title: Дело C-542/20: Жалба, подадена на 23 октомври 2020 г. — Литва/Парламент и Съвет

text:
               18.1.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/23

      Жалба, подадена на 23 октомври 2020 г. — Литва/Парламент и Съвет
      (Дело C-542/20)
      (2021/C 19/29)
      Език на производството: литовски

         Страни

         Жалбоподател: Република Литва (представители: K. Dieninis, V. Kazlauskaitė-Švenčionienė, R. Dzikovič, A. Kisieliauskaitė и G. Taluntytė, както и R. Petravičius, advokatas)

         Ответници: Европейски парламент и Съвет на Европейския съюз

         Искания на жалбоподателя

                  1.

                  Да се отмени член 1, точка 3 от Регламент 2020/1055 (1), доколкото с него в Регламент (ЕО) № 1071/2009 (2) е добавен член 5, параграф 1, буква б), който предвижда, че „в държавата членка на установяване предприятието трябва […] да организира дейността на своя автомобилен парк по начин, който гарантира, че превозните средства, които са на разположение на предприятието и се използват за международен превоз на товари, се връщат в един от експлоатационните центрове в съответната държава членка най-малко в рамките на осем седмици след напускането ѝ“;

                  2.

                  да се отмени член 2, точка 4, буква a) от Регламент 2020/1055, който изменя член 8 от Регламент (ЕО) № 1072/2009 (3), като добавя в него параграф 2a, който предвижда, че „[н]а превозвачите не се разрешава да извършват каботажни превози с едно и също превозно средство или — при състав от превозни средства, с моторното превозно средство от същия този състав — в същата държава членка в рамките на четири дни след приключването на каботажния превоз в тази държава членка“;

                  3.

                  Европейският парламент и Съветът на Европейския съюз да бъдат осъдени да заплатят съдебните разноски.

            В подкрепа на жалбата си Република Литва излага следните основания:

                  1.

                     Член 1, точка 3 от Регламент 2020/1055, доколкото с него в Регламент (ЕО) № 1071/2009 е добавен член 5, параграф 1, буква б), който предвижда, че „в държавата членка на установяване предприятието трябва […] да организира дейността на своя автомобилен парк по начин, който гарантира, че превозните средства, които са на разположение на предприятието и се използват за международен превоз на товари, се връщат в един от експлоатационните центрове в съответната държава членка най-малко в рамките на осем седмици след напускането ѝ“, е приет в нарушение на:

                              1.1

                                 член 3, параграф 3 ДЕС, членове 11 ДФЕС и 191 ДФЕС и политиката на Европейския съюз в областта на околната среда и изменението на климата. Изискването за връщане в експлоатационния център ще увеличи броя на ненатоварените превозни средства по европейските пътища, както и количеството на емисиите на CO2 и замърсяването на околната среда. При приемането на спорната разпоредба институциите на Съюза не са взели предвид мерките във връзка с политиката на Съюза в областта на околната среда и изменението на климата, и особено изискванията във връзка с опазването на околната среда и екологичните цели, насърчавани съгласно Европейския зелен пакт и потвърдени от Европейския съвет;

                              1.2

                                 член 26 ДФЕС и общия принцип за недопускане на дискриминация. Спорната разпоредба е протекционистка мярка, която води до раздробяване на транспортния пазар в Съюза, ограничава конкуренцията и дискриминира превозвачите в държавите членки, които са разположени в географските краища на Съюза (периферните държави членки). Тази разпоредба освен това третира дискриминационно сектора на международния автомобилен транспорт в сравнение с останалите сектори на транспорта;

                              1.3

                                 член 91, параграф 2 ДФЕС и член 94 ДФЕС. Институциите на Съюза са били длъжни да вземат предвид факта, че спорната разпоредба ще има особено голямо въздействие върху жизненото равнище и нивото на заетост в периферните държави членки и ще се отрази особено неблагоприятно на икономическото положение на превозвачите от периферията; институциите на Съюза обаче не са изпълнили това свое задължение;

                              1.4

                                 принципите на добрите законодателни практики, тъй като спорната разпоредба е приета без оценка на въздействието ѝ и без надлежно обсъждане на отрицателните ѝ социални и икономически последици и въздействието ѝ върху околната среда;

                              1.5

                                 принципа на пропорционалност, тъй като установеното изискване за редовно връщане на превозните средства е явно непропорционална мярка и не е подходящо за постигането на публично заявената цел, а именно да се противодейства на явлението на т.нар. дружества „пощенски кутии“.

                  2.

                     Член 2, точка 4, буква a) от Регламент 2020/1055, който изменя член 8 от Регламент (ЕО) № 1072/2009, като добавя в него параграф 2a, който предвижда, че „[н]а превозвачите не се разрешава да извършват каботажни превози с едно и също превозно средство или — при състав от превозни средства, с моторното превозно средство от същия този състав — в същата държава членка в рамките на четири дни след приключването на каботажния превоз в тази държава членка“, е приет в нарушение на:

                              2.1

                                 член 3, параграф 3 ДЕС, членове 11 ДФЕС и 191 ДФЕС, тъй като задължителният четиридневен период на прекъсване на дейността след извършването на каботажен превоз ще увеличи транспортния поток на ненатоварени превозни средства по пътищата на Съюза и ще доведе до увеличаване на емисиите на CO2 и замърсяването на околната среда. Заради това спорната разпоредба е в противоречие със закрепеното в Договорите изискване, съгласно което при изпълнението на транспортната политика на Съюза трябва да се вземат предвид изискванията за защита на околната среда и целите на Европейския зелен пакт;

                              2.2

                                 член 26 ДФЕС и принципа за недопускане на дискриминация. Определеният четиридневен период на прекъсване на дейността след каботажен превоз създава ограничения за извършването на дейност на вътрешния пазар и за ефективността на логистичната верига. Раздробяването на пазара на автомобилните товарни превози води до дискриминация спрямо малките държави членки и тези от периферията на Съюза, като в същото време осигурява неправомерно и необосновано предимство за големите централни държави членки само заради географското им положение;

                              2.3

                                 член 91, параграф 2 ДФЕС и член 94 ДФЕС, тъй като спорната разпоредба е приета, без да се вземат предвид отрицателните последици за икономическото положение на превозвачите от малките държави членки и тези от периферията на Съюза и за жизненото равнище и нивото на заетост в тези държави членки;

                              2.4

                                 принципите на добрите законодателни практики, тъй като спорната разпоредба е приета без оценка на въздействието ѝ и без надлежно обсъждане на отрицателните ѝ социални и икономически последици и въздействието ѝ върху околната среда;

                              2.5

                                 принципа на пропорционалност, тъй като определеният четиридневен период на прекъсване на дейността след каботажен превоз е неподходяща мярка, която не е пропорционална спрямо търсените цели — да се изяснят принципите, които уреждат каботажните превози, и да се повиши ефективността на прилагането им.

         (1)  Регламент (ЕС) 2020/1055 на Европейския парламент и на Съвета от 15 юли 2020 година за изменение на регламенти (ЕО) № 1071/2009, (ЕО) № 1072/2009 и (ЕС) № 1024/2012 с оглед на адаптирането им към развитието в сектора на автомобилния транспорт (OВ L 249, 2020 г., стр. 17).

         (2)  Регламент (ЕО) № 1071/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 21 октомври 2009 година за установяване на общи правила относно условията, които трябва да бъдат спазени за упражняване на професията автомобилен превозвач и за отмяна на Директива 96/26/ЕО на Съвета (ОВ L 300, 2009 г., стр. 51).

         (3)  Регламент (ЕО) № 1072/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 21 октомври 2009 година относно общите правила за достъп до пазара на международни автомобилни превози на товари (OB L 300, 2009 г., стр. 72).


title: Дело C-543/20: Иск, предявен на 23 октомври 2020 година — Република България / Европейски парламент, Съвет на Европейския съюз

text:
               18.1.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/25

      Иск, предявен на 23 октомври 2020 година — Република България / Европейски парламент, Съвет на Европейския съюз
      (Дело C-543/20)
      (2021/C 19/30)
      Език на производството: български

         Страни

         Ищец: Република България (Л. Захариева, Цв. Митова, М. Георгиева, представители)

         Ответници: Европейски парламент, Съвет на Европейския съюз

         Искания

      Жалбоподателят моли Съда на Европейския съюз:

                  —

                  Да отмени чл. 1(6)(в) и (г) от Регламент (ЕС) 2020/1054 (1) на Европейския парламент и на Съвета от 15 юли 2020 година за изменение на Регламент (ЕО) № 561/2006 по отношение на минималните изисквания за максималното дневно и седмично време на управление, минималните прекъсвания и дневните и седмичните почивки, и на Регламент (ЕС) № 165/2014 по отношение на установяването на местоположението чрез тахографи;

                  —

                  Като алтернатива, в случай че Съдът прецени, че основният иск за частична отмяна на оспорвания Регламент не може да бъде уважен, да отмени Регламент (ЕС) 2020/1054 на Европейския парламент и на Съвета от 15 юли 2020 година за изменение на Регламент (ЕО) № 561/2006 по отношение на минималните изисквания за максималното дневно и седмично време на управление, минималните прекъсвания и дневните и седмичните почивки, и на Регламент (ЕС) № 165/2014 по отношение на установяването на местоположението чрез тахографи в неговата цялост; и

                  —

                  Да разпореди на Европейския парламент и на Съвета на Европейския съюз да заплатят съдебните разноски по настоящото производство.

         Правни основания и главни доводи

      В подкрепа на жалбата жалбоподателят изтъква общо 5 правни основания:

                  1.

                  Нарушение на чл. 21(1) и чл. 45 от Договора за функционирането на Европейския съюз („ДФЕС“), както и на чл. 45(1) от Хартата на основните права на Европейския съюз („Хартата“).

                  2.

                  Нарушение на принципа на пропорционалност, установен в чл. 5(4) от Договора за Европейския съюз („ДЕС“) и чл. 1 от Протокол № 2 за прилагане на принципите на субсидиарност и пропорционалност, приложен към ДЕС и ДФЕС.

                  3.

                  Нарушение на принципа на правна сигурност.

                  4.

                  Нарушение на принципа на пропорционалност, установен в чл. 5(4) от ДЕС и чл. 1 от Протокол № 2 за прилагане на принципите на субсидиарност и пропорционалност, приложен към ДЕС и ДФЕС.

                  5.

                  Нарушение на принципа на равно третиране и недопускане на дискриминация, установен в чл. 18 от ДФЕС и чл. 20 и чл. 21 от Хартата, принципа на равенство на държавите членки пред Договорите, установен в чл. 4(2) от ДЕС и доколкото Съдът прецени за необходимо — чл. 95(1) от ДФЕС.

         (1)  OB 2020, L 249, стр. 1


title: Дело C-544/20: Иск, предявен на 23 октомври 2020 година — Република България / Европейски парламент, Съвет на Европейския съюз

text:
               18.1.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/26

      Иск, предявен на 23 октомври 2020 година — Република България / Европейски парламент, Съвет на Европейския съюз
      (Дело C-544/20)
      (2021/C 19/31)
      Език на производството: български

         Страни

         Ищец: Република България (Л. Захариева, Цв. Митова, М. Георгиева, представители)

         Ответници: Европейски парламент, Съвет на Европейския съюз

         Искания

      Жалбоподателят моли Съда на Европейския съюз:

                  —

                  Да отмени Директива (ЕС) 2020/1057 (1) на Европейския парламент и на Съвета от 15 юли 2020 година за определяне на специфични правила във връзка с Директива 96/71/ЕО и Директива 2014/67/ЕС за командироването на водачи в сектора на автомобилния транспорт и за изменение на Директива 2006/22/ЕО по отношение на изискванията за изпълнение и Регламент (ЕС) № 1024/2012; и

                  —

                  Да разпореди на Европейския парламент и на Съвета на Европейския съюз да заплатят съдебните разноски по настоящото производство.

         Правни основания и главни доводи

      В подкрепа на жалбата жалбоподателят изтъква общо 5 правни основания:

                  1.

                  Нарушение на принципа на пропорционалност, предвиден в чл. 5(4) от Договора за Европейския съюз („ДЕС“) и чл. 1 от Протокола (№ 2) относно прилагането на принципите на субсидиарност и на пропорционалност, приложен към ДЕС и Договора за функционирането на Европейския съюз („ДФЕС“).

                  2.

                  Нарушение на принципа на равенство и недискриминация, предвиден в чл. 18 от ДФЕС и чл. 20 и чл. 21 от Хартата на основните права на Европейския съюз, принципа на равенство на държавите членки пред Договорите, предвиден в чл. 4(2) от ДЕС, и доколкото Съдът счита това за необходимо, чл. 95(1) от ДФЕС.

                  3.

                  Нарушение на чл. 91(1) от ДФЕС.

                  4.

                  Нарушение на чл. 91(2) от ДФЕС и чл. 90 от ДФЕС във връзка с чл. 3(3) от ДЕС и чл. 94 от ДФЕС.

                  5.

                  Нарушение на чл. 34 и чл. 35 от ДФЕС, което не е оправдано по силата на чл. 36 от ДФЕС, и нарушение на чл. 58(1) във връзка с чл. 91 от ДФЕС, или при условията на евентуалност, чл. 56 от ДФЕС.

         (1)  OB 2020, L 249, стр. 49


title: Дело C-545/20: Иск, предявен на 23 октомври 2020 година — Република България / Европейски парламент, Съвет на Европейския съюз

text:
               18.1.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/27

      Иск, предявен на 23 октомври 2020 година — Република България / Европейски парламент, Съвет на Европейския съюз
      (Дело C-545/20)
      (2021/C 19/32)
      Език на производството: български

         Страни

         Ищец: Република България (Л. Захариева, Цв. Митова, М. Георгиева, представители)

         Ответници: Европейски парламент, Съвет на Европейския съюз

         Искания

      Жалбоподателят моли Съда на Европейския съюз:

                  —

                  Да отмени следните разпоредби на Регламент (ЕС) 2020/1055 (1) на Европейския парламент и на Съвета от 15 юли 2020 година за изменение на регламенти (ЕО) № 1071/2009, (ЕО) № 1072/2009 и (ЕС) № 1024/2012 с оглед на адаптирането им към развитието в сектора на автомобилния транспорт;

                              —

                              чл. 1(3), доколкото предвижда подпараграф (б) на чл. 5(1) от Регламент (ЕО) № 1071/2009. Като алтернатива, ако Съдът прецени, че не е възможно, България иска отмяната на чл. 1(3) изцяло; и

                              —

                              чл. 2(4)(a). Като алтернатива, ако Съдът прецени, че не е възможно, България иска отмяната на чл. 2(4);

                  —

                  Като алтернатива, ако Съдът прецени, че основният иск за частична отмяна на оспорвания Регламент не може да бъде уважен, да отмени изцяло Регламент (ЕС) 2020/1055 на Европейския парламент и на Съвета от 15 юли 2020 година за изменение на регламенти (ЕО) № 1071/2009, (ЕО) № 1072/2009 и (ЕС) № 1024/2012 с оглед на адаптирането им към развитието в сектора на автомобилния транспорт; и

                  —

                  Да разпореди на Европейския парламент и на Съвета на Европейския съюз да заплатят съдебните разноски по настоящото производство.

         Правни основания и главни доводи

      В подкрепа на жалбата жалбоподателят изтъква общо 7 правни основания:

                  1.

                  Нарушение на чл. 90 от Договора за функционирането на Европейския съюз („ДФЕС“) във връзка с чл. 3(3) от Договора за Европейския съюз („ДЕС“), чл. 11 ДФЕС, чл. 37 от Хартата на основните права на Европейския съюз, чл. 3(5) ДЕС, чл. 208(2) и чл. 216(2) от ДФЕС и Парижкото споразумение.

                  2.

                  Нарушение на принципа на пропорционалност, заложен в чл. 5(4) от ДЕС и чл. 1 от Протокол (№ 2).

                  3.

                  Нарушение на принципа на равно третиране и недискриминация (чл. 18 от ДФЕС и чл. 20 и чл. 21 от Хартата на основните права на Европейския съюз), принципа на равенство на държавите членки пред Договорите (чл. 4(2) от ДЕС), и ако е необходимо, чл. 95(1) от ДФЕС.

                  4.

                  Нарушение на чл. 91(1) от ДФЕС.

                  5.

                  Нарушение на чл. 90, чл. 91(2) от ДФЕС и чл. 94 от ДФЕС, чл. 3(3) от ДЕС.

                  6.

                  Нарушение на свободата на упражняване на професия, правото на установяване по чл. 49 от ДФЕС и чл. 15 и чл. 16 от Хартата на основните права на Европейския съюз.

                  7.

                  Нарушение на чл. 58(1) във връзка с чл. 91 от ДФЕС и като алтернатива чл. 56 от ДФЕС.

         (1)  OB 2020, L 249, стр. 17


title: Дело C-546/20: Жалба, подадена на 23 октомври 2020 г. — Румъния/Европейски парламент, Съвет на Европейския съюз

text:
               18.1.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/28

      Жалба, подадена на 23 октомври 2020 г. — Румъния/Европейски парламент, Съвет на Европейския съюз
      (Дело C-546/20)
      (2021/C 19/33)
      Език на производството: румънски

         Страни

         Жалбоподател: Румъния (представители: E. Gane, L. Liţu и M. Chicu)

         Ответници: Европейски парламент, Съвет на Европейския съюз

         Искания на жалбоподателя

      Жалбоподателят моли Съда:

                  —

                  да отмени частично Регламент (ЕС) 2020/1054, по-специално:

                              —

                              член 1, точка 6, буква в), с която се изменя член 8, параграф 8 от Регламент (ЕО) № 561/2006, и

                              —

                              член 1, точка 6), буква г), с която се изменя член 8 от Регламент (ЕО) № 561/2006 посредством въвеждането на нов параграф 8 а;
                              при условията на евентуалност, и само в случай че Съдът приеме, че посочените разпоредби са неразривно свързани с други разпоредби от Регламент (ЕС) 2020/1054 или се отнасят до същността на посочения акт, да отмени изцяло посочения законодателен акт на Съюза;

                  —

                  да осъди Парламента и Съвета да заплатят съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си Румъния излага три основания:

                  1.

                     Първо основание — нарушение на принципа на пропорционалност, установен в член 5, параграф 4 ДЕС

                  Според Румъния мярката по член 1, точка 6, буква в), която се състои в забраната нормалните седмични почивки и всяка седмична почивка от повече от 45 часа, ползвана като компенсация за предишни намалени седмични почивки, да се ползват в превозно средство, не била подходяща за постигане на преследваните цели, по-специално повишаването на безопасността по пътищата и условията на работа на водачите. Освен това тя не премахва установените от Комисията опасности и пречки.
                  В допълнение, данните и информацията, които сочат, че мярката е явно неподходяща, били известни на съзаконодателите към момента на приемането ѝ.
                  Румъния счита също така, че мярката по член 1, точка 6, буква г) относно връщането на водачите в експлоатационния център на работодателя в държавата членка на установяване на работодателя, или в мястото на пребиваване на водачите на всеки период от четири последователни седмици (и съответно преди началото на нормалната седмична почивка от повече от 45 часа, ползвана като компенсация след ползването на две последователни намалени седмични почивки), била явно неподходяща, по-специално с оглед на наложените нови административни задължения, понасяните от операторите значителни разходи, ограничаването на търговската им дейност, както и на обстоятелството, че не осигурява подходяща закрила на водачите.
                  Освен това при оценката на въздействието изглежда не са разгледани всички посочени аспекти, като в този контекст съзаконодателите не са могли да вземат предвид всички данни и обстоятелства, които са от значение за това положение.

                  2.

                     Второ основание — неоснователно ограничаване на правото на установяване, уредено в член 49 ДФЕС

                  Румъния твърди, че установената с член 1, точка 6, буква г) мярка е свързана с нови административни задължения, значителни разходи и ограничаване на търговската дейност на операторите, установени в географската периферия на Съюза, като тези аспекти водели до тяхното преместване и имали разубеждаващо действие за учредяването на транспортни дружества в тези държави.
                  Ето защо посочената мярка представлява ограничаване на свободата на установяване по смисъла на член 49 ДФЕС. Това ограничаване е необосновано.

                  3.

                     Трето основание — нарушаване на принципа за забрана на основаната на гражданство дискриминация, установен в член 18 ДФЕС

                  Според Румъния мярката по член 1, точка 6, буква в) поставя в явно неизгодно положение държавите в географската периферия на Съюза, като се имат предвид по-специално особеностите на мрежата от паркинги и места за подслон.
                  Румъния освен това счита, че осигуряването на връщането на водачите по смисъла на член 1, точка 6, буква г) е свързано със значителни загуби за дружествата, учредени в държави членки в географската периферия на Съюза — във всички случаи чувствително по-високи загуби отколкото загубите за държавите членки в близост до транспортния център на ЕС.
                  Наред с това мерките в Регламент (ЕС) 2020/1054, Регламент (ЕС) 2020/1055 (1) и Директива (ЕС) 2020/1057 (2) (относно допълнителните ограничения на каботажните превози, връщането на превозното средство на всеки период от осем седмици в оперативния център в държавата членка на установяване, връщането на водачите на всеки период от четири седмици, забраната редовната седмична почивка да се ползва в кабината на превозното средство и командироването на водачи) са замислени като стълбове на интегриран законодателен пакет, като в този контекст само анализът на кумулативните им последици може да покаже действителното им въздействие върху транспортния пазар.

         (1)  Регламент (ЕС) 2020/1055 на Европейския парламент и на Съвета от 15 юли 2020 година за изменение на регламенти (ЕО) № 1071/2009, (ЕО) № 1072/2009 и (ЕС) № 1024/2012 с оглед на адаптирането им към развитието в сектора на автомобилния транспорт (ОВ L 249, 2020 г., стр. 17).

         (2)  Директива (ЕС) 2020/1057 на Европейския парламент и на Съвета от 15 юли 2020 година за определяне на специфични правила във връзка с Директива 96/71/ЕО и Директива 2014/67/ЕС за командироването на водачи в сектора на автомобилния транспорт и за изменение на Директива 2006/22/ЕО по отношение на изискванията за изпълнение и Регламент (ЕС) № 1024/2012 (ОВ L 249, 2020 г., стр. 49).


title: Дело C-547/20: Жалба, подадена на 23 октомври 2020 г. — Румъния/Парламент и Съвет

text:
               18.1.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/30

      Жалба, подадена на 23 октомври 2020 г. — Румъния/Парламент и Съвет
      (Дело C-547/20)
      (2021/C 19/34)
      Език на производството: румънски

         Страни

         Жалбоподател: Румъния (представители: E. Gane, R. I. Haţieganu и A. Rotăreanu)

         Ответници: Европейски парламент и Съвет на Европейския съюз

         Искания на жалбоподателя

                  —

                  Частично да се отмени Регламент (ЕС) 2020/1055, що се отнася до:

                              —

                              член 1, точка 3, който изменя член 5, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 1071/2009 и

                              —

                              член 2, точка 4, букви а), б) и в), който изменя член 8 от Регламент (ЕО) № 1072/2009, като добавя в него параграф 2а, изменя параграф 3 и добавя параграф 4а,

                        а при условията на евентуалност — ако Съдът приеме, че тези разпоредби са неотделими от останалите разпоредби на Регламент (ЕС) 2020/1055 или че засягат същността на този акт — този регламент да бъде изцяло отменен,

                  —

                  Европейският парламент и Съветът на Европейския съюз да бъдат осъдени да заплатят съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си Румъния излага три основания:

                  1.

                     Първо основание: нарушение на принципа на пропорционалност по член 5, параграф 4 ДЕС

                  Румъния поддържа, че мярката по член 1, точка 3 относно задължението за връщане на превозното средство в експлоатационния център в държавата членка на установяване на всеки осем седмици не е необходима за укрепването на реалното и ефективно присъствие на дружеството в тази държава членка и е явно неподходяща за постигането на заявената цел.
                  Тази мярка създава икономически неоправдана и прекомерна тежест за операторите, която ще доведе до излишни разходи и до увеличаване на курсовете без товар и на емисиите на CO2.
                  Наред с това Румъния поддържа, че мярката по член 2, точка 4, букви а), б) и в), която допълнително ограничава каботажните превози, е явно неподходяща за постигането на заявените цели и не е необходима за решаването на констатираните проблеми във връзка с неспазването на правилата за каботажа.
                  Тази мярка представлява отстъпление от сегашното равнище на либерализация на пазара и би могла да създаде дисбаланси в организацията на логистичните вериги на транспортните дружества и да увеличи периодите на бездействие и броя на празните курсове. Новите разпоредби затрудняват прилагането на правилата за каботажа и усложняват механизмите за контрол, като налагат излишни административни тежести за операторите.
                  Двете мерки са непропорционални, що се отнася до отрицателното им въздействие върху транспортните предприятия в държавите членки, и особено в държавите от географската периферия на Съюза.

                  2.

                     Второ основание: необосновано ограничение на правото на установяване по член 49 ДФЕС

                  Румъния поддържа, че мярката по член 1, точка 3 създава значителни оперативни разходи за транспортните дружества, установени в държавите членки от географската периферия на Съюза. Рентабилността и оттам атрактивността на учредяването на такова дружество в тези държави значително ще намалеят. Същевременно вече установените там оператори ще прехвърлят дейността си в държавите от Западна Европа, за да ограничат отрицателните последици от задължението за връщане на превозните средства в експлоатационния център в държавата членка на установяване на всеки осем седмици.
                  В този смисъл мярката съставлява ограничение на свободата на установяване по член 49 ДФЕС. Това ограничение не е обосновано.

                  3.

                     Трето основание: нарушение на принципа за недопускане на дискриминация въз основа на гражданството по член 18 ДФЕС

                  Румъния поддържа, че мярката за връщане на превозните средства в експлоатационния център в държавата членка на установяване на всеки осем седмици и допълнителните ограничения за каботажа са в противоречие с целите за сближаване в Съюза и имат протекционистки характер, доколкото създават значителни пречки за навлизането на чуждестранни оператори на транспортните пазари.
                  Въпреки че на пръв поглед не са дискриминационни, тези мерки де факто ще имат различни последици в отделните държави членки, тъй като ще засегнат значително и непропорционално икономическата дейност на транспортните оператори, установени в държавите от географската периферия на Съюза.
                  Освен това мерките, предвидени в Регламент (ЕС) 2020/1055, в Регламент (ЕС) 2020/1054 (1) и в Директива (ЕС) 2020/1057 (2) (относно допълнителните ограничения за каботажните превози, връщането на превозните средства в експлоатационния център в държавата членка на установяване на всеки осем седмици, връщането на водачите на всеки четири седмици, забраната за прекарване на редовната седмична почивка в кабината на превозното средство и командироването на водачите), са замислени като стълбове на единен законодателен пакет, а при това положение само анализът на кумулативния им ефект е годен да изясни действителното им въздействие върху пазара на превозите.

         (1)  Регламент (ЕС) 2020/1054 на Европейския парламент и на Съвета от 15 юли 2020 година за изменение на Регламент (ЕО) № 561/2006 по отношение на минималните изисквания за максималното дневно и седмично време на управление, минималните прекъсвания и дневните и седмичните почивки, и на Регламент (ЕС) № 165/2014 по отношение на установяването на местоположението чрез тахографи (ОВ L 249, 2020 г., стр. 1).

         (2)  Директива (ЕС) 2020/1057 на Европейския парламент и на Съвета от 15 юли 2020 година за определяне на специфични правила във връзка с Директива 96/71/ЕО и Директива 2014/67/ЕС за командироването на водачи в сектора на автомобилния транспорт и за изменение на Директива 2006/22/ЕО по отношение на изискванията за изпълнение и Регламент (ЕС) № 1024/2012 (ОВ L 249, 2020 г., стр. 49).


title: Дело C-548/20: Жалба, подадена на 23 октомври 2020 г. — Румъния/Парламент и Съвет

text:
               18.1.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/31

      Жалба, подадена на 23 октомври 2020 г. — Румъния/Парламент и Съвет
      (Дело C-548/20)
      (2021/C 19/35)
      Език на производството: румънски

         Страни

         Жалбоподател: Румъния (представители: E. Gane, L. Liţu и M. Chicu)

         Ответници: Европейски парламент и Съвет на Европейския съюз

         Искания на жалбоподателя

                  —

                  Частично да се отмени Директива (ЕС) 2020/1057, що се отнася до член 1, параграфи 3—6,
                  а при условията на евентуалност — ако Съдът приеме, че тези разпоредби са неотделими от останалите разпоредби на Директива (ЕС) 2020/1057 или че засягат същността на този акт — тази директива да бъде изцяло отменена,

                  —

                  Европейският парламент и Съветът на Европейския съюз да бъдат осъдени да заплатят съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си Румъния излага две основания:

                  1.

                     Първо основание: нарушение на принципа на пропорционалност по член 5, параграф 4 ДЕС

                  Румъния поддържа, че решението видът на превоза да е критерият, по който се определя в кои случаи правилата за командироването ще се прилагат в сектора на автомобилния транспорт, не е било подложено от Комисията на оценка на въздействието и не е подкрепено от никакви доклади, изследвания или научни данни.
                  В конкретния случай законодателните органи са били длъжни да извършат оценка на въздействието, при положение че изменят в значителна степен предложението на Комисията, без да разполагат с достатъчно информация, която да им позволява да преценят пропорционалността на новата мярка.
                  Освен това критерият вид на превозите създава несигурност при определянето на приемащата държава членка и приложимите правила. Поради това използването на такъв критерий накърнява правната сигурност, а наред с това е в противоречие и със заявените цели на Директива (ЕС) 2020/1057.
                  В допълнение, приложимостта на правилата за командироването по отношение на сектора на автомобилния транспорт според критерия вид на превоза може да засегне гъвкавостта и бързината, характерни за този сектор.

                  2.

                     Второ основание: нарушение на принципа за недопускане на дискриминация въз основа на гражданството по член 18 ДФЕС

                  Румъния поддържа, че тъй като пазарът на международните превози е обективно централизиран/поляризиран и на него расте делът на операторите от държавите членки от периферната зона на Европейския съюз, очевидно е, че операторите от тази зона ще понасят по-голямата част от административните и финансовите разходи за командироването и ще бъдат разубедени да извършват дейността си вследствие от мерки като член 1, параграфи 3—6 от Директива (ЕС) 2020/1057.
                  Освен това мерките, предвидени в Директива (ЕС) 2020/1057, в Регламент (ЕС) 2020/1054 (1) и в Регламент (ЕС) 2020/1055 (2) (относно допълнителните ограничения за каботажните превози, връщането на превозните средства в експлоатационния център в държавата членка на установяване на всеки осем седмици, връщането на водачите на всеки четири седмици, забраната за прекарване на редовната седмична почивка в кабината на превозното средство и командироването на водачите), са замислени като стълбове на единен законодателен пакет, а при това положение само анализът на кумулативния им ефект е годен да изясни действителното им въздействие върху пазара на превозите.

         (1)  Регламент (ЕС) 2020/1054 на Европейския парламент и на Съвета от 15 юли 2020 година за изменение на Регламент (ЕО) № 561/2006 по отношение на минималните изисквания за максималното дневно и седмично време на управление, минималните прекъсвания и дневните и седмичните почивки, и на Регламент (ЕС) № 165/2014 по отношение на установяването на местоположението чрез тахографи (ОВ L 249, 2020 г., стр. 1).

         (2)  Регламент (ЕС) 2020/1055 на Европейския парламент и на Съвета от 15 юли 2020 година за изменение на регламенти (ЕО) № 1071/2009, (ЕО) № 1072/2009 и (ЕС) № 1024/2012 с оглед на адаптирането им към развитието в сектора на автомобилния транспорт (ОВ L 249, 2020 г., стр. 17).


title: Дело C-549/20: Жалба, подадена на 23 октомври 2020 г. — Кипър/Парламент и Съвет

text:
               18.1.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/33

      Жалба, подадена на 23 октомври 2020 г. — Кипър/Парламент и Съвет
      (Дело C-549/20)
      (2021/C 19/36)
      Език на производството: гръцки

         Страни

         Жалбоподател: Република Кипър (представител: Eirini Neofytou)

         Ответници: Европейски парламент и Съвет на Европейския съюз

         Искания на жалбоподателя

                  —

                  Да се отмени член 1, точка 3 от Регламент (ЕС) 2020/1055 на Европейския парламент и на Съвета от 15 юли 2020 година за изменение на регламенти (ЕО) № 1071/2009, (ЕО) № 1072/2009 и (ЕС) № 1024/2012 с оглед на адаптирането им към развитието в сектора на автомобилния транспорт (1) в частта, в която установява член 5, параграф 1, буква б) от Регламент № 1071/2009, а при условията на евентуалност — ако Съдът приеме, че това не е възможно — да се отмени изцяло член 1, точка 3,

                  —

                  при условията на евентуалност — ако Съдът приеме за недопустимо изложеното по-горе искане за частична отмяна на обжалвания регламент — да се отмени изцяло Регламент (ЕС) 2020/1055 на Европейския парламент и на Съвета от 15 юли 2020 година за изменение на регламенти (ЕО) № 1071/2009, (ЕО) № 1072/2009 и (ЕС) № 1024/2012 с оглед на адаптирането им към развитието в сектора на автомобилния транспорт,

                  —

                  Европейският парламент и Съветът на Европейския съюз да бъдат осъдени да заплатят съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят иска отмяна на Регламента на следните седем основания:

         Първо основание за отмяна: жалбоподателят поддържа, че ответниците са действали в нарушение на член 90 ДФЕС във връзка с член 3, параграф 3 ДЕС, член 11 ДФЕС, член 37 от Хартата на основните права на Европейския съюз, член 3, параграф 5 ДЕС, член 208, параграф 2 ДФЕС и член 216, параграф 2 ДФЕС и Парижкия договор.

         Второ основание за отмяна: жалбоподателят поддържа, че ответниците са действали в нарушение на принципа на пропорционалност, закрепен в член 5, параграф 4 ДЕС и в член 1 от Протокол (№ 2) относно прилагането на принципите на субсидиарност и на пропорционалност, приложен към Договора за ЕС и към Договора за функционирането на ЕС.

         Трето основание за отмяна: жалбоподателят поддържа, че ответниците са действали в нарушение на принципа на равно третиране и забраната на дискриминацията по член 18 ДФЕС и членове 20 и 21 от Хартата на основните права на Европейския съюз, принципа на равенство на държавите членки пред Договорите по член 4, параграф 2 ДЕС, както и — в случай че Съдът намери това за релевантно — член 95, параграф 1 ДФЕС.

         Четвърто основание за отмяна: жалбоподателят поддържа, че ответниците са действали в нарушение на член 91, параграф 1 ДФЕС.

         Пето основание за отмяна: жалбоподателят поддържа, че ответниците са действали в нарушение на член 91, параграф 2 ДФЕС и член 90 ДФЕС във връзка с член 3, параграф 3 ДЕС и член 94 ДФЕС.

         Шесто основание за отмяна: жалбоподателят поддържа, че ответниците са действали в нарушение на свободата на стопанска инициатива и свободата на установяване по член 49 ДФЕС и членове 15 и 16 от Хартата на основните права на Европейския съюз.

         Седмо основание за отмяна: жалбоподателят поддържа, че ответниците са действали в нарушение на член 58, параграф 1 ДФЕС във връзка с член 91 и, при условията на евентуалност, член 56 ДФЕС.

         (1)  ОВ L 249, 2020 г., стр. 17.


title: Дело C-550/20: Жалба, подадена на 23 октомври 2020 г. — Кипър/Парламент и Съвет

text:
               18.1.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/34

      Жалба, подадена на 23 октомври 2020 г. — Кипър/Парламент и Съвет
      (Дело C-550/20)
      (2021/C 19/37)
      Език на производството: гръцки

         Страни

         Жалбоподател: Република Кипър (представител: Eirini Neofytou)

         Ответници: Европейски парламент и Съвет на Европейския съюз

         Искания на жалбоподателя

                  —

                  Да се отмени Директива (ЕС) 2020/1057 (1) на Европейския парламент и на Съвета от 15 юли 2020 година за определяне на специфични правила във връзка с Директива 96/71/ЕО и Директива 2014/67/ЕС за командироването на водачи в сектора на автомобилния транспорт и за изменение на Директива 2006/22/ЕО по отношение на изискванията за изпълнение и Регламент (ЕС) № 1024/2012, и

                  —

                  Европейският парламент и Съветът на Европейския съюз да бъдат осъдени да заплатят съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят иска отмяна на Директивата на следните пет основания:

         Първо основание за отмяна: жалбоподателят поддържа, че ответниците са действали в нарушение на принципа на пропорционалност, закрепен в член 5, параграф 4 ДЕС и в член 1 от Протокол (№ 2) относно прилагането на принципите на субсидиарност и на пропорционалност, приложен към Договора за ЕС и към Договора за функционирането на ЕС.

         Второ основание за отмяна: жалбоподателят поддържа, че ответниците са действали в нарушение на принципа на равно третиране и забраната на дискриминацията по член 18 ДФЕС и членове 20 и 21 от Хартата на основните права на Европейския съюз, принципа на равенство на държавите членки пред Договорите по член 4, параграф 2 ДЕС, както и — в случай че Съдът намери това за релевантно — член 95, параграф 1 ДФЕС.

         Трето основание за отмяна: жалбоподателят поддържа, че ответниците са действали в нарушение на член 91, параграф 1 ДФЕС.

         Четвърто основание за отмяна: жалбоподателят поддържа, че ответниците са действали в нарушение на член 91, параграф 2 ДФЕС и член 90 ДФЕС във връзка с член 3, параграф 3 ДЕС и член 94 ДФЕС.

         Пето основание за отмяна: жалбоподателят поддържа, че ответниците са действали в нарушение на членове 34 ДФЕС и 35 ДФЕС, без това да е оправдано на основание член 36 ДФЕС, както и в нарушение на член 58, параграф 1 ДФЕС във връзка с член 91 ДФЕС или, при условията на евентуалност, член 56 ДФЕС.

         (1)  ОВ L 249, 2020 г., стр. 49.


title: Дело C-551/20: Жалба, подадена на 26 октомври 2020 г. — Унгария/Европейски парламент и Съвет на Европейския съюз

text:
               18.1.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/35

      Жалба, подадена на 26 октомври 2020 г. — Унгария/Европейски парламент и Съвет на Европейския съюз
      (Дело C-551/20)
      (2021/C 19/38)
      Език на производството: унгарски

         Страни

         Жалбоподател: Унгария (представители: Z. Fehér и K. Szíjjártó)

         Ответник: Европейски парламент и Съвет на Европейския съюз

         Искания на жалбоподателя

      Жалбоподателят иска от Общия съд да отмени:

                  —

                  член 1, параграф 6, буква в) и член 2, параграф 2 от Регламент (ЕС) 2020/1054 (1) и на второ място, всички разпоредби, които образуват неразделно цяло с посочените разпоредби,

                  —

                  член 1, параграф 3 от Регламент (ЕС) 2020/1055 (2), доколкото изменя член 5 от Регламент (ЕС) № 1071/2009, добавяйки в параграф 1 от него нова буква б) и на второ място, всички разпоредби, които образуват неразделно цяло с посочените разпоредби,

                  —

                  член 1 от Директива (ЕС) 2020/1057 (3) или, при условията на евентуалност, член 1, параграф 6 от нея и на второ място, всички разпоредби, които образуват неразделно цяло с посочените разпоредби,

                  —

                  да осъди Европейския парламент и Съвета да заплатят съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      1.
            Основания, свързани с обжалваните разпоредби от Регламент 2020/1054

      Разпоредбата, съдържаща се в член 1, параграф 6, буква в) от Регламент 2020/1054, в съответствие с която нормалните седмични почивки и всяка седмична почивка от повече от 45 часа, ползвана като компенсация за предишни намалени седмични почивки, не се ползва в превозно средство, не може да се прилага на практика, като се има предвид, че наличните адекватни условия за почивка са недостатъчни. Това изискване възлага диспропорционална тежест върху правните субекти — водачи и транспортни предприятия — и представлява явна грешка в преценката от страна на законодателя. По същия начин, явна грешка в преценката е и фактът, че в рамките на законодателната процедура изобщо не са разглеждани наличността, броя или местоположението на местата за настаняване, които се приспособяват към изискванията, фигуриращи в обжалваната разпоредба, въпреки че са повдигати сериозни възражения в това отношение.
      Унгарското правителство счита, че противоречи на правото член 2, параграф 2 от Регламент 2020/1054, който установява датата, на която превозните средства трябва да бъдат оборудвани с интелигентен тахограф от второ поколение (V2). На първо място, при приемането на тази разпоредба законодателят е допуснал явна грешка в преценката и е нарушил принципа на пропорционалност, като не е разгледал икономическите и социалните последствия от факта, че срокът е изтеглен за по-ранна дата. На второ място, законодателят е накърнил оправданите правни очаквания на стопанските субекти и е нарушил принципите на защита на оправданите правни очаквания и на правна сигурност. На трето място, посочената разпоредба не съответства на изискването, свързано с поддържането на конкурентоспособността на икономиката на Съюза, формулирано в член 151 ДФЕС, втора алинея, тъй като понастоящем за превозните средства на предприятия, установени в държави, които не са членки на Съюза, не се прилага подобно изискване, така че тези предприятия имат несъмнено конкурентно предимство пред предприятията на Съюза.
      2.
            Основания, свързани с обжалваните разпоредби от Регламент 2020/1055

      Според унгарското правителство задължението превозното средство да се връща на всеки осем седмици не е съобразено с изискванията за пропорционалност и представлява явна грешка в преценката, тъй като Европейския парламент и Съветът не са провели никакъв вид оценка на икономическото и социалното въздействие и това върху околната среда на новите изисквания, така че не са разполагали с информация по същество, свързана с това дали новото изискване е пропорционално. По този начин законодателят е нарушил и принципа на предпазните мерки, тъй като не е оценил последствията от мярката, които засягат околната среда. По силата на мярката превозните средства ще трябва да се връщат в много случаи без товар, в резултат на което ще се стигне до високо ниво на емисии на въглероден диоксид в Съюза.
      От друга страна, споменатото изискване е в разрез със забраната за дискриминация, тъй като засяга по различен начин превозвачите, установени в центъра на Европейския съюз и тези, установени в периферията на същия, особено в известните като „държавите членки от ЕС–13“. По силата на член 91, параграф 2 ДФЕС и член 94 ДФЕС законодателят е трябвало да вземе предвид особените обстоятелства в тези страни и е трябвало да се въздържи от приемане на правна уредба, която е дискриминационна по резултата си.
      3.
            Основания, свързани с обжалваните разпоредби от Директива 2020/1057

      Като главно искане унгарското правителство е формулирало това за отмяна на член 1 от Директива 2020/1057, който съдържа „специфични правила във връзка с командироването на водачи“. То счита, че тези „специфични правила“ противоречат на правото, защото водачите, които осъществяват международни превози, не могат да се считат за лица, които предприемат транснационална мярка по смисъла на член 1, параграф 3, буква a) от Директива 96/71/EО и вследствие на това разпоредбите на посочената директива не може да са приложими по отношение на тях.
      При условията на евентуалност унгарското правителство иска отмяната на член 1, параграф 6 от Директива 2020/1057, като се има предвид, че законодателят не е спазил изискването за равно третиране, тъй като освобождаването, установено за дейности по двустранен превоз в член 1, параграф 3 от директивата не включва т.нар. дейности по придружаван комбиниран транспорт. По-нататък, унгарското правителство изтъква във връзка с тази разпоредба и факта, че не съществува никакво изследване на въздействието и в този контекст — нарушаването на принципа на пропорционалност и допускането от страна на законодателя на явна грешка в преценката.

         (1)  Регламент (ЕС) 2020/1054 на Европейския парламент и на Съвета от 15 юли 2020 година за изменение на Регламент (ЕО) № 561/2006 по отношение на минималните изисквания за максималното дневно и седмично време на управление, минималните прекъсвания и дневните и седмичните почивки, и на Регламент (ЕС) № 165/2014 по отношение на установяването на местоположението чрез тахографи (ОВ, L 249, 2020, стр. 1).

         (2)  Регламент (ЕС) 2020/1055 на Европейския парламент и на Съвета от 15 юли 2020 година за изменение на регламенти (ЕО) № 1071/2009, (ЕО) № 1072/2009 и (ЕС) № 1024/2012 с оглед на адаптирането им към развитието в сектора на автомобилния транспорт (ОВ, L 249, 2020 , стр. 17).

         (3)  Директива (ЕС) 2020/1057 на Европейския парламент и на Съвета от 15 юли 2020 година за определяне на специфични правила във връзка с Директива 96/71/ЕО и Директива 2014/67/ЕС за командироването на водачи в сектора на автомобилния транспорт и за изменение на Директива 2006/22/ЕО по отношение на изискванията за изпълнение и Регламент (ЕС) № 1024/2012 (ОВ, L 249, 2020, стр. 49).


title: Дело C-552/20: Жалба, подадена на 23 октомври 2020 г. — Малта/Парламент и Съвет

text:
               18.1.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/37

      Жалба, подадена на 23 октомври 2020 г. — Малта/Парламент и Съвет
      (Дело C-552/20)
      (2021/C 19/39)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Република Малта (представители: A. Buhagiar, както и D. Sarmiento Ramírez-Escudero и J. Sedano Lorenzo, адвокати)

         Ответници: Европейски парламент и Съвет на Европейския съюз

         Искания на жалбоподателя

                  —

                  Да се отмени член 5, параграф 1, буква б) от Регламент № 1071/2009 (1) и член 8, параграф 2a от Регламент № 1072/2009 (2) в редакцията им съгласно член 1 и съответно член 2 от Регламент (ЕС) 2020/1055 (3) на Европейския парламент и на Съвета от 15 юли 2020 година за изменение на регламенти (ЕО) № 1071/2009, (ЕО) № 1072/2009 и (ЕС) № 1024/2012 с оглед на адаптирането им към развитието в сектора на автомобилния транспорт,

                  —

                  Европейският парламент и Съветът на Европейския съюз да бъдат осъдени да заплатят съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Република Малта иска отмяна на спорните мерки на следните основания.
      Първо основание: член 1, точка 3 от Регламент 2020/1055 (правилото за връщане на превозните средства у дома) следва да бъде отменен, доколкото е приет в нарушение на:

                  —

                  член 91, параграф 2 ДФЕС във връзка с член 11 ДФЕС и член 37 от Хартата на основните права на Европейския съюз, тъй като не са взети предвид съображенията за въздействието върху околната среда и тежките последици за транспортните дейности,

                  —

                  член 5, параграф 4 ДЕС и принципа на пропорционалност, тъй като посоченото правило не е най-слабо ограничителната мярка и създава несъразмерни вреди във връзка с отношението между разходи и ползи от гледна точка на опазването на околната среда и от гледна точка на транспортните дейности.

            Второ основание: член 2, точка 4, буква a) от Регламент 2020/1055 (правилото за периода на прекъсване при каботажните превози) следва да бъде отменен, доколкото е приет в нарушение на:

                  —

                  член 91, параграф 2 ДФЕС, тъй като ответниците не са взели предвид тежките последици от мярката за транспортните дейности,

                  —

                  член 5, параграф 4 ДЕС и принципа на пропорционалност, тъй като тази мярка значително ограничава възможностите на превозвачите да организират логистичната си дейност и да осигурят гладко управление на автомобилния си парк,

                  —

                  членове 20 и 21 от Хартата на основните права на ЕС и принципа на равно третиране, тъй като без основателна причина не са взети предвид особеностите на една островна държава членка и нейния пазар на товарните превози.

         (1)  Регламент (ЕО) № 1071/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 21 октомври 2009 година за установяване на общи правила относно условията, които трябва да бъдат спазени за упражняване на професията автомобилен превозвач, и за отмяна на Директива 96/26/ЕО на Съвета (ОВ L 300, 2009 г., стр. 51).

         (2)  Регламент (ЕО) № 1072/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 21 октомври 2009 година относно общите правила за достъп до пазара на международни автомобилни превози на товари (ОВ L 300, 2009 г., стр. 72).

         (3)  ОВ L 249, 2020 г., стр. 17.


title: Дело C-553/20: Жалба, подадена на 26 октомври 2020 г. — Република Полша/Парламент и Съвет

text:
               18.1.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/38

      Жалба, подадена на 26 октомври 2020 г. — Република Полша/Парламент и Съвет
      (Дело C-553/20)
      (2021/C 19/40)
      Език на производството: полски

         Страни

         Жалбоподател: Република Полша (представител: B. Majczyna)

         Ответници: Европейски парламент, Съвет на Европейския съюз

         Искания на жалбоподателя

                  —

                  Да се отмени член 1, точка 6, буква г) от Регламент (ЕС) 2020/1054 на Европейския парламент и на Съвета от 15 юли 2020 година за изменение на Регламент (ЕО) № 561/2006 по отношение на минималните изисквания за максималното дневно и седмично време на управление, минималните прекъсвания и дневните и седмичните почивки, и на Регламент (ЕС) № 165/2014 по отношение на установяването на местоположението чрез тахографи (1);

                  —

                  Европейският парламент и Съветът на Европейския съюз да бъдат осъдени да заплатят съдебните разноски.

            При условията на евентуалност — ако Съдът приеме, че оспорваната разпоредба на Регламент 2020/1054 не може да бъде отделена от останалата част на този регламент, без това да измени същността му, Република Полша моли Регламент 2020/1054 да бъде изцяло отменен.

         Основания и основни доводи

      Република Полша изтъква следните основания за отмяната на оспорваната разпоредба на Регламент 2020/1054:

                  1)

                  нарушение на принципа на пропорционалност (член 5, параграф 4 ДЕС), тъй като произволно са определени местата, на които водачите трябва да получават почивка;

                  2)

                  нарушение на член 91, параграф 2 ДФЕС, тъй като мерките са приети без оглед на отражението им върху жизненото равнище и нивото на заетост в определени региони и върху експлоатацията на транспортното оборудване;

                  3)

                  нарушение на член 94 ДФЕС, тъй като мерките са приети, без да се вземе предвид икономическото положение на превозвачите;

                  4)

                  нарушение на принципа на правна сигурност, тъй като текстът на разпоредбата е неясен и не позволява да се определят произтичащите от него задължения;

                  5)

                  нарушение на член 11 ДФЕС и член 37 от Хартата на основните права на Европейския съюз, тъй като не са взети предвид изискванията за опазване на околната среда.

            Република Полша по-конкретно твърди, че оспорваната разпоредба е приета в нарушение на принципа на пропорционалност. Поради приемането на неподходящи критерии за това на кои места водачите трябва да получават почивка, е налице нарушение на произтичащия от Регламент № 561/2006 принцип, че в периода на почивките водачите могат свободно да разполагат със своето време. Същевременно на автомобилните превозвачи са наложени прекомерни задължения, които ще се отразят отрицателно не само на положението на отделните предприятия, основно малките и средните, и на пазара на транспортните услуги, но и на околната среда. Отрицателни последици от прилагането на оспорваната разпоредба ще усетят най-вече предприятията от страните извън центъра на Европейския съюз. Същевременно приетите мерки не са обективно обосновани от гледна точка на положението на водачите. Те не са и съобразени със специфичния характер на регламентираните услуги.

         (1)  ОВ L 249, 2020 г., стр. 1.


title: Дело C-555/20: Жалба, подадена на 26 октомври 2020 г. — Република Полша/Парламент и Съвет

text:
               18.1.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/41

      Жалба, подадена на 26 октомври 2020 г. — Република Полша/Парламент и Съвет
      (Дело C-555/20)
      (2021/C 19/42)
      Език на производството: полски

         Страни

         Жалбоподател: Република Полша (представител: B. Majczyna)

         Ответници: Европейски парламент, Съвет на Европейския съюз

         Искания на жалбоподателя

                  —

                  Да се отменят член 1, параграфи 3, 4, 6 и 7 и член 9, параграф 1 от Директива (ЕС) 2020/1057 на Европейския парламент и на Съвета от 15 юли 2020 година за определяне на специфични правила във връзка с Директива 96/71/ЕО и Директива 2014/67/ЕС за командироването на водачи в сектора на автомобилния транспорт и за изменение на Директива 2006/22/ЕО по отношение на изискванията за изпълнение и Регламент (ЕС) № 1024/2012 (1),

                  —

                  Европейският парламент и Съветът на Европейския съюз да бъдат осъдени да заплатят съдебните разноски.

            При условията на евентуалност — ако Съдът приеме, че оспорваните разпоредби на Директива 2020/1057 не могат да бъдат отделени от останалата част на тази директива, без това да измени същността ѝ, Република Полша моли Директивата да бъде изцяло отменена.

         Основания и основни доводи

      Република Полша иска да се отменят член 1, параграфи 3, 4, 6 и 7 и член 9, параграф 1 от Директива (ЕС) 2020/1057 на Европейския парламент и на Съвета от 15 юли 2020 година за определяне на специфични правила във връзка с Директива 96/71/ЕО и Директива 2014/67/ЕС за командироването на водачи в сектора на автомобилния транспорт и за изменение на Директива 2006/22/ЕО по отношение на изискванията за изпълнение и Регламент (ЕС) № 1024/2012 (ОВ L 249, 2020 г., стр. 49), и също така иска Европейският парламент и Съветът на Европейския съюз да бъдат осъдени да заплатят съдебните разноски.
      При условията на евентуалност — ако Съдът приеме, че оспорваните разпоредби на Директива (ЕС) 2020/1057 не могат да бъдат отделени от останалата част на тази директива, без това да измени същността ѝ, Република Полша моли Директива (ЕС) 2020/1057 да бъде изцяло отменена.
      Република Полша изтъква следните основания за отмяната на член 1, параграфи 3, 4, 6 и 7 от Директива (ЕС) 2020/1057:

                  1)

                  нарушение на принципа на пропорционалност (член 5, параграф 4 ДЕС), тъй като са определени неподходящи критерии за прилагането на директиви 96/71/ЕО и 2014/67/ЕС по отношение на сектора на превозите;

                  2)

                  нарушение на член 91, параграф 2 ДФЕС, тъй като мерките са приети без оглед на отражението им върху жизненото равнище и нивото на заетост в определени региони и върху експлоатацията на транспортното оборудване;

                  3)

                  нарушение на член 94 ДФЕС, тъй като мерките са приети, без да се вземе предвид икономическото положение на превозвачите;

                  4)

                  нарушение на член 11 ДФЕС и член 37 от Хартата на основните права на Европейския съюз, тъй като не са взети предвид изискванията за опазване на околната среда.

            Като основания за отмяната на член 9, параграф 1 от Директива (ЕС) 2020/1057 Република Полша изтъква, че тази разпоредба е приета в нарушение на принципа на пропорционалност (член 5, параграф 4 ДЕС), принципа на правна сигурност и член 94 ДФЕС, тъй като определя твърде кратък срок за транспонирането на Директивата.
      Република Полша по-конкретно твърди, че оспорваните разпоредби са приети в нарушение на принципа на пропорционалност. Поради приемането на неподходящи критерии по въпроса спрямо кои водачи следва да се прилагат разпоредбите на директиви 96/71/ЕО и 2014/67/ЕС, на превозвачите са наложени прекомерни задължения, които ще се отразят отрицателно не само на положението на отделните предприятия и на пазара на транспортните услуги, но и на околната среда. Отрицателни последици от оспорваните разпоредби ще усетят най-вече предприятията от страните извън центъра на Европейския съюз. Същевременно приетите мерки не са обективно обосновани от гледна точка на положението на водачите. Те не са и съобразени със специфичния характер на регламентираните услуги.

         (1)  ОВ L 249, 2020 г., стр. 49.


title: Дело C-564/20: Преюдициално запитване от Supreme Court (Ирландия), постъпило на 21 октомври 2020 г. — PF, MF/Minister for Agriculture Food and the Marine, Sea Fisheries Protection Authority

text:
               18.1.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/43

      Преюдициално запитване от Supreme Court (Ирландия), постъпило на 21 октомври 2020 г. — PF, MF/Minister for Agriculture Food and the Marine, Sea Fisheries Protection Authority
      (Дело C-564/20)
      (2021/C 19/44)
      Език на производството: английски

         Запитваща юрисдикция

      Supreme Court

         Страни в главното производство

         Жалбоподатели: PF, MF

         Ответници: Minister for Agriculture Food and the Marine, Sea Fisheries Protection Authority

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  При съобщаването и сертифицирането от единния контролен орган на държава членка на сведенията до Европейската комисия по член 33, параграф 2, буква а) и член 34 от Регламента за контрол (1), правомощията на този орган свеждат ли се до съобщаване на данните за улова в конкретен риболовен район, регистрирани от рибарите съгласно членове 14 и 15 от Регламента за контрол, когато той има основателна причина да счита, че регистрираните данни са извънредно ненадеждни, или същият орган има право да използва разумни, научно обосновани методи за обработка и сертифициране на регистрираните данни, за да посочи в съобщението до Европейската комисия по-коректни стойности за количествата улов?

                  2)

                  Когато по основателни причини единният контролен орган е уверен в това, може ли той законно да използва други източници на данни като лицензии за риболов, разрешения за риболов, данни от системата за наблюдение на кораби, декларации за разтоварване, документи за продажба и транспортни документи?

         (1)  Регламент (ЕО) № 1224/2009 на Съвета от 20 ноември 2009 година за създаване на система за контрол на Общността за гарантиране на спазването на правилата на общата политика в областта на рибарството, за изменение на регламенти (ЕО) № 847/96, (ЕО) № 2371/2002, (ЕО) № 811/2004, (ЕО) № 768/2005, (ЕО) № 2115/2005, (ЕО) № 2166/2005, (ЕО) № 388/2006, (ЕО) № 509/2007, (ЕО) № 676/2007, (ЕО) № 1098/2007, (ЕО) № 1300/2008, (ЕО) № 1342/2008 и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 2847/93, (ЕО) № 1627/94 и (ЕО) № 1966/2006 (ОВ L 343, 2009 г., стр. 1).


title: Дело C-565/20: Преюдициално запитване от Landgericht Köln (Германия), постъпило на 29 октомври 2020 г. — DS/Deutsche Lufthansa AG

text:
               18.1.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/44

      Преюдициално запитване от Landgericht Köln (Германия), постъпило на 29 октомври 2020 г. — DS/Deutsche Lufthansa AG
      (Дело C-565/20)
      (2021/C 19/45)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Landgericht Köln

         Страни в главното производство

         Ищец: DS

         Ответник: Deutsche Lufthansa AG

         Преюдициален въпрос

      Свиканата от синдикална организация стачка на собствените служители на въздушния превозвач представлява ли извънредно обстоятелство по смисъла на член 5, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 261/2004 (1)?

         (1)  Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91 (ОВ L 46, 2004 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218).


title: Дело C-567/20: Преюдициално запитване от Općinski građanski sud u Zagrebu (Хърватия), постъпило на 29 октомври 2020 г. — A.H./Zagrebačka banka d.d.

text:
               18.1.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/44

      Преюдициално запитване от Općinski građanski sud u Zagrebu (Хърватия), постъпило на 29 октомври 2020 г. — A.H./Zagrebačka banka d.d.
      (Дело C-567/20)
      (2021/C 19/46)
      Език на производството: хърватски

         Запитваща юрисдикция

      Općinski građanski sud u Zagrebu

         Страни в главното производство

         Ищец: A. H.

         Ответник: Zagrebačka banka d.d.

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Следва ли член 6, параграф 1 от Директива 93/13 относно неравноправните клаузи в потребителските договори (1) съгласно тълкуването му в практиката на Съда, и по-специално в решение Dunai (C-118/17), да се разбира в смисъл, че намесата на законодателя в правоотношението между потребител в качеството на кредитополучател и банка не може да лиши потребителите от правото да оспорват по съдебен ред клаузите на първоначалния договор или на допълнителното споразумение, сключено по силата на закона, за да упражнят правото си на възстановяване на всички неоснователно получени от банката облаги в ущърб на потребителите вследствие от прилагането на неравноправни договорни клаузи, когато след законодателна намеса потребителите доброволно са пристъпили към изменение на първоначалното договорно правоотношение по силата на наложено със закон задължение на банките да предложат такава възможност на потребителите, а не пряко по силата на закона, предвиждащ намесата, както се е случило по делото Dunai?

                  2)

                  При утвърдителен отговор на първия въпрос, следва ли да се счита, че националният съд, сезиран в производство между две лица — кредитополучател и банка, който след възприетото от Vrhovni sud (Върховния съд) тълкуване на националния Zakon o izmjeni i dopunama Zakona o potrošačkom kreditiranju (Закон за изменение и допълнение на Закона за потребителския кредит) не е в състояние да тълкува разпоредбите му в съответствие с изискванията на Директива 93/13, има право и/или задължение на основание на посочената директива и на членове 38 и 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз да остави без приложение споменатия национален закон в съответствие с тълкуването му от Vrhovni sud (Върховния съд)?

         (1)  ОВ L 95, 1993 г., стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273.


title: Дело T-735/18: Решение на Общия съд от 18 ноември 2020 г. — Aquind/ACER (Енергетика — Член 17 от Регламент (ЕО) № 714/2009 — Решение, с което ACER отхвърля искане за освобождаване на нови междусистемни електропроводи — Жалба, подадена пред апелативния съвет на ACER — Интензивност на контрола)

text:
               18.1.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/46

      Решение на Общия съд от 18 ноември 2020 г. — Aquind/ACER
      (Дело T-735/18) (1)

      (Енергетика - Член 17 от Регламент (ЕО) № 714/2009 - Решение, с което ACER отхвърля искане за освобождаване на нови междусистемни електропроводи - Жалба, подадена пред апелативния съвет на ACER - Интензивност на контрола)
      (2021/C 19/47)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Aquind Ltd (Уолсенд, Обединено кралство) (представители: S. Goldberg, C. Davis, solicitors и E. White, avocat)

         Ответник: Агенция на Европейския съюз за сътрудничество между регулаторите на енергия (ACER) (представители: P. Martinet, E. Tremmel, C. Gence-Creux и A. Hofstadter)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна, от една страна, на решение A-001-2018 на апелативния съвет на ACER от 17 октомври 2018 г., с което е потвърдено решение № 05/2018 на ACER от 19 юни 2018 г. за отхвърляне на искането за освобождаване на междусистемен електропровод, свързващ британската и френската електропреносна система, и от друга страна, на посоченото решение на ACER

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя решение A-001-2018 на апелативния съвет на Агенцията на Европейския съюз за сътрудничество между регулаторите на енергия (ACER) от 17 октомври 2018 г.

                  2)

                  Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

                  3)

                  ACER понася направените от нея съдебни разноски, както и тези на Aquind Ltd.

         (1)  ОВ C 103, 18.3.2019 г.


title: Дело T-377/19: Решение на Общия съд от 18 ноември 2020 г. — Topcart/EUIPO — Carl International (TC CARL) (Марка на Европейски съюз — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Европейския съюз „TC CARL“ — По-ранна национална фигуративна марка „CARL TOUCH“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)

text:
               18.1.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/46

      Решение на Общия съд от 18 ноември 2020 г. — Topcart/EUIPO — Carl International (TC CARL)
      (Дело T-377/19) (1)

      (Марка на Европейски съюз - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Европейския съюз „TC CARL“ - По-ранна национална фигуративна марка „CARL TOUCH“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)
      (2021/C 19/48)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Topcart GmbH (Висбаден, Германия) (представител: M. Hoffmann, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: D. Walicka)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Carl International (Лимоне, Франция) (представител: B. Müller, адвокат)

         Предмет

      Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 2 април 2019 г. (преписка R 1826/2018-2), постановено в производство по възражение със страни Carl International и Topcart

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Topcart GmbH да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 270, 12.8.2019 г.


title: Дело T-378/19: Решение на Общия съд от 18 ноември 2020 г. — Topcart/EUIPO — Carl International (TC CARL) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Европейския съюз „TC CARL“ — По-ранна национална фигуративна марка „CARL TOUCH“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)

text:
               18.1.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/47

      Решение на Общия съд от 18 ноември 2020 г. — Topcart/EUIPO — Carl International (TC CARL)
      (Дело T-378/19) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Европейския съюз „TC CARL“ - По-ранна национална фигуративна марка „CARL TOUCH“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)
      (2021/C 19/49)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Topcart GmbH (Висбаден, Германия) (представител: M. Hoffmann, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: D. Walicka)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Carl International (Лимоне, Франция) (представител: B. Müller, адвокат)

         Предмет

      Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 2 април 2019 г. (преписка R 1617/2018-2), постановено в производство по възражение със страни Carl International и Topcart

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Topcart GmbH да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 270, 12.8.2019 г.


title: Дело T-21/20: Решение на Общия съд от 18 ноември 2020 г. — LG Electronics/EUIPO — Staszewski (K7) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Европейския съюз „K7“ — По-ранна словна марка на Европейския съюз „k7“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Сходство между стоките — Член°8, параграф°1, буква б) от Регламент (EС) 2017/1001)

text:
               18.1.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/48

      Решение на Общия съд от 18 ноември 2020 г. — LG Electronics/EUIPO — Staszewski (K7)
      (Дело T-21/20) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Европейския съюз „K7“ - По-ранна словна марка на Европейския съюз „k7“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Сходство между стоките - Членo8, параграфo1, буква б) от Регламент (EС) 2017/1001)
      (2021/C 19/50)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: LG Electronics, Inc. (Сеул, Южна Корея) (представител: R. Schiffer, avocate)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: A. Folliard-Monguiral и V. Ruzek)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Miłosz Staszewski (Вроцлав, Полша) (представител: E. Gryc-Zerych, avocate)

         Предмет

      Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 31 октомври 2019 г. (преписка R 401/2019-1) относно производство по възражение между M. Staszewski и LG Electronics.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда LG Electronics да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 68, 2.3.2020 г.


title: Дело T-571/17: Определение на Общия съд от 13 ноември 2020 г. — UG/Комисия (Публична служба — Договорно наети служители — Договор за неопределено време — Член 47, буква в), подточка i) от УРДС — Прекратяване с предизвестие — Съгласие относно сумата на обезщетението — Липса на основание за произнасяне)

text:
               18.1.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/48

      Определение на Общия съд от 13 ноември 2020 г. — UG/Комисия
      (Дело T-571/17) (1)

      (Публична служба - Договорно наети служители - Договор за неопределено време - Член 47, буква в), подточка i) от УРДС - Прекратяване с предизвестие - Съгласие относно сумата на обезщетението - Липса на основание за произнасяне)
      (2021/C 19/51)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: UG (представители: M. Richard и P. Junqueira de Oliveira, адвокати)

         Ответник: Европейска комисия (представители: . Radu Bouyon и B. Mongin)

         Предмет

      Искане на основание член 270 ДФЕС, целящо, от една страна, отмяната на решението от 17 октомври 2016 г., с което Службата за инфраструктура и логистика в Люксембург на Комисията е развалила договора за наемане на работа на жалбоподателката на основание член 47, буква в), подточка i) от Условията за работа на другите служители на Европейския съюз, с действие от 20 август 2017 г., и от друга страна, поправянето на имуществените вреди, които жалбоподателката твърди, че е претърпяла вследствие на това решение, както и на неимуществените вреди, които тя твърди, че е претърпяла поради унизителното отношение спрямо нея вследствие на синдикалната ѝ дейност и ползването на нейния отпуск за отглеждане на дете

         Диспозитив

                  1)

                  Липсва основание за произнасяне по паричното обезщетение, свързано с решението от 17 октомври 2016 г., с което Службата за инфраструктура и логистика в Люксембург на Европейската комисия е развалила договора за наемане на работа на UG.

                  2)

                  Комисията понася, наред с направените от нея съдебни разноски, половината от съдебните разноски на UG. UG понася половината от направените от нея съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 357, 23.10.2017 г.


title: Дело T-827/19: Определение на Общия съд от 30 октомври 2020 г. — Gáspár/Комисия (Жалба за отмяна — Публична служба — Прехвърляне на национални пенсионни права — Жалба, подадена по административен ред след изтичането на тримесечния срок по член 90, параграф 2 от Правилника — Липса на извинима грешка — Явна недопустимост)

text:
               18.1.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/49

      Определение на Общия съд от 30 октомври 2020 г. — Gáspár/Комисия
      (Дело T-827/19) (1)

      (Жалба за отмяна - Публична служба - Прехвърляне на национални пенсионни права - Жалба, подадена по административен ред след изтичането на тримесечния срок по член 90, параграф 2 от Правилника - Липса на извинима грешка - Явна недопустимост)
      (2021/C 19/52)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Norbert Gáspár (Менсдорф, Люксембург) (представител: R. Wardyn, адвокат)

         Ответник: Eвропейска комисия (представители: B. Mongin и M. Brauhoff)

         Предмет

      Искане на основание член 270 ДФЕС за отмяна на решението на служба „Управление и плащане по индивидуални права“ (PMO) на Комисията от 23 май 2018 г. за потвърждаване на прехвърлянето в пенсионната схема на институциите на Европейския съюз на пенсионните права, придобити от жалбоподателя преди да постъпи на служба за Съюза

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата като явно недопустима.

                  2)

                  Осъжда г-н Norbert Gáspár да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 61, 24.2.2020 г.


title: Дело T-32/20: Определение на Общия съд от 19 ноември 2020 г. — Buxadé Villalba и др./Парламент (Жалба за отмяна — Институционално право — Член на Парламента — Вземане предвид от Парламента на избора в качеството на европейски депутати на двама избрани испански кандидати — Правен интерес на трима други европейски депутати — Липса на пряко засягане — Искане за постановяване на установително решение — Жалба, която е частично недопустима и частично подадена до юрисдикция, която няма компетентност да я разгледа)

text:
               18.1.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/49

      Определение на Общия съд от 19 ноември 2020 г. — Buxadé Villalba и др./Парламент
      (Дело T-32/20) (1)

      (Жалба за отмяна - Институционално право - Член на Парламента - Вземане предвид от Парламента на избора в качеството на европейски депутати на двама избрани испански кандидати - Правен интерес на трима други европейски депутати - Липса на пряко засягане - Искане за постановяване на установително решение - Жалба, която е частично недопустима и частично подадена до юрисдикция, която няма компетентност да я разгледа)
      (2021/C 19/53)
      Език на производството: испански

         Страни

         Жалбоподатели: Jorge Buxadé Villalba (Мадрид, Испания), María Esperanza Araceli Aguilar Pinar (Мадрид), Hermann Tertsch Del Valle-Lersundi (Мадрид) (представител: M. Castro Fuertes, avocate)

         Ответник: Европейски парламент (представители: N. Görlitz и C. Burgos)

         Предмет

      Молба на основание член 263 ДФЕС за отмяна на вземането предвид от Парламента на избора в качеството на европейски депутати на г-н Carles Puigdemont i Casamajó и г-н Antoni Comín i Oliveres, обявено от председателя на Парламента в пленарното заседание от 13 януари 2020 г.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата частично като недопустима и частично като подадена до юрисдикция, която явно няма компетентност да я разгледа.

                  2)

                  Липсва основание за произнасяне по исканията за встъпване на Кралство Испания и на г-н Carles Puigdemont i Casamajó и г-н Antoni Comín i Oliveres.

                  3)

                  Осъжда г-н Jorge Buxadé Villalba, г-н Hermann Tertsch Del Valle-Lersundi и г-жа María Esperanza Araceli Aguilar Pinar да понесат освен своите собствени съдебни разноски, и тези, направени от Европейския парламент.

                  4)

                  Кралство Испания, г-н Puigdemont i Casamajó и г-н Comín i Oliveres понасят направените от тях съдебни разноски във връзка със съответните им молби за встъпване.

         (1)  ОВ C 77, 9.3.2020 г.


title: Дело T-163/20: Определение на Общия съд от 29 октомври 2020 г. — Isopix/Парламент (Жалба за отмяна и искане за обезщетение — Обществени поръчки за услуги — Покана за представяне на оферти — Доставка на фотографски услуги — Отхвърляне на предложението на оферент и възлагане на поръчката на друг оферент — Анулиране на процедурата за възлагане на обществена поръчка — Частично отпадане на предмета на спора — Частична липса на основание за постановяване на решение по същество — Разпореждане — Искане предявено отчасти до явно некомпетентен да го разгледа съд)

text:
               18.1.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/50

      Определение на Общия съд от 29 октомври 2020 г. — Isopix/Парламент
      (Дело T-163/20) (1)

      (Жалба за отмяна и искане за обезщетение - Обществени поръчки за услуги - Покана за представяне на оферти - Доставка на фотографски услуги - Отхвърляне на предложението на оферент и възлагане на поръчката на друг оферент - Анулиране на процедурата за възлагане на обществена поръчка - Частично отпадане на предмета на спора - Частична липса на основание за постановяване на решение по същество - Разпореждане - Искане предявено отчасти до явно некомпетентен да го разгледа съд)
      (2021/C 19/54)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Isopix SA (Иксел, Белгия) (представители: P. Van den Bulck и J. Fahner, avocats)

         Ответник: Европейски парламент (представители: K. Wójcik и E. Танева)

         Предмет

      От една страна, искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение на Парламента от 24 март 2020 г., с което е отхвърлена офертата на жалбоподателя в процедурата за възлагане на обществена поръчка COMM/DG/AWD/2019/854, озаглавена „Доставка на фотографски услуги — фотографско отразяване на актуалните събития в институционалните дейности на Европейския парламент“ и му се съобщава възлагането на поръчката на друг оферент, и на писмото на Парламента от 17 април 2020 г., с което го уведомява за отхвърлянето на офертата му за обществена поръчка COMM/DG/AWD/2019/854, тъй като не отговаряла на критериите за подбор във връзка с финансовите и икономически възможности, и от друга страна, главно искане, основано на член 266 ДФЕС за осъждане на Парламента да преразгледа офертите, а при условията на евентуалност, искане на основание на член 268 ДФЕС за присъждане на обезщетение за вредите, които жалбоподателят твърди че е претърпял.

         Диспозитив

                  1)

                  Не следва да се постановява решение по същество по жалбата в частта относно отмяната на Решение на Европейския парламент от 24 март 2020 г., с което е отхвърлена офертата, представена от Isopix SA в процедурата за възлагане на обществена поръчка COMM/DG/AWD/2019/854, озаглавена „Доставка на фотографски услуги — фотографско отразяване на актуалните събития в институционалните дейности на Европейския парламент“, и му се съобщава възлагането на поръчката на друг оферент, и на писмото на Парламента от 17 април 2020 г., с което го уведомява за отхвърлянето на офертата му за обществена поръчка COMM/DG/AWD/2019/854 тъй като не отговаря на критериите за подбор във връзка с финансовите и икономически възможности.

                  2)

                  Отхвърля жалбата в останалата част като отчасти подадена до явно некомпетентен да я разгледа съд.

                  3)

                  Осъжда Парламента да заплати съдебните разноски, включително свързаните с обезпечителните производства.

         (1)  ОВ C 191, 8.6.2020 г.


title: Дело T-257/20: Определение на Общия съд от 17 ноември 2020 г. — González Calvet/ЕСП (Жалба за отмяна — Икономическа и парична политика — Единен механизъм за преструктуриране на кредитни институции и някои инвестиционни посредници (ЕМП) — Решение, с което се отказва да се предостави финансова компенсация на засегнатите акционери и кредитори — Неспазване на изискванията за форма — Член 76, буква г) от Процедурния правилник — Явна недопустимост)

text:
               18.1.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/51

      Определение на Общия съд от 17 ноември 2020 г. — González Calvet/ЕСП
      (Дело T-257/20) (1)

      (Жалба за отмяна - Икономическа и парична политика - Единен механизъм за преструктуриране на кредитни институции и някои инвестиционни посредници (ЕМП) - Решение, с което се отказва да се предостави финансова компенсация на засегнатите акционери и кредитори - Неспазване на изискванията за форма - Член 76, буква г) от Процедурния правилник - Явна недопустимост)
      (2021/C 19/55)
      Език на производството: испански

         Страни

         Жалбоподатели: Ramón González Calvet (Барселона, Испания) и Joan González Calvet (Барселона) (представител: P. Molina Bosch, адвокат)

         Ответник: Единен съвет за преструктуриране (представители: S. Branca, J. King, L. Forestier и E. Muratori, подпомагани от H.-G. Kamann, F. Louis, V. Del Pozo Espinosa De Los Monteros и L. Hesse, адвокати)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС, целящо отмяната на решение SRB/EES/2020/52 на ЕСП от 17 март 2020 г., с което се определя дали трябва да се предостави обезщетение на акционерите и кредиторите, засегнати от действията за преструктуриране на Banco Popular Español, SA

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата като явно недопустима.

                  2)

                  Липсва основание за произнасяне по молбата за встъпване на Кралство Испания.

                  3)

                  Ramón González Calvet и Joan González Calvet понасят направените от тях съдебни разноски, както и тези на Единния съвет за преструктуриране (ЕСП), с изключение на свързаните с молбата за встъпване на Кралство Испания.

                  4)

                  Ramón González Calvet, Joan González Calvet, ЕСП и Кралство Испания понасят всеки направените от тях съдебни разноски, свързани с молбата за встъпване на Кралство Испания.

         (1)  ОВ C 209, 22.6.2020 г.


title: Дело T-383/20: Определение на Общия съд от 5 ноември 2020 г. — Moloko Beverage/EUIPO — Nexus Liquids (moloko) (Марка на Европейския съюз — Производство по отменя — Оттегляне на искането за обявяване на недействителност — Липса на основание за произнасяне по същество)

text:
               18.1.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/52

      Определение на Общия съд от 5 ноември 2020 г. — Moloko Beverage/EUIPO — Nexus Liquids (moloko)
      (Дело T-383/20) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по отменя - Оттегляне на искането за обявяване на недействителност - Липса на основание за произнасяне по същество)
      (2021/C 19/56)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Moloko Beverage GmbH (Гьопинген, Германия) (представител: D. Wieland, avocate)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: D. Walicka)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Nexus Liquids GmbH (Бад Залцуфлен, Германия) (представител: F. Schembecker, avocat)

         Предмет

      Жалба срещу решение на пети апелативен състав на EUIPO от 18 март 2020 г. (преписка R 1485/2019-5), постановено в производство по отмяна със страни Nexus Liquids и Moloko Beverage

         Диспозитив

                  1)

                  Липсва основание за произнасяне по същество.

                  2)

                  Осъжда Moloko Beverage GmbH и Nexus Liquids GmbH да заплатят направените от тях съдебни разноски, както и всяко от тях да заплати половината от съдебните разноски на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO).

         (1)  ОВ C 262, 10.8.2020 г.


title: Дело T-451/20 R: Определение на председателя на Общия съд от 29 октомври 2020 г. — Facebook Ireland/Комисия (Обезпечително производство — Конкуренция — Искане за предоставяне на информация — Член 18, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1/2003 — Молба за временни мерки — Неотложност — Fumus boni juris — Претегляне на интересите)

text:
               18.1.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/52

      Определение на председателя на Общия съд от 29 октомври 2020 г. — Facebook Ireland/Комисия
      (Дело T-451/20 R)
      (Обезпечително производство - Конкуренция - Искане за предоставяне на информация - Член 18, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1/2003 - Молба за временни мерки - Неотложност - Fumus boni juris - Претегляне на интересите)
      (2021/C 19/57)
      Език на производството: английски

         Страни

         Молител: Facebook Ireland Ltd (Дъблин, Ирландия) (представители: D. Jowell, QC, D. Bailey, barrister, J. Aitken, D. Das, S. Malhi, R. Haria, M. Quayle, solicitors, и T. Oeyen, avocat)

         Ответник: Европейска комисия (представители: G. Conte, C. Urraca Caviedes и C. Sjödin)

         Предмет

      Молба на основание членове 278 и 279 ДФЕС за спиране на изпълнението на Решение C(2020) 3011 окончателен на Комисията от 4 май 2020 г., свързано с производство по прилагане на член 18, параграф 3 и член 24, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕО) № 1/2003 г. на Съвета (дело AT.40628 — Данни на Facebook-свързани практики)

         Диспозитив

                  1)

                  Спира изпълнението на член 1 от Решение C(2020) 3011 окончателен на Европейската комисия от 4 май 2020 г., свързано с производство по прилагане на член 18, параграф 3 и член 24, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕО) № 1/2003 г. на Съвета (дело AT.40628 — Данни на Facebook-свързани практики), доколкото формулираното в него задължение визира документи, които нямат връзка с търговските дейности на Facebook Ireland Ltd и които съдържат чувствителни лични данни, и доколкото посочената в точка 2 процедура не е започнала.

                  2)

                  Facebook Ireland ще идентифицира документите, съдържащи посочените в точка 1 данни и ще ги предаде на Комисията на отделен електронен носител. След това тези документи ще бъдат поставени във виртуална зала за данни, която ще бъде достъпна само за възможно най-ограничен брой членове на екипа, на който е възложено разследването, в присъствието (виртуално или физическо) на равностоен брой адвокати на Facebook Ireland. Членовете на екипа, на който е възложено разследването, ще разгледат и подберат въпросните документи, като в същото време дадат на адвокатите на Facebook Ireland възможността да ги коментират, преди да приобщят счетените за релевантни документи към преписката по делото. В случай на несъгласие по квалификацията на даден документ адвокатите на Facebook Ireland ще имат правото да обяснят причините за несъгласието си. В случай че несъгласието продължи, Facebook Ireland би могло да поиска арбитраж от директора по информация, комуникации и медии в Генерална дирекция „Конкуренция“ на Комисията.

                  3)

                  Отхвърля молбата за временни мерки в останалата ѝ част.

                  4)

                  Отменя определението от 24 юли 2020 г., Facebook Ireland/Комисия (T-451/20 R).

                  5)

                  Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело T-452/20 R: Определение на председателя на Общия съд от 29 октомври 2020 г. — Facebook Ireland/Комисия (Обезпечително производство — Конкуренция — Искане за предоставяне на информация — Член 18, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1/2003 — Молба за временни мерки — Неотложност — Fumus boni juris — Претегляне на интересите)

text:
               18.1.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/53

      Определение на председателя на Общия съд от 29 октомври 2020 г. — Facebook Ireland/Комисия
      (Дело T-452/20 R)
      (Обезпечително производство - Конкуренция - Искане за предоставяне на информация - Член 18, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1/2003 - Молба за временни мерки - Неотложност - Fumus boni juris - Претегляне на интересите)
      (2021/C 19/58)
      Език на производството: английски

         Страни

         Молител: Facebook Ireland Ltd (Дъблин, Ирландия) (представители: D. Jowell, QC, D. Bailey, barrister, J. Aitken, D. Das, S. Malhi, R. Haria, M. Quayle, solicitors, и T. Oeyen, avocat)

         Ответник: Европейска комисия (представители: G. Conte, C. Urraca Caviedes и C. Sjödin)

         Предмет

      Молба на основание членове 278 и 279 ДФЕС за спиране на изпълнението на Решение C(2020) 3013 окончателен на Комисията от 4 май 2020 г., свързано с производство по прилагане на член 18, параграф 3 и член 24, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕО) № 1/2003 г. на Съвета (дело AT.40684 — Facebook Marketplace)

         Диспозитив

                  1)

                  Спира изпълнението на член 1 от Решение C(2020) 3013 окончателен на Европейската комисия от 4 май 2020 г., свързано с производство по прилагане на член 18, параграф 3 и член 24, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕО) № 1/2003 г. на Съвета (дело AT.40684 — Facebook Marketplace), доколкото формулираното в него задължение визира документи, които нямат връзка с търговските дейности на Facebook Ireland Ltd и които съдържат чувствителни лични данни, и доколкото посочената в точка 2 процедура не е започнала.

                  2)

                  Facebook Ireland ще идентифицира документите, съдържащи посочените в точка 1 данни и ще ги предаде на Комисията на отделен електронен носител. След това тези документи ще бъдат поставени във виртуална зала за данни, която ще бъде достъпна само за възможно най-ограничен брой членове на екипа, на който е възложено разследването, в присъствието (виртуално или физическо) на равностоен брой адвокати на Facebook Ireland. Членовете на екипа, на който е възложено разследването, ще разгледат и подберат въпросните документи, като в същото време дадат на адвокатите на Facebook Ireland възможността да ги коментират, преди да приобщят счетените за релевантни документи към преписката по делото. В случай на несъгласие по квалификацията на даден документ адвокатите на Facebook Ireland ще имат правото да обяснят причините за несъгласието си. В случай че несъгласието продължи, Facebook Ireland би могло да поиска арбитраж от директора по информация, комуникации и медии в Генерална дирекция „Конкуренция“ на Комисията.

                  3)

                  Отхвърля молбата за временни мерки в останалата ѝ част.

                  4)

                  Отменя определението от 24 юли 2020 г., Facebook Ireland/Комисия (T-452/20 R).

                  5)

                  Не се произнася по съдебните разноски.