title: Дело C-324/15 P: Решение на Съда (първи състав) от 15 март 2017 г. — Hitachi Chemical Europe GmbH, Polynt SpA/New Japan Chemical, REACh ChemAdvice GmbH, Sitre Srl, Европейска агенция по химикали, Кралство Нидерландия, Европейска комисия (Обжалване — Регламент (ЕО) № 1907/2006 (Регламент REACH) — Член 57, буква е) — Разрешение — Вещества, пораждащи сериозно безпокойство — Идентифициране — Еквивалентна степен на безпокойство — Хексахидро метилфталов анхидрид, хексахидро-4-метилфталов анхидрид, хексахидро-1-метилфталов анхидрид и хексахидро-3-метилфталов анхидрид)

text:
               15.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 151/6

         Решение на Съда (първи състав) от 15 март 2017 г. — Hitachi Chemical Europe GmbH, Polynt SpA/New Japan Chemical, REACh ChemAdvice GmbH, Sitre Srl, Европейска агенция по химикали, Кралство Нидерландия, Европейска комисия
   (Дело C-324/15 P) (1)

   ((Обжалване - Регламент (ЕО) № 1907/2006 (Регламент REACH) - Член 57, буква е) - Разрешение - Вещества, пораждащи сериозно безпокойство - Идентифициране - Еквивалентна степен на безпокойство - Хексахидро метилфталов анхидрид, хексахидро-4-метилфталов анхидрид, хексахидро-1-метилфталов анхидрид и хексахидро-3-метилфталов анхидрид))
   (2017/C 151/07)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Hitachi Chemical Europe GmbH, Polynt SpA (представители: C. Mereu и M. Grunchard, адвокати)

      Други страни в производството: New Japan Chemical (представители: C. Mereu и M. Grunchard, адвокати), REACh ChemAdvice GmbH, (представители: C. Mereu и M. Grunchard, адвокати), Sitre Srl (представители: C. Mereu и M. Grunchard, адвокати), Европейска агенция по химикали (ECHA) (представители: M. Heikkilä, C. Buchanan, W. Broere и T. Zbihlej, подпомагани от J. Stuyck, advocaat), Кралство Нидерландия (представители: C. Schillemans и M. Bulterman), Европейска комисия (представители: D. Kukovec и K. Mifsud-Bonnici)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Hitachi Chemical Europe GmbH и Polynt SpA да понесат, наред с направените от тях съдебни разноски, и тези на Европейската агенция по химикали (ECHA).

               3)

               Кралство Нидерландия и Европейската комисия понасят направените от тях съдебни разноски.

               4)

               New Japan Chemical и REACh ChemAdvice GmbH понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 311, 21.9.2015 г.


title: Дело T-375/07 R: Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 7 януари 2008 г. — Pellegrini/Комисия (Обезпечително производство — Извъндоговорна отговорност на Общността — Бездействие на Комисията — Предварително плащане на исканото по главното производство обезщетение — Липса на fumus boni juris)

text:
               8.3.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 64/39

         Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 7 януари 2008 г. — Pellegrini/Комисия
   (Дело T-375/07 R)
   (Обезпечително производство - Извъндоговорна отговорност на Общността - Бездействие на Комисията - Предварително плащане на исканото по главното производство обезщетение - Липса на fumus boni juris)
   (2008/C 64/64)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Ищец: Rosario Maria Pellegrini (Gênes, Италия) (представител: L. Sulfaro, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Предмет
   Искане да се осъди Комисията да поправи предварително паричната вреда, която ищецът твърди, че е претърпял, тъй като посочената институция не била осигурила пълното приложение и правилното тълкуване на общностните разпоредби, уреждащи дейността на финансовите посредници.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля искането за допускане на обезпечение.

               2)

               Първоинстанционният съд не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело T-528/15: Определение на Общия съд от 16 март 2016 г. — Bimbo/СХВП — Globo (Bimbo)

text:
               10.5.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 165/21

         Определение на Общия съд от 16 март 2016 г. — Bimbo/СХВП — Globo (Bimbo)
   (Дело T-528/15) (1)

   (2016/C 165/27)
   Език на производството: английски
   Председателят на шести състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 381, 16.11.2015 г.


title: Съединени дела C-363/15 P и C-364/15 P: Определение на Съда (първи състав) от 21 юли 2016 г. — Louis Vuitton Malletier SA/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост, Nanu-Nana Handelsgesellschaft mbH für Geschenkartikel & Co. KG (Обжалване — Марка на Общността — Липса на основание за произнасяне)

text:
               5.12.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 454/10

      Определение на Съда (първи състав) от 21 юли 2016 г. — Louis Vuitton Malletier SA/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост, Nanu-Nana Handelsgesellschaft mbH für Geschenkartikel & Co. KG
      (Съединени дела C-363/15 P и C-364/15 P) (1)

      ((Обжалване - Марка на Общността - Липса на основание за произнасяне))
      (2016/C 454/20)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Louis Vuitton Malletier SA (представители: P. Roncaglia, G. Lazzeretti, F. Rossi и N. Parrotta, avvocati)

         Други страни в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: P. Bullock и D. Hanf), Nanu-Nana Handelsgesellschaft mbH für Geschenkartikel & Co. KG (представители: T. Boddien и A. Nordemann, Rechtsanwälte)

         Диспозитив

                  1)

                  Липсва основание за произнасяне по жалбата.

                  2)

                  Nanu-Nana Handelsgesellschaft mbH für Geschenkartikel & Co. KG понася направените от него съдебни разноски по дела C-363/15 P и C-364/15 P.

                  3)

                  Louis Vuitton Malletier SA понася направените от него съдебни разноски, както и разноските на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) по дела C-363/15 P и C-364/15 P.

         (1)  ОВ C 414, 14.12.2015 г.


title: Дело T-111/12: Жалба, подадена на 7 март 2012 г. — Испания/Комисия

text:
               28.4.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 126/24

         Жалба, подадена на 7 март 2012 г. — Испания/Комисия
   (Дело T-111/12)
   2012/C 126/46
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Кралство Испания (представител: A. Rubio González)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               Да отмени Решение C(2011) 9990 на Комисията от 22 декември 2011 година за намаляване размера на помощта от Кохезионния фонд за следните проекти: „Управление на отпадъци в автономната общност Екстремадура — 2001“ (CCI № 2001.ES.16.C.PE.043); „Саниране и водоснабдяване в хидрографски басейн Duero — 2001“ (CCI № 2000.ES.16.C.PE.070); „Управление на отпадъци в автономната област Валенсия– 2011 — група II“ (CCI № 2001.ES.16.C.PE.026) и „Саниране и пречистване на Bierzo Bajo“ (CCI № 2000.ES.16.C.PE.036).

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага правни основания, които основно са идентични с вече посочените по дело Испания/Комисия, T-109/12.
   Той изтъква по-специално липсата на мотиви за прилагането на принципа на пропорционалност, предвиден в параграф 2 на член З от Приложение II към Регламент (ЕО) № 1164/94 на Съвета от 16 май 1994 година относно създаването на Кохезионен фонд, доколкото Комисията се е ограничила да се позове на документа „Насоки за финансовите корекции във връзка с обществените поръчки“, представен на държавите членки на Комитета за координиране на фондовете от 28 ноември 2007 г., въпреки че в него не е направен никакъв анализ на мотивите, обосноваващи определянето на посочените в него проценти на корекциите с фиксиран размер.


title: Дело C-147/10: Преюдициално запитване, отправено от High Court of Justice (England and Wales), Chancery Division на 29 март 2010 г. — British Sugar plc/Rural Payments Agency — Executive Agency of the Department for Environment, Food and Rural Affairs

text:
               5.6.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 148/19

         Преюдициално запитване, отправено от High Court of Justice (England and Wales), Chancery Division на 29 март 2010 г. — British Sugar plc/Rural Payments Agency — Executive Agency of the Department for Environment, Food and Rural Affairs
   (Дело C-147/10)
   2010/C 148/29
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   High Court of Justice (England and Wales), Chancery Division

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: British Sugar plc

      Ответник: Rural Payments Agency — Executive Agency of the Department for Environment, Food and Rural Affairs

      Преюдициални въпроси

               1.

               Невалиден ли е Регламент (ЕО) № 1193/2009 на Комисията (1) предвид Решение от 8 май 2008 г. по дело Zuckerfabrik Jülich AG/Hauptzollamt Aachen (C-5/06 и C-23/06—C-36/06, Сборник, стр. I-3231) и Определение 6 октомври 2008 г. по дело SAFBA, (C-175/07— C-184/07, Сборник, стр. I-142*)?

               2.

               Невалиден ли е, от друга страна, Регламент (ЕО) № 1193/2009, предвид правното основание, на което е бил приет, а именно Регламент (ЕО) № 1260/2001 на Съвета от 19 юни 2001 година относно общата организация на пазара в сектора на захарта (2)?

               3.

               При изчисляване на обезщетението, което трябва да се плати на основание надплатените налози върху производството на захар за пазарните години 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005, 2005/2006, трябва ли приложимият обменен курс и датата на обмяната да бъдат определени съгласно правото на Европейския съюз? Ако това е така, член 6 от Регламент (ЕО) № 1193/2009 на Комисията трябва ли да бъде тълкуван в смисъл, че изисква обезщетението да бъде платено в зависимост от обменните курсове, приложими към момента на първоначалното изчисляване на надплатения налог? Ако това е така, валиден ли е член 6 от Регламент (ЕО) № 1193/2009 на Комисията?

               4.

               По отношение на лихвите:

                           i)

                           Правото на ЕС допуска ли лице в положението на жалбоподателя да получи от националния орган, компетентен да събира налога върху производството, лихви върху надплатените в резултат от невалиден регламент на Комисията суми, в случай, че този орган не може да получи лихвите върху съответните суми, които трябва да му бъдат изплатени от Комисията?

                           ii)

                           Ако отговорът на въпрос i) по-горе е утвърдителен, законодателството на ЕС относно собствените ресурси (Решение 2000/597/ЕО, Евратом (3) и Регламент (ЕО) № 1150/2000 за неговото прилагане (4)), тълкувано правилно, допуска ли компетентен държавен орган, който събира налога върху производството, да получава лихвите върху сумите, които трябва да му изплати Комисията, при обстоятелства, каквито са налице по настоящото дело?

                           iii)

                           Ако отговорът на въпрос i) е отрицателен: правото на ЕС допуска ли национален съд или орган да упражнят правото си на преценка, като не присъдят лихви в случай на присъждане на обезщетение на лице, което се намира в положението на жалбоподателя?

      (1)  Регламент (ЕО) № 1193/2009 на Комисията от 3 ноември 2009 година за поправка на регламенти (ЕО) № 1762/2003, (ЕО) № 1775/2004, (ЕО) № 1686/2005 и (ЕО) № 164/2007 и за определяне на размера на налога върху производството в сектора на захарта за пазарните години 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 и 2005/2006 (ОВ L 321, стр. 1).

      (2)  ОВ L 178, стp. 1.

      (3)  Решение на Съвета от 29 септември 2000 година относно системата на собствените ресурси на Европейските общности (ОВ L 253, стр. 42; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 2, стр. 206).

      (4)  Регламент (ЕО, Евратом) № 1150/2000 на Съвета от 22 май 2000 година за прилагане на Решение 94/728/ЕО, Евратом относно системата за собствени ресурси на Общностите (ОВ L 130, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 2, стр. 184).


title: Дело C-575/15 P: Определение на Съда (шести състав) от 26 октомври 2016 г. — Industria de Diseño Textil, SA (Inditex)/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) (Обжалване — Марка на Европейския съюз — Словна марка „ZARA“ — Транспортни услуги — Реално използване — Производство по отмяна — Регламент (ЕО) № 207/2009 — Член 51, параграф 1, буква а) — Изопачаване на доказателствата — Право на защита)

text:
               27.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/6

         Определение на Съда (шести състав) от 26 октомври 2016 г. — Industria de Diseño Textil, SA (Inditex)/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
   (Дело C-575/15 P) (1)

   ((Обжалване - Марка на Европейския съюз - Словна марка „ZARA“ - Транспортни услуги - Реално използване - Производство по отмяна - Регламент (ЕО) № 207/2009 - Член 51, параграф 1, буква а) - Изопачаване на доказателствата - Право на защита))
   (2017/C 063/09)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Industria de Diseño Textil, SA (Inditex) (представител: C. Duch Fonoll, abogada)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: J. Crespo Carrillo)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Industria de Diseño Textil SA (Inditex) да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 38, 1.2.2016 г.


title: Дело C-560/14: Решение на Съда (трети състав) от 9 февруари 2017 г. (преюдициално запитване от Supreme Court — Ирландия) — M/Minister for Justice and Equality Ireland and the Attorney General (Преюдициално запитване — Пространство на свобода, сигурност и правосъдие — Директива 2004/83/ЕО — Минимални стандарти за признаването и правното положение на гражданите на трети страни или лицата без гражданство като бежанци — Молба за субсидиарна закрила — Законосъобразност на националното производство, следвано при разглеждане на молба за субсидиарна закрила, подадена след отхвърляне на молба за предоставяне на статута на бежанец — Право на изслушване — Обхват — Право на интервю — Право да се призовават и разпитват свидетели)

text:
               3.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 104/11

         Решение на Съда (трети състав) от 9 февруари 2017 г. (преюдициално запитване от Supreme Court — Ирландия) — M/Minister for Justice and Equality Ireland and the Attorney General
   (Дело C-560/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Пространство на свобода, сигурност и правосъдие - Директива 2004/83/ЕО - Минимални стандарти за признаването и правното положение на гражданите на трети страни или лицата без гражданство като бежанци - Молба за субсидиарна закрила - Законосъобразност на националното производство, следвано при разглеждане на молба за субсидиарна закрила, подадена след отхвърляне на молба за предоставяне на статута на бежанец - Право на изслушване - Обхват - Право на интервю - Право да се призовават и разпитват свидетели))
   (2017/C 104/17)
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   Supreme Court

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: M

      Ответник: Minister for Justice and Equality, Ireland, Attorney General

      Диспозитив

               1)

               Правото на изслушване — приложимо в рамките на Директива 2004/83/ЕО на Съвета от 29 април 2004 година относно минималните стандарти за признаването и правното положение на гражданите на трети страни или лицата без гражданство като бежанци или като лица, които по други причини се нуждаят от международна закрила, както и относно съдържанието на предоставената закрила — не изисква по принцип, когато национална правна уредба като разглежданата в главното производство предвижда две отделни последователни производства за разглеждането съответно на молба за получаване на статут на бежанец и на молба за субсидиарна закрила, лицето, търсещо субсидиарна закрила, да има правото на устно интервю във връзка с неговата молба и правото да призовава или разпитва свидетели по повод на това интервю.

               2)

               Устно интервю трябва обаче да се организира, когато поради особени обстоятелства във връзка с данните, с които разполага компетентният орган, или с личното или общото положение, в контекста на което е подадена молбата за субсидиарна закрила, то е необходимо, за да се разгледа посочената молба при пълно познаване на фактите, като запитващата юрисдикция следва да провери това.

      (1)  ОВ C 81, 9.3.2015 г.


title: Дело C-193/10: Преюдициално запитване, отправено от Finanzgericht Düsseldorf (Германия) на 19 април 2010 г. — KMB Europe BV/Hauptzollamt Duisburg

text:
               31.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/11

         Преюдициално запитване, отправено от Finanzgericht Düsseldorf (Германия) на 19 април 2010 г. — KMB Europe BV/Hauptzollamt Duisburg
   (Дело C-193/10)
   ()
   2010/C 209/17
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Finanzgericht Düsseldorf

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: KMB Europe BV

      Ответник: Hauptzollamt Duisburg

      Преюдициален въпрос

   Позиция 8521 от Комбинираната номенклатура в редакцията на приложение I от Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (1), изменено с Регламент (ЕО) № 1549/2006 на Комисията от 17 октомври 2006 година (2), трябва ли да се тълкува в смисъл, че в нея не могат да се класират апарати като описаните по-долу MP3 плейъри, тъй като трябва да се вземе предвид основната им функция на апарати за възпроизвеждане на звук или тъй като способността им да възпроизвеждат неподвижни и видео изображения е ограничена поради малък екран с малка разделителна способност и слаба кадрова честота?

      (1)  ОВ L 256, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 4, стр. 3.

      (2)  Регламент (ЕО) № 1549/2006 на Комисията от 17 октомври 2006 година за изменение на приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа; ОВ L 301, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 21, стр. 3.


title: Дело C-510/11 P: Жалба, подадена на 29 септември 2011 г. от Kone Oyj, Kone GmbH и Kone BV срещу Решение на Общия съд (осми състав) от 13 юли 2011 г. по дело Kone Oyj, Kone GmbH и Kone BV/Европейска комисия (T-151/07)

text:
               10.12.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 362/13

         Жалба, подадена на 29 септември 2011 г. от Kone Oyj, Kone GmbH и Kone BV срещу Решение на Общия съд (осми състав) от 13 юли 2011 г. по дело Kone Oyj, Kone GmbH и Kone BV/Европейска комисия (T-151/07)
   (Дело C-510/11 P)
   2011/C 362/20
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Kone Oyj, Kone GmbH и Kone BV (представители: T. Vinje, Solicitor, D. Paemen, Advocaat, A. Tomtsis, Dikigoros, A. Morfey, Solicitor)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите молят Съда:

               —

               да отмени решението на Общия съд;

               —

               да отмени член 2, параграф 2 от обжалваното решение в частта, с която се налага глоба на Kone Oyj и Kone GmbH, като не налага глоба или наложи такава в по-нисък размер от определения в Решение от 21 февруари 2007 г. на Комисията относно производство по член 101 ДФЕС (преписка COMP/E-1/38.823 — Асансьори и ескалатори) (наричано по-нататък „Решението“);

               —

               да отмени член 2, параграф 4 от решението на Комисията в частта, с която се налага глоба на Kone Oyj и Kone BV, като определи глоба в по-нисък размер от определения в решението на Комисията; и

               —

               да осъди Комисията да заплати разноските.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателите твърдят, че оспореното съдебно решение трябва да се отмени на следните основания:

               По отношение на нарушението в Германия Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото като приел, че в Решението Комисията не е превишила явно пределите на свободата на преценка относно съдействието на Kone за вземането на решение за провеждане на разследване и за установяване на нарушението. Допуснатата от Общия съд грешка при прилагане на правото означавала, че спрямо Kone неправилно не е приложено освобождаването от глоби съгласно Известието от 2002 г. на Комисията за освобождаване от глоби и намаляване на техния размер по делата за картели (наричано по-нататък „Известието от 2002 г.“).

               Също така Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото като приел, че неспазването от страна на Комисията на Известието от 2002 г. не нарушава принципа на оправданите правни очаквания.

               По отношение на нарушението в Нидерландия Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото като потвърдил отказа на Комисията да намали размера на глобата на Kone съгласно Известието от 2002 г., предвид направената от Kone преценка на предоставените с искането му за проява на снизхождение данни. Вследствие на това Общият съд потвърдил решението на Комисията за отказ да се намали отнасящата се до картела в Нидерландия глоба на Kone.

               Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото и с извода, че Комисията не е нарушила принципа на равно третиране, тъй като предоставените от Kone сведения относно картела в Нидерландия не били сравними с предоставените от ThyssenKrupp сведения за картела в Белгия.


title: Дело C-134/11: Преюдициално запитване, отправено от Landgericht Hamburg (Германия) на 18 март 2011 г. — Jürgen Blödel-Pawlik/HanseMerkur Reiseversicherung AG

text:
               18.6.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 179/8

         Преюдициално запитване, отправено от Landgericht Hamburg (Германия) на 18 март 2011 г. — Jürgen Blödel-Pawlik/HanseMerkur Reiseversicherung AG
   (Дело C-134/11)
   2011/C 179/13
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Landgericht Hamburg

      Страни в главното производство

      Ищец: Jürgen Blödel-Pawlik

      Ответник: HanseMerkur Reiseversicherung AG

      Преюдициални въпроси

   Следва ли член 7 от Директива 90/314/ЕИО (1) да се прилага и когато несъстоятелността на организатора се дължи на това, че от самото начало с измамлива цел е използвал не по предназначение всички събрани от пътниците пари и изобщо не е възнамерявал да осъществи пътуването?

      (1)  Директива 90/314/ЕИО на Съвета от 13 юни 1990 година относно пакетните туристически пътувания, пакетните туристически ваканции и пакетните туристически обиколки (ОВ L 158, стр. 59, Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 9, стр. 248).


title: Дело T-151/05: Решение на Първоинстанционния съд от 7 май 2009 г. — NVV и др./Комисия (Конкуренция — Концентрации — Пазари за изкупуване на живи свине и свине майки, предназначени за клане — Решение за обявяване на концентрация за съвместима с общия пазар — Определяне на съответния географски пазар — Задължение за полагане на дължима грижа — Задължение за мотивиране)

text:
               4.7.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 153/33

         Решение на Първоинстанционния съд от 7 май 2009 г. — NVV и др./Комисия
   (Дело T-151/05) (1)

   (Конкуренция - Концентрации - Пазари за изкупуване на живи свине и свине майки, предназначени за клане - Решение за обявяване на концентрация за съвместима с общия пазар - Определяне на съответния географски пазар - Задължение за полагане на дължима грижа - Задължение за мотивиране)
   2009/C 153/63
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподатели: Nederlandse Vakbond Varkenshouders (NVV) (Lunteren, Нидерландия); Marius Schep (Lopik, Нидерландия) и Nederlandse Bond Van Handelaren in Vee (NBHV) (Хага, Нидерландия) (представители: първоначално адв. J. Kneppelhout и адв. M. van der Kaden, впоследствие адв. J. Kneppelhout, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: първоначално г-н A. Whelan и г-н S. Noë, впоследствие г-н A. Bouquet и г-н S. Noë)

      Страна, встъпила в подкрепа на ответника: Sovion NV (Best, Нидерландия) (представители: адв. J. de Pree и адв. W. Geursen, avocats)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение на Комисията от 21 декември 2004 г. за обявяване на концентрация за съвместима с общия пазар и със Споразумението за ЕИП (преписка COMP/M.3605)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Nederlandse Vakbond Varkenshouders (NVV), г-н Marius Schep и Nederlandse Bond van Handelaren in Vee (NBHV) да понесат направените от тях съдебни разноски, както и тези, направени от Комисията и от Sovion NV.

      (1)  ОВ C 171, 9.7.2005 г.


title: Дело C-198/08: Решение на Съда (трети състав) от 4 март 2010 г. — Европейска комисия/Република Австрия (Неизпълнение на задължения от държава членка — Директива 95/59/ЕО — Данъци, различни от данъците върху оборота, които засягат потреблението на промишлено обработен тютюн — Член 9, параграф 1 — Свободно определяне от производителите и вносителите на максималните цени за продажба на дребно на техните продукти — Национална правна уредба, налагаща минимална цена за продажба на дребно на цигари, както и минимална цена за продажба на дребно на фино нарязан тютюн — Обосноваване — Закрила на общественото здраве — Рамкова конвенция на Световната здравна организация за контрол на тютюна)

text:
               1.5.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/6

         Решение на Съда (трети състав) от 4 март 2010 г. — Европейска комисия/Република Австрия
   (Дело C-198/08) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 95/59/ЕО - Данъци, различни от данъците върху оборота, които засягат потреблението на промишлено обработен тютюн - Член 9, параграф 1 - Свободно определяне от производителите и вносителите на максималните цени за продажба на дребно на техните продукти - Национална правна уредба, налагаща минимална цена за продажба на дребно на цигари, както и минимална цена за продажба на дребно на фино нарязан тютюн - Обосноваване - Закрила на общественото здраве - Рамкова конвенция на Световната здравна организация за контрол на тютюна)
   2010/C 113/08
   Език на производството: немски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: W. Mölls и R. Lyal)

      Ответник: Република Австрия (представители: E. Riedl, J. Bauer и C. Pesendorfer)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 9, параграф 1 от Директива 95/59/ЕО на Съвета от 27 ноември 1995 година относно данъците, различни от данъка върху оборота, [с които се облага] потреблението на тютюневи изделия (ОВ L 291, стp. 40; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 2, стр. 5) — Определяне от публичните власти на минимална продажна цена на дребно за тютюневите изделия

      Диспозитив

               1.

               Като е приела и оставила в сила законодателство, по силата на което публичните власти определят минимални цени за продажба на дребно на цигари и на фино нарязан тютюн за свиване на цигари, Република Австрия не е изпълнила задълженията си по член 9, параграф 1 от Директива 95/59/ЕО на Съвета от 27 ноември 1995 година относно данъците, различни от данъка върху оборота, [с които се облага] потреблението на тютюневи изделия, изменена с Директива 2002/10/ЕО на Съвета от 12 февруари 2002 г.

               2.

               Осъжда Република Австрия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 197, 2.8.2008 г.


title: Дело C-140/08: Преюдициално запитване, отправено от Tallinna Halduskohus на 7 април 2008 г. — Rakvere Lihakombinaat AS/Põllumajandusministeerium, Maksu- ja Tolliameti Ida maksu- ja tollikeskus

text:
               5.7.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/13

         Преюдициално запитване, отправено от Tallinna Halduskohus на 7 април 2008 г. — Rakvere Lihakombinaat AS/Põllumajandusministeerium, Maksu- ja Tolliameti Ida maksu- ja tollikeskus
   (Дело C-140/08)
   (2008/C 171/23)
   Език на производството: естонски
   Препращаща юрисдикция
   Tallinna Halduskohus.
   Страна(страни) в главното производство

      Ищец: Rakvere Lihakombinaat AS

      Ответник: Põllumajandusministeerium, Maksu- ja Tolliameti Ida maksu- ja tollikeskus
   Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли замразено механично отделено месо, получено чрез обезкостяване на петли и кокошки (определение на понятието за механично отделено месо е дадено за първи път в т. 1.14 от Приложение I към Регламент (ЕО) № 853/2004 (1) на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно определяне на специфични хигиенни правила за храните от животински произход) да бъде класирано към датата 1 май 2004 г. в подпозиция 0207 14 10 от комбинираната номенклатура или в подпозиция 0207 14 99 от комбинираната номенклатура в Приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 (2) на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа?

               2)

               Ако така описаният във въпрос 1.1. продукт следва да се класира в подпозиция 0207 14 10 от комбинираната номенклатура, към Съда се отправят следните преюдициални въпроси:

                           2.1

                           Допуска ли член 4, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕО) № 1972/2003 (3) на Комисията да се определи количеството на излишъка на оператора, като се приспадне автоматично от излишъка [sic] (като преходен запас) средната стойност на запаса, притежаван към датата 1 май през последните четири години на дейност преди 1 май 2004 г., умножен с коефициента 1,2?
                           В случай на утвърдителен отговор, ще бъде ли отговорът различен, ако при определяне на количеството на преходен запас и на количеството на излишъка, също е възможно да се държи сметка за увеличаването на обема на производство, на преработка или на продажба на оператора, за периода, през който са изградени запасите, както и други елементи, независими от оператора?

                           2.2

                           Съответства ли на целта на Регламент (ЕО) № 1972/2003 на Комисията събирането на такса върху излишъците и в случаите, когато се установи наличието на излишък у оператора към датата 1 май 2004 г., ако той докаже, че пускането на пазара на излишъка след 1 май 2004 г. не му е донесла действителна печалба, която да се изрази в разлика в цените?

      (1)  ОВ L 139, стр. 55; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 56, стр. 71.

      (2)  ОВ L 256, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 4, стр. 3.

      (3)  Регламент (ЕО) № 1972/2003 на Комисията от 10 ноември 2003 година относно временните мерки, които следва да се приемат за търговията със земеделски продукти във връзка с присъединяването на Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Полша, Словения и Словакия.


title: Дело T-108/14: Иск, предявен на 17 февруари 2014 г.  — Burazer и др./Европейски съюз

text:
               12.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 142/37

         Иск, предявен на 17 февруари 2014 г. — Burazer и др./Европейски съюз
   (Дело T-108/14)
   2014/C 142/49
   Език на производството: хърватски

      Страни

      Ищци: Drago Burazer (Загреб, Хърватия), Nikolina Nežić (Загреб), Blaženka Bošnjak (Св. Иван Зелина, Хърватия), Bosiljka Grbašić (Крижевци, Хърватия), Tea Tončić (Пула, Хърватия), Milica Bijelić (Дубровник, Хърватия), Marijana Kruhoberec (Вараждин, Хърватия) (представител: Mato Krmek, адвокат)

      Ответник: Европейски съюз

      Искания на ищците

   Ищците искат от Общия съд:

               —

               да постанови решение, с което да признае за установено, че Европейският съюз следва да обезщети ищците за вредите, които те са претърпели, поради това че Европейската комисия не е спазила задължението си да следи за изпълнението на Договора за присъединяването на Република Хърватия към Европейския съюз, което има по силата на член 36 от Акта за присъединяване (приложение VII, точка 1), що се отнася до въвеждането на длъжността държавен съдебен изпълнител в съдебната система на Република Хърватия,

               —

               да отложи разглеждането на въпроса за размера на обезщетението до влизането в сила на решението по настоящото дело,

               —

               да се произнесе по съдебните разноски с последващото решение.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на иска си ищците излагат три основания.

               1.

               Първото основание е изведено от обстоятелството, че Европейската комисия е нарушила задълженията си по член 36 от Акта за присъединяване (приложение VII, точка 1), който е неразделна част от Договора за присъединяването към Европейския съюз, сключен между Република Хърватия и държавите — членки на Европейския съюз (ОВ L 300, 2013 г., стр. 7), като не е попречила на отмяната на законите, с които се създава и регламентира длъжността държавен съдебен изпълнител и които Република Хърватия е приела по време на преговорите за присъединяване към Европейския съюз. Член 36 от Акта за присъединяване задължава Комисията да следи за изпълнението (monitoring) на всички ангажименти, поети от Република Хърватия в хода на преговорите за присъединяване към Европейския съюз, и следователно на поетите от Република Хърватия правни задължения да създаде длъжността държавен съдебен изпълнител и да осигури всички условия, необходими за цялостното интегриране на тази длъжност в хърватския правен ред най-късно до 1 януари 2012 г. Европейската комисия обаче не е оправомощена да допуска каквото и да било едностранно изменение на така поетите от Република Хърватия задължения.

               2.

               Второто основание е изведено от това, че с посоченото нарушение Европейската комисия пряко е причинила вреди на ищците, които са били определени да заемат длъжностите държавни съдебни изпълнители и са имали оправдани очаквания, че ще встъпят в длъжност на 1 януари 2012 г.

               3.

               Третото основание е изведено от това, че като не е изпълнила задълженията си, Комисията явно и грубо е превишила пределите на дискреционната си власт, а като не е оправдала правните очаквания на ищците (определени за държавни съдебни изпълнители), им е причинила значителни имуществени и неимуществени вреди, за които съгласно член 340, параграф 2 ДФЕС Европейският съюз дължи обезщетение.


title: Дело C-184/06: Решение на Съда (шести състав) от 13 декември 2007 г. — Кралство Испания/Съвет на Европейския съюз (Рибарство — Регламент (ЕО) № 51/2006 — Разпределяне на квотите за улов между държавите-членки — Акт за присъединяване на Испания — Край на преходния период — Изискване за относителна стабилност — Принцип за забрана на дискриминацията — Нови риболовни възможности)

text:
               23.2.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 51/14

         Решение на Съда (шести състав) от 13 декември 2007 г. — Кралство Испания/Съвет на Европейския съюз
   (Дело C-184/06) (1)

   (Рибарство - Регламент (ЕО) № 51/2006 - Разпределяне на квотите за улов между държавите-членки - Акт за присъединяване на Испания - Край на преходния период - Изискване за относителна стабилност - Принцип за забрана на дискриминацията - Нови риболовни възможности)
   (2008/C 51/22)
   Език на производството: испански
   Страни

      Жалбоподател: Кралство Испания (представител: N. Díaz Abad)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: A. De Gregorio Merino и A. Westerhof Löfflerova)

      Встъпила страна, подпомагаща ответника: Комисия на Европейските общности (представители: T. van Rijn и F. Jimeno Fernández)
   Предмет
   Отмяна на Регламент (ЕО) № 51/2006 на Съвета от 22 декември 2005 година за определяне риболовните възможности през 2006 година и съответните условия по отношение на някои рибни запаси и групи рибни запаси, приложими във водите на Общността, и по отношение корабите на Общността във води, за които се изискват ограничения върху улова (OВ L 16, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 4, том 9, стр. 1) — Дискриминация — Приложение на член 20, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2371/2002 на Съвета от 20 декември 2002 г. относно опазването и устойчивата експлоатация на рибните ресурси в рамките на общата политика в областта на рибарството (OВ L 358, стр. 59; Специално издание на български език, 2007 г., глава 4, том 6, стр. 237)
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Кралство Испания да заплати съдебните разноски.

               3)

               Комисията на Европейските общности понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 154, 1.7.2007 г.


title: Дело T-173/07: Иск, предявен на 18 май 2007 г. — Reno Schuhcentrum/СХВП — Payless ShoeSource Worldwide (Payless ShoeSource)

text:
               21.7.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 170/30

         Иск, предявен на 18 май 2007 г. — Reno Schuhcentrum/СХВП — Payless ShoeSource Worldwide (Payless ShoeSource)
   (Дело T-173/07)
   (2007/C 170/59)
   Език, на който е депозирана исковата молба: английски
   Страни

      Ищец: Reno Schuhcentrum GmbH (Thaleischweiler-Fröschen, Германия) [представител: S. Schäffner, lawyer]

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Payless ShoeSource Worldwide, Inc. (Topeka, Съединени Щати)
   Искания на ищеца
   Ищецът иска от Съда:

               —

               да отмени решението на първи апелативен състав на СХВП от 28 февруари 2007 година (Дело R 1209/2005-1), с което е отхвърлена жалбата подадена в процедура по отмяна № 731C 0000 186 163/1 (Марка на Общността № 186 163 — Payless ShoeSource),

               —

               да осъди СХВП да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за отмяна: Фигуративната марка на Общността „Payless ShoeSource“ за стоки и услуги от класове 25, 35 и 42 — заявка за регистрация № 186 163

      Притежател на марката на Общността: Payless ShoeSource Worldwide, Inc.

      Страна, която иска отмяна на марката на Общността: Reno Schuhcentrum GmbH

      Решение на отдела по заличаването: Отхвърля частично искането за отмяна, като оставя в сила регистрацията за стоки и услуги от клас 25.

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата за останалите стоки и услуги от клас 25.

      Изложени правни основания: Ищецът твърди, че при постановяване на оспорваното решение, са допуснати нарушения на съществени изисквания за форма, съдържащи се в член 74 на Регламента относно марката на Общността и на правилата относно доказателствената тежест. Според ищеца, в процедурата по отмяна, в тежест на притежателя на марката е да докаже реалното й използване. Освен това ищецът изтъква, че Службата не може да разглежда служебно фактите, а би трябвало да се ограничи до преценка на фактите, доказателствата и доводите, изложени от страните, и техните искания. Така, ищецът твърди, че съобщението на апелативния състав, от 18 октомври 2006 година, въз основа на което притежателят на марката е бил поканен да представи оригиналите на определени задължителни декларации, би трябвало да бъде обявено за недопустимо, именно защото апелативният състав по-рано е приел, че първоначално представените от притежателя на марката доказателства не са достатъчни, за да докаже реалното й използване.
   Освен това, ищецът твърди, че тези оригинали не са били представени в определения срок, в съответствие с член 74, параграф 2 на Регламента за марката на Общността и при това положение не би трябвало да се приемат.
   Ищецът допълва, че апелативният състав е допуснал грешка при тълкуването на понятието реално използване, като по този начин е нарушил член 15 на Регламента за марката на Общността.


title: Дело C-387/15: Преюдициално запитване от Raad van State (Белгия), постъпило на 17 юли 2015 г. — Hilde Orleans и др./Vlaams Gewest, встъпила страна: Gemeentelijk Havenbedrijf Antwerpen

text:
               26.10.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 354/18

         Преюдициално запитване от Raad van State (Белгия), постъпило на 17 юли 2015 г. — Hilde Orleans и др./Vlaams Gewest, встъпила страна: Gemeentelijk Havenbedrijf Antwerpen
   (Дело C-387/15)
   (2015/C 354/20)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Raad van State

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Hilde Orleans, Rudi Van Buel, Marina Apers

      Ответник: Vlaams Gewest

      Встъпила страна: Gemeentelijk Havenbedrijf Antwerpen

      Преюдициален въпрос

   GRUP (Регионалният устройствен план) включва задължителни териториалноустройствени разпоредби, съгласно които развитието на територии (в частност за дейности във връзка с морски пристанища и водни басейни, логистични паркове, инфраструктура за водни пътища, както и пътна и транспортна инфраструктура), където се намират природни ценности (територии на тип естествено местообитание или естествено местообитание на даден вид, за който е предназначена съответната специална защитена зона), които са от значение за изпълнението на целите по опазване на съответните специални защитени зони, е възможно само след създаване на устойчиво местообитание в основните екологични зони (обособени като зони по Натура 2000) и след решение на фламандското правителство, взето въз основа на предварително становище от отговорния за опазване на природата фламандски административен орган — което следва да бъде част от заявление за издаване на разрешение за строеж за реализирането на посочените проекти — че устойчивото изграждане на основните екологични зони е успешно осъществено.
   Могат ли тези териториалноустройствени разпоредби с предвиденото в тях позитивно изграждане на основна екологична зона да се вземат предвид при определянето на възможните значителни отрицателни въздействия и/или при извършването на оценка на въздействието по смисъла на член 6, параграф 3 от Директивата за местообитанията (1), или тези териториалноустройствени разпоредби могат да се разглеждат само като „компенсаторни мерки“ по смисъла на член 6, параграф 4 от Директивата за местообитанията, ако условията на тази разпоредба са изпълнени?

      (1)  Директива 92/43/ЕИО на Съвета от 21 май 1992 година за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна (ОВ L 206, стр. 7; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 109).


title: Дело T-169/17: Жалба, подадена на 17 март 2017 г. — Pethke/EUIPO

text:
               15.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 151/40

         Жалба, подадена на 17 март 2017 г. — Pethke/EUIPO
   (Дело T-169/17)
   (2017/C 151/52)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Ralph Pethke (Аликанте, Испания) (представител: H. Tettenborn, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решение PERS-AFFECT-16-134 от 17 октомври 2016 г., с което считано от 17 октомври 2016 г. жалбоподателят е преместен от длъжност директор на оперативния отдел на длъжност в надзорен орган и е понижен в администратор,

               —

               да присъди на жалбоподателя обезщетение за причинените му имуществени и неимуществени вреди, произтичащи от незаконосъобразността, и

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания.

               1.

               Първо основание: нарушаване на разпоредбите за дисциплинарното производство в Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз (наричан по-нататък: „Правилникът“)
               Жалбоподателят твърди, че понижаването от директор на оперативен отдел в администратор, без възможност за професионално развитие, не е законно преместване, а наказание с понижаване, което при липса на друго правно основание, предполага дисциплинарно производство. Поради това ответникът е нарушил разпоредбата на член 86 от Правилника и приложение IX към него.

               2.

               Второ основание: незаконно преместване/злоупотреба с власт
               Жалбоподателят твърди, че не са изпълнени условията за редовно преместване. Преместването, съответно понижаването на жалбоподателя всъщност не е в интерес на службата, посочените различни (променливи) мотиви за преместването на жалбоподателя говорят за злоупотреба с власт и за неспазване на принципа на равностойност, който се изисква за редовно преместване.

               3.

               Трето основание: нарушение на забраната за произвол и забраната на дискриминацията, основана на пола на жалбоподателя
               В това отношение жалбоподателят посочва, че преместването, съответно понижаването, за да се увеличи квотата на жените в управлението, представлява пряка дискриминация, основана на пол.

               4.

               Четвърто основание: нарушение на принципа на пропорционалност
               Жалбоподателят посочва, че преместването като наказание е непропорционална мярка при извършване на вътрешна реорганизация.

               5.

               Пето основание: нарушение на правото на добра администрация и на задължението за полагане на грижа — Посегателство върху физическата и психическата неприкосновеност на жалбоподателя — Тормоз
               Във връзка с петото основание жалбоподателят твърди, че „внезапното“ му преместване е посегателство върху физическата и психическата му неприкосновеност и не зачита минималния стандарт на добрата администрация.
               Действията и бездействията на службата са основание за искането на жалбоподателя за финансово обезщетение на имуществените и неимуществените вреди.


title: Дело F-132/07: Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 20 януари 2011 г. — Strack/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Членове 17, 17а и 19 от Правилника — Молба за разрешение за оповестяване съдържанието на документи — Молба за разрешение за публикуване на текст — Молба за разрешение за използване на констатации пред национални правораздавателни органи — Допустимост)

text:
               5.3.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 72/34

         Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 20 януари 2011 г. — Strack/Комисия
   (Дело F-132/07) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Членове 17, 17а и 19 от Правилника - Молба за разрешение за оповестяване съдържанието на документи - Молба за разрешение за публикуване на текст - Молба за разрешение за използване на констатации пред национални правораздавателни органи - Допустимост)
   2011/C 72/54
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Guido Strack (Кьолн, Германия) (представител: H. Tettenborn)

      Ответник: Европейска комисия (представители: J. Currall и B. Eggers подпомагани от B. Wägenbaur, avocat)

      Предмет на делото

   Публична служба — Отмяна на няколко решения на Комисията, с които се отхвърля молбата на жалбоподателя за даване на разрешение, от една страна, за публикуване на някои документи и от друга страна, за подаване на жалба против (бивши) комисари и служители на Комисията — Молба за присъждане на обезщетение

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда г-н Strack да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 107, 26.4.2008 г., стр. 44.


title: Дело C-403/10 P: Жалба, подадена на 6 август 2010 г. от Mediaset SpA срещу решението, постановено от Общия съд (втори състав) на 15 юни 2010 г. по дело T-177/07, Mediaset SpA/Европейска комисия

text:
               6.11.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/8

         Жалба, подадена на 6 август 2010 г. от Mediaset SpA срещу решението, постановено от Общия съд (втори състав) на 15 юни 2010 г. по дело T-177/07, Mediaset SpA/Европейска комисия
   (Дело C-403/10 P)
   ()
   2010/C 301/11
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Mediaset SpA (представители: K. Adamantopoulos, Dikigoros и G. Rossi, avvocato)

      Други страни в производството: Европейска комисия, Sky Italia Srl

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Съда:

               —

               да отмени Решението на Общия съд от 15 юни 2010 г. по дело T-177/07;

               —

               да постанови окончателно решение по спора като отмени оспорваното в първоинстанционното производство решение на Европейската комисия или, при условията на евентуалност, да върне делото на Общия съд и

               —

               да осъди ответника и встъпилата страна в първоинстанционното производство да понесат съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

               1.

               Жалбоподателят поддържа, че: Общият съд (наричан по-нататък „ОС“) допуска две грешки при прилагане на правото, като приема за недопустими позоваванията на жалбоподателя на приложното поле на член 4, параграф 1 от италианския Закон № 350/2003, както и правното основание на жалбоподателя във връзка с разликата между понятията за i) селективност в съответствие с член 107, параграф 1 ДФЕС и ii) дискриминация, което е различно от технологична неутралност. Вследствие на това ОС допуска явна грешка при прилагане на правото поради правната квалификация на италианския закон като мярка, която не е технологично неутрална.

               2.

               ОС допуска грешка при прилагането на член 107, параграф 1 ДФЕС като приема, че твърдяното „не неутрално технологично“ естество на италианския закон непременно предоставя селективно икономическо предимство на жалбоподателя. Освен това ОС допуска грешка при прилагане на правото, като приема, че ответникът правилно констатира наличието на икономическо предимство за Mediaset, при положение, че не квалифицира правно (като ответника) абстрактното и само предполагаемо „създаване на аудитория“ и „навлизане на пазара при по-ниски разходи“ като специално икономическо предимство за Mediaset. ОС също излага неподходящи мотиви в противоречие с член 36 от Статута на Съда, явно изопачава фактите и допуска грешка при прилагане на правото като извършва погрешно и изопачено тълкуване на оспорваното решение в точки 62—68 и 74—79 от съдебното решение. Всъщност ОС допуска грешка при прилагане на правото, защото замества своите съображения с доводът, изложен в оспорваното решение относно твърдяното предимство на Mediaset, и тълкува представените доказателства по начин, който противоречи на формулировката и анализът, съдържащи се в точки 82—95 от оспорваното решение, и изопачава тези доказателства. ОС допуска грешка при прилагане на правото и по отношение на понятието „непряк получател“, както и неговото прилагане и правната му квалификация в настоящото дело.

               3.

               Освен това ОС допуска грешка при прилагане на правото като напълно пропуска да разгледа различните правни основания, изтъкнати, от една страна, в точки 93—96 и, от друга страна, в точки 121—129 от жалбата във връзка с преценката за съвместимост на италианския закон съгласно член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС. В това отношение ОС също не представя достатъчни мотиви. Освен това ОС допуска грешка при прилагане на член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС като обявява италианския закон за несъвместим с общия пазар, в резултат и единствено поради твърдяното неспазване на принципа на технологична неутралност, дължащо се на твърдяното изключване на сателитните декодери от неговото приложно поле, което не е така; и като приема, че ответникът не е извършил правна преценка на негативното въздействие на мярката върху пазара на платената телевизия чрез осъществяване на подходяща правна, икономическа и сравнителна оценка на: a) специфичните нарушения на конкуренцията на пазара на платената телевизия и б) твърдяното наличие на икономическо предимство. Последната мярка най-напред само се презумира, а после е приета за несъвместима с общия пазар, тъй като евентуално не е технически неутрална. В допълнение ОС допуска грешка при прилагане на правото и излага неправилни мотиви за отхвърляне на третото правно основание на жалбата. Той не само представя и тълкува неправилно съответното правно основание и доводите във връзка с противоречивите съображения на оспорваното решение, но и не разглежда тези доводи, поради което неправилно ги отхвърля като неоснователни.

               4.

               На последно място ОС допуска грешка при прилагането на член 14 от Регламент 659/1999 (1) като пропуска да разгледа обстоятелството, че пороците на оспорваното решение относно икономическото предимство, което се твърди, че е било предоставено на жалбоподателя, правят на практика невъзможно възстановяването на твърдяната държавна помощ, в нарушение на принципа на правната сигурност. По този начин оспорваното решение остава без ефективна и прозрачна възможност за обжалване и без подходящ метод за възстановяване. Наред с това ОС тълкува неправилно правните основания на жалбоподателя в това отношение и допуска грешка при прилагане на правото, като приема, че оспорваното решение позволява възстановяване на предишното положение.

      (1)  Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година, за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО, ОВ L 83, стр. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41.


title: Дело C-33/10: Иск, предявен на 20 януари 2010 г. — Европейска комисия/Кралство Дания

text:
               1.5.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/16

         Иск, предявен на 20 януари 2010 г. — Европейска комисия/Кралство Дания
   (Дело C-33/10)
   2010/C 113/24
   Език на производството: датски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: A. Alcover San Pedro и H. Støvlbæk)

      Ответник: Кралство Дания

      Искания на ищеца

               —

               да се констатира, че като не е взело всички необходими мерки, за да гарантира, че всички разрешителни ще бъдат преразгледани преди 30 октомври 2007 г., Кралство Дания не е изпълнило задълженията си по член 5, параграф 1 от Директива 2008/1/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 януари 2008 година за комплексно предотвратяване и контрол на замърсяването (1);

               —

               да се осъди Кралство Дания да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Член 5, параграф 1 от директивата налага на държавите членки да вземат необходимите мерки за въвеждането на процедура за предоставяне на разрешителни и за преразглеждане на съществуващите инсталации в срок до 30 октомври 2007 г. Срокът се прилага без изключение и в съответствие с директивата държавите членки не могат да изтъкнат никакво специфично обстоятелство, за да обосноват неспазването на това задължение.
   Не е достатъчно това, че Дания е взела мерки, за да могат всички висящи проблеми, свързани със спазването на член 5, параграф 1 от директивата, да бъдат разрешени преди края на 2009 г. Сроковете, които произтичат от реформата на общините от 1 януари 2007 г., също не могат да бъдат взети предвид при преценката дали Дания е нарушила задълженията си по член 5, параграф 1. Предвиденият срок за привеждане в съответствие на инсталациите е изтекъл на 30 октомври 2007 г. и е бил съобщен на държавите членки още на 22 септември 2005 г. Следователно Дания е имала на разположение няколко години, за да вземе необходимите мерки за съобразяване с директивата.
   Дания не е оспорила неспазването на условията за предоставяне на разрешителни на съществуващите инсталации. Следователно е безспорно, че значителен брой от осемте датски инсталации продължава да бъде в експлоатация без разрешителни по директивата в разрез с член 5, параграф 1 от нея.

      (1)  ОВ L 24, стр. 8.


title: Дело T-140/09: Решение на Общия съд от 14 ноември 2012 г. — Prysmian и Prysmian Cavi e Sistemi Energia/Комисия (Конкуренция — Административно производство — Жалба за отмяна — Актове, издадени в хода на проверка — Междинни мерки — Недопустимост — Решение, с което се разпорежда проверка — Задължение за мотивиране — Защита на личния живот — Достатъчно сериозни признаци — Съдебен контрол)

text:
               22.12.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/17

         Решение на Общия съд от 14 ноември 2012 г. — Prysmian и Prysmian Cavi e Sistemi Energia/Комисия
   (Дело T-140/09) (1)

   (Конкуренция - Административно производство - Жалба за отмяна - Актове, издадени в хода на проверка - Междинни мерки - Недопустимост - Решение, с което се разпорежда проверка - Задължение за мотивиране - Защита на личния живот - Достатъчно сериозни признаци - Съдебен контрол)
   2012/C 399/28
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Prysmian SpA (Милано, Италия) и Prysmian Cavi e Sistemi Energia Srl (Милано) (представители: A. Pappalardo, F. Russo, L. Stasi, C. Tesauro и L. Armati, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално V. Di Bucci и X. Lewis, впоследствие V. Di Bucci и N. von Lingen)

      Предмет

   Първо, искане за отмяна на Решение C (2009) 92/2 на Комисията от 9 януари 2009 г., с което на Prysmia SpA и на всички предприятия, пряко или косвено контролирани от него, включително и Prysmian Cavi e Sistemi Energia Srl, се разпорежда да се подчинят на проверка по реда на член 20, параграф 4 от Регламент № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 [ЕО] и 82 [ЕО] (ОВ L 1, 2003 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167) (преписка COMP/39.610); второ, искане да се обяви за неправомерно решението на Комисията, взето в хода на тази проверка, да копира някои компютърни файлове с цел да анализира тяхното съдържание в своите офиси и трето, искане Общият съд да разпореди на Комисията да не използва всеки неправомерно придобит документ, както и да върне на Prysmian и на Prysmian Cavi неправомерно придобитите документи.

      Диспозитив

               1.

               Решението C(2009) 92/2 на Комисията от 9 януари 2009 година, с което Комисията разпорежда на Prysmian SpA и на всички предприятия, пряко или косвено контролирани от него, включително и Prysmian Cavi e Sistemi Energia Srl, да се подчинят на проверка по реда на член 20, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 [ЕО] и 82 [ЕО], се отменя в частта му, в която то се отнася до електрокабели, различни от подводните и подземните кабели с високо напрежение и свързаните с тези други кабели материали.

               2.

               Отхвърля жалбата в останалата й част.

               3.

               Осъжда Prysmian и Prysmian Cavi e Sistemi Energia да понесат направените от тях съдебни разноски, както и половината от направените от Европейската комисия съдебни разноски.

               4.

               Комисията понася половината от направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 141, 20.6.2009 г.


title: Дело C-227/15 P: Определение на Съда (трети състав) от 21 април 2016 г. — Jean-Marie Cahier/Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия, Френска република (Обжалване — Извъндоговорна отговорност на Европейския съюз — Регламент (EО) № 1493/1999 — Член 28, параграф 1 — Задължение за дестилиране на количества вино от сортове грозде с двойно предназначение, превишаващи обичайно произвежданото количество вино и неизнесени от Съюза — Регламент (EО) № 1623/2000 — Дестилация, осъществена от самия производител в качеството на дестилатор — Производство на ракия с наименование за произход)

text:
               1.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 279/3

         Определение на Съда (трети състав) от 21 април 2016 г. — Jean-Marie Cahier/Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия, Френска република
   (Дело C-227/15 P) (1)

   ((Обжалване - Извъндоговорна отговорност на Европейския съюз - Регламент (EО) № 1493/1999 - Член 28, параграф 1 - Задължение за дестилиране на количества вино от сортове грозде с двойно предназначение, превишаващи обичайно произвежданото количество вино и неизнесени от Съюза - Регламент (EО) № 1623/2000 - Дестилация, осъществена от самия производител в качеството на дестилатор - Производство на ракия с наименование за произход))
   (2016/C 279/04)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: Jean-Marie Cahier, Robert Aubineau, Laurent Bigot, Pascal Bourdeau, Jacques Brard-Blanchard, Olivier Charruaud, Daniel Chauvet, Régis Chauvet, Fabrice Compagnon, Francis Crepeau, Philippe Davril, Bernard Deborde, Chantal Goulard, Jean-Pierre Gourdet, Bernard Goursaud, Jean Gravouil, Guy Herbelot, Rodrigue Herbelot, Sophie Landrit, Michel Mallet, Michel Merlet, Alain Phelipon, Claude Potut, Philippe Pruleau, Philippe Riche, Françoise Rousseau, René Roy, Pascale Rulleaud-Beaufour (представител: C.-É. Gudin, avocat)

      Други страни в производството: Съвет на Европейския съюз (представители: S. Barbagallo и É. Sitbon), Европейска комисия (представители: I. Galindo Martín и B. Schima), Френска република (представители: G. de Bergues, D. Colas и S. Ghiandoni)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда г-н Jean-Marie Cahier, г-н Robert Aubineau, г-н Laurent Bigot, г-н Pascal Bourdeau, г-н Jacques Brard-Blanchard, г-н Olivier Charruaud, г-н Daniel Chauvet, г-н Régis Chauvet, г-н Fabrice Compagnon, г-н Francis Crepeau, г-н Philippe Davril, г-н Bernard Deborde, г-жа Chantal Goulard, г-н Jean-Pierre Gourdet, г-н Bernard Goursaud, г-н Jean Gravouil, г-н Guy Herbelot, г-н Rodrigue Herbelot, г-жа Sophie Landrit, г-н Michel Mallet, г-н Michel Merlet, г-н Alain Phelipon, г-н Claude Potut, г-н Philippe Pruleau, г-н Philippe Riche, г-жа Françoise Rousseau, г-н René Roy и г-жа Pascale Rulleaud-Beaufour да понесат собствените си разноски и да заплатят разноските, направени от Съвета на Европейския съюз и от Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 311, 21.9.2015 г.


title: Съединени дела C-175/08, C-176/08, C-178/08 и C-179/08: Решение на Съда (голям състав) от 2 март 2010 г. (преюдициално запитване от Bundesverwaltungsgericht, Германия) — Aydin Salahadin Abdulla (C-175/08), Kamil Hasan (C-176/08), Ahmed Adem, Hamrin Mosa Rashi (C-178/08), Dler Jamal (C-179/08)/Bundesrepublik Deutschland (Директива 2004/83/ЕО — Минимални стандарти относно условията за предоставяне на статут на бежанец или статут на субсидиарна закрила — Качество на бежанец — Член 2, буква в) — Прекратяване на статута на бежанец — Член 11 — Промяна в обстоятелствата — Член 11, параграф 1, буква д) — Бежанец — Неоснователни опасения от преследване — Преценка — Член 11, параграф 2 — Отнемане на статута на бежанец — Доказване — Член 14, параграф 2)

text:
               1.5.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/4

         Решение на Съда (голям състав) от 2 март 2010 г. (преюдициално запитване от Bundesverwaltungsgericht, Германия) — Aydin Salahadin Abdulla (C-175/08), Kamil Hasan (C-176/08), Ahmed Adem, Hamrin Mosa Rashi (C-178/08), Dler Jamal (C-179/08)/Bundesrepublik Deutschland
   (Съединени дела C-175/08, C-176/08, C-178/08 и C-179/08) (1)

   (Директива 2004/83/ЕО - Минимални стандарти относно условията за предоставяне на статут на бежанец или статут на субсидиарна закрила - Качество на „бежанец“ - Член 2, буква в) - Прекратяване на статута на бежанец - Член 11 - Промяна в обстоятелствата - Член 11, параграф 1, буква д) - Бежанец - Неоснователни опасения от преследване - Преценка - Член 11, параграф 2 - Отнемане на статута на бежанец - Доказване - Член 14, параграф 2)
   2010/C 113/06
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesverwaltungsgericht

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Aydin Salahadin Abdulla (C-175/08), Kamil Hasan (C-176/08), Ahmed Adem, Hamrin Mosa Rashi (C-178/08), Dler Jamal (C-179/08)

      Ответник: Bundesrepublik Deutschland

      Предмет

   Преюдициално запитване — Bundesverwaltungsgericht — Тълкуване на член 11, параграф 1, буква д) от Директива 2004/83/ЕО на Съвета от 29 април 2004 година относно минималните стандарти за признаването и правното положение на гражданите на трети страни или лицата без гражданство като бежанци или като лица, които по други причини се нуждаят от международна закрила, както и относно съдържанието на предоставената закрила (ОВ L 304, стр. 12; Специално издание на български език 2007 г., глава 19, том 7, стр. 52) — Решения на националния орган за прекратяване на статута на бежанец на заинтересованите въз основа единствено на констатиране на изчезване на опасенията им от преследване, без да се изследват допълнителни условия, свързани с политическото положение в тяхната държава по произход — Иракски граждани, на които е отнет статутът на бежанец след падането на режима на Саддам Хюсеин

      Диспозитив

               1.

               Член 11, параграф 1, буква д) от Директива 2004/83/ЕО на Съвета от 29 април 2004 година относно минималните стандарти за признаването и правното положение на гражданите на трети страни или лицата без гражданство като бежанци или като лица, които по други причини се нуждаят от международна закрила, както и относно съдържанието на предоставената закрила, трябва да се тълкува в смисъл, че:

                           —

                           предвид промяна в обстоятелствата, която е значителна, а не с временен характер, настъпила в съответната трета страна, лицето губи статута си на бежанец, когато обстоятелствата, които обосновават неговите опасения от преследване поради някой от мотивите по член 2, буква в) от Директива 2004/83, в резултат от които е признато за бежанец, са престанали да съществуват и то няма други основания да се опасява от „преследване“ по смисъла на член 2, буква в) от Директива 2004/83,

                           —

                           за целите на преценката относно промяната в обстоятелствата компетентните органи на държавата членка трябва да проверят с оглед на личното положение на бежанеца, че субектът(ите) на закрила по член 7, параграф 1 от Директива 2004/83 е взел/са взели разумни мерки, за да попречи/попречат на преследването, и в този смисъл, че разполага/разполагат по-специално с ефективна съдебна система, позволяваща разкриването, преследването и наказването на актовете, представляващи преследване, и че в случай на прекратяване на статута на бежанец заинтересуваният гражданин ще има достъп до тази закрила,

                           —

                           субектите на закрила по член 7, параграф 1, буква б) от Директива 2004/83 могат да включват и международни организации, които контролират държавата или значителна част от нейната територия, включително посредством присъствието на международно формирование в посочената територия.

               2.

               Когато обстоятелствата, в резултат от които на съответното лице е предоставен статут на бежанец, са престанали да съществуват и компетентните органи на държавата членка проверят, че не съществуват други обстоятелства, обосноваващи опасението на съответното лице от преследване или поради същия като първоначално разглеждания мотив, или поради някой от другите мотиви по член 2, буква в) от Директива 2004/83, критерият за вероятност, който служи за преценката на риска, произтичащ от тези други обстоятелства, е същият като критерия, който се прилага при предоставяне на статута на бежанец.

               3.

               Доколкото член 4, параграф 4 от Директива 2004/83 дава указания относно значението от гледна точка на доказателствената сила на предходни актове или заплахи за преследване, той може да намери приложение, когато компетентните органи възнамеряват да отменят статута на бежанец по силата на член 11, параграф 1, буква д) от Директива 2004/83, и за да обоснове продължаващото си основателно опасение от преследване, заинтересуваното лице се позовава на обстоятелства, различни от тези, в резултат от които е признато за бежанец. Обикновено това може обаче да е така единствено когато мотивът за преследване е различен от приетия в момента на предоставяне на статут на бежанец и когато съществуват предходни актове или заплахи за преследване, които имат връзка с разглеждания на този етап мотив за преследване.

      (1)  ОВ C 197, 2.8.2008 г.

      ОВ C 180, 1.8.2009 г.


title: Дело T-556/14 P: Решение на Общия съд от 9 юни 2015 г. — Navarro/Комисия (Обжалване — Публична служба — Договорно наети служители — Наемане — Покана за заявяване на интерес — Минимални квалификации — Отказ за назначаване — Нарушение на член 116, параграф 2 от Процедурния правилник на Съда на публичната служба — Грешка при прилагане на правото — Изопачаване на фактите)

text:
               20.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 236/41

         Решение на Общия съд от 9 юни 2015 г. — Navarro/Комисия
   (Дело T-556/14 P) (1)

   ((Обжалване - Публична служба - Договорно наети служители - Наемане - Покана за заявяване на интерес - Минимални квалификации - Отказ за назначаване - Нарушение на член 116, параграф 2 от Процедурния правилник на Съда на публичната служба - Грешка при прилагане на правото - Изопачаване на фактите))
   (2015/C 236/55)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Victor Navarro (Стеребек, Белгия) (представители: S. Rodrigues и A. Blot, avocats)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: C. Berardis-Kayser и G. Berscheid)

      Предмет

   Жалба срещу решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (трети състав) от 21 май 2014 г., Navarro/Комисия (F-46/13, СбПС, EU:F:2014:104), с която се иска отмяна на това решение.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда г-н Victor Navarro да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 351, 6.10.2014 г.


title: Дело T-423/17: Жалба, подадена на 11 юли 2017 г. — Nexans France и Nexans/Комисия

text:
               11.9.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 300/31

         Жалба, подадена на 11 юли 2017 г. — Nexans France и Nexans/Комисия
   (Дело T-423/17)
   (2017/C 300/39)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Nexans France (Courbevoie, Франция) и Nexans (Courbevoie) (представители: M. Powell и A. Rogers, Solicitors, и G. Forwood, lawyer)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на ищците/жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени Решение C(2017) 3051 окончателен на Комисията от 2 май 2017 г., с което се отхвърля искане за поверително третиране на основание член 8 от Решение 2011/695/ЕС на председателя на Комисията от 13 октомври 2011 година относно функцията и мандата на служителя по изслушването в някои производства по конкуренция по преписка AT.39610 — Електропроводи, доколкото с него се отхвърлят исканията за поверително третиране, подадени от жалбоподателите, на информацията, за която те твърдят в производството по дело T-449/14, че е събрана неправомерно (т.нар. искания от „категория I“), и

               —

               да осъди Комисията да заплати направените от жалбоподателя съдебни разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три основания.

               1.

               Първото основание е изведено от това, че обжалваното решение не е надлежно мотивирано в нарушение на член 296 ДФЕС, на член 41, параграф 2, буква в) от Хартата на основните права на Европейския съюз и на член 8, параграф 2 от Решение 2011/695/ЕС.

               2.

               Второто основание, изведено от това, че Комисията е допуснала грешки в преценката на искането на жалбоподателите, подадено на основание член 8, параграф 2 от Решение 2011/695/ЕС: първо, като е направила извода, че част от спорната информация вече е била известна извън ограничен кръг лица; второ, като не е взела надлежно пред вид принципа на ефективна съдебна защита; и трето, като е направила извода, че интересите на жалбоподателите не се нуждаят от защита.

               3.

               Третото основание, изведено от това, че Комисията е нарушила принципа за презумпцията за невинност, като се има пред вид, че правомерният характер на метода, по който спорната информация е била иззета, е оспорен по дело T-449/14. Публикуването на спорната информация лишавало всяка отмяна, която би била постановена по това дело, от пълното й действие.


title: Дело T-238/08: Решение на Общия съд от 7 декември 2010 г. — Комисия/Община Valbonne (Арбитражна клауза — Договор за изследвания и обучение относно проект за взаимно обучение между община Valbonne (Франция) и провинция Ascoli Piceno (Италия) — Искане за възстановяване на авансово изплатени суми)

text:
               29.1.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 30/35

         Решение на Общия съд от 7 декември 2010 г. — Комисия/Община Valbonne
   (Дело T-238/08) (1)

   (Арбитражна клауза - Договор за изследвания и обучение относно проект за взаимно обучение между община Valbonne (Франция) и провинция Ascoli Piceno (Италия) - Искане за възстановяване на авансово изплатени суми)
   2011/C 30/61
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: първоначално L. Escobar Guerrero, впоследствие F. Dintilhac и A. Sauka, подпомагани от E. Bouttier, avocat)

      Ответник: Община Valbonne (Франция) (представител: B. Rapp-Jung, avocat)

      Предмет

   Иск на основание арбитражна клауза по смисъла на член 238 ЕО, с който се цели община Valbonne да бъде осъдена да възстанови авансово изплатените от Европейската комисия суми, заедно с лихвите за забава, по договор „VALASPI MM 1027“ от 29 декември 1997 г.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля иска.

               2.

               Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 223, 30.8.2008 г.


title: Дело C-74/17: Преюдициално запитване от Amtsgericht Düsseldorf (Германия), постъпило на 10 февруари 2017 г. — Jonathan Heintges/Germanwings GmbH

text:
               15.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 151/17

         Преюдициално запитване от Amtsgericht Düsseldorf (Германия), постъпило на 10 февруари 2017 г. — Jonathan Heintges/Germanwings GmbH
   (Дело C-74/17)
   (2017/C 151/22)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Amtsgericht Düsseldorf

      Страни в главното производство

      Ищец: Jonathan Heintges

      Ответник: Germanwings GmbH

      Преюдициални въпроси

               I.

               Следва ли член 12, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 261/2004 (1) да се тълкува в смисъл, че споменатите в него „права[…] за допълнително обезщетяване“ обхващат само такива права, чиито основания се намират извън Регламента?

               II.

                           a.

                           Ако отговорът на въпрос I е отрицателен, трябва ли член 8 от Регламент № 261/2004 да се тълкува в смисъл, че ако въздушен превозвач не извърши предвидените в параграфи 1 и 2 от посочения член услуги, от тази разпоредба следва, че за пътника възниква собствено право на обезщетение поради неизвършването на посочените услуги, и ако случаят е такъв, това право обхваща ли и възстановяването на разходите за организирано от самия пътник премаршрутиране до крайната му цел?

                           aa.

                           Ако отговорът на въпрос I, буква а) е утвърдителен, прилага ли се предвиденото в член 12, параграф 1, второ изречение от Регламент № 261/2004 приспадане към обезщетението за организираното от самия пътник премаршрутиране?

                           б.

                           Ако отговорът на въпрос I е утвърдителен и националното право съдържа разпоредба, съгласно която поради нарушаване на задължението по член 8 от Регламента пътникът има право да иска от въздушния превозвач възстановяване на разходите, които е направил, поради това че сам се е погрижил за заместващ полет, прилага ли се предвиденото в член 12, параграф 1, второ изречение от Регламента приспадане към това съществуващо съгласно националното право обезщетение?

                           в.

                           Ако се потвърди наличието на приспадане по член 12, параграф 1, второ изречение от Регламент № 261/2004, независимо дали в отговор на въпрос II, буква а) или на въпрос II, буква б), следва ли член 12 да се тълкува в смисъл, че приспадането се извършва автоматично, без да е необходимо дължащата обезщетение страна да се позовава на него?

      (1)  Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91 (ОВ L 46, 2004 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218).


title: Дело C-542/13: Преюдициално запитване, отправено от Cour constitutionnelle (Белгия) на 17 октомври 2013 г. — Mohamed M'Bodj/Conseil des ministres

text:
               14.12.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 367/26

         Преюдициално запитване, отправено от Cour constitutionnelle (Белгия) на 17 октомври 2013 г. — Mohamed M'Bodj/Conseil des ministres
   (Дело C-542/13)
   2013/C 367/47
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour constitutionnelle

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Mohamed M'Bodj

      Ответник: Conseil des ministres

      Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли член 2, букви д) и е) и членове 15, 18, 28 и 29 от Директива 2004/83/ЕО на Съвета от 29 април 2004 година относно минималните стандарти за признаването и правното положение на гражданите на трети страни или лицата без гражданство като бежанци или като лица, които по други причини се нуждаят от международна закрила, както и относно съдържанието на предоставената закрила (1) да се тълкуват в смисъл, че право на социално подпомагане и медицински грижи по членове 28 и 29 от Директивата има не само лицето, което по своя молба е получило от независим орган на държавата членка субсидиарна закрила, но и чужденецът, който е получил разрешение от административен орган на държава членка да пребивава на територията на тази държава членка и който страда от заболяване, създаващо реална опасност за живота или физическото му здраве или реална опасност от нечовешко или унизително отнасяне, когато в страната му на произход или в страната, където пребивава, няма подходящо лечение?

               2.

               Ако в отговор на първия преюдициален въпрос се приеме, че двете описани в него категории лица имат право на посочените в него социално подпомагане и медицински грижи, трябва ли член 20, параграф 3, член 28, параграф 2 и член 29, параграф 2 от същата директива да се тълкуват в смисъл, че задължението на държавите членки да вземат под внимание специфичното положение на уязвимите лица, като например лицата с увреждания, предполага на тези лица да бъдат предоставени помощите, предвидени в Закона от 27 февруари 1987 г. за помощите за лица с увреждания, като се има предвид, че социална помощ при увреждане може да бъде отпусната на основание на Устройствения закон от 8 юли 1976 г. за обществените центрове за социални грижи?

      (1)  ОВ L 304, стр. 12.


title: Дело C-258/17: Преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof (Австрия), постъпило на 15 май 2017 г. — E.B./Versicherungsanstalt öffentlich Bediensteter BVA

text:
               28.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 283/16

         Преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof (Австрия), постъпило на 15 май 2017 г. — E.B./Versicherungsanstalt öffentlich Bediensteter BVA
   (Дело C-258/17)
   (2017/C 283/23)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Verwaltungsgerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: E.B.

      Ответник: Versicherungsanstalt öffentlich Bediensteter BVA

      Преюдициални въпроси

               1)

               Допуска ли член 2 от Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (1) (наричана по-нататък „Директивата“) запазване на преобразуващото действие на влязло в сила по националното право административно решение в областта на дисциплинарната отговорност на държавните служители (дисциплинарно решение), с което се разпорежда пенсиониране на държавен служител при намален размер на пенсията му, ако
               съответните разпоредби на правото на Съюза, и по-специално на Директивата все още не са били релевантни за това административно решение към момента на приемането му, при положение че (хипотетично) подобно решение би било в противоречие с Директивата, ако беше прието по време на нейното действие?

               2)

               При отрицателен отговор, за да се отстрани дискриминацията,

                           a)

                           изисква ли правото на Съюза за целите на определянето на пенсията на държавен служител същият да бъде третиран все едно не е бил пенсиониран, а е продължавал да се намира на активна служба в периода от влизането на административното решение в сила до навършването на законоустановената възраст за пенсионирането на този служител, или

                           б)

                           за това е достатъчно да му се признае правото на пълна пенсия без намаление, която се следва поради неговото пенсиониране към датата, посочена в административното решение?

               3)

               Зависи ли отговорът на втория въпрос от това дали държавният служител по собствена инициатива се е стремял фактически да започне работа на активна държавна служба, преди да навърши възрастта за пенсионирането си?

               4)

               В случай че (евентуално и в зависимост от посочените в третия въпрос обстоятелства) отмяната с обратно действие на процентното намаление на пенсията бъде счетено за достатъчно:
               Може ли от забраната за дискриминация съгласно Директивата да обоснове предимство на нейното прилагане пред противоречащо ѝ национално право, което предимство трябва да се зачита от националните съдилища при определянето на пенсията също и по отношение на релевантните за пенсионирането периоди, предшестващи момента, в който Директивата е станала пряко приложима в държавата членка?

               5)

               При утвърдителен отговор на четвъртия въпрос: към кой момент се отнася това „обратно действие“?

      (1)  ОВ L 303, 2000 г., стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 7.


title: Дело C-298/05: Решение на Съда (първи състав) от 6 декември 2007 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Münster — Германия) — Columbus Container Serveces BVBA & Co./Finanzamt Bielefeld-Innenstadt (Членове 43 ЕО и 56 ЕО — Данък върху доходите и данък върху имуществото — Условия за облагане на печалбите на предприятие, намиращо се в друга държава-членка — Спогодба за избягване на двойното данъчно облагане — Методи за освобождаване от или приспадане на данъка)

text:
               26.1.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/3

         Решение на Съда (първи състав) от 6 декември 2007 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Münster — Германия) — Columbus Container Serveces BVBA & Co./Finanzamt Bielefeld-Innenstadt
   (Дело C-298/05) (1)

   (Членове 43 ЕО и 56 ЕО - Данък върху доходите и данък върху имуществото - Условия за облагане на печалбите на предприятие, намиращо се в друга държава-членка - Спогодба за избягване на двойното данъчно облагане - Методи за освобождаване от или приспадане на данъка)
   (2008/C 22/04)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Finanzgericht Münster
   Страни в главното производство

      Жалбоподател: Columbus Container Serveces BVBA & Co.

      Ответник: Finanzamt Bielefeld-Innenstadt
   Предмет
   Преюдициално запитване — Finanzgericht Münster — Тълкуване на членове 43, 56, 57 и 58 от Договора за ЕО — Свобода на установяване и свободно движение на капитали — Междинни доходи, които имат характер на капиталови инвестиции, произхождащи от постоянен обект в чужбина на лице, което е неограничено данъчнозадължено лице в Германия — Национално законодателство относно приспадане на данъците, наложени върху тези доходи в чужбина, от националния данък, в противоречие с разпоредбите от спогодбата за двойното данъчно облагане, сключена с Белгия, която предвижда прибягване към метода за освобождаване от данъчно облагане
   Диспозитив
   Членове 43 ЕО и 56 ЕО трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат данъчно законодателство на държава-членка, по силата на което доходите на местно лице в държава-членка от капиталови инвестиции в обект, чието седалище се намира в друга държава-членка, независимо от съществуването на спогодба за избягване на двойното данъчно облагане, сключена с държавата-членка по седалището на този обект, не са освободени от националния данък върху доходите, а са предмет на национално данъчно облагане, от което се приспада платеният в другата държава-членка данък.

      (1)  ОВ C 271, 29.10.2005 г.


title: Дело C-374/12: Решение на Съда (втори състав) от 18 септември 2014 г. (преюдициално запитване от Върховен административен съд — България) — „Валимар“ ООД/Началник на Митница Варна (Преюдициално запитване — Дъмпинг — Железни или стоманени въжета и кабели с произход от Русия — Регламент (ЕО) № 384/96 — Член 2, параграфи 8 и 9 и член 11, параграфи 2, 3, 9 и 10 — Междинно преразглеждане — Преразглеждане с оглед на изтичането на срока на действие на антидъмпинговите мерки — Валидност на Регламент (ЕО) № 1279/2007 — Определяне на експортната цена въз основа на продажбите в трети страни — Надеждност на експортните цени — Съобразяване на ценовите гаранции — Промяна в обстоятелствата — Прилагане на различна методология от използваната при първоначалното разследване)

text:
               24.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 421/2

         Решение на Съда (втори състав) от 18 септември 2014 г. (преюдициално запитване от Върховен административен съд — България) — „Валимар“ ООД/Началник на Митница Варна
   (Дело C-374/12) (1)

   ((Преюдициално запитване - Дъмпинг - Железни или стоманени въжета и кабели с произход от Русия - Регламент (ЕО) № 384/96 - Член 2, параграфи 8 и 9 и член 11, параграфи 2, 3, 9 и 10 - Междинно преразглеждане - Преразглеждане с оглед на изтичането на срока на действие на антидъмпинговите мерки - Валидност на Регламент (ЕО) № 1279/2007 - Определяне на експортната цена въз основа на продажбите в трети страни - Надеждност на експортните цени - Съобразяване на ценовите гаранции - Промяна в обстоятелствата - Прилагане на различна методология от използваната при първоначалното разследване))
   2014/C 421/02
   Език на производството: български

      Запитваща юрисдикция

   Върховен административен съд

      Страни в главното производство

      Жалбоподател:„Валимар“ ООД

      Ответник: Началник на Митница Варна

      Диспозитив

   При разглеждането на поставените въпроси не се установяват обстоятелства, които да засягат валидността на Регламент (ЕО) № 1279/2007 на Съвета от 30 октомври 2007 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на определени железни или стоманени въжета и кабели с произход от Руската федерация и за отмяна на антидъмпинговите мерки върху вноса на определени железни или стоманени въжета и кабели с произход от Тайланд и Турция.

      (1)  ОВ C 311, 13.10.2012 г.


title: Дело T-402/14: Решение на Общия съд от 25 февруари 2016 г. — FCC Aqualia/СХВП — Sociedad General de Aguas de Barcelona (AQUALOGY) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността „AQUALOGY“ — По-ранна словна марка на Общността „AQUALIA“ и по-ранна национална фигуративна марка „aqualia“ — Относителни основания за отказ — Член 8, параграф 1, буква б) и параграф 5 от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               4.4.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 118/25

         Решение на Общия съд от 25 февруари 2016 г. — FCC Aqualia/СХВП — Sociedad General de Aguas de Barcelona (AQUALOGY)
   (Дело T-402/14) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „AQUALOGY“ - По-ранна словна марка на Общността „AQUALIA“ и по-ранна национална фигуративна марка „aqualia“ - Относителни основания за отказ - Член 8, параграф 1, буква б) и параграф 5 от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2016/C 118/27)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: FCC Aqualia, SA (Мадрид, Испания) (представители: J. de Oliveira Vaz Miranda de Sousa, N. González-Alberto Rodríguez и C. Sueiras Villalobos, адвокати)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: V. Melgar и J. Crespo Carrillo)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Sociedad General de Aguas de Barcelona, SA (Барселона, Испания) (представители: J. Grau Mora, C. Viola Zendrera и A. Torrente Tomás, адвокати)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 13 март 2014 г. (преписка R 1209/2013-1) относно производство по възражение между Sociedad General de Aguas de Barcelona, SA и FCC Aqualia, SA.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда FCC Aqualia, SA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 261, 11.8.2014 г.


title: Дело C-401/08: Иск, предявен на 17 септември 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Република Австрия

text:
               20.12.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 327/9

         Иск, предявен на 17 септември 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Република Австрия
   (Дело C-401/08)
   (2008/C 327/15)
   Език на производството: немски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: B. Schima и A. Sipos)

      Ответник: Република Австрия
   Искания на ищеца

               —

               1. Република Австрия не е изпълнила задълженията си по член 11, параграф 1, буква в) от Директива 96/82/EО на Съвета от 9 декември 1996 година (1) относно контрола на опасностите от големи аварии, които включват опасни вещества, доколкото компетентните австрийски власти не са съставили планове за извънредни ситуации извън предприятията за всички предприятия, за които се прилага член 9 от тази директива.

               —

               2. Република Австрия следва да се осъди да заплати разноските по производството.

         Правни основания и основни доводи
   Ищецът твърди, че член 11, параграф 1, буква в) от Директива 96/82/EО изисквал от държавите-членки да гарантират за всички предприятия, за които се прилага член 9 от тази директива, че определените за тази цел органи ще съставят план за извънредни ситуации извън предприятието относно мерките, които се вземат извън него. Според него тези планове за извънредни ситуации извън предприятието трябвало да съдържат не само информация относно предпазните мерки, които следвало да се вземат на обекта и извън обекта, но и да информират обществеността относно аварията и съответното поведение в случай на такава. Освен това плановете за извънредни ситуации трябвало съдържат по-конкретно информация относно спасителните служби на другите държави-членки в случай на голяма авария с възможни трансгранични последици.
   Според ищеца с настоящия иск се цели да се установи, че като не е съставила планове за извънредни ситуации извън предприятията за всички предприятия, за които се прилага член 9 от тази директива, Република Австрия не е изпълнила задълженията си по член 11, параграф 1, буква в) от Директива 96/82/EО.

      (1)  ОВ L 10, 14.1.1997 г., стp. 13; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 4, стр. 8.


title: Дело F-40/13: Определение на Съда на публичната служба от 29 април 2016 г. — Sommier/Комисия

text:
               20.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 222/46

         Определение на Съда на публичната служба от 29 април 2016 г. — Sommier/Комисия
   (Дело F-40/13) (1)

   (2016/C 222/63)
   Език на производството: френски
   Председателят на първи състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 207, 20.7.2013 г., стр. 60.


title: Дело T-369/05: Решение на Първоинстанционния съд от 19 юни 2009 г. — Испания/Комисия (ФЕОГА — Секция Гарантиране — Изключени от общностното финансиране разходи — Помощи за преструктурирането и конверсията в сектор вино — Помощи за подобряване на производството и пускането в продажба на меда — Понятие за понесена загуба на приходи вследствие изпълнението на плана — Член 13, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 1493/1999 — Понятие за интервенция с цел стабилизиране на земеделските пазари — Член 2, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1258/1999)

text:
               1.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 180/43

         Решение на Първоинстанционния съд от 19 юни 2009 г. — Испания/Комисия
   (Дело T-369/05) (1)

   (ФЕОГА - Секция „Гарантиране“ - Изключени от общностното финансиране разходи - Помощи за преструктурирането и конверсията в сектор вино - Помощи за подобряване на производството и пускането в продажба на меда - Понятие за понесена загуба на приходи вследствие изпълнението на плана - Член 13, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 1493/1999 - Понятие за интервенция с цел стабилизиране на земеделските пазари - Член 2, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1258/1999)
   2009/C 180/78
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Кралство Испания (представител: F. Díez Moreno, abogado del Estado)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представител: F. Jimeno Fernández)

      Предмет

   Жалба за частична отмяна на решение 2005/555/ЕО на Комисията от 15 юли 2005 г., с което се изключват от общностното финансиране някои разходи, извършени от държавите-членки на основание Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА), секция „Гарантиране“ (ОВ L 188, стр. 36) в частта, в която то изключва някои разходи, направени от Кралство Испания в сектори вино и мед.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Кралство Испания да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 296, 26.11.2005 г.