title: Дело T-175/13: Жалба, подадена на 25 март 2013 г. — Omega/СХВП — Omega Engineering (Ω OMEGA)

text:
               25.5.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 147/28

         Жалба, подадена на 25 март 2013 г. — Omega/СХВП — Omega Engineering (Ω OMEGA)
   (Дело T-175/13)
   2013/C 147/51
   Език на жалбата: испански

      Страни

      Жалбоподател: Omega SA (Biel/Bienne, Швейцария) (представител: P. González-Bueno Catalán de Ocón, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Omega Engineering, Inc. (Stamford, Съединени американски щати)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 10 януари 2013 г. по дела R 2055/2011-1 и R 2186/2011-1 и да се предостави исканата защита на марката за всички заявени стоки, както и

               —

               да осъди СХВП и Omega Engineering, Inc. да платят съдебните разноски в настоящото производство.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят.

      Марка на Общността, предмет на спора: международна регистрация, посочваща Европейския съюз, на фигуративната марка със словен елемент „Ω OMEGA“ за стоки от клас 9 — международна регистрация № 997 036, посочваща Европейския съюз.

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Omega Engineering, Inc.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: националните словни марки и словните марки на Общността „OMEGA“ за стоки и услуги от класове 7, 9, 11, 16, 35, 38, 41 и 42.

      Решение на отдела по споровете: уважава частично възражението и отказва частично исканата защита.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата на жалбоподателя и отказва в по-голяма степен исканата защита.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-579/13: Решение на Съда (втори състав) от 4 юни 2015 г. (преюдициално запитване от Centrale Raad van Beroep — Нидерландия) — P, S/Commissie Sociale Zekerheid Breda, College van Burgemeester en Wethouders van de gemeente Amstelveen (Преюдициално запитване — Статут на дългосрочно пребиваващи граждани от трети страни — Директива 2003/109/ЕО — Член 5, параграф 2 и член 11, параграф 1 — Национално законодателство, което налага на гражданите на трети страни, придобили статут на дългосрочно пребиваващ, задължение за гражданска интеграция, удостоверявана с изпит, като при неизпълнение се налага глоба)

text:
               20.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 236/10

         Решение на Съда (втори състав) от 4 юни 2015 г. (преюдициално запитване от Centrale Raad van Beroep — Нидерландия) — P, S/Commissie Sociale Zekerheid Breda, College van Burgemeester en Wethouders van de gemeente Amstelveen
   (Дело C-579/13) (1)

   ((Преюдициално запитване - Статут на дългосрочно пребиваващи граждани от трети страни - Директива 2003/109/ЕО - Член 5, параграф 2 и член 11, параграф 1 - Национално законодателство, което налага на гражданите на трети страни, придобили статут на дългосрочно пребиваващ, задължение за гражданска интеграция, удостоверявана с изпит, като при неизпълнение се налага глоба))
   (2015/C 236/13)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Centrale Raad van Beroep

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: P, S

      Ответници: Commissie Sociale Zekerheid Breda, College van Burgemeester en Wethouders van de gemeente Amstelveen

      Диспозитив

   Директива 2003/109/ЕО на Съвета от 25 ноември 2003 година относно статута на дългосрочно пребиваващи граждани от трети страни, и по-специално член 5, параграф 2 и член 11, параграф 1 от нея, допускат национална правна уредба като разглежданата в главното производство, която налага на гражданите на трети страни, които вече притежават статут на дългосрочно пребиваващ, задължение да положат успешно изпит за гражданска интеграция, като при неизпълнение се налага глоба, при условие че редът за прилагането му не може да застраши постигането на целите на посочената директива, което следва да се провери от запитващата юрисдикция. Обстоятелството, че статутът на дългосрочно пребиваващ е получен преди или след въвеждането на задължението за успешно полагане на изпит за гражданска интеграция, е без значение в този смисъл.

      (1)  ОВ C 24, 25.1.2014 г.


title: Дело F-93/12: Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 23 октомври 2013 г. — D'Agostino/Комисия (Публична служба — Договорно нает служител — Член 3а от УРДС — Неподновяване на договор — Задължение за полагане на грижа — Интерес на службата — Пълно и подробно разглеждане в рамките на всички служби на възможностите за заетост, съответстващи на предвидените в договора задачи)

text:
               30.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 352/24

         Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 23 октомври 2013 г. — D'Agostino/Комисия
   (Дело F-93/12) (1)

   (Публична служба - Договорно нает служител - Член 3а от УРДС - Неподновяване на договор - Задължение за полагане на грижа - Интерес на службата - Пълно и подробно разглеждане в рамките на всички служби на възможностите за заетост, съответстващи на предвидените в договора задачи)
   2013/C 352/47
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Luigi D'Agostino (Люксембург, Люксембург) (представител: адв. M.-A. Lucas)

      Ответник: Европейска комисия (представители: G. Gattinara и D. Martin)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението да не се поднови договорът на жалбоподателя като договорно нает служител

      Диспозитив

               1.

               Отменя решението на Европейската комисия от 1 декември 2011 г. да не се поднови договорът на г-н D’Agostino.

               2.

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3.

               Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски и се осъжда да понесе една трета от съдебните разноски, направени от г-н D’Agostino.

               4.

               Г-н D’Agostino понася две трети от направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 343, 10.11.2012 г., стр. 23


title: Дело T-218/14: Жалба, подадена на 8 април 2014 г.  — Mabrouk/Съвет

text:
               24.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 194/29

         Жалба, подадена на 8 април 2014 г. — Mabrouk/Съвет
   (Дело T-218/14)
   2014/C 194/37
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Mohamed Marouen Ben Ali Bel Ben Mohamed Mabrouk (Carthage, Тунис) (представители: J. Farthouat, J. Mignard, N. Boulay, lawyers, и S. Crosby, Solicitor)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение 2014/49/ОВППС на Съвета от 30 януари 2014 година за изменение на Решение 2011/72/ОВППС относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица и образувания с оглед на положението в Тунис (ОВ L 28, стр. 38) и Регламент за изпълнение (ЕС) № 81/2014 на Съвета от 30 януари 2014 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 101/2011 относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Тунис (ОВ L 28, стр. 2), в частта, в която се отнасят до жалбоподателя, доколкото тези ограничителни мерки се изразяват в замразяване на активи, и

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага пет правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от твърдението, че с приемането на обжалваните актове ответникът помага в рамките на наказателно производство в Тунис и така извършва действия като правораздавателен орган в наказателнопровен контекст и че посочените от ответника правни основания, а именно член 29 ДЕС и член 215, параграф 2 ДФЕС, не му предоставят правомощия за подобни дейстгвия.

               2.

               Второто правно основание е изведено от твърдението, че обжалваните актове са приети, за да подпомогнат правораздавателните органи в Тунис, а не поради причините, изтъкнати в подкрепа на избраните правни основания, поради което последните били нарушени.

               3.

               Третото правно основание е твърдението, че е налице а) явна грешка в преценката, за наличие на връзка между притежаваните от жалбоподателя активи в ЕС и съдебното разследване в Тунис, б) явна грешка в преценката, която стои в основата на твърдението, че диспозитивите на обжалваните актове оправдават включването на името на жалбоподантеля в списъците на лицата, чиито активи ще бъдат замразени и в) явна грешка в преценката на фактическата обстановка, на която се позовава ответникът, за да обоснове обжалваните актове.

               4.

               Четвъртото правно основание е изведено от твърдението за нарушение на правото на защите на жалбоподателя и на основните му права, по-специално: презумпцята за невиновност, правото на жалбоподателя да се запознае с доказателствата, които ответникът приема срещу него, правото на изслушване, правото на равни процесуални възможности, правото на ефективна съдебна защита, принципът на пропорционалност и правото на собственост.

               5.

               Петото правно основание е изведено от недостатъчност на мотивите.


title: Дело T-317/07: Иск, предявен на 27 август 2007 г. — Комисия/B2Test

text:
               10.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/50

         Иск, предявен на 27 август 2007 г. — Комисия/B2Test
   (Дело T-317/07)
   (2007/C 269/90)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (Брюксел, Белгия) (представители: L. Escobar Guerrero и E. Bouttier, адвокат)

      Ответник: B2Test (Gardanne, Франция)
   Искания на ищеца

               —

               да се осъди дружеството B2Test да плати на ответника сума в размер на 50 110,72 EUR, от които 43 437,94 EUR главница и 6 672,78 EUR лихва за забава до 23 декември 2004 г.;

               —

               да се осъди дружеството B2Test да плати сумата от 8,03 EUR на ден като лихва за забава в същия размер, считано от 24 декември 2004 г. до пълното плащане;

               —

               да се осъди дружеството B2Test да заплати съдебните разноски по настоящото дело.

         Правни основания и основни доводи
   С настоящия иск, който е основан на клауза за подсъдност, ищецът иска да се осъди ответникът да възстанови авансово платената от Общността сума, както и лихви за забава поради неизпълнение на договор № BRST-CT-98-5452, сключен във връзка със специфична програма за изследвания и за развитие на технологиите, в това число и за демонстрация, в областта на индустриалните технологии и технологиите на материалите (1994-1998) (1)„Research and development of a new safety flooring based on recycled plastic and rubber materials for an environmental and economical added value“.
   Съгласно договора ответникът трябва периодично да представя на Комисията посочената в същия научна и финансова документация. Според ищеца само една част от изискваните от договора документи били представени от ответника със закъснение от приблизително три години след определените за това срокове. Не бил представен какъвто и да е заключителен доклад за проекта. Предвид това ищецът изтъква, че ответникът не е изпълнил задълженията си съгласно договора и че трябва да възстанови на Комисията авансово платената му от нея сума.

      (1)  ОВ L 222, 1994 г., стр. 19.


title: Дело C-125/10: Решение на Съда (втори състав) от 8 декември 2011 г. (преюдициално запитване от Bundespatentgericht — Германия) — Merck Sharp & Dohme Corporation (по-рано известно като Merck & Co.)/Deutsches Patent- und Markenamt (Интелектуална и индустриална собственост — Патенти — Регламент (ЕИО) № 1768/92 — Член 13 — Сертификат за допълнителна закрила на лекарствените продукти — Възможност за издаване на посочения сертификат, когато периодът, изтекъл между датата на подаване на заявката за основен патент и датата на издаване на първото разрешение за пускане на пазара в Съюза, е по-малък от пет години — Регламент (ЕО) № 1901/2006 — Член 36 — Удължаване на срока на сертификата за допълнителна закрила)

text:
               4.2.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 32/6

         Решение на Съда (втори състав) от 8 декември 2011 г. (преюдициално запитване от Bundespatentgericht — Германия) — Merck Sharp & Dohme Corporation (по-рано известно като Merck & Co.)/Deutsches Patent- und Markenamt
   (Дело C-125/10) (1)

   (Интелектуална и индустриална собственост - Патенти - Регламент (ЕИО) № 1768/92 - Член 13 - Сертификат за допълнителна закрила на лекарствените продукти - Възможност за издаване на посочения сертификат, когато периодът, изтекъл между датата на подаване на заявката за основен патент и датата на издаване на първото разрешение за пускане на пазара в Съюза, е по-малък от пет години - Регламент (ЕО) № 1901/2006 - Член 36 - Удължаване на срока на сертификата за допълнителна закрила)
   2012/C 32/10
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundespatentgericht

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Merck Sharp & Dohme Corporation (по-рано известно като Merck & Co.)

      Ответник: Deutsches Patent- und Markenamt

      Предмет

   Преюдициално запитване — Bundespatentgericht — Тълкуване на член 13, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 469/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 6 май 2009 година относно сертификата за допълнителна закрила на лекарствените продукти (ОВ L 152, стр. 1) — Възможност за издаване на посочения сертификат, когато периодът, изтекъл между датата на подаване на заявката за основен патент и датата на първото разрешително за пускане на пазара в Общността, е по-кратък от пет години

      Диспозитив

   Член 13 от Регламент (ЕИО) № 1768/92 на Съвета от 18 юни 1992 година относно създаването на сертификат за допълнителна закрила на лекарствените продукти, изменен с Регламент (ЕО) № 1901/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 година, разглеждан във връзка с член 36 от Регламент № 1901/2006, трябва да се тълкува в смисъл, че на лекарствени продукти може да бъде издаден сертификат за допълнителна закрила, когато периодът, изтекъл между датата на подаване на заявката за основен патент и датата на първото разрешително за пускане на пазара в Европейския съюз, е по-кратък от пет години. В този случай предвиденият от последния регламент срок за педиатрично удължаване започва да тече, считано от датата, определена, като от датата на изтичане на патента се приспадне разликата между пет години и продължителността на периода, изтекъл между подаването на заявката за патент и получаването на първото разрешително за пускане на пазара.

      (1)  ОВ C 161, 19.6.2010 г.


title: Дело T-269/06: Решение на Първоинстанционния съд от 19 ноември 2008 г.  — Rautaruukki/ СХВП (RAUTARUUKKI) (Марка на Общността — Заявка за словна марка на Общността RAUTARUUKKI — Абсолютни основания за отказ за регистрация — Описателен характер — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, букви б) и в) и член 7, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 40/94 — Представени доказателства)

text:
               10.1.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 6/22

         Решение на Първоинстанционния съд от 19 ноември 2008 г. — Rautaruukki/ СХВП (RAUTARUUKKI)
   (Дело T-269/06) (1)

   (Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността RAUTARUUKKI - Абсолютни основания за отказ за регистрация - Описателен характер - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, букви б) и в) и член 7, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 40/94 - Представени доказателства)
   (2009/C 6/44)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Rautaruukki Oyj (Хелзинки, Финландия) (представител: P. Hagman, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: S. Laitinen, agent)
   Предмет
   Жалба, подадена срещу Решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 20 юли 2006 г. (преписка R 48/2006-4) относно регистрацията на словната марка RAUTARUUKKI като марка на Общността.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Rautaruukki Oyj да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 281 от 18.11.2006 г.


title: Дело T-205/17: Жалба, подадена на 4 април 2017 г. — SSP Europe/EUIPO (SECURE DATA SPACE)

text:
               22.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 161/40

         Жалба, подадена на 4 април 2017 г. — SSP Europe/EUIPO (SECURE DATA SPACE)
   (Дело T-205/17)
   (2017/C 161/56)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: SSP Europe GmbH (Мюнхен, Германия) (представител: B. Bittner, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Данни за производството пред EUIPO

      Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словния елемент „SECURE DATA SPACE“ — заявка за регистрация № 14 056 998

      Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 27 януари 2017 г. по преписка R 2467/2015-5

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение (връчено на 9 февруари 2017 г.),

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 207/2009,

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-464/08: Решение на Съда (осми състав) от 3 септември 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Република Естония (Неизпълнение на задължения от държава членка — Директива 2005/65/ЕО — Транспортна политика — Сигурност на пристанищните съоръжения — Липса на транспониране в предвидения срок)

text:
               24.10.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 256/6

         Решение на Съда (осми състав) от 3 септември 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Република Естония
   (Дело C-464/08) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 2005/65/ЕО - Транспортна политика - Сигурност на пристанищните съоръжения - Липса на транспониране в предвидения срок)
   2009/C 256/11
   Език на производството: естонски

      Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: K. Simonsson и K. Saaremäel-Stoilov)

      Ответник: Република Естония (представител: L. Uibo)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Неприемане в предвидения срок на необходимите разпоредби за съобразяване с Директива 2005/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 октомври 2005 година за повишаване на сигурността на пристанищата (ОВ L 310, стр. 28; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 15, стр. 50)

      Диспозитив

               1.

               Като не е приела в предвидения срок всички законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване Директива 2005/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 октомври 2005 година за повишаване на сигурността на пристанищата, Република Естония не е изпълнила задълженията си по тази директива.

               2.

               Осъжда Република Естония да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 327, 20.12.2008 г.


title: Дело C-201/11 P: Решение на Съда (трети състав) от 18 юли 2013 г. — Union des associations européennes de football (UEFA)/Европейска комисия, Кралство Белгия, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (Обжалване — Телевизионно излъчване — Директива 89/552/ЕИО — Член 3а — Мерки, взети от Обединеното кралство във връзка със събития от голямо значение за обществото в тази държава членка — Европейско първенство по футбол — Решение, с което мерките се обявяват за съвместими с правото на Съюза — Мотивиране — Членове 49 ЕО и 86 ЕО — Право на собственост)

text:
               7.9.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 260/3

         Решение на Съда (трети състав) от 18 юли 2013 г. — Union des associations européennes de football (UEFA)/Европейска комисия, Кралство Белгия, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия
   (Дело C-201/11 P) (1)

   (Обжалване - Телевизионно излъчване - Директива 89/552/ЕИО - Член 3а - Мерки, взети от Обединеното кралство във връзка със събития от голямо значение за обществото в тази държава членка - Европейско първенство по футбол - Решение, с което мерките се обявяват за съвместими с правото на Съюза - Мотивиране - Членове 49 ЕО и 86 ЕО - Право на собственост)
   2013/C 260/03
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Union of European Football Associations (UEFA) (представители: D. Anderson, QC, и D. Piccinin, barrister, упълномощени от B. Keane и T. McQuail, solicitors)

      Други страни в производството: Европейска комисия (представители: E. Montaguti и N. Yerrell, както и A. Dawes, подпомагани от M. Gray, barrister), Кралство Белгия, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: L. Seeboruth и J. Beeko, подпомагани от T. de la Mare, barrister)

      Предмет

   Жалба, подадена срещу Решение на Общия съд (седми състав) от 17 февруари 2011 г. по дело T-55/08 (UEFA/Комисия), с което се отхвърля жалба за отмяна на Решение 2007/730/ЕО на Комисията от 16 октомври 2007 година, с което се обявяват за съвместими с общностното правото на мерки, предприети от Обединеното кралство съгласно член 3а, параграф 1 от Директива 89/552/ЕИО на Съвета от 3 октомври 1989 година относно координирането на някои разпоредби, формулирани в действащи закони, подзаконови и административни актове на държавите членки, отнасящи се до упражняване на телевизионна дейност (ОВ L 295, стр. 12, Специално издание на български език 2007 г., глава 6, том 1, стр. 215)

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Union des associations européennes de football (UEFA) да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 204, 9.7.2011 г.


title: Дело C-1/11: Решение на Съда (четвърти състав) от 29 март 2012 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Mainz — Германия) — Interseroh Scrap and Metal Trading GmbH/Sonderabfall-Management-Gesellschaft Rheinland-Pfalz mbH (SAM) (Околна среда — Регламент (ЕО) № 1013/2006 — Член 18, параграфи 1 и 4 — Превози на някои отпадъци — Член 3, параграф 2 — Задължителна информация — Самоличност на производителя на отпадъци — Непосочване от търговския посредник — Защита на поверителната търговска информация)

text:
               26.5.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 151/8

         Решение на Съда (четвърти състав) от 29 март 2012 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Mainz — Германия) — Interseroh Scrap and Metal Trading GmbH/Sonderabfall-Management-Gesellschaft Rheinland-Pfalz mbH (SAM)
   (Дело C-1/11) (1)

   (Околна среда - Регламент (ЕО) № 1013/2006 - Член 18, параграфи 1 и 4 - Превози на някои отпадъци - Член 3, параграф 2 - Задължителна информация - Самоличност на производителя на отпадъци - Непосочване от търговския посредник - Защита на поверителната търговска информация)
   2012/C 151/15
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Verwaltungsgericht Mainz

      Страни в главното производство

      Ищец: Interseroh Scrap and Metal Trading GmbH

      Ответник: Sonderabfall-Management-Gesellschaft Rheinland-Pfalz mbH (SAM)

      Предмет

   Преюдициално запитване — Verwaltungsgericht Mainz — Тълкуване на член 18, параграфи 1 и 4 от Регламент (ЕО) № 1013/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2006 година относно превози на отпадъци (ОВ L 190, стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 16, стp. 172) — Документ, който се съдържа в приложение VII към посочения регламент и включва информацията, придружаваща превоза на някои отпадъци — Право на посредника да не посочва в този документ самоличността на производителите на отпадъците, за да си запази клиентите от купувача

      Диспозитив

               1.

               Член 18, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1013/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2006 година относно превози на отпадъци, изменен с Регламент (ЕО) № 308/2009 на Комисията от 15 април 2009 година, трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска търговски посредник, който организира превоз на отпадъци, да не разкрива самоличността на производителя на отпадъците пред получателя на превоза, както е предвидено в параграф 1 от посочения член във връзка с приложение VII към този регламент, дори когато това неразкриване е необходимо за защитата на поверителната търговска информация на този търговски посредник.

               2.

               Член 18, параграф 1 от Регламент № 1013/2006, изменен с Регламент № 308/2009, трябва да се тълкува в смисъл, че в контекста на превоз на отпадъци, попадащи в обхвата на тази разпоредба, посоченият член задължава търговския посредник да попълва точка 6 от документа, който се съдържа в приложение VII към Регламент № 1013/2006, изменен с Регламент № 308/2009, и да го предава на получателя, като обхватът на това задължение не може да се ограничава от право на защита на поверителната търговска информация.

      (1)  ОВ C 95, 26.3.2011 г.


title: Дело C-206/09: Иск, предявен на 5 юни 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република

text:
               1.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 180/35

         Иск, предявен на 5 юни 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република
   (Дело C-206/09)
   2009/C 180/60
   Език на производството: италиански

      Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представител: L. Pignataro)

      Ответник: Италианска република

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е приела необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби за съобразяване с Директива 2007/68/ЕО (1) на Комисията от 27 ноември 2007 година за изменение на приложение IIIа към Директива 2000/13/ЕО (2) на Европейския парламент и на Съвета по отношение на някои хранителни съставки, или при всички случаи, като не е съобщила споменатите разпоредби на Комисията, Италианската република не е изпълнила задълженията си по член 2, параграф 1, първа алинея от тази директива.

               —

               да се осъди Италианската република да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Срокът за транспониране на Директива 2007/68/ЕО е изтекъл на 31 май 2008 г.

      (1)  ОВ L 310, стр. 11

      (2)  ОВ L 109, стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 6, стр. 9.


title: Дело T-10/16: Жалба, подадена на 14 януари 2016 г. — GABO:mi/Комисия

text:
               29.3.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 111/28

         Жалба, подадена на 14 януари 2016 г. — GABO:mi/Комисия
   (Дело T-10/16)
   (2016/C 111/33)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: GABO:mi Gesellschaft für Ablauforganisation:milliarium mbH & Co. KG (Мюнхен, Германия) (представители: M. Ahlhaus и C. Mayer, lawyers)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да обяви обжалваните решения за недействителни, и

               —

               да осъди ответника да понесе всички съдебни разноски, включително тези на жалбоподателя.

      Основания и основни доводи

   Жалбоподателят иска отмяната на следните решения на ответника:

               —

               решение от 2 декември 2015 г. за споразуменията за отпускане на безвъзмездна финансова помощ по 7 РП (реф. № Ares (2015) 5513293) и писмо от 2 декември 2015 г. за споразумението за отпускане на безвъзмездна финансова помощ по 6 РП (реф. № Ares (2015) 5513293) във връзка с решението на ответника да пристъпи към събиране след одит (RAIA000024) относно приключилите споразумения за отпускане на безвъзмездна финансова помощ по 7 РП и одит (RAIA000027) относно договорите по 6 РП,

               —

               дебитно известие № 3241514917 (реф. № Ares (2015) 5513293), с което на жалбоподателя се разпорежда да плати общо 1 770 417,29 EUR до 15 януари 2016 г. по банковата сметка на ответника, и

               —

               писма от 16 декември 2015 г. (реф. № Ares (2015)5894346, реф. № Ares (2015)5898040, реф. № Ares (2015)5899627), 21 декември 2015 г. (BUDG/DGA/C4/DB — 025798.4) и 14 януари 2016 г. (BUDG/DGA/C4/DB — 025798.1) за прихващане на всяко съответно плащане срещу твърдения дълг на жалбоподателя, посочен в дебитно известие № 3241514917 (реф. № Ares (2015) 5513293).

         В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири основания.

               1.

               По първото основание се твърди, че обжалваните решения са незаконосъобразни, защото всички декларирани разходи отговарят на условието за отпускане на помощта, установено в член II.14.1 от Споразумението за отпускане на безвъзмездна финансова помощ.

               2.

               По второто основание се твърди, че обжалваните решения не отговарят на приложимите формални изисквания и процесуални правила и са опорочени от нарушение на принципите на добро управление.

               3.

               По третото основание се твърди, че обжалваните решения са опорочени от нарушения на принципа на пропорционалност.

               4.

               По четвъртото основание се твърди, че наложените неустойки в обжалваните решения също са незаконосъобразни, защото жалбоподателят не е получил неоправдани финансови вноски.


title: Дело C-437/04: Решение на Съда (първи състав) от 22 март 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Белгия (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Протокол за привилегиите и имунитетите на Европейските общности — Недвижими имоти, наети от Общностите — Région Bruxelles-Capitale — Данък, дължим от собствениците)

text:
               28.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 96/6

         Решение на Съда (първи състав) от 22 март 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Белгия
   (Дело C-437/04) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Протокол за привилегиите и имунитетите на Европейските общности - Недвижими имоти, наети от Общностите - Région Bruxelles-Capitale - Данък, дължим от собствениците)
   (2007/C 96/08)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представител: J.-F. Pasquier)

      Ответник: Кралство Белгия (представител: E. Dominkovits)

      Встъпила страна в подкрепа на ищеца: Съвет на Европейския съюз (представители: G. Maganza и A.-M. Colaert)
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Нарушение на член 3 от Протокола за привилегиите и имунитетите на Европейските общности от 8 април 1965 г., който освобождава Общностите, тяхното имущество, приходи и друга собственост от всякакво директно данъчно облагане — Национална уредба, установяваща данък в тежест на собствениците на предназначени за професионална дейност недвижими имоти, които се намират в регион Bruxelles Capitale и чиято площ надхвърля определен праг — Данъчна тежест, понасяна реално от Общностите в качеството им на наемател или поради включени в договора за наем разпоредби, или поради нейното отразяване в наемната цена
   Диспозитив

               1)

               Искът се отхвърля.

               2)

               Комисията на Европейските общности е осъдена да заплати разноските.

               3)

               Съветът на Европейския съюз заплаща собствените си разноски.

      (1)  ОВ C 300, 4.12.2004 г.


title: Дело T-86/05: Решение на Първоинстанционния съд от 12 декември 2007 г. — K & L Ruppert Stiftung/СХВП (Марка на Общността — Процедура по възражение — Заявка за фигуративна марка CORPO LIVRE — Национални и международни словни марки LIVRE — Късно представяне на доказателство за използването на по-ранни марки)

text:
               26.1.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/40

         Решение на Първоинстанционния съд от 12 декември 2007 г. — K & L Ruppert Stiftung/СХВП
   (Дело T-86/05) (1)

   (Марка на Общността - Процедура по възражение - Заявка за фигуративна марка „CORPO LIVRE“ - Национални и международни словни марки „LIVRE“ - Късно представяне на доказателство за използването на по-ранни марки)
   (2008/C 22/74)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: K & L Ruppert Stiftung & Co. Handels-KG (Weilheim, Германия) (представители: D. Spohn и A. Kockläuner, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: G. Schneider)

      Други страни в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпили в производството пред Първоинстанционния съд: Natalia Cristina Lopes de Almeida Cunha (Vila Nova de Gaia, Португалия), Cláudia Couto Simões (Vila Nova de Gaia) и Marly Lima Jatobá, (Vila Nova de Gaia)
   Предмет
   Жалба срещу решение на първи апелативен състав на СХВП от 7 декември 2004 г. (преписка R 328/2004-1) относно производство по възражение между K & L Ruppert Stiftung & Co. Handels-KG и Natália Cristina Lopes de Almeida Cunha, Cláudia Couto Simões и Marly Lima Jatobá
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда жалбоподателя K & L Ruppert Stiftung & Co. Handels-KG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 155, 25.6.2005 г.


title: Дело T-60/08 P: Жалба, подадена на 12 януари 2009 г. от Георги Керелов срещу Решение от 29 ноември 2007 г. на Съда на публичната служба по дело F-19/07, Керелов/Комисия

text:
               21.3.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 69/39

         Жалба, подадена на 12 януари 2009 г. от Георги Керелов срещу Решение от 29 ноември 2007 г. на Съда на публичната служба по дело F-19/07, Керелов/Комисия
   (Дело T-60/08 P)
   (2009/C 69/91)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Георги Керелов (Пазарджик, България) (представител: А. Керелов, адвокат)

      Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз от 29 ноември 2007 г. по дело F-19/07, Керелов/Комисия,

               —

               да бъдат уважени направените пред първата инстанция искания на жалбоподателя,

               —

               да бъде осъден ответникът да заплати всички съдебни разноски.

         Правни основания и основни доводи
   С настоящата жалба жалбоподателят иска отмяна на Решението на Съда на публичната служба (СПС) от 29 ноември 2007 г., постановено по дело Керелов/Комисия, F-19/07, с което е отхвърлена жалбата, с която жалбоподателят иска, от една страна, отмяна на решенията на конкурсната комисия за общ конкурс EPSO/AD/43/06 да не бъде включен в списъка с резервите от посочения конкурс и да го изключи от конкурса, както и, от друга страна, искане за обезщетение за твърдяните претърпени вреди и пропуснати ползи.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят сочи десет правни основания, изведени от или с искане за:

               —

               нарушение на ръководните принципи на административния процес относно доказването, тъй като СПС е разместил доказателствената тежест,

               —

               нарушение на принципа на състезателното начало, тъй като СПС не е дал на жалбоподателя достатъчен срок, за да вземе становище по представени по делото нови документи,

               —

               нарушение на принципа на публичното начало в процеса, тъй като СПС не е провел ново съдебно заседание след депозирането на нови документи,

               —

               нарушение на задължението за безпристрастност, тъй като СПС не предприел необходимите мерки, за да проучи преписката,

               —

               грешка при прилагане на правото, тъй като СПС е приел, че конкурсната комисия, а не Директорът на Европейската служба за подбор на персонала на Европейските общности (EPSO) има право да изключи даден кандидат,

               —

               грешка при прилагане на правото, тъй като СПС е приел, че забраната за контакти на кандидатите в конкурса с членовете на конкурсната комисия престава да действа в момента на публикуването на списъка с резервите в Официален вестник на Европейския съюз, а не в момента на приключване на работата на конкурсната комисия,

               —

               нарушение на принципите на материалното административно право с оставянето в сила на решението на конкурсната комисия от 2 февруари 2007 г. за изключване на жалбоподателя от конкурса, доколкото:

                           —

                           посоченото решение не било приложено по делото в оригиналната си версия,

                           —

                           посоченото решение не съдържало достатъчно точни фактически мотиви, за да може адресатът му да се запознае с точните факти, послужили за основа на решението и

                           —

                           конкурсната комисия не поканила жалбоподателя да даде обяснения относно фактите, за които бил упрекван, а именно изпращането на две писма до конкурсната комисия,

               —

               служебна проверка на всяко друго нарушение на приложимите правни норми, което е могъл да допусне СПС.


title: Дело C-425/10: Преюдициално запитване, отправено от Bundesverwaltungsgericht (Германия) на 31 август 2010 г. — Barbara Szeja, Maria-Magdalena Szeja, Marlon Szeja/Land Berlin

text:
               6.11.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/13

         Преюдициално запитване, отправено от Bundesverwaltungsgericht (Германия) на 31 август 2010 г. — Barbara Szeja, Maria-Magdalena Szeja, Marlon Szeja/Land Berlin
   (Дело C-425/10)
   ()
   2010/C 301/19
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesverwaltungsgericht

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Barbara Szeja, Maria-Magdalena Szeja, Marlon Szeja

      Ответник: Land Berlin

      Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли член 16, параграф 1, първо изречение от Директива 2004/38/ЕО (1) да се тълкува в смисъл, че предоставя на гражданите на Съюза, които пребивават законно от повече от пет години в държава членка единствено съгласно нейното национално законодателство, но през този период не отговарят на изискванията на член 7, параграф 1 от Директива 2004/38/ЕО, право на постоянно пребиваване в тази държава членка?

               2.

               Трябва ли, когато се определя периодът на законно пребиваване по смисъла на член 16, параграф 1 от Директива 2004/38/ЕО, да се отчетат и периодите на пребиваване на гражданите на Съюза в приемащата държава членка отпреди държавата им на произход да се присъедини към Европейския съюз?

      (1)  ОВ L 158, стр. 77; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 56.


title: Дело C-422/13: Решение на Съда (първи състав) от 2 юли 2015 г. (преюдициално запитване от Schleswig-Holsteinisches Oberverwaltungsgericht — Германия) — Landesamt für Landwirtschaft, Umwelt und ländliche Räume des Landes Schleswig-Holstein/Dr. med. vet. Uta Wree (Преюдициално запитване — Селско стопанство — Обща селскостопанска политика — Схема на единно плащане — Регламент (ЕО) № 73/2009 — Член 34, параграф 2, буква а) — Понятие „площи, отговарящи на условията за подпомагане“ — Понятие „земеделска площ“ — Площ, състояща се от рекултивиран покривен почвен пласт върху закрито депо за отпадъци — Използване за целите на селското стопанство — Допустимост)

text:
               7.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 294/3

         Решение на Съда (първи състав) от 2 юли 2015 г. (преюдициално запитване от Schleswig-Holsteinisches Oberverwaltungsgericht — Германия) — Landesamt für Landwirtschaft, Umwelt und ländliche Räume des Landes Schleswig-Holstein/Dr. med. vet. Uta Wree
   (Дело C-422/13) (1)

   ((Преюдициално запитване - Селско стопанство - Обща селскостопанска политика - Схема на единно плащане - Регламент (ЕО) № 73/2009 - Член 34, параграф 2, буква а) - Понятие „площи, отговарящи на условията за подпомагане“ - Понятие „земеделска площ“ - Площ, състояща се от рекултивиран покривен почвен пласт върху закрито депо за отпадъци - Използване за целите на селското стопанство - Допустимост))
   (2015/C 294/03)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Schleswig-Holsteinisches Oberverwaltungsgericht

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Landesamt für Landwirtschaft, Umwelt und ländliche Räume des Landes Schleswig-Holstein

      Ответник: Dr. med. vet. Uta Wree

      Диспозитив

   Член 34, параграф 2, буква a) от Регламент (ЕО) № 73/2009 на Съвета от 19 януари 2009 година за установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски стопани, за изменение на регламенти (ЕО) № 1290/2005, (ЕО) № 247/2006, (ЕО) № 378/2007 и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1782/2003, следва да бъде тълкуван в смисъл, че площите, образуващи покривния почвен пласт на дадено депо за отпадъци, намиращо се на фазата на следексплоатационните грижи, са „земеделски площи“ по смисъла на тази разпоредба, доколкото ефективно се използват като постоянно пасище.

      (1)  ОВ C 304, 19.10.2013 г.


title: Дело C-285/14: Решение на Съда (десети състав) от 4 юни 2015 г. (преюдициално запитване от Cour de cassation — Франция) — Directeur général des douanes et droits indirects, Directeur régional des douanes et droits indirects d'Auvergne/Brasserie Bouquet SA (Преюдициално запитване — Данъчни въпроси — Директива 92/83/ЕИО — Акцизи — Бира — Член 4 — Независими малки пивоварни — Намалени акцизни ставки — Условия — Липса на производство по предоставен лиценз — Производство въз основа на принадлежаща на трето лице технология, разрешено от него — Разрешено използване на марките на това трето лице)

text:
               20.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 236/18

         Решение на Съда (десети състав) от 4 юни 2015 г. (преюдициално запитване от Cour de cassation — Франция) — Directeur général des douanes et droits indirects, Directeur régional des douanes et droits indirects d'Auvergne/Brasserie Bouquet SA
   (Дело C-285/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Данъчни въпроси - Директива 92/83/ЕИО - Акцизи - Бира - Член 4 - Независими малки пивоварни - Намалени акцизни ставки - Условия - Липса на производство по предоставен лиценз - Производство въз основа на принадлежаща на трето лице технология, разрешено от него - Разрешено използване на марките на това трето лице))
   (2015/C 236/25)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour de cassation

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Directeur général des douanes et droits indirects, Directeur régional des douanes et droits indirects d'Auvergne

      Ответник: Brasserie Bouquet SA

      Диспозитив

   С оглед на приложението на намалената акцизна ставка за бирата условието, предвидено в член 4, параграф 2 от Директива 92/83/ЕИО на Съвета от 19 октомври 1992 година за хармонизиране на структурата на акцизите върху алкохола и алкохолните напитки, дадена пивоварна да не произвежда по предоставен лиценз, не е изпълнено, ако въпросната пивоварна произвежда бирата си в съответствие с договор, по силата на който тя се ползва с разрешение да използва марките и технологията на производство на трето лице.

      (1)  ОВ C 261, 11.8.2014 г.


title: Дело T-543/15: Определение на Общия съд от 12 октомври 2016 г. — Lysoform Dr. Hans Rosemann и др./ECHA (Жалба за отмяна — Вписване като доставчик на активно вещество в списъка по член 95 от Регламент (ЕС) № 528/2012 — Липса на пряко засягане — Недопустимост)

text:
               5.12.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 454/25

      Определение на Общия съд от 12 октомври 2016 г. — Lysoform Dr. Hans Rosemann и др./ECHA
      (Дело T-543/15) (1)

      ((Жалба за отмяна - Вписване като доставчик на активно вещество в списъка по член 95 от Регламент (ЕС) № 528/2012 - Липса на пряко засягане - Недопустимост))
      (2016/C 454/45)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподатели: Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH (Берлин, Германия), Ecolab Deutschland GmbH (Монхайм, Германия), Schülke & Mayr GmbH (Нордерщед, Германия) и Diversey Europe Operations BV (Амстердам, Нидерландия) (представители: K. Van Maldegem, M. Grunchard и P. Sellar, avocats)

         Ответник: Европейска агенция по химикали (ECHA) (представители: C. Buchanan, W. Broere и M. Heikkilä, подпомагани от P. Oliver, barrister)

         Предмет

      Молба по член 263 ДФЕС за отмяна на решението на ECHA от 17 юни 2015 година за включване на Oxea GmbH, установено в Германия, в списъка по член 95, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 528/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2012 година относно предоставянето на пазара и употребата на биоциди (ОВ L 167, стр. 1) като доставчик на активно вещество.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата като недопустима.

                  2)

                  Липсва основание за произнасяне по същество по молбите за встъпване на Oxea GmbH и на BASF SE.

                  3)

                  Осъжда Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH, Ecolab Deutschland GmbH, Schülke & Mayr GmbH и Diversey Europe Operations BV да понесат собствените си съдебни разноски, както и направените от Европейската агенция по химикали (ECHA), с изключение на тези, свързани с молбите за встъпване.

                  4)

                  Lysoform Dr. Hans Rosemann, Ecolab Deutschland, Schülke & Mayr, Diversey Europe Operations, ECHA, Oxea и BASF понасят всеки своите съдебни разноски, направени по молбите за встъпване.

         (1)  ОВ C 406, 7.12.2015 г.


title: Дело T-486/12: Решение на Общия съд от 11 юни 2014 г.  — Golam/СХВП — Pentafarma (METABOL) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „METABOL“  — По-ранна национална словна марка „METABOL-MG“  — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               28.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 245/11

         Решение на Общия съд от 11 юни 2014 г. — Golam/СХВП — Pentafarma (METABOL)
   (Дело T-486/12) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „METABOL“ - По-ранна национална словна марка „METABOL-MG“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   2014/C 245/15
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Sofia Golam (Атина, Гърция) (представител: N. Trovas, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: P. Geroulakos)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Pentafarma-Sociedade Tecnico-Medicinal, SA (Приор Вельо, Португалия)

      Предмет

   Жалба срещу решение на първи апелативен състав на СХВП от 19 юли 2012 г. (преписка R 1901/2011-1), постановено в производство по възражение със страни Pentafarma-Sociedade Tecnico-Medicinal, SA и г-жа Sofia Golam.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда г-жа Sofia Golam да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 9, 12.1.2013 г.


               10.12.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 410/5

         Дело, заведено на 12 август 2015 г. от Надзорния орган на ЕАСТ срещу Исландия
   (Дело E-20/15)
   (2015/C 410/04)
   На 12 август 2015 г. в Съда на ЕАСТ беше заведено дело срещу Исландия от Надзорния орган на ЕАСТ, представляван от Øyvind Bø и Íris Ísberg в качеството им на представители на Надзорния орган на ЕАСТ, с адрес: 35 Rue Belliard, 1040 Brussels, Belgium.
   Надзорният орган на ЕАСТ иска от Съда на ЕАСТ:

               1.

               Да постанови, че като не е приела в предвидения срок мерките, необходими за изпълнението на акта, посочен в точка 1 от глава VIII от приложение II към Споразумението за Европейското икономическо пространство (Директива 2013/10/ЕС на Комисията за изменение на Директива 75/324/ЕИО на Съвета относно сближаването на законодателствата на държавите членки, свързани с аерозолни опаковки, с цел адаптиране на разпоредбите ѝ за етикетиране към Регламент (ЕО) № 1272/2008 на Европейския парламент и на Съвета относно класифицирането, етикетирането и опаковането на вещества и смеси), адаптиран към Споразумението с Протокол 1 към него, Исландия не е изпълнила задълженията си по член 3 от акта и член 7 от Споразумението.

               2.

               Да нареди на Исландия да заплати съдебните разноски.

      Правен и фактически контекст и правни аргументи, приведени в подкрепа на иска:

               —

               Искът се отнася до несъобразяването от страна на Исландия в срок до 28 март 2015 г., с мотивираното становище, издадено от Надзорния орган на ЕАСТ на 28 януари 2015 г., отнасящо се до невъвеждането в нейния националния правен ред на Директива 2013/10/ЕС на Комисията за изменение на Директива 75/324/ЕИО на Съвета относно сближаването на законодателствата на държавите членки, свързани с аерозолни опаковки, с цел адаптиране на разпоредбите ѝ за етикетиране към Регламент (ЕО) № 1272/2008 на Европейския парламент и на Съвета относно класифицирането, етикетирането и опаковането на вещества и смеси, посочена в точка 1 от глава VIII от приложение II към Споразумението за Европейското икономическо пространство и адаптирана към Споразумението с Протокол 1 към него („актът“).

               —

               Надзорният орган на ЕАСТ твърди, че като не е приела в предвидения срок мерките, необходими за прилагането на акта, Исландия не е изпълнила задълженията си по член 3 от акта и по член 7 от Споразумението за ЕИП.


title: Дело C-306/16: Преюдициално запитване от Tribunal da Relação do Porto (Португалия), постъпило на 30 май 2016 г. — António Fernando Maio Marques da Rosa/Varzim Sol — Turismo, Jogo e Animação, SA

text:
               5.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 326/10

         Преюдициално запитване от Tribunal da Relação do Porto (Португалия), постъпило на 30 май 2016 г. — António Fernando Maio Marques da Rosa/Varzim Sol — Turismo, Jogo e Animação, SA
   (Дело C-306/16)
   (2016/C 326/19)
   Език на производството: португалски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal da Relação do Porto

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: António Fernando Maio Marques da Rosa

      Ответник: Varzim Sol — Turismo, Jogo e Animação, SA

      Преюдициални въпроси

               1)

               С оглед на член 5 от Директива 93/104/ЕО (1) на Съвета от 23 ноември 1993 г. и на член 5 от Директива 2003/88/ЕО (2) на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 г., както и на член 31 от Хартата на основните права на Европейския съюз, в случай на работници на смени и с периоди за почивка, които се определят на ротационен принцип, наети в търговски обект, отворен всеки ден от седмицата, но без непрекъснат 24-часов производствен процес, трябва ли денят за задължителната почивка, на която работникът има право, да се предоставя задължително в рамките на всеки седемдневен период, тоест, най-късно на седмия ден, следващ шест последователни работни дни?

               2)

               Съвместимо ли е с посочените директиви и разпоредби тълкуване, съгласно което спрямо тази категория работници работодателят е свободен в рамките на съответната седмица да избере дните, в които да им предостави полагащата им се почивка, вследствие на което работник може да бъде принуден да работи до десет последователни дни (например, между сряда, предхождан от почивните понеделник и вторник, и петък на следващата седмица, след който следва почивка в събота и неделя)?

               3)

               Съвместимо ли е с посочените директиви и разпоредби тълкуване, съгласно което непрекъсната 24-часова почивка може да се предоставя във всеки календарен ден в рамките на определен период от 7 календарни дни, както и че следващият период на непрекъсната 24-часова почивка (към която се добавят 11-те часа междудневна почивка) също може да се предоставя във всеки календарен ден в рамките на периода от седем календарни дни, следващ първия описан период?

               4)

               Съвместимо ли е с посочените директиви и разпоредби, както и с предвиденото в член 16, буква а) от Директива 2003/88/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 г. тълкуване, съгласно което работникът, вместо непрекъсната 24-часова почивка (към която се добавят 11-те часа междудневна почивка) в рамките на всеки седемдневен период, може да ползва два периода — последователни или не — на 24-часова непрекъсната почивка през всеки от четирите календарни дни в рамките на съответния референтен период от 14 календарни дни?

      (1)  Директива 93/104/ЕО на Съвета от 23 ноември 1993 година относно някои аспекти на организацията на работното време (ОВ L 307, стр. 18).

      (2)  Директива 2003/88/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време (ОВ L 299, стр. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 3).


title: Дело T-476/07: Жалба, подадена на 13 декември 2007 г. — Evropaïki Dynamiki/Frontex

text:
               23.2.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 51/55

         Жалба, подадена на 13 декември 2007 г. — Evropaïki Dynamiki/Frontex
   (Дело T-476/07)
   (2008/C 51/100)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Атина, Гърция) (представител: N. Korogiannakis, lawyer)

      Ответник: Европейска агенция за управление на оперативното сътрудничество по външните граници (Frontex)
   Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението на Frontex, с което офертата на жалбоподателя не се оценява като печеливша и поръчката се възлага на спечелилия оферент,

               —

               да се осъди Frontex да заплати вредите, претърпени от жалбоподателя във връзка с разглежданата процедура за възлагане на обществена поръчка, в размер на 500 000 EUR,

               —

               да се осъди Комисията (Генерална дирекция „Информатика“) да заплати съдебните и други разноски на жалбоподателя, направени във връзка с настоящата жалба, дори ако същата бъде отхвърлена,

               —

               да се осъди Frontex да заплати съдебните и други разноски на жалбоподателя, направени във връзка с настоящата жалба.

         Правни основания и основни доводи
   Жалбоподателят е подал оферта в отговор на поканата на ответника за участие в открита процедура за възлагане на обществена поръчка за предоставяне на услуги в областта на информатиката и за доставка на хардуер и софтуерни лицензии (ОВ 2007/S 114-139890). Жалбоподателят оспорва решението на ответника от 3 октомври 2007 г., с което офертата на жалбоподателя се отхвърля и последният се уведомява, че поръчката ще бъде възложена на друг оферент.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква, че ответникът не е мотивирал решението съгласно член 253 ЕО и е ползвал критерии за оценка, които не са били изрично включени в обявлението за обществената поръчка. Жалбоподателят твърди освен това, че ответникът е допуснал явни грешки в преценката.


title: Дело F-115/11: Жалба, подадена на 27 октомври 2011 г. — ZZ/ЕИБ

text:
               7.1.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 6/28

         Жалба, подадена на 27 октомври 2011 г. — ZZ/ЕИБ
   (Дело F-115/11)
   2012/C 6/53
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: N. Thieltgen, avocat)

      Ответник: Европейска инвестиционна банка

      Предмет на производството

   Отмяна на решението на председателя на ЕИБ да не назначи жалбоподателя, а друг кандидат на длъжността началник на отдел в ЕИБ и искане за обезщетение за вреди

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на председателя на ЕИБ да не назначи жалбоподателя на длъжността началник на отдел „Тарифи и политика по управление на рисковете“ в департамент „Кредитни рискове“ към генерална дирекция „Управление на рисковете“ и да не му възложи функциите на началник на отдел „Тарифи и политика по управление на рисковете“ в департамент „Кредитни рискове“ към генерална дирекция „Управление на рисковете“,

               —

               да се разпореди на ЕИБ да вземе необходимите мерки, за да въведе редовна процедура за заемането на длъжността,

               —

               да се установи отговорността на ЕИБ спрямо жалбоподателя що се отнася до незаконосъобразността на решението да се назначи друг кандидат на спорната длъжност,

               —

               да се осъди ЕИБ да заплати обезщетение за поправяне на претърпените от жалбоподателя имуществени и неимуществени вреди, като обезщетението бъде съпроводено от мораторни лихви:

                           —

                           относно неимуществените вреди: 50 000 EUR,

                           —

                           относно имуществените вреди, изразяващи се в загуба на възнаграждение: 436 100 EUR,

               —

               да се осъди ЕИБ да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-624/14: Жалба, подадена на 12 август 2014 г.  — Bice International/СХВП — Bice (bice)

text:
               6.10.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 351/28

         Жалба, подадена на 12 август 2014 г. — Bice International/СХВП — Bice (bice)
   (Дело T-624/14)
   2014/C 351/36
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Bice International Ltd (Дубай, Обединени арабски емирства) (представител: N. Gibb, Solicitor)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Bice AG (Бар, Швейцария)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 23 май 2014 г. по преписка R 1249/2013-1.

      Правни основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: словната марка „bice“ за стоки и услуги от класове 29, 30 и 43 — Марка на Общността, регистрирана под № 5 1 26  693

      Притежател на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав

      Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: жалбоподателят

      Основание на искането за обявяване на недействителност: твърди се, че заявката за марка на Общността е подадена недобросъвестно, по смисъла на член 52, параграф 1, буква б) от Регламента относно марката на Общността, и е регистрирана в нарушение на член 53, параграф 1, буква а) във връзка с член 8, параграф 1, букви а) и б) от същия регламент.

      Решение на отдела по отмяна: отхвърля изцяло искането за обявяване на недействителност.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 52, параграф 1, буква б) и член 53, параграф 1, буква а) във връзка с член 8, параграф 1, букви а) и б) от Регламента относно марката на Общността.


title: Дело C-557/15: Иск, предявен на 30 октомври 2015 г. — Европейска комисия/Република Малта

text:
               11.1.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 7/11

         Иск, предявен на 30 октомври 2015 г. — Европейска комисия/Република Малта
   (Дело C-557/15)
   (2016/C 007/18)
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: C. Hermes и K. Mifsud-Bonnici)

      Ответник: Република Малта

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като е предвидила изключения, позволяващи улавянето на седем вида диви чинки (обикновена чинка (Fringilla coelebs), обикновено конопарче (Carduelis cannabina), кадънка (Carduelis carduelis), зеленика (Carduelis chloris), черешарка (Coccothraustes coccothraustes), диво канарче (Serinus serinus) и елшова скатия (Carduelis spinus), Република Малта не е изпълнила задълженията си по член 5, букви а) и д) и член 8, параграф 1 от Директива 2009/147/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 30 ноември 2009 година относно опазването на дивите птици (1) във връзка с буква а) от приложение IV към нея и във връзка с член 9, параграф 1 от нея,

               —

               да се осъди Република Малта да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   През 2014 г. Малта въвежда изключения, с които се разрешава улавянето на седем вида диви чинки, като се предвиждат сезони на разрешен улов през 2014 г. и 2015 г.
   Директива 2009/147 задължава държавите членки да забранят улавянето и държането на диви птици, които не са посочени в приложение II, каквито са въпросните чинки, както и улавянето на диви птици с неизбирателни средства като капани и мрежи. Изключения от тези забрани могат да бъдат предвидени само при изпълнение на строгите условия по член 9 от посочената директива.
   Комисията смята, че въведените от Малта изключения, разрешаващи улавянето на седемте вида чинки, не са в съответствие с член 5, букви а) и д) и член 8, параграф 1 от Директивата във връзка с буква а) от приложение IV към нея.
   Според Комисията Малта не е доказала, че са изпълнени условията за дерогиране, предвидени в член 9, параграф 1 от Директивата. Първо, Малта не доказала липсата на друго задоволително разрешение, както се изисквало в уводната част на член 98, параграф 1 от посочената директива. Второ, при приемането на спорния режим Малта не изложила мотиви за твърдението, че нямало друго задоволително разрешение. Трето, посочената държава не доказала, че разрешената дейност представлявала „разумно използване“ по смисъла на член 9, параграф 1, буква в) от Директивата. Четвърто, Малта не доказала, че било изпълнено изискването по член 9, параграф 1, буква в) изключението да се отнася само до „малък брой“ птици. Пето, тази държава не доказала, че разрешението било дадено при „строго контролирани условия“, както се изисквало в член 9, параграф 1, буква в) от Директивата.

      (1)  ОВ L 20, стр. 7.


title: Дело T-46/08 P: Жалба, подадена на 28 януари 2008 г. от Luigi Marcuccio срещу определение, постановено на 6 декември 2007 г. от Съда на публичната служба по дело F-40/06, Marcuccio/Комисия

text:
               29.3.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 79/32

         Жалба, подадена на 28 януари 2008 г. от Luigi Marcuccio срещу определение, постановено на 6 декември 2007 г. от Съда на публичната служба по дело F-40/06, Marcuccio/Комисия
   (Дело T-46/08 P)
   (2008/C 79/63)
   Език на производство: италиански
   Страни

      Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: G. Cipressa, avvocato)

      Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени определение на Съда на Публичната служба на Европейския Съюз (първи състав) от 6 декември 2007 г. по дело F-40/06, Marcuccio/Комисия, в частта в която: а) жалбата, подадена от жалбоподателя в първоинстанционното производство, е отхвърлена на всяко друго основание, различно от липсата на правен интерес от страна на жалбоподателя; б) са отхвърлени исканията на жалбоподателя, насочени към получаване на обезщетение (наричано по-нататък „въпросното обезщетение“) за вредите (наричани по-нататък „въпросните вреди“), претърпени от разглежданите в настоящото производство актове в) жалбоподателят е осъден да заплати на ответника съдебните разноски, разходи и хонорари,

               —

               да се установи, че жалбата в първоинстанционното прроизводство е била допустима и по-конкретно, че при предявяването ѝ жалбоподателят е имал правен интерес,

               —

               да се уважат исканията за обезщетение на въпросните вреди и да се осъди на ответника да заплати на жалбоподателя всички направени от него съдебни разноски, разходи и хонорари както по първоинстанционното производство, така и в настоящото производство по обжалване,

               —

               при условията на евентуалност да се върне настоящото дело на Съда на публичната служба, който да се произнесе по същество по: а) всички части от настоящото дело, по които съдът не се е произнесъл или които ще бъдат отменени с решението, прието в настоящото производство по обжалване; б) съдебните разноски, разходи и хонорари, както в първоинстанционното производство, така и по настоящото обжалване.

         Правни основания и основни доводи
   Пълна липса на мотиви, както и явна нелогичност, непоследователност, неяснота, липса на събиране на доказателства, непроизнасяне по основен по делото факт, нарушаване на задължението за clare loqui, преиначаване и изопачаване на фактите (по-конкретно точки 10, 12, 26-38 вкл., 42-46 вкл. от обжалваното определение).
   Неправилно и погрешно тълкуване и приложение на основните принципи на правото, на правната уредба и на общностната съдебна практика в областта на обезщетението за вреди (по-конкретно точки 42-46 вкл. от обжалваното определение).
   Явна нелогичност на преценката и на определеното от Съда на публичната служба относно съдебните разноски, разходи и хонорари, както и несъстоятелнот, пълна липса на мотиви, ирелевантност, преиначаване и изопачаване на реалните факти, произволност (по-конкретно точки 49 и 50 от оспорването определение).
   Пълна липса на мотиви на обжалваното в първоинстанционното производство решение (по-конкретно точки 26-28 вкл. от оспорването определение).
   Преиначаване и изопачаване на фактите и на произтичащите от това errores in procedendo, които са толкова сериозни, че нарушават по непоправим начин правото на жалбоподателя на защита и обуславят нарушение на основни норми, които необратимо опорочават оспорваното определение (по-конкретно точка 24 от оспорваното определение).
   Нарушаване на нормите за справедлив съдебен процес и по-специално на нормите на Европейската конвенция за защита правата на човека (точки 24 и 26-38 вкл. от настоящата жалба).


title: Дело C-384/13: Преюдициално запитване, отправено от Tribunal Supremo (Испания) на 5 юли 2013 г. — Estación de Servicio Pozuelo 4, S.L./GALP Energía España S.A.U.

text:
               21.9.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 274/9

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunal Supremo (Испания) на 5 юли 2013 г. — Estación de Servicio Pozuelo 4, S.L./GALP Energía España S.A.U.
   (Дело C-384/13)
   2013/C 274/15
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Supremo

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Estación de Servicio Pozuelo 4, S.L.

      Ответник: GALP Energía España S.A.U.

      Преюдициални въпроси

               1.

               Може ли договор, като сключения в главното производство, по силата на който в полза на доставчика на петролни продукти се учредява право на строеж за период от четиридесет и пет години, за да построи бензиностанция и да я отдаде под наем на собственика на парцела за период от време, който е еднакъв с продължителността на това право, с възникване на задължение за изключително право на продажба през същия период от време, да се счита за незначителен и да не нарушава забраната, установена в член 81 ЕО, параграф 1 (понастоящем член 101 ДФЕС, параграф 1), основно поради недостатъчен пазарен дял на доставчика, който не надвишава 3 %, в сравнение с общия пазарен дял на само три доставчика, приблизително 70 %, въпреки че продължителността му надвишава средната продължителност на договорите, обичайно сключвани на въпросния пазар?

               2.

               При отрицателен отговор, когато договорът следва да се разглежда в съответствие с Регламент № 1984/83 (1) и Регламент № 2790/99 (2), може ли да се тълкува член 12, параграф 2 от Регламент № 2790/99 във връзка с член 5, буква а) от същия регламент в смисъл, че тъй като дистрибуторът не е собственик на терените и тъй като оставащата продължителност на договора към 1 януари 2002 г. е по-голяма от пет години, договорът е нищожен на 31 декември 2006 г.?

      (1)  на Комисията от 22 юни 1983 година относно прилагането на член 85, параграф 3 от Договора към категории споразумения за изключителни покупки (ОВ L 173, стр. 5).

      (2)  на Комисията от 22 декември 1999 година за прилагането на член 81, параграф 3 от Договора за категориите вертикални споразумения и съгласувани практики (ОВ L 336, стр. 21; Специално издание на български език, глава 8, том 1, стр. 66).


title: Дело C-667/11: Решение на Съда (втори състав) от 6 юни 2013 г. (преюдициално запитване от Административен съд Варна (България) — „Палтрейд“ ЕООД/Началник на митнически пункт — пристанище Варна, при митница Варна (Търговска политика — Регламент (ЕО) № 1225/2009 — Членове 13 и 14 — Вносни стоки с произход от Китай — Антидъмпингови мита — Заобикаляне — Претоварване на стоките през Малайзия — Регламент за изпълнение (ЕС) № 723/2011 — Регистрационен режим на вноса — Събиране на антидъмпинговите мита — Ретроактивност)

text:
               3.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 225/20

         Решение на Съда (втори състав) от 6 юни 2013 г. (преюдициално запитване от Административен съд Варна (България) — „Палтрейд“ ЕООД/Началник на митнически пункт — пристанище Варна, при митница Варна
   (Дело C-667/11) (1)

   (Търговска политика - Регламент (ЕО) № 1225/2009 - Членове 13 и 14 - Вносни стоки с произход от Китай - Антидъмпингови мита - Заобикаляне - Претоварване на стоките през Малайзия - Регламент за изпълнение (ЕС) № 723/2011 - Регистрационен режим на вноса - Събиране на антидъмпинговите мита - Ретроактивност)
   2013/C 225/33
   Език на производството: български

      Запитваща юрисдикция

   Административен съд Варна

      Страни в главното производство

      Жалбоподател:„Палтрейд“ ЕООД

      Ответник: Началник на митнически пункт — пристанище Варна, при митница Варна

      Предмет

   Преюдициално запитване — Административен съд Варна — Тълкуване на член 1 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 723/2011 на Съвета от 18 юли 2011 година за разширяване обхвата на окончателното антидъмпингово мито, наложено с Регламент (ЕО) № 91/2009 върху вноса на някои скрепителни елементи от желязо или стомана с произход от Китайската народна република, върху вноса на някои скрепителни елементи от желязо или стомана, изпращани от Малайзия, с деклариран или не произход от Малайзия (OB L 194, стр. 6), както и на Регламент (ЕС) № 966/2010 на Комисията от 27 октомври 2010 година за започване на разследване във връзка с възможното заобикаляне на антидъмпинговите мерки, наложени с Регламент (ЕО) № 91/2009 на Съвета върху вноса на някои скрепителни елементи от желязо или стомана с произход от Китайската народна република, чрез вноса на някои скрепителни елементи от желязо или стомана, изпращан от Малайзия, независимо дали е деклариран с произход от Малайзия или не, и за въвеждане на регистрационен режим за вноса на тези елементи (OB L 282, стр. 29) — Заплащане на антидъмпингови мита за изминал период — Липса в българската митническа система на регистрационен режим за внесените продукти, различен от регистрацията на единния административен документ (ЕАД) — Определяне на подходящ размер на антидъмпинговите мита, наложени със задна дата

      Диспозитив

   Член 14, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност, към който препраща член 2 от Регламент (ЕС) № 966/2010 на Комисията от 27 октомври 2010 година за започване на разследване във връзка с възможното заобикаляне на антидъмпинговите мерки, наложени с Регламент (ЕО) № 91/2009 на Съвета върху вноса на някои скрепителни елементи от желязо или стомана с произход от Китайската народна република, чрез вноса на някои скрепителни елементи от желязо или стомана, изпращан от Малайзия, независимо дали е деклариран с произход от Малайзия или не, и за въвеждане на регистрационен режим за вноса на тези елементи, трябва да се тълкува в смисъл, че условия и ред за регистрация като разглежданите в главното производство са в съответствие с посочената разпоредба и при това положение са достатъчни за ретроактивното събиране на антидъмпинговото мито в приложение на член 1 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 723/2011 на Съвета от 18 юли 2011 година за разширяване обхвата на окончателното антидъмпингово мито, наложено с Регламент (ЕО) № 91/2009 върху вноса на някои скрепителни елементи от желязо или стомана с произход от Китайската народна република, върху вноса на някои скрепителни елементи от желязо или стомана, изпращани от Малайзия, с деклариран или не произход от Малайзия, в резултат от разследване, при което е установено заобикаляне на окончателните антидъмпингови мита, наложени с Регламент (ЕО) № 91/2009 на Съвета от 26 януари 2009 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на някои скрепителни елементи от желязо или стомана с произход от Китайската народна република.
   В съответствие с член 1, параграф 2 от Регламент № 91/2009 ставката на антидъмпинговото мито с разширен обхват, което се събира ретроактивно върху вноса, предхождащ влизането в сила на Регламент за изпълнение № 723/2011, е 85 % за „всички останали дружества“.

      (1)  ОВ C 89, 24.3.2012 г.


title: Дело F-86/13: Жалба, подадена на 13 септември 2013 г. — ZZ/Парламент

text:
               16.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 336/31

         Жалба, подадена на 13 септември 2013 г. — ZZ/Парламент
   (Дело F-86/13)
   2013/C 336/70
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представители: P. Bentley QC, Barrister, и R. Bäuerle, Rechtsanwalt)

      Ответник: Европейски парламент

      Предмет на производството

   Отмяна на решението, с което на жалбоподателя се забранява да заема длъжността съветник на премиер-министъра на Украйна за период от две години след прекратяването на функциите му в Европейския парламент

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на Парламента от 3 януари 2013 г., с което на жалбоподателя се забранява да заема длъжността съветник на премиер-министъра на Украйна за период от две години след прекратяването на функциите му в Европейския парламент,

               —

               да се отмени решението на Парламента от 24 юни 2013 г., с което се отхвърля административната жалба на жалбоподателя срещу решението на Парламента от 3 януари 2013 г.,

               —

               да се осъди Парламентът да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-118/17: Преюдициално запитване от Budai Központi Kerületi Bíróság (Унгария), постъпило на 7 март 2017 г. — Dunai Zsuzsanna/ERSTE Bank Hungary Zrt.

text:
               10.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 221/2

         Преюдициално запитване от Budai Központi Kerületi Bíróság (Унгария), постъпило на 7 март 2017 г. — Dunai Zsuzsanna/ERSTE Bank Hungary Zrt.
   (Дело C-118/17)
   (2017/C 221/03)
   Език на производството: унгарски

      Запитваща юрисдикция

   Budai Központi Kerületi Bíróság

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Dunai Zsuzsanna

      Ответник: ERSTE Bank Hungary Zrt.

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли точка 3 [от диспозитива] на решението на Съда по дело C-26/13 да се тълкува в смисъл, че националният съд може да отстрани причините за недействителността на клауза от договор, сключен между продавач или доставчик и потребител, и в случаите, когато запазването в сила на договора противоречи на икономическите интереси на потребителя?

               2)

               Съответства ли на предоставената на Европейския съюз компетентност за гарантиране на високо равнище на защита на потребителите и на залегналите в правото на Съюза основни принципи на равенство пред закона, на недопускане на дискриминация, на ефективна съдебна защита и на справедлив съдебен процес положение, при което парламентът на държава членка изменя със закон частноправни договори, спадащи към аналогични категории и сключени между продавач или доставчик и потребител?

                           2/a)

                           При положителен отговор на предходния въпрос, съответства ли на предоставената на Европейския съюз компетентност за гарантиране на високо равнище на защита на потребителите и на залегналите в правото на Съюза основни принципи на равенство пред закона, на недопускане на дискриминация, на ефективна съдебна защита и на справедлив съдебен процес положение, при което парламентът на държава членка изменя със закон различни части от договори за кредит във валута с цел да защити потребителите, но в резултат на това нарушава правомерните интереси за защита на потребителите, тъй като договорът за кредит продължава да действа и след измененията и потребителят е длъжен да понася тежестта на риска от промяна?

               3)

               По отношение на съдържанието на договорите, сключени между продавач или доставчик и потребител, съответства ли на предоставената на Европейския съюз компетентност за гарантиране на високо равнище на защита на потребителите и на залегналите в правото на Съюза основни принципи на равенство пред закона, на недопускане на дискриминация, на ефективна съдебна защита и на справедлив съдебен процес по всички гражданскоправни въпроси положение, при което съвет за уеднаквяване към най-висшата съдебна инстанция на държава членка с „решения, постановени в интерес на еднаквото тълкуване на правните разпоредби“ направлява практиката на сезирания съд?

                           3/a)

                           При положителен отговор на предходния въпрос, съответства ли на предоставената на Европейския съюз компетентност за гарантиране на високо равнище на защита на потребителите и на залегналите в правото на Съюза основни принципи на равенство пред закона, на недопускане на дискриминация, на ефективна съдебна защита и на справедлив съдебен процес по всички гражданскоправни въпроси положение, при което съвет за уеднаквяване към най-висшата съдебна инстанция на държава членка с „решения, постановени в интерес на еднаквото тълкуване на правните разпоредби“ направлява практиката на сезирания съд, ако членовете на този съвет не се назначават прозрачно по предварително определени правила, дейността му не е публична и установяването a posteriori на следваната от него процедура, а именно на използваните експертни заключения и доктрина, и начина, по който са гласували членовете му (становища или особени мнения), се оказва невъзможно?


title: Дело T-542/11: Жалба, подадена на 6 октомври 2011 г. — ALOUMINION/Комисия

text:
               17.12.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 370/26

         Жалба, подадена на 6 октомври 2011 г. — ALOUMINION/Комисия
   (Дело T-542/11)
   2011/C 370/44
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Жалбоподател: Alouminion A.E. (Maroussi, Гърция) (представители: G. Dellis и N. Korogiannákis, dikigori)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени Решение на Комисията С(2001) 4916 окончателен от 13 юли 2011 година относно държавна помощ № С 2/2010 (ех NN 62/2009), предоставена от Гърция в полза на Alouminion tis Elladas A.E.,

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски на жалбоподателя.

      Правни основания и основни доводи

   С настоящата жалба жалбоподателят на основание член 263, параграф 4 от Договора за функциониране на Европейския съюз (наричан по-нататък „ДФЕС“) иска отмяната, с предвидените в член 266, параграф 1 от ДФЕС последици, на Решение на Комисията С(2001) 4916 окончателен от 13 юли 2011 година относно държавна помощ № С 2/2010 (ех NN 62/2009) (наричано по-нататък „решението“) относно предоставянето на държавна помощ на предприятието Alouminion tis Elladas.
   В подкрепа на исканията си жалбоподателят изтъква следните правни основания за отмяна:

               —

               нарушение на член 1 от Регламент № 659/1999 и на правилата за разпределение на правомощията между Комисията и националните съдилища, както и на правото на съдебна защита. Комисията е допуснала явна грешка в преценката на фактите, взела е предвид фактори, които очевидно са погрешни, и е допуснала грешка при прилагане на правото като е квалифицирала твърдяната помощ като „нова“. Спорната мярка е била приета по силата на същата схема като твърдяната съществуваща помощ и оспорваното решение на Комисията страда от непълнота на мотивите,

               —

               нарушение на член 107, параграф 1 от ДФЕС, доколкото Комисията неправилно е приела, че е налице предимство, не е приложила критерия за частния инвеститор и не е разгледал въпроса дали са налице обективни търговски причини, обосноваващи договорната тарифа от 1960 г.,

               —

               нарушение на член 107, параграф 1 от ДФЕС, доколкото Комисията неправилно е приела, че помощта е селективна, независимо от задължението на DEI (Dimosia Epikhirisi Ilektrismou, национална електрическа компания) да установи по един и същи начин тарифите за сходните категории потребители и по различен начин тарифите за различните категории потребители според степента, в която се различават,

               —

               нарушеше на член 107, параграф от ДФЕС, доколкото Комисията неправилно е приела, че е засегната търговията между държавите членки, макар че жалбоподателят не получил каквото и да било предимство в сравнение с другите предприятия за алуминий предвид еднаквите характеристики на алуминия и това, че цената се формира на борсата,

               —

               неправилна методология за изчисляване на количественото изражение на твърдяното предимство,

               —

               нарушение на задължението за мотивиране и,

               —

               нарушение на принципа на защита на оправданите правни очаквания предвид по-ранната позиция на Комисията, съгласно която договорената DEI и жалбоподателя тарифа не представлява държавна помощ, както и на правото на защита на жалбоподателя.


title: Дело T-228/07: Иск, предявен на 29 юни 2007 г. — Malheiro/Комисия

text:
               8.9.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/38

         Иск, предявен на 29 юни 2007 г. — Malheiro/Комисия
   (Дело T-228/07)
   (2007/C 211/73)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищец: Ana Malheiro (Брюксел, Белгия) (представител: C. Ebrecht, lawyer)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               Да се отмени решението, прието от Европейската комисия, Генерален Директор „Персонал и администрация“, на 30 април 2007 г. за отхвърляне на жалба № R/6/07, регистрирана на 8 януари 2007 г., с която се иска отмяна на решението на ГД „Персонал и администрация“ на Европейската комисия на ищцата да не бъдат отпуснати надбавки, различни от намалените надбавки за дневни разходи в размер на 28,78 EUR;

               —

               да се осъди ответникът да заплати на ищцата, за периода от 16 ноември 2006 г. до 31 октомври 2008 г., пълната надбавка за дневни разходи в размер на 115,09 EUR, предвидена от Решението на Комисията за определяне на правила за командироването на национални експерти към Комисията (С(2006) 2003) от 1 юни 2006 г., намалена със сумата на надбавките за дневни разходи, които вече са получени от ищцата, както и допълнителна месечна надбавка от 542,55 EUR;

               —

               да се осъди ответникът да възстанови на ищцата направените от нея разноски за преместване;

               —

               да се осъди ответникът да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи
   Ищцата, работеща като командирован национален експерт за Комисията, иска да получи i) пълна надбавка за дневни разходи вместо намалената надбавка за дневни разходи, отпусната от Комисията и ii) допълнителна месечна надбавка вместо разноски за преместване.
   В подкрепа на иска си ищцата твърди на първо място, че Комисията е допуснала грешка в преценката, тъй като е счела, че местопребиваването й е в Брюксел поради това, че съпругът й пребивава там. Ищцата твърди, че престоят й в Брюксел има само временен характер и че като всеки друг командирован национален екперт тя трябва да понася същите затруднения и неудобства, произтичащи от временното естество на командироването.
   На следващо място, ищцата твърди, че Комисията е нарушила принципа на равно третиране и член 20 от Хартата на Европейския съюз за основните права, тъй като член 20, параграф 3, буква б) от Решението на Комисията за определяне на правила за командироването на национални експерти към Комисията дискриминира женените командировани национални експерти в сравнение с неженените командировани национални експерти, които съжителстват с партньора си на семейни начала.
   Освен това, ищцата поддържа, че тази дискриминация, както и по-високата, в сравнение с нейната, надбавка, давана на неженени командировани национални експерти от мъжки пол (без значение дали съжителстват на семейни начала или не), води до нарушение на член 141 ЕО и на принципа за равно заплащане на мъжете и жените, както и на Директива 2000/78/ЕО (1) и на принципа на пропорционалност.

      (1)  1 Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 г. за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (ОВ 2000 L 303, стр. 16).


title: Дело T-502/13: Определение на Общия съд от 16 юли 2014 г.  — ASPA/СХВП — Banco Bilbao Vizcaya Argentaria (ARGENTARIA)

text:
               22.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 329/26

         Определение на Общия съд от 16 юли 2014 г. — ASPA/СХВП — Banco Bilbao Vizcaya Argentaria (ARGENTARIA)
   (Дело T-502/13) (1)

   2014/C 329/41
   Език на производството: английски
   Председателят на втори състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 352, 30.11.2013 г.


title: Дело C-498/07 P: Решение на Съда (първи състав) от 3 септември 2009 г. — Aceites del Sur-Coosur, по-рано Aceites del Sur/Koipe Corporación SL, Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (Обжалване — Марка на Общността — Регламент (ЕО) № 40/94 — Член 8, параграф 1, буква б) — Фигуративна марка La Española — Цялостна преценка на вероятността от объркване — Определящ елемент)

text:
               24.10.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 256/4

         Решение на Съда (първи състав) от 3 септември 2009 г. — Aceites del Sur-Coosur, по-рано Aceites del Sur/Koipe Corporación SL, Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
   (Дело C-498/07 P) (1)

   (Обжалване - Марка на Общността - Регламент (ЕО) № 40/94 - Член 8, параграф 1, буква б) - Фигуративна марка „La Española“ - Цялостна преценка на вероятността от объркване - Определящ елемент)
   2009/C 256/07
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Aceites del Sur-Coosur, по-рано Aceites del Sur (представители: J.-M. Otero Lastres и R. Jimenez Diaz, abogados)

      Други страни в производството: Koipe Corporación SL (представител: M. Fernández de Béthencourt, abogado), Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: J. García Murillo)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Първоинстанционния съд (първи състав) от 12 септември 2007 г. по дело Koipe/СХВП и Aceites del Sur (La Española), с което е изменено решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 11 май 2004 г. (преписка R 1109/2000 4) в смисъл, че жалбата, подадена от жалбоподателя пред апелативния състав, е основателна и следователно възражението трябва да бъде уважено

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Aceites del Sur-Coosur SA понася наред с направените от него съдебни разноски и тези на Koipe Corporación SL.

               3.

               Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 22, 26.1.2008 г.


title: Дело C-381/08: Преюдициално запитване, отправено от Bundesgerichtshof (Германия) на 22 август 2008 г. — Car Trim GmbH/KeySafety Systems SRL

text:
               22.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/15

         Преюдициално запитване, отправено от Bundesgerichtshof (Германия) на 22 август 2008 г. — Car Trim GmbH/KeySafety Systems SRL
   (Дело C-381/08)
   (2008/C 301/29)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Bundesgerichtshof
   Страни в главното производство

      Жалбоподател: Car Trim GmbH

      Ответник: KeySafety Systems SRL
   Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли член 5, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (1) да се тълкува в смисъл, че договорите за доставка на стоки, които трябва да се произведат или създадат, трябва да се квалифицират като продажба на стоки (първо тире), а не като предоставяне на услуги (второ тире) въпреки наличието на определени, посочени от възложителя на поръчката изисквания за снабдяване, преработване и доставяне на стоките, които трябва да се произведат, включително осигуряване на качеството на производството, надеждността на доставката и безпрепятственото административно изпълнение на поръчката? Кои критерии са меродавни за отграничаването?

               2)

               Ако се приеме, че това е продажба на стоки, при продажба с експедиране мястото, на което продадените стоки са доставени или е трябвало да бъдат доставени съгласно договора, се определя според мястото на физическото предаване на купувача или според мястото, на което стоките се предават на първия превозвач за доставянето им на купувача?

      (1)  ОВ L 12, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74.


title: Дело C-682/13 P: Решение на Съда (четвърти състав) от 4 юни 2015 г. — Andechser Molkerei Scheitz GmbH/Европейска комисия (Жалба — Обществено здраве — Списък на хранителните добавки, одобрени за използване в храните — Стевиол гликозиди — Условия за допустимост — Правен интерес)

text:
               20.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 236/12

         Решение на Съда (четвърти състав) от 4 юни 2015 г. — Andechser Molkerei Scheitz GmbH/Европейска комисия
   (Дело C-682/13 P) (1)

   ((Жалба - Обществено здраве - Списък на хранителните добавки, одобрени за използване в храните - Стевиол гликозиди - Условия за допустимост - Правен интерес))
   (2015/C 236/16)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Andechser Molkerei Scheitz GmbH (представител: H. Schmidt, Rechtsanwalt)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: S. Grünheid и P. Ondrůšek)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Andechser Molkerei Scheitz GmbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 45, 15.2.2014 г.


title: Дело C-281/15: Преюдициално запитване от Oberlandesgericht München (Германия), постъпило на 11 юни 2015 г. — Soha Sahyouni/Raja Mamisch

text:
               7.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 294/29

         Преюдициално запитване от Oberlandesgericht München (Германия), постъпило на 11 юни 2015 г. — Soha Sahyouni/Raja Mamisch
   (Дело C-281/15)
   (2015/C 294/36)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberlandesgericht München

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Soha Sahyouni

      Ответник: Raja Mamisch

      Преюдициални въпроси

               1)

               Обхватът на Регламент (ЕС) № 1259/2010 на Съвета от 20 декември 2010 година относно осъществяването на засилено сътрудничество в областта на приложимото право при развод и законна раздяла (1), както е определен в член 1 от него, включва ли и т.нар. прекратяване на брака с частноправен акт (Privatscheidung), в случая — от духовен съд в Сирия въз основа на шериата?

               2)

               При утвърдителен отговор на първия въпрос:

                           а)

                           При проверката дали разводът може да бъде признат съгласно националното право следва ли да се приложи и член 10 от Регламент (ЕО) № 1259/2010?

                           б)

                           В случай на утвърдителен отговор на буква а) от втория въпрос:

                                       (1)

                                       Следва ли съпоставката, според която правото на сезирания съд предвижда достъп до развод и за другия съпруг, но поради неговия пол го свързва с други процесуално- и материалноправни предпоставки в сравнение с достъпа на първия съпруг, да се вземе предвид абстрактно,
                                       или

                                       (2)

                                       действието на нормата зависи от това дали приложението на абстрактно дискриминационното чуждестранно право и в отделния случай — т.е. конкретно — е дискриминационно?

                           в)

                           В случай на утвърдителен отговор на буква б) от втория въпрос:

                     Съгласието на дискриминирания съпруг с развода — и под формата на надлежно приемане на обезщетение — основание ли е за неприлагане на тази норма?

      (1)  ОВ L 343, стр. 10.