title: Дело T-116/06: Решение на Първоинстанционния съд от 24 септември 2008 г.  — Oakley/СХВП — Venticinque (O STORE) (Марка на Общността — Процедура за обявяване на недействителност — Словна марка на Общността O STORE — По-ранна национална словна марка THE O STORE — Сравнение между услугите, предоставяни в рамките на търговията на дребно със съответните стоки — Относително основание за отказ — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 — Искане за изменение, предявено от встъпилата страна — Член 134, параграф 3 от Процедурния правилник на Първоинстанционния съд)

text:
               8.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 285/36

         Решение на Първоинстанционния съд от 24 септември 2008 г. — Oakley/СХВП — Venticinque (O STORE)
   (Дело T-116/06) (1)

   (Марка на Общността - Процедура за обявяване на недействителност - Словна марка на Общността „O STORE“ - По-ранна национална словна марка „THE O STORE“ - Сравнение между услугите, предоставяни в рамките на търговията на дребно със съответните стоки - Относително основание за отказ - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 - Искане за изменение, предявено от встъпилата страна - Член 134, параграф 3 от Процедурния правилник на Първоинстанционния съд)
   (2008/C 285/64)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Oakley, Inc. (One Icon, Foothill Ranch, Съединени щати) (представители: M. Huth-Dierig и M. Nentwig, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: A. Folliard-Monguiral)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: Venticinque Ltd (Hailsham, East Sussex, Обединено кралство) (представител: D. Caneva, lawyer)
   Предмет
   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 17 януари 2006 г. (съединени преписки R 682/2004-1 и R 685/2004-1) относно процедура за обявяване на недействителност между Venticinque Ltd и Oakley, Inc.
   Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Oakley, Inc. да заплати съдебните разноски с изключение на направените от встъпилата страна.

               3.

               Venticinque Ltd понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 154, 1.7.2006 г.


title: Дело F-26/10: Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 28 септември 2011 г. — AZ/Комисия (Публична служба — Повишаване — Процедура за повишаване за 2009 г. — Умения за работа на трети език — Наличие на дисциплинарно производство — Изключване от процедурата за повишаване)

text:
               10.12.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 362/23

         Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 28 септември 2011 г. — AZ/Комисия
   (Дело F-26/10) (1)

   (Публична служба - Повишаване - Процедура за повишаване за 2009 г. - Умения за работа на трети език - Наличие на дисциплинарно производство - Изключване от процедурата за повишаване)
   2011/C 362/39
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: AZ (Thionville, Франция) (представители: адв. L. Levi и адв. Vandenbussche, avocats)

      Ответник: Комисия (представители: г-н D. Martin и г-н J. Baquero Cruz)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението за изключване на жалбоподателя от процедурата за повишаване за 2009 г. и осъждането на Комисията да му плати сума като обезщетение за неимуществените вреди.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               AZ понася всички съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 179, 3.7.2010 г., стр. 58


title: Дело C-364/06: Решение на Съда (шести състав) от 24 май 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Великото херцогство Люксембург (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Директива 2002/15/ЕО — Организация на работното време на лицата, извършващи транспортни дейности в автомобилния транспорт — Нетранспониране в предвидения срок)

text:
               7.7.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 155/5

         Решение на Съда (шести състав) от 24 май 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Великото херцогство Люксембург
   (Дело C-364/06) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 2002/15/ЕО - Организация на работното време на лицата, извършващи транспортни дейности в автомобилния транспорт - Нетранспониране в предвидения срок)
   (2007/C 155/08)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представител: N. Yerrell, agent)

      Ответник: Великото херцогство Люксембург (представител: C. Schiltz, agent)
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Неприемане в предвидения срок на необходимите разпоредби за съобразяване с Директива 2002/15/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 март 2002 година за организацията на работното време на лицата, извършващи транспортни дейности в автомобилния транспорт (ОВ L 80, стр. 35)
   Диспозитив

               1)

               Като не е приела в предвидения срок необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобрази с Директива 2002/15/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 март 2002 година за организацията на работното време на лицата, извършващи транспортни дейности в автомобилния транспорт, Великото херцогство Люксембург не е изпълнило задълженията си, произтичащи от тази директива.

               2)

               Великото херцогство Люксембург се осъжда да заплати разноските.

      (1)  ОВ C 249, 14.10.2006 г.


title: Дело C-377/10: Преюдициално запитване, отправено от Tribunalul Dolj (Румъния) на 26 юли 2010 г. — Adrian Băilă/Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Craiova, Administrația Fondului pentru Mediu

text:
               9.10.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 274/12

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunalul Dolj (Румъния) на 26 юли 2010 г. — Adrian Băilă/Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Craiova, Administrația Fondului pentru Mediu
   (Дело C-377/10)
   ()
   2010/C 274/17
   Език на производството: румънски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunalul Dolj

      Страни в главното производство

      Ищец: Adrian Băilă

      Ответници: Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Craiova, Administrația Fondului pentru Mediu

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли член 110, първа алинея ДФЕС (предишен член 90 ЕО) да се тълкува в смисъл, че забранява на държава членка да въвежда данък с характеристиките на данъка върху замърсяването, уреден от OUG № 50/2008, изменен с OUG № 218/2008, като се има предвид, че от посочения данък са освободени моторните превозни средства M1, имащи стандарт на замърсяване Евро 4 и с цилиндрична мощност по-малко от 2 000 cm3, както и всички моторни превозни средства N1, имащи стандарт на замърсяване Евро 4, регистрирани за първи път в Румъния или в друга държава членка в периода от 15 декември 2008 г. до 31 декември 2009 г., но не и регистрираните преди 15 декември 2008 г. подобни или конкурентни употребявани моторни превозни средства с произход от друга държава членка, и като се има предвид, че посоченият данък може да представлява вътрешен данък върху стоките с произход от други държави членки, който е косвено дискриминиращ спрямо данъците върху местните стоки, и осигурява закрила на местното производство на нови коли?

               2)

               Трябва ли член 110, първа алинея ДФЕС (предишен член 90 ЕО) да се тълкува в смисъл, че забранява на държава членка да въвежда данък с характеристиките на данъка върху замърсяването, установен с OUG № 50/2008, изменен с OUG № 218/2008, като се има предвид, че от посочения данък са освободени моторните превозни средства M1, имащи стандарт на замърсяване Евро 4 и с цилиндрична мощност по-малко от 2 000 cm3, както и всички моторни превозни средства N1, имащи стандарт на замърсяване Евро 4, регистрирани за първи път в Румъния или в друга държава членка в периода от 15 декември 2008 г. до 31 декември 2009 г., но не и превозните средства с различни от горепосочените технически характеристики, регистрирани през същия период в други държави членки, като се има предвид че посоченият данък може да представлява вътрешен данък върху стоките с произход от други държави членки, който е косвено дискриминиращ спрямо данъците върху местните стоки и осигурява закрила на местното производство на нови коли?


title: Дело C-474/10: Решение на Съда (чевърти състав) от 20 октомври 2011 г. (преюдициално запитване от Court of Appeal in Northern Ireland, Обединено кралство) — Department of the Environment for Northern Ireland/Seaport (NI) Ltd, Magherafelt district Council, F P McCann (Developments) Ltd, Younger Homes Ltd, Heron Brothers Ltd, G Small Contracts, Creagh Concrete Products Ltd (Преюдициално запитване — Директива 2001/42/ЕО — Член 6 — Определяне на орган за консултиране, който е вероятно да бъде засегнат от екологичните последици на изпълнението на плановете и програмите — Възможност за консултиращия орган да създава планове или програми — Задължение за определяне на отделен орган — Ред и условия за информиране и консултиране на органите и на обществеността)

text:
               10.12.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 362/10

         Решение на Съда (чевърти състав) от 20 октомври 2011 г. (преюдициално запитване от Court of Appeal in Northern Ireland, Обединено кралство) — Department of the Environment for Northern Ireland/Seaport (NI) Ltd, Magherafelt district Council, F P McCann (Developments) Ltd, Younger Homes Ltd, Heron Brothers Ltd, G Small Contracts, Creagh Concrete Products Ltd
   (Дело C-474/10) (1)

   (Преюдициално запитване - Директива 2001/42/ЕО - Член 6 - Определяне на орган за консултиране, който е вероятно да бъде засегнат от екологичните последици на изпълнението на плановете и програмите - Възможност за консултиращия орган да създава планове или програми - Задължение за определяне на отделен орган - Ред и условия за информиране и консултиране на органите и на обществеността)
   2011/C 362/14
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   Court of Appeal in Northern Ireland

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Department of the Environment for Northern Ireland

      Ответници: Seaport (NI) Ltd, Magherafelt district Council, F P McCann (Developments) Ltd, Younger Homes Ltd, Heron Brothers Ltd, G Small Contracts, Creagh Concrete Products Ltd

      Предмет

   Преюдициално запитване — Court of Appeal in Northern Ireland — Тълкуване на член 6, параграфи 2, 3 и 4 от Директива 2001/42/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 юни 2001 година относно оценката на последиците на някои планове и програми върху околната среда (ОВ L 197, стр. 30, Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 7, стр. 135) — Определяне на орган за консултиране, който е вероятно да бъдат засегнат от екологичните последици на изпълнението на плановете и програмите — Ред и условия за информиране и консултиране на органите и на обществеността

      Диспозитив

               1.

               При обстоятелства като тези по делото в главното производство член 6, параграф 3 от Директива 2001/42/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 юни 2001 година относно оценката на последиците на някои планове и програми върху околната среда не налага създаването или определянето на друг консултиращ орган по смисъла на тази разпоредба, при условие че в структурата на органа, който обикновено отговаря за осъществяване на консултациите във връзка с околната среда и е определен като такъв, бъде осъществено функционално обособяване по такъв начин, че в рамките на този орган административна структура да се ползва с действителна автономия, което по-конкретно предполага тя да бъде снабдена със собствени административни и човешки ресурси и по този начин да бъде в състояние да изпълнява задачите, поверени на консултиращите органи по смисъла на член 6, параграф 3 от тази директива, и по-конкретно да дава обективно своето мнение относно плана или програмата, подготвян(а) от органа, към който е прикрепена.

               2.

               Член 6, параграф 2 от Директива 2001/42/ЕО трябва да се тълкува в смисъл, че не изисква сроковете, в които определените органи и обществеността, която е засегната или може да бъде засегната по смисъла на параграфи 3 и 4 от този член, трябва да могат да изразят становището си по даден проект за план или за програма, както и по придружаващия го екологичен доклад, да бъдат определени точно в националното законодателство, с което се транспонира тази директива, и следователно тази разпоредба не е пречка такива срокове да бъдат определяни за всеки конкретен случай от органа, който изработва плана или програмата. При последното описано положение обаче същият параграф 2 изисква с оглед на консултирането на тези органи и на тази общественост относно даден проект за план или за програма реално определеният срок да бъде достатъчен и по този начин да дава ефективна възможност на тези органи и общественост да изразят в подходящ срок становищата си по този проект за план или за програма, както и по придружаващия го екологичен доклад.

      (1)  ОВ C 13, 15.1.2011 г.


title: Дела F-39/10 и F-39/10 R: Определение на Съда на публичната служба от 28 септември 2010 г. — De Roos-Le Large/Комисия

text:
               29.1.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 30/68

         Определение на Съда на публичната служба от 28 септември 2010 г. — De Roos-Le Large/Комисия
   (Дела F-39/10 и F-39/10 R)
   ()
   2011/C 30/136
   Език на производството: нидерландски
   Председателят на Съда на публичната служба на Европейския съюз разпореди делото да бъде заличено от регистъра.


title: Дело F-80/09: Жалба, подадена на 26 септември 2009 г. — Lenz/Комисия

text:
               21.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/66

         Жалба, подадена на 26 септември 2009 г. — Lenz/Комисия
   (Дело F-80/09)
   2009/C 282/127
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Erika Lenz (Osnabrück, Германия) (представители: J. Römer и V. Lenz, Rechtsanwälte)

      Ответник: Комисия на Европейските общности

      Предмет и описание на правния спор

   Жалба за отмяна на Решение на Комисията от 4 май 2009 година, съгласно което не се възстановяват разходите за медицинско лечение от Heilpraktiker (лечител).

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска:

               —

               да се отмени решението на ответника от 4 май 2009 г. като решение по жалба от 8 юли 2009 г. и да се задължи ответника да осигури възстановяването на 85 % от разходите за лечител в размер на 297 евро, в случая възстановяването на 253 евро,

               —

               да се установи, че ответникът е задължен да изплати на жалбоподателя всички възникнали след 1 април 2009 г. разходи за медицинско лечение под формата на хонорари за лечител

               —

               да се осъди ответника да понесе направените от него съдебни разноски, както и разноските, направени от жалбоподателя в извънсъдебното и съдебното производство.


title: Дело T-376/15: Решение на Общия съд от 11 май 2017 г. — KK/EASME (Рамкова програма за научни изследвания и иновации „Хоризонт 2020“ — Покана за представяне на предложения по работна програма 2014 — 2015 г. — Програма за насърчаване на иновациите в МСП — Решение на EASME, с което предложението се обявява за недопустимо — Правило за „еднократно представяне“ — Процедура за преразглеждане на оценката — Временна недостъпност на електронния портал за подаване на предложения — Грешка в преценката — Нарушение на процесуалните правила — Извъндоговорна отговорност)

text:
               3.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/28

         Решение на Общия съд от 11 май 2017 г. — KK/EASME
   (Дело T-376/15) (1)

   ((Рамкова програма за научни изследвания и иновации „Хоризонт 2020“ - Покана за представяне на предложения по работна програма 2014 — 2015 г. - Програма за насърчаване на иновациите в МСП - Решение на EASME, с което предложението се обявява за недопустимо - Правило за „еднократно представяне“ - Процедура за преразглеждане на оценката - Временна недостъпност на електронния портал за подаване на предложения - Грешка в преценката - Нарушение на процесуалните правила - Извъндоговорна отговорност))
   (2017/C 213/37)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: KK (представител: J.-P. Spitzer, адвокат)

      Ответник: Изпълнителна агенция за малките и средните предприятия (EASME) (представители: A. Pallares Allueva и E. Fierro Sedano, подпомагани от A. Duron и D. Waelbroeck, адвокати)

      Предмет

   Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на решение на EASME от 15 юни 2015 г. за отхвърляне на представено от жалбоподателя предложение в отговор на покани за представяне на предложения и свързани дейности по работните програми за 2014—2015 г. по рамковата програма за научни изследвания и иновации „Хоризонт 2020“ (2014—2020 г.) и по програмата за научни изследвания и обучение на Европейската общност за атомна енергия (2014—2018 г.) в допълнение към „Хоризонт 2020“ (ОВ C 361, 2013 г., стр. 9), и от друга страна, искане на основание член 263 ДФЕС за обезщетение за вредите, които жалбоподателят смята, че е претърпял вследствие на това отхвърляне

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда KK да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 243, 4.7.2016 г.


title: Дело T-159/07: Иск, предявен на 7 май 2007 г. — COFAC/Комисия

text:
               7.7.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 155/36

         Иск, предявен на 7 май 2007 г. — COFAC/Комисия
   (Дело T-159/07)
   (2007/C 155/66)
   Език на производството: португалски
   Страни

      Ищец: COFAC — Cooperativa de Formação e Animação Cultural, crl (Лисабон, Португалия) (представител: Luís Gomes, advogadо)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               на основание член 230 ЕО да се отмени Решение на Комисията D(2004)24253 от 9 ноември 2004 г., с което се намалява сумата на финансовата помощ от Европейския социален фонд (ЕСФ), отпусната на ищеца с Решение C(87) 0860 от 30 април 1987 г. (преписка № 870927 Р1);

               —

               да се осъди Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Правните основания и основните доводи са идентични с тези, приведени по дело Т-158/07.


title: Дело F-41/13: Жалба, подадена на 8 май 2013 г. — ZZ и др./ЕИБ

text:
               20.7.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 207/60

         Жалба, подадена на 8 май 2013 г. — ZZ и др./ЕИБ
   (Дело F-41/13)
   2013/C 207/104
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: ZZ и др. (представител: L. Levi, avocat)

      Ответник: Европейска инвестиционна банка

      Предмет на производството

   От една страна, отмяна на решенията, които се съдържат в извлеченията от платежната ведомост за февруари 2013 г. и които ограничават годишната корекция на възнагражденията за 2013 г. на 1,8 %, отмяна на информационните съобщения, изпратени от ответника до жалбоподателите на 5 февруари 2013 г. и 15 февруари 2013 г., както и отмяна на последващите извлечения от платежната ведомост. От друга страна, осъждане на институцията да заплати обезщетение за имуществените и неимуществените вреди, които се твърди, че са претърпени.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението, което се съдържа в извлеченията от платежната ведомост на жалбоподателите за февруари 2013 г. и което ограничава годишната корекция на възнагражденията за 2013 г. на 1,8 %, като съответно се отменят сходните решения, които се съдържат в последващите извлечения от платежната ведомост и доколкото е необходимо да се отменят две информационни съобщения, изпратени от ответника до жалбоподателите на 5 февруари 2013 г. и 15 февруари 2013 г.;

               —

               ответникът да бъде осъден да заплати на всеки жалбоподател като обезщетение за имуществените вреди i) остатъкът от възнаграждението, съответстващ на прилагането на годишната корекция за 2013 г., тоест увеличение от 1,8 % за периода 1 януари 2013 г. — 31 декември 2013 г.; ii) остатъкът от възнаграждението, съответстващ на резултата от прилагането на годишната корекция от 1,8 % за 2013 г. по отношение на размера на възнагражденията, които ще бъдат изплащани, считано от януари 2014 г.; iii) лихви за забава върху дължимите остатъци от възнагражденията до пълното изплащане на дължимите суми, като приложимият лихвен процент трябва да се изчисли въз основа на приложимия през съответния период определен от Европейската централна банка за основните операции по рефинансиране процент, увеличен с три пункта, и iv) обезщетение за вреди поради загубата на покупателна способност като пълният размер на таза имуществена вреда е оценен неокончателно на 30 000 евро за всеки жалбоподател;

               —

               ответникът да бъда осъден да заплати по 1 000 евро на всеки жалбоподател като обезщетение за неимуществени вреди;

               —

               ЕИБ да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-122/11: Определение на Общия съд от 6 септември 2011 г. — Yao N'Dré/Съвет

text:
               29.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 319/28

         Определение на Общия съд от 6 септември 2011 г. — Yao N'Dré/Съвет
   (Дело T-122/11) (1)

   2011/C 319/60
   Език на производството: френски
   Председателят на пети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 130, 30.4.2011 г.


title: Дело C-374/06: Решение на Съда (първи състав) от 13 декември 2007 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Düsseldorf — Германия) — BATIG Gesellschaft für Beteiligungen mbH/Hauptzollamt Bielefeld (Преюдициално запитване — Данъчни разпоредби — Хармонизиране на законодателствата — Директива 92/12/ЕИО — Облагани с акциз продукти — Данъчни бандероли — Неправомерно извеждане от режим отложено плащане — Кражба — Освобождаване за потребление в държавата-членка, в която е извършена кражбата — Невъзстановяване на данъчни бандероли на друга държава-членка, които вече са поставени върху откраднатите продукти)

text:
               23.2.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 51/21

         Решение на Съда (първи състав) от 13 декември 2007 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Düsseldorf — Германия) — BATIG Gesellschaft für Beteiligungen mbH/Hauptzollamt Bielefeld
   (Дело C-374/06) (1)

   (Преюдициално запитване - Данъчни разпоредби - Хармонизиране на законодателствата - Директива 92/12/ЕИО - Облагани с акциз продукти - Данъчни бандероли - Неправомерно извеждане от режим отложено плащане - Кражба - Освобождаване за потребление в държавата-членка, в която е извършена кражбата - Невъзстановяване на данъчни бандероли на друга държава-членка, които вече са поставени върху откраднатите продукти)
   (2008/C 51/34)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Finanzgericht Düsseldorf
   Страни в главното производство

      Ищец: BATIG Gesellschaft für Beteiligungen mbH

      Ответник: Hauptzollamt Bielefeld
   Предмет
   Преюдициално запитване — Finanzgericht Düsseldorf — Тълкуване на Директива 92/12/ЕИО на Съвета от 25 февруари 1992 година относно общия режим за продукти, подлежащи на облагане с акциз, и държането, движението и мониторинга на такива продукти (ОВ L 76, стр. 1) — Отказ на държава-членка да възстанови заплатена сума за получаването на бандероли, поставени върху тютюневи изделия, неправомерно изведени впоследствие от режим отложено плащане на територията на друга държава-членка, което води до заплащането на акцизи в тази друга държава — Кражба на цигари
   Диспозитив
   Директива 92/12/ЕИО на Съвета от 25 февруари 1992 година относно общия режим за продукти, подлежащи на облагане с акциз, и държането, движението и мониторинга на такива продукти, изменена с Регламент (ЕО) № 807/2003 на Съвета от 14 април 2003 година относно адаптирането към Решение 1999/468/ЕО на разпоредбите за комитетите, които подпомагат Комисията при упражняване на изпълнителните й правомощия, установени в актовете на Съвета, приети съгласно консултативната процедура (единодушие), допуска правна уредба на държава-членка, която изключва възстановяването на сумата, заплатена за получаването на издадени от тази държава-членка данъчни бандероли, когато тези бандероли са поставени върху подлежащи на облагане с акциз продукти преди освобождаването им за потребление в посочената държава-членка и когато тези продукти са били откраднати в друга държава-членка, което води до заплащането на акцизите във втората държава, и когато не е представено доказателство, че откраднатите продукти няма да бъдат продавани в държавата-членка, издала посочените бандероли.

      (1)  ОВ C 326, 30.12.2006 г.


title: Дело C-638/13 P: Жалба, подадена на 4 декември 2013 г. от Roca срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 16 септември 2013 г. по дело T-412/10, Roca/Комисия

text:
               22.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/29

         Жалба, подадена на 4 декември 2013 г. от Roca срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 16 септември 2013 г. по дело T-412/10, Roca/Комисия
   (Дело C-638/13 P)
   2014/C 52/52
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Roca (представител: P. Vidal Martínez, abogada)

      Друга страна в производството:Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се приемат доводите, изложени от Roca в настоящата жалба.

               —

               да се отмени частично решението на Общия съд от 16 септември 2013 г. по дело T-412/10.

               —

               да се уважат исканията, направени от Roca, като се намали размерът на наложената му глоба.

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски, направени от Roca в настоящото производство, както и тези по дело T-412/10, доколкото то се отнася до същите основания за обжалване.

      Правни основания и основни доводи

               1.

               Първото правно основание е изведено от нарушение на принципите на мотивиране, недопускане на дискриминация и равно третиране във връзка с преценката за по-малката тежест на нарушението на Roca, произтичаща от по-малката гама засегнати от нарушението продукти и от изопачаването на фактите, приети за доказани в решението.

               2.

               Второто правно основание е изведено от грешка при прилагане на практиката на Съда на Европейския съюз, нарушение на принципите на равно третиране и на оправданите правни очаквания в приложение на Насоките относно метода за определяне на глобите, налагани по силата на член 23, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕО) № 1/2003 (1).

      (1)  ОВ C 210, 2006 г., стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 4, стр. 264.


title: Дело C-429/11 P: Жалба, подадена на 18 август 2011 г. от Gosselin Group NV, по-рано Gosselin World Wide Moving NV, срещу Решение на Общия съд (осми състав) от 16 юни 2011 г. по съединени дела T-208/08 и T-209/08 Gosselin Group NV и Stichting Administratiekantoor Portielje/Европейска комисия

text:
               12.11.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 331/8

         Жалба, подадена на 18 август 2011 г. от Gosselin Group NV, по-рано Gosselin World Wide Moving NV, срещу Решение на Общия съд (осми състав) от 16 юни 2011 г. по съединени дела T-208/08 и T-209/08 Gosselin Group NV и Stichting Administratiekantoor Portielje/Европейска комисия
   (Дело C-429/11 P)
   2011/C 331/13
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподатели: Gosselin Group NV, по-рано Gosselin World Wide Moving NV (представители: F. Wijckmans и H. Burez, advocaten)

      Друга страна в производството: Европейска комисия и Stichting Administratiekantoor Portielje

      Искания на жалбоподателите

               —

               главно искане: i) да се отмени съдебното решение (1), доколкото Общият съд твърди, че неправомерните практики по естеството си ограничават конкуренцията, без да е необходимо да се доказва наличието на антиконкурентни последици, и ii) да се отмени решението (2) (изменено и в частта му, в която се прилага по отношение на жалбоподателя), като се има предвид че то не съдържа каквото и да било доказателство за последици, свързани с правото на конкуренция, на практиките, за които се приема, че жалбоподателят носи отговорност.

               —

               при условията на евентуалност: i) да се отмени съдебното решение, доколкото Общият съд твърди, че Комисията по изключение може да се позове на второто алтернативно условие на точка 53 от Насоките относно понятието за засягане на търговията (3), без да извършва изрично определяне на пазара по смисъла на точка 55 от тези насоки, и ii) да се отмени решението (изменено и в частта му, в която се прилага по отношение на жалбоподателя), доколкото Комисията не е доказала надлежно в решението, че практиките значително засягат търговията между държавите членки.

               —

               при условията на евентуалност: i) да се отмени съдебното решение, доколкото Общият съд твърди, че Комисията не е била длъжна да вземе предвид факта, че жалбоподателят не е участвал в писмените споразумения относно цените или в събранията, нито в рамките на преценката на нарушението, нито в рамките на смекчаващите обстоятелства и ii) да се отмени решението (изменено и в частта му, в която се прилага по отношение на жалбоподателя) поради същите съображения.

               —

               при условията на евентуалност: i) да се отмени съдебното решение, доколкото в него се прилага ставката 17 % от съответните продажби, без да се взимат предвид всичките 30 релевантни обстоятелства, основани по-специално на минимален праг от 15 % и ii) да се отмени решението (изменено и в частта му, в която се прилага по отношение на жалбоподателя) поради същите съображения.

               —

               при условията на евентуалност: i) да се отмени съдебното решение, доколкото в него се твърди, че по отношение на участието на жалбоподателя в периода 31 януари 1992 г.—30 октомври 1993 г. не е изтекла погасителна давност; ii) да се отмени решението (изменено и в частта му, в която се прилага по отношение на жалбоподателя), доколкото в него глобата, наложена на жалбоподателя, се изчислява въз основа на неговото участие в периода 31 януари 1992 г.—30 октомври 1993 г.; и iii) поради това да се намали съответно размерът на глобата.

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски в съответствие с член 69, параграф 2 от Процедурния правилник.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си Gosselin Group NV твърди, че Общият съд е нарушил правото на Съюза, като е направил неправилна от правна гледна точка преценка на установените от него факти (фиктивните оферти и комисионните), свързани със споразуменията относно цените и практиките на подялба на пазара и че съдебното решение е опорочено най-малкото от липса на мотиви в това отношение.
   При условията на евентуалност Gosselin Group NV твърди, че:

               —

               при преценката относно наличието на значителни последици за търговията между държавите членки Общият съд е нарушил правилото, че Комисията трябва да спазва собствените си насоки;

               —

               при преценката на смекчаващите обстоятелства в рамките на изчисляване на глобата Общият съд е нарушил принципа, според който отговорността има личен характер, както и правилото, че Комисията трябва да спазва собствените си насоки;

               —

               при определянето на основния размер на глобата Общият съд е нарушил задължението за мотивиране, принципа, според който отговорността има личен характер, както и правилото, че Комисията трябва да спазва собствените си насоки. В първата част от това твърдение се поддържа, че Общият съд неправилно е приел, че Комисията е можела да се позове на параграф 23 от Насоките относно метода за определяне на размера на глобите. Във втората част се поддържа, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като твърди, че съществува минимална ставка от 15 % от стойността на продажбите, която по дефиниция е минималният праг за глоба за строги ограничения на конкуренцията. В третата част се твърди, че Общият съд е допуснал грешка при прилагането на правото, като твърди, че ставката от 17 % е равна или се приближава до минималната ставка от 15 %, и като въз основа на това достига до заключението, че не трябва да се отчитат всички релевантни обстоятелства;

               —

               като е приел, че по отношение на участието на Gosselin NV в спорните практики през периода 31 ноември 1992 г.—30 октомври 1993 г. не е изтекла погасителна давност, Общият съд е нарушил член 25 от Регламент № 1/2003.

      (1)  Решение на Общия съд (осми състав) от 16 юни 2011 г. по съединени дела T-208/08 и T-209/08, Gosselin Group NV и Stichting Administratiekantoor Portielje/Европейска комисия (наричано по-нататък „съдебното решение“).

      (2)  Решение C(2008) 926 окончателен на Комисията от 11 март 2008 годинa относно производство по член 81 (ЕО) и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/38.543 — Международни услуги по преместване) (наричано по-нататък „решението“).

      (3)  Насоки относно понятието за засягане на търговията, което се съдържа в членове 81 (ЕО) и 82 (ЕО) (ОВ C 101, 2004 г., стр. 81; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 4, стр. 149).


title: Дело T-449/15: Жалба, подадена на 30 юли 2015 г. — Satkirit Holdings/СХВП — Advanced Mailing Solutions (luvo)

text:
               28.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 320/44

         Жалба, подадена на 30 юли 2015 г. — Satkirit Holdings/СХВП — Advanced Mailing Solutions (luvo)
   (Дело T-449/15)
   (2015/C 320/61)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Satkirit Holdings Ltd (Дъглас, о. Ман) (представител: M. Vanhegan, QC)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Advanced Mailing Solutions Ltd (Ист Килбрайд, Обединено кралство)

      Данни за производството пред СХВП

      Заявител: жалбоподателят

      Спорна марка: словна марка на Общността „luvo“ — заявка за регистрация № 11 244 324

      Производство пред СХВП: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на СХВП от 21 май 2015 г. по преписка R 877/2014-2

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да отхвърли възражението на AMS,

               —

               да осъди СХВП да заплати разноските, направени от жалбоподателя в производствата пред апелативния състав и Общия съд.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009


title: Дело C-90/15 P: Решение на Съда (пети състав) от 16 февруари 2017 г. — Hansen & Rosenthal KG, H&R Wax Company Vertrieb GmbH/Европейска комисия (Обжалване — Конкуренция — Картели — Европейски пазар на парафинови восъци и германски пазар на суров парафин — Определяне на цените и подялба на пазарите — Доказване на нарушението — Правомощие за пълен съдебен контрол — Изопачаване на доказателства — Задължение за мотивиране — Регламент (ЕО) № 1/2003 — Член 23, параграф 2 — Изчисляване на размера на глобата — Принцип на законност — Насоки относно метода за определяне на размера на глобите от 2006 г. — Принцип на пропорционалност)

text:
               10.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 112/4

         Решение на Съда (пети състав) от 16 февруари 2017 г. — Hansen & Rosenthal KG, H&R Wax Company Vertrieb GmbH/Европейска комисия
   (Дело C-90/15 P) (1)

   ((Обжалване - Конкуренция - Картели - Европейски пазар на парафинови восъци и германски пазар на суров парафин - Определяне на цените и подялба на пазарите - Доказване на нарушението - Правомощие за пълен съдебен контрол - Изопачаване на доказателства - Задължение за мотивиране - Регламент (ЕО) № 1/2003 - Член 23, параграф 2 - Изчисляване на размера на глобата - Принцип на законност - Насоки относно метода за определяне на размера на глобите от 2006 г. - Принцип на пропорционалност))
   (2017/C 112/05)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Hansen & Rosenthal KG, H&R Wax Company Vertrieb GmbH (представители: J. Schulte, M. Dallmann и K. Künstner, Rechtsanwälte)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: R. Sauer, C. Vollrath и L. Wildpanner, подпомагани от A. Böhlke, Rechtsanwalt)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Hansen & Rosenthal KG и H&R Wax Company Vertrieb GmbH да заплатят съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 146, 4.5.2015 г.


title: Дело C-184/11: Решение на Съда (голям състав) от 13 май 2014 г.  — Европейска комисия/Кралство Испания (Неизпълнение на задължения от държава членка — Решение на Съда, с което се установява неизпълнение на задължения — Неизпълнение — Член 260 ДФЕС — Държавни помощи — Възстановяване — Схема за помощи, която е неправомерна и несъвместима с вътрешния пазар — Индивидуални помощи, предоставяни в рамките на тази схема — Имуществени санкции)

text:
               7.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 212/2

         Решение на Съда (голям състав) от 13 май 2014 г. — Европейска комисия/Кралство Испания
   (Дело C-184/11) (1)

   ((Неизпълнение на задължения от държава членка - Решение на Съда, с което се установява неизпълнение на задължения - Неизпълнение - Член 260 ДФЕС - Държавни помощи - Възстановяване - Схема за помощи, която е неправомерна и несъвместима с вътрешния пазар - Индивидуални помощи, предоставяни в рамките на тази схема - Имуществени санкции))
   2014/C 212/02
   Език на производството: испански

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: C. Urraca Caviedes и B. Stromsky)

      Ответник: Кралство Испания (представител: N. Díaz Abad)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Член 260 ДФЕС — Неизпълнение на Решението на Съда от 14 декември 2006 г. по съединени дела C 485/03 — C-490/03, Комисия/Испания (Recueil, стр. I-11887) — Искане да се определи периодична имуществена санкция

      Диспозитив

               1)

               Като не е предприело до датата на изтичане на срока, определен в издаденото от Комисията на 26 юни 2008 г. мотивирано становище, всички мерки за изпълнение на решение Комисия/Испания (C-485/03 — C-490/03, EU:C:2006:777), Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по член 260, параграф 1 ДФЕС.

               2)

               Осъжда Кралство Испания да заплати на Европейската комисия по сметка „Собствени ресурси на Европейския съюз“ еднократно сумата от 30 милиона евро.

               3)

               Осъжда Кралство Испания да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 186, 25.6.2011 г.


title: Дело C-219/11: Преюдициално запитване, отправено от Bundesgerichtshof (Германия) на 11 май 2011 г. — BrainProducts GmbH/BioSemi V.O.F. и др.

text:
               6.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 232/15

         Преюдициално запитване, отправено от Bundesgerichtshof (Германия) на 11 май 2011 г. — BrainProducts GmbH/BioSemi V.O.F. и др.
   (Дело C-219/11)
   2011/C 232/24
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesgerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: BrainProducts GmbH

      Ответник: Bio Semi V.O.F., Antonius Pieter Kuiper, Robert Jan Gerard Honsbeek, Alexander Coenraad Metting van Rijn

      Преюдициален въпрос

   Следва ли да се счита, че даден продукт, който е предназначен от производителя за използване от хората за изследване на даден психологически процес, представлява медицинско изделие по смисъла на член 1, параграф 2, буква a), трето тире от Директива 93/42/ЕИО (1), само когато той е предвиден да изпълнява медицинска цел?

      (1)  Директива 93/42/ЕИО на Съвета от 14 юни 1993 година относно медицинските изделия (ОВ L 169, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г. глава 13, том 11, стр. 244), последно изменена с Директива 2007/47/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 септември 2007 г. (ОВ L 247, стр. 21)


title: Дело T-306/10: Решение на Общия съд от 21 март 2014 г.  — Yusef/Комисия (Обща външна политика и политика на сигурност  — Ограничителни мерки, насочени срещу физически лица и образувания, свързани с Осама бен Ладен, мрежата на Ал Кайда и талибаните  — Регламент (ЕО) № 881/2002  — Замразяване на средства и икономически ресурси на дадено лице поради включването му в списък, съставен от орган на Организацията на обединените нации  — Комитет по санкциите  — Последващо включване в приложение I към Регламент (ЕО) № 881/2002  — Отказ на Комисията да заличи това включване  — Иск за установяване на неправомерно бездействие  — Основни права  — Право на изслушване, право на ефективен съдебен контрол и право на неприкосновеност на собствеността)

text:
               12.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 142/31

         Решение на Общия съд от 21 март 2014 г. — Yusef/Комисия
   (Дело T-306/10) (1)

   ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки, насочени срещу физически лица и образувания, свързани с Осама бен Ладен, мрежата на Ал Кайда и талибаните - Регламент (ЕО) № 881/2002 - Замразяване на средства и икономически ресурси на дадено лице поради включването му в списък, съставен от орган на Организацията на обединените нации - Комитет по санкциите - Последващо включване в приложение I към Регламент (ЕО) № 881/2002 - Отказ на Комисията да заличи това включване - Иск за установяване на неправомерно бездействие - Основни права - Право на изслушване, право на ефективен съдебен контрол и право на неприкосновеност на собствеността))
   2014/C 142/39
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищец: Hani El Sayyed Elsebai Yusef (Лондон, Обединено кралство) (представители: първоначално E. Grieves, barrister и H. Miller, solicitor, впоследствие E. Grieves, H. Miller, P. Moser, QC, и R. Graham, solicitor)

      Ответник: Европейска комисия (представители: E. Paasivirta, M. Konstantinidis и T. Scharf)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Съвет на Европейския съюз (представители: първоначално E. Finnegan и R. Szostak, впоследствие E. Finnegan)

      Предмет

   Иск, с който се цели да се установи в съответствие с член 265 ДФЕС, че Комисията неправомерно не е оттеглила Регламент (ЕО) № 1629/2005 на Комисията от 5 октомври 2005 година за изменение за петдесет и четвърти път на Регламент (ЕО) № 881/2002 на Съвета за налагане на някои специфични ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, свързани с Осама бен Ладен, мрежата на Ал Кайда и талибаните и за отмяна на Регламент (ЕО) № 467/2001 на Съвета (ОВ L 260, стр. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 18, том 4, стр. 81, в частта му относно ищеца.

      Диспозитив

               1)

               Европейската комисия не е изпълнила задълженията си по Договора за функционирането на ЕС и по Регламент (ЕО) № 881/2002 на Съвета от 27 май 2002 година за налагане на някои специфични ограничителни мерки, насочени срещу определени физически лица и образувания, свързани с Осама бен Ладен, мрежата на Ал Кайда и талибаните, и за отмяна на Регламент (ЕО) № 467/2001 на Съвета, като не е отстранила материалните и процесуалните нарушения, които са опорочили замразяването на средствата на г н Hani El Sayyed Elsebai Yusef.

               2)

               Отхвърля иска в останалата му част.

               3)

               Осъжда Комисията да понесе, наред с направените от нея съдебни разноски, и разноските на г н Yusef, както и средствата, предварително отпуснати от касата на Общия съд като правна помощ.

               4)

               Съветът на Европейския съюз понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 260, 25.9.2010 г.


title: Дело C-564/14 P: Определение на Съда (шести състав) от 13 септември 2016 г. — Raffinerie Heide GmbH/Европейска комисия (Обжалване — Околна среда — Директива 2003/87/ЕО — Член 10а — Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове — Преходни правила за хармонизираното безплатно разпределяне на квоти за емисии от 2013 г. нататък — Решение 2011/278/ЕС — Национални мерки за изпълнение, представени от Федерална република Германия — Отказ да се впишат определени инсталации в списъка с инсталациите, които получават разпределяни безплатно квоти за емисии — Разпоредби относно случаите на „прекомерни затруднения“ — Изпълнителни правомощия на Комисията)

text:
               5.12.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 454/7

      Определение на Съда (шести състав) от 13 септември 2016 г. — Raffinerie Heide GmbH/Европейска комисия
      (Дело C-564/14 P) (1)

      ((Обжалване - Околна среда - Директива 2003/87/ЕО - Член 10а - Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове - Преходни правила за хармонизираното безплатно разпределяне на квоти за емисии от 2013 г. нататък - Решение 2011/278/ЕС - Национални мерки за изпълнение, представени от Федерална република Германия - Отказ да се впишат определени инсталации в списъка с инсталациите, които получават разпределяни безплатно квоти за емисии - Разпоредби относно случаите на „прекомерни затруднения“ - Изпълнителни правомощия на Комисията))
      (2016/C 454/14)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Raffinerie Heide GmbH (представители: U. Karpenstein и C. Eckart, Rechtsanwälte)

         Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: C. Hermes, E. White и K. Herrmann)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Raffinerie Heide GmbH да понесе направените от него съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия.

         (1)  ОВ C 34, 2.2.2015 г.


title: Дело C-357/09: Преюдициално запитване отправено от Административен съд София — град (България) на 7 септември 2009 г. — Саид Шамилович Кадзоев/Министерство на вътрешните работи

text:
               7.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 267/46

         Преюдициално запитване отправено от Административен съд София — град (България) на 7 септември 2009 г. — Саид Шамилович Кадзоев/Министерство на вътрешните работи
   (Дело C-357/09)
   2009/C 267/79
   Език на производството: български

      Запитваща юрисдикция

   Административен съд София — град

      Страни в главното производство

   Саид Шамилович Кадзоев
   Министерство на вътрешните работи

      Преюдициални въпроси

               1)

               Следва ли чл. 15, пар. 5 и 6 от Директива 2008/115/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 година относно общите стандарти и процедури, приложими в държавите членки за връщане на незаконно пребиваващи граждани на трети страни (1) да се тълкуват в смисъл, че:

                           а)

                           когато по националното право на държавата членка не са предвидени изисквания за максимален срок за задържане и основания за удължаването му до въвеждане на изискванията на тази директива, а при въвеждането й — не е предвидено обратно действие на новите разпоредби, то посочените разпоредби от същата директива се прилагат и включват период от време само след въвеждане на изискванията й в националното право от държавата членка?

                           б)

                           в предвидените срокове за задържане с цел извеждане в специализирано място по същата директива, не се включва период от време, през който е съществувала забрана за изпълнение на решение за извеждане от държавата членка по силата на изрична правна норма поради провеждане на производство за предоставяне на убежище по подадена молба от гражданина на трета страна, макар и през време на това производство да е продължил да пребивава в същия специализиран дом за задържане, когато националното законодателство на държавата членка допуска това?

               2)

               Следва ли чл. 15, пар. 5 и 6 от Директива 2008/115/ЕО […] да се тълкуват в смисъл, че в предвидените срокове за задържане с цел извеждане в специализирано място по същата директива не се включва период от време, през който е съществувала забрана за изпълнение на решение за извеждане от държавата членка по силата на изрична правна норма, поради наличие на производство по съдебно обжалване на това решение, макар и през време на това производство да е продължил да пребивава в същия специализиран дом за задържане, когато гражданинът не е притежавал валидни документи за самоличност и поради това съществува съмнение за личността му, не притежава средства за издръжка и има агресивно поведение?

               3)

               Следва ли чл. 15, пар. 4 от Директива 2008/115/ЕО […] да се тълкува в смисъл, че не е налице разумна възможност за извеждане, когато:

                           а)

                           към момента на преразглеждане от съда на задържането, държавата по националната принадлежност на гражданина е отказала да му издаде документ за пътуване с цел завръщане и не е постигната към този момент договореност с трета страна за приемането му, макар да продължават да се полагат усилия от страна на административните органи на държавата членка?

                           б)

                           към момента на преразглеждане от съда на задържането съществува споразумение за обратно приемане между Европейската общност и държавата по националната принадлежност на гражданина на трета страна, но държавата членка не се е позовала на разпоредбите му поради наличие на ново доказателство — свидетелство за раждане на този гражданин, при условие, че същият не желае завръщането си?

                           в)

                           предвидените възможности за удължаване на сроковете за задържане по чл. 15, пар. 6 от същата директива са изчерпани, както и когато не е постигната договореност с трета страна за приемане към момента на преразглеждане от съда на задържането му във връзка с чл. 15, пар. 6, буква б) от същата?

               4)

               Следва ли чл. 15, пар. 4 и 6 от Директива 2008/115/ЕО […] да се тълкуват в смисъл, че ако при преразглеждане на задържането с цел извеждане на гражданин на трета страна се установи, че не е налице разумна възможност за извеждането му и са изчерпани възможностите за удължаване срока на задържането му, то:

                           а)

                           не следва да се постанови незабавното му освобождаване и когато са налице кумулативно следните условия: гражданинът не притежава валидни документи за самоличност без оглед на срока им и поради това съществува съмнение за личността му, има агресивно поведение, не притежава никакви средства за издръжка и не съществува трето лице, което да е поело задължение да му осигури издръжка?

                           б)

                           при вземане на решение за освобождаване подлежат на преценка обстоятелствата дали гражданинът на трета страна притежава необходимите средства за престой на територията на държавата членка и адрес, на който да пребивава, според изискванията на националното право на държавата членка?

      (1)  ОВ L 348, стр. 98.


title: Дело C-581/16: Преюдициално запитване от Tribunale di Salerno (Италия), постъпило на 16 ноември 2016 г. — Наказателно производство срещу Nicola Turco

text:
               19.6.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 195/7

         Преюдициално запитване от Tribunale di Salerno (Италия), постъпило на 16 ноември 2016 г. — Наказателно производство срещу Nicola Turco
   (Дело C-581/16)
   (2017/C 195/10)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale di Salerno

      Страна в главното производство

   Nicola Turco
   С определение от 4 април 2017 г. Съдът (седми състав) постанови:

               1)

               Членове 49 и 56 ДФЕС, както и принципите на равно третиране и на ефективност трябва да се тълкуват в смисъл, че те допускат национално законодателство относно хазартните игри, като разглежданото в главното производство, което предвижда организирането на нова тръжна процедура, отнасяща се до концесии със срок, по-кратък от този на предоставените по-рано концесии, поради реорганизация на системата чрез времево изравняване на сроковете на концесиите.

               2)

               Членове 49 и 56 ДФЕС трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат ограничителна национална разпоредба като разглежданата в главното производство, която налага на концесионера на хазартни игри при преустановяването на дейността поради изтичането на срока на концесията да отстъпи безвъзмездно ползването на собствени материални и нематериални активи, които представляват мрежата за управление и събиране на залози, ако това ограничение надхвърля необходимото за постигането на действително преследваната с посочената разпоредба цел, което запитващата юрисдикция следва да провери.


title: Дело T-243/13: Жалба, подадена на 30 април 2013 г. — ICT/Комисия

text:
               15.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/39

         Жалба, подадена на 30 април 2013 г. — ICT/Комисия
   (Дело T-243/13)
   2013/C 171/79
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Industrie Cartarie Tronchetti SpA (ICT) (Borgo a Mozzano, Италия) (представители: J.-M. Leprêtre и N. Chahid-Nouraï, avocats)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               на основание член 263 ДФЕС да отмени с незабавно действие Директива 2013/2/ЕС на Комисията от 7 февруари 2013 година за изменение на приложение I към Директива 94/62/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно опаковките и отпадъците от опаковки в частта, в която в списъка на примерите за опаковки се добавят рулата с изключение на тези с промишлено предназначение;

               —

               да осъди Европейската комисия да заплати всички съдебни разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата жалбоподателят излага шест правни основания, които в основната си част са идентични или подобни на изложените такива по дело T-202/13, Group’Hygiène/Комисия.


title: Дело C-25/09: Решение на Съда (пети състав) от 25 февруари 2010 г. (преюдициално запитване от Fővárosi Bíróság, Република Унгария) — Sió-Eckes Kft./Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve (Обща селскостопанска политика — Регламент (ЕО) № 2201/96 — Обща организация на пазарите на продукти от преработени плодове и зеленчуци — Регламент (ЕО) № 1535/2003 — Режим на помощи за продукти от преработени плодове и зеленчуци — Преработени продукти — Праскови в сироп и/или в натурален плодов сок — Крайни продукти)

text:
               17.4.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 100/7

         Решение на Съда (пети състав) от 25 февруари 2010 г. (преюдициално запитване от Fővárosi Bíróság, Република Унгария) — Sió-Eckes Kft./Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve
   (Дело C-25/09) (1)

   (Обща селскостопанска политика - Регламент (ЕО) № 2201/96 - Обща организация на пазарите на продукти от преработени плодове и зеленчуци - Регламент (ЕО) № 1535/2003 - Режим на помощи за продукти от преработени плодове и зеленчуци - Преработени продукти - Праскови в сироп и/или в натурален плодов сок - Крайни продукти)
   2010/C 100/10
   Език на производството: унгарски

      Запитваща юрисдикция

   Fővárosi Bíróság

      Страни в главното производство

      Ищец: Sió-Eckes Kft.

      Ответник: Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve

      Предмет

   Преюдициално запитване — Fővárosi Bíróság (Унгария) — Тълкуване на член 2, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 2201/96 на Съвета от 28 октомври 1996 година относно общата организация на пазарите на продукти от преработени плодове и зеленчуци (ОВ L 297, стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 20, стр. 58), на член 2, точка 1 от Регламент (ЕО) № 1535/2003 на Комисията от 29 август 2003 година за определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 2201/96 на Съвета по отношение режима на помощи за продукти от преработени плодове и зеленчуци (ОВ L 218, стр. 14; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 49, стр. 7) и на член 3 от Регламент (ЕИО) № 2320/89 на Комисията от 28 юли 1989 година относно минималните изисквания за качество на праскови за сироп и праскови за натурален сок за прилагането на режима на производствена помощ (ОВ L 220, стр. 54; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 7, стр. 127) — Пулп от праскови, произведен в рамките на режима на помощ в сектора на продуктите от преработени плодове и зеленчуци — Прилагане на посочения режим на помощ към продуктите от праскови, произведени по начин, който не е предвиден в Регламент (ЕИО) № 2320/89, както и към полуготовите продукти, които се получават при различните етапи на производството и са предназначени за последваща преработка

      Диспозитив

               1.

               Член 2, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 2201/96 на Съвета от 28 октомври 1996 година относно общата организация на пазарите на продукти от преработени плодове и зеленчуци, изменен с Регламент (ЕО) № 386/2004 на Комисията от 1 март 2004 г., трябва да се тълкува в смисъл, че отговаря на изискванията на посочения в тази разпоредба режим на помощи продукт, който, от една страна, попада под един от кодовете по КН, изброени в приложение I към този регламент, изменен, включително код по КН 2008 70 92, и от друга страна, отговаря на определението за „праскови в сироп и/или натурален плодов сок“ по смисъла на този регламент във връзка с Регламент (ЕО) № 1535/2003 на Комисията от 29 август 2003 година за определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 2201/96 на Съвета по отношение режима на помощи за продукти от преработени плодове и зеленчуци, изменен с Регламент № 386/2004 и с Регламент (ЕИО) № 2320/89 на Комисията от 28 юли 1989 година относно минималните изисквания за качество на праскови [в] сироп и/или праскови [в] натурален сок съгласно режима на производствена помощ, изменен с Регламент (ЕО) № 996/2001 на Комисията от 22 май 2001 г.

               2.

               Продуктът, получен в края на различните етапи на преработката на праскови, може да се счита за краен продукт по смисъла на Регламент № 2201/96 и Регламент № 1535/2003, изменени, при условие че притежава характеристиките, определени в член 2, точка 1 от Регламент № 1535/2003, изменен.

      (1)  ОВ C 82, 04.04.2009 г.


title: Дело C-250/15: Определение на Съда (трети състав) от 3 септември 2015 г. (преюдициално запитване от Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen — Белгия) — Vivium SA/Belgische Staat (Преюдициално запитване — Фактически и нормативен контекст на главното производство — Липса на достатъчно пояснения — Явна недопустимост)

text:
               16.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 381/11

         Определение на Съда (трети състав) от 3 септември 2015 г. (преюдициално запитване от Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen — Белгия) — Vivium SA/Belgische Staat
   (Дело C-250/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Фактически и нормативен контекст на главното производство - Липса на достатъчно пояснения - Явна недопустимост))
   (2015/C 381/13)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Vivium SA

      Ответник: Belgische Staat

      Диспозитив

   Преюдициалното запитване, отправено от rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Белгия) с акт от 13 май 2015 г. (дело C–250/15), е явно недопустимо.

      (1)  ОВ C 262, 10.8.2015 г.


title: Дело T-160/11: Жалба, подадена на 18 март 2011 г. — Petroci/Съвет

text:
               7.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 139/26

         Жалба, подадена на 18 март 2011 г. — Petroci/Съвет
   (Дело T-160/11)
   2011/C 139/49
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Petroci Holding (Абиджан, Кот д'Ивоар) (представител: M. Ceccaldi, avocat)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени Решение 2011/18/ОВППС и Регламент (ЕС) № 25/2011 на Съвета от 14 януари 2011 година, с които се въвеждат ограничителни мерки срещу определени лица и стопански субекти, включително спрямо дружеството PETROCI,

               —

               да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят по същество изтъква същите или сходни правни основания и основни доводи като изложените по дело T-142/11, SIR/Съвет.


title: Дело C-343/10: Решение на Съда (осми състав) от 14 април 2011 г. — Европейска комисия/Кралство Испания (Неизпълнение на задължения от държава членка — Директива 91/271/ЕИО — Замърсяване и вредно въздействие — Пречистване на градските отпадъчни води — Членове 3 и 4)

text:
               18.6.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 179/6

         Решение на Съда (осми състав) от 14 април 2011 г. — Европейска комисия/Кралство Испания
   (Дело C-343/10) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 91/271/ЕИО - Замърсяване и вредно въздействие - Пречистване на градските отпадъчни води - Членове 3 и 4)
   2011/C 179/08
   Език на производството: испански

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представител: S. Pardo Quintillán)

      Ответник: Кралство Испания (представител: F. Díez Moreno)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на членове 3 и 4 от Директива 91/271/ЕИО на Съвета от 21 май 1991 година за пречистването на градските отпадъчни води (ОВ L 135, стр. 40; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 43)

      Диспозитив

               1.

               Като не е осигурило:

                           —

                           събиране на градските отпадъчни води на агломерациите с ЕЖ над 15 000 Valle de Güimar, Noreste (Valle Guerra), Valle de la Orotava, Arenys de Mar, Alcossebre и Cariño в съответствие с член 3 от Директива 91/271/ЕИО на Съвета от 21 май 1991 година за пречистването на градските отпадъчни води (ОВ L 135, стр. 40; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 43) и

                           —

                           пречистване на градските отпадъчни води на агломерациите с ЕЖ над 15 000 Arroyo de la Miel, Arroyo de la Víbora, Estepota (San Pedro de Alcántara), Alhaurín el Grande, Coín, Barbate, Chipiona, Isla Cristina, Matalascañas, Nerja, Tarifa, Torrox Costa, Vejer de la Frontera, Gijón-Este, Llanes, Valle de Güimar, Noreste (Valle Guerra), Los Llanos de Aridane, Arenys de Mar, Pineda de Mar, Ceuta, Alcossebre, Benicarló, Elx (Arenales), Peñíscola, Teulada Moraira (Rada Moraira), Vinaròs, A Coruña, Cariño, Tui, Vigo, Aguiño Carreira-Ribeira, Baiona, Noia, Santiago, Viveiro и Irún (Hondarribia) в съответствие с член 4, параграфи 1 и 3 и евентуално параграф 4 от Директива 91/271,

                     Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по тази Директива.

               2.

               Осъжда Кралство Испания да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 234, 28.8.2010 г.


title: Дело C-314/11 P: Жалба, подадена на 24 юни 2011 г. от Европейската комисия срещу Определение на Общия съд (шести състав) от 13 април 2011 г. по дело T-320/09, Planet AE/Комисия

text:
               13.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 238/12

         Жалба, подадена на 24 юни 2011 г. от Европейската комисия срещу Определение на Общия съд (шести състав) от 13 април 2011 г. по дело T-320/09, Planet AE/Комисия
   (Дело C-314/11 P)
   2011/C 238/18
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Жалбоподател: Европейска комисия (представители: F. Dintilhac и D. Triantafyllou)

      Друга страна в производството: Planet AE

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Определение на Общия съд от 13 април 2011 г. по дело T-320/09,

               —

               да се обяви първоинстанционната жалба за недопустима,

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

               —

               Неправилно тълкуване на Решение 2008/969

         Единствената възможна последица от регистрацията на ответника в СРП, която (за разлика от други регистрации) се основава само на подозрения, е засилването на мерките по мониторинг (член 16 от решението), които нямат обвързващо действие за ответника. В определението неправилно се смесват разглежданите регистрации с други видове регистрации, които имат различни последици.

               —

               Несъществена промяна на правното положение на ответника поради оспорваните регистрации

         Сам по себе си мониторингът на регистрирания субект очевидно не променя правното му положение.

               —

               Ответникът не е пряко засегнат от оспорваните регистрации

         Всички мерки са приети със съгласието на отговорния разпоредител с бюджетни кредити след консултации и преговори с ответника и неговата банка. Те не са пряка и автоматична последица от регистрациите. Прякото засягане обаче е задължително условие за допустимостта на жалбата (член 263, параграф 4 ДФЕС).

               —

               Липса на преценка на относимите доводи и доказателства във връзка с косвеното засягане

         Въпреки че посочените по-горе консултации и преговори са били описани в жалбата, Общият съд не ги е взел предвид в нарушение на принципите на безпристрастност и обективност.

               —

               Липса на мотиви

         В обжалваното определение не се уточнява в какво се състои „неблагоприятната промяна“ на положението на жалбоподателя в първоинстанционното производство, който не е бил лишен от икономическо предимство, а е бил освободен от задължението да разпределя плащанията.
   Същото важи и по отношение на последиците от разглежданите регистрации, чийто обвързващ характер изобщо не е бил обяснен.

               —

               Смесване на способите за защита

         Ролята на ответника в консорциума е свързана с изготвянето на договора. Като неразделна част от договорната рамка, в него е било възможно да се включи арбитражна клауза (член 272 ДФЕС), но той не подлежи на обжалване, тъй като въпросните способи за защита съществуват успоредно и отделно един от друг.

               —

               Нарушение на свободата на договаряне и на принципа на съгласие

         От една страна, Комисията не е длъжна да поема задължения, без да вземе определени предпазни мерки, а от друга, ответникът се е съгласил с окончателната договорна рамка. Поради това Общият съд неправилно изисква правни основания, изслушвания и пр., които са задължителни в случаите на „санкции“ и са несъвместими с положението на равнопоставеност на договарящите страни.

               —

               Неправилно квалифициране на регистрациите като решения

         Регистрациите в SAP са вътрешни мерки, предпазни мерки съгласно принципа на добро финансово управление (член 27 от Финансовия регламент), предвидени в Решение 2008/969 като вътрешни правила на Комисията (вж. член 51 от Финансовия регламент), за да бъдат оповестени и използвани от всички оправомощени разпоредители с бюджетни кредити на тази институция. В допълнение, оспорваните регистрации не трябва да се смесват с регистрациите, водещи до изключване от участие в процедурата, тъй като в случая договорът е бил сключен с ответника.

               —

               Зависимост на допустимостта на жалбата от нейната основателност

         Общият съд обосновава определението си с необходимостта да провери дали Комисията е компетентна да приеме Решение 2008/969. Въпросът за компетентността обаче е свързан с основателността на жалбата и не определя нейната допустимост.


title: Дело T-297/11: Решение на Общия съд от 14 март 2014 г.  — Buzzi Unicem/Комисия (Конкуренция  — Административно производство  — Решение, изискващо предоставянето на информация  — Необходим характер на поисканата информация  — Принцип на добра администрация  — Задължение за мотивиране  — Пропорционалност)

text:
               5.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 135/31

         Решение на Общия съд от 14 март 2014 г. — Buzzi Unicem/Комисия
   (Дело T-297/11) (1)

   ((Конкуренция - Административно производство - Решение, изискващо предоставянето на информация - Необходим характер на поисканата информация - Принцип на добра администрация - Задължение за мотивиране - Пропорционалност))
   2014/C 135/37
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Buzzi Unicem SpA (Casale Monferrato, Италия) (представители: C. Osti и A. Prastaro, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално B. Gencarelli, L. Malferrari и C. Hödlmayr, впоследствие L. Malferrari и C. Hödlmayr, подпомагани от M. Merola, адвокат)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение на Комисията C (2011) 2356 окончателен от 30 март 2011 г. относно производство по прилагане на член 18, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета (преписка 39520 — Цимент и свързани продукти).

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Buzzi Unicem SpA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 226, 30.7.2011 г.


title: Съединени дела C-14/15 и C-116/15: Решение на Съда (трети състав) от 22 септември 2016 г. — Европейски парламент/Съвет на Европейския съюз (Жалба за отмяна — Полицейско и съдебно сътрудничество по наказателноправни въпроси — Автоматизиран обмен на данни — Регистрация на превозните средства — Дактилоскопични данни — Приложима правна уредба след влизането в сила на Договора от Лисабон — Преходни разпоредби — Правно основание от вторичното право — Разграничение на законодателните актове от мерките за изпълнение — Консултация с Парламента — Инициатива на държава членка или на Европейската комисия — Правила за гласуване)

text:
               14.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 419/11

         Решение на Съда (трети състав) от 22 септември 2016 г. — Европейски парламент/Съвет на Европейския съюз
   (Съединени дела C-14/15 и C-116/15) (1)

   ((Жалба за отмяна - Полицейско и съдебно сътрудничество по наказателноправни въпроси - Автоматизиран обмен на данни - Регистрация на превозните средства - Дактилоскопични данни - Приложима правна уредба след влизането в сила на Договора от Лисабон - Преходни разпоредби - Правно основание от вторичното право - Разграничение на законодателните актове от мерките за изпълнение - Консултация с Парламента - Инициатива на държава членка или на Европейската комисия - Правила за гласуване))
   (2016/C 419/13)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Европейски парламент (представители: F. Drexler, A. Caiola и М. Пенчева)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: M.-M. Joséphidès, K. Michoel и K. Pleśniak)

      Встъпили страни в подкрепа на ответника: Федерална република Германия (представители: T. Henze и A. Lippstreu) и Кралство Швеция (представители: A. Falk, C. Meyer-Seitz, U. Persson, N. Otte Widgren, E. Karlsson и L. Swedenborg)

      Диспозитив

               1)

               Отменя Решение 2014/731/ЕС на Съвета от 9 октомври 2014 година относно започването на автоматизиран обмен на данни по отношение на данните за регистрацията на превозните средства в Малта, Решение 2014/743/ЕС на Съвета от 21 октомври 2014 година относно започването на автоматизиран обмен на данни по отношение на данни за регистрацията на превозните средства (VRD) в Кипър, Решение 2014/744/ЕС на Съвета от 21 октомври 2014 година относно започването на автоматизиран обмен на данни по отношение на данни за регистрацията на превозните средства (VRD) в Естония и Решение 2014/911/ЕС на Съвета от 4 декември 2014 година за започване на автоматизиран обмен на данни по отношение на дактилоскопични данни в Латвия.

               2)

               Запазва правните последици на решения 2014/731, 2014/743, 2014/744 и 2014/911 до влизането в сила на нови решения, които да ги заменят.

               3)

               Осъжда Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.

               4)

               Федерална република Германия и Кралство Швеция понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 96, 23.3.2015 г.

      ОВ C 146, 4.5.2015 г.


title: Дело C-321/06: Решение на Съда (седми състав) от 14 юни 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Велико Херцогство Люксембург (Неизпълнение на задължения от държавата — Директива 2002/14/ЕО — Информиране и консултиране на работниците и служителите — Нетранспониране в предписания срок)

text:
               4.8.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 183/14

         Решение на Съда (седми състав) от 14 юни 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Велико Херцогство Люксембург
   (Дело C-321/06) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държавата - Директива 2002/14/ЕО - Информиране и консултиране на работниците и служителите - Нетранспониране в предписания срок)
   (2007/C 183/22)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: J. Enegren и G. Rozet, agents)

      Ответник: Великото Херцогство Люксембург (представител: C. Schiltz, agent)
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава — Неприемане в предвидения срок на разпоредбите, необходими за съобразяване с директива 2002/14/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 март 2002 година за създаване на обща рамка за информиране и консултиране на работниците и служителите в Европейската общност — Съвместна декларация на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията относно представителството на работниците (ОВ L 80, стр. 29)
   Диспозитив

               1)

               Като не е приело в предписания срок необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби за съобразяване с директива 2002/14/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 март 2002 година за създаване на обща рамка за информиране и консултиране на работниците и служителите в Европейската общност, Великото Херцогство Люксембург не е изпълнило задълженията, произтичащи за него по силата на тази директива.

               2)

               Великото херцогство Люксембург се осъжда да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 212, 2.9.2006 г.


title: Дело C-160/15: Преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия), постъпило на 7 април 2015 г. — GS Media BV/Sanoma Media Netherlands BV u. a.

text:
               22.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 205/18

         Преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия), постъпило на 7 април 2015 г. — GS Media BV/Sanoma Media Netherlands BV u. a.
   (Дело C-160/15)
   (2015/C 205/26)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hoge Raad der Nederlanden

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: GS Media BV

      Ответник: Sanoma Media Netherlands BV, Playboy Enterprises International Incl, Britt Geertruida Dekker

      Преюдициални въпроси

               1 a)

               Налице ли е „публично разгласяване“ по смисъла на член 3, параграф 1 от Директива 2001/29 (1), когато лице, различно от носителя на авторското право, e оператор на уебсайт, с който препраща — посредством хипервръзка в този уебсайт — към друг, достъпен за общата публика от интернет потребители уебсайт с оператор трето лице, където дадено произведение е предоставено на разположение без съгласието на носителя на авторското право?

               1 б)

               Във връзка с това от значение ли е обстоятелството дали произведението е било публично разгласено по-рано и на друго място без съгласието на носителя на авторското право?

               1 в)

               От значение ли е обстоятелството дали създалото хипервръзката лице е знаело или е трябвало да знае, че носителят на авторското право не е дал съгласието си за публикуването на произведението на посочения във въпрос 1 а) уебсайт, опериран от третото лице, а и евентуално обстоятелството, че първото лице е знаело или е трябвало да знае, че произведението е било публично разгласено по-рано и на друго място без съгласието на носителя на авторското право?

               2 a)

               При отрицателен отговор на въпрос 1 а), в този случай налице ли е все пак публично разгласяване, или би могло да е налице такова, ако уебсайтът, към който препраща хипервръзката — а заедно с него и произведението — може да бъде намерен, макар и нелесно, от общата публика от интернет потребители, така че поставянето на хипервръзка в голяма степен да улеснява намирането на произведението?

               2 б)

               За отговора на въпрос 2 а) от значение ли е обстоятелството дали създалото хипервръзката лице е знаело или е трябвало да знае, че уебсайтът, към който препраща хипервръзката, може да бъде намерен лесно от общата публика от интернет потребители?

               3.

               Следва ли да бъдат взети предвид други обстоятелства при отговора на въпроса дали е налице публично разгласяване, когато посредством хипервръзка се предоставя на разположение произведение, което по-рано е било публично разгласено без съгласие на носителя на авторското право?

      (1)  Директива 2001/29/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 22 май 2001 година относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество (ОВ L 167, стр. 10; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 230).


title: Дело C-602/13: Определение на Съда (шести състав) от 11 юни 2015 г. (преюдициално запитване от Juzgado de Primera Instancia — Испания) — Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA/Fernando Quintano Ujeta, María Isabel Sánchez García (Преюдициално запитване — Директива 93/13/ЕИО — Договорно правоотношение между продавач или доставчик и потребител — Договор за ипотечен кредит — Клауза за мораторна лихва — Клауза за предсрочно изплащане — Производство по принудително изпълнение върху ипотекиран имот — Намаляване на размера на лихвите — Компетентност на националния съд)

text:
               28.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 320/2

         Определение на Съда (шести състав) от 11 юни 2015 г. (преюдициално запитване от Juzgado de Primera Instancia — Испания) — Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA/Fernando Quintano Ujeta, María Isabel Sánchez García
   (Дело C-602/13) (1)

   ((Преюдициално запитване - Директива 93/13/ЕИО - Договорно правоотношение между продавач или доставчик и потребител - Договор за ипотечен кредит - Клауза за мораторна лихва - Клауза за предсрочно изплащане - Производство по принудително изпълнение върху ипотекиран имот - Намаляване на размера на лихвите - Компетентност на националния съд))
   (2015/C 320/02)
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Juzgado de Primera Instancia

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA

      Ответници: Fernando Quintano Ujeta, María Isabel Sánchez García

      Диспозитив

               1)

               Член 6, параграф 1 и член 7, параграф 1 от Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори, трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат национални разпоредби, предвиждащи намаляване на мораторните лихви в рамките на договор за ипотечен кредит, при условие, че тези национални разпоредби:

                           —

                           не предопределят преценката на националния съд, сезиран с производство по принудително изпълнение върху ипотекиран имот на този договор, на „неравноправния“ характер на клаузата за мораторните лихви, и

                           —

                           не поставят пречки пред този съд да отстрани посочената клауза, ако счете, че тя има „неравноправен“ характер по смисъла член 3, параграф 1 от тази директива.

               2)

               Директива 93/13 трябва да се тълкува в смисъл, че когато националният съд констатира „неравноправен“ характер по смисъла на член 3, параграф 1 от Директива 93/13 на клауза от договор, сключен между потребител и продавач или доставчик, обстоятелството, че тази клауза не е била изпълнена само по себе си не пречи на националният съд да изведе всички последици от „неравноправния“ характер на посочената клауза.

      (1)  ОВ C 31, 1.2.2014 г.


title: Дело T-178/16: Жалба, подадена на 22 април 2016 г. — Policolor/EUIPO — CWS-Lackfabrik Conrad W. Schmidt („Policolor“)

text:
               13.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/65

      Жалба, подадена на 22 април 2016 г. — Policolor/EUIPO — CWS-Lackfabrik Conrad W. Schmidt („Policolor“)
      (Дело T-178/16)
      (2016/C 211/80)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Policolor SA (Букурещ, Румъния) (представител: M. Comanescu, lawyer)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: CWS-Lackfabrik Conrad W. Schmidt GmbH & Co. KG (Дюрен-Меркен, Германия)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител на спорната марка: жалбоподателят

         Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словния елемент „Policolor“ — заявка за регистрация № 10 277 176

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO oт 29 януари 2016 г. по преписка R 346/2015-1

         Искания

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да измени изцяло обжалваното решение;

                  —

                  в резултат на това, да отмени обжалваното решение;

                  —

                  да отмени решението на отдела по споровете на EUIPO oт 16 декември 2014 г. по възражение № B 1 991 457;

                  —

                  да отхвърли възражението на встъпилата страна във връзка с регистрацията на марка на Европейския съюз № 10 277 176;

                  —

                  да осъди EUIPO и другата страна да заплатят съдебните разноски пред апелативния състав на EUIPO, включително и тези, направени в производството пред апелативния състав.

         Изложени основания

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) oт Регламент № 207/2009,

                  —

                  нарушение на член 75, параграф 1 от Регламент № 2015/2424.


title: Дело T-128/06: Решение на Първоинстанционния съд от 30 януари 2008 г. — Japan Tobacco/СХВП — Torrefacção Camelo (CAMELO) (Марка на Общността — Процедура по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността CAMELO — По-ранна национална фигуративна марка CAMEL — Относително основание за отказ — Липса на вероятност от неоснователно ползване от отличителните белези и от добрата репутация на по-ранната марка, и липса на вероятност ползването да им нанесе вреда — Член 8, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 40/94 — Липса на нарушение на правилата на процедурата по обжалване — Член 74 от Регламент № 40/94)

text:
               8.3.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 64/36

         Решение на Първоинстанционния съд от 30 януари 2008 г. — Japan Tobacco/СХВП — Torrefacção Camelo (CAMELO)
   (Дело T-128/06) (1)

   (Марка на Общността - Процедура по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността CAMELO - По-ранна национална фигуративна марка CAMEL - Относително основание за отказ - Липса на вероятност от неоснователно ползване от отличителните белези и от добрата репутация на по-ранната марка, и липса на вероятност ползването да им нанесе вреда - Член 8, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 40/94 - Липса на нарушение на правилата на процедурата по обжалване - Член 74 от Регламент № 40/94)
   (2008/C 64/58)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Japan Tobacco, Inc. (Токио, Япония) (представител: A. Ortiz López, S. Ferrandis González и E. Ochoa Santamaría, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: A. Folliard-Monguiral)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: Torrefacção Camelo Lda (Campo Maior, Португалия) (представители: A. De Sampaio, I. Carvalho Franco и C. de Almeida Carvalho, avocats)
   Предмет
   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 22 февруари 2006 г. (преписка № R 669/2003-2) относно производство по възражение между Japan Tobacco, Inc. и Torrefacção Camelo Lda.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Japan Tobacco, Inc. да понесе направените от него разноски, както и разноските на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП).

               3)

               Torrefacção Camelo Lda следва да понесе направените от него разноски.

      (1)  ОВ C 154, 1.7.2006 г.


title: Дело C-622/16 P: Жалба, подадена на 26 ноември 2016 г. от Scuola Elementare Maria Montessori Srl срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 15 септември 2016 г. по дело T-220/13, Scuola Elementare Maria Montessori/Комисия

text:
               6.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/16

         Жалба, подадена на 26 ноември 2016 г. от Scuola Elementare Maria Montessori Srl срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 15 септември 2016 г. по дело T-220/13, Scuola Elementare Maria Montessori/Комисия
   (Дело C-622/16 P)
   (2017/C 038/21)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Scuola Elementare Maria Montessori Srl (представители: E. Gambaro, F. Mazzocchi, адвокати)

      Други страни в производството: Европейска комисия, Италианска република

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени съдебното решение, с което се отхвърля жалбата, подадена от Scuola Elementare Maria Montessori, и в резултат на това да се отмени Решение 2013/284/ЕС на Комисията (1) в частта, в която се приема, че не е трябвало да се разпорежда възстановяването на помощта, предоставена под формата на освобождаване от общински данък върху недвижимото имущество (Imposta comunale sugli immobili, наричан по-нататък „ICI“), както и в частта, в която се потвърждава, че мерките за освобождаване от еднократен общински данък (Imposta municipale unica, наричан по-нататък „IMU“) не попадат в приложното поле на член 107, параграф 1 ДФЕС,

               —

               във всички случаи, да се отмени съдебното решение в частите, които се отнасят до онези основания на обжалвания акт, които Съдът ще уважи по същество,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски по двете производства.

      Основания и основни доводи

               1)

               С първото основание, разделено на четири части, Scuola Elementare Maria Montessori изтъква нарушение и неправилно прилагане на член 108 ДФЕС, на член 14, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 659/1999 (2) и на задължението за лоялно сътрудничество по член 4, параграф 3 ДЕС, както и неправилно тълкуване на понятието за абсолютна невъзможност, неправилна правна квалификация на фактите, изопачаване на някои доказателства и противоречие в мотивите, поради това, че Общият съд е приел, че Комисията не е допуснала грешка като не е задължила Италианската република да възстанови сумите, свързани с данъчното освобождаване, което нестопанските субекти за специфични цели са ползвали в съответствие с правната уредба на ICI, и което Комисията е счела за неправомерно и несъвместимо с вътрешния пазар.

               2)

               С второто основание Scuola Elementare Maria Montessori изтъква нарушение и неправилно прилагане на член 107, параграф 1 ДФЕС, поради това, че Общият съд е постановил, че освобождаването от IMU, който от 2012 г. заменя ICI, не представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС.

      (1)  Решение 2013/284/ЕС на Комисията от 19 декември 2012 година относно държавна помощ SA. 20829 [C 26/2010, ex NN 43/2010 (ex CP 71/2006)] Схема относно освобождаване от общински данък върху недвижимото имущество за имоти, използвани от нестопански субекти за специфични цели приведена в действие от Италия (OВ L 166, 2013 г.,стр. 24).

      (2)  Регламент (EО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (ОВ L 83, 1999 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41).


title: Дело C-20/09: Решение на Съда (втори състав) от 7 април 2011 г. — Европейска комисия/Португалска република (Неизпълнение на задължения от държава членка — Допустимост на иска — Свободно движение на капитали — Член 56 ЕО — Член 40 от Споразумението за ЕИП — Държавни ценни книжа — Преференциално данъчно третиране — Обосноваване — Борба с данъчните измами — Борба с избягването на данъци)

text:
               28.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 160/7

         Решение на Съда (втори състав) от 7 април 2011 г. — Европейска комисия/Португалска република
   (Дело C-20/09) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Допустимост на иска - Свободно движение на капитали - Член 56 ЕО - Член 40 от Споразумението за ЕИП - Държавни ценни книжа - Преференциално данъчно третиране - Обосноваване - Борба с данъчните измами - Борба с избягването на данъци)
   2011/C 160/03
   Език на производството: португалски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: R. Lyal и A. Caeiros)

      Ответник: Португалска република (представители: L. Inez Fernandes, C. Guerra Santos и J. Menezes Leitão)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на членове 56 ЕО и 40 ЕИП — Облигации по публичен дълг — Преференциално данъчно третиране на облигациите, издадени от португалската държава

      Диспозитив

               1.

               Като е предвидила в рамките на особения режим за узаконяване на положението на данъчнозадължените лица по отношение на имущество, което към 31 декември 2004 г. не се намира на територията на Португалия („regime excepcional de regularização tributária de elementos patrimoniais que não se encontrem no território português em 31 de Dezembro de 2004“), установен със Закон № 39-A/2005 от 29 юли 2005 г., преференциално данъчно третиране само за издадените от португалската държава държавни ценни книжа, Португалската република не е изпълнила задълженията си по член 56 ЕО и по член 40 от Споразумението за Европейското икономическо пространство от 2 май 1992 г.

               2.

               Осъжда Португалската република да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 82, 4.4.2009 г.


title: Дело T-311/08: Решение на Първоинстанционния съд от 2 юли 2009 г. — Fitoussi/СХВП — Loriot (IBIZA REPUBLIC) (Марка на Общността — Процедура по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността IBIZA REPUBLIC — По-ранна национална фигуративна марка, представляваща петолъчна звезда, заобиколена от окръжност — Абсолютно основание за отказ — Липса на вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 [понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009])

text:
               15.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 193/21

         Решение на Първоинстанционния съд от 2 юли 2009 г. — Fitoussi/СХВП — Loriot (IBIZA REPUBLIC)
   (Дело T-311/08) (1)

   (Марка на Общността - Процедура по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „IBIZA REPUBLIC“ - По-ранна национална фигуративна марка, представляваща петолъчна звезда, заобиколена от окръжност - Абсолютно основание за отказ - Липса на вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 [понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009])
   2009/C 193/32
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Paul Fitoussi (Vincennes, Франция) (представители: K. Manhaeve, T. van Innis и G. Glas, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: R. Bianchi)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Bernadette Nicole J. Loriot (Ибиса, Испания)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 7 май 2008 г. (преписка R 1135/2007-2) относно процедура по възражение между г-н Paul Fitoussi и г-жа Bernadette Nicole J. Loriot.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда г-н Paul Fitoussi да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 272, 25.10.2008 г.