title: Съединени дела C-123/19 P и C-125/19 P: Определение на Съда (шести състав) от 12 декември 2019 г. — Vans, Inc./Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO), Deichmann SE (Обжалване — Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Оттегляне на възражението — Жалби с отпаднал предмет — Липса на основание за произнасяне — Съдебни разноски)

text:
               2.3.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 68/24

      Определение на Съда (шести състав) от 12 декември 2019 г. — Vans, Inc./Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO), Deichmann SE
      (Съединени дела C-123/19 P и C-125/19 P) (1)

      (Обжалване - Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Оттегляне на възражението - Жалби с отпаднал предмет - Липса на основание за произнасяне - Съдебни разноски)
      (2020/C 68/25)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Vans, Inc. (представители: M. Hirsch и M. Metzner, Rechtsanwälte)

         Ответници: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост SE (представител: A. Söder), Deichmann SE (представител: C. Onken, Rechtsanwältin)

         Диспозитив

                  1)

                  Липсва основание за произнасяне по разглежданите жалби.

                  2)

                  Vans Inc., Deichmann SE и Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) понасят направените от тях съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 220, 1.7.2019 г.


title: Съединени дела C-140/19, C-141/19 и C-492/19—C-494/19: Определение на Съда (шести състав) от 19 декември 2019 г. (преюдициално запитване от Landesverwaltungsgericht Steiermark — Австрия) — EX (C-140/19 и C–141/19), OK (C–492/19), PL (C–493/19), QM (C-494/19)/Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld (Преюдициално запитване — Член 53, параграф 2 и член 99 от Процедурния правилник на Съда — Свободно предоставяне на услуги — Командироване на работници — Член 56 ДФЕС — Директива 2014/67/ЕС — Членове 9 и 20 — Деклариране на работниците — Запазване на документация за трудовото възнаграждение — Санкции — Пропорционалност — Глоба или имуществена санкция в предварително определен минимален размер — Кумулиране — Липса на максимален размер — Съдебни разноски — Явна недопустимост)

text:
               2.3.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 68/25

      Определение на Съда (шести състав) от 19 декември 2019 г. (преюдициално запитване от Landesverwaltungsgericht Steiermark — Австрия) — EX (C-140/19 и C–141/19), OK (C–492/19), PL (C–493/19), QM (C-494/19)/Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld
      (Съединени дела C-140/19, C-141/19 и C-492/19—C-494/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Член 53, параграф 2 и член 99 от Процедурния правилник на Съда - Свободно предоставяне на услуги - Командироване на работници - Член 56 ДФЕС - Директива 2014/67/ЕС - Членове 9 и 20 - Деклариране на работниците - Запазване на документация за трудовото възнаграждение - Санкции - Пропорционалност - Глоба или имуществена санкция в предварително определен минимален размер - Кумулиране - Липса на максимален размер - Съдебни разноски - Явна недопустимост)
      (2020/C 68/26)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Landesverwaltungsgericht Steiermark

         Страни в главното производство

         Жалбоподатели: EX (C–140/19 и C–141/19), OK (C–492/19), PL (C–493/19), QM (C–494/19)

         Ответник: Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld

         в присъствието на: Finanzpolizei

         Диспозитив

      Член 20 от Директива 2014/67/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 15 май 2014 година за осигуряване на изпълнението на Директива 96/71/ЕО относно командироването на работници в рамките на предоставянето на услуги и за изменение на Регламент (ЕС) № 1024/2012 относно административно сътрудничество посредством Информационната система за вътрешния пазар („Регламент за ИСВП“) следва да се тълкува в смисъл, че той не допуска национална правна уредба, която предвижда, че при неспазване на задълженията в областта на трудовото право относно декларирането на работниците и запазването на документацията относно трудовото възнаграждение се налага глоба или имуществена санкция във висок размер:

                  —

                  която не може да е в по-нисък от предварително фиксирана сума;

                  —

                  която се дължи кумулативно за всеки засегнат работник, без да е установена максимална горна граница и

                  —

                  към която се прибавят и съдебните разноски в размер на 20 % от размера на наложените глоби или имуществени санкции при отхвърляне на подадената по съдебен ред жалба срещу наказателното постановление.

         (1)  ОВ C 187, 3.6.2019 г.

         ОВ C 328, 30.9.2019 г.


title: Дело C-200/19: Определение на Съда (шести състав) от 19 ноември 2019 г. (преюдициално запитване от Trgovački sud u Zagrebu — Хърватия) — INA-INDUSTRIJA NAFTE d.d. и др./LJUBLJANSKA BANKA d.d. (Преюдициално запитване — Член 99 от Процедурния правилник на Съда — Съдебно сътрудничество по гражданскоправни въпроси — Регламент (ЕС) № 1215/2012 — Компетентност, признаване и изпълнение на съдебни решения по граждански и търговски дела — Член 7, точка 1, буква а) — Специална компетентност по дела, свързани с договор — Понятие „дела, свързани с договор“ — Финансови задължения, наложени от националния закон на съсобствениците на недвижим имот — Съдебен иск за изпълнение на тези задължения)

text:
               2.3.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 68/26

      Определение на Съда (шести състав) от 19 ноември 2019 г. (преюдициално запитване от Trgovački sud u Zagrebu — Хърватия) — INA-INDUSTRIJA NAFTE d.d. и др./LJUBLJANSKA BANKA d.d.
      (Дело C-200/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Член 99 от Процедурния правилник на Съда - Съдебно сътрудничество по гражданскоправни въпроси - Регламент (ЕС) № 1215/2012 - Компетентност, признаване и изпълнение на съдебни решения по граждански и търговски дела - Член 7, точка 1, буква а) - Специална компетентност по дела, свързани с договор - Понятие „дела, свързани с договор“ - Финансови задължения, наложени от националния закон на съсобствениците на недвижим имот - Съдебен иск за изпълнение на тези задължения)
      (2020/C 68/27)
      Език на производството: хърватски

         Запитваща юрисдикция

      Trgovački sud u Zagrebu

         Страни в главното производство

         Ищци: INA-INDUSTRIJA NAFTE d.d., CROATIA osiguranje d.d., REPUBLIKA HRVATSKA, Croatia Airlines d.d., GRAD ZAGREB, HRVATSKA ELEKTROPRIVREDA d.d., HRVATSKE ŠUME d.o.o., KAPITAL d.o.o. u stečaju, в несъстоятелност, PETROKEMIJA d.d., Đuro Đaković Holding d.d., ENERGOINVEST d.d., TELENERG d.o.o., ENERGOCONTROL d.o.o., UDRUGA POSLODAVACA U ZDRAVSTVU, HRVATSKI ZAVOD ZA MIROVINSKO OSIGURANJE, ZAGREPČANKA-POSLOVNI OBJEKTI d.d., BRODOGRADILIŠTE VIKTOR LENAC d.d., INOVINE d.d., MARAT INŽENJERING d.o.o., GOYA - COMPANY d.o.o., METROPOLIS PLAN d.o.o., Dalekovod d.d., INFRATERRA d.o.o., Citat d.o.o., STAROSTA d.o.o., METALKA METALCOM d.o.o., I.Š., B.C., Z.N., D.G., M.R., A.T.

         Ответник: LJUBLJANSKA BANKA d.d.

         Диспозитив

                  1)

                  Член 7 от Регламент (ЕС) № 1215/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2012 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела трябва да се тълкува в смисъл, че спор относно неизпълнението на финансови задължения, наложени от националния закон на съсобствениците на недвижим имот, трябва да се счита за попадащ в обхвата на понятието „дела, свързани с договор“ по смисъла на член 7, точка 1, буква а) от този регламент.

                  2)

                  Член 7, точка 5 от Регламент № 1215/2012 трябва да се тълкува в смисъл, че спор като разглеждания в главното производство — относно задължение, произтичащо от притежаването от дружество на търговски помещения, в които последното е установено и извършва дейност — не съставлява „спор, произтичащ от дейността на клон, агенция или друг вид представителство“ по смисъла на тази разпоредба.

         (1)  ОВ C 164, 13.5.2019 г.


title: Дело C-465/19: Определение на Съда (шести състав) от 17 декември 2019 г. (преюдициално запитване от Amtsgericht Straubing — Германия) — B & L Elektrogeräte GmbH/GC (Преюдициално запитване — Защита на потребителите — Директива 2011/83/ЕС — Член 2, точка 8, буква в) и точка 9 — Договор извън търговския обект — Понятието „търговски обект“ — Договор, сключен на щанда на търговски панаир непосредствено след като търговецът осъществява контакт с потребителя, който се намира в общо пространство на панаира)

text:
               2.3.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 68/27

      Определение на Съда (шести състав) от 17 декември 2019 г. (преюдициално запитване от Amtsgericht Straubing — Германия) — B & L Elektrogeräte GmbH/GC
      (Дело C-465/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Защита на потребителите - Директива 2011/83/ЕС - Член 2, точка 8, буква в) и точка 9 - Договор извън търговския обект - Понятието „търговски обект“ - Договор, сключен на щанда на търговски панаир непосредствено след като търговецът осъществява контакт с потребителя, който се намира в общо пространство на панаира)
      (2020/C 68/28)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Amtsgericht Straubing

         Страни в главното производство

         Ищец: B & L Elektrogeräte GmbH

         Ответник: GC

         Диспозитив

      Член 2, точка 8 във връзка с член 2, точка 9 от Директива 2011/83/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2011 година относно правата на потребителите, за изменение на Директива 93/13/ЕИО на Съвета и Директива 1999/44/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директива 85/577/ЕИО на Съвета и Директива 97/7/ЕО на Европейския парламент и на Съвета трябва да се тълкува в смисъл, че договор, сключен между търговец и потребител в щанд, държан от търговец по време на търговски панаир, непосредствено след като търговецът осъществява контакт с потребителя, който се е намирал на общата алея за различните щандове, находящи се в изложбено хале на панаира, е „договор извън търговския обект“ по смисъла на тази разпоредба.

         (1)  ОВ C 348, 14.10.2019 г.


title: Дело C-483/19: Определение на Съда (осми състав) от 11 декември 2019 г. (преюдициално запитване от Cour du travail de Liège - Белгия) – Ville de Verviers/J (Преюдициално запитване — Член 99 от Процедурния правилник на Съда — Социална политика — Директива 1999/70/ЕО — Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) — Клауза 2 — Приложно поле на Рамковото споразумение — Възможност за държавите членки да изключат правоотношения на начално професионално обучение и схеми за чиракуване, както и трудови договори и правоотношения, които са сключени в рамките на специално публично или с публична подкрепа обучение, интеграция и програма за професионална преквалификация — Последици)

text:
               2.3.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 68/27

      Определение на Съда (осми състав) от 11 декември 2019 г. (преюдициално запитване от Cour du travail de Liège - Белгия) – Ville de Verviers/J
      (Дело C-483/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Член 99 от Процедурния правилник на Съда - Социална политика - Директива 1999/70/ЕО - Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) - Клауза 2 - Приложно поле на Рамковото споразумение - Възможност за държавите членки да изключат правоотношения на начално професионално обучение и схеми за чиракуване, както и трудови договори и правоотношения, които са сключени в рамките на специално публично или с публична подкрепа обучение, интеграция и програма за професионална преквалификация - Последици)
      (2020/C 68/29)
      Език на производството: френски

         Запитваща юрисдикция

      Cour du travail de Liège

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Ville de Verviers
      Ответник: J

         Диспозитив

      Клауза 2, точка 2, буква б) от Рамково споразумение за срочната работа, сключено на 18 март 1999 г., приложено към Директива 1999/70/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 година относно Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP), трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национален законодател — който в съответствие с предоставената му от тази разпоредба възможност е изключил определена категория договори от приложното поле на националното законодателство за транспониране на Директива 1999/70 и на Рамковото споразумение — да бъде освободен от необходимостта да приеме национални мерки, които могат да гарантират на работниците по тази категория договори, спазването на целите, преследвани с Рамковото споразумение.

         (1)  ОВ C 288, 26.8.2019 г.


title: Дело C-845/19: Преюдициално запитване, отправено от Апелативен съд - Варна (България) на 19 ноември 2019 година – наказателно производство срещу DR

text:
               2.3.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 68/28

      Преюдициално запитване, отправено от Апелативен съд - Варна (България) на 19 ноември 2019 година – наказателно производство срещу DR
      (Дело C-845/19)
      (2020/C 68/30)
      Език на производството: български

         Запитваща юрисдикция

      Апелативен съд - Варна

         Страна в главното производство

      DR

         Преюдициални въпроси

                  1.

                  Приложима ли е Директива 2014/42/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 3 април 2014 г. за обезпечаване и конфискация на средства и облаги от престъпна дейност в Европейския съюз (OB, L 127/39 от 29 април 2014 г., поправка OB, L 138/114 от 13 май 2014 г.) и Хартата на основните права на Европейския съюз по отношение на престъпление, изразяващо се в държане на наркотични вещества с цел тяхното разпространение, осъществено от български гражданин, на територията на РБ и когато евентуалната икономическа облага също е реализирана и се намира в РБ?

                  2.

                  При евентуален положителен отговор на първия въпрос, какво следва да се разбира под понятието „икономическа изгода, придобита косвено чрез престъпление“, съобразно чл.2 § 1 от Директивата и парична сума. установена и иззета от жилище, обитавано от осъденото лице и неговото семейство, и от лек автомобил, управляван от него, може ли да съставлява такава?

                  3.

                  Следва ли чл.2 от Директивата да се тълкува в смисъл, че не допуска правна уредба като тази по чл.53, ал.2 от НК на РБългария, която не предвижда отнемане на „икономическа изгода, придобита косвено чрез престъпление“?

                  4.

                  Следва ли чл. 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба като тази по чл.306, ал.1, т.1 от НПК на РБългария, даваща възможност да бъде отнета в полза на държавата парична сума, за която се твърди, че е собственост на лице, различно от лицето, извършило престъплението, без за това трето лице да съществува възможност да бъде конституирано като страна в това производство и да му бъде осигурен пряк достъп до правосъдие.


title: Дело C-850/19 P: Жалба, подадена на 21 ноември 2019 г. от FVE Holýšov I s. r. o. и др. срещу решението, постановено от Общия съд (седми състав) на 20 септември 2019 г. по дело T-217/17, FVE Holýšov I s. r. o. и др./Комисия

text:
               2.3.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 68/29

      Жалба, подадена на 21 ноември 2019 г. от FVE Holýšov I s. r. o. и др. срещу решението, постановено от Общия съд (седми състав) на 20 септември 2019 г. по дело T-217/17, FVE Holýšov I s. r. o. и др./Комисия
      (Дело C-850/19 P)
      (2020/C 68/31)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподатели: FVE Holýšov I s. r. o., FVE Stříbro s. r. o., FVE Úsilné s. r. o., FVE Mozolov s. r. o., FVE Osečná s. r. o., Solarpark Rybníček s. r. o., FVE Kněžmost s. r. o., Hutira FVE - Omice a.s., Exit 90 SPV s.r.o., Onyx Energy s.r.o., Onyx Energy projekt II s.r.o., Photon SPV 1 s.r.o., Photon SPV 3 s.r.o., Photon SPV 4 s.r.o., Photon SPV 6 s.r.o., Photon SPV 8 s.r.o., Photon SPV 10 s.r.o., Photon SPV 11 s.r.o., Antaris GmbH, Michael Göde, NGL Business Europe Ltd, NIG NV, GIHG Ltd, Radiance Energy Holding Sàrl, ICW Europe Investments Ltd, Photovoltaik Knopf Betriebs-GmbH, Voltaic Network GmbH, WA Investments-Europa Nova Ltd (представители: A. Reuter, H. Wendt, C. Bürger, T. Christner, W. Schumacher, A. Compes, T. Herbold, Rechtsanwälte)

         Други страни в производството: Европейска комисия, Чешка република, Кралство Испания, Република Кипър, Словашка република

         Искания на жалбоподателя

                  —

                  да бъде отменено обжалваното съдебно решение;

                  —

                  да бъде уважена жалбата им срещу Решение на Комисията C(2016) 7827 окончателен от 28 ноември 2016 година относно държавна помощ SA.40171 (2015/NN), относно насърчаването на производството на електрическа енергия от възобновяеми енергийни източници, резюме от което е публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (1) или алтернативно

                  —

                  да бъде върнато делото на Общия съд;

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбата е относно (i) понятието „държавна помощ“ по отношение на схеми за възобновяеми източници с частно финансиране, (ii) надеждността на решенията на ответника относно граждани на ЕС, (iii) запазването на техните оправдани правни очаквания предвид промените в заеманите от ответника становища и (iv) границите на правомощията на ответника, с които той злоупотребява. Жалбоподателите посочват осем основания.
      Първо основание: тъй като Общият съд приема, че писмото на ответника от юли 2004 г., изпратено до съответните сдружения в промишлеността, съставлява необвързващ акт, Общият съд a) тълкува погрешно и нарушава практиката на Съда относно въпроса кога е налице акт на съответния орган б) и нарушава производствените правила, като засяга неблагоприятно жалбоподателите.
      Второ основание: жалбоподателите твърдят, че ответникът е обвързан от решение, с което се отрича наличието на държавна помощ, прието през 2006 г. (наричано по-нататък „Решението от 2006 г.“). Тъй като Общият съд приема, че това искане е недопустимо, защото (i) жалбоподателите „не идентифицират с точност това решение“ и (ii) това искане е направено едва в писмения отговор, Общият съд нарушава a) практиката на Съда относно въпроса кога е налице акт на съответния орган и б) производствените правила.
      Трето основание: Общия съд отказал да признае обоснованите правни очаквания на жалбоподателите, че ответникът щял да потвърди неговото решение от 2004 г. и неговото решение от 2006 г. и че поведението му от 2004 г. до приемането на оспорваното решение от 2006 г. следвало да се смята за погрешно. Първо, Общият съд не взел предвид фактите по конкретния случай, въпреки че те били безспорни, и така нарушил практиката на Съда относно обоснованите правни очаквания. Второ, Общият съд допуснал нарушение на производствените правила.
      Четвърто основание: като приел (в т. 86—127), че първоначалната схема за насърчаване съставлява правна помощ, Общият съд тълкувал погрешно понятието „правна помощ“. Съгласно практиката на Съда първоначалната схема за насърчаване не включва държавни ресурси, което е вярно, независимо от обстоятелството дали повишаването на цените за електроенергия от възобновяеми енергийни източници съставлява „облагане с данък“. Освен това, дори и да следва да се приеме, че наличието на „облагане с данък“ е решаващо условие (quod non), като приема, че е налице „облагане с данък“ Общият съд нарушава правото на Съюза и производствените правила.
      Пето основание: с четвъртото си искане до Общия съд жалбоподателите претендират, че ответникът поставил прекомерни изисквания в оценката за съвместимост на разглежданите мерки с вътрешния пазар. Общият съд (в т. 130—136) отхвърлил това искане, като приел, че съответното изискване за „механизъм за преразглеждане“ не било „наложено“ от ответника и че то било в съответствие с Насоките на Общността относно държавната помощ за защита на околната среда (2). По този начин се нарушавало правото на Съюза.
      Шесто основание: с първата част от петото си искане жалбоподателите поддържат, че оспорваното решение се основава на фактически грешки. Със седмото си искане жалбоподателите твърдят, че оспорваното решение се основава на явна грешка в преценката. Общият съд (в т. 139 и 166) отхвърля и двете искания. Според жалбоподателите при това отхвърляне се нарушават производствените правила, което ги засяга неблагоприятно. Първо, при отхвърлянето на първата част от петото искане Общият съд не разглежда искането в тази му част по същество, тъй като го тълкува неправилно. Общият съд също така не взема предвид и съдържанието на това искане, представено в писмения отговор. Второ, при отхвърлянето на седмото искане Общият съд не взема предвид съдържанието на това искане, представено в писмения отговор.
      Седмо основание: жалбоподателите твърдят, че като отхвърля втората част на петото им искане, изведено от нарушения на производствените правила от страна на ответника, Общият съд нарушил правото на Съюза.
      Осмо основание: жалбоподателите твърдят, че като отхвърля шестото им искане, изведено от грешка в преценката на ответника на въпроси извън обсега на правото относно държавните помощи и допуснатото от ответника нарушение на член 5, параграф 1 ДЕС, Общият съд нарушил правото на Съюза.

         (1)  ОВ 2017 C 69, стр. 2.

         (2)  ОВ 2008 C 82, стр. 1.


title: Дело C-851/19 P: Жалба, подадена на 19 ноември 2019 г. от DK срещу решението, постановено от Общия съд (първи състав) на 10 септември 2019 г. по дело T-217/18, DK/ЕСВД

text:
               2.3.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 68/30

      Жалба, подадена на 19 ноември 2019 г. от DK срещу решението, постановено от Общия съд (първи състав) на 10 септември 2019 г. по дело T-217/18, DK/ЕСВД
      (Дело C-851/19 P)
      (2020/C 68/32)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: DK (представители: S. Orlandi и T. Martin, адвокати)

         Друга страна в производството: Европейска служба за външна дейност

         Искания на жалбоподателя

                  —

                  да отмени решението от 10 септември 2019 г. по дело DK/ЕСВД (T-217/18);

                  —

                  да отмени решението от 23 май 2017 г. за налагане на дисциплинарно наказание на жалбоподателя;

                  —

                  да осъди ЕСВД да заплати съдебните разноски в двете инстанции.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят иска отмяната на решението от 10 септември 2019 г. (T-217/18), с което Общият съд е отхвърлил жалбата му и го е осъдил да заплати съдебните разноски.
      Жалбоподателят изтъква в тази връзка едно-единствено основание, изведено от грешка при прилагане на правото (т. 28—53 от обжалваното решение), доколкото Общият съд е тълкувал член 10, буква б) от Приложение IX към Правилника като позволяващ отчитането на вече поправена вреда, за да обоснове утежняването на наложената на длъжностното лице санкция спрямо препоръчаната от дисциплинарния съвет санкция.


title: Дело C-852/19: Преюдициално запитване, отправено от Специализиран наказателен съд (България) на 21 ноември 2019 година – наказателно производство срещу Иван Гаванозов

text:
               2.3.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 68/31

      Преюдициално запитване, отправено от Специализиран наказателен съд (България) на 21 ноември 2019 година – наказателно производство срещу Иван Гаванозов
      (Дело C-852/19)
      (2020/C 68/33)
      Език на производството: български

         Запитваща юрисдикция

      Специализиран наказателен съд

         Страна в главното производство

      Иван Гаванозов

         Преюдициален въпрос

      Съответна ли е на нормите на чл. 14 ал.1-4, чл.1 ал.4, съобр.18 и 22 от Директива 2014/41 (1) и чл. 47 вр чл.7 от Хартата, във връзка с чл. 13 вр чл.8 от ЕКЧП национална правна уредба, която не предвижда правни средства за защита против издаване на европейка заповед за разследване за претърсване в жилищен и стопански имот и изземване на определени вещи, както и за разпит на свидетел.
      Може ли да се издаде европейска заповед за разследване при тези условия.

         (1)  Директива 2014/41/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 3 април 2014 година относно Европейска заповед за разследване по наказателноправни въпроси

         OB 2014, L 130, стр. 1


title: Дело C-863/19: Преюдициално запитване, отправено от Апелативен съд - Варна (България) на 26 ноември 2019 година – наказателно производство срещу TS

text:
               2.3.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 68/32

      Преюдициално запитване, отправено от Апелативен съд - Варна (България) на 26 ноември 2019 година – наказателно производство срещу TS
      (Дело C-863/19)
      (2020/C 68/34)
      Език на производството: български

         Запитваща юрисдикция

      Апелативен съд - Варна

         Страна в главното производство

      TS

         Преюдициални въпроси

                  1.

                  Приложима ли е Директива 2014/42/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 3 април 2014 г. за обезпечаване и конфискация на средства и облаги от престъпна дейност в Европейския съюз (OB, L 127/39 от 29 април 2014 г., поправка ОВ, L 138/114 от 13 май 2014 г.) и Хартата на основните права на Европейския съюз по отношение на престъпление, изразяващо се в държане на наркотични вещества с цел тяхното разпространение, осъществено от български гражданин, на територията на РБ и когато евентуалната икономическа облага също е реализирана и се намира в РБ?

                  2.

                  При евентуален положителен отговор на първия въпрос, какво следва да се разбира под понятието „икономическа изгода, придобита косвено чрез престъпление“, съобразно чл.2 § 1 от Директивата и парична сума, установена и иззета от жилище, обитавано от осъденото лице и неговото семейство, и от лек автомобил, управляван от него, може ли да съставлява такава?

                  3.

                  Следва ли чл.2 от Директивата да се тълкува в смисъл, че не допуска правна уредба като тази по чл.53, ал.2 от НК на РБългария, която не предвижда отнемане на „икономическа изгода, придобита косвено чрез престъпление“?

                  4.

                  Следва ли чл. 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба като тази по чл.306, ал.1, т.1 от НПК на Р. България, даваща възможност да бъде отнета в полза на държавата парична сума, за която се твърди, че е собственост на лице, различно от лицето, извършило престъплението, без за това трето лице да съществува възможност да бъде конституирано като страна в това производство и да му бъде осигурен пряк достъп до правосъдие.


title: Дело C-864/19: Преюдициално запитване от Landgericht Köln (Германия), постъпило на 26 ноември 2019 г. — NH/Deutsche Lufthansa AG

text:
               2.3.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 68/32

      Преюдициално запитване от Landgericht Köln (Германия), постъпило на 26 ноември 2019 г. — NH/Deutsche Lufthansa AG
      (Дело C-864/19)
      (2020/C 68/35)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Landgericht Köln

         Страни в главното производство

         Ищец: NH

         Ответник: Deutsche Lufthansa AG
      С определение на председателя на Съда от 9 януари 2020 г. делото е заличено от регистъра на Съда.


title: Дело C-881/19: Преюдициално запитване от Krajský soud v Brně (Чешка република), постъпило на 4 декември 2019 г. — Tesco Stores ČR a.s./Ministerstvo zemědělství

text:
               2.3.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 68/33

      Преюдициално запитване от Krajský soud v Brně (Чешка република), постъпило на 4 декември 2019 г. — Tesco Stores ČR a.s./Ministerstvo zemědělství
      (Дело C-881/19)
      (2020/C 68/36)
      Език на производството: чешки

         Запитваща юрисдикция

      Krajský soud v Brně

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Tesco Stores ČR a.s.

         Ответник: Ministerstvo zemědělství

         Преюдициален въпрос

      Трябва ли правилото, установено в част Д, точка 2, буква а) на приложение VII към Регламент (ЕС) № 1169/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2011 година за предоставянето на информация за храните на потребителите, за изменение на регламенти (ЕО) № 1924/2006 и (ЕО) № 1925/2006 на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директива 87/250/ЕИО на Комисията, Директива 90/496/ЕИО на Съвета, Директива 1999/10/ЕО на Комисията, Директива 2000/13/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, директиви 2002/67/ЕО и 2008/5/ЕО на Комисията и на Регламент (ЕО) № 608/2004 на Комисията (1), да се тълкува в смисъл, че в случая с храна, предназначена за крайния потребител в Чешката република, е възможно в състава на продукта да се посочи сложна съставка, упомената в част А, точка 2, буква в) от приложение I към Директива 2000/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 юни 2000 година относно какаовите и шоколадовите продукти, предназначени за консумация от човека (2), без да се описва нейният състав, само ако наименованието на тази сложна съставка съответства точно на текста на чешки език на приложение I към Директива 2000/36?

         (1)  ОВ L 304, 2011 г., стр. 18.

         (2)  ОВ L 197, 2000 г., стр. 19; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 30, стр. 19.


title: Дело C-928/19 P: Жалба, подадена на 19 декември 2019 г. от European Federation of Public Service Unions (EPSU) срещу решението, постановено от Общия съд (девети състав) на 24 октомври 2019 г. по дело T-310/18, EPSU и Goudriaan/Комисия

text:
               2.3.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 68/34

      Жалба, подадена на 19 декември 2019 г. от European Federation of Public Service Unions (EPSU) срещу решението, постановено от Общия съд (девети състав) на 24 октомври 2019 г. по дело T-310/18, EPSU и Goudriaan/Комисия
      (Дело C-928/19 P)
      (2020/C 68/37)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: European Federation of Public Service Unions (EPSU) (представители: R. Arthur, Solicitor, K. Apps, Barrister)

         Други страни в производството: Европейска комисия, Jan Willem Goudriaan

         Искания на жалбоподателя

                  —

                  да допусне обжалването,

                  —

                  да отмени обжалваното решение;

                  —

                  да отмени решението на Комисията от 6 март 2018 г.,

                  —

                  да осъди Комисията да заплати съдебните разноски на жалбоподателя, възникнали в хода на производството по обжалване и на производството пред Общият съд.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят твърди, че настоящата жалба следва да бъде допусната, тъй като Общият съд е допуснал грешки при прилагане на правото.

         Основание № 1: Директиви, приети с решение на Съвета съгласно член 155, параграф 2 ДФЕС, са законодателни по естеството си

      Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е приел, че процедурата съгласно членове 154 и 155 ДФЕС не може да доведе до приемането на законодателни актове, които имат със законодателно естество.

                  а.

                  Според практиката на Съда мерки, приети в резултат на втората процедура, имат същите последици като тези на други директиви.

                  б.

                  Договорът от Лисабон не е ограничил ролята на социалните партньори, нито е променил естеството на мерките, приети в резултат на втората процедура.

                  в.

                  Мерки, приети с директива посредством решение на Съвета, остават законодателни по естеството си.

                  г.

                  Мерки, приети с директива посредством решение на Съвета, са законодателни актове.

                  д.

                  При условията на евентуалност, ако (което се отрича) директивите, приети с решение на Съвета, не са законодателни актове:

                              i.

                              Те са вид lex specialis с по-скоро законодателен, отколкото изпълнителен характер.

                              ii.

                              Могат да имат същите правни последици, каквито са имали преди 2007 г.
                              Ето защо Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е отхвърлил първото основание на жалбоподателя.

         Основание № 2: тълкуване на членове 154 и 155 ДФЕС

      Общият съд е допуснал грешки при буквалното, контекстуалното и телеологичното тълкуване на член 154 и член 155, параграф 2 ДФЕС.

                  а.

                  Тълкуването на Общия съд на член 155, параграф 2 ДФЕС не следва изричния му текст.

                  б.

                  Общият съд е трябвало да установи, че когато споразумение на социалните партньори е сключено от представителни социални партньори и споразумението не е незаконосъобразно, Комисията е длъжна да предложи текста на Съвета, за да се приеме решение съгласно член 155, параграф 2, втора алинея ДФЕС.

                  в.

                  Общият съд е трябвало да установи, че изборът на метод за прилагане на споразуменията на социалните партньори зависи от социалните партньори, а не от Комисията.

                  г.

                  Общият съд е трябвало да установи, че Съветът е оправомощен да реши да не приеме решение съгласно член 155, параграф 2, втора алинея ДФЕС, но Комисията няма подобно правомощие.

                  д.

                  Общият съд неправилно е разтълкувал институционалното равновесие съгласно членове 154 и 155 ДФЕС, разширявайки правомощията на Комисията отвъд изричния текста на разпоредбите, а също така е разтълкувал неправилно влиянието на членове 13 и 17 ДЕС.

                  е.

                  Тълкуването на Общия съд противоречи на контекста на дял X ДФЕС за социалната политика и на член 28 от Хартата на основните права на ЕС.

                  ж.

                  Общият съд е разтълкувал неправилно решението по дело UEAPME, предоставяйки по-голяма политическа свобода на преценка на Комисията, отколкото тя има, ако въпросното решение е било разтълкувано правилно.

                  з.

                  Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото в преценката на ролята на Парламента в процедурата съгласно членове 154 и 155 ДФЕС.
                  Ето защо Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е отхвърлил първото основание на жалбоподателя.

         Основание № 3: различен подход по отношение на решението на Комисията

      Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е приел, че Комисията се ползва с широка свобода на преценка при приемане на решението. По този начин Общият съд:

                  a.

                  е разтълкувал неправилно членове 154 и 155 ДФЕС и естеството на социалното партньорство и

                  b.

                  е допуснал грешка, прокарвайки паралели с европейската гражданска инициатива.
                  Ето защо Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е отхвърлил второто основание на жалбоподателя.

         Основание № 4: подход по отношение на съображенията на Комисията в решението на Комисията

      Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е приел кратките съображения в решението на Комисията за законосъобразни.

                  а.

                  Съображенията на Комисията в писмото от 6 март 2018 г. са погрешни от правна и фактическа страна.

                  б.

                  Комисията не е представила никакво обяснение защо се е отклонила от гаранциите, дадени в по-ранните ѝ писма и в публикуваните ѝ съобщения.

                  в.

                  Представените в писмото причини не са причините, на които се позовава Комисията в защитата си или в хода на съдебното заседание. Тези причини също са погрешни от правна и фактическа страна.
                  Комисията не е действала в съответствие с член 41 от Хартата на основните права на ЕС.


title: Дело C-941/19: Преюдициално запитване от Krajským soudem v Ostravě (Чешка република), постъпило на 27 декември 2019 г. — Samohýl group a.s./Generální ředitelství cel

text:
               2.3.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 68/36

      Преюдициално запитване от Krajským soudem v Ostravě (Чешка република), постъпило на 27 декември 2019 г. — Samohýl group a.s./Generální ředitelství cel
      (Дело C-941/19)
      (2020/C 68/38)
      Език на производството: чешки

         Запитваща юрисдикция

      Krajský soud v Ostravě

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Samohýl group a.s.

         Ответник: Generální ředitelství cel

         Преюдициален въпрос

      В позиция 3004 от Комбинираната номенклатура по митническата тарифа ли следва да се класифицира стока с наименование „Bob Martin Clear 50 mg roztok pro nakapání na kůži – spot-on pro kočky“, предлагана в пипети (0,5 мл), съдържаща активното вещество фипронил (50 мг в една пипета) и помощните вещества бутилхидроксианизол Е 320, бутилхидрокситолуен Е 321, бензилов алкохол и диетиленгликолмоноетилов етер, или в позиция 3008 от тази номенклатура?


title: Дело C-946/19: Преюдициално запитване от Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division), постъпило на 27 декември 2019 г. — MG/HH

text:
               2.3.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 68/36

      Преюдициално запитване от Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division), постъпило на 27 декември 2019 г. — MG/HH
      (Дело C-946/19)
      (2020/C 68/39)
      Език на производството: английски

         Запитваща юрисдикция

      Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: MG

         Ответник: HH

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Предоставя ли член 4, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1215/2012 (1) наричан по-нататък („Регламент „Брюксел I“ (преработен текст“) пряко упражнимо право на лице, което има местоживеене в държава членка?

                  2)

                  При утвърдителен отговор:

                              a)

                              Когато такова право е накърнено чрез образуване на производство срещу това лице в трета държава, налице ли е задължение за държавата членка да предостави правно средство за защита, включително чрез съдебна забрана за воденето на дело (anti-suit injunction)?

                              б)

                              Обхваща ли това задължение случай, в който спорното право — което може да бъде предявено пред съдилищата на трета държава — не може да бъде предявено пред съдилищата на държавата членка съгласно правната уредба, която те прилагат?

         (1)  Регламент (ЕС) № 1215/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2012 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (ОВ L 351, 2012 г., стр. 1).


title: Дело C-2/20: Преюдициално запитване от High Court of Justice (Queen's Bench Division) (Обединено кралство), постъпило на 6 януари 2020 г. — Daimler AG/Walleniusrederierna Aktiebolag, Wallenius Wilhelmsen ASA, Wallenius Logistics AB, Wilhelmsen Ships Holding Malta Limited, Wallenius Wilhelmsen Ocean AS, „K“ Line Holding (Europe) Limited, „K“ Line Europe Limited, Nyk Group Europe Limited, Compañia Sudamericana de Vapores SA

text:
               2.3.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 68/37

      Преюдициално запитване от High Court of Justice (Queen's Bench Division) (Обединено кралство), постъпило на 6 януари 2020 г. — Daimler AG/Walleniusrederierna Aktiebolag, Wallenius Wilhelmsen ASA, Wallenius Logistics AB, Wilhelmsen Ships Holding Malta Limited, Wallenius Wilhelmsen Ocean AS, „K“ Line Holding (Europe) Limited, „K“ Line Europe Limited, Nyk Group Europe Limited, Compañia Sudamericana de Vapores SA
      (Дело C-2/20)
      (2020/C 68/40)
      Език на производството: английски

         Запитваща юрисдикция

      High Court of Justice (Queen's Bench Division)

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Daimler AG

         Ответници: Walleniusrederierna Aktiebolag, Wallenius Wilhelmsen ASA, Wallenius Logistics AB, Wilhelmsen Ships Holding Malta Limited, Wallenius Wilhelmsen Ocean AS, „K“ Line Holding (Europe) Limited, „K“ Line Europe Limited, Nyk Group Europe Limited, Compañia Sudamericana de Vapores SA

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Компетентен ли е национален съд да се произнесе по иск за вреди по член 85 от Договора за ЕИО/член 81 от ДЕО, когато поведението, предмет на иска, включва предоставянето на международни морски услуги изключително между пристанища извън ЕИО/ЕО в периода преди 1 май 2004 г. и националният съд не е бил съответен орган в държава членка по смисъла на член 88 от Договора за ЕИО/член 84 от ДЕО?

                  2)

                  Ако отговорът на първия въпрос е отрицателен, компетентен ли е национален съд да се произнесе по такъв иск по отношение на предоставянето на международни морски услуги изключително между пристанища извън ЕИО/ЕО в периода между 1 май 2004 г. и 18 октомври 2006 г.?


title: Дело C-11/20: Иск, предявен на 10 януари 2020 г. — Европейска комисия/Република Гърция

text:
               2.3.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 68/38

      Иск, предявен на 10 януари 2020 г. — Европейска комисия/Република Гърция
      (Дело C-11/20)
      (2020/C 68/41)
      Език на производството: гръцки

         Страни

         Ищец: Европейска комисия (представители: A. Bouchagiar и Th. Ramopoulos)

         Ответник: Република Гърция

         Искания на ищеца

      Ищецът моли Съда:

                  —

                  да установи, че като в предвидения срок Република Гърция не е приела всички необходими мерки за изпълнение на решение на Комисията от 7 декември 2011 г. по процедура SA.28864, образувана във връзка с помощите за обезщетение, изплатени от гръцката агенция за селскостопанско застраховане (ELGA) през 2008 г. и 2009 г., и при всички положения като не е информирала надлежно Комисията за приетите мерки по член 4 от решението, тя не е изпълнила задълженията си по членове 2, 3 и 4 от посоченото решение, нито по Договора за функционирането на Европейския съюз,

                  —

                  да осъди Република Гърция да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Съгласно решението на Европейската комисия от 7 декември 2011 г. по процедура SA.28864, Република Гърция е трябвало в срок от четири месеца да възстанови несъвместимите помощи, изплатени през гръцката агенция за селскостопанско застраховане (ELGA) през 2008 г. и 2009 г., както и да информира надлежно Европейската комисия относно съответните мерки, предприети за целта.
      Република Гърция обаче не е възстановила въпросните помощи, въпреки че е трябвало да го направи. Също така Република Гърция все още не е приела необходимите мерки за изпълнение на решението. При всички положения Република Гърция не е информирала надлежно Европейската комисия относно мерките за изпълнение на решението.


title: Дело C-369/18: Определение на председателя на Съда от 2 октомври 2019 г. (преюдициално запитване, отправено от Justice de paix du troisième canton de Charleroi — Белгия) — Giovanni Martina/Ryanair DAC, с предишно наименование Ryanair Ltd

text:
               2.3.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 68/38

      Определение на председателя на Съда от 2 октомври 2019 г. (преюдициално запитване, отправено от Justice de paix du troisième canton de Charleroi — Белгия) — Giovanni Martina/Ryanair DAC, с предишно наименование Ryanair Ltd
      (Дело C-369/18) (1)

      (2020/C 68/42)
      Език на производството: френски
      Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 285, 13.8.2018 г.


title: Дело C-495/18: Определение на председателя (четвърти състав) на Съда от 1 октомври 2019 г. — (преюдициално запитване от Najvyšší súd Slovenskej republiky — Словакия) — Наказателно производство срещу YX

text:
               2.3.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 68/39

      Определение на председателя (четвърти състав) на Съда от 1 октомври 2019 г. — (преюдициално запитване от Najvyšší súd Slovenskej republiky — Словакия) — Наказателно производство срещу YX
      (Дело C-495/18) (1)

      (2020/C 68/43)
      Език на производството: словашки
      Председателят на четвърти състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 352, 1.10.2018 г.


title: C-517/18: Определение на председателя на девети състав на Съда от 17 септември 2019 г. (преюдициално запитване, отправено от Conseil d’État — Франция) — Fédération des fabricants de cigares/Premier ministre, Ministre des Solidarités et de la Santé

text:
               2.3.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 68/39

      Определение на председателя на девети състав на Съда от 17 септември 2019 г. (преюдициално запитване, отправено от Conseil d’État — Франция) — Fédération des fabricants de cigares/Premier ministre, Ministre des Solidarités et de la Santé
      (C-517/18) (1)

      (2020/C 68/44)
      Език на производството: френски
      Председателят на девети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 364, 8.10.2018 г.


title: Дело C-60/19: Определение на председателя на девети състав на Съда от 25 септември 2019 г. — Mouvement pour une Europe des nations et des libertés/Европейски парламент

text:
               2.3.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 68/40

      Определение на председателя на девети състав на Съда от 25 септември 2019 г. — Mouvement pour une Europe des nations et des libertés/Европейски парламент
      (Дело C-60/19) (1)

      (2020/C 68/46)
      Език на производството: френски
      Председателят на девети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 93, 11.3.2019 г.


title: Дело C-277/19: Определение на председателя на шести състав на Съда от 26 септември 2019 г. (преюдициално запитване, отправено от Općinski sud u Zadru — Хърватия) — R. D., A. D./Raiffeisenbank St. Stefan-Jagerberg-Wolfsberg eGen

text:
               2.3.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 68/40

      Определение на председателя на шести състав на Съда от 26 септември 2019 г. (преюдициално запитване, отправено от Općinski sud u Zadru — Хърватия) — R. D., A. D./Raiffeisenbank St. Stefan-Jagerberg-Wolfsberg eGen
      (Дело C-277/19) (1)

      (2020/C 68/48)
      Език на производството: хърватски
      Председателят на шести състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 187, 3.6.2019 г.


title: Дело C-414/19: Определение на председателя на Съда от 13 септември 2019 г. (преюдициално запитване, отправено от Amtsgericht Erding — Германия) — E. M., M. S./Eurowings GmbH

text:
               2.3.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 68/41

      Определение на председателя на Съда от 13 септември 2019 г. (преюдициално запитване, отправено от Amtsgericht Erding — Германия) — E. M., M. S./Eurowings GmbH
      (Дело C-414/19) (1)

      (2020/C 68/49)
      Език на производството: немски
      Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 295, 2.9.2019 г.


title: Дело T-753/19: Иск, предявен на 7 ноември 2019 г. — Ungureanu/Комисия

text:
               2.3.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 68/42

      Иск, предявен на 7 ноември 2019 г. — Ungureanu/Комисия
      (Дело T-753/19)
      (2020/C 68/51)
      Език на производството: румънски

         Страни

         Ищец: Simeda Ungureanu (Клуж-Напока, Румъния) (представител: R. Chiriță, адвокат)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Ищецът моли Общия съд:

                  —

                  да установи неизпълнение на задължението на Европейската комисия да гарантира спазването от страна на държавите членки на Договорите за Европейския съюз и правата на човека, закрепени в Хартата на основните права на Европейския съюз,

                  —

                  да осъди ответника да обезщети причинената неимуществена вреда, която възлиза на 40 000 EUR,

                  —

                  да осъди ответника да поправи в бъдеще съществуващите пропуски.

         Основания и основни доводи

      Ищецът изтъква в подкрепа на иска си, че са изпълнени условията за носене на отговорност от Европейската комисия за това, че не е предприела действия, за да задължи румънската държава да спази своите задължения, произтичащи от Договорите за Европейския съюз и от правото на живот на нейните граждани, тъй като не е приела разпоредби, които позволяват достъп до медицински грижи на лицата, които се намират в особено положение и за които е жизненоважно предписването на лекарствени продукти за терапевтични показания, които не са включени в кратката характеристика на продукта (лекарствени продукти off-label).


title: Дело T-850/19: Жалба, подадена на 13 декември 2019 г. — Република Гърция/Комисия

text:
               2.3.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 68/43

      Жалба, подадена на 13 декември 2019 г. — Република Гърция/Комисия
      (Дело T-850/19)
      (2020/C 68/52)
      Език на производството: гръцки

         Страни

         Жалбоподател: Република Гърция (представители: E. Tsaousi, E. Leftheriotou и A. Vasilopoulou)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решение за изпълнение C(2019) 7094 окончателен на Европейската комисия от 7 октомври 2019 година относно мерките, предмет на процедура SA.39119 (2016/C) (ex 2015/NN) (ex 2014/CP), приведени в действие от Република Гърция под формата на лихвени субсидии и гаранции във връзка с пожарите от 2007 г., относно сектора на земеделието, и

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят излага три твърдения в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първото твърдение е, че не съществува държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС: неправилно прилагане и тълкуване на условията, при които държавните помощи са несъвместими с вътрешния пазар, фактически грешки, липса на мотиви в обжалваното решение и нарушение на принципа на оправдани правни очаквания от страна на Комисията.

                  2.

                  Второто твърдение е, че спорните помощи са съвместими с вътрешния пазар, тъй като представляват помощи за отстраняване на щети, причинени от природни бедствия. Неправилно прилагане и тълкуване на член 107, параграф 2, буква б) ДФЕС, фактически грешки и липса на мотиви.

                  3.

                  Третото твърдение е, че обжалваното решение е било прието извън правомощията на Комисията ratione temporis, очертани в член 17 от Регламент 2015/1589 (1), а преди това от член 15 от Регламент 659/1999 (2), и при всички положения в нарушение на принципите на правна сигурност, разумен срок на производството, на правото на защита и на добра администрация. Искането за възстановяване противоречи на принципите на пропорционалност и на правна сигурност.

         (1)  Регламент (ЕС) 2015/1589 на Съвета от 13 юли 2015 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 108 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ОВ L 248, 2015 г., стр. 9).

         (2)  Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (ОВ L 83, 1999 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41).


title: Дело T-852/19: Жалба, подадена на 16 декември 2019 г. — Albéa Services/EUIPO — dm-drogerie markt (ALBÉA)

text:
               2.3.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 68/44

      Жалба, подадена на 16 декември 2019 г. — Albéa Services/EUIPO — dm-drogerie markt (ALBÉA)
      (Дело T-852/19)
      (2020/C 68/53)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Albéa Services (Женвилие, Франция) (представител: J.-H. de Mitry, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: dm-drogerie markt GmbH & Co. KG (Карлсруе, Германия)

         Данни за производството пред EUIPO

         Притежател на спорната марка: жалбоподателят

         Спорна марка: посочваща Европейския съюз международна регистрация на фигуративна марка ALBÉA – посочваща Европейския съюз международна регистрация № 1 210 553

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 23 септември 2019 г. по преписка R 1480/2019-2

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени частично обжалваното решение, с което е отменено първото решение на апелативния състав в частта за отхвърляне на възражение № B002522988 срещу заявката на жалбоподателя за регистрация на името на Albéa Services за всички стоки от класове 3, 8 и 21 и за част от стоките от класове 16 и 20,

                  —

                  при условията на евентуалност, да отмени частично обжалваното решение, с което е отменено първото решение на апелативния състав в частта за отхвърляне на възражение № B002522988 срещу заявката на жалбоподателя за регистрация на името на Albéa Services за всички стоки от класове 3, 8 и 21 и за част от стоките от класове 16 и 20 и да върне преписката за ново разглеждане от апелативния състав,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-866/19: Жалба, подадена на 19 декември 2019 г. — Ryanair и Laudamotion/Комисия

text:
               2.3.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 68/45

      Жалба, подадена на 19 декември 2019 г. — Ryanair и Laudamotion/Комисия
      (Дело T-866/19)
      (2020/C 68/54)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподатели: Ryanair DAC (Сордс, Ирландия), Laudamotion GmbH (Швехат, Австрия) (представители: E. Vahida и I. Metaxas-Maranghidis, lawyers)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателите молят Общия съд:

                  —

                  да отмени решението и

                  —

                  да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В жалбата си жалбоподателите искат от съда да отмени Решение за изпълнение (ЕС) 2019/1585 на Комисията (1).
      Жалбоподателите изтъкват шест основания в подкрепа на жалбата.
      Първо основание: Решение за изпълнение (ЕС) 2019/1585 на Комисията нарушава задължението за излагане на мотиви и принципа на свободно предоставяне на услуги, защото Комисията не е разгледала съществуването на императивно съображение от общ интерес, което обосновава ограничаването на принципа на свободно предоставяне на услуги, въведено с правилата за разпределение на въздушното движение за летищата Схипхол и Лелистад.
      Второ основание: при условията на евентуалност, Решение за изпълнение (ЕС) 2019/1585 на Комисията нарушава принципа на свободно предоставяне на услуги и член 19, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1008/2008 на Европейския парламент и на Съвета (2), защото насищането на летище Схипхол и по-високата печалба от трансферни полети, които правилата за разпределение на въздушното движение целят да подсилят, не са установени.
      Трето основание: Решение за изпълнение (ЕС) 2019/1585 на Комисията нарушава принципа на свободно предоставяне на услуги и член 19, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1008/2008 поради дискриминацията, въведена с правилата за разпределение на въздушното движение при липса на обективна обосновка.
      Четвърто основание: Решение за изпълнение (ЕС) 2019/1585 на Комисията нарушава принципа на свободно предоставяне на услуги и член 19, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1008/2008 поради липсата на пропорционалност на правилата за разпределение на въздушното движение и поради това, че Комисията не е разгледала наличието на по-малко обвързващи мерки.
      Пето основание: нарушение на Регламент (ЕИО) № 95/93 на Съвета (3) поради това, че Комисията е пропуснала да разгледа спазването на процедурата за определяне на летище Лелистад за координирано летище и поради установяването на връзка между слотовете и дестинациите, и противоречие с общите принципи на Регламент (ЕИО) № 95/93.
      Шесто основание: нарушение на член 19, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1008/2008, тъй като Комисията не е разгледала изпълнението на условието летищата да предлагат необходими услуги на въздушни превозвачи и да не увреждат неуместно техните търговски възможности.

         (1)  Решение за изпълнение (ЕС) 2019/1585 на Комисията от 24 септември 2019 година за установяване на правила за разпределение на въздушното движение съгласно член 19 от Регламент (ЕО) № 1008/2008 на Европейския парламент и на Съвета за летищата Амстердам Схипхол и Амстердам Лелистад (ОВ L 246, 2019 г., стр. 24).

         (2)  Регламент (ЕО) № 1008/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 24 септември 2008 година относно общите правила за извършване на въздухоплавателни услуги в Общността (ОВ L 293, 2008 г., стр. 3).

         (3)  Регламент (ЕИО) № 95/93 на Съвета от 18 януари 1993 година относно общите правила за разпределяне на слотовете на летищата в Общността (ОВ L 14, 1993 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 2, стр. 204).


title: Дело T-867/19: Жалба, подадена на 20 декември 2019 г. — RA/Сметна палата

text:
               2.3.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 68/46

      Жалба, подадена на 20 декември 2019 г. — RA/Сметна палата
      (Дело T-867/19)
      (2020/C 68/55)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: RA (представители: S. Orlandi и T. Martin, адвокати)

         Ответник: Европейска сметна палата

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени приетото в изпълнение на решението на Общия съд от 8 ноември 2018 г., RA/Сметна палата (T-874/16, непубликувано, EU:T:2018:757) решение от 27 февруари 2019 г. жалбоподателят да не бъде повишен в степен AD 11 в рамките на процедурата за повишаване за 2016 г.,

                  —

                  да осъди Сметната палата да му заплати обезщетение в размер на 8 000 EUR за причинените морални вреди,

                  —

                  да осъди Сметната палата да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква четири основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание — непълнота на мотивите в отговора, с който се отхвърля подадената по административен ред жалба, тъй като не е посочен конкретният релевантен мотив жалбоподателят да не бъде повишен.

                  2.

                  Второ основание — неспазване на член 45 от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз, тъй като не е направено действително съпоставяне на заслугите на всички подлежащи на повишаване длъжностни лица. Всъщност, от една страна, като направил „обща“ преценка на заслугите на подлежащите на повишаване длъжностни лица, органът по назначаването не извършил съпоставяне на равни начала. От друга страна, той приложил неправилно критерия за използването на езиците.

                  3.

                  Трето основание — множество явни грешки в преценката, допуснати в обжалваното решение.

                  4.

                  Четвърто основание — неизпълнение на задължението да се приемат мерките за изпълнение на решението на Общия съд в разумен срок, като с това била причинена значителна морална вреда на жалбоподателя, за която следвало да се заплати обезщетение.


title: Дело T-868/19: Жалба, подадена на 20 декември 2019 г. — Nouryon Industrial Chemicals и други/Комисия

text:
               2.3.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 68/47

      Жалба, подадена на 20 декември 2019 г. — Nouryon Industrial Chemicals и други/Комисия
      (Дело T-868/19)
      (2020/C 68/56)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподатели: Nouryon Industrial Chemicals BV (Амстердам, Нидерландия), Knoell NL BV (Маастрихт, Нидерландия), Grillo-Werke AG (Дуисбург, Германия), PCC Trade & Services GmbH (Дуисбург) (представители: R. Cana, G. David, lawyers, and Z. Romata, Solicitor)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателите искат от Общия съд:

                  —

                  да обяви жалбата за допустима и основателна,

                  —

                  да отмени обжалваното решение изцяло,

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски,

                  —

                  да предприеме всяка друга мярка, която счете за необходима.

         Основания и основни доводи

      С жалбата си жалбоподателите искат от Общия съд да отмени Решение на Комисията от 16 октомври 2019 г. относно контрола за съвместимост на регистрация на диметил етер, представена пред Комисията от Европейската агенция по химикали съгласно член 51, параграф 7 от Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (1).
      Жалбоподателите изтъкват девет основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: ответникът е действал ultra vires и е нарушил член 51, параграф 7 от Регламент REACH (2), като е приел обжалваното решение, за да обхване аспекти, по които Комитетът на държавите членки към Европейската агенция по химикали (наричана по-натътък „Агенцията“) е постигнал единодушно съгласие, докато член 51, параграф 7 от Регламент REACH позволява на Комисията да приеме решение само когато Комитетът към Агенцията „не успее да постигне единодушно съгласие“.

                  2.

                  Второ основание: ответникът е допуснал явна грешка в преценката и е нарушил член 13, параграф 3 от Регламент REACH, тъй като да се извършват изпитвания върху диметил етер (наричан по-нататък „веществото“) в наложените с обжалваното решение концентрации е технически невъзможно и е в противоречие с методите за извършване на изпитвания, предвидени в член 13, параграф 3 от Регламент REACH.

                  3.

                  Трето основание: ответникът е допуснал явна грешка в преценката, тъй като изисква изпитвания, които не могат да дадат релевантна информация за веществото.

                  4.

                  Четвърто основание: ответникът е допуснал явна грешка в преценката и не се е съобразил с колона 2 от раздел 8.7.3 от приложение X към Регламент REACH, тъй като изисква добавянето на кохорти 2А/2Б към разширеното изследване за токсичност за репродукцията.

                  5.

                  Пето основание: ответникът е действал ultra vires и не се е съобразил с колона I от раздел 8.7.3. от приложение X към Регламент REACH и с член 25 от Регламент REACH, тъй като изисква предварително изследване за определяне на концентрациите.

                  6.

                  Шесто основание: ответникът е действал ultra vires и е нарушил член 41 от Регламент REACH и приложение X към същия регламент, тъй като по отношение на твърдението, че липсва съответствие с изискванията на Регламент REACH не е дал възможност на жалбоподателите да представят адаптация на изискванията за изпитване, вместо поисканите действителни изпитвания.

                  7.

                  Седмо основание: ответникът е действал ultra vires и е нарушил член 41 от Регламент REACH, тъй като в обжалваното решение е стигнал до извод за евентуална адаптация, основана на read-across подход.

                  8.

                  Осмо основание: ответникът е допуснал явна грешка в преценката, тъй като не е взел предвид релевантна информация и не се е съобразил с колона 2 от раздел 8.7.2 от приложение X към Регламент REACH, като е изискал изследване на токсичността за пренаталното развитие (PNDT, метод на изпитване: EU B.31/OECD TG 414) върху зайци чрез вдишване.

                  9.

                  Девето основание: ответникът е нарушил принципа на ЕС на пропорционалност и член 25 от Регламент REACH, тъй като: a) е изискал изпитвания, които не са необходими и не са подходящи, защото е технически невъзможно да се проведат по начина, по който е поискано от ответника, и защото провеждането им не може да даде релевантна информация за веществото, б) е изискал предварително изследване за определяне на концентрациите, което не е необходимо предвид загубата на живот сред животните в значителна степен в противоречие с изискванията на член 25 от Регламент REACH, и в) е отхвърлил по-малко обременителни възможности.

         (1)  C(2019) 7336 окончателен.

         (2)  Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 година относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH), за създаване на Европейска агенция по химикали, за изменение на Директива 1999/45/ЕО и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 793/93 на Съвета и Регламент (ЕО) № 1488/94 на Комисията, както и на Директива 76/769/ЕИО на Съвета и директиви 91/155/ЕИО, 93/67/ЕИО, 93/105/ЕО и 2000/21/ЕО на Комисията (ОВ L 396, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 60, стр. 3).


title: Дело T-872/19: Иск, предявен на 22 декември 2019 г. — IM/ЕИБ

text:
               2.3.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 68/48

      Иск, предявен на 22 декември 2019 г. — IM/ЕИБ
      (Дело T-872/19)
      (2020/C 68/57)
      Език на производството: френски

         Страни

         Ищец: IM (представител: D. Giabbani, avocat)

         Ответник: Европейска инвестиционна банка

         Искания

      Ищецът моли Общия съд:

                  —

                  да приеме настоящия иск за допустим,

                  —

                  да го приеме за основателен по същество,

                  —

                  да обяви решението от 3 октомври 2019 г., съответно от 9 октомври 2019 г. за незаконосъобразно и съставляващо злоупотреба,

                  —

                  вследствие на това да осъди Европейската инвестиционна банка да плати на ищеца на основание горепосоченото сума в размер на 143 915,70 EUR като обезщетение за неимуществени вреди и в размер на 1 726 988,40 EUR – за имуществени вреди, или каквато и да е друга сума, дори по-голяма, която бъде оценена ex aequo et bono от Общия съд или от експерти, заедно със законната лихва, считано от предявяването настоящия иск до нейното изплащане,

                  —

                  да възложи разходите и разноските на ответника.

         Основания и основни доводи

      Ищецът изтъква четири основания в подкрепа на иска.

                  1.

                  Първо основание: нарушение на член 20 от Устава на Европейския инвестиционен фонд, според който „изпълнителният директор се назначава за срок от 5 години максимум и може да бъде преназначен“.

                  2.

                  Второ основание: нарушение на писмото за назначаване на ищеца от 5 март 2014 г. и неговото допълнение поради това, че от тези документи и от продължаването на мандата на ищеца след 15 март 2017 г. следва, че е налице съгласие, позволяващо му да работи до 67-годишна възраст и дори след това.

                  3.

                  Трето основание: пряка дискриминация въз основа на възрастта на ищеца. Според ищеца отхвърляйки неговата кандидатура само въз основа на възрастта му, комитетът по назначаване е нарушил принципа за недопускане на дискриминация.

                  4.

                  Четвърто основание: нарушаване на поверителните и лични данни на ищеца. Същият поддържа, че като се е позовал на съдържанието на писмото за назначаване, за да обоснове решението си, комитетът по назначаване признава, че се е запознал с документ, до който не е следвало да има достъп и който съдържа лични данни за ищеца.


title: Дело T-880/19: Жалба, подадена на 31 декември 2019 г. — UW/Комисия

text:
               2.3.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 68/49

      Жалба, подадена на 31 декември 2019 г. — UW/Комисия
      (Дело T-880/19)
      (2020/C 68/58)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: UW (представител: F. Quraishi, адвокат)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да призове страните, ако е необходимо;

                  —

                  да приеме, че настоящата жалба допустима;

                  —

                  да я уважи като основателна по същество;

                  —

                  да измени или отмени обжалваното решението за отказ от 2 октомври 2019 г., прието от [поверително] (1) в качеството му на орган по назначаването (ОН), и да обяви жалбата по административен ред NoR/352/19 от 27 май 2019 г. за основателна, като вследствие на това измени или отмени първоначалното решение от 27 февруари 2019 г. поради нищожност на процедурата по неговото приемане, нередовно сезиране на комисията по инвалидност, формална нередовност, липса на правно основание, липса на мотиви или погрешни мотиви, превишаване на власт, злоупотреба или всякакво друго основание;

                  —

                  вследствие на това да разпореди възстановяване на жалбоподателката на последната заемана от нея длъжност в [поверително] или на равностойна длъжност и да възстанови с обратна сила всички нейни права;

                  —

                  да разпореди изпълнението на всички задължения и събирането на доказателства по-конкретно назначаването на медицинска експертиза от независим експерт, който да прецени съответствието на здравословното състояние на жалбоподателката с упражняването на последната ѝ длъжност в [поверително] или на всяка друга длъжност, свързана с нейната степен и квалификация или на всякаква друга заетост във връзка с нейните сили и способности в рамките на Комисията;

                  —

                  да осъди ОН да заплати всички разходи и съдебни разноски по производството и по-специално разноските за експертиза;

                  —

                  да приеме, че жалбоподателката не губи другите си права и възможността да ги предяви по съдебен ред.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква четири основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание, изведено от нередовност на решението на ОН от 27 февруари 2019 г., в което погрешно се споменава решение на ОН от 31 март 2016 г. за сезиране на комисията по инвалидност, въпреки че тя е била сезирана на 26 юни 2018 г., което опорочава обжалваното решение от 27 февруари 2019 г. с нередовност, налагаща неговото изменение или отмяна.

                  2.

                  Второ основание, изведено от нередовното сезиране на комисията по инвалидност след оттеглянето на решението от 9 ноември 2017 г. с решението от 30 април 2018 г. на ОН. Всъщност вследствие на оттеглянето на решението от 9 ноември 2017 г., с което жалбоподателката е поставена в трайна пълна инвалидност, последната е трябвало да премине контролен преглед в медицинската служба. Това обаче не било направено, поради което тази нередовност налага изменение или отмяна на обжалваното решение.

                  3.

                  Трето основание, изведено от нередовното сезиране на комисията по инвалидност на 26 юни 2018 г., въпреки че условията за сезиране не били налице, по-конкретно условието относно продължителността на отсъствието по болест, предшестващо сезирането.

                  4.

                  Четвърто основание, изведено от незаконния състав на комисията по инвалидност и от неоснователността на направените заключения. Жалбоподателката поддържа, че доктор [поверително] упражнявал тормоз върху нея и следователно счита за немислимо възлагането му на прегледа на нейното здравословно състояние. Така липсата на безпристрастност на един от членовете на комисията по инвалидност представлява нередност, опорочаваща решението, с което се констатира нейната инвалидност.

         (1)  Заличени поверителни данни.


title: Дело T-882/19: Жалба, подадена на 27 декември 2019 г. — Kerangus/EUIPO (ΑΠΛΑ!)

text:
               2.3.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 68/50

      Жалба, подадена на 27 декември 2019 г. — Kerangus/EUIPO (ΑΠΛΑ!)
      (Дело T-882/19)
      (2020/C 68/59)
      Език на производството: гръцки

         Страни

         Жалбоподател: Kerangus Holdings Ltd (Никозия, Кипър) (представител: A. -E Malami, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Данни за производството пред EUIPO

         Спорна марка: заявка за регистрация в Европейския съюз на фигуративната марка „ΑΠΛΑ!“ — заявка за регистрация № 15 554 918

         Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 25 октомври 2019 г. по преписка R 1035/2017-1

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да уважи настоящата жалба,

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да уважи заявка за марка № 015554918 от 17 юни 2016 г.„ΑΠΛΑ! и изображение“ за всички стоки и услуги от класове 1, 2, 3, 4, 5, 6, 8, 9, 14, 16, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 34, 35, 36, 39 и 43

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски съгласно член 190, параграф 1 от Процедурния правилник на Общия съд.

         Изложени основания

                  —

                  нарушение на член 67, параграф 1, букви б) и д) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета,

                  —

                  Нарушение на принципа на равно третиране по отношение на всички заявители от ЕС.


title: Дело T-883/19: Жалба, подадена на 27 декември 2019 г. — Gustopharma Consumer Health/EUIPO – Helixor Heilmittel (HELIX ELIXIR)

text:
               2.3.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 68/51

      Жалба, подадена на 27 декември 2019 г. — Gustopharma Consumer Health/EUIPO – Helixor Heilmittel (HELIX ELIXIR)
      (Дело T-883/19)
      (2020/C 68/60)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Gustopharma Consumer Health, SL (Мадрид, Испания) (представител: A. Gómez López, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Helixor Heilmittel GmbH (Розенфелд, Германия)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител на спорната марка: жалбоподателят.

         Спорна марка: Заявка за регистрация на марка на Европейския съюз „HELIX ELIXIR“ — заявка за регистрация № 15 035 991.

         Производство пред EUIPO: производство по възражение.

         Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 23 октомври 2019 г. по преписка R 100/2019-1.

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да допусне настоящата жалба,

                  —

                  да отмени обжалваното решение и/или

                  —

                  да отмени обжалваното решение поради неправилно прилагане на член 8, параграф 1, буква б) и да констатира липсата на вероятност от объркване между съпоставяните марки,

                  —

                  да постанови ново решение, с което уважава заявката за марка на Съюза № 15 035 991„HELIX ELIXIR“ за посочените стоки, и

                  —

                  да осъди EUIPO (и встъпилата страна, ако се яви по делото) да заплати съдебните разноски.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-885/19: Жалба, подадена на 25 декември 2019 г. — Aquind и др./Комисия

text:
               2.3.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 68/52

      Жалба, подадена на 25 декември 2019 г. — Aquind и др./Комисия
      (Дело T-885/19)
      (2020/C 68/61)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподатели: Aquind Ltd (Wallsend, Обединено кралство), Aquind Energy Sàrl (Люксембург, Люксембург), Aquind SAS (Руан, Франция) (представители: S. Goldberg, C. Davis, J. Bille, Solicitors, и E. White, lawyer)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателите молят Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваната мярка, т.е. Делегирания регламент, в частта му, с която заличава междусистемната връзка AQUIND от списъка на Съюза,

                  —

                  при условията на евентуалност, да отмени Делегирания регламент изцяло, и

                  —

                  да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски на жалбоподателите в настоящото производство.

         Основания и основни доводи

      В жалбата си жалбоподателите искат от съда да отмени Делегирания регламент на Комисията от 31 октомври 2019 г. за изменение на Регламент (ЕС) № 347/2013 на Европейския парламент и на Съвета, що се отнася до списъка на Съюза на проекти от общ интерес.
      Жалбоподателите изтъкват седем основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: неизлагане на мотиви за заличаването на междусистемната връзка AQUIND от списъка на Съюза.

                              —

                              В нарушение на задължението за излагане на мотиви, Делегираният регламент не съдържа или не препраща към изложение на мотиви за заличаването на междусистемната връзка AQUIND от списъка на Съюза, и на жалбоподателите не са дадени мотиви за заличаването.

                  2.

                  Второ основание: нарушение на процедурните и материалноправните изисквания по Регламент (ЕС) № 347/2013 (1) (наричан по-нататък „Регламентът“„TEN-E“) и в частност член 5, параграф 8 от него.

                              —

                              Съставянето на списъка на Съюза на проекти от общ интерес за целите на Делегирания регламент не е било в съответствие с изискванията на Регламента „TEN-E“.

                  3.

                  Трето основание: нарушение на член 10, параграф 1 от Договора за енергийната харта.

                              —

                              Премахването на междусистемната връзка AQUIND от списъка на Съюза и липсата на каквито и да било мотиви за такова премахване нарушават задълженията по член 10, параграф 1 от Договора за енергийната харта да се създават стабилни, равноправни, благоприятни и прозрачни условия за инвеститорите.

                  4.

                  Четвърто основание: нарушение на правото на добра администрация съгласно член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз.

                              —

                              В нарушение на член 41 от Хартата на основните права, премахването на междусистемната връзка AQUIND от списъка на Съюза не е третирано безпристрастно и жалбоподателите не са имали право да бъдат изслушани преди приемането на Делегирания регламент.

                  5.

                  Пето основание: нарушение на принципа на равно третиране в правото на Съюза.

                              —

                              В нарушение на принципа на равно третиране в правото на Съюза, междусистемната връзка AQUIND е третирана по различен и несправедлив начин в сравнение със сходни предложения за проекти от общ интерес (ПОИ), без никаква обективна обосновка за такова неравно третиране.

                  6.

                  Шесто основание: нарушение на принципа на пропорционалност в правото на Съюза.

                              —

                              Като съществуващ ПОИ на етапа на разработване, самото премахване на междусистемната връзка AQUIND от списъка на Съюза, без провеждане на подробно сравнение на сходни проекти и без на жалбоподателите да е дадена възможност за уреждане на проблеми, е непропорционално.

                  7.

                  Седмо основание: нарушение на принципите на правна сигурност и на оправдани правни очаквания в правото на Съюза.

                              —

                              Обжалваната мярка нарушава оправданите правни очаквания на жалбоподателите, че ще може да се разчита на включването ѝ в списъка на Съюза и че процесът на подготовка на списъка на Съюза на ПОИ ще се проведе в съответствие с целите и задълженията по Регламента „TEN-E“ и други приложими законови изисквания.

         (1)  Регламент (ЕС) № 347/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 април 2013 година относно указания за трансевропейската енергийна инфраструктура и за отмяна на Решение № 1364/2006/ЕО, както и за изменение на регламенти (ЕО) № 713/2009, (ЕО) № 714/2009 и (ЕО) № 715/2009 (ОВ L 115, 2013 г., стр. 39).


title: Дело T-1/20: Жалба, подадена на 2 януари 2020 г. – M. I. Industries/EUIPO – Natural Instinct (INSTINCT)

text:
               2.3.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 68/54

      Жалба, подадена на 2 януари 2020 г. – M. I. Industries/EUIPO – Natural Instinct (INSTINCT)
      (Дело T-1/20)
      (2020/C 68/62)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: M. I. Industries, Inc. (Линкълн, Небраска, Съединени щати) (представители: M. Montañá Mora и S. Sebe Marin, адвокати)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Natural Instinct Ltd (Кимбърли, Обединено кралство)

         Данни за производството пред EUIPO

         Притежател на спорната марка: жалбоподателят пред Общия съд

         Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „INSTINCT“ — марка на Европейския съюз № 5 208 418

         Производство пред EUIPO: производство по отмяна

         Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 28 октомври 2019 г. по преписка R 178/2019-5

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди EUIPO и евентуално лицето, подало искането за отмяна, да заплатят солидарно всички съдебни разноски в настоящото производство.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 58, параграф 1, буква а) и член 18 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета и практиката на Съда на Европейския съюз във връзка с преценката на доказателствата за използването.


title: Дело T-2/20: Жалба, подадена на 3 януари 2020 г. — Laboratorios Ern/EUIPO – Bio-tec Biologische Naturverpackungen (BIOPLAST BIOPLASTICS FOR A BETTER LIFE)

text:
               2.3.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 68/55

      Жалба, подадена на 3 януари 2020 г. — Laboratorios Ern/EUIPO – Bio-tec Biologische Naturverpackungen (BIOPLAST BIOPLASTICS FOR A BETTER LIFE)
      (Дело T-2/20)
      (2020/C 68/63)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Laboratorios Ern, SA (Барселона, Испания) (представител: S. Correa Rodríguez, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Bio-tec Biologische Naturverpackungen GmbH & Co. KG (Емерих, Германия)

         Данни за производството пред EUIPO

         Притежател на спорната марка: Другата страна в производството пред апелативния състав.

         Спорна марка: посочваща Европейския съюз международна регистрация на фигуративната марка „BIOPLAST BIOPLASTICS FOR A BETTER LIFE“ —посочваща Европейския съюз международна регистрация № 1 202 538.

         Производство пред EUIPO: производство по възражение.

         Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 10 октомври 2019 г. по преписка R 418/2019-5.

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди ответника, а в случай че Bio-tec Biologische Naturverpackungen GmbH & Co. KG реши да встъпи в настоящото производство, Bio-tec Biologische Naturverpackungen GmbH & Co. KG да заплати съдебните разноски.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-6/20: Жалба, подадена на 8 януари 2020 г. — Dr. Spiller/EUIPO – Rausch („Alpenrausch Dr. Spiller“)

text:
               2.3.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 68/57

      Жалба, подадена на 8 януари 2020 г. — Dr. Spiller/EUIPO – Rausch („Alpenrausch Dr. Spiller“)
      (Дело T-6/20)
      (2020/C 68/65)
      Език на жалбата: немски

         Страни

         Жалбоподател: Dr. Spiller GmbH (Зигздорф, Германия) (представител: Rechtsanwälte J Stock и M. Geitz)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Rausch AG Kreuzlingen (Кройцлинген, Швейцария)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител на спорната марка: жалбоподателят

         Спорна марка: заявка за регистрация на словна марка на Европейския съюз „Alpenrausch Dr. Spiller“ — заявка за регистрация № 11 091 204 Европейския съюз

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO vom 8 октомври 2019 г. по преписка R 2206/2015-1

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

         Изложено основание

                  —

                  нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета


title: Дело T-10/20: Жалба, подадена на 8 януари 2020 г. — Италия/Комисия

text:
               2.3.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 68/58

      Жалба, подадена на 8 януари 2020 г. — Италия/Комисия
      (Дело T-10/20)
      (2020/C 68/66)
      Език на производството: италиански

         Страни

         Жалбоподател: Италианска република (представители: G. Palmieri, agente, и G. Rocchitta, C. Gerardis и E. Feola, avvocati dello Stato)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решение за изпълнение C(2019)7815 на Комисията от 30 октомври 2019 г. в частта, с която налага на Италия финансови корекции във връзка с одитни проверки AA/2016/012, AA/2016/003, AA/2016/015/IT, FV/2016/002/IT и RD1/2016/803/IT,

                  —

                  при условията на евентуалност, да отмени същото решение в частта, с която прилага фиксирана корекция в размер на 143 924 279,14 EUR във връзка с финансовите 2015 и 2016 години (проверки AA/2016/012, AA/2016/003, AA/2016/015/IT), а не еднократната корекция, определена от AGEA в размер на 64 860 193,65 EUR,

                  —

                  при всички положения, да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Италия обжалва посоченото решение в частта, с която са ѝ наложени финансови корекции в рамките на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР).
      В подкрепа на жалбата жалбоподателят излага шест твърдения.

                  а)

                  Твърдения относно корекциите в резултат от проверки AA/2016/012, AA/2016/003 и AA/2016/015 IT във връзка с помощите за площ:

                              1.

                              Първото твърдение е за нарушение на Регламент (ЕС) № 1307/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 година за установяване на правила за директни плащания за земеделски стопани по схеми за подпомагане в рамките на общата селскостопанска политика и за отмяна на Регламент (ЕО) № 637/2008 на Съвета и Регламент (ЕО) № 73/2009 на Съвета (1), с оглед на дефиницията за „постоянно затревени площи“, приета на национално ниво въз основа на министерски декрет 18/11/2014.

                              2.

                              Второто твърдение е за нарушение на член 52, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 година относно финансирането, управлението и мониторинга на общата селскостопанска политика и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 352/78, (ЕО) № 165/94, (ЕО) № 2799/98, (ЕО) № 814/2000, (ЕО) № 1290/2005 и (ЕО) № 485/2008 на Съвета (2), и на член 12, параграфи 2 и 6 от Делегиран регламент (ЕС) № 907/2014 на Комисията от 11 март 2014 година за допълнение на Регламент (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета във връзка с разплащателните агенции и други органи, финансовото управление, уравняването на сметки, обезпеченията и използването на еврото (3), с оглед на прилагането на фиксирана ставка, въпреки че е имало възможност за изчисляване на действителния риск за бюджета на Съюза.

                              3.

                              Третото твърдение е за нарушение на член 296, параграф 2 ДФЕС и на член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз с оглед на прилагането на общата формулировка „непропорционално усилие“, въз основа на която е обоснована фиксираната корекция.

                  б)

                  Твърдения относно корекцията в резултат от разследване FV/2016/002/IT във връзка с организации на производители и оперативни програми:

                              4.

                              Четвъртото твърдение е за нарушение на членове 26, 27 и 106 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 543/2011 на Комисията от 7 юни 2011 година за определяне на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета по отношение на секторите на плодовете и зеленчуците и на преработените плодове и зеленчуци (4), както и на член 155 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 година за установяване на обща организация на пазарите на селскостопански продукти и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 922/72, (ЕИО) № 234/79, (ЕО) № 1037/2001 и (ЕО) № 1234/2007 (5), с оглед на предполагаемата систематична липса на подробна информация относно проверката на валидността на представените от организациите на производители разчети, както и с оглед на предполагаемата липса на проведени проверки за признаване на организациите.

                              5.

                              Петото твърдение е за нарушение на членове 31 и 106 от Регламент 543/2011, както и на Делегиран регламент (ЕС) № 499/2014 на Комисията от 11 март 2014 година за допълване на регламенти (ЕС) № 1308/2013 и (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета чрез изменение на Регламент за изпълнение (ЕС) № 543/2011 на Комисията по отношение на секторите на плодовете и зеленчуците и на преработените плодове и зеленчуци (6), с оглед на предполагаемата липса на проверка по критерия за „демократичност“.

                  в)

                  Твърдение относно корекцията в резултат от разследване RD1/2016/803/IT, във връзка с мерки за развитие на селските райони:

                              6.

                              Шестото твърдение е за липсата на укорими нередности в процедурите за възлагане на обществени поръчки с оглед на предполагаемото неспазване на правилата за тяхното възлагане в два случая, които са били взети под внимание.

         (1)  ОВ L 347, 2013 г., стр. 608.

         (2)  ОВ L 347, 2013 г., стр. 549.

         (3)  ОВ L 255, 2014 г., стр. 18.

         (4)  ОВ L 157, 2011 г., стр. 1.

         (5)  ОВ L 347, 2013 г., стр. 671.

         (6)  ОВ L 145, 2014 г., стр. 5.


title: Дело T-11/20: Жалба, подадена на 9 януари 2020 г. — Paravan/EUIPO – paragon („Paragon“)

text:
               2.3.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 68/59

      Жалба, подадена на 9 януари 2020 г. — Paravan/EUIPO – paragon („Paragon“)
      (Дело T-11/20)
      (2020/C 68/67)
      Език на жалбата: немски

         Страни

         Жалбоподател: Paravan GmbH (Пфронщетен-Айхелау, Германия) (представители: Rechtsanwälte I. Jung и L. Delpy)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: paragon GmbH & Co. KGaA (Делбрюк, Германия)

         Данни за производството пред EUIPO

         Притежател на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

         Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „Paragon“— марка на Европейския съюз № 3 705 051

         Производство пред EUIPO: производство за отмяна

         Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 29 октомври 2019 г. по преписка R 28/2019-4

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение и да потвърди решението на отдела на EUIPO по отмяна от 10 декември 2018 г. в производството по отмяна № 14 618 C относно марката на Европейския съюз „Paragon“ № 3 705 051,

            при условията на евентуалност,

                  —

                  да измени обжалваното решение, така че да отмени решението на отдела на EUIPO по отмяна от 10 декември 2018 г. в производството по отмяна № 14 618 C в частта, в която се отменя марката на Европейския съюз „Paragon“ № 3 705 051 за стоки,части от каросерии за тунинг на превозни средства за придвижване по земя, микрофони като устройство „свободни ръце“ за мобилни телефони в превозни средства за придвижване по земя; часовници за превозни средства за придвижване по земя“, считано от 14 март 2017 г.,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски, както и направените разноски в производството пред апелативния състав.

         Изложени основания

                  —

                  нарушение на член 58, параграф 1, буква a) и параграф 2 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета,

                  —

                  при условията на евентуалност: нарушение на член 58, параграф 2 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.