title: Дело F-83/11: Жалба, подадена на 26 август 2011 г. — ZZ/Комисия

text:
               19.11.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 340/41

         Жалба, подадена на 26 август 2011 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-83/11)
   2011/C 340/86
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представители: S. Rodrigues, A. Blot и C. Bernard-Glanz, avocats)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет и описание на спора

   Отмяна на решението на председателя на журито по конкурс EPSO/AST/112/10 —Асистенти (AST 3) да не се допусне жалбоподателя до изпитите.

      Искания на жалбоподателя

               —

               Като главно искане:

                           —

                           да се отмени приетото на 17 май 2011 г. решение, с което се отказва на жалбоподателя правото да участва в изпитите на конкурс EPSO/AST/112/10 — Асистенти от степен AST 3,

                           —

                           в резултат на това да се постанови, че жалбоподателят следва да бъде включен в процеса по наемане на работа, започнат с посочения конкурс, като при нужда се организират нови изпити.

               —

               При условията на евентуалност, в случай, че не бъде уважено главното искане, quod non, да му се изплати обезщетение за имуществени вреди в размер, който според жалбоподателя следва да се определи по справедливост на 20 000 EUR, заедно със законната лихва за забава, считано от датата на постановяване на съдебното решение,

               —

               във всеки случай, да му се изплати обезщетение за неимуществени вреди в размер, който според жалбоподателя следва да се определи по справедливост на 20 000 EUR, заедно със законната лихва за забава, считано от датата на постановяване на съдебното решение,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-858/16: Жалба, подадена на 6 декември 2016 г. — Dow Corning и Dow Corning Europe/Комисия

text:
               13.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/20

         Жалба, подадена на 6 декември 2016 г. — Dow Corning и Dow Corning Europe/Комисия
   (Дело T-858/16)
   (2017/C 046/23)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Dow Corning Corporation (Мидланд, Мичиган, САЩ) и Dow Corning Europe (Сенеф, Белгия) (представители: S. Verschuur, M. Stroungi и L. Mélia, lawyers)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени членове 1—4 oт решението на Комисията от 11 януари 2016 г. във връзка с държавна помощ SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN) относно схемата за държавна помощ за освобождаване от данък на свръхпечалбата, прилагана от Белгия (наричано по-нататък „обжалваното решение“) (1);

               —

               при условията на евентуалност, да отмени член 2, параграф 1 oт обжалваното решение;

               —

               да осъди Комисията да заплати разноските в настоящото производство.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат четири основания.

               1.

               Първото основание е нарушение от страна на Комисията на член 1, буква г) oт Регламент 2015/1589 (2) поради неправилно квалифициране на данъчния режим за освобождаване от данък на свръхпечалбата като схема, като по този начин е допуснала многобройни явни грешки в правото, фактите и преценката и е изложила неадекватни мотиви.

               2.

               Второто основание е нарушение от страна на Комисията на член 107, параграф 1 ДФЕС поради това, че е допуснала правна грешка по същество и явна грешка в преценката при тълкуването и прилагането на референтната система при преценката дали данъчният режим за освобождаване от данък на свръхпечалбата е предоставил избирателно предимство.

               3.

               Третото основание е нарушение от страна на Комисията на член 107, параграф 1 ДФЕС поради неправилния извод, че данъчният режим за освобождаване от данък на свръхпечалбата е предоставил избирателно предимство, допускайки по този начин многобройни явни грешки във фактите и преценката, тъй като не е провела надлежно и безпристрастно разглеждане и е изложила неадекватни мотиви.

               4.

               Четвъртото основание е нарушение от страна на Комисията на член 16 oт Регламент 2015/1589 и на много принципи на правото на Съюза в резултат на допуснати грешка в правото по същество и явна грешка в преценката и излагане на неадекватни мотиви при установяването на методологията за количествено оценяване на твърдяната помощ.

      (1)  Решение (ЕС) 2016/1699 на Комисията от 11 януари 2016 година относно схемата за държавна помощ във връзка с освобождаването от данък на свръхпечалбата SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN), прилагана от Белгия (нотифицирано под номер C(2015) 9837) (ОВ L 260, 2016 г., стр. 61).

      (2)  Регламент (ЕС) 2015/1589 на Съвета от 13 юли 2015 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 108 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ОВ L 248, 2015 г., стр. 9).


title: Дело T-431/07: Определение на Общия съд от 15 декември 2011 г. — Gebr. Heller Maschinenfabrik/СХВП — Fernández Martinez (HELLER) (Марка на Общността — Възражение — Оттегляне на възражението — Липса на основание за постановяване на съдебно решение)

text:
               11.2.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 39/13

         Определение на Общия съд от 15 декември 2011 г. — Gebr. Heller Maschinenfabrik/СХВП — Fernández Martinez (HELLER)
   (Дело T-431/07) (1)

   (Марка на Общността - Възражение - Оттегляне на възражението - Липса на основание за постановяване на съдебно решение)
   2012/C 39/25
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Gebr. Heller Maschinenfabrik GmbH (Nürtingen, Германия) (представители: W. Keßler и S. Baur, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: първоначално S. Schäffner, впоследствие R. Pethke)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Manuel Fernández Martinez (Elche, Испания)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 11 септември 2007 г. (преписка R 974/2006-2), свързано с производство по възражение между Manuel Fernández Martinez и Gebr. Heller Maschinenfabrik GmbH.

      Диспозитив

               1.

               Липсва основание за постановяване на съдебно решение по същество.

               2.

               Осъжда жалбоподателя да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 37, 9.2.2008 г.


title: Дело C-448/13 P: Жалба, подадена на 7 август 2013 г. от Delphi Technologies, Inc. срещу решението на Общия съд (шести състав), постановено на 6 юни 2013 г. по дело T-515/11 — Delphi Technologies, Inc./Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

text:
               26.10.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/10

         Жалба, подадена на 7 август 2013 г. от Delphi Technologies, Inc. срещу решението на Общия съд (шести състав), постановено на 6 юни 2013 г. по дело T-515/11 — Delphi Technologies, Inc./Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
   (Дело C-448/13 P)
   2013/C 313/19
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Delphi Technologies, Inc. (представители: C. Albrecht, J. Heumann, Rechtsanwälte)

      Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Съда:

               —

               да отмени Решение на Общия съд от 6 юни 2013 г. по дело T-515/11, да отмени оспореното решение, доколкото с него е отхвърлена жалбата срещу решението на проверителя от 25 август 2010 г., и да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбата е срещу Решение на Общия съд на Европейския съюз (шести състав) по дело T-515/11, с което той отхвърля жалбата за отмяна на решение на втори апелативен състав, с което от своя страна се потвърждава отказът да се регистрира „INNOVATION FOR THE REAL WORLD“ като марка на Общността.
   В подкрепа на жалбата се изтъкват три основания:

               1.

               Общият съд е нарушил член 7, параграф 1, буква б) от Регламента относно марката на Общността (1), като не е определил правилно съответните потребители и степента им на познание. Стоките са насочени изключително към професионалисти с висока степен на познание по отношение на рекламните лозунги.

               2.

               Освен това Общият съд е нарушил член 7, параграф 1, буква б) от Регламента относно марката на Общността, като е приложил твърде строг тест при преценката си дали заявената за регистрация марка има отличителен характер. По-специално Общият съд не е разбрал началата, установени в скорошната съдебна практика, в частно тези по дело Audi/СХВП, C-398/08 P.

               3.

               На трето място, Общият съд е нарушил общите принципи на равно третиране и добра администрация, които са основни принципи за правилното управление на ЕС. Фактът, че в миналото СХВП е регистрирала лозунги с подобна структура, съдържащи думата „INNOVATION“, следва да бъде взет предвид, въпреки че предходните решения не са задължителни.

         Жалбоподателят поддържа, че поради тази причина оспорваното решение следва да бъде отменено, като се приеме, че лозунгът „INNOVATION FOR THE REAL WORLD“ има вътрешноприсъщ отличителен характер.

      (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 от 27 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1).


title: Дело C-162/17 P: Жалба, подадена на 30 март 2017 г. от Република Полша срещу решението на Общия съд (девети състав), постановено на 19 януари 2017 г. по дело T-701/15 — Stock Polska/EUIPO — Lass & Steffen (LUBELSKA)

text:
               24.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 239/22

         Жалба, подадена на 30 март 2017 г. от Република Полша срещу решението на Общия съд (девети състав), постановено на 19 януари 2017 г. по дело T-701/15 — Stock Polska/EUIPO — Lass & Steffen (LUBELSKA)
   (Дело C-162/17 P)
   (2017/C 239/28)
   Език на производството: полски

      Страни

      Жалбоподател: Република Полша (представител: Bogusław Majczyna)

      Друга страна в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост

      Искания на жалбоподателя

               —

               изцяло да се отмени решението на Общия съд на Европейския съюз (девети състав) от 19 януари 2017 г., Stock Polska/EUIPO — Lass & Steffen (LUBELSKA), T-701/15,

               —

               делото да се върне на Общия съд за ново разглеждане,

               —

               да се постанови всяка от страните да понесе направените от нея съдебни разноски.

      Основания и основни доводи

   Република Полша иска отмяна на решението на Общия съд на Европейския съюз (девети състав) от 19 януари 2017 г., Stock Polska/EUIPO — Lass & Steffen (LUBELSKA), T-701/15 (EU:T:2017:16), както и връщане на делото на Общия съд за ново разглеждане.
   С обжалваното решение Общият съд отхвърля жалбата на дружеството Stock Polska sp. z o.o. със седалище Люблин против решението на апелативния състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (СХВП, понастоящем Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост — EUIPO) от 24 септември 2015 г. по преписка R 1788/2014-5, с което се потвърждава решението на EUIPO от 14 май 2014 г. да не регистрира марката на Европейския съюз, заявена от Stock Polska sp. z o.o.
   В решението на Общия съд и предхождащите го решения на EUIPO се приема, че на основание член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета относно марката на Общността трябва да се откаже регистрация на марката „Lubelska“ поради сходството ѝ с марката „Lubeca“, сходство, което създава вероятност от объркване на потребителите в Германия, където е защитена по-ранната марка „Lubeca“, относно произхода на обозначените с марката стоки.
   Република Полша обжалва посоченото съдебно решение на следните основания:

               1.

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (1), доколкото не е направена обща преценка на вероятността от объркване въз основа на цялостното впечатление при отчитане на отличителните и доминиращи елементи, и най-вече доколкото преценката дали знакът е сходен с по-ранната марка неоснователно е ограничена така, че да се вземе предвид само един от елементите на знака (словният елемент).
               Общият съд неправилно приема, че преценката на сходството между две марки може да се ограничава така, че да се анализира само един от съставните елементи на заявения знак (словният елемент) и той да се приеме за сходен с друга марка, без да се вземе предвид фигуративният елемент, при положение че преди това не е установено словният елемент да е доминиращ, а фигуративният да е без значение. Общият съд само установява, че фигуративният елемент има по-слаб отличителен характер, но не взема предвид обстоятелството, че слабата отличителност на този елемент на знака не може да е еквивалентна на недоминиращ характер на въпросния елемент.

               2.

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009, както и на принципите на равно третиране, добра администрация и правна сигурност, доколкото не е взет предвид фактът, че EUIPO се произнася в отклонение от предходната си практика при вземането на решения, описана в насоките на EUIPO, и съответно доколкото възприетият подход е в противоречие с тази практика.
               Общият съд не взема предвид факта, че EUIPO се отклонява от описаната в Насоките предходна своя практика по прилагането на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009, а не са налице особени обстоятелства, даващи основание за отклонение от тази практика.

               3.

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009, доколкото преценката за наличието на вероятност от объркване е направена, като са приети за установени обстоятелства, които, както е общоизвестно, не са налице, а същевременно не са взети предвид общоизвестни, съществени обстоятелства, в резултат от което са изопачени фактите и доказателствата, а именно:

                           a)

                           като общоизвестен факт е прието обстоятелството, че средният германски потребител не знае какво значи името „Lubeca“, а не е взето предвид обстоятелството, че степента на познаване на латинските имена на градовете (като Lubeca) няма връзка със степента на владеене на самия латински език, нито обстоятелството, че потребителите на алкохолни напитки придават голямо значение на географския произход на тези напитки;

                           б)

                           като общоизвестен факт е прието обстоятелството, че фигуративният елемент във формата на корона често се среща при марките за алкохолни напитки.

               4.

               Нарушение на задължението за мотивиране при прилагането на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009, доколкото:

                           a)

                           не е посочено кой от елементите на знака е доминиращ според Общия съд;

                           б)

                           не е посочено какви обстоятелства обосновават тезата, че значението на думата „Lubeca“ не е известно на средния германски потребител.

      (1)  ОВ L 78, 2009 г., стр. 1.


title: Дело T-31/09: Жалба, подадена на 21 януари 2009 г.  — Baid/СХВП (LE GOMMAGE DES FACADES)

text:
               21.3.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 69/50

         Жалба, подадена на 21 януари 2009 г. — Baid/СХВП (LE GOMMAGE DES FACADES)
   (Дело T-31/09)
   (2009/C 69/110)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Baid SARL (Париж, Франция) (представител: M. Grasset, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на първи апелативен състав на Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП) от 30 октомври 2008 г. (преписка № R 963/2008-1) и да се постанови ново решение в смисъл, че жалбата, подадена пред СХВП от жалбоподателя, е основателна и поради това заявената марка се приема;

               —

               да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: Словна марка „LE GOMMAGE DES FACADES“ за стоки и услуги, класирани в класове 3, 19 и 37 — заявка № 6 071 641

      Решение на проверителя: Отхвърля заявката за регистрация

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: Нарушение на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 40/94 на Съвета, тъй като заявената марка не е описателна, на член 7, параграф 3 от посочения регламент, тъй като заявената марка е придобила отличителен характер чрез използване, както и на член 73 от посочения регламент, тъй като обжалваното решение в голямата си част се основава на позоваване на интернет страници.


title: Дело C-524/06: Решение на Съда (голям състав) от 16 декември 2008 г. (преюдициално запитване от Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen — Германия) — Heinz Huber/Bundesrepublik Deutschland (Защита на личните данни — Европейско гражданство — Принцип на недопускане на дискриминация, основана на гражданство — Директива 95/46/ЕО — Понятие за необходимост — Общо обработване на лични данни на граждани на Съюза, които са граждани на друга държава-членка — Централен регистър за чужденците)

text:
               21.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/5

         Решение на Съда (голям състав) от 16 декември 2008 г. (преюдициално запитване от Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen — Германия) — Heinz Huber/Bundesrepublik Deutschland
   (Дело C-524/06) (1)

   (Защита на личните данни - Европейско гражданство - Принцип на недопускане на дискриминация, основана на гражданство - Директива 95/46/ЕО - Понятие за необходимост - Общо обработване на лични данни на граждани на Съюза, които са граждани на друга държава-членка - Централен регистър за чужденците)
   (2009/C 44/07)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen
   Страни в главното производство

      Жалбоподател: Heinz Huber

      Ответник: Bundesrepublik Deutschland
   Предмет
   Преюдициално запитване — Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen — Тълкуване на член 12, параграф 1, членове 17, 18, параграф 1 и член 43, параграф 1 ЕО, както и на член 7, буква д) от Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 година за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (ОВ L 281, стр. 31; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 17, стр. 10) — Национална правна уредба, която предвижда личните данни на граждани на други държави-членки да се обработват по принцип в централен национален регистър за чужденците, за разлика от националната правна уредба относно личните данни на гражданите на въпросната държава, които се обработват само в общинските регистри относно декларациите за местожителство
   Диспозитив

               1)

               Система за обработване на лични данни на гражданите на Съюза, които не са граждани на съответната държава-членка, като въведената със Закона за централния регистър за чужденците (Gesetz über das Ausländerzentralregister) от 2 септември 1994 г., изменен със Закона от 21 юни 2005 г., която има за цел да подпомага отговарящите за прилагането на нормативната уредба относно правото на пребиваване национални органи, отговаря на изискването за необходимост, предвидено в член 7, буква д) от Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 година за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни, тълкуван в светлината на забраната за всякаква дискриминация, основана на гражданство, само ако:

                           —

                           тя съдържа единствено данните, които са необходими на посочените органи, за да прилагат тази нормативна уредба, и

                           —

                           централизираният й характер позволява по-ефективното прилагане на тази нормативна уредба, що се отнася до правото на пребиваване на гражданите на Съюза, които не са граждани на тази държава-членка.

                     Препращащата юрисдикция трябва да провери тези обстоятелства по случая в главното производство.
               При всяко положение съхранението и обработването на поименни лични данни в рамките на регистър като централния регистър за чужденците за статистически цели не могат да се приемат за необходими по смисъла на член 7, буква д) от Директива 95/46.

               2)

               Член 12, параграф 1 ЕО следва да се тълкува в смисъл, че не допуска с оглед на целта за борба с престъпността държава-членка да създаде система за обработване на лични данни специално за гражданите на Съюза, които не са граждани на тази държава-членка.

      (1)  ОВ C 56, 10.3.2007 г.


title: Дело C-97/09: Решение на Съда (голям състав) от 26 октомври 2010 г. (преюдициално запитване от Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Wien — Австрия) — Ingrid Schmelz/Finanzamt Waldviertel (Шеста директива ДДС — Член 24, параграф 3 и член 28и — Директива 2006/112/ЕО — Член 283, параграф 1, буква в) — Валидност — Членове 12 ЕО, 43 ЕО и 49 ЕО — Принцип на равно третиране — Специален режим за малките предприятия — Освобождаване от ДДС — Отказ да се предостави освобождаване от данък на данъчнозадължени лица, установени в други държави членки — Понятие за годишен оборот)

text:
               18.12.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 346/12

         Решение на Съда (голям състав) от 26 октомври 2010 г. (преюдициално запитване от Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Wien — Австрия) — Ingrid Schmelz/Finanzamt Waldviertel
   (Дело C-97/09) (1)

   (Шеста директива ДДС - Член 24, параграф 3 и член 28и - Директива 2006/112/ЕО - Член 283, параграф 1, буква в) - Валидност - Членове 12 ЕО, 43 ЕО и 49 ЕО - Принцип на равно третиране - Специален режим за малките предприятия - Освобождаване от ДДС - Отказ да се предостави освобождаване от данък на данъчнозадължени лица, установени в други държави членки - Понятие за годишен оборот)
   2010/C 346/20
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Wien

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Ingrid Schmelz

      Ответник: Finanzamt Waldviertel

      Предмет

   Преюдициално запитване — Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Wien — Валидност на част от текст, който се съдържа в член 24, параграф 3 и в член 28и от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стp. 1), съответно изменена с Директива 92/111/ЕИО на Съвета от 14 декември 1992 година за изменение на Директива 77/388/ЕИО и за въвеждане на мерки за опростяване във връзка с данъка върху добавената стойност (ОВ L 384, стp. 47), както и на част от текст, който се съдържа в член 283, параграф 1, буква в) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7) — Специален режим за малките предприятия в областта на ДДС, който позволява освобождаването от данък с изключение на доставките на стоки и услуги, извършени от данъчнозадължено лице, което не е установено на територията на страната — Отказ да се предостави, по силата на цитираните по-горе разпоредби, освобождаване от данък на данъчнозадължено лице, установено в друга държава членка на ЕС — Съвместимост на този режим с членове 12 ЕО, 43 ЕО и 49 ЕО, както и с общите принципи на общностното право — В случай, че съответните части от текстове не са валидни, тълкуване на понятието „годишен оборот“, което се съдържа, от една страна, в член 24 от Директива 77/388/ЕИО, цитирана по-горе, и в точка 2, буква в) от приложение XV, дял IX, „Данъци“, от Акта относно условията за присъединяване на Кралство Норвегия, Република Австрия, Република Финландия и Кралство Швеция и промените в Договорите, на които се основава Европейският съюз (ОВ С 241, 1994 г., стр. 335), както и, от друга страна, в член 287 от Директива 2006/112/ЕО, цитирана по-горе

      Диспозитив

               1.

               При разглеждането на въпросите не се установяват никакви обстоятелства, които могат да засегнат валидността, с оглед на член 49 ЕО, на член 24, параграф 3 и член 28и от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, съответна изменена с Директива 2006/18/ЕО на Съвета от 14 февруари 2006 година, както и на член 283, параграф 1, буква в) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност.

               2.

               Членове 24 и 24а от Директива 77/388, съответно изменена с Директива 2006/18, както и членове 284—287 от Директива 2006/112, трябва да се тълкуват в смисъл, че понятието „годишен оборот“ се отнася до оборота, реализиран от предприятие за една година в държавата членка, в която то е установено.

      (1)  ОВ C 129, 6.6.2009 г.


title: Дело T-218/16: Жалба, подадена на 9 май 2016 г. — Mühlbauer Technology/EUIPO (Magicrown)

text:
               27.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 232/32

         Жалба, подадена на 9 май 2016 г. — Mühlbauer Technology/EUIPO (Magicrown)
   (Дело T-218/16)
   (2016/C 232/41)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Mühlbauer Technology GmbH (Хамбург, Германия) (представители: M. Zintler и A. Stolz, Rechtsanwälte)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Данни за производството пред EUIPO

      Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „Magicrown“ — заявка за регистрация № 13 627 641

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 7 март 2016 г. по преписка R 1213/2015-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) и в) от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-265/14: Жалба, подадена на 29 април 2014 г.  — Schumacher Packaging/Комисия

text:
               14.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 223/23

         Жалба, подадена на 29 април 2014 г. — Schumacher Packaging/Комисия
   (Дело T-265/14)
   2014/C 223/28
   Език на производството: немски

      Страни

      Ищец/Жалбоподател: Schumacher Packaging GmbH (Шварценберг, Германия) (представители: Rechtsanwälte H. Janssen и G. Engel)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на Европейската комисия от 18 декември 2013 г. по дело за държавни помощи SA.33995 (2013/C) — Подкрепа за електроенергията от възобновяеми източници и намалена допълнителна такса по EEG за енергоемките потребители,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три правни основания.

               1.

               Първо правно основание: нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС

                           —

                           Жалбоподателят твърди, че обжалваното решение нарушава член 107, параграф 1 ДФЕС, тъй като предвидената в Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien (Закон за приоритета на възобновяемите енергийни източници, наричан по-нататък „EEG“) допълнителна такса по EEG и особеният компенсационен режим не представляват отпускане на държавни или контролирани от държавата ресурси. Всички релевантни за квалифицирането на тези мерки факти са били установени в предходното производство между Комисията и Федерална република Германия. Не би трябвало да има повече съмнения, които Комисията да установява в производство по член 108, параграф 2 ДФЕС и член 4, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 659/1999 за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (1).

               2.

               Второто правно основание: нарушение на член 108, параграф 1 ДФЕС и на принципа на правна сигурност

                           —

                           В това отношение жалбоподателят твърди, че Комисията не се е съобразила с член 108, параграф 1 ДФЕС и с принципа на правна сигурност, като е приложила производството за нова помощ по член 4, параграф 4 от Регламент № 659/1999, вместо производството за съществуваща помощ по член 17 и следващите от Регламент № 659/1999, за да провери предварителната си преценка за EEG като помощ. Във връзка с това той посочва по-специално, че с решение от 22 май 2002 г. Комисията не е квалифицирала EEG от 2000 г. като помощ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС, тъй като не е било налице прехвърляне на държавни ресурси. Спрямо решението на Комисията от 22 май 2002 г. измененията на EEG от 2000 г. в EEG от 2012 г. не били съществени. Следователно Комисията е можела да изрази различното си правно тълкуване в производство по член 108, параграф 1 ДФЕС, без да обременява жалбоподателя.

               3.

               Трето правно основание: нарушение на член 41 от Хартата на основните права и на принципа на изслушване

                           —

                           По-нататък жалбоподателят твърди, че ответникът е издал обжалваното решение, без преди това да му даде възможност да изрази становище.

      (1)  Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО, ОВ L 83, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41.


title: Дело C-328/16: Иск, предявен на 1 юни 2016 г. — Европейска комисия/Република Гърция

text:
               31.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 402/13

         Иск, предявен на 1 юни 2016 г. — Европейска комисия/Република Гърция
   (Дело C-328/16)
   (2016/C 402/16)
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: G. Zavvos и E. Manhaeve)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е приела всички необходими мерки за изпълнението на решение на Съда от 24 юни 2004 г. по дело C-119/02 (1), Комисия/Република Гърция, Република Гърция не е изпълнила своето задължение по член 260, параграф 1 ДФЕС,

               —

               да се осъди Република Гърция да заплати на Комисията периодична имуществена санкция в размер на 34 974 EUR за всеки ден забава при изпълнението на решение по дело C-119/02 от датата на постановяването на решението по настоящото дело до датата на изпълнението на решението по дело C-119/02,

               —

               да се осъди Република Гърция да заплати на Комисията еднократно платима сума в размер на 3 828 EUR дневно, считано от датата на постановяване на решението по дело C-119/02 до датата на постановяване на решението по настоящото дело или до датата на изпълнението на решение по дело C-119/02, ако същата настъпи преди нея,

               —

               да се осъди Република Гърция да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

               1.

               В решение от 24 юни 2004 г. по дело C-119/02, Комисия/Република Гърция Съдът е заключил, че:
               „Като не е приела необходимите мерки за изграждането на канализационна система за градските отпадъчни води в област Thriasio Pedio и като не е подложила градските отпадъчни води в посочената област на по-стриктно пречистване от вторичното пречистване преди заустването им в чувствителната зона на залива на [Елевсина], Република Гърция не е изпълнила своите задължения по [член] 3, [параграф] 1, и [член]5, [параграф] 2 от Директива 91/271/ЕИО
                   (2)
                  на Съвета от 21 май 1991 година за пречистването на градските отпадъчни води, изменена с Директива 98/15/ЕО на Комисията от 27 февруари 1998 г.“.

               2.

               Република Гърция е трябвало да приеме необходимите мерки, за събирането и пречистването на градските отпадъчни води в област Thriasio Pedio (която обхваща населените места Елевсина, Аспропиргос, Магула и Мандра) съгласно член 3, параграф 1, втора алинея и член 5, параграф 2 от Директива 91/271/CEE, изменена с Директива 98/15/ЕИО, преди заустването им в чувствителната зона на залива на Елевсина. Системата за заустване и пречистване на отпадъчните води в област Thriasio Pedio е трябвало да бъде изградена до 31 декември 1998 г. Освен това до тази дата градските отпадъчни води е трябвало да бъдат подлагани на по-стриктно пречистване от вторичното пречистване („третично пречистване“) преди заустването им в чувствителни зони.

               3.

               Република Гърция е трябвало да осигури събирането и пречистването на всички градски отпадъчни води в областта Thriasio Pedio, тяхното подлагане на по-стриктно пречистване от вторичното пречистване и да докаже, че пречиствателните станции за отпадъчни води функционират в съответствие с разпоредбите на директивата.

               4.

               Решението на Съда е трябвало да бъде изпълнено посредством реализацията на различни проекти:

                           —

                           създаването на център за пречистване на отпадъчни води (наричан по-нататък „CTEUR“),

                           —

                           изграждането на „главни“ канализации (за системата за градски отпадъчни води), или „основни системи“,

                           —

                           изграждането на канали (за системата за градски отпадъчни води) или „вторична система“,

                           —

                           свързването на различни жители/предприятия от областта (от общините Аспропиргос, Елевсина, Магула и Мандра) към системата за градски отпадъчни води, или т.нар. „третична система“.

               5.

               Компетентните гръцки органи са уведомили Комисията, че по-голямата част от съставния проект трябвало да бъде приключена до края на 2010 г. Основната система била в процес на изграждане, 45 % от вторичната система били завършени, а третичната система била в процес на изграждане. Органите твърдели, че CTEUR можел да поеме градските отпадъчни води на цялото население в региона до края на 2010 г. Що се отнасяло до главната система, тя можела да обхване 100 % от населението на общините Аспропиргос, Мандра и Магула и 2/3 от населението на община Елевсина (или приблизително общо 90 % от четирите общини). Останалата част от населението можела да бъде обхваната до 30 април 2011 г.

               6.

               На това основание Комисията приема, че към 18 юли 2011 г. решението на Съда все още не било изцяло изпълнено.

               7.

               В отговора си от 27 ноември 2012 г. гръцките органи уведомили Комисията, че CTEUR бил в действие от 27 юли 2012 г., но вторичната и третичната система все още не били завършени (като трябвало да бъдат завършени до март 2013 г.). Колкото до вторичната система, тя била почти завършена, с изключение на един участък от община Елевсина („Kato Eleusi“), работата по който била забавена поради археологически находки. Освен това по приблизителни оценки към тогавашния момент в CTEUR били събирани и пречиствани 24 % от градските отпадъчни води на селищната англомерация Thriasio Pedio. Органите представили и доказателства за редовното функциониране на станциите (третично пречистване на събраните градски отпадъчни води).

               8.

               Комисията твърди, че макар да са изминали дванадесет години от постановяването на решението, то все още не е изцяло изпълнено от страна на Република Гърция. Пречиствателните станции за градските отпадъчни води действително били завършени и пуснати в действие от 27 юли 2012 г., като по този начин е могъл да бъде отстранен азотът, но било необходимо да се подчертае, че понастоящем се събира и пречиства едва много малък процент (28 %) от градските отпадъчни води в област Thriasio Pedio.

               9.

               Освен това Комисията не получила от компетентните органи никакъв надежден график, който да дава възможност да се прецени моментът, от който може да се очаква действителен напредък. В допълнение Комисията подчертава, че различните срокове, които гръцките органи многократно са посочвали, никога не били спазвани. Освен третичната система, която свързва различни селища и предприятия в района, не е завършена дори вторичната система (изграждането на големи канали), тъй като участъкът Kato Eleusi в община Елевсина не е готов.

               10.

               Комисията подчертава, че освен отговора на гръцките отговори от 27 ноември 2012 г. тя не е получила никакви статически данни, които доказват, че събраните градски отпадъчни води са били подлагани на по-стриктно пречистване от вторичното пречистване. Въпросният отговор съдържал някои показатели, които обаче се отнасяли само за период от четири месеца, тъй като пречиствателната станция била пусната в действие на 27 юли същата година. За да докажат надлежното пречистване на събраните отпадъчни води обаче, гръцките органи трябвало да докажат правилното функциониране на пречиствателната станция за период от дванадесет месеца, като посочат процент на редукция на DBO5 и на DCO, който е от естество да е в съответствие с разпоредбите на директивата за вторичното пречистване, а що се отнася до третичното пречистване — достатъчен процент на редукция на азота съгласно приложение I, таблица 2 към директивата. Тъй като посочените данни липсват, Комисията не може да провери дали понастоящем събираните градски отпадъчни води в крайна сметка се подлагат на по-стриктно пречистване от вторичното пречистване по смисъла на член 4 от директивата.

      (1)  EU:C:2004:385

      (2)
         ОВ L 135, 1991 г., стр. 40; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 43.


title: Дело C-39/09 P: Жалба, подадена на 30 януари 2009 г. от Société des plantations de Mbanga SA (SPM) срещу решението на Първоинстанционния съд (осми състав) от 13 ноември 2008 г. по дело SPM/Съвет и Комисия, T-128/05

text:
               18.4.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 90/11

         Жалба, подадена на 30 януари 2009 г. от Société des plantations de Mbanga SA (SPM) срещу решението на Първоинстанционния съд (осми състав) от 13 ноември 2008 г. по дело SPM/Съвет и Комисия, T-128/05
   (Дело C-39/09 P)
   2009/C 90/16
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Société des plantations de Mbanga SA (SPM) (представител: A. Farache, avocat)

      Други страни в производството: Съвет на Европейския съюз, Комисия на Европейските общности

      Искания на жалбоподателя

               —

               Като основно искане да се постанови:

                           —

                           частична отмяна на решението на Първоинстанционния съд,

                           —

                           да се осъди Комисията да плати обезщетение и да заплати съдебните разноски за производствата пред двете инстанции, включително и разноските на жалбоподателя

               —

               При условията на евентуалност да се постанови:

                           —

                           връщане на делото на Първоинстанционния съд за ново разглеждане и за произнасяне по размера на дължимите обезщетения.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят се позовава преди всичко на две правни основания:
   С първото си правно основание той изтъква, че Първоинстанционният съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е постановил, че общностният режим за внос на банани не нарушава явно и сериозно принципа за поддържане на ефективна конкуренция, който според жалбоподателя представлявал правна норма, чиято цел е да предостави права на частни лица.
   В това отношение жалбоподателят се позовава, от една страна, на неотчитането от Първоинстанционния съд на целите на конкуренцията, доколкото решението му се основавало единствено на общите цели, специално преследвани в рамките на общата организация на пазара на банани. От друга страна, жалбоподателят поддържа, че Първоинстанционният съд е изтълкувал погрешно връзката между общностната правна уредба и антиконкурентните практики на пазара на банани, като е отказал да признае, че общностните разпоредби позволяват, въз основа на вносни лицензи, да се предоставят икономически предимства на определени привилегировани оператори, чиято позиция на пазара била засилена от съществуващите правила.
   С второто си правно основание жалбоподателят изтъква, че Първоинстанционният съд е нарушил общите принципи на правото и по-специално принципа на добра администрация, доколкото е приел, че последният не представлява сам по себе си правна норма, чиято цел е да предоставя права на частни лица. Този принцип обаче бил многократно утвърден в съдебната практика и в настоящия случай пораждал задължение за Комисията при приемането на общностната правна уредба да вземе предвид конкретното положение на пазара и на производителите, които не могат да получат качеството на оператори.


title: Дело C-5/17: Преюдициално запитване от Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Обединено кралство), постъпило на 6 януари 2017 г. — Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs/DPAS Limited

text:
               13.3.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 78/15

         Преюдициално запитване от Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Обединено кралство), постъпило на 6 януари 2017 г. — Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs/DPAS Limited
   (Дело C-5/17)
   (2017/C 078/20)
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

      Страни в главното производство

      Ищец/Жалбоподател: Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

      Ответник: DPAS Limited

      Преюдициални въпроси

   С оглед на член 135, параграф 1, буква г) от Директива 2006/112/ЕО (1) на Съвета (Основната директива за ДДС) и тълкуванията на тази разпоредба, дадени от Съда на ЕС по делата AXA, Bookit II и NEC, Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber), поставя на Съда на Европейския съюз следните преюдициални въпроси:

               1)

               Представлява ли освободена доставка на услуги за превод или плащане по смисъла на член 135, параграф 1, буква г) от Основната директива за ДДС услуга като извършваната от данъчнозадълженото лице по настоящото дело, състояща се от указание — въз основа на нареждане за директен дебит — данъчнозадълженото лице да изтегли чрез директен дебит определена парична сума от банковата сметка на пациента и след удържане на възнаграждението си да я прехвърли на зъболекаря на пациента и на застрахователя?
               По-специално, навеждат ли решенията по делата Bookit II и NEC на извода, че освобождаването от ДДС по член 135, параграф 1, буква г) не е приложимо за услуга като извършваната от данъчнозадълженото лице по настоящото дело, която не включва дебитирането или кредитирането от самото данъчнозадължено лице на никакви контролирани от него сметки, но която при превод на средства е от основно значение за този превод? Или решението по дело AXA навежда на обратния извод?

               2)

               Какви релевантни принципи следва да се приложат, когато се определя дали услуга като извършваната от данъчнозадълженото лице по настоящото дело попада в обхвата на понятието „събиране на дългове“ по смисъла на член 135, параграф 1, буква г)? По-специално, ако (както е постановил Съдът в решението си по дело AXA по отношение на същата или много сходна услуга) тази услуга представлява събиране на дългове, когато се предоставя на лицето, на което се дължи плащането (а именно зъболекарите по настоящото дело и по дело AXA), представлява ли тя също събиране на дългове и когато се предоставя на лицето, което дължи плащането (а именно пациентите по настоящото дело)?

      (1)  Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (OВ 2006, L 347, стp. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7).


               20.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 174/10

         Дело, заведено на 13 март 2013 г. от Bentzen Transport AS срещу Надзорния орган на ЕАСТ
   (Дело E-2/13)
   2013/C 174/06
   На 13 март 2013 г. в Съда на ЕАСТ бе заведено дело срещу Надзорния орган на ЕАСТ от Bentzen Transport AS, представлявано от адвокат Line Voldstad от адвокатска кантора DLA Piper Norway DA, Postboks 1364 Vika, 0114 Осло, Норвегия.
   Ищецът настоява пред Съда на ЕАСТ:

               1.

               да анулира решението на Надзорния орган на ЕАСТ от 19 декември 2012 г. по дело 71620 относно преустановяването на дело срещу Норвегия, започнало вследствие на подадена жалба срещу държавата, свързана с обществените поръчки;

               2.

               да нареди на Надзорния орган на ЕАСТ да поеме разходите по съдебното производство.

      Правен и фактически контекст и правни аргументи в подкрепа:

               —

               Ищецът е местно норвежко дружество, което от 1992 г. извършва дейност в сектора на управлението на отпадъците.

               —

               Искът се основава на решението на Надзорния орган на ЕАСТ по дело 71620 да не започва производство срещу Норвегия след иск от страна на ищеца да оцени дали проведената от норвежкото правителство тръжната процедура е била в съответствие с директивите, включени в Споразумението за ЕИП.

         Ищецът твърди inter alia, че:

               —

               Надзорният орган на ЕАСТ не е провел оценка дали възлагането на обществения договор е било в съответствие с Директива 2004/18/ЕО и следователно е нарушил своето задължение да осигурява спазването на чл. 2 от Директива 2004/18/ЕО и основните права в Споразумението за ЕИП, приложими за обществените поръчки; ищецът твърди също, че е бил нарушен принципът на равно третиране,

               —

               Надзорният орган на ЕАСТ е нарушил своето специално задължение по чл. 23 от Споразумението за надзор и съд, според което той трябва да гарантира спазването от държавите от ЕАСТ на разпоредбите за обществените поръчки в Споразумението за ЕИП, както и

               —

               Надзорният орган на ЕАСТ е нарушил задължението си за мотивиране; вж. член 16 от Споразумението за надзор и съд.


title: Дело T-443/09: Определение на Общия съд от 28 октомври 2010 г. — Agriconsulting Europe/Комисия

text:
               18.12.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 346/58

         Определение на Общия съд от 28 октомври 2010 г. — Agriconsulting Europe/Комисия
   (Дело T-443/09) (1)

   ()
   2010/C 346/113
   Език на производството: италиански
   Председателят на трети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 11, 16.1.2010 г.


title: Дело T-265/09: Решение на Общия съд от 26 септември 2012 г. — Serrano Aranda/СХВП — Burg Groep (LE LANCIER) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за регистрация на словна марка на Общността „LE LANCIER“ — По-ранни национални словна и фигуративни марки „EL LANCERO“ — Относителни основания за отказ — Липса на вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Отхвърляне на възражението)

text:
               10.11.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 343/12

         Решение на Общия съд от 26 септември 2012 г. — Serrano Aranda/СХВП — Burg Groep (LE LANCIER)
   (Дело T-265/09) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за регистрация на словна марка на Общността „LE LANCIER“ - По-ранни национални словна и фигуративни марки „EL LANCERO“ - Относителни основания за отказ - Липса на вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Отхвърляне на възражението)
   2012/C 343/16
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподател: Enrique Serrano Aranda (Мурсиа, Испания) (представители: първоначално J. Calderón Chavero и T. Villate Consonni, впоследствие J. Calderón Chavero, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: първоначално W. Verburg и S. Bonne, впоследствие S. Bonne)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Burg Groep BV (Берген, Нидерландия)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 27 март 2009 г. (преписка R 366/2008-1) относно производство по възражение между г-н Enrique Serrano Aranda и Burg Groep BV

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда г-н Enrique Serrano Aranda да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 205, 29.8.2009 г.


title: Дело T-115/15 R: Определение на председателя на Общия съд от 6 май 2015 г. — Deza/ECHA (Обезпечително производство — Регламент REACH — Вписване на химичното вещество бис(2-етилхексил)фталат (DEHP) в списъка с „кандидат вещества“ — Молба за спиране на изпълнението — Липса на неотложност)

text:
               29.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/36

         Определение на председателя на Общия съд от 6 май 2015 г. — Deza/ECHA
   (Дело T-115/15 R)
   ((Обезпечително производство - Регламент REACH - Вписване на химичното вещество бис(2-етилхексил)фталат (DEHP) в списъка с „кандидат вещества“ - Молба за спиране на изпълнението - Липса на неотложност))
   (2015/C 213/61)
   Език на производството: чешки

      Страни

      Жалбоподател: Deza, a.s. (Чешка република) (представител: P. Dejl, avocat)

      Ответник: Европейска агенция по химикалите (ECHA) (представители: M. Heikkilä, W. Broere и T. Zbihlej)

      Предмет

   Молба за спиране на изпълнението на решение ED/108/2014 от 12 декември 2014 г. на изпълнителния директор на Европейската агенция по химикалите, с което по-специално се извършва актуализиране към 17 декември 2014 г. на наличното вписване на химичното вещество бис(2-етилхексил)фталат (DEHP) в списъка с кандидат вещества за възможно включване в приложение XIV към Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 година относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH), за създаване на Европейска агенция по химикали, за изменение на Директива 1999/45/ЕО и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 793/93 на Съвета и Регламент (ЕО) № 1488/94 на Комисията, както и на Директива 76/769/ЕИО на Съвета и директиви 91/155/ЕИО, 93/67/ЕИО, 93/105/ЕО и 2000/21/ЕО на Комисията (ОВ L 396, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 60, стр. 3), изменен

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля молбата за спиране на изпълнението.

               2)

               Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело T-149/11: Определение на Общия съд от 12 октомври 2011 г. — GS/Парламент и Съвет (Жалба за отмяна — Регламент (ЕС) № 1210/2010 — Възможност на държавите членки да откажат да възстановят стойността на негодни за обращение евро монети — Липса на пряко засягане — Недопустимост)

text:
               26.11.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 347/32

         Определение на Общия съд от 12 октомври 2011 г. — GS/Парламент и Съвет
   (Дело T-149/11) (1)

   (Жалба за отмяна - Регламент (ЕС) № 1210/2010 - Възможност на държавите членки да откажат да възстановят стойността на негодни за обращение евро монети - Липса на пряко засягане - Недопустимост)
   2011/C 347/55
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: GS Gesellschaft für Umwelt- und Energie-Serviceleistungen mbH (Eigeltingen, Германия) (представител: J. Schmidt, avocat)

      Ответници: Европейски парламент (представители: U. Rësslein и A. Neergaard) и Съвет на Европейския съюз (представители: J. Monteiro и M. Simm)

      Предмет

   Искане за отмяна на член 8, параграф 2, второ изречение от Регламент (ЕС) № 1210/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 15 декември 2010 година относно установяване на истинността на евро монетите и обработка на негодни за употреба евро монети (ОВ L 339, стр. 1).

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2.

               GS Gesellschaft für Umwelt- und Energie-Serviceleistungen mbH понася направените от него съдебни разноски и тези на Европейския парламент и на Съвета на Европейския съюз.

               3.

               Липсва основание за произнасяне по молбата за встъпване на Кралство Испания.

      (1)  ОВ C 145, 14.5.2011 г.


title: Дело F-34/06: Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 22 ноември 2007 г. — Michail/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Оценяване — Доклад за развитие на кариерата — Процедура по оценяване за 2004 г. — Жалба за отмяна — Искане за обезщетение)

text:
               12.1.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 8/30

         Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 22 ноември 2007 г. — Michail/Комисия
   (Дело F-34/06) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Оценяване - Доклад за развитие на кариерата - Процедура по оценяване за 2004 г. - Жалба за отмяна - Искане за обезщетение)
   (2008/C 8/53)
   Език на производството: гръцки
   Страни

      Жалбоподател: Christos Michail (Брюксел, Белгия) (представител: C. Meïdanis)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: първоначално C. Berardis-Kayser и K. Herrmann, впоследствие H. Tserepa-Lacombe, подпомагани от E. Bourtzalas, адвокат)
   Предмет
   От една страна, отмяна на доклада за развитие на кариерата на жалбоподателя в рамките на процедурата по оценяване за 2004 г. и, от друга страна, искане за обезщетение.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 154, 1.7.2006 г., стр. 24.


title: Дело C-399/14: Преюдициално запитване от Bundesverwaltungsgericht (Германия), постъпило на 18 август 2014 г.  — Grüne Liga Sachsen e.V. и др./Freistaat Sachsen

text:
               15.12.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 448/2

         Преюдициално запитване от Bundesverwaltungsgericht (Германия), постъпило на 18 август 2014 г. — Grüne Liga Sachsen e.V. и др./Freistaat Sachsen
   (Дело C-399/14)
   (2014/C 448/02)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesverwaltungsgericht

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Grüne Liga Sachsen e.V. и др.

      Ответник: Freistaat Sachsen

      Встъпила страна: Landeshauptstadt Dresden

      Друга страна: Der Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли член 6, параграф 2 от Директива 92/43/ЕИО (1) на Съвета от 21 май 1992 година за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна (Директива 92/43) да се тълкува в смисъл, че преди изпълнението на проект за строителство на мост, който е разрешен преди включването на дадена територия в списъка на териториите от значение за Общността и който не е непосредствено свързан с управлението на територията, следва да се извърши оценка на въздействието му върху територията, ако територията е включена в списъка след издаване на разрешението, но преди започване на изпълнението и преди издаването на разрешението е била извършена единствено оценка на риска или предварителна оценка?

               2)

               При утвърдителен отговор на първия въпрос:
               Трябва ли при последващата оценка националният административен орган да съблюдава изискванията на член 6, параграфи 3 и 4 от Директива 92/43 включително когато счита, че превантивно ги е взел предвид при предхождащата издаването на разрешение оценка на риска или предварителна оценка?

               3)

               При утвърдителен отговор на първия въпрос и отрицателен отговор на втория въпрос:
               Какви изисквания следва да се поставят съгласно член 6, параграф 2 от Директива 92/43 към последващата оценка на издадено за даден проект разрешение и към кой момент следва да се отнесе оценката?

               4)

               В рамките на допълнително производство, което служи за оздравяване на установени пропуски при последващата оценка по член 6, параграф 2 от Директива 92/43 или оценката за въздействие по член 6, параграф 3 от Директива 92/43, трябва ли със съответни изменения на изискванията за оценка да се вземе предвид, че съоръжението е можело да бъде построено и въведено в експлоатация, тъй като решението за одобряване на плана се изпълнява незабавно и молбата за постановяване на обезпечителни мерки е отхвърлена без възможност за обжалване? Това важи ли при всички случаи за необходимата последваща оценка на алтернативите в рамките на решение по член 6, параграф 4 от Директива 92/34?

      (1)  ОВ L 206, стр. 7; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 109.


title: Дело C-56/10 P: Жалба, подадена на 2 февруари 2010 г. от Agencja Wydawniczą Technopol sp. z o.o. срещу решението, постановено от Първоинстанционния съд (втори състав) на 19 ноември 2009 г. по съединени дела T-425/07 и T-426/07, Agencja Wydawnicza Technopol/СХВП (100)

text:
               1.5.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/19

         Жалба, подадена на 2 февруари 2010 г. от Agencja Wydawniczą Technopol sp. z o.o. срещу решението, постановено от Първоинстанционния съд (втори състав) на 19 ноември 2009 г. по съединени дела T-425/07 и T-426/07, Agencja Wydawnicza Technopol/СХВП (100)
   (Дело C-56/10 P)
   2010/C 113/29
   Език на производството: полски

      Страни

      Жалбоподател: Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. (представител: D. Rzążewska)

      Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение на Първоинстанционния съд от 19 ноември 2009 г. по съединени дела T-425/07 и T-426/07,

               —

               да се върне делото на Общия съд за ново разглеждане,

               —

               да се осъди Службата да заплати съдебните разноски в производството пред Съда.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят се оплаква, че Първоинстанционният съд е нарушил член 38, параграф 2 от Регламента относно марката на Общността (1), тъй като е приложил неправилни правни критерии при преценката, че апелативният състав правилно изисква да се представи декларация за неупражняване на изключителни права върху числените елементи 100 и 300.
   На следващо място, Първоинстанционният съд нарушил член 7, параграф 1, буква в) от Регламента относно марката на Общността, тъй като приложил неправилни правни критерии при преценката, че елементите, за които е изискана декларация за неупражняване на права, имат описателен характер.
   Първоинстанционният съд освен това нарушил член 7, параграф 1, буква в), член 38, параграф 2 или член 76 от Регламента относно марката на Общността, или и трите разпоредби, тъй като не отчел надлежно практиката на Службата във връзка с регистрацията на знаци, които се състоят от цифри или препращат към съдържанието на публикация.

      (1)  Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ L 11, 1994 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146), заменен с Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (кодифицирана версия) (ОВ L 78, стр. 1).


title: Дело T-60/07: Решение на Първоинстанционния съд от 12 ноември 2008 г.  — Испания/Комисия (ФЕОГА — Секция Гарантиране — Разходи, изключени от финансиране от страна на Общността — Сектор на плодовете и зеленчуците — Опазване на околната среда — Административна процедура)

text:
               10.1.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 6/25

         Решение на Първоинстанционния съд от 12 ноември 2008 г. — Испания/Комисия
   (Дело T-60/07) (1)

   (ФЕОГА - Секция „Гарантиране“ - Разходи, изключени от финансиране от страна на Общността - Сектор на плодовете и зеленчуците - Опазване на околната среда - Административна процедура)
   (2009/C 6/50)
   Език на производството: испански
   Страни

      Жалбоподател: Кралство Испания (представител: M. Muñoz Pérez, abogado del Estado)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представител: F. Jimeno Fernández)
   Предмет
   Искане за частична отмяна на Решение 2006/932/ЕО на Комисията от 14 декември 2006 година за изключване от финансиране от страна на Общността на някои разходи, направени от държавите-членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА), секция „Гарантиране“ (ОВ L 355, стр. 96), доколкото то изключва някои разходи, направени от Кралство Испания в сектора на плодовете и зеленчуците.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Кралство Испания да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 95, 28.4.2007 г.


title: Дело T-260/00: Определение на Общия съд от 12 декември 2012 г. — Cooperativa San Marco fra Lavoratori della Piccola Pesca и др./Комисия (Жалба за отмяна — Държавни помощи — Намаления на социалноосигурителни вноски в полза на предприятия, установени на територията на Венеция и Киоджа — Решение, с което схемата за помощ се обявява за несъвместима с общия пазар и се разпорежда възстановяване на изплатените помощи — Жалба, която е отчасти явно недопустима и отчасти явно неоснователна)

text:
               9.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/22

         Определение на Общия съд от 12 декември 2012 г. — Cooperativa San Marco fra Lavoratori della Piccola Pesca и др./Комисия
   (Дело T-260/00) (1)

   (Жалба за отмяна - Държавни помощи - Намаления на социалноосигурителни вноски в полза на предприятия, установени на територията на Венеция и Киоджа - Решение, с което схемата за помощ се обявява за несъвместима с общия пазар и се разпорежда възстановяване на изплатените помощи - Жалба, която е отчасти явно недопустима и отчасти явно неоснователна)
   2013/C 38/39
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподатели: Cooperativa San Marco fra Lavoratori della Piccola Pesca — Burano Soc. coop. rl (Венеция, Италия); Cooperativa Coopesca — Organizzazione tra Produttori e Lavoratori della Pesca — Chioggia Soc. coop. rl (Киоджа, Италия); Cooperativa tra i Lavoratori della Piccola Pesca di Pellestrina Soc. coop. rl (Венеция); Cooperativa Pescatori di San Pietro in Volta Soc. coop. rl (Венеция); Murazzo — Piccola Società Cooperativa rl (Chioggia); RAM — Società Cooperativa fra Lavoratori della Pesca, Raccoglitori ed Allevatori di Molluschi (Киоджа); Confcooperative — Unione Provinciale di Venezia (Местре, Италия); и Comitato „Venezia Vuole Vivere“ (Маргера, Италия) (представител: A. Vianello, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представител: V. Di Bucci, подпомаган от A. Dal Ferro, avocat)

      Страна, встъпила в подкрепа на жалбоподателите: Италианска република (представители: първоначално U. Leanza, впоследствие I. Braguglia, впоследствие R. Adam и накрая I. Bruni, подпомагани от G. Aiello и P. Gentili, avvocati dello Stato)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение 2000/394/ЕО на Комисията от 25 ноември 1999 година относно мерките за помощи в полза на предприятията, установени на територията на Венеция и Киоджа, предвидени в Закон № 30/1997 и в Закон № 206/1995 за намаляване на социалноосигурителните вноски (ОВ L 150, 2000 г., стр. 50).

      Диспозитив

               1.

               Произнася се по посоченото от Европейската комисия възражение за недопустимост с решението по същество.

               2.

               Отхвърля жалбата като отчасти явно недопустима и отчасти явно неоснователна.

               3.

               Cooperativa San Marco fra Lavoratori della Piccola Pesca — Burano Soc. coop. rl, Cooperativa Coopesca — Organizzazione tra Produttori e Lavoratori della Pesca — Chioggia Soc. coop. rl, Cooperativa tra i Lavoratori della Piccola Pesca di Pellestrina Soc. coop. rl, Cooperativa Pescatori di San Pietro in Volta Soc. coop. rl, Murazzo — Piccola Società Cooperativa rl, RAM — Società Cooperativa fra Lavoratori della Pesca, Raccoglitori ed Allevatori di Molluschi, Confcooperative — Unione Provinciale di Venezia, и Comitato „Venezia Vuole Vivere“ понасят наред с направените от тях съдебни разноски и тези на Комисията.

               4.

               Италианската република понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 355, 9.12.2000 г.


title: Дело T-641/13: Жалба, подадена на 3 декември 2013 г. — Gemeente Bergen op Zoom/Комисия

text:
               1.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 31/18

         Жалба, подадена на 3 декември 2013 г. — Gemeente Bergen op Zoom/Комисия
   (Дело T-641/13)
   2014/C 31/30
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподател: Gemeente Bergen op Zoom (Bergen op Zoom, Нидерландия) (представители: Rechtsanwälte T. Hovius и R. Pasma)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението,

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят обжалва Решение на Комисията от 2 октомври 2013 г. (1), с което тя постановява, че закупуването на промишления терен от Koninklijke Nedalco BV и Nedalco International BV от общината Bergen op Zoom не представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС.
   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага три правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от нарушение на член 107 и/или член 108 ДФЕС, тъй като Комисията е пропуснала да приложи принципа на частния инвеститор; във всички случаи принципът на частния инвеститор бил неправилно приложен като не било изходено от релевантните факти и/или позоваването на принципа не е било мотивирано в достатъчна степен.

               2.

               Второто правно основание е изведено от нарушение на член 107 и/или член 108 ДФЕС, тъй като Комисията направила погрешна преценка на фактите и/или на правото и очевидно неправилно установила, че на Nedalco не било предоставено никакво (избирателно) предимство, което това предприятие не би могло да получи по нормалния търговски път.

               3.

               Третото правно основание е изведено от нарушение на задължението за полагане на дължимата грижа и на задължението за мотивиране, тъй като Комисията е направила погрешна преценка на изложените от общината факти и/или не е посочила убедителни мотиви в подкрепа на решението.

      (1)  ОВ C 335, стр. 1.


title: Дело C-182/15: Решение на Съда (голям състав) от 6 септември 2016 г. (преюдициално запитване от Augstākā tiesa — Латвия) — производство по дело относно екстрадиция на Aleksei Petruhhin (Преюдициално запитване — Гражданство на Европейския съюз — Екстрадиция към трета държава на гражданин на държава членка, който упражнява правото си на свободно движение — Приложно поле на правото на Съюза — Защита на гражданите на държава членка срещу екстрадиция — Липса на защита на гражданите на другите държави членки — Ограничение на свободата на движение — Обосноваване с оглед предотвратяване на безнаказаността — Пропорционалност — Проверка на гаранциите, предвидени в член 19 от Хартата на основните права на Европейския съюз)

text:
               31.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 402/9

         Решение на Съда (голям състав) от 6 септември 2016 г. (преюдициално запитване от Augstākā tiesa — Латвия) — производство по дело относно екстрадиция на Aleksei Petruhhin
   (Дело C-182/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Гражданство на Европейския съюз - Екстрадиция към трета държава на гражданин на държава членка, който упражнява правото си на свободно движение - Приложно поле на правото на Съюза - Защита на гражданите на държава членка срещу екстрадиция - Липса на защита на гражданите на другите държави членки - Ограничение на свободата на движение - Обосноваване с оглед предотвратяване на безнаказаността - Пропорционалност - Проверка на гаранциите, предвидени в член 19 от Хартата на основните права на Европейския съюз))
   (2016/C 402/10)
   Език на производството: латвийски

      Запитваща юрисдикция

   Augstākā tiesa (Върховен съд, Латвия)

      Страни в главното производство

   Aleksei Petruhhin

      Диспозитив

               1)

               Членове 18 ДФЕС и 21 ДФЕС трябва да се тълкуват в смисъл, че когато към държава членка, в която се намира гражданин на Съюза, който е гражданин на друга държава членка, е отправена молба за екстрадиция от трета държава, с която първата държава членка е сключила договор за екстрадиция, тя е длъжна да уведоми държавата членка, чийто гражданин е посоченото лице, и при необходимост по молба на последната държава членка да ѝ предаде този гражданин съгласно разпоредбите на Рамково решение 2002/584/ПВР на Съвета от 13 юни 2002 година относно европейската заповед за арест и процедурите за предаване между държавите членки, изменено с Рамково решение 2009/299/ПВР на Съвета от 26 февруари 2009 г., при условие че съгласно националното си право тази държава членка е компетентна да преследва това лице за деяния, извършени извън националната ѝ територия.

               2)

               В хипотеза, при която дадена държава членка е сезирана с молба от трета държава за екстрадиране на гражданин на друга държава членка, първата държава членка трябва да провери дали екстрадицията няма да наруши правата, посочени в член 19 от Хартата на основните права на Европейския съюз.

      (1)  ОВ C 205, 22.6.2015 г.


title: Дело C-33/11: Преюдициално запитване, отправено от Korkein hallinto-oikeus (Финландия) на 21 януари 2011 г. — A Oy

text:
               19.3.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 89/11

         Преюдициално запитване, отправено от Korkein hallinto-oikeus (Финландия) на 21 януари 2011 г. — A Oy
   (Дело C-33/11)
   2011/C 89/21
   Език на производството: фински

      Запитваща юрисдикция

   Korkein hallinto-oikeus

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: A Oy

      Ответник: Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö

      Преюдициални въпроси

               1.

               Следва ли член 15, точка 6 от Шеста директива 77/388/ЕИО (1) да се тълкува в смисъл, че в „авиокомпании, опериращи срещу възнаграждение главно по международни линии“ следва да се включват и търговски авиокомпании, които извършват срещу възнаграждение основно международни чартърни полети за нуждите на определени предприятия и физически лица?

               2.

               Следва ли член 15, точка 6 от Шеста директива 77/388/ЕИО да се тълкува в смисъл, че предвиденото в нея освобождаване [от данък върху добавената стойност] се отнася само за въздухоплавателни средства, доставени директно на авиокомпании, опериращи срещу възнаграждение главно по международни линии, или това освобождаване се отнася и за доставката на въздухоплавателни средства на стопански субект, като самият той не извършва международни въздушни превози, но предоставя за ползване въздухоплавателно средство на стопански субект, осъществяващ такива превози?

               3.

               Като се има предвид, че съответната авиокомпания е можела да използва въздухоплавателните средства и за други полети, от значение ли е за отговора на втория въпрос обстоятелството, че собственикът на въздухоплавателните средства е префактурирал разходите за ползването на тези въздухоплавателни средства на конкретно физическо лице — собственик на неговия капитал и последният използва придобитите въздухоплавателни средства основно в своята търговска дейност и/или за частни цели?

      (1)  Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1)


title: Дело T-118/14: Решение на Общия съд от 15 септември 2016 г. — LDC Argentina/Съвет (Дъмпинг — Внос на биодизел с произход от Аржентина — Окончателно антидъмпингово мито — Член 2, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1225/2009 — Нормална стойност — Производствена цена)

text:
               31.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 402/31

         Решение на Общия съд от 15 септември 2016 г. — LDC Argentina/Съвет
   (Дело T-118/14) (1)

   ((Дъмпинг - Внос на биодизел с произход от Аржентина - Окончателно антидъмпингово мито - Член 2, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1225/2009 - Нормална стойност - Производствена цена))
   (2016/C 402/34)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: LDC Argentina SA (Буенос Айрес, Аржентина) (представители: J.-F. Bellis, R. Luff и G. Bathory, avocats)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: първоначално S. Boelaert и B. Driessen, впоследствие H. Marcos Fraile, подпомагани от R. Bierwagen и C. Hipp, avocats)

      Встъпили страни в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: M. França и A. Stobiecka-Kuik) и European Biodiesel Board (EBB) (Брюксел, Белгия) (представители: O. Prost и M.-S. Dibling, avocats)

      Предмет

   Жалба на основание член 263 ДФЕС за частична отмяна на Регламент за изпълнение (ЕС) № 1194/2013 на Съвета от 19 ноември 2013 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на биодизел с произход от Аржентина и Индонезия (OВ L 315, 2013 г., стp. 2).

      Диспозитив

               1)

               Отменя членове 1 и 2 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 1194/2013 на Съвета от 19 ноември 2013 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на биодизел с произход от Аржентина и Индонезия, доколкото засягат LDC Argentina SA.

               2)

               Съветът на Европейския съюз понася собствените си съдебни разноски, както и тези на LDC Argentina.

               3)

               Европейската комисия и European Biodiesel Board (EBB) понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 151, 19.5.2014 г.


title: Дело T-11/07: Решение на Общия съд от 7 декември 2010 г. — Frucona Košice/Комисия (Държавни помощи — Частично опрощаване на данъчни задължения в рамките на предпазен конкордат — Решение, с което помощта се обявява за несъвместима с общия пазар и се разпорежда нейното възстановяване — Критерий за частен кредитор в условия на пазарна икономика)

text:
               29.1.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 30/33

         Решение на Общия съд от 7 декември 2010 г. — Frucona Košice/Комисия
   (Дело T-11/07) (1)

   (Държавни помощи - Частично опрощаване на данъчни задължения в рамките на предпазен конкордат - Решение, с което помощта се обявява за несъвместима с общия пазар и се разпорежда нейното възстановяване - Критерий за частен кредитор в условия на пазарна икономика)
   2011/C 30/57
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Frucona Košice a.s. (Košice, Словакия) (представители: B. Hartnett, barrister, O. H. Geiss и A. Barger, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: B. Martenczuk и K. Walkerová)

      Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателя: St. Nicolaus-trade a.s. (Братислава, Словакия) (представител: N. Smaho, avocat)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение 2007/254/ЕО на Комисията от 7 юни 2006 година относно държавна помощ C-25/2005 (ex NN 21/2005), приведена в действие от Словашката република за „Frucona Košice“ a.s. (ОВ L 112, стр. 14).

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Frucona Košice a.s. да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 56, 10.3.2007 г.


title: Дело F-157/12: Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 19 юни 2014 г.  — BN/Парламент (Публична служба — Длъжностни лица — Жалба за отмяна — Длъжностно лице със степен AD 14, което временно заема длъжността съветник на директор — Твърдение за психически тормоз от страна на генералния директор — Продължителен отпуск по болест — Решение за назначаване на длъжностното лице на длъжност съветник в друга генерална дирекция — Задължение за полагане на грижа — Принцип на добра администрация — Интерес на службата — Правило за съответствие между степента и длъжността — Иск за обезщетение — Вреда, произтичаща от поведение, различно от вземането на решение)

text:
               24.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 421/49

         Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 19 юни 2014 г. — BN/Парламент
   (Дело F-157/12) (1)

   ((Публична служба - Длъжностни лица - Жалба за отмяна - Длъжностно лице със степен AD 14, което временно заема длъжността съветник на директор - Твърдение за психически тормоз от страна на генералния директор - Продължителен отпуск по болест - Решение за назначаване на длъжностното лице на длъжност съветник в друга генерална дирекция - Задължение за полагане на грижа - Принцип на добра администрация - Интерес на службата - Правило за съответствие между степента и длъжността - Иск за обезщетение - Вреда, произтичаща от поведение, различно от вземането на решение))
   2014/C 421/68
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: BN (представители: S. Rodrigues и A. Tymen, avocats)

      Ответник: Европейски парламент (представители: O. Caisou-Rousseau и V. Montebello-Demogeot)

      Предмет

   Молба за отмяна на решението за преназначаване на жалбоподателя и на мълчаливото прекратяване със задна дата на функциите му на съветник на директора на дирекция в Европейския парламент, и искане за обезщетение за претърпените вреди.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Европейския парламент да понесе направените от него съдебни разноски и съдебните разноски на BN.

      (1)  ОВ C 71, 9.3.2013 г., стр. 31.


title: Дело T-214/13: Жалба, подадена на 15 април 2013 г. — Typke/Комисия

text:
               15.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/35

         Жалба, подадена на 15 април 2013 г. — Typke/Комисия
   (Дело T-214/13)
   2013/C 171/65
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Rainer Typke (Хасберген, Германия) (представители: адв. B. Cortese и адв. A. Salerno)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на Европейската комисия от 5 февруари 2013 г., с което се отхвърля потвърдителното заявление на жалбоподателя за достъп до документи съгласно Регламент (ЕО) № 1049/2001 (1) — по преписка GESTDEM 2012/3258,

               —

               да отмени мълчаливия отказ на Европейската комисия от 13 март 2013 г. относно потвърдителното заявление на жалбоподателя за достъп до документи съгласно Регламент (ЕО) № 1049/2001 — по преписка GESTDEM 2013/0068,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски на жалбоподателя.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят сочи едно правно основание, състоящо се в твърдение за нарушаване на членове 2 и 4 от Регламент (ЕО) № 1049/2001, както и на други разпоредби от посочения регламент, тъй като:

               —

               становището на Комисията, че искането на жалбоподателя не попада в приложното поле на Регламент (ЕО) № 1049/2001, доколкото предполага създаването на нови документи, а не достъпа до съществуващи такива, е необосновано,

               —

               становището на Комисията, че искането на жалбоподателя е непропорционално и поради това недопустимо, дори да се вземе предвид възможността за предоставяне на частичен достъп, е необосновано,

               —

               становището на Комисията, че необходимостта да не се разкриват лични данни на трети лица е пречка за уважаване на искането на жалбоподателя, е необосновано, и

               —

               становището на Комисията, че необходимостта да се запази поверителността на производството пред комисията по подбора и необходимостта да се защити процесът на вземане на решения от последната са пречка за уважаване на искането на жалбоподателя, е необосновано.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).


title: Дело C-16/13: Преюдициално запитване, отправено от Landgerichts Frankfurt am Main (Германия) на 14 януари 2013 г. — Jürgen Langenbächer и др./Condor Flugdienst GmbH

text:
               13.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 108/14

         Преюдициално запитване, отправено от Landgerichts Frankfurt am Main (Германия) на 14 януари 2013 г. — Jürgen Langenbächer и др./Condor Flugdienst GmbH
   (Дело C-16/13)
   2013/C 108/30
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Landgericht Frankfurt am Main

      Страни в главното производство

      Ищци: Jürgen Langenbächer, Janet Langenbächer, Jaqueline Langenbächer

      Ответник: Condor Flugdienst GmbH
   С Определение на Съда от 30 януари 2013 г. делото е заличено от регистъра на Съда.


title: Дело T-787/14 P: Жалба, подадена на 28 ноември 2014 г. от Европейска централна банка срещу решението, постановено на 18 септември 2014 г. от Съда на публичната служба по дело F-26/12, Cerafogli/ЕЦБ

text:
               9.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/56

         Жалба, подадена на 28 ноември 2014 г. от Европейска централна банка срещу решението, постановено на 18 септември 2014 г. от Съда на публичната служба по дело F-26/12, Cerafogli/ЕЦБ
   (Дело T-787/14 P)
   (2015/C 046/72)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Европейска централна банка (представители: E. Carlini и M. López Torres, подпомагани от B. Wägenbaur, адвокат)

      Друга страна в производството: Maria Concetta Cerafogli (Рим, Италия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението от 18 септември 2014 г. по дело F-26/12, Cerafogli/ЕЦБ,

               —

               да уважи исканията, които жалбоподателят в настоящото производство е направил в първоинстанционното производство, и

               —

               да постанови, че всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

      Основания и основни доводи

   Жалбоподателят излага четири правни основания в подкрепа на жалбата си.

               1.

               Първото основание е твърдението, че обхватът на съдебната практика, установена в Решение по дело Grolsch, неправилно е бил разширен до делата, които се отнасят до публичната служба, като по този начин е тълкуван неправилно обхватът на принципа на ефективна съдебна защита в светлината на член 47 от Хартата, както и твърдение, че липсват достатъчно мотиви.

               2.

               Второто основание е твърдението, че не е било взето предвид правото на защита на институцията, като по този начин не е била отчетена целта на досъдебното производство, че не са били взети предвид релевантни факти и че е направено неправилно тълкуване на принципа на правната сигурност.

               3.

               Третото основание е твърдението, че е са били направени неправилни заключения относно естеството на възражението за незаконосъобразност, неправилно тълкуване на член 277 ДФЕС и на принципа на правната сигурност.

               4.

               Четвъртото основание е твърдението, че е направено неправилно тълкуване на принципа на ефективна съдебна защита, че не са били взети предвид фактите по настоящия случай и че е нарушен принципът на пропорционалност.


title: Дело C-32/13: Преюдициално запитване, отправено от Sozialgerichts Nürnberg (Германия) на 22 януари 2013 г. — Petra Würker/Familienkasse Nürnberg

text:
               25.5.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 147/2

         Преюдициално запитване, отправено от Sozialgerichts Nürnberg (Германия) на 22 януари 2013 г. — Petra Würker/Familienkasse Nürnberg
   (Дело C-32/13)
   2013/C 147/03
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Sozialgericht Nürnberg

      Страни в главното производство

      Жалбоподателка: Petra Würker

      Ответник: Familienkasse Nürnberg

      Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли членове 77 или 78 от Регламент (ЕИО) № 1408/71 (1) да се тълкуват в смисъл, че получаването на пенсия за отглеждане на дете дава право на обезщетение спрямо държавата членка, която изплаща пенсията?

               2.

               Има ли промяна след 1 май 2010 г. с влизането в сила на Регламент (ЕО) № 883/2004 (2) и трябва ли член 67 от Регламент (ЕО) 883/2004 да се тълкува в смисъл, че правото на обезщетение възниква при всякакъв вид пенсия (включително и германската пенсия за отглеждане на дете)?

      (1)  Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социална сигурност на заети лица, самостоятелно заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността (ОВ L 149, стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 26).

      (2)  Регламент (ЕО) № 883/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година за координация на системите за социална сигурност (ОВ L 166, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 82).


title: Дело C-91/14 P: Жалба, подадена на 21 февруари 2014 г. от Przedsiębiorstwo Handlowe Medox Lepiarz Jarosław Lepiarz Alicja sp. j. срещу решението, постановено от Общия съд на 11 декември 2013 г. по дело T-591/11, Przedsiębiorstwo Handlowe Medox Lepiarz Jarosław Lepiarz/СХВП, Henkel

text:
               22.12.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 462/11

         Жалба, подадена на 21 февруари 2014 г. от Przedsiębiorstwo Handlowe Medox Lepiarz Jarosław Lepiarz Alicja sp. j. срещу решението, постановено от Общия съд на 11 декември 2013 г. по дело T-591/11, Przedsiębiorstwo Handlowe Medox Lepiarz Jarosław Lepiarz/СХВП, Henkel
   (Дело C-91/14 P)
   (2014/C 462/17)
   Език на производството: полски

      Страни

      Жалбоподател: Przedsiębiorstwo Handlowe Medox Lepiarz Jarosław Lepiarz Alicja sp. j. (представители: M. Konieczyński и I. Kubiec, adwokaci)

      Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Henkel Corp.
   С определение от 2 октомври 2014 г. Съдът (шести състав) отхвърля жалбата като отчасти недопустима и отчасти неоснователна и осъжда Przedsiębiorstwo Handlowe Medox Lepiarz Jarosław, Lepiarz Alicja Sp. j. да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-213/09: Решение на Общия съд от 15 февруари 2011 г. — Yorma’s/СХВП — Norma Lebensmittelfilialbetrieb (YORMA’S) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността, съдържаща словния елемент „yorma’s“ — По-ранна словна марка на Общността „NORMA“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               26.3.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 95/7

         Решение на Общия съд от 15 февруари 2011 г. — Yorma’s/СХВП — Norma Lebensmittelfilialbetrieb (YORMA’S)
   (Дело T-213/09) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността, съдържаща словния елемент „yorma’s“ - По-ранна словна марка на Общността „NORMA“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2011/C 95/11
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Yorma’s AG (Дегендорф, Германия) (представител: A. Weiß, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: S. Schäffner)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Norma Lebensmittelfilialbetrieb GmbH & Co. KG (Нюрнберг, Германия) (представител: A. von Welser, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 20 февруари 2009 г. (преписка R 1879/2007-1), постановено в производство по възражение със страни Norma Lebensmittelfilialbetrieb GmbH & Co. KG и Yorma’s AG.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Yorma’s AG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 180, 1.8.2009 г.


title: Дело C-57/15: Решение на Съда (пети състав) от 28 юли 2016 г. (преюдициално запитване от Hof van beroep te Antwerpen — Белгия) — United Video Properties Inc./Telenet NV (Преюдициално запитване — Права върху интелектуална собственост — Директива 2004/48/ЕО — Член 14 — Съдебни разноски — Разноски за адвокат — Възстановяване с фиксиран размер — Максимални размери — Разходи за консултант по техническите въпроси — Възстановяване — Условие за наличие на вина на загубилата делото страна)

text:
               26.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 350/5

         Решение на Съда (пети състав) от 28 юли 2016 г. (преюдициално запитване от Hof van beroep te Antwerpen — Белгия) — United Video Properties Inc./Telenet NV
   (Дело C-57/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Права върху интелектуална собственост - Директива 2004/48/ЕО - Член 14 - Съдебни разноски - Разноски за адвокат - Възстановяване с фиксиран размер - Максимални размери - Разходи за консултант по техническите въпроси - Възстановяване - Условие за наличие на вина на загубилата делото страна))
   (2016/C 350/05)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hof van beroep te Antwerpen

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: United Video Properties Inc.

      Ответник: Telenet NV

      Диспозитив

               1)

               Член 14 от Директива 2004/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно упражняването на права върху интелектуалната собственост трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална правна уредба като разглежданата в делото по главното производство, която предвижда, че загубилата делото страна се осъжда да понесе направените от спечелилата делото страна съдебни разноски, която предоставя на съда, натоварен да произнесе това осъждане, възможността да отчита специфичните особености на делото, с което е сезиран, и която съдържа система от фиксирани тарифи за възстановяването на разходите за адвокатска помощ, при условие че тези тарифи гарантират, че разноските, които трябва да понесе загубилата делото страна, са разумни, което запитващата юрисдикция има задачата да провери. При все това член 14 от тази директива не допуска национална правна уредба, предвиждаща фиксирани тарифи, които поради съдържащите се в тях твърде ниски максимални размери не гарантират, че загубилата делото страна ще понесе поне една значителна и подходяща част от разумните разноски, направени от спечелилата делото страна.

               2)

               Член 14 от Директива 2004/48 трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национални правни норми, които предвиждат възстановяване на разходите за консултант по техническите въпроси само в случай на вина от страна на загубилата делото страна, когато тези разходи са пряко и тясно свързани със съдебен иск, целящ да гарантира спазването на право на интелектуална собственост.

      (1)  ОВ C 138, 27.4.2015 г.


title: Дело T-420/12: Определение на Общия съд от 27 юни 2014 г. — VHV/Комисия

text:
               1.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 292/59

         Определение на Общия съд от 27 юни 2014 г. — VHV/Комисия
   (Дело T-420/12) (1)

   2014/C 292/75
   Език на производството: немски
   Председателят на трети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 373, 1.12.2012 г.


title: Дело C-97/11: Решение на Съда (четвърти състав) от 24 май 2012 г. (преюдициално запитване от Commissione Tributaria Provinciale di Palermo — Италия) — Amia Spa, в ликвидация/Provincia Regionale di Palermo (Околна среда — Депониране на отпадъци — Директива 1999/31/ЕО — Специален данък за депонирането на твърди отпадъци — Оператор на депо като задължено по този данък лице — Експлоатационни разходи на депото — Директива 2000/35/ЕО — Лихви за забава — Задължения на националния съд)

text:
               7.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 200/2

         Решение на Съда (четвърти състав) от 24 май 2012 г. (преюдициално запитване от Commissione Tributaria Provinciale di Palermo — Италия) — Amia Spa, в ликвидация/Provincia Regionale di Palermo
   (Дело C-97/11) (1)

   (Околна среда - Депониране на отпадъци - Директива 1999/31/ЕО - Специален данък за депонирането на твърди отпадъци - Оператор на депо като задължено по този данък лице - Експлоатационни разходи на депото - Директива 2000/35/ЕО - Лихви за забава - Задължения на националния съд)
   2012/C 200/03
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Commissione Tributaria Provinciale di Palermo

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Amia Spa, в ликвидация

      Ответник: Provincia Regionale di Palermo

      Предмет

   Преюдициално запитване — Commissione Tributaria Provinciale di Palermo — Тълкуване на член 10 от Директива 1999/31/ЕО на Съвета от 26 април 1999 година относно депонирането на отпадъци (ОВ L 182, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 5, стр. 94), на Директива 2000/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 юни 2000 година относно борбата със забавяне на плащане по търговските сделки (ОВ L 200, стр. 35; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 226) — Национална правна уредба, която въвежда специален данък за депонирането на твърди отпадъци и задължава оператора на депото да заплати предварително посочения данък, определен в зависимост от количеството депонирани отпадъци и дължим от депониращата организация

      Диспозитив

   При обстоятелства като разглежданите по делото в главното производство:

               —

               преди да остави без приложение релевантните разпоредби от Закон № 549 от 28 декември 1995 г. за приемането на мерки за подобряване управлението на държавните финансови средства, запитващата юрисдикция следва да провери, като вземе предвид цялото вътрешно право, както материално, така и процесуално, дали в никакъв случай не може да достигне до тълкуване на своето национално право, което да позволява разрешаването на спора по главното производство в съответствие с текста и целта на Директива 1999/31/ЕО на Съвета от 26 април 1999 година относно депонирането на отпадъци, изменена с Регламент (ЕО) № 1882/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 29 септември 2003 година, и с Директива 2000/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 юни 2000 година относно борбата със забавяне на плащане по търговските сделки,

               —

               ако не е възможно подобно тълкуване, запитващата юрисдикция следва да остави без приложение в рамките на спора по главното производство всяка национална разпоредба, която е в противоречие с член 10 от Директива 1999/31, изменена с Регламент № 1882/2003, и с членове 1—3 от Директива 2000/35.

      (1)  ОВ C 238, 13.8.2011 г.