268)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля молбата.

               2)

               Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело T-480/15: Решение на Общия съд от 16 май 2017 г. — Agria Polska и др./Комисия (Конкуренция — Картел — Злоупотреба с господстващо положение — Пазар за разпространението на продукти за растителна защита — Решение за отхвърляне на жалба — Твърдяно антиконкурентно поведение на производители и дистрибутори — Съгласувано или координирано подаване на жалби от производители и дистрибутори пред административни и наказателни органи — Подаване на сигнали за твърдени нарушения на приложимата правна уредба от паралелни вносители — Административни проверки, извършени впоследствие от административните органи — Налагане на административни и наказателни санкции на паралелните вносители от страна на националните органи — Приравняване на подаването на жалби от производителите и дистрибуторите на злонамерени жалби или на злоупотреба с административни производства — Липса на интерес за Съюза — Право на ефективна съдебна защита)

text:
               10.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 221/19

         Решение на Общия съд от 16 май 2017 г. — Agria Polska и др./Комисия
   (Дело T-480/15) (1)

   ((Конкуренция - Картел - Злоупотреба с господстващо положение - Пазар за разпространението на продукти за растителна защита - Решение за отхвърляне на жалба - Твърдяно антиконкурентно поведение на производители и дистрибутори - Съгласувано или координирано подаване на жалби от производители и дистрибутори пред административни и наказателни органи - Подаване на сигнали за твърдени нарушения на приложимата правна уредба от паралелни вносители - Административни проверки, извършени впоследствие от административните органи - Налагане на административни и наказателни санкции на паралелните вносители от страна на националните органи - Приравняване на подаването на жалби от производителите и дистрибуторите на злонамерени жалби или на злоупотреба с административни производства - Липса на интерес за Съюза - Право на ефективна съдебна защита))
   (2017/C 221/24)
   Език на производството: полски

      Страни

      Жалбоподатели: Agria Polska sp. z o.o. (Сосновиец, Полша), Agria Chemicals Poland sp. z o.o. (Сосновиец), Star Agro Analyse und Handels GmbH (Алерхайлиген бай Вилдон, Австрия) и Agria Beteiligungsgesellschaft mbH (Алерхайлиген бай Вилдон) (представители: първоначално S. Dudzik и J. Budzik, впоследствие P. Graczyk и W. Rocławski, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: J. Szczodrowski, A. Dawes и J. Norris-Usher)

      Предмет

   Жалба на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение C(2015) 4284 окончателен на Комисията от 19 юни 2015 г. (преписка AT.39864 — BASF (преди това AGRIA и др./BASF и др.), с което се отхвърля жалбата, подадена от жалбоподателите във връзка с нарушения на член 101 ДФЕС и/или на член 102 ДФЕС, за които се твърди, че са допуснати по същество от тринадесет предприятия, производители и дистрибутори на продукти за растителна защита, с помощта или с посредничеството на четири професионални организации и една адвокатска кантора

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Agria Polska sp. z o.o., Agria Chemicals Poland sp. z o.o., Star Agro Analyse und Handels GmbH и Agria Beteiligungsgesellschaft mbH да заплатят съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 337, 12.10.2015 г.


title: Дело C-448/09: Жалба, подадена на 18 ноември 2009 г. от Royal Appliance International GmbH срещу решението на Първоинстанционния съд (първи състав), постановено на 15 септември 2009 г. по дело T-446/07 — Royal Appliance International GmbH/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели); други страни в производството: BSH Bosch и Siemens Hausgeräte GmbH

text:
               30.1.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/30

         Жалба, подадена на 18 ноември 2009 г. от Royal Appliance International GmbH срещу решението на Първоинстанционния съд (първи състав), постановено на 15 септември 2009 г. по дело T-446/07 — Royal Appliance International GmbH/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели); други страни в производството: BSH Bosch и Siemens Hausgeräte GmbH
   (Дело C-448/09)
   2010/C 24/56
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Royal Appliance International GmbH (представители: K.-J. Michaeli, Rechtsanwalt, M. Schork, Rechtsanwältin)

      Други страни в производството:

               —

               Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

               —

               BSH Bosch и Siemens Hausgeräte GmbH

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение на Първоинстанционния съд на Европейските общности от 15 септември 2009 г. по дело T-446/07;

               —

               да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация от 3 октомври 2007 г. по преписка R 572/2006-4;

               —

               да се осъдят ответникът и встъпилата страна да понесат собствените си съдебни разноски и да заплатят съдебните разноски на жалбоподателя както в първоинстанционното производство така и в производството по обжалване.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбата е насочена срещу решението на Първоинстанционния съд, с което се потвърждава решението на апелативния състав на Службата за хармонизация от 3 октомври 2007 г. Първоинстанционният съд и апелативният състав са на мнение, че между германската марка „sensixx“, на която е направено позоваване в процедурата по възражение, и заявената марка „Centrixx“ за стоката „прахосмукачка“ съществува вероятност от объркване. Марката, на която е направено позоваване в процедурата по възражение, била окончателно заличена след деня, в който е прието решението на апелативния състав, и преди съдебната заседание в Първоинастнционния съд. Той отхвърля подадената по-рано молба за спиране на производството и разглежда като правно нерелевантна отмяната на марката, на която е направено позоваване в процедурата по възражение, тъй като отмяната не била част от фактическата и правна обстановка на спора, с който е сезиран апелативният състав, поради което и Първоинстанционният съд не трябвало да вземе това предвид.
   Според жалбоподателя, Първоинстанционният съд не е взел предвид правните предпоставки на основанието за спиране по член 77 от своя Процедурния правилник, като не е отчел отмяната на марката, на която е направено позоваване в процедурата по възражение. Определящото за спора в конкретния случа изменение на фактическата обстановка засягало валидността на марката, на която е направено позоваване в процедурата по възражение—обстоятелство, върху което жалбоподателят не може да влияе. Изменението обезсилвало основанието за възражение срещу заявката за марка и трябвало задължително да бъде взето предвид. Това се налагало от основното право на собственост на жалбоподателя, което включвало заявката за марка. Вследствие на отказа му да вземе предвид предстоящото решение на Oberlandesgericht München за заличаване, съответно да вземе предвид марката, на която е направено позоваване в процедурата по възражение, Първоинстанционният съд изследва сходството на знаците на две марки, една от които към момента на постановяване на решението била почти напълно заличена. Така се нарушавал член 45 от Регламента за марката на Общността (наричан по-нататък РМО), тъй като към момента на постановяване на решението на Първоинстанционния съд вече на съществували права на трети лица, тъй като заличаването на марката, на която е направено позоваване в процедурата по възражение, било установено в максимална степен. Самите общностни съдилища допускали изключения от забраната за вземане предвид на новонастъпили обстоятелства, като приели, че съдебните решения на национални съдилища могат да бъдат взети предвид дори тогава, когато се представят за първи път в производството пред Първоинстанционния съд. Това, по-специално, било така, когато жалбоподателят изобщо не може да влияе на момента, към който се приема решението на апелативния състав, което, както в конкретния случай, е прието малко преди изтичането на неподлежащия на доказване период на използване на марката, тъй като моментът, към който се приема решението, попада изцяло в преценката на апелативния състав. Решение, базирано на подобно произволно основание за регистрация на марката, противоречало на смисъла и целта на общностното право.
   Жалбоподателят се оплаква, освен това, от неправилно прилагане на член 8, параграф I, буква б) РМО. Първоинстанционният съд не бил изпълнил в достатъчна степен задълженията си за проверка и за мотивиране. По-специално, той не взел предвид релевантни обстоятелства относно разглежданите в конкретния случай стоки и техните последици за потребителя и така приложил неправилни критерии за проверка на въпроса относно степента на внимание и сходството между стоките. Първоинстанционният съд не претеглил по еднакъв начин общите неща между стоките и разликите между тях при изследване на въпроса за сходството на марките, като по-специално е изходил от нерелевантни общи неща при преценката на сходството с оглед на формата на шрифта. Той не отчел произношението на заявената марка от съответните германски потребители и само допълнително увеличил оспорваната със жалбата противоречивост в преценката на фонетично и концептуално сходство, като потвърждава позоваването на „center“, но отрича асоциация с този термин. Той не взел предвид основни правила на фонетично възприемане, като приел особено звучно произношение за окончанието на думата „xx“ и изопачава изложената от жалбоподателя фактическа обстановка, считайки че жалбоподателят отрича ясно значение на двете марки. На последно място, Първоинстанционният съд неправилно изследва предпоставките за вероятност от объркване, като не разяснява степента на внимание на потребителите към момента на покупката и следователно по неправилен от правна гледна точка начин потвърждава равнопоставеност на фонетичното и визуалното възприемане.


title: Дело F-52/11: Жалба, подадена на 24 април 2011 г. — ZZ/ЕИБ

text:
               25.6.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 186/37

         Жалба, подадена на 24 април 2011 г. — ZZ/ЕИБ
   (Дело F-52/11)
   2011/C 186/70
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (Strassen, Люксембург) (представител: L. Isola, avvocato)

      Ответник: Европейска инвестиционна банка

      Предмет на производството

   От една страна, да се отмени писмото, с което председателят на ЕИБ обявява, че след решението на анкетната комисия да отхвърли жалбата за тормоз, подадена от жалбоподателя, не е необходимо да се предприемат други действия, като отмяната на други решения, свързани с разследването за тормоз. От друга страна, да се установи, че жалбоподателят е жертва на тормоз

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени писмото от 1 септември 2010 г., доколкото председателят на ЕИБ, освен че не е приел никакви мерки относно тормоза, на който жалбоподателят е подложен от години, е счел, че може да разгледа по същество мотивите на анкетната комисия;

               —

               да се отменят докладът и заключението на анкетната комисия, приети на 30 юни 2010 г., доколкото последната не е извършила никакво разследване относно поведението на помирителната комисия и на нейните членове, доколкото анкетната комисия е разрешила въпроса за тормоза и, на последно място, доколкото е отхвърлила жалбата, ограничила е проверката си само до поведението на някои лица и произволно е изключила разследването на някои от изтъкнатите факти;

               —

               да се отменят писмата от 17 ноември 2010 г и 30 ноември 2010 г., с които в рамките на производството по член 41 от Правилника за персонала председателят на ЕИБ не разрешава на жалбоподателя да се представлява сам, въпреки че банката е представлявана от член на персонала ѝ;

               —

               да се отмени съобщението от 14 април 2011 г. с което директорът на отдел Човешки ресурси отказва всякакво обезщетение;

               —

               да се отменят всички свързани последващи и предпоставени от тях актове, сред които несъмнено попадат тези на комисията по въпросите, свързани с тормоз;

               —

               да се установи, че жалбоподателят е жертва на тормоз;

               —

               да се осъди ЕИБ да преустанови тормоза спрямо жалбоподателя, да поправи неимуществените и имуществените вреди, както и да заплати разноските за производството, лихви и индексация на признатото задължение.


title: Дело C-207/08: Определение на Съда (шести състав) от 11 юли 2008 г. (Преюдициално запитване от Panevėžio apygardos teismas — Република Литва) — Наказателно производство срещу Edgar Babanov (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник — Земеделие — Свободно движение на стоки — Национално законодателство, предвиждащо забрана за отглеждане на всякакъв вид коноп)

text:
               8.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 285/15

         Определение на Съда (шести състав) от 11 юли 2008 г. (Преюдициално запитване от Panevėžio apygardos teismas — Република Литва) — Наказателно производство срещу Edgar Babanov
   (Дело C-207/08) (1)

   (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник - Земеделие - Свободно движение на стоки - Национално законодателство, предвиждащо забрана за отглеждане на всякакъв вид коноп)
   (2008/C 285/24)
   Език на производството: литовски
   Препращаща юрисдикция
   Panevėžio apygardos teismas
   Страна в главното производство
   Edgar Babanov
   Предмет
   Преюдициално запитване — Panevėžio Apygardos Teismas — Съвместимост с правото на Съюза на национално законодателство, което предвижда наказателна отговорност за отглеждане на всякакъв вид коноп — Възможност за определена юрисдикция да приложи националното законодателство, когато количеството активни съставки на конопа не надвишават определен праг
   Диспозитив

               1.

               Регламент (ЕО) № 1782/2003 на Съвета от 29 септември 2003 г. относно установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски производители и за изменение на Регламенти (EИО) № 2019/93, (EО) № 1452/2001, (EО) № 1453/2001, (EО) № 1454/2001, (EО) № 1868/94, (EО) № 1251/1999, (EО) № 1254/1999, (EО) № 1673/2000, (EИО) № 2358/71 и (EО) № 2529/2001 трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национално законодателство, което води до забрана на отглеждането и държането на конопа за влакно, визиран от посочения регламент.

               2.

               Общностното право не допуска юрисдикция на държава-членка да прилага национално законодателство, което в противоречие с Регламент № 1782/2003, води до забрана на отглеждането и държането на конопа за влакно, визиран от посочения регламент.

      (1)  ОВ C 209, 15.8.2008 г.


title: Дело F-101/08: Жалба, подадена на 8 декември 2008 г.  — Pappas/Комисия

text:
               21.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/77

         Жалба, подадена на 8 декември 2008 г. — Pappas/Комисия
   (Дело F-101/08)
   (2009/C 44/138)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Spyros A. Pappas (Брюксел, Белгия) (представител: L. Barattini, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Предмет и описание на спора
   Отмяна на решението на Службата за управление и плащане по индивидуални права, определящо правото на пенсия за прослужено време на жалбоподателя и на изчислението на броя на годините осигурителен стаж, които следва да се вземат предвид за определянето на това право.
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение на Службата за управление и плащане по индивидуални права от 6 февруари 2008 г., определящо пенсията за прослужено време на жалбоподателя, както и на решения от 22 февруари 2003 г. и от 27 февруари 2003 г., с които се определя броя на годините осигурителен стаж, които следва да се вземат предвид за определянето на пенсионните права;

               —

               да се осъди Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-32/07: Иск, предявен на 29 януари 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания

text:
               14.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 82/17

         Иск, предявен на 29 януари 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания
   (Дело C-32/07)
   (2007/C 82/30)
   Език на производството: испански
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: R. Vidal Puig и W. Wils)

      Ответник: Кралство Испания
   Искания

               —

               Да се обяви, че като не е приело всички законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2001/84/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 27 септември 2001 г. относно правото на препродажба в полза на автора на оригинално произведение на изкуството, Кралство Испания не е изпълнило задълженията си, произтичащи от тази Директива.

               —

               да се осъди Кралство Испания да заплати разноските.

         Правни основания и главни доводи
   Срокът, определен за привеждане на вътрешното право в съответствие с Директива 2001/84/ЕО, е изтекъл на 31 декември 2005 г.

      (1)  ОВ L 272, стр. 32.


title: Дело C-89/09: Решение на Съда (втори състав) от 16 декември 2010 г. — Европейска комисия/Френска република (Неизпълнение на задължения от държава членка — Свобода на установяване — Член 43 ЕО — Обществено здраве — Стопанисване на клинични лаборатории — Национално законодателство, което ограничава участието на съдружници, които не упражняват професията „биолог“ , до 25 % от дружествения капитал — Забрана за участие в капитала на повече от две дружества, стопанисващи съвместно една или повече клинични лаборатории — Цел да се осигури професионална независимост на биолозите — Цел да се осигури многообразие в предлагането в областта на медицинската биология — Съгласуваност — Пропорционалност)

text:
               19.2.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 55/5

         Решение на Съда (втори състав) от 16 декември 2010 г. — Европейска комисия/Френска република
   (Дело C-89/09) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Свобода на установяване - Член 43 ЕО - Обществено здраве - Стопанисване на клинични лаборатории - Национално законодателство, което ограничава участието на съдружници, които не упражняват професията „биолог“, до 25 % от дружествения капитал - Забрана за участие в капитала на повече от две дружества, стопанисващи съвместно една или повече клинични лаборатории - Цел да се осигури професионална независимост на биолозите - Цел да се осигури многообразие в предлагането в областта на медицинската биология - Съгласуваност - Пропорционалност)
   2011/C 55/07
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: G. Rozet и E. Traversa)

      Ответник: Френска република (представители: G. de Bergues и B. Messmer)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 43 ЕО — Правила в областта на стопанисването на клинични лаборатории — Национално законодателство, което ограничава участието на съдружници, които не са заети професионално в тази област, до 25 % от дружествения капитал — Забрана за участие в капитала на повече от две дружества, стопанисващи съвместно една или повече клинични лаборатории — Ограничения на свободата на установяване, които са обосновани с целта за закрила на общественото здраве и са пропорционални?

      Диспозитив

               1.

               Като забранява на биолозите да притежават дялово участие в повече от две дружества, учредени с цел съвместното стопанисване на една или повече клинични лаборатории, Френската република не е изпълнила задълженията си по член 43 ЕО.

               2.

               Отхвърля иска в останалата му част.

               3.

               Френската република и Европейската комисия понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 113, 16.5.2009 г.


title: Дело C-115/08: Решение на Съда (голям състав) от 27 октомври 2009 г. (преюдициално запитване от Landesgericht Linz, Австрия) — Land Oberösterreich/ČEZ as (Иск, с който се цели преустановяване на вредни въздействия или на опасност от вредни въздействия по отношение на поземлен имот, произтичащи от атомна електроцентрала, установена в друга държава членка — Задължение да се търпят вредни въздействия и опасност от вредни въздействия, причинени от съоръжения, за които е издадено административно разрешение в държавата на съда — Невземане предвид на разрешенията, издадени от други държави членки — Равно третиране — Принцип за недопускане на дискриминация, основана на гражданство, в приложното поле на Договора за Евратом)

text:
               19.12.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 312/5

         Решение на Съда (голям състав) от 27 октомври 2009 г. (преюдициално запитване от Landesgericht Linz, Австрия) — Land Oberösterreich/ČEZ as
   (Дело C-115/08) (1)

   (Иск, с който се цели преустановяване на вредни въздействия или на опасност от вредни въздействия по отношение на поземлен имот, произтичащи от атомна електроцентрала, установена в друга държава членка - Задължение да се търпят вредни въздействия и опасност от вредни въздействия, причинени от съоръжения, за които е издадено административно разрешение в държавата на съда - Невземане предвид на разрешенията, издадени от други държави членки - Равно третиране - Принцип за недопускане на дискриминация, основана на гражданство, в приложното поле на Договора за Евратом)
   2009/C 312/06
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Landesgericht Linz

      Страни в главното производство

      Ищец: Land Oberösterreich

      Ответник: ČEZ as

      Предмет

   Преюдициално запитване — Landesgericht Linz (Австрия) — Тълкуване на принципите на свободно движение на стоки, свобода на установяване, недопускане на основана на гражданство дискриминация и принципа за лоялност — Национална разпоредба, предвиждаща само иск за обезщетение в случай на вредни въздействия, причинени от инсталациите, които са обект на административно разрешение — Ограничение на приложението на тази разпоредба единствено до разрешенията, издадени от националните органи, което води до възможността да се предяви граждански иск за преустановяване на нарушение в случай на вредни въздействия, произтичащи от инсталация, разположена на територията на друга държава членка — Атомна електроцентрала Темелин

      Диспозитив

               1.

               Принципът за забрана на дискриминация, основана на гражданството, в приложното поле на Договора за Евратом не допуска прилагането на правна уредба на държава членка като разглежданата в главното производство, по силата на която срещу предприятие, притежаващо необходимите административни разрешения за експлоатация на атомна електроцентрала, разположена на територията на друга държава членка, може да бъде предявен съдебен иск за преустановяване на вредни въздействия или на опасност от вредни въздействия, произтичащи от това съоръжение, по отношение на съседни имоти, докато срещу предприятията, които имат индустриални съоръжения в държавата членка на съда и които се ползват от административно разрешение в тази държава, не може да се предяви такъв иск, а само иск за обезщетение на вреди, нанесени на съседен имот.

               2.

               Националната юрисдикция трябва, доколкото е възможно, да даде на приложимия вътрешен закон тълкуване, което е в съответствие с изискванията на общностното право. Ако такова прилагане в съответствие с изискванията на общностното право не е възможно, националната юрисдикция има задължението да приложи общностното право в неговата цялост и да защити правата, които то предоставя на частноправните субекти, като при необходимост оставя без приложение всяка разпоредба, чието прилагане в конкретния случай би довело до противоречие с общностното право.

      (1)  ОВ C 142, 7.6.2008 г.


title: Дело T-524/08: Определение на Първоинстанционния съд от 2 юни 2009 г. — AVLUX/Парламент (Жалба за отмяна — Обществени поръчки за услуги — Процедура за възлагане на обществена поръчка за обновяването и разширението на сграда Конрад Аденауер в Люксембург — Отхвърляне на офертата на един оферент — Отмяна на процедурата за възлагане на обществената поръчка — Липса на основание за постановяване на решение по същество)

text:
               15.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 193/22

         Определение на Първоинстанционния съд от 2 юни 2009 г. — AVLUX/Парламент
   (Дело T-524/08) (1)

   (Жалба за отмяна - Обществени поръчки за услуги - Процедура за възлагане на обществена поръчка за обновяването и разширението на сграда Конрад Аденауер в Люксембург - Отхвърляне на офертата на един оферент - Отмяна на процедурата за възлагане на обществената поръчка - Липса на основание за постановяване на решение по същество)
   2009/C 193/34
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: AIB-Vinçotte Luxembourg (AVLUX ASBL) (Люксембург, Люксембург) (представител: R. Adam, avocat)

      Ответник: Европейски парламент (представители: M. Ecker и D. Petersheim)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението на Парламента от 2 октомври 2008 г., с което се отхвърля офертата на жалбоподателя в рамките на процедура за възлагане на обществена поръчка за обновяването и разширението на сграда Конрад Аденауер в Люксембург (ОВ 2008 г., S 193-254240).

      Диспозитив

               1)

               Липсва основание за постановяване на решение по същество по настоящото дело.

               2)

               Осъжда Европейския парламент да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 44, 21.02.2009 г.


title: Дело C-101/15 P: Жалба, подадена на 27 февруари 2015 г. от Pilkington Group Ltd, Pilkington Automotive Ltd, Pilkington Automotive Deutschland GmbH, Pilkington Holding GmbH, Pilkington Italia SpA срещу решението, постановено от Общия съд (втори състав) на 17 декември 2014 г. по дело T-72/09, Pilkington Group Limited и др./Комисия

text:
               27.4.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/45

         Жалба, подадена на 27 февруари 2015 г. от Pilkington Group Ltd, Pilkington Automotive Ltd, Pilkington Automotive Deutschland GmbH, Pilkington Holding GmbH, Pilkington Italia SpA срещу решението, постановено от Общия съд (втори състав) на 17 декември 2014 г. по дело T-72/09, Pilkington Group Limited и др./Комисия
   (Дело C-101/15 P)
   (2015/C 138/58)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Pilkington Group Ltd, Pilkington Automotive Ltd, Pilkington Automotive Deutschland GmbH, Pilkington Holding GmbH, Pilkington Italia SpA (представители: S. Wisking и K. Fountoukakos-Kyriakakos, solicitors)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите молят Съда:

               —

               да отмени решението по дело T-72/09 в частта, в която се отхвърля искането за отмяна на член 2, буква в) от решението на Комисията,

               —

               да намали размера на глобата, наложена на жалбоподателите в член 2, буква в) от решението на Комисията,

               —

               да осъди Комисията да заплати разноските, направени от тях във връзка с настоящото производство.

      Основания и основни доводи

   Жалбоподателите поддържат, че съдебното решение трябва да бъде отменено по следните основания:

               Първо, Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, когато тълкувал точка 13 от Насоките на Комисията от 2006 година относно метода за определяне на глобите (1), тъй като приел, че при определяне на релевантната стойност на продажбите Комисията имала право да взема предвид продажбите по договори, които предхождат периода на нарушението и не са били повторно договорени през посочения период. След като такива продажби не можело да бъдат засегнати от нарушението, не било правилно от правна гледна точка те да бъдат отчитани при определяне на основния размер на глобата.

               Второ, Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, когато тълкувал член 23, параграф 2 от Регламент № 1/2003 (2), тъй като приел, че окончателният размер на глобата не превишавал законоустановената горна граница от 10 %. Подходящият обменен курс за изчисляване на горната граница от 10 % не бил средният обменен курс на ЕЦБ за финансовата година, предхождаща годината на приемане на решението на Комисията, а обменният курс на ЕЦБ, приложим към датата на приемане на посоченото решение.

               Трето, Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, като приложил неточно правилата относно равното третиране и пропорционалността и като не упражнил правомощието си за пълен съдебен контрол в степента, изисквана в практиката на Съда.

      (1)  Насоки относно метода за определяне на глобите, налагани по силата на член 23, параграф 2, буква а) от Регламент № 1/2003 (ОВ C 210, стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 4, стр. 264).

      (2)  Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (понастоящем членове 101 и 102 ДФЕС) (ОВ L 1, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).


title: Дело T-807/16: Жалба, подадена на 17 ноември 2016 г. — MIP Metro/EUIPO — Afnor (N & NF TRADING)

text:
               23.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/48

         Жалба, подадена на 17 ноември 2016 г. — MIP Metro/EUIPO — Afnor (N & NF TRADING)
   (Дело T-807/16)
   (2017/C 022/65)
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Дюселдорф, Германия) (представители: J.-C. Plate и R. Kaase, Rechtsanwält)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Association française de normalisation (Afnor) (La Plaine Saint-Denis, Франция)

      Данни за производството пред EUIPO

      Притежател на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: Международна регистрация на марката „N & NF TRADING“ с посочване на Европейския съюз — международна регистрация № 1 086 884 с посочване на Европейския съюз

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 14 юли 2016 г. по преписка R 1109/2015-1

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-227/10: Определение на председателя на осми състав на Съда от 10 март 2011 г. — Европейска комисия/Република Естония

text:
               16.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/21

         Определение на председателя на осми състав на Съда от 10 март 2011 г. — Европейска комисия/Република Естония
   (Дело C-227/10) (1)

   2011/C 211/40
   Език на производството: естонски
   Председателят на осми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 209, 31.7.2010 г.


title: Дело T-375/08 P: Жалба, подадена на 10 септември 2008 г. от Bart Nijs срещу определение, постановено на 26 юни 2008 г. от Съда на публичната служба по дело F-108/07, Nijs/Сметна палата

text:
               22.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/46

         Жалба, подадена на 10 септември 2008 г. от Bart Nijs срещу определение, постановено на 26 юни 2008 г. от Съда на публичната служба по дело F-108/07, Nijs/Сметна палата
   (Дело T-375/08 P)
   (2008/C 301/78)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Bart Nijs (Bereldange, Люксембург) (представители: F. Rollinger и A. Hertzog, avocats)

      Друга страна в производството: Сметна палата на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               да обяви жалбата за допустима,

               —

               да обяви жалбата за основателна,

               —

               като последица от това да отмени Определението от 26 юни 2008 г. по дело F-108/07, Bart Nijs/Сметна палата на Европейските общности.

         Правни основания и основни доводи
   Правните основания и основните доводи са сходни с посочените по дело T-371/08 P.


title: Дело C-190/09: Определение на председателя на осми състав на Съда от 7 юли 2010 г. — Европейска комисия/Република Кипър

text:
               23.10.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 288/27

      Определение на председателя на осми състав на Съда от 7 юли 2010 г. — Европейска комисия/Република Кипър
      (Дело C-190/09) (1)

      ()
      (2010/C 288/47)
      Език на производството: гръцки
      Председателят на осми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 180, 1.8.2009 г.


               25.11.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 320/22

         Дело, заведено на 2 септември 2010 г. от Konkurrenten.no AS срещу Надзорния орган на ЕАСТ
   (Дело E-14/10)
   2010/C 320/11
   На 2 септември 2010 г. пред Съда на ЕАСТ бе заведено дело срещу Надзорния орган на ЕАСТ от Konkurrenten.no AS, представлявано от Jon Midthjell, адвокат от адвокатска кантора Advokatfirmaet Midthjell AS, с адрес Grev Wedels plass 5, 0151 Oslo, NORWAY.
   Ищецът настоява пред Съда за следното:

               1.

               Съдът да анулира Решение № 254/10/COL на Надзорния орган на ЕАСТ от 21 юни 2010 г. (AS Oslo Sporveier и AS Sporveisbussene);

               2.

               Съдът да разпореди ответникът да поеме разходите по съдебното производство.

      Правна и фактическа предистория и правни аргументи, приведени в подкрепа:

               —

               Ищецът, Konkurrenten.no AS, е частен оператор на норвежкия пазар на експресни автобусни превози.

               —

               На 11 август 2006 г. ищецът внесе жалба пред Надзорния орган на ЕАСТ, в която твърди, че град Осло е предоставил помощ на AS Oslo Sporveier (сега: Ruter AS) и на неговото дъщерно дружество AS Sporveisbussene (сега: Unibuss AS), в нарушение на разпоредбите на член 61 от Споразумението за ЕИП.

               —

               С оспорваното решение Надзорният орган на ЕАСТ прекрати делото. Той беше на мнение, че е била предоставена държавна помощ в нарушение на член 61, параграф 1 и член 49 от Споразумението за ЕИП и Регламент (ЕО) № 1370/2007. Освен това Съдът отсъди, че помощта е съществуваща помощ по смисъла на член 1, параграф б), точка i) от част II от протокол 3 към Споразумението за надзор и съд и че тя е била преустановена през 2008 г. Той заключи, че предприемането на последващи действия не е необходимо.

               —

               Ищецът твърди, че Надзорният орган на ЕАСТ:

                           —

                           погрешно е оценил помощта, отпусната в периода 2000—2008 г., като съществуваща помощ, тъй като в края на 1999 г. е бил издаден нов лиценз за услуги с местен автобусен транспорт в град Осло, и е нарушил своето задължение за откриване на официалната процедура по разследване,

                           —

                           погрешно е оценил помощта в периода 1997—2000 г. като съществуваща помощ, като се има предвид либерализирането на пазара за автобусни превози, и е нарушил задължението си за откриване на официалната процедура по разследване, и

                           —

                           не е изложил достатъчно причини за своето решение.


title: Дело T-166/09 P: Определение на Общия съд от 8 юли 2010 г. — Marcuccio/Комисия (Обжалване — Публична служба — Длъжностни лица — Определение за връщане на делото — Решение, което не подлежи на обжалване — Иск за обезщетение — Досъдебна процедура — Процесуални пороци — Жалба, която е отчасти явно недопустима и отчасти явно неоснователна)

text:
               28.8.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 234/36

         Определение на Общия съд от 8 юли 2010 г. — Marcuccio/Комисия
   (Дело T-166/09 P) (1)

   (Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Определение за връщане на делото - Решение, което не подлежи на обжалване - Иск за обезщетение - Досъдебна процедура - Процесуални пороци - Жалба, която е отчасти явно недопустима и отчасти явно неоснователна)
   2010/C 234/65
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: G. Cipressa, avocat)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: J. Currall и C. Berardis-Kayser, подпомагани от A. dal Ferro, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу Определение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (първи състав) от 18 февруари 2009 г. по дело Marcuccio/Комисия (F-70/07, все още непубликувано в Сборника), насочена към отмяната на това определение

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Г-н Luigi Marcuccio понася направените от него съдебни разноски и тези, направени от Европейската комисия в рамките на настоящото производство.

      (1)  ОВ C 141, 20.6.2009 г.


title: Дело T-199/14 R: Определение на председателя на Общия съд от 4 декември 2014 г.  — Vanbreda Risk & Benefits/Комисия (Обезпечително производство — Обществени поръчки за услуги — Процедура за възлагане на обществени поръчки — Доставка на услуги за застраховане на имущество и лица — Отхвърляне на офертата на оферент — Молба за спиране на изпълнението — Допустимост — Fumus boni juris — Неотложност — Претегляне на интереси)

text:
               16.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 56/20

         Определение на председателя на Общия съд от 4 декември 2014 г. — Vanbreda Risk & Benefits/Комисия
   (Дело T-199/14 R)
   ((Обезпечително производство - Обществени поръчки за услуги - Процедура за възлагане на обществени поръчки - Доставка на услуги за застраховане на имущество и лица - Отхвърляне на офертата на оферент - Молба за спиране на изпълнението - Допустимост - Fumus boni juris - Неотложност - Претегляне на интереси))
   (2015/C 056/27)
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Vanbreda Risk & Benefits (Антверпен, Белгия) (представители: P. Teerlinck и P. de Bandt, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: S. Delaude и L. Cappelletti)

      Предмет

   Молба за постановяване на временни мерки, целяща по същество спирането на изпълнението на решението на Комисията от 30 януари 2014 г., с което тя е отхвърлила направената от ищеца оферта в отговор на покана за представяне на оферти за застраховането на имущество и лица и е възложила тази поръчка на друго дружество.

      Диспозитив

               1)

               Спира изпълнението на решението на Европейската комисия от 30 януари 2014 г., с което тя отхвърля офертата на Vanbreda Risk & Benefits, представена в процедура за възлагане на обществена поръчка за застраховането на имущество и лица, и възлага тази поръчка на друго дружество, в частта му относно възлагането на партида № 1.

               2)

               Оставя в сила посоченото решение на Комисията от 30 януари 2014 г. до изтичането на срока за обжалване на настоящото определение.

               3)

               Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело C-609/11: Жалба, подадена на 29 ноември 2011 г. от Centrotherm Systemtechnik GmbH срещу решението на Общия съд (шести състав), постановено на 15 септември 2011 г. по дело T-427/09 — centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

text:
               17.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 80/6

         Жалба, подадена на 29 ноември 2011 г. от Centrotherm Systemtechnik GmbH срещу решението на Общия съд (шести състав), постановено на 15 септември 2011 г. по дело T-427/09 — centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
   (Дело C-609/11)
   2012/C 80/08
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Centrotherm Systemtechnik GmbH (представители: A. Schulz und C. Onken, Rechtsanwälte)

      Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решението на Общият съд на Европейския съюз от 15 септември 2011 г. по дело T-427/09;

               —

               да се отхвърли жалбата на centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG срещу решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 25 август 2009 г. по преписка R 6/2008-4;

               —

               да се осъди centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Настоящата жалба е насочена срещу Решението на Общия съд, с което той отхвърля като неоснователна подадената от жалбоподателя жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 25 август 2009 г. по процедура по отмяна между centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG и Centrotherm Systemtechnik GmbH.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят посочва следните правни основания:

               1.

               Според жалбоподателят с обжалваното съдебно решение се нарушава член 65 от Регламент № 207/2009 (1) и член 134, параграфи 2 и 3 от Процедурния правилник на Общия съд. Съгласно тези разпоредби Общият съд е длъжен да вземе предвид всички посочени от жалбоподателя правни основания.

               2.

               По-нататък жалбоподателят изтъква, че обжалваното съдебно решение е несъвместимо с член 51, параграф 1, буква а) и с член 76 от Регламент № 207/2009. Според жалбоподателя в това решение погрешно се предпоставя, че жалбоподателят има задължение да докаже, че използването на оспорената марка е годно да гарантира запазването на произтичащите от нея права. В действителност обаче на основание на член 76, параграф 1 от Регламент № 207/2009 в процедурата по отмяна съгласно член 51, параграф 1 от Регламент № 207/2009 се прилага принципа за служебна проверка на фактите. От друга страна, от разпоредбите и структурата на Регламента — и по-специално след съпоставяне на разпоредбите относно производството по отмяна и разпоредбите, уреждащи производството по възражение и обявяване на недействителността на определена търговска марка поради наличието на относителни основания за отказ на регистрация — произтича, че в процедурата по отмяна не притежателят на оспорваната марка следва да представи доказателства за нейното използване.
               Според жалбоподателя от това следва, по-специално, че СХВП необосновано отказва да вземе предвид представените доказателства като изтъква, че са представени след изтичането на съответния срок.

               3.

               Жалбоподателят твърди, че Общият съд тълкува неправилно член 51, параграф 1, буква а) от Регламент № 207/2009, като приема погрешно и в противоречие с практиката на Съда, че понятието за „реално използване“ се противопоставя на понятието за „минимално използване“ на марката.

               4.

               Накрая според жалбоподателя е неправилно твърдение на СХВП, което Общия съд оставя неоспорено, че представената от управителя на жалбоподателя клетвена декларация е недопустимо доказателствено средство съгласно член 78, параграф 1, буква, е) от Регламент № 207/2009, като това твърдение противоречи на практиката на Общия съд.

      (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1).


title: Дело C-381/09: Преюдициално запитване, отправено от Corte suprema di cassazione (Италия) на 25 септември 2009 г. — Gennaro Curia/Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate

text:
               21.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/31

         Преюдициално запитване, отправено от Corte suprema di cassazione (Италия) на 25 септември 2009 г. — Gennaro Curia/Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate
   (Дело C-381/09)
   2009/C 282/53
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Corte suprema di cassazione

      Страни в главното производство

      Ищец: Gennaro Curia

      Ответници: Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate

      Преюдициален въпрос

   Могат ли, в съответствие с установените в Шестата директива принципи на общностното право, а именно на неутралитет на ДДС и на освобождаване от ДДС, при установените от държавите членки условия, на операциите по предоставяне и по договаряне на кредити, както и по управление на кредити от страна на предоставилия ги, да бъдат обложени с ДДС лихварските дейности, които представляват престъпление по националното право, когато, в икономически план, те могат да бъдат разглеждани като форми на конкуренция на съответните законосъобразни дейности по предоставяне на парични заеми, които са включени от националното законодателство в обхвата на приложение на ДДС, но които по силата на същото законодателство са освободени, когато могат да бъдат счетени за „операции по финансиране“?


title: Дело C-120/17: Преюдициално запитване от Satversmes tiesa (Латвия), постъпило на 7 март 2017 г. — Administratīvā rajona tiesa/Ministru kabinets

text:
               29.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 168/23

         Преюдициално запитване от Satversmes tiesa (Латвия), постъпило на 7 март 2017 г. — Administratīvā rajona tiesa/Ministru kabinets
   (Дело C-120/17)
   (2017/C 168/31)
   Език на производството: латвийски

      Запитваща юрисдикция

   Satversmes tiesa

      Страни в главното производство

      Заинтересована страна: Administratīvā rajona tiesa

      Друга страна в производството: Ministru kabinets

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли — предвид споделената компетентност между Европейския съюз и държавите членки в областта на селското стопанство, и една от целите на Регламент № 1257/1999 (1), а именно земеделските производители да участват в мярката за ранно пенсиониране в селското стопанство — разпоредбите от посочения регламент да се тълкуват в смисъл, че не допускат възможност чрез мерките за неговото прилагане държава членка да въведе правна уредба, позволяваща наследяване на помощта за ранно пенсиониране в селското стопанство?

               2)

               При утвърдителен отговор на първия преюдициален въпрос — тоест, ако разпоредбите на Регламент № 1257/1999 изключват възможността за наследяване на помощта за ранно пенсиониране в селското стопанство — може ли субективно право на наследяване на помощта, предоставена по посочената мярка, да се окаже придобито, ако следвайки надлежната процедура Европейската комисия е счела правна разпоредба на държава членка за съвместима с разпоредбите на Регламент № 1257/1999 и земеделските производители са се възползвали от мярката за ранно пенсиониране в селското стопанство в съответствие с националната практика?

               3)

               При утвърдителен отговор на втория преюдициален въпрос — тоест, ако е възможно посоченото субективно право да се окаже придобито — може ли изводът, направен на заседанието на Комитета за развитие на селските райони към Европейската комисия на 19 октомври 2011 г., а именно, че помощта за ранно пенсиониране в селското стопанство не може да се прехвърля на наследниците на прехвърлителя на земеделското стопанство, да се счита за основание за преждевременното отнемане на придобитото преди това субективно право, посочено по-горе?

      (1)  Регламент (ЕО) № 1257/1999 на Съвета от 17 май 1999 година относно подпомагане на развитието на селските райони от Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА) и за изменение и отмяна на някои регламенти (ОВ L 160, 1999 г., стр. 80; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 28, стр. 134).


title: Дело F-87/08: Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 9 декември 2010 г. — Schuerings/Европейска фондация за обучение (ETF) (Публична служба — Персонал на Европейската фондация за обучение — Срочно нает служител — Договор за неопределено време — Уволнение — Изискване за основателна причина — Съкращение — Задължение за полагане на грижа — Преназначаване)

text:
               29.1.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 30/59

         Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 9 декември 2010 г. — Schuerings/Европейска фондация за обучение (ETF)
   (Дело F-87/08) (1)

   (Публична служба - Персонал на Европейската фондация за обучение - Срочно нает служител - Договор за неопределено време - Уволнение - Изискване за основателна причина - Съкращение - Задължение за полагане на грижа - Преназначаване)
   2011/C 30/110
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Gisela Schuerings (Ница, Франция) (представители: N. Lhoest и L. Delhaye, avocats)

      Ответник: Европейска фондация за обучение (ETF) (представители: T. Ciccarone, подпомаган от L. Levi, avocat)

      Предмет на делото

   Отмяна на решението на ответника за уволнение на жалбоподателя, както и осъждане на Европейската фондация да поправи претърпените от жалбоподателя имуществени и неимуществени вреди

      Диспозитив на решението

               1.

               Отменя решението за уволнение на г-жа Schuerings от 23 октомври 2007 г.

               2.

               Отхвърля жалбата в останалата част.

               3.

               Осъжда Европейската фондация за обучение (ETF) да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 327, 20.12.2008 г., стр. 43.