title: Дело T-260/16: Жалба, подадена на 24 май 2016 г. — Швеция/Европейска Комисия

text:
               22.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 305/38

         Жалба, подадена на 24 май 2016 г. — Швеция/Европейска Комисия
   (Дело T-260/16)
   (2016/C 305/53)
   Език на производството: шведски

      Страни

      Жалбоподател: Кралство Швеция (представители: A. Falk, N. Otte Widgren, C. Meyer-Seitz, U. Persson и L. Swedenborg)

      Ответник: Европейска Комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               първо, да обяви за недействително Решение за изпълнение 2016/417/ЕС на Комисията от 17 март 2016 г. (наричано по-нататък „обжалваното решение“) в частта, в която постановява, че трябва да се извършат фиксирани финансови корекции от 2 %, равняващи се на 8 811 286,44 EUR, представляващи отделени от производството преки помощи, получени от Швеция през референтната 2013 г. по силата на Регламент (ЕО) № 73/2009 на Съвета от 19 януари 2009 година за установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски стопани, за изменение на регламенти (EО) № 1290/2005, (EО) № 247/2006, (EО) № 378/2007 и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1782/2003, и

               —

               при условията на евентуалност, да измени обжалваното решение, като намали горепосочената сума до 1 022 259,46 EUR,

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят твърди, че Комисията не се е съобразила с член 52 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 година относно финансирането, управлението и мониторинга на общата селскостопанска политика и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 352/78, (ЕО) № 165/94, (ЕО) № 2799/98, (ЕО) № 814/2000, (ЕО) № 1290/2005 и (ЕО) № 485/2008 на Съвета, и с член 11, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 885/2006 на Комисията от 21 юни 2006 година относно реда и начина на прилагане на Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета по отношение на акредитирането на агенциите платци и други стопански субекти, както и по отношение на клиринга на счетоводните сметки на ЕФГЗ и ЕЗФРСР, тъй като в съобщението, което следва да се изпрати до държавата членка съгласно тези разпоредби, не е уточнила нарушението, за което се твърди, че в този смисъл отговаря жалбоподателят, нито посочва коригиращите мерки, които трябва да се вземат с цел в бъдеще да се осигури спазването на приложимите правила на ЕС. Поради това не е възможно позоваване на съобщението като основание за налагането на оспорваната фиксирана финансова корекция на Швеция.
   Жалбоподателят заявява, че Комисията е приела оспорваното решение на основание погрешни заключения относно разликите между броя грешки, установени при използването на техника за дистанционно наблюдение, и броя грешки, установени при извършване на традиционни проверки на място. Според жалбоподателя Комисията не е доказала в какво се изразяват твърдените нарушения или как същите биха довели до опасност от причиняване на загуби на ЕФГЗ. Жалбоподателят твърди, че Швеция е селектирала проверките и по същество анализа на риска съгласно член 31 от Регламент (ЕО) № 1122/2009 на Комисията от 30 ноември 2009 година за определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 73/2009 на Съвета относно кръстосано спазване, модулация и интегрираната система за администриране и контрол по схемите за директно подпомагане на земеделски производители, предвидени за посочения регламент, както и за прилагане на Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета относно кръстосано спазване по предвидената схема за подпомагане на лозаро-винарския сектор, и следователно не е изложила ЕФГЗ на твърдените от Комисията рискове. Ето защо, според жалбоподателя, решението на Комисията относно фиксираната корекция от 2 % нарушава член 31 от Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета от 21 юни 2005 година относно финансирането на Общата селскостопанска политика и член 52 от Регламент № 130/2013.
   В случай че Съдът намери, че анализът на риска не е ефективен по смисъла на член 31, параграф 2 от Регламент № 1122/2009, жалбоподателят твърди при условията на евентуалност, че Комисията не е имала основания да приложи фиксирана корекция от 2 %. Сумата от 8 811 286,44 EUR, с която оспорваното решение намалява финансирането от ЕС, не може да се обоснове нито с интензивността на твърдяното нарушение с оглед на неговия характер и обхват, нито с финансовата загуба, която то би причинило за Съюза. Жалбоподателят заявява, че сумата, съответстваща на риска, който би възникнал от нарушението, може да бъде установена без непропорционално усилие.Ето защо прилагането на въпросната фиксирана корекция от 2 % нарушава член 52 от Регламент № 1306/2013 и Насоките на Комисията за изчисляване на финансовите последици при подготовката на решението за уравняване на сметките на секция „Гарантиране“ на ФЕОГА (Документ № VI/5330/97), както и принципа на пропорционалност. Съгласно твърденията на жалбоподателя размерът на получената в резултат на фиксираната корекция сума трябва да бъде намален.


title: Дело T-440/15: Жалба, подадена на 29 юли 2015 г. — European Dynamics Luxembourg и др./Европейска агенция по лекарствата

text:
               12.10.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 337/31

         Жалба, подадена на 29 юли 2015 г. — European Dynamics Luxembourg и др./Европейска агенция по лекарствата
   (Дело T-440/15)
   (2015/C 337/32)
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Жалбоподатели: European Dynamics Luxembourg SA (Люксембург, Люксембург), Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Атина, Гърция), European Dynamics Belgium SA (Брюксел, Белгия) (представители: I. Ampazis и M. Sfiri, адвокати)

      Ответник: Европейска агенция по лекарствата

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени искане № SC002 за предоставяне на услуги (Request Form for Services) на Европейската агенция по лекарствата, в контекста на Рамково споразумение ΕΜΑ/2012/10/ICT, съобщено на жалбоподателите на 22 май 2015 г. с електронно писмо от директора на Централното бюро за доставки, и

               —

               да осъди Европейската агенция по лекарствата да заплати всички съдебни разноски на жалбоподателите.

      Основания и основни доводи

   Според жалбоподателите обжалваното искане за предоставяне на услуги (Request Form for Services) трябва да се отмени съгласно член 263 ДФЕС, тъй като EMA е променила критериите за възлагане, които са били предвидени в техническите спецификации, и е въвела нови критерии на етапа на изпращането на искането за предоставяне на услуги от анализатори на системи за управление (Business Analysts).


title: Дело T-87/15: Определение на Общия съд от 16 септември 2016 г. — Aston Martin Lagonda/EUIPO (Изображение на решетка, поставена върху предната страна на автомобил) (Марка на Европейския съюз — Оттегляне на заявката за регистрация — Липса на основание за произнасяне)

text:
               14.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 419/45

         Определение на Общия съд от 16 септември 2016 г. — Aston Martin Lagonda/EUIPO (Изображение на решетка, поставена върху предната страна на автомобил)
   (Дело T-87/15) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Оттегляне на заявката за регистрация - Липса на основание за произнасяне))
   (2016/C 419/60)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Aston Martin Lagonda Ltd (Гейдън, Обединеното кралство) (представител: D. Farnsworth, solicitor)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: H. O'Neill)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 11 декември 2014 г. (преписка R 1797/2014-2), постановено по заявката на жалбоподателя за регистрация на марка на Общността

      Диспозитив

               1)

               Липсва основание за произнасяне по жалбата.

               2)

               Осъжда Aston Martin Lagonda Ltd да понесе направените от него съдебни разноски, както и разноските на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO).

      (1)  ОВ C 138, 27.4.2015 г.


title: Дело T-436/11: Жалба, подадена на 3 август 2011 г. — Afriqiyah Airways/Съвет

text:
               1.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 290/14

         Жалба, подадена на 3 август 2011 г. — Afriqiyah Airways/Съвет
   (Дело T-436/11)
   2011/C 290/20
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Afriqiyah Airways (Триполи, Либия) (представител: B. Sarfati, avocat)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               Да отмени Решение за изпълнение 2011/300/ОВППС на Съвета от 23 май 2011 година за изпълнение на Решение 2011/137/ОВППС относно ограничителни мерки с оглед на положението в Либия (ОВ L 136, 24 май 2011 г., стр. 85), заедно с приложение II към посоченото Решение,

               —

               да осъди Съвета да заплати всички съдебни разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага пет правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от нарушение на процедурата по приемане на акта. Жалбоподателят сочи, че не е налице редовна процедура за приемане на обжалваното решение, предвидена в член 8, параграф 2 от Решение 2011/137/ОВППС на Съвета от 28 февруари 2011 г. относно ограничителни мерки с оглед на положението в Либия (ОВ L 58, стр. 53) и че са нарушени разпоредбите на член 296, втора алинея, ДФЕС.

               2.

               Второто правно основание е изведено от непълнота на мотивите към решението. Жалбоподателят упреква Съвета, че изложил бланкетни мотиви, които не позволявали нито на адресата на решението да разбере съображенията за приемането му, нито на Общия съд — да упражни съдебен контрол върху законосъобразността на акта. Мотивите, че жалбоподателят бил дъщерно дружество на собственика на Libyan African Investment Portfolio — субект, който е засегнат от ограничителни мерки — не били достатъчни.

               3.

               Третото правно основание е изведено от нарушение на правото на защита, доколкото изобщо не било доказано, че правото на защита на жалбоподателя било спазено и че му е била осигурена възможност да защити правата си преди включване на името му в списъка.

               4.

               Четвъртото правно основание е изведено от нарушение на член 27 ДЕС. Жалбоподателят сочи, че Решение 2011/137/ОВППС, посочено в точка 2, и Решение 2011/178/ОВППС на Съвета от на Съвета от 23 март 2011 година за изменение на Решение 2011/137/ОВППС относно ограничителни мерки с оглед на положението в Либия (ОВ L 78, стр. 24), са били приети в нарушение на разпоредбите на член 27, параграф 1 ДЕС.

               5.

               Петото правно основание е изведено от грешка при прилагане на правото и явна грешка в преценката, доколкото жалбоподателят бил гражданска авиокомпания, имаща за цел превоз на пътници и товари, а обжалваното решение водело до замразяване на средства на жалбоподателя единствено на основанието, че той бил собственост на либийската държава посредством инвестиционен фонд.


title: Дело T-28/10: Решение на Общия съд от 12 април 2011 г. — Euro-Information/СХВП (EURO AUTOMATIC PAYMENT) (Марка на Общността — Заявка за словна марка на Общността „EURO AUTOMATIC PAYMENT“ — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               28.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 160/21

         Решение на Общия съд от 12 април 2011 г. — Euro-Information/СХВП (EURO AUTOMATIC PAYMENT)
   (Дело T-28/10) (1)

   (Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността „EURO AUTOMATIC PAYMENT“ - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2011/C 160/33
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Euro-Information — Européenne de traitement de l'information (Страсбург, Франция) (представител: A. Grolée, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Folliard-Monguiral)

      Предмет

   Жалба, подадена срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 11 ноември 2009 г. (преписка R 635/2009-2) относно заявка за регистрация на словния знак „EURO AUTOMATIC PAYMENT“ като марка на Общността

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Euro-Information — Européenne de traitement de l’information да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 80, 27.3.2010 г.


title: Дело C-82/07: Решение на Съда (втори състав) от 6 март 2008 г. (преюдициално запитване от Tribunal Supremo — Испания) — Comisión del Mercado de las Telecomunicaciones/Administración del Estado (Електронни съобщения — Мрежи и услуги — Член 3, параграф 2 и член 10, параграф 1 от Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива) — Национални номерационни планове — Специален регулаторен орган)

text:
               26.4.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 107/7

         Решение на Съда (втори състав) от 6 март 2008 г. (преюдициално запитване от Tribunal Supremo — Испания) — Comisión del Mercado de las Telecomunicaciones/Administración del Estado
   (Дело C-82/07) (1)

   (Електронни съобщения - Мрежи и услуги - Член 3, параграф 2 и член 10, параграф 1 от Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива) - Национални номерационни планове - Специален регулаторен орган)
   (2008/C 107/10)
   Език на производството: испански
   Препращаща юрисдикция
   Tribunal Supremo
   Страна в главното производство

      Ищец: Comisión del Mercado de las Telecomunicaciones

      Ответник: Administración del Estado
   Предмет
   Преюдициално запитване — Tribunal Supremo — Тълкуване на член 3, параграфи 1, 2 и 4 и на член 10, параграф 1 от Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги (Рамкова директива) (OВ L 108, стр. 33; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 35, стр. 195) — Разпределение на националните номерационни ресурси и управлението на националните номерационни планове — Регулаторни и оперативни функции, възложени на специален орган
   Диспозитив

               1)

               Член 3, параграфи 2 и 4, както и член 10, параграф 1 от Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги (Рамкова директива) във връзка с единадесето съображение от същата директива, трябва да се тълкуват в смисъл, че функциите по разпределение на националните номерационни ресурси и по управление на националните номерационни планове трябва да се разглеждат като регулаторни функции. Държавите-членки не са длъжни да възлагат тези различни функции на отделни национални регулаторни органи.

               2)

               Член 10, параграф 1, както и член 3, параграфи 2, 4 и 6 от Директива 2002/21, трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат функциите по разпределение на националните номерационни ресурси, както и функциите по управление на националните номерационни планове, да бъдат поделени между няколко независими регулаторни органа, при условие че разпределението на задачите е публично оповестено в лесно достъпна форма и е нотифицирано на Комисията на Европейските общности.

      (1)  ОВ C 82, 14.4.2007 г.


title: Дело T-244/07: Иск, предявен на 13 юли 2007 г. — Campo de Cartagena/Съвет и Комисия

text:
               8.9.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/46

         Иск, предявен на 13 юли 2007 г. — Campo de Cartagena/Съвет и Комисия
   (Дело T-244/07)
   (2007/C 211/85)
   Език на производството: испански
   Страни

      Ищец: S.A.T., „Campo de Cartagena“ (Murcia, Испания) (представител: г-н L. Ortiz Blanco, abogado)

      Ответници: Съвет на Европейския съюз и Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               да се постанови решение, с което да се уважи настоящият иск за обезщетение на вреди по член 288 ЕО и да се постанови, че ищецът има право да получи парично обезщетение от Съвета и Комисията солидарно в размер на двеста и осемдесет и осем хиляди двеста тридесет и осем еуро (288 238) и

               —

               да се осъдят ответните институции да заплатят съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Правните основания и основните доводи са същите като посочените по дело Т-217/07 Las Palmeras/Съвет и Комисия.


title: Дело T-204/14: Решение на Общия съд от 7 септември 2016 г. — Victor International/EUIPO — Ovejero Jiménez и Becerra Guibert (VICTOR) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Европейския съюз „VICTOR“ — По-ранна национална фигуративна марка „victoria“ — Относително основание за отказ — Реално използване на по-ранната марка — Естество на използването — Форма, различаваща се по елементи, които не променят отличителния характер — Член 15, параграф 1 и член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009)

text:
               17.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 383/12

         Решение на Общия съд от 7 септември 2016 г. — Victor International/EUIPO — Ovejero Jiménez и Becerra Guibert (VICTOR)
   (Дело T-204/14) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Европейския съюз „VICTOR“ - По-ранна национална фигуративна марка „victoria“ - Относително основание за отказ - Реално използване на по-ранната марка - Естество на използването - Форма, различаваща се по елементи, които не променят отличителния характер - Член 15, параграф 1 и член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009))
   (2016/C 383/17)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Victor International GmbH (Елмсхорн, Германия) (представители: R. Kaase и J.-C. Plate, адвокати)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: J. García Murillo и A. Folliard-Monguiral)

      Други страни в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпили в производството пред Общия съд: Gregorio Ovejero Jiménez (Аликанте, Испания) и María Luisa Cristina Becerra Guibert (Аликанте) (представител: M. Veiga Serrano, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 22 януари 2014 г. (преписка R 2208/2012-2) относно производство по възражение между г-н Ovejero Jiménez и г-жа Becerra Guibert, от една страна, и Victor International, от друга страна.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Victor International GmbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 245, 28.7.2014 г.


title: Дело T-130/17: Жалба, подадена на 1 март 2017 г. — Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo/Комисия

text:
               18.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 121/48

         Жалба, подадена на 1 март 2017 г. — Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo/Комисия
   (Дело T-130/17)
   (2017/C 121/69)
   Език на производството: полски

      Страни

      Жалбоподател: Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A. (Варшава, Полша) (представител: M. Jeżewski, адвокат)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение C(2016)6950 на Европейската комисия от 28 октомври 2016 година за изменение на условията за неприлагане на някои изисквания на правото на Съюза по отношение на газопровода OPAL,

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага 16 основания.

               1.

               Първо основание: нарушение на основните права и неправилна преценка на акта, по който започва производството за изменение на дотогавашното изключение от някои изисквания на правото на Съюза, предвидено през 2009 г. за газопровода OPAL по силата на решение на германската Федерална мрежова агенция.

               2.

               Второ основание: липса на компетентност за вземане на решение за изменение на предвиденото за газопровода OPAL изключение от някои изисквания на правото на Съюза.

               3.

               Трето основание: неправилно тълкуване на предпоставките за допускане на изключение по отношение на дадена газова инфраструктура съгласно член 36, параграф 1 във връзка с член 2, точка 17 от Директива 2009/73/ЕО.

               4.

               Четвърто основание: неправилно тълкуване на предпоставките за допускане на изключение по отношение на дадена газова инфраструктура съгласно член 36, параграф 1, буква б) във връзка с член 2, точка 33 от Директива 2009/73/ЕО.

                           —

                           Едно от условията за допускане на регулаторно изключение за големи нови газови инфраструктури е нивото на риска, свързан с инвестицията в нея, да е такова, че инвестицията не би била направена, ако не се допусне регулаторното изключение.

                           —

                           Инвестицията за изграждането на газопровода OPAL е окончателно осъществена и завършена на 13 юли 2011 г., поради което не може да се говори за по-нататъшно наличие на такива рискове.

               5.

               Пето основание: неправилно тълкуване на предпоставките за допускане на изключение по отношение на дадена газова инфраструктура съгласно член 36, параграф 1, букви а) и д) от Директива 2009/73/ЕО, доколкото е прието, че изменението на регулаторното изключение за газопровода OPAL няма негативно отражение върху конкуренцията на газовия пазар.

               6.

               Шесто основание: неправилно тълкуване на предпоставките за допускане на изключение по отношение на дадена газова инфраструктура съгласно член 36, параграф 1, буква а) от Директива 2009/73/ЕО, доколкото е прието, че изменението на регулаторното изключение за газопровода OPAL повишава сигурността на газовите доставки на вътрешния пазар.

               7.

               Седмо основание: несъобразяване на обстоятелството, че при вземането на решение за допускане на изключение по член 36 от Директива 2009/73/ЕО германската Федерална мрежова агенция е длъжна да спазва нормата на член 102 ДФЕС.

               8.

               Осмо основание: нарушение на принципа на правна сигурност и защита на оправданите правни очаквания.

               9.

               Девето основание: нарушение на принципа на пропорционалност.

               10.

               Десето основание: нарушение на задължението за надлежно мотивиране на акта по смисъла на член 296 ДФЕС и член 263 ДФЕС.

               11.

               Единадесето основание: излагане на газовите потребители в Република Полша на риск от липса на газови доставки, което представлява нарушение на договорната цел на дейността, насочена към гарантиране на енергийната сигурност, и на принципа на енергийна солидарност, свързано с нарушение на член 7 от Договора, поради приемането на решение, което е в противоречие с други политики на Европейския съюз.

               12.

               Дванадесето основание: привилегировано третиране на инфраструктурата, предмет на освобождаване, с което същата е поставена в положение, противоречащо на правото на Съюза.

               13.

               Тринадесето и четиринадесето основание: нарушение съответно на член 274 и член 254 от Споразумението за асоцииране между Европейския съюз и неговите държави членки, от една страна, и Украйна, от друга страна.

               14.

               Петнадесето основание: нарушение на член 7 ДФЕС с приемането на решение, което е в противоречие с други политики на Европейския съюз.

               15.

               Шестнадесето основание: невалидност съгласно член 277 ДФЕС на член 2, точка 33 във връзка с член 36, параграф 1 от Директива 2009/73/ЕО поради произволното въвеждане на дискриминационно разграничение между инфраструктурата, за която може да се допусне регулаторно изключение, и останалата инфраструктура, за която не се допуска такова изключение.


title: Дело C-384/05: Решение на Съда (четвърти състав) от 11 януари 2007 г. (искане за даване на преюдициално заключение от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — Johan Piek/Ministerie van Landbouw, Natuurbeheer en Visserij (Мляко и млечни продукти — Допълнителна такса за млякото — Специфично референтно количество — Член 3, точка 1, алинея втора от Регламент (ЕИО) № 857/84)

text:
               24.2.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 42/7

         Решение на Съда (четвърти състав) от 11 януари 2007 г. (искане за даване на преюдициално заключение от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — Johan Piek/Ministerie van Landbouw, Natuurbeheer en Visserij
   (Дело C-384/05) (1)

   (Мляко и млечни продукти - Допълнителна такса за млякото - Специфично референтно количество - Член 3, точка 1, алинея втора от Регламент (ЕИО) № 857/84)
   (2007/C 42/12)
   Език на производството: нидерландски
   Препращаща юрисдикция
   Hoge Raad der Nederlanden
   Страни в главното производство

      Ищец: Johan Piek

      Ответник: Ministerie van Landbouw, Natuurbeheer en Visserij
   Предмет
   Искане за даване на преюдициално заключение — Hoge Raad der Nederlanden — Тълкуване на член 3, точка 1 от Регламент (ЕИО) № 857/84 на Съвета от 31 март 1984 година, установяващ общи правила за прилагането на таксата, предвидена в член 5в от Регламент (ЕИО) № 804/68, на пазара на мляко и млечни продукти (ОВ L 90, стр. 13) — Определяне на референтните количества, освободени от таксата — Национална мярка, предвиждаща предоставянето на специфични референтни количества на млекопроизводители, направили инвестиции с или без план за развитие след 1 септември 1981 г. и преди 31 март 1984 г. — Съответствие с правната уредба на Общността, предвиждаща периода между 1 януари 1981 г. и 31 март 1984 г.
   Диспозитив
   Член 3, точка 1, алинея втора от Регламент (ЕИО) № 857/84 на Съвета от 31 март 1984 година, установяващ общи правила за прилагането на таксата, уредена в член 5в от Регламент (ЕИО) № 804/68, на пазара на мляко и млечни продукти следва да се тълкува в смисъл, че допуска наличието на национална уредба като оспорваната в главното производство по делото, която ограничава категорията млекопроизводители, имащи право да се ползват от специфично референтно количество, до онези от тях, поели инвестиционни задължения след 1 септември 1981 г., но преди 1 март 1984 г.

      (1)  ОВ C 330, 24.12.2005 г.


title: Дело T-426/09: Жалба, подадена на 21 октомври 2009 г. — Bayerische Asphalt-Mischwerke/СХВП — Koninklijke BAM Groep (bam)

text:
               16.1.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 11/29

         Жалба, подадена на 21 октомври 2009 г. — Bayerische Asphalt-Mischwerke/СХВП — Koninklijke BAM Groep (bam)
   (Дело T-426/09)
   2010/C 11/56
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Bayerische Asphaltmischwerke GmbH & Co. KG für Straβеnbaustoffe (Hofolding, Германия) (представител: R. Kunze, lawyer и Solicitor, и G. Würtenberger, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Koninklijke BAM Groep NV (Bunnik, Нидерландия)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 11 август 2009 по преписка R 1005/2008-2, доколкото възражението е отхвърлено по отношение на „неметални твърди тръби за строителството; преносими структури; неметални стълбове; строителни конструкции; ремонт; ремонт и поддръжка“;

               —

               да се уважи възражението срещу разглежданата марка на Общността и за „неметални твърди тръби за строителството; преносими структури; неметални стълбове; строителни конструкции; ремонт; ремонт и поддръжка“;

               —

               да се осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративната марка „bam“ за стоки и услуги от класове 6, 19, 37 и 42

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: фигуративната марка „bam“, регистрирана в Германия за стоки от класове 7 и 19

      Решение на отдела по споровете: уважава частично възражението.

      Решение на апелативния състав: отменя частично решението на отдела по споровете.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав не е направил извод, че е налице сходство между стоките и услугите, обхванати от съответната марка на Общността, от една страна, и от друга — стоките, обхванати от марката, посочена в процедурата по възражение; злоупотреба с власт, тъй като апелативният състав е действал ultra vires; нарушение на член 75 от Регламент № 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав не е разгледал всички доводи на жалбоподателя, изтъкнати като доказеталства в жалбата му; нарушение на член 63, параграф 1 от Регламент № 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав е допуснал грешка при ограничаване на обхвата на защитата на съответната марка на Общността и по този начин неправилно не е взел предвид всички релевантни фактори.


title: Дело T-121/16: Жалба, подадена на 22 март 2016 г. — Tulliallan Burlington/EUIPO — Burlington Fashion (BURLINGTON THE ORIGINAL)

text:
               17.5.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 175/25

         Жалба, подадена на 22 март 2016 г. — Tulliallan Burlington/EUIPO — Burlington Fashion (BURLINGTON THE ORIGINAL)
   (Дело T-121/16)
   (2016/C 175/29)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Tulliallan Burlington Ltd (Сейнт Хелиър, Джърси) (представител: A. Norris, Barrister)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Burlington Fashion GmbH (Шмаленберг, Германия)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорна марка: посочваща Европейския съюз международна регистрация на фигуративна марка, съдържаща словните елементи „BURLINGTON THE ORIGINAL“ — посочваща Европейския съюз международна регистрация № 1 007 952

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 11 януари 2016 г. по преписка R 2501/2013-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение и да отхвърли спорната марка за всички спорни стоки,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски, направени от жалбоподателя във връзка с настоящото производство по обжалване.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на член 8, параграф 5, член 8, параграф 4 и член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-559/13: Решение на Съда (голям състав) от 24 февруари 2015 г. (преюдициално запитване от Bundesfinanzhof — Германия) — Finanzamt Dortmund-Unna/Josef Grünewald (Преюдициално запитване — Свободно движение на капитали — Пряко данъчно облагане — Данък върху доходите — Възможност за приспадане на издръжка, плащана срещу дарение в рамките на делба на наследство приживе — Изключване на чуждестранните лица)

text:
               27.4.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/14

         Решение на Съда (голям състав) от 24 февруари 2015 г. (преюдициално запитване от Bundesfinanzhof — Германия) — Finanzamt Dortmund-Unna/Josef Grünewald
   (Дело C-559/13) (1)

   ((Преюдициално запитване - Свободно движение на капитали - Пряко данъчно облагане - Данък върху доходите - Възможност за приспадане на издръжка, плащана срещу дарение в рамките на делба на наследство приживе - Изключване на чуждестранните лица))
   (2015/C 138/17)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesfinanzhof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Finanzamt Dortmund-Unna

      Ответник: Josef Grünewald

      Диспозитив

   Член 63 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска правна уредба на държава членка, която не позволява на чуждестранно данъчнозадължено лице, получило в тази държава членка търговски доходи от дружествени дялове, прехвърлени му от родител по силата на дарение в рамките на делба на наследство приживе, да приспада от тези доходи издръжката, която плаща на този родител срещу дарението, въпреки че същата правна уредба разрешава това приспадане на местните данъчнозадължени лица.

      (1)  ОВ C 45, 15.2.2014 г.


title: Дело T-76/09: Жалба, подадена на 16 февруари 2009 г. — Mundipharma/СХВП — Asociación Farmaceuticos Mundi (FARMA MUNDI FARMACEUTICOS MUNDI)

text:
               1.5.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 102/27

         Жалба, подадена на 16 февруари 2009 г. — Mundipharma/СХВП — Asociación Farmaceuticos Mundi (FARMA MUNDI FARMACEUTICOS MUNDI)
   (Дело T-76/09)
   2009/C 102/41
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Mundipharma GmbH (Limburg (Lahn), Германия) (представител: F. Nielsen, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Asociación Farmaceuticos Mundi (Alfafar (Valencia), Испания)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение R 852/2008-2 на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 1 декември 2008 г. и

               —

               да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративната марка „FARMA MUNDI FARMACEUTICOS MUNDI“ за стоки и услуги от класове 5, 35 и 39 (заявка № 4 841 136)

      Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: жалбоподателят

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: марка на Общността „mundi pharma“, регистрирана под № 4 304 622 за стоки и услуги от класове 5 и 44

      Решение на отдела по споровете: отхвърля частично възражението

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1 от Регламент № 40/94 на Съвета, тъй като апелативният състав неправилно приема, че не е налице прилика между стоките и/или услугите, обхванати от съответните марки


title: Дело T-316/11: Жалба, подадена на 17 юни 2011 г. — Kadio Morokro/Съвет

text:
               30.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 226/30

         Жалба, подадена на 17 юни 2011 г. — Kadio Morokro/Съвет
   (Дело T-316/11)
   2011/C 226/59
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Mathieu Kadio Morokro (Cocody, Кот д’Ивоар) (представител: S. Le Damany, avocat)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да обяви отмяна на Решение № 2011/221/ОВППС на Съвета от 6 април 2011 г. (1) и на Регламент (ЕС) № 330/2011 на Съвета от 6 април 2011 г. (2), в частта, която се отнася до жалбоподателя;

               —

               да осъди Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква едно правно основание, изведено от неизпълнение на задължението за мотивиране, доколкото обжалваното решение и регламент нарушавали член 296 ДФЕС, според който правните актове на институциите на Европейския съюз са мотивирани. Жалбоподателят изтъква, от една страна, че мотивите не позволявали да се разберат причините, поради които жалбоподателят е вписан в списъка на лицата, съдържащ се в приложението на решението и на регламента, по отношение на които са приети определени ограничителни мерки и от друга страна, че тази липса на изложени мотиви лишавала жалбоподателя от възможността да оспори ефективно наложените му ограничителни мерки.

      (1)  Решение 2011/221/ОВППС на Съвета от 6 април 2011 година за изменение на Решение 2010/656/ОВППС за подновяване на ограничителните мерки срещу Кот д’Ивоар (ОВ L, стp. 20).

      (2)  Регламент (ЕС) № 330/2011 на Съвета от 6 април 2011 година за изменение на Регламент (ЕО) № 560/2005 за налагане на някои специфични ограничителни мерки, насочени към определени лица и стопански субекти, с оглед ситуацията в Кот д'Ивоар (ОВ L, стp. 10).


title: Дело C-266/08: Решение на Съда (шести състав) от 14 май 2009г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Директива 2004/81/ЕО — Право на граждани на трети страни, които са жертви на трафик на хора или са били обект на помощ за незаконна имиграция и които сътрудничат с компетентните органи — Липса на пълно транспониране — Липса на съобщение за мерките за транспониране)

text:
               4.7.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 153/15

         Решение на Съда (шести състав) от 14 май 2009г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания
   (Дело C-266/08) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 2004/81/ЕО - Право на граждани на трети страни, които са жертви на трафик на хора или са били обект на помощ за незаконна имиграция и които сътрудничат с компетентните органи - Липса на пълно транспониране - Липса на съобщение за мерките за транспониране)
   2009/C 153/28
   Език на производството: испански

      Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: M. Condou-Durande и E. Adsera Ribera)

      Ответник: Кралство Испания (представител: B. Plaza Cruz)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Неприемане в предвидения срок на всички необходими разпоредби за съобразяване с Директива 2004/81/ЕО на Съвета от 29 април 2004 година за издаване на разрешение за пребиваване на граждани на трети страни, които са жертви на трафик на хора или са били обект на помощ за незаконна имиграция и които сътрудничат с компетентните органи (ОВ L 261, стр. 19; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 7, стр. 35)

      Диспозитив

               1)

               Като не е приело всички законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2004/81/ЕО на Съвета от 29 април 2004 година за издаване на разрешение за пребиваване на граждани на трети страни, които са жертви на трафик на хора или са били обект на помощ за незаконна имиграция и които сътрудничат с компетентните органи, и като не е съобщило на Комисията на Европейските общности за разпоредбите от вътрешното право, с които се предполага, че е извършено съобразяването, Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по тази директива.

               2)

               Осъжда Кралство Испания да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 209, 15.8.2008 г.


title: Дело C-625/11 P: Жалба, подадена на 6 декември 2011 г. от Polyelectrolyte Producers Group, SNF SAS срещу определението, постановено от Общия съд (седми разширен състав) на 21 септември 2011 г. по дело T-268/10, Polyelectrolyte Producers Group, SNF SAS/Европейска агенция по химикали (ECHA)

text:
               28.1.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 25/45

      Жалба, подадена на 6 декември 2011 г. от Polyelectrolyte Producers Group, SNF SAS срещу определението, постановено от Общия съд (седми разширен състав) на 21 септември 2011 г. по дело T-268/10, Polyelectrolyte Producers Group, SNF SAS/Европейска агенция по химикали (ECHA)
      (Дело C-625/11 P)
      (2012/C 25/83)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподатели: Polyelectrolyte Producers Group, SNF SAS (представители: K. Van Maldegem, R. Cana, avocats)

         Други страни в производството: Европейска агенция по химикали (ECHA), Кралство Нидерландия, Европейска комисия

         Искания на жалбоподателите

      Жалбоподателите молят Съда:

                  —

                  Да отмени определението на Общия съд по дело T-268/10; и

                  —

                  да отмени решението на Европейската агенция по химикали (наричана по-нататък „ECHA“) за идентифициране на акриламида като вещество, което отговаря на критериите по член 57 от Регламент (ЕО) № 1907/2006 (1) относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали в съответствие с член 59 от същия регламент и за последващото включване на 30 март 2010 г. на акриламида в списъка на кандидат-вещества в съответствие с член 59 от него; или

                  —

                  при условията на евентуалност, да върне делото на Общия съд, който да разгледа жалбата за отмяна на жалбоподателите, и

                  —

                  да осъди ответника да заплати всички съдебни разноски (включително тези в производството пред Общия съд).

         Правни основания и основни доводи

      Според жалбоподателите като отхвърля тяхната жалба за отмяна на решението на ECHA за идентифициране на акриламида като вещество, което отговаря на критериите по член 57 от Регламент (ЕО) № 1907/2006 в съответствие с член 59 от същия регламент и за последващото включване на 30 март 2010 г. на акриламида в списъка на кандидат-вещества в съответствие с член 59 от него, Общият съд е нарушил правото на Съюза. В частност жалбоподателите считат, че Общият съд е допуснал редица грешки при тълкуването на фактите и на правната уредба, приложима към тяхното положение. Това е довело до редица грешки при прилагането на правото, а именно:

                  —

                  направеното от Общия съд тълкуване и прилагане на член 102, параграф 1 от Процедурния правилник и на съдебната практика относно изчисляването на сроковете, и

                  —

                  неговото становище за недопустимост на тяхната жалба за отмяна на решението на ECHA за идентифициране на акриламида като вещество, което отговаря на критериите по член 57 от Регламент (ЕО) № 1907/2006 в съответствие с член 59 от същия регламент и за последващото включване на 30 март 2010 г. на акриламида в списъка на кандидат-вещества в съответствие с член 59 от него.

            Поради тези причини жалбоподателите считат, че определението на Общия съд по дело T-268/10 трябва да бъде отменено, също както и решението на ECHA за идентифициране на акриламида като вещество, което отговаря на критериите по член 57 от Регламент (ЕО) № 1907/2006 в съответствие с член 59 от същия регламент и за последващото включване на 30 март 2010 г. на акриламида в списъка на кандидат-вещества в съответствие с член 59 от него.

         (1)  Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 година относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH), за създаване на Европейска агенция по химикали, за изменение на Директива 1999/45/ЕО и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 793/93 на Съвета и Регламент (ЕО) № 1488/94 на Комисията, както и на Директива 76/769/ЕИО на Съвета и директиви 91/155/ЕИО, 93/67/ЕИО, 93/105/ЕО и 2000/21/ЕО на Комисията (ОВ L 396, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 60, стр. 3 и поправки в ОВ L 36, 5.2.2009 г., стр. 84 и ОВ L 118, 12.5.2010 г., стр. 89).


title: Дело C-559/07: Иск, предявен на 17 декември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция

text:
               9.2.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 37/21

         Иск, предявен на 17 декември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция
   (Дело C-559/07)
   (2008/C 37/31)
   Език на производството: гръцки
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: M. Patakia и M. van Beek)

      Ответник: Република Гърция
   Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като е запазила в сила разпоредби за различна пенсионна възраст и различни изисквания в областта на минималния трудов стаж по отношение на мъжете и на жените в гръцкия Кодекс за гражданските и военните пенсии, Република Гърция не е изпълнила задълженията си по член 141 ЕО;

               —

               да се осъди Република Гърция да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

               1.

               След като разглежда действуващите разпоредби от гръцкия Кодекс за гражданските и военните пенсии, Комисията установява, че съгласно тези разпоредби жените придобиват право на пенсия на възраст, различна от тази на мъжете и при условия, различни по отношение на изисквания минимален трудов стаж.

               2.

               В светлината на практиката на Съда Комисията преценява, че посочените пенсии, които се изплащат от работодателя на бивш служител като последица от трудовоправните им отношения, представлява заплащане по смисъла на член 141 ЕО. Освен това, като се има пред вид особеният характер на разглежданите пенсионни режими, според които пенсията е обвързана с продължителността на службата, както и със заплатата на работника, получавана преди неговото излизане в пенсия, пенсионерите-бенефициенти представляват, според Комисията, „особена категория работници“, докато методът за финансиране и управлението на пенсионната система не представлява определящ фактор за прилагането на член 141ЕО.

               3.

               Също така според Комисията, условията за прилагане на член 141, параграф 4 ЕО относно предвиждането на специфични придобивки за улеснение на упражняването на професионална дейност от недостатъчно представения, не са изпълнени.
               В конкретния случай разглежданите разпоредби не благоприятствуват за поправяне на проблемите, пред които могат да бъдат изправени жените в своята професионална кариера, а обратно, благоприятствуват за тяхното оттегляне от пазара на труда.

               4.

               Освен това, изтъкнатата обосновка, основаваща се на неправилното функциониране, предизвикано в рамките на държавната администрация и на преходните разпоредби, които поради този факт предстои да бъдат предвидени, според Комисията не е убедителна, щом като от една страна, финансовите последици, които могат да се породят от това за една държава-членка, не оправдават като такива ограничаването във времето на прилагането на нормите на общностното право, и щом като, от друга страна, Република Гърция не е доказала по същество съществуването и съдържанието на изтъкнатото неправилно функциониране.

               5.

               В резултат на това Комисията преценява, че като е запазила в сила разпоредби за различна пенсионна възраст и различни изисквания в областта на минималния трудов стаж за мъжете и за жените в гръцкия Кодекс за гражданските и военните пенсии, Република Гърция не е изпълнила задълженията си по член 141 ЕО.


title: Дело T-408/12: Определение на Общия съд от 7 февруари 2013 г. — Ubee Interactive/СХВП — Augere Holdings (Netherlands) (ubee) (Марка на Общността — Възражение — Оттегляне на възражението — Липса на основание за произнасяне)

text:
               6.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 101/18

         Определение на Общия съд от 7 февруари 2013 г. — Ubee Interactive/СХВП — Augere Holdings (Netherlands) (ubee)
   (Дело T-408/12) (1)

   (Марка на Общността - Възражение - Оттегляне на възражението - Липса на основание за произнасяне)
   2013/C 101/40
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Ubee Interactive Corp. (Jhubei City, Тайван) (представител: адв. M. Nentwig)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: I. Harrington)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Augere Holdings (Netherlands) BV (Амстердам, Нидерландия)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 11 юли 2012 г. (преписка R 1848/2011-2), постановено в производство по възражение между Augere Holdings (Netherlands) BV и Ubee Interactive Corp

      Диспозитив

               1.

               Липсва основание за произнасяне по жалбата.

               2.

               Жалбоподателят и другата страна в производството пред апелативния състав понасят направените от тях съдебни разноски, като всеки от тях понася и половината от съдебните разноски на ответника.

      (1)  ОВ C 355, 17.11.2012 г.


title: Дело T-384/17: Жалба, подадена на 21 юни 2017 г. — Кипър/EUIPO — M. J. Dairies (BBQLOUMI)

text:
               14.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/33

         Жалба, подадена на 21 юни 2017 г. — Кипър/EUIPO — M. J. Dairies (BBQLOUMI)
   (Дело T-384/17)
   (2017/C 269/44)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Република Кипър (представители: S. Malynicz, QC и V. Marsland, Solicitor)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: M. J. Dairies EOOD (София, България)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорна марка: цветна фигуративна марка на Европейския съюз със словния елемент „BBQLOUMI“ — заявка за регистрация № 13 069 034

      Производство пред EUIPO: Производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 10 април 2017 г. по преписка R 496/2016-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO и другата страна в производството да заплатят направените от тях съдебни разноски, както и тези на жалбоподателя.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-84/14: Жалба, подадена на 6 февруари 2014 г.  — Harrys Pubar/СХВП — Harry's New York Bar ( „HARRY'S NEW YORK BAR“ )

text:
               5.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 135/48

         Жалба, подадена на 6 февруари 2014 г. — Harrys Pubar/СХВП — Harry's New York Bar („HARRY'S NEW YORK BAR“)
   (Дело T-84/14)
   2014/C 135/61
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Harrys Pubar AB (Gothenburg, Швеция) (представител: L.-E. Ström, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Harry’s New York Bar SA (Париж, Франция)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 14 ноември 2013 г., постановено по съединени преписки R 1038/2012-1 и R 1045/2012-1;

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав.

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „HARRY’S NEW YORK BAR“ за стоки и услуги от класове 25, 30, 32 и 43 — заявка за регистрация на марка на Общността № 3 383 445.

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: шведски марки, регистрирани под номера 356 009, 320 026, 315 142, 55 6513-1066 за стоки и услуги от класове 25 и 42.

      Решение на отдела по споровете: уважава възражението частично.

      Решение на апелативния състав: уважава жалбата по преписка R 1038/2012-1 частично и отхвърля жалбата по преписка R 1045/2012-1.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) и член 4 от Регламента относно марката на Общността.


title: Дело C-399/15: Жалба, подадена на 23 юли 2015 г. от Vichy Catalán, S.A. срещу решението на Общия съд (трети състав), постановено на 25 юни 2015 г. по дело T-302/15 — Vichy Catalán/СХВП — Hijos de Rivera (Fuente Estrella)

text:
               7.12.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 406/13

         Жалба, подадена на 23 юли 2015 г. от Vichy Catalán, S.A. срещу решението на Общия съд (трети състав), постановено на 25 юни 2015 г. по дело T-302/15 — Vichy Catalán/СХВП — Hijos de Rivera (Fuente Estrella)
   (Дело C-399/15)
   (2015/C 406/14)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Vichy Catalán, S.A. (представител: R. Bercovitz Álvarez, abogado)

      Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) и Hijos de Rivera (Fuente Estrella)

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени обжалваният акт, като бъде заместен с решение, с което се постановява допустимостта на жалбата, подадена от него до Общия съд по дело T-302/15.

               —

               Да се осъди да заплати съдебните разноски всека страна, която се конституира в защита на обжалвания акт.

      Основания и основни доводи

   Определението на Общия съд (трети състав), с което се отхвърля без допълнителни мотиви подадената жалба противоречи на правото на следните основания:

               1.

               Нарушение на член 45 от Статута на Общия съд (спиране на срокове при установяване на случайно събитие или непреодолима сила) в два аспекта:

                           а)

                           тъй като е постановено, без да бъде предоставено физическо време на жалбоподателя да установи наличието на случайно събитие или непреодолима сила, довели до закъснение при изпращането на екземпляр от жалбата. Това води до невъзможност на упълномощеното лице да организира защитата си; и

                           б)

                           тъй като по делото е налице случайно събитие.

               2.

               Неправилно тълкуване на член 43, параграф 6 от Процедурния регламент.

               3.

               Прилагане с обратна сила във вреда на жалбоподателя на новите разпоредби на Процедурния правилник, влязъл в сила на 1 юли 2015 г., към положения, за които се прилага предходния Процедурен правилник.


title: Дело C-405/13: Иск, предявен на 17 юли 2013 г. — Европейска комисия/Румъния

text:
               7.9.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 260/38

         Иск, предявен на 17 юли 2013 г. — Европейска комисия/Румъния
   (Дело C-405/13)
   2013/C 260/68
   Език на производството: румънски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: P. Hetsch, O. Beynet, L. Nicolae)

      Ответник: Румъния

      Искания на ищеца

               —

               Да установи, че като не е приела всички законови и административни актове, необходими за съобразяване с разпоредбите на член 2, точка 1, на член 3, параграф 5, буква б), параграфи 7 и 8 и параграф 9, буква в), на член 5, на член 7, параграф 4, на член 9, параграфи 1—7, на член 10, параграфи 2 и 5, на член 11, параграф 8, на член 13, параграф 4 и параграф 5, буква б), на член 16, параграфи 1 и 2, на член 25, параграф 1, на член 26, параграф 2, буква в), на член 31, параграф 3, на член 34, параграф 2, на член 37, параграф 1, букви к), п) и р), параграф 3, букви б) и г) и параграфи 10—12, на член 38, параграф 1 и на член 39, параграфи 1, 4 и 8 от Директива 2009/72/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 година относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия и за отмяна на Директива 2003/54/ЕО (1), и на приложение I, точка 1 от нея, или като във всеки случай не е нотифицирала Комисията за тези мерки, Румъния е нарушила задълженията си по член 49, параграф 1 от тази директива.

               —

               Да задължи Румъния, в съответствие с разпоредбите на член 260, параграф 3 от Договора за функционирането на ЕС, да заплати периодична имуществена санкция за всеки ден забава за нарушаване на задължението за нотифициране на всички мерки за транспониране на Директива 2009/72/ЕО в размер на 30 228,48 EUR на ден, считано от датата на произнасяне на решението по настоящото дело.

               —

               Да се осъди Румъния да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Срокът за транспониране на Директивата в националното законодателство е изтекъл на 3 март 2011 г.

      (1)  ОВ L 211, стр. 55.


title: Дело T-657/16: Определение на Общия съд от 14 юни 2017 г. — Márquez Alentà/EUIPO — Fiesta Hotels & Resorts (Représentation d’une fourmi) (Марка на Европейския съюз — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз, изобразяваща мравка — Оттегляне на обжалваното решение — Отпадане на предмета на спора — Липса на основание за произнасяне)

text:
               14.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/23

         Определение на Общия съд от 14 юни 2017 г. — Márquez Alentà/EUIPO — Fiesta Hotels & Resorts (Représentation d’une fourmi)
   (Дело T-657/16) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз, изобразяваща мравка - Оттегляне на обжалваното решение - Отпадане на предмета на спора - Липса на основание за произнасяне))
   (2017/C 269/33)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Marc Márquez Alentà (Сервера, Испания) (представител: J. Carbonell Callicó, avocat)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: E. Zaera Cuadrado)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Fiesta Hotels & Resorts, SL (Ибиса, Испания)

      Предмет

   Жалба срещу решение на първи апелативен състав на EUIPO от 30 юни 2016 г. (преписка R 1242/2015-1), постановено в производство по възражение със страни Fiesta Hotels & Resorts и г-н Márquez Alentà

      Диспозитив

               1)

               Липсва основание за произнасяне по жалбата.

               2)

               Осъжда Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) да понесе направените от нея съдебни разноски и съдебните разноски на г-н Marc Márquez Alentà.

      (1)  ОВ C 410, 7.11.2016 г.


title: Дело C-641/15: Решение на Съда (втори състав) от 16 февруари 2017 г. (преюдициално запитване от Handelsgericht Wien — Австрия) — Verwertungsgesellschaft Rundfunk GmbH/Hettegger Hotel Edelweiss GmbH (Преюдициално запитване — Интелектуална собственост — Директива 2006/115/ЕО — Член 8, параграф 3 — Изключително право на излъчващите организации — Публично разгласяване — Места, достъпни за публиката срещу заплащане — Разгласяване на телевизионни и радиопредавания чрез приемници, с които са оборудвани хотелски стаи)

text:
               10.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 112/10

         Решение на Съда (втори състав) от 16 февруари 2017 г. (преюдициално запитване от Handelsgericht Wien — Австрия) — Verwertungsgesellschaft Rundfunk GmbH/Hettegger Hotel Edelweiss GmbH
   (Дело C-641/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Интелектуална собственост - Директива 2006/115/ЕО - Член 8, параграф 3 - Изключително право на излъчващите организации - Публично разгласяване - Места, достъпни за публиката срещу заплащане - Разгласяване на телевизионни и радиопредавания чрез приемници, с които са оборудвани хотелски стаи))
   (2017/C 112/14)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Handelsgericht Wien

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Verwertungsgesellschaft Rundfunk GmbH

      Ответник: Hettegger Hotel Edelweiss GmbH

      Диспозитив

   Член 8, параграф 3 от Директива 2006/115/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 година за правото на отдаване под наем и в заем, както и за някои права, свързани с авторското право в областта на интелектуалната собственост, трябва да се тълкува в смисъл, че разгласяването на радио- и телевизионни предавания чрез приемници, с които са оборудвани хотелските стаи, не представлява разгласяване, осъществено на място, достъпно за публиката срещу заплащане.

      (1)  ОВ C 90, 7.3.2016 г.


title: Дело T-420/15: Жалба, подадена на 20 юли 2015 — Thun 1794/СХВП — Adekor (graphical symbols)

text:
               12.10.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 337/28

         Жалба, подадена на 20 юли 2015 — Thun 1794/СХВП — Adekor (graphical symbols)
   (Дело T-420/15)
   (2015/C 337/29)
   Език на жалбата: чешки

      Страни

      Жалбоподател: Thun 1794 a.s. (Нова Роле, Чешка република) (представител: F. Steidl, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Adekor s.r.o. (Loket, Чешка република)

      Данни за производството пред СХВП

      Притежател на спорния промишлен дизайн: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорен промишлен дизайн: промишлен дизайн на Общността № 000840400-0001

      Обжалвано решение: решение на трети апелативен състав на СХВП от 29 април 2015 г. по преписка R 1465/2014-3

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Изложени основания

               —

               Съществени процесуални нарушения,

               —

               Нарушение член 25, параграф 1 от Регламент № 6/2002,

               —

               Злоупотреба с власт.


title: Дело T-215/15: Жалба, подадена на 29 април 2015 г. — Азаров/Съвет

text:
               6.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 221/25

         Жалба, подадена на 29 април 2015 г. — Азаров/Съвет
   (Дело T-215/15)
   (2015/C 221/34)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Микола Янович Азаров (Киев, Украйна) (представители: G. Lansky и A. Egger, Rechtsanwälte)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               на основание на член 263 ДФЕС да отмени Решение (ОВППС) 2015/364 на Съвета от 5 март 2015 година за изменение на Решение 2014/119/ОВППС относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на ситуацията в Украйна (ОВ L 62, стр. 25), както и Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/357 на Съвета от 5 март 2015 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 208/2014 относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Украйна (ОВ L 62, стр. 1), в частта им, с която засягат жалбоподателя;

               —

               на основание на член 64 Процедурния правилник на Общия съд да постанови предприемането на определени процесуално-организационни действия;

               —

               на основание на член 87, параграф 2 от Процедурния правилник да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания.

               1.

               Първо основание: нарушаване на задължението за мотивиране
               Във връзка с това се посочва по-специално, че са твърде общи изложените в оспорвания правни актове мотиви по отношение на жалбоподателя.

               2.

               Второ основание: нарушаване на основните права
               Това правно основание жалбоподателят извежда от твърденията си за нарушаване на правото на собственост и на правото на свободна стопанска инициатива. Освен това той излага твърдения относно непропорционалността на наложените рестриктивни мерки. Накрая той изтъква, че е нарушено правото му на защита.

               3.

               Трето основание: злоупотреба с правото на преценка
               Във връзка с това жалбоподателят посочва по-специално, че при приемането на съответните актове Съветът е допуснал злоупотреба с правото си на преценка, тъй като с налагането на рестриктивните мерки срещу жалбоподателя се преследвали предимно други цели, които били различни от действителното укрепване и подпомагане на правовата държава и съблюдаването на правата на човека в Украйна.

               4.

               Четвърто основание: нарушаване на принципа на добро управление
               Това основание жалбоподателят извежда по-специално от нарушаването на правото на безпристрастно и на справедливо, съответно на обосновано разглеждане на преписката, както и на правото на надлежно установяване на фактите по делото.

               5.

               Пето основание: явна грешка при преценката


title: Дело C-42/13: Решение на Съда (десети състав) от 6 ноември 2014 г. (преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Италия) — Cartiera dell’Adda SpA/CEM Ambiente SpA (Обществени поръчки — Принципи на равно третиране и на прозрачност — Директива 2004/18/ЕО — Основания за изключване от участие — Член 45 — Лично състояние на кандидата или оферента — Задължителна декларация относно лицето, посочено като технически директор — Непредставяне на декларацията в офертата — Изключване от поръчката без възможност да се поправи този пропуск)

text:
               12.1.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 7/3

         Решение на Съда (десети състав) от 6 ноември 2014 г. (преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Италия) — Cartiera dell’Adda SpA/CEM Ambiente SpA
   (Дело C-42/13) (1)

   ((Обществени поръчки - Принципи на равно третиране и на прозрачност - Директива 2004/18/ЕО - Основания за изключване от участие - Член 45 - Лично състояние на кандидата или оферента - Задължителна декларация относно лицето, посочено като технически директор - Непредставяне на декларацията в офертата - Изключване от поръчката без възможност да се поправи този пропуск))
   (2015/C 007/04)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Cartiera dell’Adda SpA,

      Ответник: CEM Ambiente SpA

      Диспозитив

   Член 45 от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги, изменена с Регламент (ЕО) № 1177/2009 на Комисията от 30 ноември 2009 г., във връзка с член 2 от нея, както и принципът на равно третиране и задължението за прозрачност трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат изключването на икономически оператор от тръжна процедура на основание, че този оператор не е спазил задължението, предвидено в документите по поръчката, да приложи към своята оферта, под страх от изключване, декларация, съгласно която срещу лицето, посочено в тази оферта като технически директор на този оператор, няма образувано наказателно производство или осъждания, дори ако след изтичането на предвидения срок за представяне на офертите подобна декларация е била предадена на възлагащия орган или е било доказано, че качеството на технически директор е било погрешно приписано на това лице.

      (1)  ОВ C 101, 6.4.2013 г.


title: Дело T-51/14: Решение на Общия съд от 12 май 2015 г. — Чешка република/Комисия (Схема за храните с традиционно специфичен характер — Регламент (ЕС) № 1151/2012 — Отхвърляне на заявка за вписване на наименованието „pomazánkové máslo“ (масло за мазане) в регистъра на храните с традиционно специфичен характер — Връзка с разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1234/2007, които определят условията за използване на търговското наименование „масло“)

text:
               29.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/33

         Решение на Общия съд от 12 май 2015 г. — Чешка република/Комисия
   (Дело T-51/14) (1)

   ((Схема за храните с традиционно специфичен характер - Регламент (ЕС) № 1151/2012 - Отхвърляне на заявка за вписване на наименованието „pomazánkové máslo“ (масло за мазане) в регистъра на храните с традиционно специфичен характер - Връзка с разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1234/2007, които определят условията за използване на търговското наименование „масло“))
   (2015/C 213/56)
   Език на производството: чешки

      Страни

      Жалбоподател: Чешка република (представители: M. Smolek, J. Vláčil и J. Vitáková)

      Ответник: Европейска комисия (представители: J. Guillem Carrau, Z. Malůšková и K. Walkerová)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение за изпълнение 2013/658/ЕС на Комисията от 13 ноември 2013 година за отхвърляне на заявка за вписване в регистъра на храните с традиционно специфичен характер, предвиден в Регламент (ЕС) № 1151/2012 на Европейския парламент и на Съвета (Pomazánkové máslo (ХТСХ) (ОВ L 305, стр. 22).

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Чешката република да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 93, 29.3.2014 г.


title: Дело C-18/10: Преюдициално запитване, отправено от Landgerichts Berlin (Германия) на 12 януари 2010 г. — Agrargenossenschaft Münchehofe e.G./BVVG Bodenverwertungs- und -verwaltungs GmbH

text:
               27.3.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 80/14

         Преюдициално запитване, отправено от Landgerichts Berlin (Германия) на 12 януари 2010 г. — Agrargenossenschaft Münchehofe e.G./BVVG Bodenverwertungs- und -verwaltungs GmbH
   (Дело C-18/10)
   2010/C 80/26
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Landgericht Berlin

      Страни в главното производство

      Ищец: Agrargenossenschaft Münchehofe e.G.

      Ответник: BVVG Bodenverwertungs- und -verwaltungs GmbH

      Преюдициални въпроси

   Нарушава ли член 87 от Договора за ЕО член 5, параграф 1, второ и трето изречение от Flächenerwerbsverordnung в редакцията му от 11 юли 2009 г. в приложение на член 4, параграф 3, точка 1 от Ausgleichsleistungsgesetz?


title: Дело T-549/13: Жалба, подадена на 14 октомври 2013 г. — Франция/Комисия

text:
               14.12.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 367/35

         Жалба, подадена на 14 октомври 2013 г. — Франция/Комисия
   (Дело T-549/13)
   2013/C 367/63
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Френска република (представители: G. De Bergues, D. Colas и C. Candat)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) № 689/2013 на Комисията от 18 юли 2013 година за определяне на възстановяванията при износ на птиче месо,

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две правни основания.

               1.

               Първо правно основание, изведено от нарушение на задължението за излагане на мотиви, доколкото Комисията не е изложила преценката си по ясен и недвусмислен начин и в резултат на това не е дала възможност на заинтересованите да се запознаят с мотивите за атакувания регламент. Жалбоподателят изтъква, че:

                           —

                           от една страна, задължението за излагане на мотиви за атакувания регламент е особено съществено, тъй като Комисията е разполагала с широка свобода на преценка при приемането на атакувания регламент, и

                           —

                           от друга страна, Комисията е била длъжна да изложи изрично начина си на преценка, доколкото при определянето на нулев размер на възстановяванията при износ в сектора на птичето месо атакуваният регламент е отишъл значително по-далеч от предходните регламенти в този сектор.

               2.

               Второ правно основание, подразделено на две части, изведено от нарушение на член 164, параграф 3 от Общия регламент за ООП (1), доколкото е счетено, че съществуващото към момента на приемането на атакувания регламент положение на пазара и вътрешен и международен контекст оправдават определянето на нулев размер на възстановяванията при износ в сектора на птичето месо. Жалбоподателят изтъква, че:

                           —

                           Комисията е извършила очевидно погрешна преценка на положението на пазара;

                           —

                           Комисията очевидно е надхвърлила пределите на правото си на преценка, като във връзка с приемането на атакувания регламент е взела предвид скорошната реформа на селскостопанската политика и течащите преговори в рамките на СТО, които не са посочени сред изчерпателно изброените в член 164, параграф 3 от Общия регламент за ООП аспекти.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета от 22 октомври 2007 година за установяване на обща организация на селскостопанските пазари и относно специфични разпоредби за някои земеделски продукти („Общ регламент за ООП“) (ОВ L 299, стр. 1).


title: Дело T-362/06: Иск, предявен на 5 декември 2006 г. — Ballast Nedam Infra/Комисия

text:
               27.1.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 20/26

         Иск, предявен на 5 декември 2006 г. — Ballast Nedam Infra/Комисия
   (Дело T-362/06)
   (2007/C 20/40)
   Език на производството: нидерландски
   Страни

      Ищец: Ballast Nedam Infra BV (представители: A.R. Bosman и J.M.M. van de Hel, advocaten)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени Решение на Комисията C(2006) 4090 окончателен от 13 септември 2006 г. във връзка с процедура по член 81 ЕО (Дело COMP/38.456 — Битум — Нидерландия), съобщено на ищеца на 25 септември 2005 г., доколкото последният е негов адресат;

               —

               субсидиарно, да се отмени член 2 от решението, доколкото той се отнася до ищеца и му налага санкция или поне да се намали наложената му с член 2 санкция;

               —

               да се отмени изцяло или частично член 1 от решението, доколкото ищецът е негов адресат и доколкото той определя продължителността на нарушението до октомври 2000 г., както и да се намали съответно наложената с член 2 санкция;

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Ищецът оспорва Решение на Комисията C(2006) 4090 окончателен от 13 септември 2006 г. във връзка с процедура по член 81 ЕО (Дело COMP/38.456 — Битум — Нидерландия), с което му е наложена санкция за нарушение на член 81 ЕО.
   В подкрепа на своите искания ищецът твърди, на първо място, че е налице нарушение на член 81 ЕО и на член 23, параграф 2 от Регламент (EO) 1/2003. Според ищеца, Комисията не е доказала, че става въпрос за едно-единствено продължаващо нарушение на член 81 ЕО. Ищецът твърди, че Комисията не е доказала, че доставчиците на битум и големите пътностроителни предприятия съвместно са определили брутната цена на битум и че сключването на тези съглашения е било в интерес на големите пътностроителни предприятия. Комисията също така неправилно е приела, че съглашението за определяне на еднакъв размер на отстъпката и желанието на големите пътностроителни предприятия да се ползват от по-изгодни условия отколкото малките пътностроителни предприятия при по-малки изкупни количества представлява нарушение на член 81 ЕО.
   На второ място, ищецът твърди, че е налице нарушение на член 81 ЕО и на член 23, параграф 2 от Регламент (EO) 1/2003, както и на Насоките на Комисията относно метода за определяне на размера на санкциите (1). Според ищеца Комисията неправилно е определила тежестта на нарушението.
   На трето място, ищецът твърди, че Комисията е нарушила член 81 ЕО като въз основа на неправилна преценка на фактическите и правни основания е заключила, че ищецът е оказал решаващо влияние върху поведението на пазара на Ballast Nedam Grond en Wegen B.V.
   В заключение ищецът твърди, че е налице нарушение на член 27, параграф 1 от Регламент (EO) 1/2003 и на правото на защита, тъй като Комисията не му е предоставила възможност да обори множество нови твърдения, на които се основава решението, относно участието му в твърдяното нарушение, продължило от 21 юни 1996 г. до 1 октомври 2000 г.

      (1)  Насоки относно метода за определяне на размера на санкциите, налагани съгласно член 15, параграф 2 от Регламент № 17 и член 65, параграф 5 от Договора за Европейска общност за въглища и стомана (ОВ 1998 C 9, стр. 3).


title: Дело C-361/12: Решение на Съда (трети състав) от 12 декември 2013 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Napoli — Италия) — Carmela Carratù/Poste Italiane SpA (Социална политика — Директива 1999/70/ЕО — Рамково споразумение относно срочната работа — Принцип на недопускане на дискриминация — Понятие „условия за наемане на работа“ — Национална правна уредба, която предвижда различни режими на обезщетяване при незаконосъобразно определяне на срок на трудов договор и при незаконосъобразно прекратяване на трудов договор за неопределено време)

text:
               22.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/16

         Решение на Съда (трети състав) от 12 декември 2013 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Napoli — Италия) — Carmela Carratù/Poste Italiane SpA
   (Дело C-361/12) (1)

   (Социална политика - Директива 1999/70/ЕО - Рамково споразумение относно срочната работа - Принцип на недопускане на дискриминация - Понятие „условия за наемане на работа“ - Национална правна уредба, която предвижда различни режими на обезщетяване при незаконосъобразно определяне на срок на трудов договор и при незаконосъобразно прекратяване на трудов договор за неопределено време)
   2014/C 52/25
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale di Napoli

      Страни в главното производство

      Ищец: Carmela Carratù

      Ответник: Poste Italiane SpA

      Предмет

   Преюдициално запитване — Tribunale di Napoli — Тълкуване на клауза 4 от Директива 1999/70/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 година относно Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) (ОВ L 175, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 129) — Приложно поле — Понятие за условия на труд — Хоризонтално прилагане на директивата — Понятие за държавен орган — Тълкуване на член 47 от Хартата на основните права и на член 6 от ЕКПЧ — Принцип на равностойност — Национално законодателство, което предвижда в случаите на незаконосъобразно установяване на срок на действие на трудов договор общо обезщетение за периода от прекратяването на трудовото правоотношение до възстановяването на работното място, което обезщетение е ограничено до размер от 2,5 до 12 месечни заплати, равняващи се на последното действително общото възнаграждение — Обезщетение, което е по-малко както от обезщетението, предвидено в общото гражданско право, така и от това, което е предвидено в случаите на незаконосъобразно прекратяване на трудов договор за неопределено време.

      Диспозитив

               1.

               Клауза 4, точка 1 от Рамковото споразумение относно срочната работа, приложено към Директива 1999/70/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 година относно Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP), трябва да се тълкува в смисъл, че на нея може да се прави пряко позоваване срещу държавно образувание като Poste Italiane SpA.

               2.

               Клауза 4, точка 1 от същото рамково споразумение относно срочната работа трябва да се тълкува в смисъл, че понятието „условия за наемане на работа“ обхваща обезщетението, което работодателят дължи на работника при незаконосъобразно определяне на срок на трудовия му договор.

               3.

               Макар споменатото рамково споразумение да допуска държавите членки да въведат по-благоприятно третиране от това, което то предвижда за работниците на срочни трудови договори, клауза 4, точка 1 от това рамково споразумение трябва да се тълкува в смисъл, че тя не налага еднакво третиране на обезщетението при незаконосъобразно определяне на срок на трудов договор и на това при незаконосъобразно прекратяване на договор за неопределено време.

      (1)  ОВ C 295, 29.9.2012 г.


title: Дело T-341/13: Решение на Общия съд от 23 септември 2014 г.  — Groupe Léa Nature/СХВП — Debonair Trading Internacional (SO’BiO ētic) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността „SO’BiO ētic“  — По-ранни марки на Общността и национални словни марки „SO…?“  — Относителни основания за отказ — Липса на вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) и член 8, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Липса на реално използване на по-ранната марка — Член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент № °207/2009)

text:
               3.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 388/16

         Решение на Общия съд от 23 септември 2014 г. — Groupe Léa Nature/СХВП — Debonair Trading Internacional (SO’BiO ētic)
   (Дело T-341/13) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „SO’BiO ētic“ - По-ранни марки на Общността и национални словни марки „SO…?“ - Относителни основания за отказ - Липса на вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) и член 8, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Липса на реално използване на по-ранната марка - Член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент №o207/2009))
   2014/C 388/19
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Groupe Léa Nature (Перини, Франция) (представител: S. Arnaud, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: P. Geroulakos и V. Melgar)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Debonair Trading Internacional Lda (Фуншал, Португалия) (представител: T. Alkin, barrister)

      Предмет

   Жалба за отмяна на решението на първи апелативен състав на СХВП от 26 март 2013 г. (преписка R 203/2011-1), постановено в производство по възражение между Debonair Trading Internacional Lda и Groupe Léa Nature SA

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 26 март 2013 г. (преписка R 203/2011-1).

               2)

               Осъжда СХВП и Debonair Trading Internacional Lda да заплатят направените от тях съдебни разноски, както и тези на Groupe Léa Nature SA.

      (1)  ОВ C 260, 7.9.2013 г.


title: Дело T-710/13: Решение на Общия съд от 18 септември 2015 г. — Bundesverband Deutsche Tafel/СХВП — Tiertafel Deutschland (Tafel) (Марка на Общността — Производство за обявяване на недействителност — Словна марка на Общността „Tafel“ — Абсолютни основания за отказ — Отличителен характер — Липса на описателен характер — Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               3.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 363/35

         Решение на Общия съд от 18 септември 2015 г. — Bundesverband Deutsche Tafel/СХВП — Tiertafel Deutschland (Tafel)
   (Дело T-710/13) (1)

   ((Марка на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Словна марка на Общността „Tafel“ - Абсолютни основания за отказ - Отличителен характер - Липса на описателен характер - Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2015/C 363/43)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Bundesverband Deutsche Tafel eV (Берлин, Германия) (представители: T. Koerl, E. Celenk и S. Vollmer, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: първоначално A. Pohlmann, впоследствие M. Fischer)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Tiertafel Deutschland eV (Rathenow, Германия) (представител: M. Nitschke, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 17 октомври 2013 г. (преписка R 1074/2012-4) относно производство за обявяване на недействителност между Tiertafel Deutschland eV и Bundesverband Deutsche Tafel eV.

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 17 октомври 2013 г. (преписка R 1074/2012-4).

               2)

               СХВП понася направените от нея съдебни разноски, както и тези на Bundesverband Deutsche Tafel eV.

               3)

               Tiertafel Deutschland eV понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 61, 1.3.2014 г.


title: Дело C-334/09: Определение на Съда (шести състав) от 2 декември 2010 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Meiningen — Германия) — Frank Scheffler/Landkreis Wartburgkreis (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник — Директива 91/439/ЕИО — Взаимно признаване на свидетелствата за управление на моторни превозни средства — Отказ от национално свидетелство за управление след достигане на максималната граница от точки за различни нарушения — Свидетелство за управление, издадено в друга държава членка — Отрицателно заключение на медико-психологична експертиза, получено в държавата членка по пребиваване след получаването на ново свидетелство в друга държава членка — Отнемане на правото на управление на територията на първата държава членка — Право на държавата членка по пребиваване на притежателя на свидетелството, издадено от друга държава членка, да прилага към посоченото свидетелство своята национална уредба относно ограничаването, временното отнемане, отнемането или анулирането на правото на управление — Условия — Тълкуване на понятието „проява след получаването на ново свидетелство за управление“ )

text:
               26.2.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/13

         Определение на Съда (шести състав) от 2 декември 2010 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Meiningen — Германия) — Frank Scheffler/Landkreis Wartburgkreis
   (Дело C-334/09) (1)

   (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник - Директива 91/439/ЕИО - Взаимно признаване на свидетелствата за управление на моторни превозни средства - Отказ от национално свидетелство за управление след достигане на максималната граница от точки за различни нарушения - Свидетелство за управление, издадено в друга държава членка - Отрицателно заключение на медико-психологична експертиза, получено в държавата членка по пребиваване след получаването на ново свидетелство в друга държава членка - Отнемане на правото на управление на територията на първата държава членка - Право на държавата членка по пребиваване на притежателя на свидетелството, издадено от друга държава членка, да прилага към посоченото свидетелство своята национална уредба относно ограничаването, временното отнемане, отнемането или анулирането на правото на управление - Условия - Тълкуване на понятието „проява след получаването на ново свидетелство за управление“)
   2011/C 63/25
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Verwaltungsgericht Meiningen

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Frank Scheffler

      Ответник: Landkreis Wartburgkreis

      Предмет

   Преюдициално запитване — Verwaltungsgericht Meiningen — Тълкуване на член 1, параграф 2 и член 8, параграфи 2 и 4 от Директива 91/439/ЕИО на Съвета от 29 юли 1991 година относно свидетелствата за управление на моторни превозни средства (ОВ L 237, стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 2, стр. 62) — Свидетелство за управление, издадено от държава членка на гражданин на друга държава членка, който се е отказал от националното си свидетелство за управление и към момента на издаване на новото свидетелство има обичайно пребиваване на територията на държавата членка на издаване — Отказ за признаване на това свидетелство от властите на държавата членка по местоживеене, основаващ се на заключение от медико-психологична експертиза, изготвено в тази държава членка въз основа на извършен медицински преглед след издаването на новото свидетелство, но отнасящо се само до обстоятелства, предхождащи получаването му — Определяне на това експертно заключение като „обстоятелство след получаването на новото свидетелство за управление“, което може да обоснове прилагането на националната уредба относно ограничаването, временното отнемане, отнемането и анулирането на правото на управление?

      Диспозитив

   Член 1, параграф 2 и член 8, параграфи 2 и 4 от Директива 91/439/ЕИО на Съвета от 29 юли 1991 година относно свидетелствата за управление на моторни превозни средства, изменена с Директива 2006/103/ЕО на Съвета от 20 ноември 2006 година, трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат държава членка при упражняване на предоставеното ѝ от посочения член 8, параграф 2 право да прилага своята национална уредба относно ограничаването, временното отнемане, отнемането или анулирането на правото на управление на притежател на свидетелство за управление, издадено в друга държава членка, да откаже да признае на своя територия правото на управление, произтичащо от валидно свидетелство за управление, издадено в друга държава членка, поради експертно заключение относно годността за управление на превозни средства, представено от притежателя на това свидетелство за управление, когато това заключение, макар изготвено след датата на издаване на посоченото свидетелство и въз основа на преглед на заинтересованото лице, проведен след тази дата, няма дори частична връзка с проява на заинтересованото лице, констатирана след издаването на същото свидетелство за управление, и се отнася изключително до обстоятелства, настъпили преди споменатата дата.

      (1)  ОВ C 267, 7.11.2009 г.


title: ДелоC-493/16: Определение на председателя на Съда от 11 април 2017 г. — (преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale della Campania — Италия) — Sicurbau Srl, Imprese Generali Riunite Srl (I.G.R.), Iterga Costruzioni Generali SpA, Pacifico Costruzioni SpA (Pa.Co.)/Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Autorità Portuale di Napoli, SOA Rina SpA: в присъствието на: Pamoter Genova Srl. R и др.

text:
               26.6.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 202/13

         Определение на председателя на Съда от 11 април 2017 г. — (преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale della Campania — Италия) — Sicurbau Srl, Imprese Generali Riunite Srl (I.G.R.), Iterga Costruzioni Generali SpA, Pacifico Costruzioni SpA (Pa.Co.)/Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Autorità Portuale di Napoli, SOA Rina SpA: в присъствието на: Pamoter Genova Srl. R и др.
   (ДелоC-493/16) (1)

   (2017/C 202/22)
   Език на производството: италиански
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 454, 5.12.2016 г.


title: Дело T-197/07: Определение на Първоинстанционния съд от 23 септември 2008 г.  — Grupa Ożarów/Комисия (Жалба за отмяна — Директива 2003/87/ЕО — Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове — Национален план на Полша за разпределяне на квоти за емисии за периода 2008-2012 г. — Решение на Комисията при определени условия да не повдига възражения — Компетентност на държавите-членки за индивидуално разпределяне на квотите за емисии — Липса на пряко засягане — Недопустимост)

text:
               22.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/37

         Определение на Първоинстанционния съд от 23 септември 2008 г. — Grupa Ożarów/Комисия
   (Дело T-197/07) (1)

   (Жалба за отмяна - Директива 2003/87/ЕО - Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове - Национален план на Полша за разпределяне на квоти за емисии за периода 2008-2012 г. - Решение на Комисията при определени условия да не повдига възражения - Компетентност на държавите-членки за индивидуално разпределяне на квотите за емисии - Липса на пряко засягане - Недопустимост)
   (2008/C 301/63)
   Език на производството: полски
   Страни

      Жалбоподател: Grupa Ożarów S.A. (Karsy, Полша) (представители: P. K. Rosiak и F. Puel, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: U. Wölker и K. Herrmann)
   Предмет
   Искане за отмяна на Решение С(2007) 1295 окончателен на Комисията от 26 март 2007 година относно националния план за разпределяне на квоти за емисии за периода 2008-2012 г., за който Полската република уведомява Комисията съгласно Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета (ОВ L 275, стр. 32; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 10, стр. 78).
   Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2.

               Grupa Ożarów SA понася направените от нея съдебни разноски, както и разноските на Комисията.

      (1)  ОВ C 170, 21.7.2007 г.


title: Дело T-417/07: Жалба, подадена на 16 ноември 2007 г. — Lodato & C./Комисия

text:
               12.1.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 8/26

         Жалба, подадена на 16 ноември 2007 г. — Lodato & C./Комисия
   (Дело T-417/07)
   (2008/C 8/47)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Жалбоподател: Lodato Gennaro & C. Spa (Castel San Giorgio, Италия) (представител: M.A. Calabrese, avvocato)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение на Комисията SG/E/3/MIB/frw D(2007) 8690 от 8 октомври 2007 г.,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Настоящата жалба e подадена срещу решение на Комисията от 8 октомври 2007 г., с което е отказан достъп до определени документи, изпратени от италианското правителство до Комисията в хода на предварително разследване във връзка с държавна помощ № 701/98 и държавна помощ № 824/01, тъй като след консултация със службите на Комисията, италианското правителство се противопоставя на оповестяването.
   В подкрепа на своите искания жалбоподателят изтъква нарушаването и неправилното прилагане на член 4, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (1). В това отношение се твърди, че Комисията неправилно тълкува тази разпоредба, в смисъл че тя предоставя на държавите-членки правомощието да забранят оповестяването на документи, произхождащи от държавата-членка и държани от институциите на Общността.

      (1)  OB L 145, 31.5.2001 г., стр. 43.