title: Дело C-58/21: Преюдициално запитване от Verwaltungsgerichts Виена (Австрия), постъпило на 1 февруари 2021 г. — FK

text:
               3.5.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 163/12

      Преюдициално запитване от Verwaltungsgerichts Виена (Австрия), постъпило на 1 февруари 2021 г. — FK
      (Дело C-58/21)
      (2021/C 163/16)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Verwaltungsgericht Wien

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: FK

         Ответник: Rechtsanwaltskammer Wien

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Как трябва да се тълкува член 13, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕО) № 883/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година за координация на системите за социална сигурност (1), когато от количествена гледна точка центърът на дейността на дадено лице се намира в държава, която не е членка, и в която лицето пребивава, и когато това лице извършва дейност и в две държави членки (Федерална република Германия и Австрия) — дейност, която е разделена в двете държави членки, така че преобладаващата част се развива в една от държавите членки (в конкретния случай във Федерална република Германия)?
                  Ако от тълкуването на тази разпоредба се установи компетентност на Австрия, се поставя следният въпрос:

                  2)

                  Допуска ли правото на Съюза разпоредбата на член 50, параграф 2, точка 2, буква c), подточка аа) от Rechtsanwaltsordnung (2) (Закон за адвокатурата) и разпоредбата на член 26, параграф 1, точка 8 от Устава, част A 2018, или те нарушават правото на Съюза и правата, гарантирани от правото на Съюза, като изискват за отпускането на пенсия за осигурителен стаж и възраст отказ от упражняване на адвокатската професия в страната и в чужбина (член 50, параграф 2, буква с), подточка аа), съответно където и да е (член 26, параграф 1, точка 8 от Устава, част A 2018)?

         (1)  ОВ L 166, 2004 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 82.

         (2)  RGBl. № 96/1868 в редакцията му, публикувана в BGBl I № 10/2017.


title: Дело C-66/21: Преюдициално запитване от Rechtbank Den Haag, заседаващ в Зволе (Нидерландия), постъпило на 29 януари 2021 г. — O. T. E./Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

text:
               3.5.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 163/12

      Преюдициално запитване от Rechtbank Den Haag, заседаващ в Зволе (Нидерландия), постъпило на 29 януари 2021 г. — O. T. E./Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid
      (Дело C-66/21)
      (2021/C 163/17)
      Език на производството: нидерландски

         Запитваща юрисдикция

      Rechtbank Den Haag, заседаващ в Зволе

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: O. T. E.

         Ответник: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

         Преюдициални въпроси

                  1)

                              a)

                              Трябва ли член 6, параграф 1 от Директива 2004/81 (1) да се тълкува в смисъл, че тъй като Нидерландия не е определила съгласно националното право датата, от която започва да тече гарантираният съгласно тази разпоредба срок за размисъл, посоченият срок започва да тече по право от датата, на която гражданинът на третата страна уведоми (информира) нидерландските органи за трафика на хора?

                              б)

                              Трябва ли член 6, параграф 1 от Директива 2004/81 да се тълкува в смисъл, че тъй като Нидерландия не е определила съгласно националното право продължителността на гарантирания съгласно тази разпоредба срок за размисъл, посоченият срок се прекратява по право след като е подадена жалба относно трафик на хора или съответният гражданин на трета страна е посочил, че се отказва да подаде жалба?

                  2)

                  Трябва ли за мерки за извеждане от територията по смисъла на член 6, параграф 2 от Директива 2004/81 да се считат и мерки за извеждане на гражданин на трета страна от територията на една държава членка в територията на друга държава членка?

                  3)

                              a)

                              Недопустимо ли е съгласно член 6, параграф 2 от Директива 2004/81 приемането на решение за прехвърляне докато тече гарантираният съгласно член 6, параграф 1 от тази директива срок за размисъл?

                              б)

                              Недопустимо ли е съгласно член 6, параграф 2 от Директива 2004/81 изпълнението или подготовката на изпълнението на вече прието решение за прехвърляне докато тече гарантираният съгласно член 6, параграф 1 от тази директива срок за размисъл?

         (1)  Директива 2004/81/ЕО на Съвета от 29 април 2004 година за издаване на разрешение за пребиваване на граждани на трети страни, които са жертви на трафик на хора или са били обект на помощ за незаконна имиграция и които сътрудничат с компетентните органи (ОВ L 261, 2004 г., стр. 19; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 7, стр. 35).


title: Дело C-69/21: Преюдициално запитване от rechtbank Den Haag, заседаващ в 'с-Херотогенбос (Нидерландия), постъпило на 4 февруари 2021 г. — Х/Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

text:
               3.5.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 163/13

      Преюдициално запитване от rechtbank Den Haag, заседаващ в 'с-Херотогенбос (Нидерландия), постъпило на 4 февруари 2021 г. — Х/Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid
      (Дело C-69/21)
      (2021/C 163/18)
      Език на производството: нидерландски

         Запитваща юрисдикция

      Rechtbank Den Haag, заседаващ в 'с-Херотогенбос

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Х

         Ответник: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Може ли значително увеличаване на интензитета на болката поради липсата на медицинско лечение при непроменена клинична картина да представлява положение, което противоречи на член 19, параграф 2 от Хартата на основните права на Европейския съюз (наричана по-нататък „Хартата“) във връзка с членове 1 и 4 от Хартата, ако не бъде спряно изпълнението на произтичащото от Директива 2008/115/ЕО (1) (наричана по-нататък „Директивата за връщането“) задължение за напускане на страната?

                  2)

                  Налице ли е съвместимост с член 4 във връзка с член 1 от Хартата, в случай че е установен стриктен срок, в рамките на който следва да се проявят последиците от липсата на медицинско лечение, за да се приеме, че са налице пречки от здравословно естество за изпълнение за задължението за връщане? Ако установяването на стриктен срок не противоречи на правото на Съюза, разрешено ли е на държава членка да определи общ срок, който е еднакъв за всички възможни заболявания и всички възможни последици за здравето?

                  3)

                  Съвместима ли е с член 19, параграф 2 във връзка с членове 1 и 4 от Хартата, както и с Директивата за връщането уредба, съгласно която последиците от извеждането трябва да се преценяват изключително в контекста на отговора на въпроса дали и при какви условия чужденецът може да пътува?

                  4)

                  Изисква ли член 7 във връзка с членове 1 и 4 от Хартата в контекста на Директивата за връщането здравословното състояние на чужденеца и лечението, което получава в това отношение в държавата членка, да се преценява в контекста на отговора на въпроса дали пребиваването трябва да се разрешава на основание на правото на зачитане на личния живот? Изисква ли член 19, параграф 2 във връзка с членове 1 и 4 от Хартата, в контекста на Директивата за връщането, преценката дали здравословните проблеми могат да се считат за пречки за извеждане на основание на правото на зачитане на личния и семейния живот по смисъла на член 7 от Хартата?

         (1)  Директива 2008/115/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 16 декември 2008 година относно общите стандарти и процедури, приложими в държавите-членки за връщане на незаконно пребиваващи граждани на трети страни (ОВ L 348, 2008 г., стр. 98).


title: Дело C-88/21: Преюдициално запитване от Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Литва), постъпило на 12 февруари 2021 г. — Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministerija

text:
               3.5.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 163/14

      Преюдициално запитване от Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Литва), постъпило на 12 февруари 2021 г. — Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministerija
      (Дело C-88/21)
      (2021/C 163/19)
      Език на производството: литовски

         Запитваща юрисдикция

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

         Страни в главното производство

      Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministerija

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Трябва ли член 39 от Решение 2007/533/ПВР на Съвета от 12 юни 2007 г. година относно създаването, функционирането и използването на Шенгенска информационна система от второ поколение (ШИС II), и по-специално член 39, параграф 3, да се тълкува в смисъл, че налага задължение да се забрани регистрацията на вещи, за които е подаден сигнал в Шенгенската информационна система, въпреки че сигналът вече не е релевантен (превозното средство е открито, наказателното производство в държавата членка, в която е било открито превозното средство, е било прекратено поради липса на престъпление, извършено в тази държава членка; подалата сигнала държава е била информирана, но не е предприела действия за заличаване на сигнала от системата)?

                  2)

                  Трябва ли член 39 от Решение 2007/533/ПВР на Съвета от 12 юни 2007 г. година относно създаването, функционирането и използването на Шенгенска информационна система от второ поколение (ШИС II), и по-специално член 39, параграф 3, да се тълкува в смисъл, че задължава държава членка, която е открила вещ, за която е подаден сигнал съгласно член 38, параграф 1 от решението, да приеме национални правила, забраняващи всякакви действия с откритата вещ, освен такива за постигане на посочената в член 38 цел (изземване или използване като доказателство в наказателно преследване)?

                  3)

                  Трябва ли член 39 от Решение 2007/533/ПВР на Съвета от 12 юни 2007 г. година относно създаването, функционирането и използването на Шенгенска информационна система от второ поколение (ШИС II), и по-специално член 39, параграф 3, да се тълкува в смисъл, че позволява на държавите членки да приемат правни норми, които предвиждат изключения от забраната за регистрация на превозни средства, за които е въведен сигнал в ШИС в съответствие с член 38 от решението, след като компетентните органи на държавата членка са предприели мерки, за да информират за откритата вещ държавата, въвела сигнала?


title: Дело C-89/21: Преюдициално запитване от Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Литва), постъпило на 12 февруари 2021 г. — „Romega“ UAB/Valstybinė maisto ir veterinarijos tarnyba

text:
               3.5.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 163/15

      Преюдициално запитване от Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Литва), постъпило на 12 февруари 2021 г. — „Romega“ UAB/Valstybinė maisto ir veterinarijos tarnyba
      (Дело C-89/21)
      (2021/C 163/20)
      Език на производството: литовски

         Запитваща юрисдикция

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

         Страни в главното производство

         Жалбоподател:„Romega“ UAB

         Ответник: Valstybinė maisto ir veterinarijos tarnyba

         Преюдициален въпрос

      Трябва ли член 1 от Регламент (ЕО) № 2073/2005 (1) на Комисията от 15 ноември 2005 година относно микробиологични критерии за храните и член 14, параграф 8 от Регламент (ЕО) № 178/2002 (2) на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2002 година за установяване на общите принципи и изисквания на законодателството в областта на храните, за създаване на Европейски орган за безопасност на храните и за определяне на процедури относно безопасността на храните да се тълкуват в смисъл, че предоставят на компетентните надзорни органи на държава членка свободата да преценяват, че прясно месо от домашни птици, което отговаря на изискванията, посочени в глава 1, ред 1.28 от приложение I към Регламент № 2073/2005 не отговаря на изискванията на член 14, параграфи 1 и 2 от Регламент № 178/2002 в случаите, когато хранителен продукт от тази категорията храни е замърсен от серотипове на салмонела, различни от посочените в глава 1, ред 1.28 от приложение I към Регламент № 2073/2005, както е установено в настоящия случай?

         (1)  Регламент (ЕО) № 2073/2005 на Комисията от 15 ноември 2005 година относно микробиологични критерии за храните (ОВ L 338, 2005 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 51, стр. 141).

         (2)  Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2002 година за установяване на общите принципи и изисквания на законодателството в областта на храните, за създаване на Европейски орган за безопасност на храните и за определяне на процедури относно безопасността на храните (ОВ L 31, 2002 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 8, стр. 68).


title: Дело C-97/21: Преюдициално запитване, отправено от Административен съд — Благоевград (България) на 16 февруари 2021 година — MV — 98 / Началник на отдел „Оперативни дейности“ — гр. София в главна дирекция „Фискален контрол“ при Централно управление на Национална агенция за приходите

text:
               3.5.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 163/15

      Преюдициално запитване, отправено от Административен съд — Благоевград (България) на 16 февруари 2021 година — MV — 98 / Началник на отдел „Оперативни дейности“ — гр. София в главна дирекция „Фискален контрол“ при Централно управление на Национална агенция за приходите
      (Дело C-97/21)
      (2021/C 163/21)
      Език на производството: български

         Запитваща юрисдикция

      Административен съд — Благоевград

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: MV — 98

         Ответник: Началник на отдел „Оперативни дейности“ — гр. София в главна дирекция „Фискален контрол“ при Централно управление на Национална агенция за приходите

                  1.

                  Следва ли член 273 от Директива 2006/112/ЕО (1) на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност и член 50 от Хартата на основните права на Европейския съюз да се тълкуват в смисъл, че допускат национална правна уредба като тази в главното производство, по силата на която могат да се кумулират административно производство за прилагане на принудителна административна мярка и административнонаказателно производство за налагане на имуществена санкция за едно деяние срещу същото лице, изразяващо се в нерегистриране и отчитане на продажба на стоки чрез издаване на документ за продажбата?

                  1.1.

                  При утвърдителен отговор, следва ли член 273 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност и член 52, параграф 1 от Хартата на основните права на Европейския съюз да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба като тази в главното производство, по силата на която могат да се кумулират административно производство за прилагане на принудителна административна мярка и административнонаказателно производство за налагане на имуществена санкция за едно деяние срещу същото лице, изразяващо се в нерегистриране и отчитане на продажба на стоки чрез издаване на документ за продажбата, при положение че не установява същевременно задължение за компетентните за провеждане на двете производства органи и за съдилищата да следят за ефективно прилагане на принципа на пропорционалност с оглед на общата тежест на кумулираните мерки спрямо тежестта на конкретното нарушение?

                  2.

                  Ако приложимостта на член 50 и член 52, параграф 1 от Хартата не бъде потвърдена в настоящия случай, следва ли член 273 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност и член 49, параграф 3 от Хартата на основните права на Европейския съюз да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба като тази на член 186, алинея 1 от ЗДДС [Закон за данък върху добавената стойност], която за едно деяние спрямо същото лице, изразяващо се в нерегистриране и отчитане на продажба на стоки чрез издаване на документ за продажбата, предвижда, наред с налагането на имуществена санкция по член 185, алинея 2 от ЗДДС, прилагане на принудителна административна мярка „запечатване на обект“ за срок до 30 дни?

                  3.

                  Следва ли член 47, параграф 1 от Хартата на основните права на Европейския съюз да се тълкува в смисъл, че допуска мерки, въведени от националния законодател, за да гарантират интереса по член 273 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност, като предварителното изпълнение на принудителна административна мярка „запечатване на обект“ за срок до 30 дни в защита на презюмиран публичен интерес, спрямо което защитата пред съд е сведена до преценка за насрещен съпоставим частен интерес.

         (1)  OB 2006, L 347, стр. 1;Специално българско издание: глава 9, том 3, стр. 7


title: Дело C-105/21: Преюдициално запитване, отправено от Специализиран наказателен съд (България) на 22 февруари 2021 година — наказателно производство срещу IR

text:
               3.5.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 163/16

      Преюдициално запитване, отправено от Специализиран наказателен съд (България) на 22 февруари 2021 година — наказателно производство срещу IR
      (Дело C-105/21)
      (2021/C 163/22)
      Език на производството: български

         Запитваща юрисдикция

      Специализиран наказателен съд

         Подсъдим

      IR

         Преюдициални въпроси

      Ще бъде ли съответно на чл.6 от Хартата вр чл.5 ал.4, ал.2 вр ал.1 б.„с“ от ЕКПЧ; на чл.47 от Хартата; на правото на свободно движение и пребиваване; на принципа на равностойност; на принципа за взаимно доверие — ако издаващият съдебен орган по чл.6 ал.1 от Рамково решение 2002/584 не положи никакви усилия да уведоми търсеното лице за фактическите и правните основания на задържането му и за възможностите за оспорването на това задържане, докато това лице се намира на територията на изпълняващата държава членка?
      При положителен отговор — принципът за примата на правото на Съюза над националното право изисква ли издаващият орган да не извърши това уведомяване и също така, ако въпреки липсата на такова уведомяване, търсеното лице подаде искане за отмяна на националния акт за задържане, изисква ли издаващият съдебен орган да разгледа по същество това искане едва след предаване на търсеното лице?
      Какви са подходящите правни средства от правото на Съюза, за да се осъществи това уведомяване?


title: Дело C-115/21 P: Жалба, подадена на 25 февруари 2021 г. от Oriol Junqueras i Vies срещу определението, постановено от Общия съд (шести състав) на 15 декември 2020 г. по дело T-24/20, Junqueras i Vies/Парламент

text:
               3.5.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 163/17

      Жалба, подадена на 25 февруари 2021 г. от Oriol Junqueras i Vies срещу определението, постановено от Общия съд (шести състав) на 15 декември 2020 г. по дело T-24/20, Junqueras i Vies/Парламент
      (Дело C-115/21 P)
      (2021/C 163/23)
      Език на производството: испански

         Страни

         Жалбоподател: Oriol Junqueras i Vies (представител: A. Van den Eynde Adroer, адвокат)

         Друга страна в производството: Европейски парламент

         Искания на жалбоподателя

                  —

                  да се отмени определението, постановено на 15 декември 2020 г. от шести състав на Общия съд на Европейския съюз по дело T-24/20;

                  —

                  да се обяви за допустима цялата подадена от него жалба;

                  —

                  да се възобнови производството, така че след като жалбата бъде обявена за допустима шести състав на Общия съд на Европейския съюз да продължи разглеждането ѝ;

                  —

                  Европейският парламент да бъде осъден да заплати съдебните разноски в производството по възражението за недопустимост и в настоящото производство по обжалване.

         Основания и основни доводи

         Първо: Грешка при прилагане на правото, допусната при тълкуването и прилагането в случая на член 13, параграф 3 и член 7, параграф 3 от Акта за избирането на членове на Европейския парламент (1976 г.) (1). Не е имало отнемане на мандата, а прилагане на основание за възникнала несъвместимост, което не е установено в съответствие с член 7, параграф 3 от Акта за избирането на членове на Европейския парламент (1976 г.). Европейският парламент не може да взема предвид никакво отнемане на мандата на Oriol Junqueras, нито възникването на каквото и да било основание за несъвместимост, установено в съответствие с член 7, параграф 3 от Акта за избирането на членове на Европейския парламент (1976 г.), тъй като нито едното, нито другото се е случило, а „вземането предвид“ от Европейският парламент осигурява правни последици на решение, каквито същото не би могло да има, и то става обжалваем акт съгласно член 263 ДФЕС, нарушавайки правата на Oriol Junqueras (по-специално член 39 от Хартата на основните права на Европейския съюз[, наричана по-нататък „Хартата“,] и член 9 от Протокол № 7 за привилегиите и имунитетите на Европейския съюз).

         Второ: Грешка при прилагане на правото, допусната при тълкуването и прилагането на член 4, параграф 7 от Правилника за дейността [на Европейския парламент]. Обжалваното определение е неправилно от правна страна, тъй като в него се приема, че Европейският парламент няма правомощия да откаже признаването на основанията за несъвместимост съгласно посочения член. Поради неприлагането на член 4, параграф 7 от Правилника за дейността решението на Европейския парламент представлява решение, с което се изменя правното положение на Oriol Junqueras, засягайки правата му (по-специално по член 39 от Хартата и член 9 [от] Протокол № 7 за привилегиите и имунитетите на Европейския съюз), поради което обжалваното определение е неправилно от правна страна, тъй като в него се приема, че [това решение] не подлежи на обжалване съгласно член 263 ДФЕС.

         Трето: Неправилно тълкуване на членове 8 и 12 от Акта за избирането на членове на Европейския парламент (1976 г.) и член 3, параграф 3 от Правилника за дейността, тъй като основанието за несъвместимост, приложено по отношение на Oriol Junqueras, не се отнася за избирателната процедура. Не може да се заключи, че държавата може да установи посоченото основание за несъвместимост в съответствие с правната уредба на изборния процес, предвидена в Акта за избирането на членове на Европейския парламент (1976 г.). Определението е неправилно от правна страна, тъй като в него за противоречащи на член 39 от Хартата (двата параграфа), член 41 от Хартата (параграфи 1 и 2) и член 21 от Хартата (параграф 2) не са счетени член 13, параграф 3 от Акта за избирането на членове на Европейския парламент (1976 г.) и член 4, параграф 7 от Правилника за дейността, при положение че с тях се въвеждат ограничения на правата по начин, противоречащ на член 52, параграфи 1 и 3 от Хартата. Определението е неправилно, тъй като в него не се отчита издигането в нормативната йерархия на Хартата като част от първичното право на Европейския съюз. След като с него се прилагат норми, които противоречат на Хартата, е очевидно че обжалваният акт е решение, пораждащо последици за правното положение на Oriol Junqueras, и съответно е обжалваемо съгласно член 263 ДФЕС, поради което обжалваното определение е неправилно от правна страна. При условията на евентуалност, в определението е трябвало да се извърши тълкуване, което да отчита защитаваните от Хартата права и да бъде в съответствие с практиката на Съда на ЕС, на член 13, параграф 3 от Акта за избирането на членове на Европейския парламент (1976 г.) и член 4, параграф 7 от Правилника за дейността, като предвид се вземат също изключителните обстоятелства в конкретния случай и информацията, с която е разполагал Европейският парламент. Обжалваното определение е неправилно от правна страна, тъй като в него не се отчита възможността в конкретния случай да се стигне до извода, че е налице фактическа грешка по смисъла на член 4, параграф 7 от Правилника за дейността, която дава право на Европейския парламент да откаже да обяви мястото за свободно или да признае приложеното основание за несъвместимост. Обжалваното определение съответно е неправилно от правна страна, тъй като обжалваният акт е решение с правни последици за Oriol Junqueras и е обжалваем съгласно член 263 ДФЕС.

         Четвърто: Обжалваното определение е неправилно от правна страна, тъй като в него се приема, че съгласно правото на ЕС инициативата на Председателя на Европейския парламент по член 8 от Правилника за дейността не е задължителна. Правната уредба трябва да се тълкува в своята цялост, а член 39 от Хартата (чието прилагане е задължително за държавите членки по силата на член 51, параграф 1 от Хартата), задължението за лоялно сътрудничество, член 9 от Протокол № 7 за привилегиите и имунитетите на Европейския съюз и член 6 от Правилника за дейността правят задължително спазването на правата на Oriol Junqueras, ако държавата членка е предупредена за положението от председателя на Европейския парламент съгласно член 8 от Правилника за дейността. В обжалваното определение неправилно се приема, че в случая не са налице особени обстоятелства, превръщащи бездействието на Европейския парламент в обжалваем акт (различни пренебрегнати предходни петиции за запазване на имунитета на Oriol Junqueras и най-вече решение на Съда на ЕС, с което се признава качеството му на избран [член на Европейския парламент] и което позволява да се установи нарушаването на неговите права поради липсата на искане за снемане на имунитета му). В обжалваното определение неправилно се тълкува [виждането], че при особените обстоятелства в конкретния случай отказът да се направи спешно искане за защита по член 8 от Правилника за дейността представлява решение, с което на Oriol Junqueras се отказват определени правни последици, що се отнася до защитата на неговия имунитет, и поради това то е обжалваемо съгласно член 263 ДФЕС.

         (1)  ОВ L 278, 8.10.1976 г., стр. 5.


title: Дело C-119/21 P: Жалба, подадена на 25 февруари 2021 г. от PlasticsEurope срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 16 декември 2020 г. по дело T-207/18, PlasticsEurope/ECHA

text:
               3.5.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 163/18

      Жалба, подадена на 25 февруари 2021 г. от PlasticsEurope срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 16 декември 2020 г. по дело T-207/18, PlasticsEurope/ECHA
      (Дело C-119/21 P)
      (2021/C 163/24)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: PlasticsEurope (представители: R. Cana, адвокат, E. Mullier, адвокат)

         Други страни в производството: Европейска агенция по химикали, Федерална република Германия, Френска република, ClientEarth

         Искания на жалбоподателя

      Жалбоподателят моли Съда:

                  —

                  да отмени решението на Общия съд по дело T-207/18,

                  —

                  да отмени оспорения акт,

                  —

                  при условията на евентуалност, да върне делото на Общия съд за произнасяне по жалбата за отмяна на жалбоподателя,

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски за настоящото производство, както и тези, направени в производството пред Общия съд, включително разноските на встъпилите страни.

         Основания и основни доводи

                  1.

                  Предоставеното на Европейската агенция по химикали (ECHA) право на преценка при идентифициране на веществата, пораждащи сериозно безпокойство съгласно член 57, буква е) от Регламент (ЕО) № 1907/2006 (1) (наричан по-нататък „Регламента REACH“) не може да се тълкува в смисъл, че ECHA има пълната и неоспорима свобода да допуска явни грешки при подбора и оценката на „научните доказателства“ съгласно посочения член 57, буква е). Това обаче бил приел Общият съд, като постановил, че наличието на явна грешка в преценката може да се установи само ако ECHA пренебрегне напълно и погрешно надеждно изследване и ако включването му е щяло да промени общата оценка на доказателствата, така че окончателното решение би било лишено от правдоподобност. Общият съд освен това бил приел, че ECHA може да се основе на ненадеждни изследвания и че слабата надеждност на последните не е пречка те да бъдат взети предвид. Общият съд отишъл още по-далеч, като приел позоваването на по-малко надеждни и неубедителни научни изследвания, когато резултатът от тях подкрепя възприетата от ECHA хипотеза за твърдените опасни свойства на веществото. По този начин Общият съд допуснал грешка при прилагането на правото и нарушил принципа на високите научни постижения.

                  2.

                  Общият съд допуснал грешка при прилагането на правото като тълкувал погрешно член 57, буква е) от Регламента REACH и освен това нарушил правото на жалбоподателя да бъде изслушан като тълкувал погрешно доводите му относно изискването да се установи, че веществото поражда еквивалентна степен на безпокойство спрямо веществата, описани в член 57, букви а)—д) от Регламента REACH.

                  3.

                  Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото при преценката на доказателствата, свързани с доводите на жалбоподателя относно надеждността на научните изследвания и изопачил представените пред него доказателства.

                  4.

                  Като приел, че преценката на ECHA на научните доказателства се подкрепя от принципа на предпазните мерки, Общият съд бил тълкувал погрешно този принцип и така допуснал грешка при прилагане на правото.

                  5.

                  Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото като постановил, че междинните продукти не са изключени от идентификацията по членове 57 и 59 от Регламента REACH, тъй като тези разпоредби се отнасят само до характерните свойства на дадено вещество, а не до използването му (което предполага отговор на въпроса дали веществото се използва като междинно) и че извършената от ECHA такава идентификация не е непропорционална.

         (1)  Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 година относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH), за създаване на Европейска агенция по химикали, за изменение на Директива 1999/45/ЕО и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 793/93 на Съвета и Регламент (ЕО) № 1488/94 на Комисията, както и на Директива 76/769/ЕИО на Съвета и директиви 91/155/ЕИО, 93/67/ЕИО, 93/105/ЕО и 2000/21/ЕО на Комисията (ОВ L 396, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 60, стр. 3).


title: Дело C-124/21 P: Жалба, подадена на 26 февруари 2021 г. от International Skating Union срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти разширен състав) на 16 декември 2020 г. по дело T-93/18, International Skating Union/Европейска комисия

text:
               3.5.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 163/19

      Жалба, подадена на 26 февруари 2021 г. от International Skating Union срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти разширен състав) на 16 декември 2020 г. по дело T-93/18, International Skating Union/Европейска комисия
      (Дело C-124/21 P)
      (2021/C 163/25)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: International Skating Union (представител: J.-F. Bellis, avocat)

         Други страни в производството: Европейска комисия, Mark Jan Hendrik Tuitert, Niels Kerstholt, European Elite Athletes Association.

         Искания на жалбоподателя

      Жалбоподателят иска от Съда:

                  —

                  да отмени решението на Общия съд на Европейския съюз по дело International Skating Union/Комисия (Дело T-93/18) в частта, в която е отхвърлена жалбата на жалбоподателя,

                  —

                  да отмени решението на Комисията от 8 декември 2017 г. по дело AT. 40208 — Правила за допустимост на Международния съюз по кънки, и

                  —

                  да осъди Комисията и встъпилите в първоинстанционното производство страни да заплатят съдебните разноски, направени по настоящото производство, и по производството пред Общия съд.

         Основания и основни доводи

      Първо основание: Общият съд нарушил член 263 ДФЕС и практиката на Съда по член 101 ДФЕС, като приел, че правилата за допустимост на ISU ограничават конкуренцията с оглед на целта
      Част 1: Общият съд не разгледал доводите на жалбоподателя, с които се оспорва направената от Комисията преценка на фактите в подкрепа на извода за ограничаване на конкуренцията с оглед на целта, приет в решението на Комисията от 8 декември 2017 г. по дело AT. 40208 — Правила за допустимост на Международния съюз по кънки (наричано по-нататък „обжалваното решение“)
      Всички доводи на жалбоподателя, с които се оспорва направената от Комисията преценка на фактите в подкрепа на извода в член 1 от обжалваното решение, че ISU е нарушил член 101 ДФЕС „като е приел и приложил“ правилата за допустимост, били неправилно приети като неподходящи или ирелевантни, или просто пренебрегнати.
      Част 2: Общият съд предефинирал разглежданото в случая ограничаване на конкуренцията в нарушение на задължението си да не заменя мотивите на Комисията със собствените си мотиви и неправилно определил обсъжданите от Комисията в раздел 8.5 от обжалваното решение обстоятелства като релевантни за извода за ограничаване на конкуренцията с оглед на целта в нарушение на практиката на Съда по член 101 ДФЕС
      Вместо да преразгледа извода за нарушение, установен в обжалваното решение, Общият съд приел наличието на нов вид ограничаване на конкуренцията с оглед на целта въз основа на: 1) абстрактно тълкуване на правилата за допустимост на ISU, без да разгледа по какъв начин те се прилагат на практика, и 2) обсъдените от Комисията в раздел 8.5 от обжалваното решение обстоятелства, които не са част извода за нарушение с оглед на целта в решението (раздел 8.3).
      Част 3: Общият съд допуснал грешки при прилагането на правото при анализа на четирите обстоятелства, на които се позовава Комисията, за да приеме, че Правилата за допустимост на ISU ограничават конкуренцията с оглед на целта
      Съдържанието на правилата за допустимост: Твърдяната ограничителна цел на правилата не би могла да бъде изведена от размера на санкциите за тяхното изпълнение. Негативни ефекти върху конкуренцията в резултат на санкции са налице единствено, ако отказът да се разреши събитие е необоснован. Размерът на подобни санкции не дава никаква информация относно съдържанието на правилата.
      Целите на правилата за допустимост на ISU: След като признава, че системата на ISU за предварително разрешение преследва законна цел, Общият съд е следвало да стигне до извода, че правилата за допустимост на ISU не ограничават конкуренцията с оглед на целта.
      Правният и икономически контекст на Правилата за допустимост на ISU: Общият съд е разтълкувал неправилно решение Cartes Bancaires (C-67/13), като приел за ирелевантно обстоятелството, че всички състезания по фигурно пързаляне, организирани от трети лица, били одобрени от ISU, с мотива, че не са налице „взаимодействия“ между пазара на фигурното пързаляне и съответния пазар на бързото пързаляне с кънки.
      Намерението на ISU за ограничаване на конкуренцията: Обстоятелството, че намерението не е необходим елемент от анализа „с оглед на целта“ не позволява на Общия съд да отхвърли като неотносим довода на жалбоподателя, с който се оспорва направената от Комисията оценка на фактите, изложена в съображения 175-178 от обжалваното решение, на която се основава изводът на Комисията, че с приемането и изпълнението на Правилата за допустимост ISU е нарушил член 101 ДФЕС.
      Второ основание: Общият съд допуснал грешка при прилагането на правото, като не разгледал четвъртото основание в жалбата на жалбоподателя, че решението на ISU да не одобри кънки дербито в Дубай през 2014 г. попада извън обхвата на член 101 ДФЕС, защото това решение е преследвало законна цел в съответствие с етичния кодекс на ISU, който забранява всякакви форми на подкрепа на залаганията
      Общият съд допуснал грешка при прилагането на правото като неправилно квалифицирал основанието на жалбоподателя като съдържащо абстрактно обсъждане на законния характер на целта за защита на дисциплината бързо пързаляне с кънки. С това основание се оспорвал отказът на Комисията да признае валидността на етичните съображения на ISU относно концепцията на състезанията по бързо пързаляне с кънки, комбинирани с показни места за залагания на състезанието в Дубай. Общият съд не взел предвид представеното от жалбоподателя доказателство, по-специално доклада относно дебата в Корейската национална асамблея, при който се отхвърля тази концепция поради високия риск от манипулиране, като по този начин се потвърждава валидността на етичните съображения на ISU. Кънки дербито в Дубай е единственото състезание по пързаляне с кънки, организирано от трето лице, което не е било одобрено от системата на ISU за предварително разрешение.


title: Дело C-127/21 P: Жалба, подадена на 26 февруари 2021 г. от American Airlines, Inc., срещу решението, постановено от Общия съд (първи разширен състав) на 16 декември 2020 г. по дело T-430/18, American Airlines/Комисия

text:
               3.5.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 163/21

      Жалба, подадена на 26 февруари 2021 г. от American Airlines, Inc., срещу решението, постановено от Общия съд (първи разширен състав) на 16 декември 2020 г. по дело T-430/18, American Airlines/Комисия
      (Дело C-127/21 P)
      (2021/C 163/26)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: American Airlines, Inc. (представители: J.-P. Poitras, avocat, J. Ruiz Calzado, abogado, J. Wileur, avocat)

         Други страни в производството: Европейска комисия, Delta Air Lines, Inc.

         Искания на жалбоподателя

      Жалбоподателят иска от Съда:

                  —

                  да отмени обжалваното съдебно решение,

                  —

                  да отмени Решение C(2017) 2788 окончателен на Комисията от 30 април 2018 г.,

                  —

                  при условията на евентуалност, ако счете за необходимо, да върне делото на Общия съд за ново разглеждане в съответствие с решението на Съда,

                  —

                  да осъди Комисията да заплати, освен собствените си съдебни разноски, и тези на жалбоподателя, както в това производство, така и в производството пред Общия съд,

                  —

                  да предприеме всякакви други действия, които счита за необходими.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква едно-единствено твърдение, а именно че Общият съд допуска грешка при прилагане на правото, като възприема неправилното правно тълкуване на Комисията, че критерият „подходящото използване“, съдържащ се в клауза 1.10 от ангажиментите във връзка със сливането на авиокомпаниите American и US Airways (наричани „ангажиментите“), означава само „липса на злоупотреба“, поради което съдебното решение неправилно потвърждава Решение C(2018) 2788 окончателен на Комисията от 30 април 2018 година за признаване на предходни права на Delta Airlines (дело M.6607 — US Airways/American Airlines).
      Твърдението съдържа три части:

                  1.

                  В първата част жалбоподателят се съсредоточава над правилния правен подход за тълкуване на критерия „подходящото използване“ с оглед признаване на предходни права по клауза 1.10 от ангажиментите и демонстрира, че Общият съд допуска грешка при прилагане на правото в своя тълкувателен подход.

                  2.

                  Във втората част жалбоподателят демонстрира, че Общият съд отново допуска грешка при прилагане на правото, като приема анализа на Комисията, че „подходящо използване“ означава единствено „липса на злоупотреба“, поради което неправилно се съгласява с липсата на експлоатация от страна на Delta на 470 коригиращи слота.

                  3.

                  В третата част жалбоподателят изяснява останалите грешки при прилагане на правото, допуснати в съдебното решение във връзка с тълкуването на клауза 1.9 от ангажиментите, и по-специално на израза „в съответствие с офертата“, основаващо се на неправилен правен анализ на формуляра RM.


title: Дело C-144/21: Жалба, подадена на 5 март 2021 г. — Европейски парламент/Европейска комисия

text:
               3.5.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 163/22

      Жалба, подадена на 5 март 2021 г. — Европейски парламент/Европейска комисия
      (Дело C-144/21)
      (2021/C 163/27)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Европейски парламент (представители: L. Visaggio, C. Ionescu Dima, M. Menegatti)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Съда:

                  —

                  да отмени член 1, параграфи 1 и 5 и членове 2, 3, 4, 5, 7, 9 и 10 от Решение за изпълнение C(2020) 8797 на Комисията от 18 декември 2020 година за издаване на частично разрешение за някои видове употреба на хромен триоксид в съответствие с Регламент (ЕО) № 1907/2006 (1) на Европейския парламент и на Съвета (Chemservice GmbH и др.), доколкото се отнасят до разрешенията за употреби 2, 4 и 5 (и употреба 1 във връзка с формулирането на смеси за употреби 2, 4 и 5) с номера REACH/20/18/0— REACH/20/18/27,

                  —

                  при условията на евентуалност, да отмени изцяло Решение за изпълнение C(2020) 8797 на Комисията от 18 декември 2020 г.,

                  —

                  да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква едно-единствено основание в подкрепа на жалбата, като твърди, че обжалваното решение е прието в нарушение на изискванията по член 60, параграфи 4 и 7 от Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета и поради това трябва да бъде отменено в частта относно разрешението за употреби 2, 4 и 5 (и употреба 1 във връзка с формулирането на смеси за употреби 2, 4 и 5) с номера REACH/20/18/0—REACH/20/18/27. При условията на евентуалност, ако Съдът приеме, че разрешенията в обжалваното решение за употреба 6 с номера REACH/20/18/28—REACH/20/18/34 са толкова неразривно свързани с разрешенията за други употреби, че разрешенията, предоставени за употреби 2, 4 и 5 (и употреба 1 във връзка с формулирането на смеси за употреби 2, 4 и 5), не може да бъдат отделени от останалата част на обжалваното решение, жалбоподателят смята, че решението трябва да бъде отменено изцяло.

         (1)  Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 година относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH), за създаване на Европейска агенция по химикали, за изменение на Директива 1999/45/ЕО и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 793/93 на Съвета и Регламент (ЕО) № 1488/94 на Комисията, както и на Директива 76/769/ЕИО на Съвета и директиви 91/155/ЕИО, 93/67/ЕИО, 93/105/ЕО и 2000/21/ЕО на Комисията (ОВ L 396, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 60, стр. 3)


title: Дело T-245/17: Решение на Общия съд от 10 март 2021 г. — ViaSat/Комисия (Иск за установяване на неправомерно бездействие и искане за отмяна — Електронни съобщителни мрежи и услуги — Хармонизирано използване на честотния спектър от 2 GHz — Общоевропейски системи, предоставящи мобилни спътникови услуги (МСУ) — Решение 2007/98/ЕО — Хармонизирана система за подбор на оператори — Разрешения за избраните оператори — Решение № 626/2008/ЕО — Покана за предприемане на действия — Липса на покана за действие — Изразяване на становище от Комисията — Недопустимост — Отказ да се предприемат действия — Акт, неподлежащ на обжалване — Недопустимост — Правомощия на Комисията)

text:
               3.5.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 163/23

      Решение на Общия съд от 10 март 2021 г. — ViaSat/Комисия
      (Дело T-245/17) (1)

      (Иск за установяване на неправомерно бездействие и искане за отмяна - Електронни съобщителни мрежи и услуги - Хармонизирано използване на честотния спектър от 2 GHz - Общоевропейски системи, предоставящи мобилни спътникови услуги (МСУ) - Решение 2007/98/ЕО - Хармонизирана система за подбор на оператори - Разрешения за избраните оператори - Решение № 626/2008/ЕО - Покана за предприемане на действия - Липса на покана за действие - Изразяване на становище от Комисията - Недопустимост - Отказ да се предприемат действия - Акт, неподлежащ на обжалване - Недопустимост - Правомощия на Комисията)
      (2021/C 163/28)
      Език на производството: английски

         Страни

         Ищец: ViaSat, Inc. (Карлсбад, Калифорния, Съединени щати) (представители: E. Righini, J. Ruiz Calzado, P. de Bandt, M. Gherghinaru и L. Panepinto, адвокати)

         Ответник: Европейска комисия (представители: G. Braun, L. Nicolae и V. Di Bucci)

         Встъпили страни в подкрепа на ищеца: Кралство Нидерландия (представител: M. Bulterman), Eutelsat SA (Париж, Франция) (представители: L. de la Brosse и C. Barraco-David, адвокати)

         Встъпили страни в подкрепа на ответника: EchoStar Mobile Ltd (Дъблин, Ирландия) (представител: A. Robertson, QC), Inmarsat Ventures Ltd (Лондон, Обединено кралство) (представители: C. Spontoni, B. Amory, É. Barbier de La Serre, адвокати, и A. Howard, barrister)

         Предмет

      Главно искане на основание член 265 ДФЕС да се установи, че Комисията неправомерно не е взела определени мерки в рамките на хармонизираното прилагане на правилата за предоставяне на мобилни спътникови услуги (МСУ) в честотния обхват от 2 GHz, а при условията на евентуалност — искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на писмата на Комисията от 14 и 21 февруари 2017 г., с които последната отговаря на поканата за предприемане на действия от страна на ищеца

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля иска.

                  2)

                  Осъжда ViaSat, Inc. да понесе направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от Европейска комисия.

                  3)

                  Eutelsat SA, Кралство Нидерландия, EchoStar Mobile Ltd и Inmarsat Ventures Ltd понасят направените от тях съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 213, 3.7.2017 г.


title: Дело T-539/18: Решение на Общия съд от 10 март 2021 г. — Ayuntamiento de Quart de Poblet/Комисия (Арбитражна клауза — Рамкова програма за иновации и конкурентоспособност (2007 — 2013 г.) — Договори „Highly scalable Deployment model of Inclusive E-Govern“ (DIEGO) и „Speeding Every European Digital“ (SEED) — Дебитни известия — Допустими разходи — Обосноваване на разходите — Достоверност на описанията на задачите по проектите)

text:
               3.5.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 163/24

      Решение на Общия съд от 10 март 2021 г. — Ayuntamiento de Quart de Poblet/Комисия
      (Дело T-539/18) (1)

      (Арбитражна клауза - Рамкова програма за иновации и конкурентоспособност (2007 — 2013 г.) - Договори „Highly scalable Deployment model of Inclusive E-Govern“ (DIEGO) и „Speeding Every European Digital“ (SEED) - Дебитни известия - Допустими разходи - Обосноваване на разходите - Достоверност на описанията на задачите по проектите)
      (2021/C 163/29)
      Език на производството: испански

         Страни

         Жалбоподател: Ayuntamiento de Quart de Poblet (Куарт де Поблет, Испания) (представители: B. Sanchis Piqueras и J. A. Rodríguez Pellitero, адвокати)

         Ответник: Европейска комисия (представители: J. Estrada de Solà и M. Илкова)

         Предмет

      Искане на основание член 272 ДФЕС по същество да се установи липсата на договорни вземания, които Комисията твърди, че има спрямо жалбоподателя на основание на споразуменията за отпускане на безвъзмездни средства DIEGO и SEED

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Ayuntamiento de Quart de Poblet понася, наред с направените от него съдебни разноски, и тези на Европейската комисия.

         (1)  ОВ C 427, 26.11.2018 г.


title: Дело T-693/19: Решение на Общия съд от 10 март 2021 г. — Kerry Luxembourg/EUIPO — Ornua („KERRYMAID“) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Европейския съюз „KERRYMAID“ — По-ранна фигуративна марка на Европейския съюз „Kerrygold“ — Относително основание за отказ — Географско наименование — Доминиращ елемент — Мирно съвместно съществуване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Прилагане на закона във времето)

text:
               3.5.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 163/24

      Решение на Общия съд от 10 март 2021 г. — Kerry Luxembourg/EUIPO — Ornua („KERRYMAID“)
      (Дело T-693/19) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Европейския съюз „KERRYMAID“ - По-ранна фигуративна марка на Европейския съюз „Kerrygold“ - Относително основание за отказ - Географско наименование - Доминиращ елемент - Мирно съвместно съществуване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Прилагане на закона във времето)
      (2021/C 163/30)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Kerry Luxembourg Sàrl (Люксембург, Люксембург) (представители: F. Traub, avocat, и I. Connor, solicitor)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: H. O’Neill и S. Hanne)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Ornua Co-operative Ltd (Дъблин, Ирландия) (представители: E. Armijo Chávarri и A. Sanz Cerralbo, avocats)

         Предмет

      Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 23 юли 2019 г. (преписка R 2473/2013-5), постановено в производство по възражение със страни Kerry Luxembourg и Ornua

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Kerry Luxembourg Sàrl да понесе направените от него съдебни разноски, както и тези, направени от Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) и Ornua Co-operative Ltd.

         (1)  ОВ C 413, 9.12.2019 г.


title: Дело T-694/19: Решение на Общия съд от 10 март 2021 г. — FI/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Преживял съпруг — Наследствена пенсия — Членове 18, 19 и 20 от приложение VIII към Правилника — Условия за допустимост — Продължителност на брака — Възражение за незаконосъобразност — Равно третиране — Пропорционалност)

text:
               3.5.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 163/25

      Решение на Общия съд от 10 март 2021 г. — FI/Комисия
      (Дело T-694/19) (1)

      (Публична служба - Длъжностни лица - Преживял съпруг - Наследствена пенсия - Членове 18, 19 и 20 от приложение VIII към Правилника - Условия за допустимост - Продължителност на брака - Възражение за незаконосъобразност - Равно третиране - Пропорционалност)
      (2021/C 163/31)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: FI (представител: F. Moyse, avocat)

         Ответник: Европейска комисия (представители: B. Mongin и T. Bohr)

         Встъпили страни в подкрепа на ответника: Европейски парламент (представители: J. Van Pottelberge и J. Steele), Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bauer и R. Meyer)

         Предмет

      Искане на основание член 270 ДФЕС за отмяна на решенията на Комисията от 8 март и от 1 април 2019 г., с които се отказва отпускането на наследствена пенсия на жалбоподателя.

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя решенията на Европейската комисия от 8 март 2019 г. и от 1 април 2019 г., с които се отказва отпускането на наследствена пенсия на FI.

                  2)

                  Комисията понася, наред с направените от нея съдебни разноски, и тези на FI.

                  3)

                  Европейският парламент и Съветът на Европейския съюз понасят направените от тях съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 399, 25.11.2019 г.


title: Дело T-809/19: Решение на Общия съд от 24 февруари 2021 г. — Liga Nacional de Fútbol ProfesionalLiga Nacional de Fútbol Profesional/EUIPO (El Clasico) (Марка на Европейския съюз — Международна регистрация, посочваща Европейския съюз — Фигуративна марка „El Clasico“ — Абсолютни основания за отказ — Липса на отличителен характер — Описателен характер — Липса на отличителен характер, придобит чрез използване — Член 7, параграф 1, букви б) и в) и параграф 3 от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 7, параграф 1, букви б) и в) и параграф 3 от Регламент (ЕС) 2017/1001)

text:
               3.5.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 163/25

      Решение на Общия съд от 24 февруари 2021 г. — Liga Nacional de Fútbol ProfesionalLiga Nacional de Fútbol Profesional/EUIPO (El Clasico)
      (Дело T-809/19) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Международна регистрация, посочваща Европейския съюз - Фигуративна марка „El Clasico“ - Абсолютни основания за отказ - Липса на отличителен характер - Описателен характер - Липса на отличителен характер, придобит чрез използване - Член 7, параграф 1, букви б) и в) и параграф 3 от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 7, параграф 1, букви б) и в) и параграф 3 от Регламент (ЕС) 2017/1001)
      (2021/C 163/32)
      Език на производството: испански

         Страни

         Жалбоподател: Liga Nacional de Fútbol Profesional (Мадрид, Испания) (представители: C. Casas Feu и C. J. Riesco Losa, адвокати)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: S. Palmero Cabezas и A. Crawcour)

         Предмет

      Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 1 октомври 2019 г. (преписка R 1966/2018-2) относно посочваща Европейския съюз международна регистрация на фигуративната марка „El Clasico“.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Liga Nacional de Fútbol Profesional да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 27, 27.1.2020 г.


title: Дело T-56/20: Решение на Общия съд от 24 февруари 2021 г. — Bezos Family Foundation/EUIPO — SNCF Mobilités (VROOM) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Европейския съюз „VROOM“ — По-ранна национална словна марка „POP & VROOM“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)

text:
               3.5.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 163/26

      Решение на Общия съд от 24 февруари 2021 г. — Bezos Family Foundation/EUIPO — SNCF Mobilités (VROOM)
      (Дело T-56/20) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Европейския съюз „VROOM“ - По-ранна национална словна марка „POP & VROOM“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)
      (2021/C 163/33)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Bezos Family Foundation (Сиатъл, Вашингтон, Съединени щати) (представители: A. Klett, M. Schaffner и M. Lambert Maillard, адвокати)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: A. Folliard-Monguiral и V. Ruzek)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: SNCF Mobilités, публичноправна организация с промишлен и търговски характер (Сен Дьони, Франция)

         Предмет

      Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 20 ноември 2019 г. (преписка R 1288/2019-5) относно производство по възражение между SNCF Mobilités и Bezos Family Foundation

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Bezos Family Foundation да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 87, 16.3.2020 г.


title: Дело T-61/20: Решение на Общия съд от 24 февруари 2021 г. — Sonova/EUIPO — Digitmarket (B-Direct) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Международна регистрация, посочваща Европейския съюз — Словна марка „B-Direct“ — По-ранна фигуративна марка на Европейския съюз „bizdirect“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)

text:
               3.5.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 163/27

      Решение на Общия съд от 24 февруари 2021 г. — Sonova/EUIPO — Digitmarket (B-Direct)
      (Дело T-61/20) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Международна регистрация, посочваща Европейския съюз - Словна марка „B-Direct“ - По-ранна фигуративна марка на Европейския съюз „bizdirect“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)
      (2021/C 163/34)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Sonova AG (Щефа, Швейцария) (представител: A. Sabellek, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: R. Manea и A. Söder)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Digitmarket — Sistemas de lnformação SA (Мая, Португалия)

         Предмет

      Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 28 ноември 2019 г. (преписка R 88/2019-1), постановено в производство по възражение със страни Digitmarket — Sistemas de Informação и Sonova

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Sonova AG да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 87, 16.3.2020 г.


title: Дело T-66/20: Решение на Общия съд от 10 март 2021 г. — Hauz 1929/EUIPO — Houzz (HAUZ LONDON) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „HAUZ LONDON“ — По-ранна словна марка на Европейския съюз „HOUZZ“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)

text:
               3.5.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 163/27

      Решение на Общия съд от 10 март 2021 г. — Hauz 1929/EUIPO — Houzz (HAUZ LONDON)
      (Дело T-66/20) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „HAUZ LONDON“ - По-ранна словна марка на Европейския съюз „HOUZZ“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)
      (2021/C 163/35)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Hauz 1929 Ltd (Лондон, Обединеното кралство) (представител: N. Lyberis, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: V. Ruzek)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO: Houzz, Inc. (Пало Алто, Калифорния, Съединени американски щати)

         Предмет

      Жалба срещу решение на пети апелативен състав на EUIPO от 19 ноември 2019 г. (преписка R 884/2019-5), постановено в производство по възражение между Houzz и Hauz 1929.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Hauz 1929 Ltd да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 95, 23.3.2020 г.


title: Дело T-67/20: Решение на Общия съд от 10 март 2021 г. — Hauz 1929/EUIPO — Houzz („HAUZ NEW YORK“) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „HAUZ NEW YORK“ — По-ранна словна марка на Европейския съюз „HOUZZ“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)

text:
               3.5.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 163/28

      Решение на Общия съд от 10 март 2021 г. — Hauz 1929/EUIPO — Houzz („HAUZ NEW YORK“)
      (Дело T-67/20) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „HAUZ NEW YORK“ - По-ранна словна марка на Европейския съюз „HOUZZ“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)
      (2021/C 163/36)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Hauz 1929 Ltd (Лондон, Обединено кралство) (представител: N. Lyberis, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: V. Ruzek)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO: Houzz, Inc. (Пало Алто, Калифорния, САЩ)

         Предмет

      Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 19 ноември 2019 г. (преписка R 886/2019-5), постановено в производство по възражение със страни Houzz и Hauz 1929

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Hauz 1929 Ltd да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 95, 23.3.2020 г.


title: Дело T-68/20: Решение на Общия съд от 10 март 2021 г. — Hauz 1929/EUIPO — Houzz („HAUZ EST 1929“) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „HAUZ EST 1929 — По-ранна словна марка на Европейския съюз „HOUZZ“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)

text:
               3.5.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 163/28

      Решение на Общия съд от 10 март 2021 г. — Hauz 1929/EUIPO — Houzz („HAUZ EST 1929“)
      (Дело T-68/20) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „HAUZ EST 1929 - По-ранна словна марка на Европейския съюз „HOUZZ“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)
      (2021/C 163/37)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Hauz 1929 Ltd (Лондон, Обединено кралство) (представител: N. Lyberis, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: V. Ruzek)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO: Houzz, Inc. (Пало Алто, Калифорния, САЩ)

         Предмет

      Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 19 ноември 2019 г. (преписка R 885/2019-5), постановено в производство по възражение със страни Houzz и Hauz 1929

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Hauz 1929 Ltd да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 95, 23.3.2020 г.


title: Дело T-71/20: Решение на Общия съд от 10 март 2021 г. — Puma/EUIPO — CAMäleon (PUMA-System) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Европейския съюз „PUMA-System“ — По-ранни фигуративни марки на Европейския съюз „PUMA“ — Относително основание за отказ — Засягане на репутацията — Член 8, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 8, параграф 5 от Регламент (ЕС) 2017/1001])

text:
               3.5.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 163/29

      Решение на Общия съд от 10 март 2021 г. — Puma/EUIPO — CAMäleon (PUMA-System)
      (Дело T-71/20) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Европейския съюз „PUMA-System“ - По-ранни фигуративни марки на Европейския съюз „PUMA“ - Относително основание за отказ - Засягане на репутацията - Член 8, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 8, параграф 5 от Регламент (ЕС) 2017/1001])
      (2021/C 163/38)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Puma SE (Херцогенаурах, Германия) (представител: P. González-Bueno Catalán de Ocón, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: D. Gája и V. Ruzek)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO: CAMäleon Produktionsautomatisierung GmbH (Детенхаузен, Германия)

         Предмет

      Жалба срещу решение на първи апелативен състав на EUIPO от 27 ноември 2019 г. (преписка R 404/2019-1), постановено в производство по възражение между Puma и CAMäleon Produktionsautomatisierung

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя решението на първи апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 27 ноември 2019 г. (преписка R 404/2019-1), доколкото апелативният състав отхвърля жалбата на Puma SE в частта ѝ, която се отнася до заявката за регистрация на словния знак „PUMA-System“ като марка на Европейския съюз за обозначаване на стоките и услугите от класове 7, 9, 16 и 42 по смисъла на изменената и ревизирана Ницска спогодба относно Международната класификация на стоките и услугите за регистрация на марки от 15 юни 1957 г., съответстващи за всеки от тези класове на следното описание:

                              —

                              клас 7: „електрически отвертки“,

                              —

                              клас 9: „компютърно оборудване“, „компютри“, „устройства за обработка на данни и компютри“, „Компютърни периферни устройства“, „периферни устройства, пригодени за компютри“, „магнитни и оптични носители на данни“, „принтери за компютри“„топлинни детектори“ и „измервателни инструменти“;

                              —

                              клас 16: „каталози за компютърен софтуер“, „ръководства за използване на компютърен софтуер“, „наръчници“, „наръчници за компютри, за клетъчни телефони и за джобни компютри“ и „книги“;

                              —

                              клас 42: „актуализиране и поддръжка на компютърен софтуер и компютърни програми“, „конфигуриране на компютърно оборудване чрез софтуер“, „конфигуриране на компютърни мрежи чрез софтуер“, „конфигуриране на компютърен софтуер“, „консултантски услуги в областта на компютърния хардуер и софтуер“ и „техническа поддръжка на компютърен софтуер“.

                  2)

                  Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

                  3)

                  Осъжда Puma и EUIPO да понесат направените от тях съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 114, 6.4.2020 г.


title: Дело T-99/20: Решение на Общия съд от 10 март 2021 г. — Golvabia Innovation/EUIPO (MaxWear) (Марка на Европейския съюз — Заявка за словна марка на Европейския съюз „MaxWear“ — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)

text:
               3.5.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 163/30

      Решение на Общия съд от 10 март 2021 г. — Golvabia Innovation/EUIPO (MaxWear)
      (Дело T-99/20) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Заявка за словна марка на Европейския съюз „MaxWear“ - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)
      (2021/C 163/39)
      Език на производството: шведски

         Страни

         Жалбоподател: Golvabia Innovation AB (Андерсторп, Швеция) (представител: D. Thorbjörnsson, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: T. von Schantz и J. Crespo Carrillo)

         Предмет

      Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 19 декември 2019 г. (преписка R 888/2019-1) относно заявка за регистрация на словния знак „MaxWear“ като марка на Европейския съюз

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Golvabia Innovation AB да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 129, 20.4.2020 г.


title: Дело T-728/18: Определение на Общия съд от 4 март 2021 г. — Brand IP Licensing/EUIPO — Facebook (lovebook) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Оттегляне на заявката за регистрация — Липса на основание за произнасяне)

text:
               3.5.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 163/30

      Определение на Общия съд от 4 март 2021 г. — Brand IP Licensing/EUIPO — Facebook (lovebook)
      (Дело T-728/18) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Оттегляне на заявката за регистрация - Липса на основание за произнасяне)
      (2021/C 163/40)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Brand IP Licensing Ltd (Тортола, Британски Вирджински острови) (представител: J. MacKenzie, solicitor)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: L. Rampini и V. Ruzek)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Facebook, Inc. (Менлоу Парк, Калифорния, Съединени американски щати) (представител: Y. Zhou, solicitor)

         Предмет

      Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 2 октомври 2018 г. (преписка R 2279/2017-2), постановено в производство по възражение със страни Facebook и Brand IP Licensing.

         Диспозитив

                  1)

                  Липсва основание за произнасяне по жалбата.

                  2)

                  Осъжда Brand IP Licensing Ltd и Facebook, Inc. да понесат направените от тях съдебни разноски, както и тези на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO).

         (1)  ОВ C 54, 11.2.2019 г.


title: Дело T-587/19: Определение на Общия съд от 23 февруари 2021 г. — Frutas Tono/EUIPO — Agrocazalla (Marién) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Встъпване на другата страна в производството пред апелативния състав — Писмен отговор, представен след предвидения срок — Недопускане на встъпване на основание на член 173у параграф 1 от Процедурния правилник — Отмяна на по-ранната словна марка, на която се основава обжалваното решение — Липса на основание за произнасяне)

text:
               3.5.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 163/31

      Определение на Общия съд от 23 февруари 2021 г. — Frutas Tono/EUIPO — Agrocazalla (Marién)
      (Дело T-587/19) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Встъпване на другата страна в производството пред апелативния състав - Писмен отговор, представен след предвидения срок - Недопускане на встъпване на основание на член 173у параграф 1 от Процедурния правилник - Отмяна на по-ранната словна марка, на която се основава обжалваното решение - Липса на основание за произнасяне)
      (2021/C 163/41)
      Език на производството: испански

         Страни

         Жалбоподател: Frutas Tono, SL (Бенифайро де ла Валдигна, Испания) (представител: A. Cañizares Doménech, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: J. Crespo Carrillo)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Agrocazalla, SL (Лорка, Испания)

         Предмет

      Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 25 юни 2019 г. (преписка R 171/2018-4), постановено в производство по възражение със страни Agrocazalla и Frutas Tono

         Диспозитив

                  1)

                  Не допуска Agrocazalla, SL до участие в производството.

                  2)

                  Agrocazalla понася направените от него съдебни разноски.

                  3)

                  Липсва основание за произнасяне по жалбата.

                  4)

                  Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 363, 28.10.2019 г.


title: Дело T-885/19: Определение на Общия съд от 5 март 2021 г. — Aquind и др./Комисия (Жалба за отмяна — Енергопотребление — Трансевропейска енергийна инфраструктура — Регламент (ЕС) № 347/2013 — Делегиране на правомощия на Комисията — Член 290 ДФЕС — Делегиран акт за изменение на списъка на Съюза на проекти от общ интерес — Естество на акта по време на срока, в който Парламентът и Съветът могат да представят възражения — Акт, неподлежащ на обжалване — Явна недопустимост)

text:
               3.5.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 163/32

      Определение на Общия съд от 5 март 2021 г. — Aquind и др./Комисия
      (Дело T-885/19) (1)

      (Жалба за отмяна - Енергопотребление - Трансевропейска енергийна инфраструктура - Регламент (ЕС) № 347/2013 - Делегиране на правомощия на Комисията - Член 290 ДФЕС - Делегиран акт за изменение на списъка на Съюза на проекти от общ интерес - Естество на акта по време на срока, в който Парламентът и Съветът могат да представят възражения - Акт, неподлежащ на обжалване - Явна недопустимост)
      (2021/C 163/42)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподатели: Aquind Ltd (Уолсенд, Обединено кралство), Aquind Energy Sàrl, (Люксембург, Люксембург), Aquind SAS (Руан, Франция) (представители: S. Goldberg, C. Davis, J. Bille, solicitors, и E. White, адвокат)

         Ответник: Европейска комисия (представители: O. Beynet, Й. Маринова и B. De Meester)

         Встъпили страни в подкрепа на ответника: Федерална република Германия (представители: J. Möller, D. Klebs, S. Heimerl и S. Costanzo), Кралство Испания (представител: J. Ruiz Sánchez), Френска република (представители: A.-L. Desjonquères, C. Mosser и A. Daniel)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Делегиран регламент (ЕС) 2020/389 на Комисията от 31 октомври 2019 година за изменение на Регламент (ЕС) № 347/2013 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на списъка на Съюза на проекти от общ интерес (ОВ L 74, 2020 г., стр. 1)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата като явно недопустима.

                  2)

                  Осъжда Aquind Ltd, Aquind Energy Sàrl и Aquind SAS да понесат направените от тях съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия, включително съдебните разноски по обезпечителното производство.

                  3)

                  Федерална република Германия, Кралство Испания и Френската република понасят направените от тях съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 68, 2.3.2020 г.


title: Дело T-132/20: Определение на Общия съд от 4 март 2021 г. — NEC OncoImmunity/EASME (Обжалване — Рамкова програма за научни изследвания и иновации (2014 — 2020 г.) „Хоризонт 2020“ — Споразумение за отпускане на безвъзмездни средства — Писмо за прекратяване — Акт, който се вписва в контекста на чисто договорно правоотношение и е неотделим от него — Недопустимост — Регламент (ЕС) № 1290/2013 — Загуба на статута на МСП)

text:
               3.5.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 163/32

      Определение на Общия съд от 4 март 2021 г. — NEC OncoImmunity/EASME
      (Дело T-132/20) (1)

      (Обжалване - Рамкова програма за научни изследвания и иновации (2014 — 2020 г.) „Хоризонт 2020“ - Споразумение за отпускане на безвъзмездни средства - Писмо за прекратяване - Акт, който се вписва в контекста на чисто договорно правоотношение и е неотделим от него - Недопустимост - Регламент (ЕС) № 1290/2013 - Загуба на статута на МСП)
      (2021/C 163/43)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: NEC OncoImmunity AS (Осло, Норвегия) (представители: T. Nordby, R. Bråthen и O. Brouwer, адвокати)

         Ответник: Изпълнителна агенция за малките и средните предприятия (представители: G. Niddam и A. Galea, подпомагани от D. Waelbroeck и A. Duron, адвокати)

         Предмет

      Главно искане, основано на член 263 ДФЕС и целящо отмяната на твърдяното решение, съдържащо се в писмото на EASME № Ares (2019) 7905893 от 23 декември 2019 г. относно развалянето на споразумението за отпускане на безвъзмездни средства, сключено по рамковата програма за научни изследвания и иновации (2014—2020 г.) „Хоризонт 2020“, и при условията на евентуалност, искане на основание член 272 ДФЕС и целящо да се констатира, че EASME е нарушила договореното в това споразумение.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата ката недопустима.

                  2)

                  Осъжда NEC OncoImmunity AS да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 161, 11.5.2020 г.


title: Дело T-135/20: Определение на Общия съд от 26 февруари 2021 г. — Vulkano Research and Development/EUIPO — Ega (EGA Master) (Марка на Европейския съюз — Производство за обявяване на недействителност — Оттегляне на искането за обявяване на недействителност — Липса на основание за произнасяне по същество)

text:
               3.5.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 163/33

      Определение на Общия съд от 26 февруари 2021 г. — Vulkano Research and Development/EUIPO — Ega (EGA Master)
      (Дело T-135/20) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство за обявяване на недействителност - Оттегляне на искането за обявяване на недействителност - Липса на основание за произнасяне по същество)
      (2021/C 163/44)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Vulkano Research and Development, SL (Витория-Гастейс, Испания) (представители: V. Wellens и C. Schellekens, avocats)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: D. Walicka и V. Ruzek)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Ega sp. z o.o. sp.k. (Старогард Гдански, Полша) (представители: K. Błach Morysińska и K. Dobrowolski, avocats)

         Предмет

      Жалба срещу решение на първи апелативен състав на EUIPO от 13 декември 2019 г. (преписка R 1038/2018-1), постановено в производство за обявяване на недействителност със страни Ega и Vulkano Research and Development

         Диспозитив

                  1)

                  Основанието за произнасяне по същество по жалбата е отпаднало.

                  2)

                  Осъжда Vulkano Research and Development, SL и Ega sp. z o.o. sp.k. да понесат собствените си разноски, както и всяко от двете — да заплати половината от разноските, направени от Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO).

         (1)  ОВ C 161, 11.5.2020 г.


title: Дело T-251/20: Определение на Общия съд от 8 март 2021 г. — KG/Парламент (Жалба за отмяна и искане за обезщетение — Публична служба — Пенсия — Възможност да се ползва корекционен коефициент при определяне на пенсионните права — Отказ за произнасяне по искането на жалбоподателя — Липса на увреждащ акт — Недопустимост)

text:
               3.5.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 163/34

      Определение на Общия съд от 8 март 2021 г. — KG/Парламент
      (Дело T-251/20) (1)

      (Жалба за отмяна и искане за обезщетение - Публична служба - Пенсия - Възможност да се ползва корекционен коефициент при определяне на пенсионните права - Отказ за произнасяне по искането на жалбоподателя - Липса на увреждащ акт - Недопустимост)
      (2021/C 163/45)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: KG (представители: S. Rodrigues и A. Champetier, avocats)

         Ответник: Европейски парламент (представители: T. Lazian и I. Terwinghe)

         Предмет

      Искане на основание член 270 ДФЕС, от една страна, за отмяна на писмото на Парламента от 30 август 2019 г., с което отказва да приеме решение относно прилагането на корекционен коефициент при бъдещото определяне на пенсионните права на жалбоподателя, а също и на решението, с което отхвърля жалбата срещу това решение, подадена по административен ред, и от друга страна, за обезщетение на неимуществените вреди, които жалбоподателят твърди, че претърпял поради този факт

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда KG да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 247, 27.7.2020 г.


title: Дело T-437/20: Определение на Общия съд от 25 февруари 2021 г. — Ultrasun/EUIPO (ULTRASUN) (Жалба за отмяна — Марка на Европейския съюз — Заявка за словна марка на Европейския съюз „ULTRASUN“ — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) 2017/1001 — Жалба, явно лишена от всякакво правно основание)

text:
               3.5.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 163/34

      Определение на Общия съд от 25 февруари 2021 г. — Ultrasun/EUIPO (ULTRASUN)
      (Дело T-437/20) (1)

      (Жалба за отмяна - Марка на Европейския съюз - Заявка за словна марка на Европейския съюз „ULTRASUN“ - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) 2017/1001 - Жалба, явно лишена от всякакво правно основание)
      (2021/C 163/46)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Ultrasun AG (Цюрих, Швейцария) (представители: A. von Mühlendahl и H. Hartwig, адвокати)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: E. Markakis)

         Предмет

      Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 27 април 2020 г. (преписка R 1453/2019-4) относно заявка за регистрация на словния знак „ULTRASUN“ като марка на Европейския съюз

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Ultrasun AG да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 279, 24.8.2020 г.


title: Дело T-655/20 R: Определение на председателя на Общия съд от 23 февруари 2021 г. — Symrise/ECHA (Обезпечително производство — REACH — Вещество 2-етилхексил салицилат — Проверка за съответствие на регистрации — Задължение за предоставяне на определена информация, което налага изпитвания върху животни — Молба за постановяване на временни мерки — Липса на неотложност)

text:
               3.5.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 163/35

      Определение на председателя на Общия съд от 23 февруари 2021 г. — Symrise/ECHA
      (Дело T-655/20 R)
      (Обезпечително производство - REACH - Вещество 2-етилхексил салицилат - Проверка за съответствие на регистрации - Задължение за предоставяне на определена информация, което налага изпитвания върху животни - Молба за постановяване на временни мерки - Липса на неотложност)
      (2021/C 163/47)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Symrise AG (Холцминден, Германия) (представители: R. Cana, E. Mullier и H. Widemann, адвокати)

         Ответник: Европейска агенция по химикали (представители: W. Broere, N. Knight и M. Heikkilä)

         Предмет

      Искане на основание членове 278 и 279 ДФЕС за допускане на временни мерки, състоящи се, от една страна, в спиране на изпълнението на решение A-010-2018 на апелативния съвет на ECHA от 18 август 2020 г. във връзка с преписката на жалбоподателя, с която се извършва регистрация на 2-етилхексил салицилат, и от друга страна, в продължаване на срока за съобщаване на резултатите от изпитванията за времето, през което е спряно изпълнението.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.

                  2)

                  Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело T-7/21: Определение на Общия съд от 10 март 2021 г. — El Corte Inglés/EUIPO — Kassl (STUDIO KASSL) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Оттегляне на заявката за регистрация — Липса на основание за произнасяне)

text:
               3.5.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 163/35

      Определение на Общия съд от 10 март 2021 г. — El Corte Inglés/EUIPO — Kassl (STUDIO KASSL)
      (Дело T-7/21) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Оттегляне на заявката за регистрация - Липса на основание за произнасяне)
      (2021/C 163/48)
      Език на производството: испански

         Страни

         Жалбоподател: El Corte Inglés, SA (Мадрид, Испания) (представител: J. L. Rivas Zurdo, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: J. F. Crespo Carrillo)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO: Kassl Holding BV (Амстердам, Нидерландия)

         Предмет

      Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 29 октомври 2020 г. (преписка R 880/2020-4), постановено в производство по възражение със страни El Corte Inglés и Kassl

         Диспозитив

                  1)

                  Липсва основание за произнасяне по жалбата.

                  2)

                  Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 62, 22.2.2021 г.


title: Дело T-727/20: Жалба, подадена на 7 декември 2020 г. — Kirimova/EUIPO

text:
               3.5.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 163/36

      Жалба, подадена на 7 декември 2020 г. — Kirimova/EUIPO
      (Дело T-727/20)
      (2021/C 163/49)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Nigar Kirimova (Мюнхен, Германия) (представител: A. Parassina, lawyer)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение от 30 септември 2020 г. на изпълнителния директор на EUIPO;

                  —

                  да разпореди на EUIPO да освободи жалбоподателя от изискването за гражданство по реда на член 120, параграф 4, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2017 година относно марката на Европейския съюз (1) (наричан по-нататък „Регламентът относно марката на Европейския съюз“);

                  —

                  да задължи EUIPO да включи жалбоподателя в списъка на професионалните представители по член 120 от Регламента относно марката на Европейския съюз;

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати всички съдебни разноски и разходи.

         Основания и основни доводи

      С жалбата си жалбоподателят иска отмяната на Решение №ER 93419-2020 на изпълнителния директор на EUIPO от 30 септември 2020 г. относно искането му да бъде включен в списъка на професионалните представители по член 120 от Регламента относно марката на Европейския съюз и да бъде освободен по реда на член 120, параграф 4, буква б) от Регламента относно марката на Европейския съюз
      В подкрепа на искането си жалбоподателят изтъква пет основания.

                  1.

                  Първо основание: нарушение на принципа на правна сигурност.

                  2.

                  Второ основание: нарушение на член 120, параграф 4, буква б) от Регламента относно марката на Европейския съюз, тъй като тази разпоредба не е тълкувана и приложена в светлината на основните принципи на ЕС и на основната забрана за дискриминация.

                  3.

                  Трето основание: нарушение на принципа на добра администрация, тъй като има злоупотреба с дискреционни правомощия.

                  4.

                  Четвърто основание: нарушение на член 94 и член 97 от Регламента относно марката на Европейския съюз, тъй като е нарушено правото на изслушване.

                  5.

                  Пето основание: неправилна преценка на доказателствата в подкрепа на случая.

         (1)  ОВ L 154, 2017 г., стр. 1.


title: Дело T-33/21: Жалба, подадена на 22 януари 2021 г. — Румъния/Комисия

text:
               3.5.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 163/37

      Жалба, подадена на 22 януари 2021 г. — Румъния/Комисия
      (Дело T-33/21)
      (2021/C 163/50)
      Език на производството: румънски

         Страни

         Жалбоподател: Румъния (представители: E. Gane и L. Bațagoi)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  Да отмени отчасти Решение за изпълнение (ЕС) 2020/1734 на Комисията от 18 ноември 2020 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки по линия на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (1), що се отнася до разходите в размер общо на 18 717 475,08 EUR, направени от акредитираната в Румъния разплащателна агенция и обявени по линия на ЕЗФРСР, която сума представлява фиксирана корекция (25 %), приложена към разходите, направени за финансовите години 2017, 2018, 2019 по мярка 215, подмярка 1a от Националната програма за развитие на селските райони (PNSR) 2007-2013 г.;

                  —

                  Да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква 2 основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: неправомерно упражняване от страна на Комисията на правомощието за изключване от финансиране от Европейския съюз на определени суми на основание на член 52 от Регламент № 1306/2013, в нарушение на членове 76 — 78 от Регламент № 1605/2002, на член 40, параграф 3 от Регламент № 1698/2005, на член 12, параграфи 6 и 7 от Регламент № 907/2014, както и на принципите на правна сигурност, защита на оправданите правни очаквания и добра администрация

                              —

                              След като одобрява методологията на изчисляване на разходите във връзка с подмярка 1a и резултатите от нея чрез приемане на Решение за изпълнение C(2012)3529 окончателен за одобряване на поправка на програмата за развитие на селските райони на Румъния за програмния период 2007-2013 г., Комисията трябвало да поеме отговорност в случай, че при последваща счетоводна проверка, тези изчисления бъдат счетени за противоречащи на член 40, параграф 3 от Регламент № 1698/2005.

                              —

                              Същевременно Комисията неправилно приела вследствие резултатите от счетоводните проверки, че методологията на изчисляване на цените във връзка с подмярка 1a довела до прекомерна компенсация на бенефициерите, като по този начин нарушава член 40, параграф 3 от Регламент № 1698/2005.

                              —

                              Комисията неправилно приложила както член 12, параграфи 6 и 7 от Регламент № 907/2014, така и собствените си Насоки за изчисляване на финансови корекции при определянето на основанието за прилагане на корекции и естеството на съответните корекции.

                              —

                              Обжалваното решение нарушавало принципа на защита на оправданите правни очаквания в контекст, в който с приемането на Решение за изпълнение C(2012)3529 окончателен, Комисията създава оправдани очаквания както у румънските власти, така и у бенефициерите по отношение на редовността на методологията за изчисляване на разходите, свързани с подмярка 1a и резултатите от нея.

                              —

                              С поведението си, конкретизирано в противоречиви позиции и закъснял отговор, съобщен на румънските власти във връзка с положение, създадено от самата нея, Комисията нарушила принципите на правна сигурност и добра администрация.

                  2.

                  Второ основание: нарушение на задължението за мотивиране съгласно член 296, втора алинея от Договора за функциониране на Европейския съюз.

                              —

                              Комисията не аргументирала по подходящ и достатъчен начин, що се отнася до подмярка 1a, обстоятелството, че методологията на изчисляване, за която се твърди, че е неправилна, попадала в хипотезата, уредена в член 12, параграфи 6 и 7 от Регламент № 907/2014, или неправомерна по смисъла на Насоките на Комисията за изчисляване на финансовите корекции, както и що се отнася до колебливата ѝ позиция по отношение на правната квалификация на методологията за изчисляване, за която се твърди, че е неправилна.

         (1)  ОВ L 390, 2020 г., стр. 10.