title: Дело T-315/06: Решение на Първоинстанционния съд от 19 ноември 2008 г.  — Ercros/СХВП — Degussa (TAI CROS) (Марка на Общността — Процедура по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността TAI CROS — По-ранни национални словни марки CROS CROS, SOCIEDAD ANÓNIMA CROS и ERCROS — По-ранни национални фигуративни марки CROS — Относително основание за отказ — Липса на вероятност от объркване — Липса на прилика на знаците — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94)

text:
               10.1.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 6/23

         Решение на Първоинстанционния съд от 19 ноември 2008 г. — Ercros/СХВП — Degussa (TAI CROS)
   (Дело T-315/06) (1)

   (Марка на Общността - Процедура по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността TAI CROS - По-ранни национални словни марки CROS CROS, SOCIEDAD ANÓNIMA CROS и ERCROS - По-ранни национални фигуративни марки CROS - Относително основание за отказ - Липса на вероятност от объркване - Липса на прилика на знаците - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94)
   (2009/C 6/46)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: Ercros, SA (Барселона, Испания) (представител: адв. R. Thierie)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: R. Pethke)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: Degussa GmbH, по-рано Degussa AG (Дюселдорф, Германия) (представител: адв. S. Schäffler)
   Предмет
   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 20 септември 2006 година (по преписка R 29/2006-1) относно процедура по възражение между Ercros, SA и Degussa GmbH.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Ercros, SA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 326 от 30.12.2006 г.


title: Дело T-569/13: Жалба, подадена на 28 октомври 2013 г. — Bimbo/СХВП — Cafe' do Brasil (Caffè KIMBO Espresso Napoletano)

text:
               25.1.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/25

         Жалба, подадена на 28 октомври 2013 г. — Bimbo/СХВП — Cafe' do Brasil (Caffè KIMBO Espresso Napoletano)
   (Дело T-569/13)
   2014/C 24/44
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Bimbo, SA (Барселона, Испания) (представител: N. Fernández Fernández-Pacheco, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Cafe' do Brasil SpA (Melito di Napoli, Италия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 29 август 2013 г., постановено по преписка R 1561/2012-4,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка в червен, златен, бял и черен цвят, съдържаща словните елементи „Caffè KIMBO Espresso Napoletano“ за стоки и услуги от класове 30, 32 и 43 — Заявка за марка на Общността № 4 037 933

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Жалбоподателят

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Испанска марка № 291 655 за думата „BIMBO“ за стоки от клас 30 и по-ранна общоизвестна в Испания марка „BIMBO“ за стоки от клас 30

      Решение на отдела по споровете: Отхвърля частично възражението

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) и параграф 5 от Регламента за марката на Общността.


title: Дело T-257/17: Жалба, подадена на 3 май 2017 г. — RE/Комисия

text:
               10.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 221/33

         Жалба, подадена на 3 май 2017 г. — RE/Комисия
   (Дело T-257/17)
   (2017/C 221/46)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: RE (представител: S. Pappas, адвокат)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени мълчаливия отказ на дирекцията по сигурността по потвърдителното заявление на жалбоподателя за достъп до документи от 20 януари 2017 г.,

               —

               да осъди ответника да плати на жалбоподателя справедливо обезщетение за неимуществените вреди, настъпили в резултат от неправомерния отказ да бъде разгледано заявлението му за достъп до документи, който отказ е в нарушение на разпоредбите на Регламент № 1049/2001 (1), и

               —

               да осъди ответника да заплати направените от него съдебни разноски, както и разноските на жалбоподателя по настоящото производство.

      Основания и основни доводи

   С жалбата по настоящото дело жалбоподателят иска отмяната на посочения по-горе мълчалив отказ на две основания: първо, липсата в обжалваното решение на мотиви относно отказа да бъдат оповестени поисканите от жалбоподателя 15 документа, които не се споменават в решението от 22 декември 2016 г., с което е отхвърлено първоначалното заявление на жалбоподателя за достъп до документи, и второ, липсата на мотиви за отказа да бъдат оповестени останалите документи или при всички положения неправилните мотиви за това, ако се приеме, че мотивите на решението от 22 декември 2016 г., с което е отхвърлено първоначалното заявление на жалбоподателя за достъп, са и мотиви на обжалвания мълчалив отказ.
   На последно място, жалбоподателят иска да му бъде присъдено обезщетение в подходящ размер за неимуществените вреди, които е претърпял в резултат от постоянните закъснения на администрацията и неправомерния отказ да му бъде предоставен достъп до въпросните документи, който отказ е в нарушение на разпоредбите на Регламент № 1049/2001.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Eвропейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, 2001 г., стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).


title: Дело C-177/13 P: Определение на Съда (шести състав) от 13 февруари 2014 г.  — Marek Marszałkowski/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Mar-Ko Fleischwaren GmbH & Co. KG (Обжалване — Марка на Общността — Регламент (ЕО) № 40/94 — Член 8, параграф 1, буква б) — Заявка за фигуративна марка на Общността, съдържаща словните елементи „Walichnowy“ и „Marko“  — Възражение на притежателя на словната марка на Общността „MAR-KO“  — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване)

text:
               16.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 184/5

         Определение на Съда (шести състав) от 13 февруари 2014 г. — Marek Marszałkowski/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Mar-Ko Fleischwaren GmbH & Co. KG
   (Дело C-177/13 P) (1)

   ((Обжалване - Марка на Общността - Регламент (ЕО) № 40/94 - Член 8, параграф 1, буква б) - Заявка за фигуративна марка на Общността, съдържаща словните елементи „Walichnowy“ и „Marko“ - Възражение на притежателя на словната марка на Общността „MAR-KO“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване))
   2014/C 184/06
   Език на производството: полски

      Страни

      Жалбоподател: Marek Marszałkowski (представител: C. Sadkowski, юридически съветник)

      Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: D. Walicka), Mar-Ko Fleischwaren GmbH & Co.

      Предмет

   Жалба срещу решението на Общия съд (първи състав) от 4 февруари 2013 г. по дело Marszalkowski/СХВП — Mar-Ko Fleischwaren (WALICHNOWY MARKO) (T-159/11), с което Общият съд отхвърля жалбата срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 11 януари 2011 г. (преписка R 760/2010-4), с което се отменя решението на отдела по споровете да отхвърли възражението на притежателя на словната марка на Общността „Mar-Ko“ за стоки от клас 29 по Ницката спогодба — Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1) и на член 48, параграф 2 от Процедурния правилник на Общия съд — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Marek Marszałkowski да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 207, 20.7.2013 г.


title: Дело C-75/14: Преюдициално запитване от Juzgado de Primera Instancia e Instrucción n °3 de Ávila (Испания), постъпило на 11 февруари 2014 г.  — Banco de Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria, SA/Francisco Javier Rodríguez Barbero и María Ángeles Barbero Gutiérrez

text:
               5.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 135/23

         Преюдициално запитване от Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 3 de Ávila (Испания), постъпило на 11 февруари 2014 г. — Banco de Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria, SA/Francisco Javier Rodríguez Barbero и María Ángeles Barbero Gutiérrez
   (Дело C-75/14)
   2014/C 135/28
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Juzgado de Primera Instancia e Instrucción de Ávila

      Страни в главното производство

      Взискател: Banco de Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria, SA

      Ответници: Francisco Javier Rodríguez Barbero и María Ángeles Barbero Gutiérrez

      Преюдициални въпроси

               1)

               Съгласно Директива 93/13/ЕИО (1) на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори, и по-специално съгласно член 6, параграф 1 от нея и с оглед на гарантиране на защитата на потребителите и ползвателите в съответствие с принципите на еквивалентност и ефективност, когато национална юрисдикция установи наличието на неравноправна клауза относно лихви за забава в договор за ипотечен кредит трябва ли да обяви клаузата за нищожна и необвързваща страните, или вместо това трябва да смекчи условията на тази клауза, като даде възможност на взискателя или кредитодателя да преизчисли лихвите?

               2)

               Втората преходна разпоредба на Закон 1/2013 от 14 май 2013 г. не съставлява ли явно ограничение на защитата на интересите на потребителя, доколкото задължава имплицитно юрисдикциите да смекчат условията на клауза относно лихви за забава, която може да бъде квалифицирана като неравноправна, като преизчислят уговорените лихви и запазят в сила тази клауза, която е имала неравноправен характер, вместо да обявят, че тя е нищожна и не обвързва потребителя?

               3)

               Втората преходна разпоредба на Закон 1/2013 […] противоречи ли на Директива 93/13/ЕИО […], и по-специално на член 6, параграф 1 от посочената директива, като възпрепятства прилагането на принципите на еквивалентност и ефективност в областта на защитата на потребителите и води до избягване на санкцията, изразяваща се в нищожност и липса на обвързващ характер на неравноправните клаузи относно лихви за забава в договори за ипотечен кредит, сключени преди влизане в сила на Закон 1/2013 от 14 май 2013 г.?

      (1)  ОВ L 95, стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273.


title: Дело C-226/11: Преюдициално запитване, отправено от Cour de cassation (Франция) на 16 май 2011 г. — Expedia Inc./Autorité de la concurrence, Ministre de l'Économie, de l'Industrie et de l'Emploi, Société nationale des chemins de fer français (SNCF), Voyages-SNCF.Com, Agence Voyages-SNCF.Com, VFE Commerce, IDTGV

text:
               16.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/17

         Преюдициално запитване, отправено от Cour de cassation (Франция) на 16 май 2011 г. — Expedia Inc./Autorité de la concurrence, Ministre de l'Économie, de l'Industrie et de l'Emploi, Société nationale des chemins de fer français (SNCF), Voyages-SNCF.Com, Agence Voyages-SNCF.Com, VFE Commerce, IDTGV
   (Дело C-226/11)
   2011/C 211/32
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour de cassation

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Expedia Inc.

      Ответник: Autorité de la concurrence, Ministre de l'Économie, de l'Industrie et de l'Emploi, Société nationale des chemins de fer français (SNCF), Voyages-SNCF.Com, Agence Voyages-SNCF.Com, VFE Commerce, IDTGV

      Преюдициален въпрос

   Трябва ли член 101, параграф 1 от ДФЕС и член 3[, параграф 2] от Регламент №1/2003 (1) да се тълкуват в смисъл, че не допускат споразумения, решения на сдружения на предприятия или съгласувани практики — които биха могли да засегнат търговията между държавите членки, но които не достигат праговете, определени от Европейската комисия в Известието от 22 декември 2001 г. относно споразуменията с незначителен ефект, които не ограничават съществено конкуренцията по смисъла на член 81, параграф 1 от Договора за създаване на Европейската общност (de minimis) (ОВ C 368/13) — да бъдат преследвани и санкционирани от националния орган по конкуренция на основание както на член 101, параграф 1 от ДФЕС, така и на националното право по конкуренция?

      (1)  Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ 2003 L 1, стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).


title: Дело F-26/15: Жалба, подадена на 16 февруари 2015 г. — ZZ/Парламент

text:
               20.4.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 127/44

         Жалба, подадена на 16 февруари 2015 г. — ZZ/Парламент
   (Дело F-26/15)
   (2015/C 127/62)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: M. Casado García-Hirschfeld, avocat)

      Ответник: Европейски парламент

      Предмет на производството

   Отмяна на решението, съгласно което молбата на жалбоподателя за надбавка за настаняване за преместването му от Йемен в Брюксел, където пребивава съпругата му, с която живеят разделено, е отхвърлена, и осъждане на ответника да плати на жалбоподателя посочената надбавка за настаняване, заедно със съответните лихви

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени обжалваното решение от 15 април 2014 г.,

               —

               доколкото е необходимо, да се отмени решението от 17 ноември 2014 г. на генералния секретар на Европейския парламент,

               —

               да се осъди Европейският парламент да заплати на жалбоподателя надбавка за настаняване, равняваща се на една основна месечна заплата, заедно със съответните лихви, изчислени от датата, на която посочените суми са станали изискуеми по силата на приложение VII към Правилника за длъжностните лица,

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.


title: Дело F-44/14: Жалба, подадена на 16 май 2014 г.  — ZZ/Съвет

text:
               7.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 212/46

         Жалба, подадена на 16 май 2014 г. — ZZ/Съвет
   (Дело F-44/14)
   2014/C 212/59
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: M. Velardo, адвокат)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Предмет на производството

   Отмяна на решението на Съвета да не повиши жалбоподателя в степен AD 13 и присъждане на обезщетение за твърдените неимуществени вреди

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението той да не бъде повишен в степен AD 13, което произтича от списъка, публикуван на 26 септември 2013 г., и от отговора на ОН от 7 февруари 2014 г. по подадената жалба,

               —

               да се присъди сума в размер на 10  000 EUR за претърпените неимуществени вреди,

               —

               да се осъди Съветът да заплати съдебните разноски, които жалбоподателят е направил в производството.


title: Дело F-28/12: Жалба, подадена на 29 март 2012 г. — ZZ/Комисия

text:
               16.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 174/31

         Жалба, подадена на 29 март 2012 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-28/12)
   2012/C 174/50
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: G. Cipressa, avvocato)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Искане за отмяна на мълчаливия отказ на молбата на жалбоподателя, на първо място, за заличаване на едно изречение от медицинския доклад от 28 февруари 2008 г., второ, искане за изпращане на коригирания в този смисъл медицински доклад на избрания от жалбоподателя лекар, и, на трето място, по-общо, искане за заличаване от преписката, свързана с трудовата злополука, на всяка информация, свързана с невярната, както повтаря жалбоподателят, констатация, че прахът, с който жалбоподателят е бил в контакт, е бил белият прах от екземпляр от вестник, за който той бил абониран.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да отмени отказа на исканията, предявени в подадената на 23 декември 2010 г. от жалбоподателя жалба;

               —

               доколкото е необходимо, да отмени отказа на административната жалба от 10 юли 2011 г., подадена срещу решението за отказ на неговата молба от 23 декември 2010 г.

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-414/16: Жалба, подадена на 31 юли 2016 г. — Drex Technologies/Съвет

text:
               3.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 364/20

      Жалба, подадена на 31 юли 2016 г. — Drex Technologies/Съвет
      (Дело T-414/16)
      (2016/C 364/18)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Drex Technologies SA (Tortola, Британски Вирджински острови) (представител: E. Ruchat, avocat)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз

         Искания на жалбоподателя

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да приеме, че жалбата му е допустима и основателна,

                  —

                  поради това да отмени Решение (ОВППС) 2016/850 от 27 май 2016 година и приетите във основа на него актове за изпълнение, доколкото се отнасят до жалбоподателя,

                  —

                  да осъди Съвета на Европейския съюз да заплати разноските за производството.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания, които в основната си част са идентични или сходни на изложените по дело T-411/16, Syriatel Mobile Telecom/Съвет.


title: Дело T-94/10: Жалба, подадена на 17 февруари 2010 г. — Rütgers Germany и др./ECHA

text:
               1.5.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/64

         Жалба, подадена на 17 февруари 2010 г. — Rütgers Germany и др./ECHA
   (Дело T-94/10)
   2010/C 113/96
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Rütgers Germany GmbH (Castrop-Rauxel, Германия), Rütgers Belgium NV (Zelzate, Белгия), Deza, a.s. (Valašské Meziříčí, Чешка република), Industrial Química del Nalón, SA (Oviedo, Испания), Bilbaína de Alquitranes, SA (Luchana-Baracaldo- Vizcaya, Испания) (представители: K. Van Maldegem, R. Cana, lawyers и P. Sellar, Solicitor)

      Ответник: Европейска агенция по химикали (ECHA)

      Искания на жалбоподателите

               —

               жалбата да се обяви за допустима и основателна,

               —

               частично да се отмени обжалвания акт, в частта в която се отнася до антраценовото масло,

               —

               да се осъди ECHA да заплати съдебните разноски по настоящото производство.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателите искат частична отмяна на решението на Европейската агенция по химикали (наричана по-нататък „ECHA“) (ED/68/2009) за идентифициране на антраценовото масло (CAS № 90640-80-5) (наричано по-нататък „антраценово масло“) като вещество, което отговаря на критериите по член 57, букви г) и д) от Регламент (ЕО) № 1907/2006 (1) (наричан по-нататък „Регламента REACH“), в съответствие с член 59 от Регламента REACH.
   Въз основа на обжалваното решение, за което жалбоподателите узнават от прессъобщение на ECHA, антраценовото масло е включено в списъка с 14 химични вещества от списъка на кандидат-веществата, които пораждат сериозно безпокойство (наричани по-нататък „SVHC“) за възможно включване в приложение XIV към Регламента REACH. Причините, посочени в обжалвания акт, за идентифицирането на антраценовото масло като SVHC се състоят в това, че веществото е канцерогенно и също устойчиво, биоакумулиращо и токсично (наричано по-нататък „PBT“), и много устойчиво и много биоакумулиращо (наричано по-нататък „vPvB“) в съответствие с критериите, установени в приложение XIII към Регламента REACH.
   Жалбоподателите считат, че обжалваният акт нарушава установените приложими правила за идентифициране на SVHC в съответствие с Регламента REACH и изтъкват четири правни основания в подкрепа на своята жалба.
   На първо място те твърдят, че решението е незаконосъобразно, доколкото е прието в нарушение на съществените процесуални правила. В това отношение жалбоподателите изтъкват, че документацията, на която се основава обжалвания акт не съдържа никаква информация относно алтернативните вещества в нарушение на член 59, параграф 3 и приложение XV към Регламента REACH. По-нататък те сочат, че ответникът съществено е променил предложението за идентифициране на антраценовото масло като SVHC, като е добавил член 57, буква а) и буква б) като основания за това идентифициране без да е имал каквото и да е правомощие за това, в нарушение на член 59, параграфи 5 и 7 от Регламента REACH.
   На второ място, жалбоподателите твърдят, че обжалваният акт нарушава принципа на недопускане на дискриминация и равно третиране, тъй като той дискриминира антраценовото масло спрямо други сходни вещества без каквато и да е обективна обосновка.
   На трето място, те твърдят, че ECHA е допуснала явна грешка в преценката, като е идентифицирала антраценовото масло като PBT и vPvB вещество въз основа на свойствата на неговите съставки, което не намира основание в Регламента REACH.
   На четвърто място, жалбоподателите изтъкват, че обжалваният акт нарушава принципа на пропорционалност, тъй като е несъразмерен от гледна точка на подбора на мерките на разположение на ответника и причинените неудобства във връзка с преследваните цели.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 година относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH), за създаване на Европейска агенция по химикали, за изменение на Директива 1999/45/ЕО и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 793/93 на Съвета и Регламент (ЕО) № 1488/94 на Комисията, както и на Директива 76/769/ЕИО на Съвета и директиви 91/155/ЕИО, 93/67/ЕИО, 93/105/ЕО и 2000/21/ЕО на Комисията (ОВ L 396, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 60, стр. 3).


title: Дело C-451/08: Решение на Съда (трети състав) от 25 март 2010 г. (преюдициално запитване от Oberlandesgericht Düsseldorf, Германия) — Helmut Müller GmbH/Bundesanstalt für Immobilienaufgaben (Процедури за възлагане на обществени поръчки за строителство — Обществени поръчки за строителство — Понятие — Продажба от публичноправен орган на земя, върху която приобретателят възнамерява да извърши последващи строителни работи — Строителни работи, съответстващи на определени от административно-териториална единица цели по урбанистично развитие на населените места)

text:
               22.5.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 134/7

         Решение на Съда (трети състав) от 25 март 2010 г. (преюдициално запитване от Oberlandesgericht Düsseldorf, Германия) — Helmut Müller GmbH/Bundesanstalt für Immobilienaufgaben
   (Дело C-451/08) (1)

   (Процедури за възлагане на обществени поръчки за строителство - Обществени поръчки за строителство - Понятие - Продажба от публичноправен орган на земя, върху която приобретателят възнамерява да извърши последващи строителни работи - Строителни работи, съответстващи на определени от административно-териториална единица цели по урбанистично развитие на населените места)
   2010/C 134/10
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Страни в главното производство

      Ищец: Helmut Müller GmbH

      Ответник: Bundesanstalt für Immobilienaufgaben

      В присъствието на: Gut Spascher Sand Immobilien GmbH, община Wildeshausen

      Предмет

   Преюдициално запитване — Oberlandesgericht Düsseldorf — Тълкуване на член 1, параграф 2, буква б) и параграф 3 от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги (ОВ L 134, стр. 114, Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 116 и поправка в ОВ L 182, 2008 г., стр. 282) — Понятията „обществена поръчка за строителство“ и „концесия за строителство“ — Задължение за прилагане на процедура за възлагане на обществена поръчка спрямо продажбата на земя от трето лице, тъй като впоследствие върху тази земя приобретателят трябва да извърши строителни работи, които съответстват на определени от административно-териториална единица цели по урбанистично развитие на населените места и проектът за които е одобрен от тези единици преди сключването на договора за продажбата

      Диспозитив

               1.

               Понятието „обществени поръчки за строителство“ по смисъла на член 1, параграф 2, буква б) от Директива 2004/18 на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги не изисква строителните работи, представляващи предмет на поръчката, да се извършват материално или физически за възлагащия орган, доколкото те са извършени в прекия икономически интерес на този орган. Упражняването от последния на регулаторни правомощия в областта на градоустройството не е достатъчно за изпълнението на последното условие.

               2.

               Понятието „обществени поръчки за строителство“ по смисъла на член 1, параграф 2, буква б) от Директива 2004/18 изисква изпълнителят да поеме пряко или непряко задължението да извърши строителните работи, предмет на поръчката, и изпълнението на това задължение да може да се иска по съдебен ред при условията и реда, установени от националното право.

               3.

               „Изискванията на възлагащия орган“ по смисъла на третата хипотеза, съдържаща се в член 1, параграф 2, буква б) от Директива 2004/18, не могат да се състоят в обикновения факт, че публичноправен орган разглежда някои строителни планове, които са му представени, или взема решение при упражняването на своите правомощия в областта на урбанистичното регулиране.

               4.

               При обстоятелства като тези по главното производство концесия за строителство по смисъла на член 1, параграф 3 от Директива 2004/18 е изключена.

               5.

               При обстоятелства като тези по главното производство разпоредбите на Директива 2004/18 не се прилагат към ситуация, при която публичноправен орган продава земя на предприятие, докато друг публичноправен орган възнамерява да възложи поръчка за строителство върху тази земя, макар последният все още да не е взел формално решение да пристъпи към възлагането на тази поръчка.

      (1)  ОВ C 6 от 10.01.2009 г.


title: Дело C-31/09: Преюдициално запитване, отправено от Fővárosi Bíróság (Република Унгария) на 26 януари 2009 г.  — Nawras Bolbol/Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal

text:
               4.4.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 82/15

         Преюдициално запитване, отправено от Fővárosi Bíróság (Република Унгария) на 26 януари 2009 г. — Nawras Bolbol/Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal
   (Дело C-31/09)
   (2009/C 82/28)
   Език на производството: унгарски
   Запитваща юрисдикция
   Fővárosi Bíróság (Унгария)
   Страни в главното производство

      Ищец: Nawras Bolbol

      Ответник: Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal
   Преюдициални въпроси
   За целите на прилагането на член 12, параграф 1, буква а) от Директива 2004/83/ЕО (1) на Съвета:

               1)

               Трябва ли да се смята, че дадено лице се ползва от закрилата и помощта на организация на Обединените нации поради самия факт, че това лице има право на тази закрила или помощ или е необходимо то да е получило действително закрилата или помощта?

               2)

               Свързано ли е прекратяването на закрилата или помощта на организацията с пребиваване извън нейната зона на действие, с прекратяване на дейностите на организацията, с факта, че организацията не може вече да предоставя закрилата или помощта или с обективна пречка, поради която лицето, което има право на закрилата или помощта, не може да ги получи?

               3)

               Означават ли ползите от режима на директивата признаване на статута на бежанец или на която и да е от двете форми на защита, включени в приложното поле на директивата (статут на бежанец и статут на субсидиарна закрила) според избора на държавата-членка или не включват автоматично никоя от тези форми, а единствено означават принадлежност към приложното поле на директивата спрямо лицата?

      (1)  Директива 2004/83/ЕО на Съвета от 29 април 2004 година относно минималните стандарти за признаването и правното положение на гражданите на трети страни или лицата без гражданство като бежанци или като лица, които по други причини се нуждаят от международна закрила, както и относно съдържанието на предоставената закрила (ОВ L 304, стр. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 7, стр. 52).


title: Дело C-470/13: Решение на Съда (десети състав) от 18 декември 2014 г. (преюдициално запитване от Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság — Унгария) — Generali-Providencia Biztosító Zrt/Közbeszerzési Hatóság Közbeszerzési Döntőbizottság (Преюдициално запитване — Обществени поръчки — Поръчки, недостигащи прага, предвиден в Директива 2004/18/ЕО — Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС — Приложимост — Сигурен трансграничен интерес — Основания за изключване от участие в процедура за възлагане на обществена поръчка — Изключване на икономически оператор, допуснал нарушение на националните правила за конкуренция, установено със съдебно решение, прието не повече от пет години по-рано — Допустимост — Пропорционалност)

text:
               23.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 65/10

         Решение на Съда (десети състав) от 18 декември 2014 г. (преюдициално запитване от Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság — Унгария) — Generali-Providencia Biztosító Zrt/Közbeszerzési Hatóság Közbeszerzési Döntőbizottság
   (Дело C-470/13) (1)

   ((Преюдициално запитване - Обществени поръчки - Поръчки, недостигащи прага, предвиден в Директива 2004/18/ЕО - Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС - Приложимост - Сигурен трансграничен интерес - Основания за изключване от участие в процедура за възлагане на обществена поръчка - Изключване на икономически оператор, допуснал нарушение на националните правила за конкуренция, установено със съдебно решение, прието не повече от пет години по-рано - Допустимост - Пропорционалност))
   (2015/C 065/14)
   Език на производството: унгарски

      Запитваща юрисдикция

   Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Generali-Providencia Biztosító Zrt

      Ответник: Közbeszerzési Hatóság Közbeszerzési Döntőbizottság

      Диспозитив

   Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС допускат прилагането на национална правна уредба, която изключва от участие в процедура за възлагане на обществена поръчка икономически оператор, допуснал нарушение на конкурентното право, установено със съдебно решение, придобило сила на пресъдено нещо, за което му е наложена глоба.

      (1)  ОВ C 367, 14.12.2013 г.


title: Дело T-392/10: Жалба, подадена на 6 септември 2010 г. — Euro-Information/СХВП (EURO AUTOMATIC CASH)

text:
               6.11.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/48

         Жалба, подадена на 6 септември 2010 г. — Euro-Information/СХВП (EURO AUTOMATIC CASH)
   (Дело T-392/10)
   ()
   2010/C 301/77
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Euro-Information — Européenne de traitement de l’information (Страсбург, Франция) (представител: A. Grolée, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението, постановено на 17 юни 2010 г. от втори апелативен състав по преписка R 892/2010-2, в частта с която се отхвърля заявката за марка № 004114864 по отношение на стоки и услуги от класове 9, 35, 36, 37, 38 и 42,

               —

               да се осъди СХВП да заплати разноските, направени от жалбоподателя в производството пред СХВП и в настоящото производство съгласно член 87 от Процедурния правилник.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „EURO AUTOMATIC CASH“ за стоки и услуги от класове 9, 35, 36, 37, 38 и 42 — заявка № 4114864

      Решение на проверителя: отхвърляне на заявката за регистрация

      Решение на апелативния състав: частична отмяна на решението на проверителя; частичен отказ за регистрация на заявената марка; решение, прието вследствие на Решение на Общия съд от 9 март 2010 г. по дело Euro-Information/СХВП (EURO AUTOMATIC CASH) (T-15/09, все още непубликувано в Сборника)

      Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент № 207/2009, тъй като заявената марка не е описателна, а напротив — отличителна за всички стоки и услуги, по отношение на които е отказана регистрацията ѝ.


title: Дело C-526/13: Преюдициално запитване, отправено от Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos vyriausybės (Литва) на 7 октомври 2013 г. — UAB „Fast Bunkering Klaipėda“ /Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

text:
               7.12.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 359/5

         Преюдициално запитване, отправено от Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos vyriausybės (Литва) на 7 октомври 2013 г. — UAB „Fast Bunkering Klaipėda“/Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
   (Дело C-526/13)
   2013/C 359/07
   Език на производството: литовски

      Запитваща юрисдикция

   Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos vyriausybės

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: UAB „Fast Bunkering Klaipėda“

      Ответник: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

      Преюдициален въпрос

   Следва ли член 148, буква а) от Директива 2006/112 (1) да се тълкува в смисъл, че разпоредбата му относно освобождаване от ДДС се прилага не само към доставки до оператора на плавателен съд, предназначен за плаване в открито море, който използва тези стоки за зареждане на съда с провизии, но и към доставки, различни от тези до оператора на плавателния съд, т.е. до посредници, които действат от свое име, при условие че към момента на доставката крайното предназначение на стоките е известно предварително и е надлежно доказано, както и че доказателства в потвърждение на това са предоставени на данъчния орган в съответствие с изискванията на законодателството?

      (1)  Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7).


title: Дело T-84/11: Жалба, подадена на 11 февруари 2011 г. — Antrax It/СХВП — Heating Company (Радиатори за отопление)

text:
               9.4.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/17

         Жалба, подадена на 11 февруари 2011 г. — Antrax It/СХВП — Heating Company (Радиатори за отопление)
   (Дело T-84/11)
   2011/C 113/34
   Език на жалбата: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Antrax It Srl (Resana, Италия) (представител: L. Gazzola, avvocato)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Heating Company BVBA (The) (Dilsen, Белгия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени решението на трети апелативен състав на СХВП от 2 ноември 2010 г., доколкото с него промишлен дизайн на Общността № 000593959-0002 е обявен за недействителен,

               —

               да отмени решението на трети апелативен състав на СХВП от 2 ноември 2010 г., доколкото с него дружество Antrax It s.r.l. е осъдено да възстанови на The Heating Company BVBA разноските, направени в производството пред СХВП,

               —

               да осъди СХВП и The Heating Company да възстановят на Antrax It s.r.l. всички разноски, такси и хонорари, както и всички допълнителни дължими съгласно закона суми, платени във връзка с настоящото производство,

               —

               да осъди The Heating Company BVBA да възстанови на Antrax It s.r.l. всички разноски, такси и хонорари, както и всички допълнителни дължими съгласно закона суми, платени във връзка с производството пред СХВП.

      Правни основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: промишлен дизайн на Общността № 000593959-0002 (радиатори за отопление)

      Притежател на марката на Общността: жалбоподателят

      Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: The Heating Company BVBA

      Право върху марката на страната, която иска обявяване на недействителността: спорният промишлен дизайн на Общността не отговаря на изискванията на членове 4—9 от Регламента за промишления дизайн на Общността (РПДО), тъй като е почти идентичен с германски дизайн № 4, който е включен в множествена регистрация № 401 10481,8, публикувана на 10 септември 2002 г. едновременно във Франция, Италия и Бенелюкс като международен дизайн № DM/0608899.

      Решение на отдела по заличаването: обявява промишления дизайн на Общността за недействителен.

      Решение на апелативния състав: отменя обжалваното решение и обявява промишления дизайн на Общността за недействителен.

      Изложени правни основания: обстоятелството, че промишлен дизайн на Общността № 000593959 0002 има индивидуален характер.


title: Дело F-113/05: Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 28 октомври 2010 г. — Kay/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Назначаване — Длъжностни лица, преминаващи в по-висока функционална група чрез конкурс на общо основание — Кандидати, вписﾰни в списък с резерви преди влизането в сила на новия Правилник — Преходни правила за класиране в степен при назначаването — Класиране в степен в приложение на новите по-неблагоприятни правила — Член 2, член 5, параграф 2 и член 12, параграф 3 от приложение XIII към Правилника)

text:
               18.12.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 346/59

         Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 28 октомври 2010 г. — Kay/Комисия
   (Дело F-113/05) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Назначаване - Длъжностни лица, преминаващи в по-висока функционална група чрез конкурс на общо основание - Кандидати, вписани в списък с резерви преди влизането в сила на новия Правилник - Преходни правила за класиране в степен при назначаването - Класиране в степен в приложение на новите по-неблагоприятни правила - Член 2, член 5, параграф 2 и член 12, параграф 3 от приложение XIII към Правилника)
   2010/C 346/118
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Roderick Neil Kay (Брюксел, Белгия) (представители: първоначално T. Bontinck и J. Feld, avocats, впоследствие T. Bontinck и S. Woog, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: J. Currall и H. Krämer)

      Страна, встъпила в подкрепа на ответника: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Arpio Santacruz и I. Šulce)

      Предмет на делото

   Отмяна на решението на Комисията за ново класиране в степен на жалбоподателя, вписан в списък с резерви от външен конкурс преди влизането в сила на новия Правилник, в приложение на новите по-неблагоприятни разпоредби на същия

      Диспозитив на решението

               1.

               Отхвърля жалбата на г-н Kay.

               2.

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 48, 25.2.2006 г., стp. 36 (дело, заведено първоначално пред Първоинстанционния съд на Европейските общности под номер T-421/05 и препратено на Съда на публичната служба на Европейския съюз с определение от 15.12.2005 г.).


title: Дело C-6/07: Иск, предявен на 12 януари 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания

text:
               10.3.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 56/21

         Иск, предявен на 12 януари 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания
   (Дело C-6/07)
   (2007/C 56/38)
   Език на производството: испански
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: J. Enegren и R. Vidal Puig)

      Ответник: Кралство Испания
   Искания

               —

               да се установи, че като не е приело необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобрази с Директива 2002/74/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 23 септември 2002 година за изменение на Директива 80/987/ЕИО на Съвета за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно закрилата на работниците и служителите в случай на неплатежоспособност на техния работодател, и във всеки случай, като не е уведомило Комисията за приемането им, Кралство Испания не е изпълнило задълженията, произтичащи от споменатата Директива,

               —

               да се осъди Кралство Испания да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и главни доводи
   Срокът за привеждане на вътрешното право в съответствие с Директива 2002/74/ЕО е изтекъл на 8 октомври 2005 г.

      (1)  ОВ L 270, стр. 10.


title: Дело C-123/08: Решение на Съда (голям състав) от 6 октомври 2009 г. (преюдициално запитване от Rechtbank Amsterdam, Нидерландия) — европейска заповед за арест срещу Dominic Wolzenburg (Полицейско и съдебно сътрудничество по наказателноправни въпроси — Рамково решение 2002/584/ПВР — Европейска заповед за арест и процедури за предаване между държавите членки — Член 4, точка 6 — Случай, при който изпълнението на европейска заповед за арест може да бъде отказано — Прилагане в националното право — Задържано лице, гражданин на издаващата държава членка — Отказ на изпълняващата държава членка да изпълни европейска заповед за арест, обвързан с условие за пребиваване на нейна територия в продължение на пет години — Член 12 ЕО)

text:
               21.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/8

         Решение на Съда (голям състав) от 6 октомври 2009 г. (преюдициално запитване от Rechtbank Amsterdam, Нидерландия) — европейска заповед за арест срещу Dominic Wolzenburg
   (Дело C-123/08) (1)

   (Полицейско и съдебно сътрудничество по наказателноправни въпроси - Рамково решение 2002/584/ПВР - Европейска заповед за арест и процедури за предаване между държавите членки - Член 4, точка 6 - Случай, при който изпълнението на европейска заповед за арест може да бъде отказано - Прилагане в националното право - Задържано лице, гражданин на издаващата държава членка - Отказ на изпълняващата държава членка да изпълни европейска заповед за арест, обвързан с условие за пребиваване на нейна територия в продължение на пет години - Член 12 ЕО)
   2009/C 282/14
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Rechtbank Amsterdam

      Страни в главното производство

   Dominic Wolzenburg

      Предмет

   Преюдициално запитване — Тълкуване на член 4, точка 6 от Рамково решение 2002/584/ПВР на Съвета от 13 юни 2002 година относно европейската заповед за арест и процедурите за предаване между държавите членки (ОВ L 190, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 3) — Възможност за изпълняващия съдебен орган да откаже да изпълни европейска заповед за арест, издадена с оглед изпълнение на наказание лишаване от свобода срещу лице, което се намира или пребивава в изпълняващата държава членка — Понятия „пребивава“ и „намира се“ — Тълкуване на член 12 ЕО, член 17 ЕО и член 18 ЕО — Национална правна уредба, която дава възможност за различно третиране на издирваното лице от изпълняващия съдебен орган, когато то е отказало да бъде предадено, в зависимост от това дали е гражданин на изпълняващата или на друга държава членка

      Диспозитив

               1.

               Гражданин на държава членка, който законно пребивава в друга държава членка, има право да се позовава на член 12, първа алинея ЕО, за да оспори национална правна уредба като Закона за предаването (Overleveringswet) от 29 април 2004 г., която установява условията, при които компетентният съдебен орган може да откаже да изпълни европейска заповед за арест, издадена за целите на изпълнението на наказание лишаване от свобода.

               2.

               Член 4, точка 6 от Рамково решение 2002/584/ПВР на Съвета от 13 юни 2002 година относно европейската заповед за арест и процедурите за предаване между държавите членки трябва да се тълкува в смисъл, че когато става дума за граждани на Съюза, изпълняващата държава членка не може освен с условие за продължителност на пребиваването в тази държава да обвързва прилагането на предвидената в посочената разпоредба възможност да се откаже изпълнението на европейска заповед за арест и с допълнителни административни изисквания, например с изискване за притежаване на безсрочно разрешение за пребиваване.

               3.

               Член 12, първа алинея ЕО трябва да се тълкува в смисъл, че допуска правна уредба на изпълняващата държава членка, съгласно която компетентният съдебен орган на тази държава отказва изпълнението на европейска заповед за арест, издадена срещу гражданин на същата държава за целите на изпълнението на наказание лишаване от свобода, докато в случаите с граждани на други държави членки, които имат право на пребиваване на основание член 18, параграф 1 ЕО, този отказ е обвързан с условието съответният гражданин да е пребивавал законно на територията на изпълняващата държава членка в продължение на непрекъснат срок от пет години.

      (1)  ОВ C 116, 9.5.2008 г.


title: Дело T-185/12: Жалба, подадена на 23 април 2012 г. — HUK-Coburg/Комисия

text:
               16.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 174/29

         Жалба, подадена на 23 април 2012 г. — HUK-Coburg/Комисия
   (Дело T-185/12)
   2012/C 174/48
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: HUK-Coburg Haftpflicht-Unterstützungs-Kasse kraftfahrender Beamter Deutschlands a.G. in Coburg (Кобург, Германия) (представители: A. Birnstiel, H. Heinrich и A. Meier, Rechtsanwälte)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на Европейската комисия от 23 февруари 2012 г., с което се отхвърля молбата на жалбоподателя за достъп до определени документи, предоставени в производство в областта на картелите (COMP/39.125 — Carglass);

               —

               да осъди ответника да заплати направените от него и от жалбоподателя съдебни разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата жалбоподателят изтъква четири правни основания.

               1.

               Първо правно основание: пропуск да се разгледат отделните документи, посочени в молбата
               В рамките на първото правно основание жалбоподателят изтъква, че в решението не се подлага на индивидуална и конкретна преценка всеки отделен документ. Според жалбоподателя обжалваното решение се основава на погрешния извод, опирайки се на общата презюмпция, че в настоящия случай следва да се приложи конкретно изключение в уредбата.

               2.

               Второ правно основание: неизпълнение на задължението за мотивиране
               В това отношение жалбоподателят изтъква, че в постановеното решение Комисията обосновава единствено с общи съображения отхвърлянето на молбата на жалбоподателя в нейната цялост, като по този начин не мотивира в достатъчна степен решението си. Поради тази причина жалбоподателят твърди, че Комисията не е изпълнила на задължението си за мотивиране и следователно е нарушила важни процесуални разпоредби.

               3.

               Трето правно основание: незаконосъобразно тълкуване и прилагане на член 4, параграф 2, първо и трето тире от Регламент (ЕО) № 1049/2001 (1)

               В третото правно основание жалбоподателят изтъква, че Комисията тълкува и прилага незаконосъобразно предвидените в член 4, параграф 2, първо и трето тире от Регламент № 1049/2001 изключения. Според жалбоподателя Комисията преценява неправилно съотношението между правило и изключение и изхожда от твърде широко тълкуване на понятията „защита на дейността по разследване“ и „търговски интереси“.

               4.

               Четвърто правно основание: пропуск да се приеме за обществен интерес по смисъла на член 4, параграф 2 от Регламент № 1049/2001 интересът от прилагане на правото в областта на картелите, което е с частноправен характер
               В четвъртото правно основание жалбоподателят посочва, че Комисията погрешно отрича, че не съществува по-висш обществен интерес от оповестяване на документите, до които е поискан достъп. Според жалбоподателя, особено при претегляне на интересите, Комисията е трябвало да вземе предвид обстоятелството, че обществен интерес по смисъла на член 4, параграф 2 от Регламент № 1049/2001 представлява и интересът от прилагане на правото в областта на картелите, което е с частноправен характер.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).


title: Дело C-7/16: Преюдициално запитване от Juzgado de Primera Instancia n° 11 de Vigo (Испания), постъпило на 6 януари 2016 г. — Banco Popular Español S.A. и PL Salvador, S.A.R.L./Maria Rita Giraldez Villar и Modesto Martínez Baz

text:
               4.4.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 118/9

         Преюдициално запитване от Juzgado de Primera Instancia no 11 de Vigo (Испания), постъпило на 6 януари 2016 г. — Banco Popular Español S.A. и PL Salvador, S.A.R.L./Maria Rita Giraldez Villar и Modesto Martínez Baz
   (Дело C-7/16)
   (2016/C 118/11)
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Juzgado de Primera Instancia no 11 de Vigo

      Страни в главното производство

      Взискатели: Banco Popular Español S.A. и PL Salvador, S.A.R.L.

      Длъжници: Maria Rita Giraldez Villar и Modesto Martínez Baz

      Преюдициални въпроси

               1)

               Следва ли Директива 93/13/ЕИО (1) на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори във връзка с членове 38 и 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз (2) да се тълкува в смисъл, че не допуска тълкуване в съдебната практика на законова разпоредба на държава членка като член 1535 от испанския Граждански кодекс, с което прилагането на посочената разпоредба се ограничава до декларативната фаза на производството и до постановяването на решение, като се изключва прилагането ѝ във фазата на производството по принудително изпълнение след постановяването на решение или изтичането на предвидения срок, без да е подадено възражение срещу иска, и независимо, че вземането на кредитора не е погасено изцяло?

               2)

               Противоречи ли на посочените в първия въпрос разпоредби от правото Европейския съюз национална разпоредба като член 1535 от испанския Граждански кодекс, която допуска прехвърлянето на трето лице на съдебно предявено вземане на търговец срещу потребител, без да се изисква надлежното уведомяване на потребителя за самото прехвърляне, за сделката, с която то е извършено или за неговото основание и без да е необходимо да се посочи (във всички случаи) и да се потвърди с писмено доказателство действителната цена, на която вземането е придобито, като се укаже и извършеното частично опрощаване или намаление?

               3)

               Следва ли решение на Съда на Европейския съюз от 9 март 1978 година по дело [106/77], Simmenthal (3) да се тълкува в смисъл, че с оглед постигане на целта на посочената в първия въпрос директива във връзка с членове 38 и 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз, националният съд не трябва да прилага национална разпоредба като член 1535 от испанския Граждански кодекс, която изключва упражняването на правото на предпочтително погасяване на съдебно предявено вземане в същото производство, в което се извършва принудително изпълнение на това вземане и изисква от потребителя, за да може да упражни това си право, да предяви отделен установителен иск срещу новия титуляр на прехвърленото вземане в рамките на преклузивния деветдневен срок, считано от уведомяването за прехвърлянето, с произтичащите от това разноски (за адвокат, процесуален представител, съдебни такси, определяне на компетентния съд в случаите, когато цесионерът е установен извън територията на Испания, …)?

      (1)  ОВ L 95, стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273.

      (2)  ОВ, C 364, 2000 г., стр. 1.

      (3)  EU:C:1978:49


title: Дело C-115/13: Решение на Съда (шести състав) от 10 април 2014 г.  — Европейска комисия/Унгария (Неизпълнение на задължения от държава членка — Акцизи върху алкохола и алкохолните напитки — Директива 92/83/ЕИО — Определяне на акцизните ставки — Производство на етилов алкохол в обект за дестилиране при нулева ставка на акциза — Освобождаване от акциз на производството на етилов алкохол от частни лица)

text:
               10.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 175/13

         Решение на Съда (шести състав) от 10 април 2014 г. — Европейска комисия/Унгария
   (Дело C-115/13) (1)

   ((Неизпълнение на задължения от държава членка - Акцизи върху алкохола и алкохолните напитки - Директива 92/83/ЕИО - Определяне на акцизните ставки - Производство на етилов алкохол в обект за дестилиране при нулева ставка на акциза - Освобождаване от акциз на производството на етилов алкохол от частни лица))
   2014/C 175/14
   Език на производството: унгарски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: C. Barslev и A. Sipos)

      Ответник: Унгария (представители: M. Z. Fehér, K. Szíjjártó и K. Molnár)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на членове 19 — 21 от Директива 92/83/ЕИО на Съвета от 19 октомври 1992 година за хармонизиране на структурата на акцизите върху алкохола и алкохолните напитки (ОВ L 316, стр. 21; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 152), във връзка с член 22, параграф 7 от същата директива, както и с член 3, параграф 1 от Директива 92/84/ЕИО на Съвета от 19 октомври 1992 година относно сближаването на акцизните ставки на алкохола и алкохолните напитки (ОВ L 316, стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 159) — Определяне на акцизите — Производство на етилов алкохол в обект за дестилиране при нулева ставка на акциза — Освобождаване от акциз на производството на етилов алкохол от частни лица

      Диспозитив

               1)

               Като приема и прилага правна уредба, която предвижда, че при определените в нея условия производството на етилов алкохол в обект за дестилиране се облага с нулева ставка на акциза и че производството на етилов алкохол от частни лица е освободено от акциз, Унгария не е изпълнила задълженията си по членове 19 — 21 от Директива 92/83/ЕИО на Съвета от 19 октомври 1992 година за хармонизиране на структурата на акцизите върху алкохола и алкохолните напитки, изменена с Акта относно условията за присъединяване на България и Румъния към Европейския съюз и промените в Учредителните договори на Европейския съюз, във връзка с член 22, параграф 7 от същата директива, както и с член 3, параграф 1 от Директива 92/84/ЕИО на Съвета от 19 октомври 1992 година относно сближаването на акцизните ставки на алкохола и алкохолните напитки.

               2)

               Осъжда Унгария да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 129, 4.5.2013 г.


title: Дело F-2/13: Жалба, подадена на 7 януари 2013 г. — ZZ/Комисия

text:
               4.5.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/30

         Жалба, подадена на 7 януари 2013 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-2/13)
   2013/C 129/56
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: G. Cipressa, avvocato)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на мълчаливия отказ по искането на жалбоподателя да се приложи към заплатата, която е получил от месец май 2001 г. до края на назначението му в Ангола, корекционният коефициент по членове 12 и 13 от приложение X към Правилника за длъжностните лица.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението, независимо в каква форма е прието, с което Комисията е отхвърлила искането от 24 октомври 2011 г.,

               —

               доколкото е необходимо, да се отмени актът, независимо в каква форма е приет, за отхвърляне от страна на Комисията на жалбата от 21 май 2012 г., изпратена от жалбоподателя до Органа по назначаването срещу отказа да се уважи искането му от 24 октомври 2011 г. и за отмяна на същото, както и за уважаване на искането от 24 октомври 2011 г.,

               —

               доколкото е необходимо, да се отмени нотата от 14 август 2012 г.,

               —

               да се осъди Комисията да заплати на жалбоподателя, за всеки месец, считано от май 2001 г. до последния месец на неговото назначение, макар и само de iure, на служба към Делегацията на ЕО в Ангола, сумата, произтичаща от разликата (наричана по-нататък „разликата във възнаграждението“) между това, което жалбоподателят е трябвало надлежно да получи, ако беше приложен de iure към неговата месечна заплата корекционният коефициент, определен за Ангола в член 64 от Правилника, както и в членове 12 и 13 от приложение X към Правилника, и това, което жалбоподателят действително е получил като възнаграждение съгласно член 62 от Правилника,

               —

               да се осъди Комисията да заплати на жалбоподателя, по отношение на всяка разлика във възнаграждението, лихви като обезщетение за забавата на същата при изплащането на съответните суми, в размер на 10 % годишно, с годишна капитализация, считано от датата, на която е било изплатено съответното месечно възнаграждение или на която е трябвало да бъде изплатено на жалбоподателя, и до действителното изплащане на същите разлики във възнаграждението,

               —

               да се осъди Комисията да заплати на жалбоподателя, по отношение на всяка разлика във възнаграждението, обезщетение за загубата на покупателна способност, в рамките на промяната, на годишна основа, на индекса за жизнения стандарт в Брюксел по член 1 от приложение XI към Правилника, известен като „брюкселски международен индекс“, или на всеки друг индекс със същото съдържание, който Съдът на публичната служба приеме за справедливо и уместно да приложи в конкретния случай, с годишна капитализация, считано от датата, на която е било изплатено съответното месечно възнаграждение или на която е трябвало да бъде изплатено на жалбоподателя, и до действителното изплащане на същото,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-411/09: Жалба, подадена на 13 октомври 2009 г. — Terezakis/Комисия

text:
               19.12.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 312/35

         Жалба, подадена на 13 октомври 2009 г. — Terezakis/Комисия
   (Дело T-411/09)
   2009/C 312/57
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Ioannis Terezakis (представител: B. Lombart, lawyer)

      Ответник: Комисия на Европейските общности

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на Комисията под формата на писмо от 3 август 2009 г., получено от жалбоподателя на 10 август 2009 г., с което се отказва да му бъдат оповестени определени части и приложения към определени писма, разменени между Европейската служба за борба с измамите (OLAF) и гръцкото Министерство на финансите относно възможни данъчни нередности във връзка със строителството на летището на Spata, в Атина, Гърция,

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски, направени в това производство.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят иска отмяна на решението на Комисията от 3 август 2009 г., съобщено на жалбоподателя на 10 август 2009 г., с което се отказва да му бъдат оповестени определени части и приложения към определени писма, разменени между Европейската служба за борба с измамите (OLAF) и гръцкото Министерство на финансите относно възможни данъчни нередности във връзка със строителството на международното летище на Атина в Spata, въз основа на следните основания.
   Жалбоподателят твърди първо, че обжалваното решение страда от явна грешка при прилагане на правото и от явна грешка в преценката на фактите, в частта, в която Комисията неправилно е тълкувала и приложила член 4, параграф 2, първо тире от Регламент (ЕО) № 1049/2001 (1) на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията. Жалбоподателят твърди, че Комисията само се е позовала по абстрактен начин на изключението за публичен достъп, свързано с необходимостта от защита на търговските тайни, за да откаже да оповести определени части от съответните документи, без да посочи специални основания, свързани с опасността от действително накърняване на защитата на търговските интереси на съответните предприятия.
   Освен това жалбоподателят твърди, че Комисията е нарушила член 1 от посочения регламент и принципа на възможно най-широк достъп до намиращите се в Комисията документи, установен в член 1, буква а), както и в съдебната практика на общностните юрисдикции.
   В допълнение жалбоподателят твърди, че Комисията е допуснала явна грешка при прилагане на правото като не е уведомила жалбоподателя за основанията, на които се базира нейното решение. Твърди се, че Комисията е нарушила задължението за мотивиране, установено в член 253 ЕО, като само се е позовала на изключенията на член 4, параграф 2, първо тире от Регламент (ЕО) № 1049/2001, за да откаже искания достъп.
   Накрая, жалбоподателят счита, че Комисията неправилно е направила извод, че приложенията към писмата, до които той иска достъп, вече били у него, като тръгва от неправилното тълкуване, че исканите документи били идентични на тези, намиращи се в жалбоподателя. Ето защо жалбоподателят твърди, че обжалваното решение е опорочено от явна грешка при прилагане на правото, в частта, в която Комисията не е приложила разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1049/2001, и по-конкретно член 4 от него.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, 2001 г., стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).


title: Дело F-37/14: Жалба, подадена на 20 април 2014 г.  — ZZ/Парламент

text:
               16.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 184/47

         Жалба, подадена на 20 април 2014 г. — ZZ/Парламент
   (Дело F-37/14)
   2014/C 184/79
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: M. Casado García-Hirschfeld, avocat)

      Ответник: Европейски парламент

      Предмет на производството

   Отмяна на решението на Парламента да не разреши прехвърлянето за 2013 г., на 16 дни отпуск, неизползвани през 2012 г., след като жалбоподателят бил в продължителен отпуск поради тежко заболяване

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението, с което е отказано да се прехвърлят за 2013 г., дни от отпуска на жалбоподателя за 2012 г., които превишават максимума от дванадесет дни,

               —

               ако е необходимо, да се отмени решението на генералния секретар на Европейския парламент от 21 януари 2014 г., с което е отхвърлена жалбата по административен ред на жалбоподателя от 4 октомври 2013 г.,

               —

               да се осъди ответника да заплати всички съдебни разноски.


title: Дело C-365/15: Решение на Съда (трети състав) от 18 януари 2017 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Düsseldorf — Германия) — Wortmann KG Internationale Schuhproduktionen/Hauptzollamt Bielefeld (Преюдициално запитване — Митнически съюз и обща митническа тарифа — Възстановяване на вносните сборове — Регламент (ЕИО) № 2913/92 (Митнически кодекс) — Член 241, първа алинея, първо тире — Задължение на държава членка да предвиди плащането на лихви за забава, дори то да не е предявявано пред националните юрисдикции)

text:
               6.3.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 70/5

         Решение на Съда (трети състав) от 18 януари 2017 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Düsseldorf — Германия) — Wortmann KG Internationale Schuhproduktionen/Hauptzollamt Bielefeld
   (Дело C-365/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Митнически съюз и обща митническа тарифа - Възстановяване на вносните сборове - Регламент (ЕИО) № 2913/92 (Митнически кодекс) - Член 241, първа алинея, първо тире - Задължение на държава членка да предвиди плащането на лихви за забава, дори то да не е предявявано пред националните юрисдикции))
   (2017/C 070/06)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Finanzgericht Düsseldorf

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Wortmann KG Internationale Schuhproduktionen

      Ответник: Hauptzollamt Bielefeld

      Диспозитив

   Когато вносни сборове, в това число антидъмпингови мита, се възстановяват, тъй като са били събрани в нарушение на правото на Съюза — което запитващата юрисдикция следва да провери — за държавите членки е налице задължение, произтичащо от правото на Съюза, да заплатят на правните субекти, които имат право на възстановяване, съответните лихви, считано от момента, в който възстановените мита са платени от тези правни субекти.

      (1)  ОВ C 328, 5.10.2015 г.


title: Дело C-328/11: Определение на председателя на Съда от 30 януари 2012 г. — Alder Capital Ltd/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Gimv Nederland BV

text:
               5.5.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 133/20

         Определение на председателя на Съда от 30 януари 2012 г. — Alder Capital Ltd/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Gimv Nederland BV
   (Дело C-328/11) (1)

   2012/C 133/38
   Език на производството: английски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 269, 10.9.2011 г.


title: Дело T-202/08: Жалба, подадена на 5 юни 2008 г. — CLL Centres de langues/Кoмисия

text:
               19.7.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 183/29

         Жалба, подадена на 5 юни 2008 г. — CLL Centres de langues/Кoмисия
   (Дело T-202/08)
   (2008/C 183/55)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Centre de langues в Louvain-la-neuve и във Woluwe (CLL Centres de langues) (Louvain-la-Neuve, Белгия) (представители: F. Tulkens и V. Ost, avocats)

      Ответник: Кoмисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени обжалваното решение

               —

               да се осъди Комисията да заплати направените от нея съдебните разноските и съдебните разноски, направени от CLL.

         Правни основания и основни доводи
   Жалбоподателят оспорва решението на Комисията, с което се отхвърля заявлението за участие в процедурата за възлагане на обществена поръчка ADMIN/D1/PR/2008/004 относно езиковото обучение на персонала на институциите, органите и агенциите на Европейския съюз (EС) със седалище в Брюксел (OВ 2008, S 44-060121), по съображения че заявлението е подадено след изтичане на посочения в обявлението за обществена поръчка срок.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят твърди, че обжалването решение е основано на погрешно предположение, съгласно което възлагащият орган е длъжен да отхвърли всяко заявление, подадено след изтичане на срока. Жалбоподателят смята обратно, че възлагащият орган разполага с оперативна самостоятелност в това отношение.
   Освен това, жалбоподателят изтъква че обжалваното решение не съдържа достатъчно мотиви, тъй като Комисията не е обяснила защо не е упражнила нейното оперативна самостоятелност.
   На последно място жалбоподателят изтъква основание, изведено от нарушение на член 123 Регламент (ЕО, Eвратом) № 2342/2002 на Комисията от 23 декември 2002 година относно определянето на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета относно Финансовия регламент, приложим към общия бюджет на Европейските общности (1), съгласно който броят на кандидатите, поканени да представят оферта трябва да е достатъчен, за да се осигури действителна конкуренция и от несъразмерния характер на отхвърлянето на офертата на жалбоподателя.

      (1)  Регламент (ЕО, Eвратом) № 2342/2002 на Комисията от 23 декември 2002 година относно определянето на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета относно Финансовия регламент, приложим към общия бюджет на Европейските общности (OВ L 357, стp. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 4, стр. 3).


title: Дело F-68/15: Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 18 юли 2016 г. — Possanzini/Frontex (Публична служба — Персонал на Frontex — Срочно нает служител — Неподновяване на договора, основано на атестационния доклад на жалбоподателя за 2009 г. — Доказателство за връчването на доклада — Липса — Отмяна от Съда на публичната служба — Изпълнение на съдебното решение — Връчване на атестационния доклад — Закъснение при изготвянето и съобщаването на доклада)

text:
               3.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 364/55

      Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 18 юли 2016 г. — Possanzini/Frontex
      (Дело F-68/15) (1)

      ((Публична служба - Персонал на Frontex - Срочно нает служител - Неподновяване на договора, основано на атестационния доклад на жалбоподателя за 2009 г. - Доказателство за връчването на доклада - Липса - Отмяна от Съда на публичната служба - Изпълнение на съдебното решение - Връчване на атестационния доклад - Закъснение при изготвянето и съобщаването на доклада))
      (2016/C 364/71)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Daniele Possanzini (Пиза, Италия) (представител: S. Pappas, адвокат)

         Ответник: Европейската агенция за управление на оперативното сътрудничество по външните граници на държавите — членки на Европейския съюз (представители: H. Caniard и V. Peres de Almeida, както и D. Waelbroeck и A. Duron, адвокати)

         Предмет

      Искане за отмяна на атестационния доклад на жалбоподателя за 2009 г. и за обезщетяване на неимуществените вреди, които жалбоподателят твърди, че е претърпял.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата като явно неоснователна.

                  2)

                  Осъжда Daniele Possanzini да понесе направените от него съдебни разноски, както и тези на Европейската агенция за управление на оперативното сътрудничество по външните граници на държавите — членки на Европейския съюз.

         (1)  ОВ C 245, 27.7.2015 г., стр. 49.


title: Дело C-527/06: Решение на Съда (трети състав) от 16 октомври 2008 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — R.H.H. Renneberg/Staatssecretaris van Financiën (Свободно движение на работници — Член 39 ЕО — Данъчно законодателство — Данък върху доходите — Определяне на облагаемата основа — Гражданин на държава-членка, получаващ всички или почти всички свои облагаеми доходи в нея — Пребиваване в друга държава-членка)

text:
               6.12.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/4

         Решение на Съда (трети състав) от 16 октомври 2008 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — R.H.H. Renneberg/Staatssecretaris van Financiën
   (Дело C-527/06) (1)

   (Свободно движение на работници - Член 39 ЕО - Данъчно законодателство - Данък върху доходите - Определяне на облагаемата основа - Гражданин на държава-членка, получаващ всички или почти всички свои облагаеми доходи в нея - Пребиваване в друга държава-членка)
   (2008/C 313/06)
   Език на производството: нидерландски
   Препращаща юрисдикция
   Hoge Raad der Nederlanden
   Страни в главното производство

      Жалбоподател: R.H.H. Renneberg

      Ответник: Staatssecretaris van Financiën
   Предмет
   Преюдициално запитване — Hoge Raad der Nederlanden — Тълкуване на член 39 и член 56 ЕО — Определяне на облагаемата основа на данъка върху доходите — Гражданин на държава-членка, който получава всички свои доходи в нея, но пребивава в друга държава-членка — Национална правна уредба, която не позволява приспадане на отрицателните доходи, свързани с жилище, разположено в друга държава-членка
   Диспозитив
   Член 39 ЕО трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба като разглежданата в главното производство, по силата на която гражданин на Общността, чуждестранно лице в държавата-членка, в която получава доходи, представляващи всички или почти всичките му облагаеми доходи, за целите на определяне на данъчната основа на посочените доходи в тази държава-членка не може да се позовава на отрицателни доходи, свързани с притежаван от него имот за жилищни нужди в друга държава-членка, докато местно лице в първата държава-членка може да се позовава на такива отрицателни доходи при определянето на данъчната основа на тези доходи.

      (1)  ОВ C 56, 10.3.2007 г.


title: Дело C-188/10: Преюдициално запитване, отправено от Cour de cassation (Франция) на 16 април 2010 г. — Наказателно производство срещу Aziz Melki

text:
               19.6.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 161/35

      Преюдициално запитване, отправено от Cour de cassation (Франция) на 16 април 2010 г. — Наказателно производство срещу Aziz Melki
      (Дело C-188/10)
      (2010/C 161/53)
      Език на производството: френски

         Запитваща юрисдикция

      Cour de cassation

         Страна в главното производство

      Aziz Melki

         Преюдициални въпроси

                  1.

                  Допуска ли член 267 от Договора за функционирането на Европейския съюз, подписан в Лисабон на 13 декември 2007 г., правна уредба като съдържащата се в членове 23-2, алинея 2 и 23-5, алинея 2 от Постановление № 58-1067 от 7 ноември 1958 г., създадени с устройствен закон № 2009-1523 от 10 декември 2009 г., доколкото те задължават юрисдикциите да се произнасят с предимство по препращането на Conseil constitutionnel (Конституционен съвет) на поставения им въпрос за конституционосъобразност, когато този въпрос e свързан с противоконституционностт на текст от вътрешното право поради противоречието му с разпоредбите на правото на Съюза?

                  2.

                  Допуска ли член 67 от Договора за функционирането на Европейския съюз, подписан в Лисабон на 13 декември 2007 г., законодателство като създаденото с член 78-2, алинея 4 от Наказателно-процесуалния кодекс, който предвижда, че „по предвидения в алинея първа ред в зоната, попадаща между сухопътната граница на Франция с държавите, страни по подписаното в Шенген на 19 юни 1990 г. споразумение, и линията, очертана 20 километра навътре, както и в общодостъпните зони в пристанищата, летищата и железопътните гари или автогарите, открити за международен превоз и които са посочени в наредба, също може да бъде проверявана самоличността на всяко лице, за да се провери спазването на задълженията за притежаване, носене и представяне на предвидените в закона удостоверения и документи. Когато този контрол се извършва в международен влак, той може да се осъществи в частта от трасето между границата и първата спирка, която се намира на повече от двадесет километра от границата. По осъществяващите международен маршрут и характеризиращи се с особени условия на обслужване железопътни линии обаче контролът може да се извърши също и между тази спирка и спирка, намираща се в рамките на следващите петдесет километра. Тези линии и тези спирки се определят с наредба на съответния министър. Когато съществува отсечка от магистрала, започваща в посочената в първото изречение от тази алинея зона, и първият пункт за плащане на магистралните такси е разположен отвъд линията на тези 20 километра, контролът може да се осъществява също и в зоните за спиране преди този първи пункт за плащане, както и в този пункт за плащане и в прилежащите към него зони за спиране. Пунктовете за плащане, за които се отнася тази разпоредба се определят с наредба.“?


title: Дело C-196/07: Решение на Съда (трети състав) от 6 март 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Политика на конкуренция — Концентрации — Неизпълнение на определени задължения, наложени от Комисията — E.ON/Endesa)

text:
               26.4.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 107/9

         Решение на Съда (трети състав) от 6 март 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания
   (Дело C-196/07) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Политика на конкуренция - Концентрации - Неизпълнение на определени задължения, наложени от Комисията - E.ON/Endesa)
   (2008/C 107/13)
   Език на производството: испански
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: V. Di Bucci и E. Gippini Fournier)

      Ответник: Кралство Испания (представител: N. Díaz Abad)
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Неизпълнение на член 2 от Решение на Комисията от 26 септември 2006 г. (дело № СОМР/М.4197 — Е.ОN/Endesa — С(2006)4279 окончателен) и на член 1 от Решение на Комисията от 20 декември 2006 г. (дело № СОМР/М.4197 — Е.ОN/Endesa — С(2006)7039 окончателен)
   Диспозитив

               1)

               Като не е отменило:

                           —

                           условия първо до шесто, осмо и седемнадесето, установени с решение на Националната комисия по енергетика, които са обявени за несъвместими с общностното право в член 1 от Решение на Комисията от 26 септември 2006 г. [дело № СОМР/М.4197 — Е.ОN/Endesa — С(2006)4279 окончателен], и

                           —

                           изменени условия първо, десето, единадесето и петнадесето, определени с решение на министъра на промишлеността, туризма и търговията, които са обявени за несъвместими с общностното право в член 1 от Решение на Комисията от 20 декември 2006 г. [дело № СОМР/М.4197 — Е.ОN/Endesa — С(2006)7039 окончателен], в предвидените за това срокове,

                     Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по член 2 от всяко от тези решения.

               2)

               Осъжда Кралство Испания да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 155, 7.7.2007 г.


title: Дело T-158/07: Решение на Общия съд от 10 декември 2009 г. — Cofac/Комисия (ЕСФ — Намаляване на финансова помощ — Дейности по обучение — Право на защита — Право на изслушване)

text:
               13.2.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 37/33

         Решение на Общия съд от 10 декември 2009 г. — Cofac/Комисия
   (Дело T-158/07) (1)

   (ЕСФ - Намаляване на финансова помощ - Дейности по обучение - Право на защита - Право на изслушване)
   2010/C 37/42
   Език на производството: португалски

      Страни

      Ищец: Cofac — Cooperativa de Formação e Animação Cultural, CRL (Лисабон, Португалия) (представители: L. Gomes, J. Ortigão и C. Peixoto, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: P. Guerra e Andrade и A. Steiblytė)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение на Комисията № D (2005) 13066 от 3 юни 2005 г., което намалява размера на помощта от Европейския социален фонд (ЕСФ), отпусната на ищеца с Решение № C (88) 0831от 29 април 1988 г. за дейности по обучение (преписка № 880707 Р1)

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля иска.

               2.

               Осъжда Cofac — Cooperativa de Formação e Animação Cultural, CRL да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 155, 7.7.2007 г.


title: Дело C-446/11 P: Решение на Съда (втори състав) от 5 декември 2013 г. — Европейска комисия/Edison SpA (Обжалване — Картели — Европейски пазар на водороден пероксид и на натриев перборат — Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО — Отговорност за неправомерното поведение — Задължение за мотивиране)

text:
               15.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 45/4

         Решение на Съда (втори състав) от 5 декември 2013 г. — Европейска комисия/Edison SpA
   (Дело C-446/11 P) (1)

   (Обжалване - Картели - Европейски пазар на водороден пероксид и на натриев перборат - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Отговорност за неправомерното поведение - Задължение за мотивиране)
   2014/C 45/06
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Европейска комисия (представители: V. Di Bucci и V. Bottka)

      Друга страна в производството: Edison SpA (представители: M. Siragusa, R. Casati, M. Beretta, P. Merlino, F. Cannizzaro и E. Bruti Liberati, avvocati)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Общия съд (шести състав) от 16 юни 2011 г. по дело Edison/Комисия (T-196/06), с което Общият съд отменя Решение C(2006) 1766 окончателен на Комисията от 3 май 2006 година относно производство по член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/F/38.620 — Водороден пероксид и перборат), доколкото то се отнася до Edison SpA — Норми, предвиждащи възможност за търсене на отговорност от дружеството майка за антиконкурентните практики на дъщерното дружество — Нарушение на правото на защита и неизпълнение на задължението за мотивиране

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 311, 22.10.2011 г.


title: Дело C-397/09: Преюдициално запитване, отправено от Bundesfinanzhofs (Германия) на 14 октомври 2009 г. — Scheuten Solar Technology GmbH/Finanzamt Gelsenkirchen-Süd

text:
               19.12.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 312/22

         Преюдициално запитване, отправено от Bundesfinanzhofs (Германия) на 14 октомври 2009 г. — Scheuten Solar Technology GmbH/Finanzamt Gelsenkirchen-Süd
   (Дело C-397/09)
   2009/C 312/36
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesfinanzhof

      Страни в главното производство

      Ищец: Scheuten Solar Technology GmbH

      Ответник: Finanzamt Gelsenkirchen-Süd

      Преюдициални въпроси

               1.

               Допуска ли член 1, параграф 1 от Директива 2003/49/ЕО на Съвета от 3 юни 2003 година относно общата система на данъчно облагане на плащания на лихви и роялти между свързани дружества от различни държави членки (1) — Европейска директива за плащанията на лихви и роялти (ZLR) — нормативна уредба, съгласно която лихвите по заем, платени от дружество от една държава членка на свързано дружество от друга държава членка, се включват в данъчната ставка на корпоративния данък на първото дружество?

               2.

               При положителен отговор на първия въпрос: следва ли член 1, параграф 10 от ZLR да се тълкува в смисъл, че държава членка може също да не приложи директивата, когато към момента на плащане на лихвите предвидените в член 3, буква б) от ZLR условия за съществуване на свързано дружество не са били изпълнени в продължение на две години непрекъснато?
               Могат ли в такъв случай държавите членки да се позовават спрямо извършилото плащанията дружество непосредствено на член 1, параграф 10 от ZLR?

      (1)  ОВ L 157, стр. 49; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 2, стр. 75.


title: Дело T-2/13: Определение на Общия съд от 3 април 2014 г.  — CFE-CGC France Télécom-Orange/Комисия (Жалба за отмяна — Държавни помощи — Решение, с което помощта се обявява за съвместима с вътрешния пазар при определени условия — Работнически синдикат — Липса на индивидуално засягане — Недопустимост)

text:
               16.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 184/30

         Определение на Общия съд от 3 април 2014 г. — CFE-CGC France Télécom-Orange/Комисия
   (Дело T-2/13) (1)

   ((Жалба за отмяна - Държавни помощи - Решение, с което помощта се обявява за съвместима с вътрешния пазар при определени условия - Работнически синдикат - Липса на индивидуално засягане - Недопустимост))
   2014/C 184/51
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: CFE-CGC France Télécom-Orange (Париж, Франция) (представители: A.-L. Lefort des Ylouses и A.-S. Gay, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: L. Flynn, D. Grespan и B. Stromsky)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение 2012/540/ЕС на Комисията от 20 декември 2011 година относно Държавна помощ C 25/08 (ex NN 23/08) — Реформа на финансирането на пенсиите на държавните служители, работещи за France Télécom, приведена в действие от Френската република в полза на France Télécom (ОВ L 279, стр. 1)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2)

               Липсва основание за произнасяне по искането за встъпване на Френската република.

               3)

               CFE-CGC France Télécom-Orange понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия.

               4)

               Френската република понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 79, 16.3.2013 г.


title: Дело C-315/15: Решение на Съда (трети състав състав) от 4 май 2017 г. (преюдициално запитване от Obvodní soud pro Prahu — Чешка република) — Marcela Pešková, Jiří Peška/Travel Service a.s. (Преюдициално запитване — Въздушен транспорт — Регламент (ЕО) № 261/2004 — Член 5, параграф 3 — Обезщетяване на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети — Обхват — Освобождаване от задължението за обезщетяване — Сблъсък на самолет с птица — Понятието „извънредни обстоятелства“ — Понятието „необходими мерки“ за предотвратяване на извънредно обстоятелство или на последиците от такова обстоятелство)

text:
               3.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/7

         Решение на Съда (трети състав състав) от 4 май 2017 г. (преюдициално запитване от Obvodní soud pro Prahu — Чешка република) — Marcela Pešková, Jiří Peška/Travel Service a.s.
   (Дело C-315/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Въздушен транспорт - Регламент (ЕО) № 261/2004 - Член 5, параграф 3 - Обезщетяване на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети - Обхват - Освобождаване от задължението за обезщетяване - Сблъсък на самолет с птица - Понятието „извънредни обстоятелства“ - Понятието „необходими мерки“ за предотвратяване на извънредно обстоятелство или на последиците от такова обстоятелство))
   (2017/C 213/06)
   Език на производството: чешки

      Запитваща юрисдикция

   Obvodní soud pro Prahu

      Страни в главното производство

      Ищци: Marcela Pešková, Jiří Peška

      Ответник: Travel Service a.s.

      Диспозитив

               1)

               Член 5, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91, във връзка със съображение 14 от Регламент № 261/2004, трябва да се тълкува в смисъл, че сблъсъкът на самолет с птица попада в обхвата на понятието „извънредни обстоятелства“ по смисъла на тази разпоредба

               2)

               Член 5, параграф 3 от Регламент № 261/2004, във връзка със съображение 14 от същия регламент, трябва да се тълкува в смисъл, че отмяната или голямото закъснение на полет не се дължи на извънредни обстоятелства, когато тази отмяна или това закъснение е в резултат на използването от въздушен превозвач на експерт по негов избор за повторно извършване на наложили се поради сблъсък с птица проверки за сигурност, след като такива проверки вече са били извършени от притежаващ разрешение съгласно действащата правна уредба експерт.

               3)

               Член 5, параграф 3 от Регламент № 261/2004, във връзка със съображение 14 от същия регламент, трябва да се тълкува в смисъл, че „необходими[те] мерки“, които въздушен превозвач е длъжен да вземе, за да намали и дори да предотврати риска от сблъсък с птица и да се освободи така от задължението си за плащане на обезщетение на пътниците по член 7 от този регламент, включват използването на контролни мерки за предотвратяване на наличието на такива птици, при условие че по-специално от техническа и административна гледна точка този въздушен превозвач действително може да вземе такива мерки, без да се налага да прави непоносими жертви с оглед на капацитета на предприятието си, и докаже, че споменатите мерки действително са взети за полета, по време на който се е случил сблъсъкът с птица — условия, за които запитващата юрисдикция следва да провери дали са изпълнени.

               4)

               Член 5, параграф 3 от Регламент № 261/2004, във връзка със съображение 14 от същия регламент, трябва да се тълкува в смисъл, че в случаите, когато закъснение от три или повече часа при пристигане, причинено не само от извънредно обстоятелство, което не би могло да се избегне със съобразени със ситуацията мерки и по отношение на което въздушният предприемач е взел всички необходими мерки за предотвратяване дори и на последиците му, но и от друго обстоятелство, което не попада в тази категория, закъснението поради първото обстоятелство трябва да се извади от общата продължителност на закъснението при пристигане на съответния полет, за да се прецени дали за закъснението при пристигане на този полет се дължи обезщетение по член 7 от този регламент.

      (1)  ОВ C 414, 14.12.2015 г.


title: Дело C-87/08: Решение на Съда (седми състав) от 25 септември 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Чешка република (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Директива 2006/73/ЕО — Прилагане на Директива 2004/39/ЕО — Организационни изисквания и условия за извършване на дейност от инвестиционните посредници — Липса на транспониране в определения срок)

text:
               22.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/13

         Решение на Съда (седми състав) от 25 септември 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Чешка република
   (Дело C-87/08) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 2006/73/ЕО - Прилагане на Директива 2004/39/ЕО - Организационни изисквания и условия за извършване на дейност от инвестиционните посредници - Липса на транспониране в определения срок)
   (2008/C 301/25)
   Език на производството: чешки
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представител: P. Dejmek)

      Ответник: Чешка република (представител: M. Smolek)
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Не е транспонирана Директива 2006/73/ЕО на Комисията от 10 август 2006 година за прилагане на Директива 2004/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на организационните изисквания и условията за извършване на дейност от инвестиционните посредници и за даването на определения за целите на посочената директива (ОВ L 241, стр. 26; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 10, стр. 135)
   Диспозитив

               1)

               Като не е приела законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2006/73/ЕО на Комисията от 10 август 2006 година за прилагане на Директива 2004/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на организационните изисквания и условията за извършване на дейност от инвестиционните посредници и за даването на определения за целите на посочената директива, Чешката република не е изпълнила задълженията си по член 53, параграф 1 от тази директива.

               2)

               Осъжда Чешката република да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 92, 12.4.2008 г.