title: Дело T-201/11: Жалба, подадена на 4 април 2011 г. — Si.mobil/Комисия

text:
               28.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 160/24

         Жалба, подадена на 4 април 2011 г. — Si.mobil/Комисия
   (Дело T-201/11)
   2011/C 160/39
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Si.mobil telekomunikacijske storitve d.d. (Любляна, Република Словения) (представители: P. Alexiadis и E. Sependa, Solicitors)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение № C(2011) 355 окончателен на Европейската комисия от 24 януари 2011 г. по преписка COMP/39.707 — Si.mobil/Mobitel; и

               —

               да се осъди ответникът да заплати направените от жалбоподателя съдебни разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Със своята жалба жалбоподателят иска, на основание член 263 ДФЕС, отмяната на Решение № C(2011) 355 окончателен на Европейската комисия от 24 януари 2011 г. по преписка COMP/39.707 — Si.mobil/Mobitel, с което се отхвърля оплакването, подадено от него на основание член 102 ДФЕС на 14 август 2009 г., срещу практиките на Mobitel, за които той твърди, че представляват злоупотреба, на редица пазари на мобилната телефония на едро и на дребно.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от явно неправилното прилагане от Комисията на правилата за разпределение на правомощията, предвидени в Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета (1) и в Известието на Комисията относно сътрудничеството в рамките на мрежата от органите по конкуренция (ОВ С 101, 2004 г., стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 4, стр. 111), доколкото:

                           —

                           с приемането на обжалваното решение Комисията не е осъществила контрол над ефективното прилагане на правото на Съюза, като с това не е спазила първостепенни императивни изисквания, които имат предимство над Регламент (ЕО) № 1/2003, както и правилата, които тя сама е определила за себе си в известието относно сътрудничеството в рамките на мрежата от органите по конкуренция;

                           —

                           Комисията не е изпълнила задълженията си съгласно Известието относно сътрудничеството в рамките на мрежата от органите по конкуренция, доколкото тя не се е намесила когато орган по конкуренция „неоправдано [е] проточ[ил] процедурата“, какъвто е случаят, в който двугодишният срок, предвиден от словенското законодателство, е изтекъл без националният орган в областта на конкуренцията да е изложил своите твърдения за нарушение. Освен това Комисията не се е съобразила с изобилните доказателства, че именно тя е органът, който е „в най-добра позиция“ да решава спорове от този вид. При тези обстоятелства е много невероятно словенският орган в областта на конкуренцията да бъде „в състояние да сложи край на нарушението“ по разумен начин и в много кратък срок. Ясно е обаче в конкретния случай, че „общностните разпоредби [могат да] се прилагат по-ефективно от самата Комисия“.

               2.

               Второто правно основание, изведено от явна грешка на Комисията при определянето на баланса, установено в съдебната практика по дело Automec (2), доколкото:

                           —

                           жалбоподателят преценява, че полето на преценка, което решението по дело Automec оставя на Комисията, за да обяви или не своята компетентност, не е абсолютно. Жалбоподателят представя в това отношение значителна съвкупност от доказателства за това, че упражняването от Комисията на нейните правомощия във връзка с оплакванията на Si.mobil съставлява „общностен интерес“, който Комисията неоснователно е пренебрегнала. Нещо повече, Комисията се е отклонила от собствените си Насоки за приоритетите по прилагането на член 82 от Договора за ЕО в областта на злоупотребата с практики на отстраняване на конкуренти, наложени от предприятия с господстващо положение (ОВ C 45, 2009 г., стр. 7), доколкото по силата на този документ приоритетно трябва да бъдат разглеждани и двата вида нарушения на правото на конкуренцията (свиване на маржовете и хищнически цени), на които е изложен жалбоподателят. И накрая, все повече е необходимо да се установи начинът, по който Комисията прилага тези принципи, по-конкретно в сектора на мобилната телефония, в който все още не съществува установена съдебна практика.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, 2003 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).

      (2)  Решение на Първоинстанционния съд от 18 септември 1992 г. по дело Automec/Комисия (T-24/90, Recueil, стр. II-2223).


title: Дело C-141/15: Преюдициално запитване от tribunal administratif de Rennes (Франция), постъпило на 25 март 2015 г. — Doux SA, Maître Sophie Gautier, действаща в качеството на администратор в съдебното производство по оздравяване на Doux SA, SCP Valliot-Le Guenevé-Abittbol, в лицето на адв. Valliot, в качеството му на администратор в съдебното производство по оздравяване на Doux SA/Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)

text:
               8.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 190/4

         Преюдициално запитване от tribunal administratif de Rennes (Франция), постъпило на 25 март 2015 г. — Doux SA, Maître Sophie Gautier, действаща в качеството на администратор в съдебното производство по оздравяване на Doux SA, SCP Valliot-Le Guenevé-Abittbol, в лицето на адв. Valliot, в качеството му на администратор в съдебното производство по оздравяване на Doux SA/Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)
   (Дело C-141/15)
   (2015/C 190/04)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal administratif de Rennes

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Doux SA, Maître Sophie Gautier, действаща в качеството на администратор в съдебното производство по оздравяване на Doux SA, SCP Valliot-Le Guenevé-Abittbol, в лицето на адв. Valliot, в качеството му на администратор в съдебното производство по оздравяване на Doux SA

      Ответник: Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)

      Преюдициални въпроси

               1)

               Представлява ли прагът на водно съдържание, определен в член 15 от Регламент (ЕО) № 543/2008 (1) и приложения VI и VII към него, изискване за „добро и задоволително пазарно качество“ по смисъла на член 28, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 612/2009 (2) на Комисията и на решение Nowaco Germany GmbH срещу Hauptzollamt Hamburg-Jonas от 7 септември 2006 г.?

               2)

               Може ли да бъде предлагано на пазара в рамките на Съюза при нормални условия по смисъла на член 28 от Регламент (ЕО) № 612/2009, и евентуално при какви условия, замразено птиче месо, което надвишава прага на водно съдържание, определен в член 15 от Регламент (ЕО) № 543/2008 и приложения VI и VII към него, придружено от сертификат за годност, издаден от компетентния орган?

               3)

               Съответства ли на правото на Съюза, и по-специално на принципа на правна сигурност, фактът, че прагът на водно съдържание съгласно приложение VI към Регламента от 16 юни 2008 година е останал фиксиран на 5,1 % и не е променян в продължение на няколко десетилетия, въпреки твърденията за промени в животновъдната практика и критиките, отправени в някои научни изследвания за непригодността на тази пределна стойност?

               4)

               Достатъчно точни ли са приложения VI и VII към Регламент (ЕО) № 453/2008 за извършване на проверките, предвидени в член 15 от Регламента, или Франция е била длъжна да определи „подробни практически правила за проверките“„на всеки етап от предлагането на пазара“, освен ако направи непротивопоставими проверките, извършени на етапа на износ на продуктите?

               5)

               Могат ли исканията за насрещен анализ, които според член 16, параграф 2 във връзка с параграф 5 от Регламент № 543/2008 се прилагат по отношение на резултатите от проверките в кланиците, да се прилагат и спрямо проверките, извършени на етапа на предлагане на пазара на изнесените продукти, и то в присъствие на страните, на основание по-специално член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз?

      (1)  Регламент (ЕО) № 543/2008 на Комисията от 16 юни 2008 година относно въвеждането на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета по отношение на определени стандарти за предлагането на пазара на месо от домашни птици (ОВ L 157, стр. 46).

      (2)  Регламент (ЕО) № 612/2009 на Комисията от 7 юли 2009 година за установяване на общи подробни правила за прилагане на режима на възстановяванията при износ на земеделски продукти (ОВ L 186, стр. 1).


title: Дело C-604/16 P: Жалба, подадена на 24 ноември 2016 г. от Съвета на Европейския съюз срещу решението, постановено от Общия съд (девети състав) на 15 септември 2016 г. по дело T-121/14, PT Pelita Agung Agrindustri/Съвет

text:
               30.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 30/33

         Жалба, подадена на 24 ноември 2016 г. от Съвета на Европейския съюз срещу решението, постановено от Общия съд (девети състав) на 15 септември 2016 г. по дело T-121/14, PT Pelita Agung Agrindustri/Съвет
   (Дело C-604/16 P)
   (2017/C 030/37)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Съвет на Европейския съюз (представители: H. Marcos Fraile, N. Tuominen, avocat)

      Други страни в производството: PT Pelita Agung Agrindustri, Европейска комисия, European Biodiesel Board (EBB)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Съда:

               —

               да отмени решението на Общия съд от 15 септември 2016 г., връчено на Съвета на 16 септември 2016 г., по дело T-121/14, PT Pelita Agung Agrindustri/Съвет на Европейския съюз;

               —

               да отхвърли жалбата, подадена в първоинстанционното производство, за отмяна на обжалвания регламент; и

               —

               да осъди жалбоподателя в първоинстанционното производство да заплати съдебните разноски на Съвета както в това производство, така и разноските в производството по обжалване.

         При условията на евентуалност,

               —

               да върне делото за ново разглеждане от Общия съд;

               —

               да не се произнася по съдебните разноски в първоинстанционното производство и в производството по обжалване.

      Основания и основни доводи

               1.

                  Първо, Общият съд приложил неправилен правен критерий за да определи дали Съветът е разполагал с доказателства, въз основа на които може да реши, че цените на суровините на вътрешния пазар, съдържащи се в документите на съответните индонезийски износители, са деформирани съществено, поради което не могат да бъдат взети предвид и да използва метода, предвиден в член 2, параграф 5, втора алинея от Основния регламент (1). По този начин Общият съд възложил на институцията прекомерна тежест на доказване.

               2.

                  Второ, не е надлежно мотивирана констатацията на Общият съд, че доказателствата, представени от институциите, не са достатъчни, за да установят наличието на чувствително изкривяване на цените на основните суровини в Индонезия, което се дължи на системата за ДЕТ.

               3.

                  Трето, диспозитивът на обжалваното решение, с което се отменят антидъмпинговите мита, що се отнася до жалбоподателя в първоинстанционното производство, не е пропорционален на единственото разгледано от Общия съд отменително основание и извежда необосновани последици от констатираната незаконосъобразност.

               4.

               Съветът ще докаже, че в обжалваното решение са допуснати редица грешки при прилагане на правото, които засягат валидността му. Освен това Съветът твърди, че обстоятелствата, наведени от първоинстанционния жалбоподател във второто основание, са установени в достатъчна степен за да може Съдът да се произнесе по основанието и да отхвърли жалбата.

               5.

               Ето защо Съветът почтително иска отмяната на обжалваното решение и отхвърляне на искането за отмяна на обжалвания регламент, подадено от жалбоподателя в първоинстанционното производство.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (ОВ 2009, L 343,стр. 51) („Основния регламент“)


title: Дело C-663/11: Решение на Съда (пети състав) от 30 май 2013 г. (преюдициално запитване от Curtea de Apel Oradea — Румъния) — Scandic Distilleries SA/Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili (Преюдициално запитване — Директива 92/12/ЕИО — Акцизи — Стоки, освободени за потребление в държава членка, в която е платен акцизът — Превоз на същите стоки в друга държава членка, в която акцизът също е бил платен — Искане за възстановяване на платения в първата държава членка акциз — Отказ поради неподаване на искането преди изпращането на стоките — Съвместимост с правото на Съюза)

text:
               3.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 225/19

         Решение на Съда (пети състав) от 30 май 2013 г. (преюдициално запитване от Curtea de Apel Oradea — Румъния) — Scandic Distilleries SA/Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili
   (Дело C-663/11) (1)

   (Преюдициално запитване - Директива 92/12/ЕИО - Акцизи - Стоки, освободени за потребление в държава членка, в която е платен акцизът - Превоз на същите стоки в друга държава членка, в която акцизът също е бил платен - Искане за възстановяване на платения в първата държава членка акциз - Отказ поради неподаване на искането преди изпращането на стоките - Съвместимост с правото на Съюза)
   2013/C 225/32
   Език на производството: румънски

      Запитваща юрисдикция

   Curtea de Apel Oradea

      Страни в главното производство

      Въззивник: Scandic Distilleries SA

      Въззиваем: Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

      Предмет

   Преюдициално запитване — Curtea de Apel Oradea — Тълкуване на член 7 и на член 22, параграф 2, буква a) от Директива № 92/12/ЕИО на Съвета от 25 февруари 1992 година относно общия режим за продукти, подлежащи на облагане с акциз, и държането, движението и мониторинга на такива продукти (ОВ L 76, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 129) — Отказ на националните власти да възстановят събраните акцизи за стоки, пуснати в обращение в друга държава членка — Неизпълнение на задължението на изпращача да подаде преди изпращането на стоките искане за възстановяване пред компетентните органи в своята държава членка — Национално законодателство, което изисква редица документи, които могат да бъдат представени едва след доставката на стоките — По-ограничителни критерии за редовност от общия петгодишен срок, приложим към всяко искане за възстановяване — Погасяване на правото на търговеца да получи възстановяването — Съответствие с принципа на данъчния суверенитет, с принципите за равностойност и ефективност

      Диспозитив

   Член 22, параграфи 1—3 от Директива 92/12/ЕИО 25 февруари 1992 година относно общия режим за продукти, подлежащи на облагане с акциз, и държането, движението и мониторинга на такива продукти, изменена с Директива 92/108/ЕИО на Съвета от 14 декември 1992 г., трябва да се тълкува в смисъл, че когато стоките, подлежащи на облагане с акциз и освободени за потребление в държава членка, в която е платен акцизът, са били превозени в друга държава членка, в която тези стоки подлежат на облагане с акциз и където той също така е бил платен, искане за възстановяване на платения в държавата по изпращане акциз не може да бъде отхвърлено единствено с мотива че искането не е било подадено преди изпращането на посочените стоки, а трябва да бъде преценено въз основа на параграф 3 от този член. И обратно, ако акцизът не е бил платен в държавата членка по местоназначение, такова искане може да получи отказ въз основа на параграфи 1 и 2 от посочения член.

      (1)  ОВ C 89, 24.3.2012 г.


title: Дело C-354/16: Решение на Съда (първи състав) от 13 юли 2017 г. (преюдициално запитване от Arbeitsgericht Verden — Германия) — Ute Kleinsteuber/Mars GmbH (Преюдициално запитване — Социална политика — Директива 2000/78/ЕО — Членове 1, 2 и 6 — Равно третиране — Забрана за дискриминация, основана на пола — Пенсия по професионална пенсионна схема — Директива 97/81/ЕО — Рамково споразумение за работа при непълно работно време — Клауза 4, точки 1 и 2 — Ред и условия за изчисляване на придобитите пенсионни права — Правна уредба на държава членка — Различно третиране на работниците на непълно работно време)

text:
               4.9.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 293/9

         Решение на Съда (първи състав) от 13 юли 2017 г. (преюдициално запитване от Arbeitsgericht Verden — Германия) — Ute Kleinsteuber/Mars GmbH
   (Дело C-354/16) (1)

   ((Преюдициално запитване - Социална политика - Директива 2000/78/ЕО - Членове 1, 2 и 6 - Равно третиране - Забрана за дискриминация, основана на пола - Пенсия по професионална пенсионна схема - Директива 97/81/ЕО - Рамково споразумение за работа при непълно работно време - Клауза 4, точки 1 и 2 - Ред и условия за изчисляване на придобитите пенсионни права - Правна уредба на държава членка - Различно третиране на работниците на непълно работно време))
   (2017/C 293/12)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Arbeitsgericht Verden

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Ute Kleinsteuber

      Ответник: Mars GmbH

      Диспозитив

               1)

               Клауза 4, точки 1 и 2 от Рамковото споразумение за работа при непълно работно време, сключено на 6 юни 1997 г., което се намира в приложението към Директива 97/81/ЕО на Съвета от 15 декември 1997 година относно Рамково споразумение за работа при непълно работно време, сключено между Съюза на конфедерациите на индустриалците и на работодателите в Европа (UNICE), Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) и Европейската конфедерация на профсъюзите (ЕКП), с измененията, и член 4 от Директива 2006/54/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 юли 2006 година за прилагането на принципа на равните възможности и равното третиране на мъжете и жените в областта на заетостта и професиите трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат национална правна уредба, която при изчисляването на размера на пенсията по професионална пенсионна схема прави разлика между трудов доход под осигурителния таван по задължителното пенсионно осигуряване и такъв над този таван, и която в случаите на доходи от работа на непълно работно време не прилага подход, при който най-напред се установява размерът на дохода, изплащан при съответна работа на пълно работно време, оттам се установяват частите над и под осигурителния таван, и накрая това съотношение се прилага към намаления доход от работата на непълно работно време.

               2)

               Клауза 4, точки 1 и 2 от посоченото споразумение и член 4 от Директива 2006/54 трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат национална правна уредба, която при изчисляването на размера на пенсията по професионална пенсионна схема на служител, работил и на пълно, и на непълно работно време, определя уеднаквена степен на трудовата заетост за цялата продължителност на трудовото правоотношение, стига този метод за изчисляване на пенсията да не нарушава правилото prorata temporis. Запитващата юрисдикция следва да провери дали това е така.

               3)

               Членове 1 и 2 и член 6, параграф 1 от Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат национална правна уредба, съгласно която размерът на пенсията по професионална пенсионна схема съответства на съотношението между прослуженото време и продължителността на периода от започване на работа в съответното предприятие до достигане на общата възраст за пенсиониране по задължителното пенсионно осигуряване, и съгласно която се ограничава максималният брой прослужени години, които може да се зачетат.

      (1)  ОВ C 350, 26.9.2016 г.


title: Дело T-295/07: Решение на Първоинстанционния съд от 10 декември 2008 г.  — Vitro Corporativo/СХВП — VKR Holding (Vitro) (Марка на Общността — Процедура по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността Vitro — По-ранна словна марка на Общността VITRAL — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94)

text:
               7.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 32/32

         Решение на Първоинстанционния съд от 10 декември 2008 г. — Vitro Corporativo/СХВП — VKR Holding (Vitro)
   (Дело T-295/07) (1)

   (Марка на Общността - Процедура по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността Vitro - По-ранна словна марка на Общността VITRAL - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94)
   (2009/C 32/59)
   Език на производството: испански
   Страни

      Жалбоподател: Vitro Corporativo, SA de CV (Garza García, Nuevo Léon, Meксико) (представител: J. Botella Reyna, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: J. Laporta Insa)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: VKR Holding A/S (Søborg, Дания)
   Предмет
   Жалба срещу решение на втори апелативен състав на СХВП от 31 май 2007 г. (преписка R 1640/2006-2) относно процедура по възражение между VKR Holding A/S и Vitro Corporativo, SA de CV.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Vitro Corporativo, SA de CV да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 235, 6.10.2007 г.


title: Дело T-298/14: Определение на Общия съд от 22 май 2015 г. — Erbslöh Aluminium/Комисия (Държавни помощи — Мерки, взети от Германия в подкрепа на електроенергията от възобновяеми източници и на енергоемките предприятия — Решение за откриване на предвидената в член 108, параграф 2 ДФЕС процедура — Приемане на окончателното решение след подаването на жалбата — Липса на основание за произнасяне)

text:
               27.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 245/25

         Определение на Общия съд от 22 май 2015 г. — Erbslöh Aluminium/Комисия
   (Дело T-298/14) (1)

   ((Държавни помощи - Мерки, взети от Германия в подкрепа на електроенергията от възобновяеми източници и на енергоемките предприятия - Решение за откриване на предвидената в член 108, параграф 2 ДФЕС процедура - Приемане на окончателното решение след подаването на жалбата - Липса на основание за произнасяне))
   (2015/C 245/30)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Erbslöh Aluminium GmbH (Фелберт, Германия) (представители: T. Volz, M. Ringel, B. Wißmann, M. Püstow, C. Oehme и T. Wielsch, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: T. Maxian Rusche и R. Sauer, подпомагани от A. Luke и C. Maurer, адвокати)

      Предмет

   Жалба за частична отмяна на Решение C (2013) 4424 окончателен на Комисията от 18 декември 2013 година за откриване на процедурата по член 108, параграф 2 ДФЕС във връзка с мерките, прилагани от Федерална република Германия в подкрепа на електроенергията от възобновяеми източници и на енергоемките потребители (Държавна помощ SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN)

      Диспозитив

               1)

               Липсва основание за произнасяне по настоящата жалба.

               2)

               Липсва основание за произнасяне по молбата за встъпване на Надзорния орган на ЕАСТ.

               3)

               Erbslöh Aluminium GmbH понася направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски на Европейската комисия, включително тези, свързани с обезпечителното производство.

               4)

               Надзорният орган на ЕАСТ понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 223, 14.7.2014 г.


title: Дело C-507/17: Преюдициално запитване от Conseil d'État (Франция), постъпило на 21 август 2017 г. — Google Inc./Commission nationale de l'informatique et des libertés (CNIL)

text:
               16.10.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 347/22

         Преюдициално запитване от Conseil d'État (Франция), постъпило на 21 август 2017 г. — Google Inc./Commission nationale de l'informatique et des libertés (CNIL)
   (Дело C-507/17)
   (2017/C 347/30)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Conseil d'État

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Google Inc.

      Ответник: Commission nationale de l'informatique et des libertés (CNIL)

      Други страни: Wikimedia Foundation Inc., Fondation pour la liberté de la presse, Microsoft Corp., Reporters Committee for Freedom of the Press и др., Article 19 и др., Internet Freedom Foundation и др., Défenseur des droits

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли „правото на премахване от резултатите при търсене“, изведено от Съда на Европейския съюз в неговото решение от 13 май 2014 г. (1) на основание на разпоредбите на член 12, буква б) и член 14, буква а) от Директивата от 24 октомври 1995 г., (2) да се тълкува в смисъл, че когато лицето, което управлява интернет търсачка, уважава искане за премахване от резултатите при търсене, е длъжно да извърши това премахване за всички имена на домейни на своята интернет търсачка, така че спорните връзки да не се показват повече, независимо откъде се извършва търсенето по името на подалото искането лице, дори ако търсенето се извършва извън териториалния обхват на Директивата от 24 октомври 1995 г.?

               2)

               При отрицателен отговор на първия въпрос, трябва ли „правото на премахване от резултатите при търсене“, изведено от Съда на Европейския съюз в посоченото по-горе негово решение, да се тълкува в смисъл, че когато лицето, което управлява интернет търсачка, уважава искане за премахване от резултатите при търсене, е длъжно да заличи единствено спорните връзки от показаните резултати при търсене, извършено по името на подалото искането лице, в името на домейна, съответстващ на държавата, в която се счита, че е направено искането, или, по-общо, в имената на домейн на интернет търсачката, съответстващи на националните ѝ разширения за всички държави — членки на Европейския съюз?

               3)

               Освен това, в допълнение към посоченото в точка 2 задължение, трябва ли „правото на премахване от резултатите при търсене“, изведено от Съда на Европейския съюз в посоченото по-горе негово решение, да се тълкува в смисъл, че когато лицето, което управлява интернет търсачка, уважава искане за премахване от резултатите при търсене, е длъжно да заличи — чрез т. нар. техника „блокиране на географски принцип“, от IP адрес, за който се смята, че се намира в държавата, в която пребивава лицето с „право на премахване от резултатите при търсене“ — спорните резултати от търсенията, извършени по неговото име, или дори, по-общо, от IP адрес, за който се счита, че се намира в една от държавите членки, за които се прилага Директивата от 24 октомври 1995 г., при това независимо от името на домейна, използван от извършващия търсенето интернет потребител?

      (1)  Решение от 13 май 2014 г., Google Spain и Google, C-131/12, EU:C:2014:317.

      (2)  Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 година за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (ОВ L 281, 1995 г., стр. 31; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 17, стр. 10).


title: Дело C-493/15: Преюдициално запитване от Corte suprema di cassazione (Италия), постъпило на 21 септември 2015 г. — Agenzia delle Entrate/Marco Identi

text:
               7.12.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 406/20

         Преюдициално запитване от Corte suprema di cassazione (Италия), постъпило на 21 септември 2015 г. — Agenzia delle Entrate/Marco Identi
   (Дело C-493/15)
   (2015/C 406/20)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Corte suprema di cassazione

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Agenzia delle Entrate

      Ответник: Marco Identi

      Преюдициален въпрос

   Трябва ли член 4, параграф 3 ДЕС и членове 2 и 22 от Шеста директива 77/388 (1) за хармонизиране на законодателството на държавите членки във връзка с данъците върху оборота — обща система на данък върху добавената стойност: единна данъчна основа да се тълкуват в смисъл, че не допускат прилагането в областта на данъка върху добавената стойност на национална разпоредба, която предвижда погасяване на задължения по ДДС в полза на лица, които отговарят на условията за достъп до освобождаване от задължения, уредено в членове 142 и 143 от Кралски указ № 267/1942?

      (1)  Шеста директива 77/388 на Съвета от 17 май 1977 година за хармонизиране на законодателството на държавите членки във връзка с данъците върху оборота — обща система на данък върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1).


title: Дело C-315/13: Решение на Съда (трети състав) от 3 декември 2014 г. (преюдициално запитване от Rechtbank van eerste aanleg te Mechelen — Белгия) — Наказателно производство срещу Edgard Jan De Clercq и др. (Преюдициално запитване — Свободно предоставяне на услуги — Членове 56 ДФЕС и 57 ДФЕС — Директива 96/71/ЕО — Член 3, параграфи 1 и 10 — Директива 2006/123/ЕО — Член 19 — Национална правна уредба, която изисква от лицето, при което работят командировани работници или стажанти, да декларира онези, които не могат да представят потвърждение за получаване на декларацията, която техният установен в друга държава членка работодател е трябвало да подаде пред приемащата държава членка — Наказателноправна санкция)

text:
               9.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/10

         Решение на Съда (трети състав) от 3 декември 2014 г. (преюдициално запитване от Rechtbank van eerste aanleg te Mechelen — Белгия) — Наказателно производство срещу Edgard Jan De Clercq и др.
   (Дело C-315/13) (1)

   ((Преюдициално запитване - Свободно предоставяне на услуги - Членове 56 ДФЕС и 57 ДФЕС - Директива 96/71/ЕО - Член 3, параграфи 1 и 10 - Директива 2006/123/ЕО - Член 19 - Национална правна уредба, която изисква от лицето, при което работят командировани работници или стажанти, да декларира онези, които не могат да представят потвърждение за получаване на декларацията, която техният установен в друга държава членка работодател е трябвало да подаде пред приемащата държава членка - Наказателноправна санкция))
   (2015/C 046/12)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Rechtbank van eerste aanleg te Mechelen

      Страни в главното производство

   Edgard Jan De Clercq, Emiel Amede Rosa De Clercq, Nancy Genevieve Wilhelmina Rottiers, Ermelinda Jozef Martha Tampère, Thermotec NV

      Диспозитив

   Членове 56 ДФЕС и 57 ДФЕС трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат правна уредба на държава членка като разглежданата в главното производство, според която получателят на услуги, извършвани от работниците, командировани от установен в друга държава членка доставчик на услуги, е длъжен, преди тези работници да започнат работа, да декларира пред компетентните органи идентификационните им данни, когато те не могат да представят доказателство за декларацията, която техният работодател е трябвало да подаде пред компетентните органи на приемащата държава членка, преди да започне предоставянето на услугите, при положение че такава правна уредба може да бъде обоснована с оглед на защитата на императивно съображение от общ интерес, каквото е закрилата на работниците или борбата срещу социалните измами, стига да бъде установено, че въпросната правна уредба е в състояние да гарантира осъществяването на преследваната легитимна цел или цели и че не надхвърля необходимото за тяхното постигане, което запитващата юрисдикция следва да провери.

      (1)  ОВ C 252, 31.8.2013 г.


title: Дело T-332/13: Определение на Общия съд от 16 октомври 2014 г.  — Christodoulou и Stavrinou/Комисия и ЕЦБ (Жалба за отмяна — Програма за подкрепа за стабилност на Кипър — Декларация на Еврогрупата относно преструктурирането на банковия сектор в Кипър — Погрешно посочване на ответника в жалбата — Недопустимост)

text:
               15.12.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 448/25

         Определение на Общия съд от 16 октомври 2014 г. — Christodoulou и Stavrinou/Комисия и ЕЦБ
   (Дело T-332/13) (1)

   ((Жалба за отмяна - Програма за подкрепа за стабилност на Кипър - Декларация на Еврогрупата относно преструктурирането на банковия сектор в Кипър - Погрешно посочване на ответника в жалбата - Недопустимост))
   (2014/C 448/33)
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Жалбоподатели: Chrysanthi Christodoulou (Пафос, Кипър) и Maria Stavrinou (Ларнака, Кипър) (представители: E. Efstathiou, K. Efstathiou и K. Liasidou, адвокати)

      Ответници: Европейска комисия (представители: B. Smulders, J.-P. Keppenne, M. Konstantinidis) и Европейска централна банка (ЕЦБ) (представители: A. Sáinz de Vicuña Barroso, N. Lenihan и F. Athanasiou, подпомагани от W. Bussian, W. Devroe и D. Arts, адвокати)

      Предмет

   Искане за отмяна на декларацията на Еврогрупата от 25 март 2013 г. относно преструктурирането на банковия сектор в Кипър

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2)

               Осъжда г-жа Chrysanthi Christodoulou и г-жа Maria Stavrinou да понесат освен направените от тях съдебни разноски и тези на Европейската комисия и на Европейската централна банка (ЕЦБ).

      (1)  ОВ C 252, 31.8.2013 г.


title: Дело C-246/15 P: Определение на Съда (шести състав) от 14 юли 2016 г. — Pollmeier Massivholz GmbH & Co. KG/Европейска комисия, Land Hessen (Обжалване — Член 181 от Процедурния правилник на Съда — Държавни помощи — Държавни мерки във връзка със създаването на дъскорезница в провинция Хесен (Германия) — Решение, с което се установява, че не е налице държавна помощ — Незапочване на официалната процедура по разследване — Частично явно недопустима и частично явно неоснователна жалба)

text:
               19.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 343/11

         Определение на Съда (шести състав) от 14 юли 2016 г. — Pollmeier Massivholz GmbH & Co. KG/Европейска комисия, Land Hessen
   (Дело C-246/15 P) (1)

   ((Обжалване - Член 181 от Процедурния правилник на Съда - Държавни помощи - Държавни мерки във връзка със създаването на дъскорезница в провинция Хесен (Германия) - Решение, с което се установява, че не е налице държавна помощ - Незапочване на официалната процедура по разследване - Частично явно недопустима и частично явно неоснователна жалба))
   (2016/C 343/15)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Pollmeier Massivholz GmbH & Co. KG (представители: J. Heithecker и J. Ylinen, Rechtsanwälte)

      Други страни в производството: Европейска комисия (представители: F. Erlbacher и C. Urraca Caviedes), Land Hessen (представители: U. Soltész и A. Richter, Rechtsanwälte)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Pollmeier Massivholz GmbH & Co. KG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 236, 20.7.2015 г.


title: Дело C-521/09 P: Жалба, подадена на 15 декември 2009 г. от Elf Aquitaine SA срещу решението, постановено от Първоинстанционния съд (седми състав) на 30 септември 2009 г. по дело T-174/05, Elf Aquitaine/Комисия

text:
               13.2.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 37/28

         Жалба, подадена на 15 декември 2009 г. от Elf Aquitaine SA срещу решението, постановено от Първоинстанционния съд (седми състав) на 30 септември 2009 г. по дело T-174/05, Elf Aquitaine/Комисия
   (Дело C-521/09 P)
   2010/C 37/35
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Elf Aquitaine SA (представители: E. Morgan de Rivery и S. Thibault-Liger, avocats)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               Главни искания:

                           —

                           на основание член 256 ДФЕС и член 56 от Протокол № 3 относно Статута на Съда на Европейския съюз да се отмени изцяло решението на Общия съд от 30 септември 2009 г. по дело T-174/05, Elf Aquitaine SA срещу Комисията на Европейските общности;

                           —

                           да се уважат направените в първоинстанционното производство искания;

                           —

                           вследствие на това да се отменят член 1, буква г), член 2, буква в), член 3 и член 4, параграф 9 от Решение C(2004) 4876 окончателен на Комисията от 19 януари 2005 г. относно процедура за прилагане на член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/E-1/37.773 — МХОК);

               —

               при условията на евентуалност и предвид възможността за пълен съдебен контрол, да се отмени или намали на основание член 261 ДФЕС глобата от 45 милиона евро, наложена при условията на солидарност на Arkema SA и Elf Aquitaine с член 2, буква в) от посоченото по-горе решение на Комисията, поради наличието на посочената в шестте правни основания на настоящата жалба обективна неправилност на мотивите и изводите в решението на Общия съд по дело T-174/05;

               —

               при всички случаи да се осъди Европейската комисия да заплати всички съдебни разноски, включително направените от Elf Aquitaine в производството пред Общия съд.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят излага шест правни основания в подкрепа на жалбата си.
   С първото правно основание жалбоподателят поддържа, че Общият съд допуска грешка при прилагане на правото, като не извежда всички последици от репресивния характер на санкциите по член 101 ДФЕС [81 ЕО]. Той твърди в частност, че Общият съд неправомерно отказва да приложи спрямо него презумпцията за невиновност и принципа за индивидуализиране на наказанията, като приема, че жалбоподателят носи отговорност за извършеното от неговото дъщерно дружество нарушение, въпреки че изложените от жалбоподателя факти напротив доказват, че той самият не извършва никакво нарушение и че дори не знае за това нарушение към момента на извършването му.
   С второто правно основание Elf Aquitaine твърде, че е налице нарушение на правото му на защита поради неправилно тълкуване на принципите за справедливост и равни процесуални възможности. Всъщност в обжалваното съдебно решение Общият съд приел, че в случая принципът на равни процесуални възможности бил спазен, тъй като жалбоподателят могъл надлежно да изложи гледната си точка в административната процедура и бил уведомен за възраженията спрямо него за първи път с изложението на възраженията. Според жалбоподателя това тълкуване било неправилно, тъй като водело до отричане на необходимостта правото му на защита да се зачита още на етапа на предварителната проверка, както и на необходимостта Комисията да извърши такава проверка, като безпристрастно прецени освен обстоятелствата, които уличават заподозряното в извършване на нарушение лице, и обстоятелствата, които го оневиняват.
   С третото правно основание жалбоподателят твърди, че Общият съд допуска редица грешки при прилагане на правото, свързани със задължението за мотивиране. Тези грешки се отнасяли както до преценката на съдържанието и интензитета на мотивите, които Комисията следва да изложи, така и до самото съдържание на обжалваното съдебно решение, в което били направени редица противоречиви изводи.
   С четвъртото правно основание Elf Aquitaine твърди, че е налице нарушение на член 263 ДФЕС [230 ЕО], доколкото Общият съд превишил границите на контрола за законосъобразност, като заменил съдържащата се в решението на Комисията неправилна и кратка преценка със своята собствена преценка относно възможността дружеството майка да носи отговорност за извършено от нейно дъщерно дружество нарушение.
   С петото правно основание, състоящо се от четири части, жалбоподателят твърди, че Общият съд не се съобразява с нормите относно отговорността за антиконкурентни практики. Тъй като не се основал на презумпцията за отговорност на дружеството майка за действията на нейното дъщерно дружество, Общият съд всъщност трябвало да провери дали Комисията е доказала конкретна намеса на жалбоподателя в управлението на неговото дъщерно дружество.
   С шестото и последно правно основание жалбоподателят на последно място посочва при условията на субсидиарност, че ако допуснатите от Общия съд грешки и нарушения не доведат до отмяна на решението на Комисията, те най-малкото би трябвало да накарат Съда да отмени или намали наложената му при условията на солидарност глоба.


title: Дело C-411/06: Решение на Съда (голям състав) от 8 септември 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Европейски парламент, Съвет на Европейския съюз (Жалба за отмяна — Регламент (ЕО) № 1013/2006 — Превоз на отпадъци — Избор на правното основание — Член 133 ЕО и член 175, параграф 1 ЕО)

text:
               7.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 267/8

         Решение на Съда (голям състав) от 8 септември 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Европейски парламент, Съвет на Европейския съюз
   (Дело C-411/06) (1)

   (Жалба за отмяна - Регламент (ЕО) № 1013/2006 - Превоз на отпадъци - Избор на правното основание - Член 133 ЕО и член 175, параграф 1 ЕО)
   2009/C 267/14
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Комисия на Европейските общности (представители: G. Valero Jordana, M. Huttunen и M. Konstantinidis)

      Ответници: Европейски парламент (представители: I. Anagnostopoulou и U. Rösslein), Съвет на Европейския съюз (представители: M. Moore и K. Michoel)

      Страни, встъпили в подкрепа на ответниците: Френска република (представители: G. de Bergues, A. Adam и G. Le Bras), Република Австрия (представител: E. Riedl), Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: E. Jenkinson, E. O’Neil и S. Behzadi-Spencer; A. Dashwood, barrister)

      Предмет

   Отмяна на Регламент (ЕО) № 1013/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2006 година относно превози на отпадъци (ОВ L 190, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 16, стр. 172 и поправка — ОВ L 318, 2008 г., стр. 15) — Избор на правното основание — Акт, който има двойна цел или е съставен от две части и изисква повече от едно правно основание (член 175, параграф 1 ЕО и член 133 ЕО)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски.

               3)

               Френската република, Република Австрия и Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 294, 2.12.2006 г.


title: Дело C-220/08: Иск, предявен на 22 май 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция

text:
               19.7.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 183/16

         Иск, предявен на 22 май 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция
   (Дело C-220/08)
   (2008/C 183/31)
   Език на производството: гръцки
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представител: M. Condou-Durande)

      Ответник: Република Гърция
   Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е приела необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобрази с Директива 2004/83/ЕО (1) на Съвета от 29 април 2004 г. относно минималните стандарти за признаването и правното положение на гражданите на трети страни или лицата без гражданство като бежанци, или като лица, които по други причини се нуждаят от международна закрила, както и относно съдържанието на предоставената закрила, или поне като не е информирала Комисията за това, Република Гърция не е изпълнила задълженията си по член 38 от тази директива;

               —

               да се осъди Република Гърция да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Срокът, предвиден за транспониране на Директива 2004/83/ЕО във вътрешното право, е изтекъл на 10 октомври 2006 г.

      (1)  ОВ L 304, стр. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 7, стр. 52.


title: Дело T-273/09: Жалба, подадена на 10 юли 2009 г. — Associazione ′Giùlemanidallajuve/Комисия

text:
               10.10.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 244/4

         Жалба, подадена на 10 юли 2009 г. — Associazione ′Giùlemanidallajuve/Комисия
   (Дело T-273/09)
   2009/C 244/06
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Associazione ′Giùlemanidallajuve (Cerignola, Италия) (представители: L. Misson, G. Ernes и A. Pel, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени спорното решение на Европейската комисия от 12 май 2009 г., приложено към настоящата жалба;

               —

               да се разпореди на Европейската комисия да извърши разследване, за да установи дали FIGC, CONI, UEFA и FIFA са нарушили членове 81 и 82 от Договора за ЕО с цел:

                           —

                           да се отмени уредбата, нарушаваща членове 81 и 82 от Договора за ЕО, и санкциите на FIGC, CONI и UEFA, наложени на Juventus FC S.P.A., Торино;

                           —

                           да се разпореди на FIGC, CONI, UEFA и FIFA да заплатят равностойно обезщетение за вредите, които асоциацията е понесла поради нарушението на членове 81 и 82 от Договора от страна на тези предприятия и сдружения на предприятия;

                           —

                           да се наложат необходимите санкции.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят иска да се отмени Решение C(2009) 3916 на Комисията от 12 май 2009 г., с което поради липса на законен и на общностен интерес Комисията отхвърля жалбата на жалбоподателя за твърдени от него нарушения на членове 81 и 82 ЕО от страна на Federazione Italiana Giuoco Calcio (FIGC), Comitato Olimpico Nazionale Italiano (CONI), Union des associations européennes de football (UEFA) и Fédération Internationale de Football Association (FIFA) във връзка с дисциплинарните мерки, наложени на Juventus Football Club S.p.A., Торино (наричан по-нататък „Juventus“).
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква множество правни основания, изведени от:

               —

               нарушение от Комисията на задължението ѝ за мотивиране и на задачите ѝ за прилагане и за даване на насоки на политиката в областта на конкуренцията, тъй като не взела предвид фактическите и правни обстоятелства, изложени в жалбата на жалбоподателя, съгласно която приетите от FIGC, CONI, UEFA и FIFA решения за преминаването на Juventus в серия „Б“ на италианския футболен шампионат и за забраната му за участие в Champions League противоречали на членове 81 и 82 ЕО;

               —

               нарушение на член 81 ЕО, като приетите от FIGC, CONI, UEFA и FIFA решения трябвало да се разглеждат като решения на сдружения на предприятия, тъй като не били изцяло свързани със спорта и имали за последица ограничаване на конкуренцията на целия общ пазар, доколкото посредством тяхното действие по отношение на Juventus се нарушавали интересите на потребителите на стоки и услуги на футболния пазар, както и конкурентната структура на общия пазар;

               —

               злоупотреба с господстващо положение от страна на FIGC, CONI, UEFA и FIFA в нарушение на член 82 ЕО, тъй като същите приели решения, които били дискриминационни, несъразмерни и накърняващи правото на защита на Juventus.


title: Дело C-307/06: Определение на председателя на Съда от 21 януари 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Федерална Република Германия

text:
               29.3.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 79/23

         Определение на председателя на Съда от 21 януари 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Федерална Република Германия
   (Дело C-307/06) (1)

   (2008/C 79/40)

      Език на производството: немски

   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 224, 16.9.2006 г.


title: Дело C-353/13: Преюдициално запитване, отправено от Amtsgericht Rüsselsheim (Германия) на 27 юни 2013 г. — Jürgen Hein, Hjördis Hein/Condor Flugdienst GmbH

text:
               21.9.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 274/4

         Преюдициално запитване, отправено от Amtsgericht Rüsselsheim (Германия) на 27 юни 2013 г. — Jürgen Hein, Hjördis Hein/Condor Flugdienst GmbH
   (Дело C-353/13)
   2013/C 274/08
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Amtsgericht Rüsselsheim

      Страни в главното производство

      Ищци: Jürgen Hein, Hjördis Hein

      Ответник: Condor Flugdienst GmbH

      Преюдициални въпроси

               1.

               Следва ли увреждащите действия на работещи на своя отговорност трети лица, на които са възложени задачи, част от дейността на въздушния оператор, да се разглеждат като извънредни обстоятелства по смисъла на член 5, параграф 3 от Регламента (1)?

               2.

               При утвърдителен отговор на първия въпрос: когато се преценява това, има ли значение кой е възложил съответните задачи на третото лице (авиокомпанията, летищният оператор и т.н.)?

      (1)  Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91 (ОВ L 46, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218).


title: Дело C-431/13: Преюдициално запитване, отправено от Landgericht Frankfurt am Main (Германия) на 31 юли 2013 г. — Vietnam Airlines Co. Ltd/Brigitta Voss, Klaus-Jürgen Voss

text:
               9.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 325/12

         Преюдициално запитване, отправено от Landgericht Frankfurt am Main (Германия) на 31 юли 2013 г. — Vietnam Airlines Co. Ltd/Brigitta Voss, Klaus-Jürgen Voss
   (Дело C-431/13)
   2013/C 325/20
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Landgericht Frankfurt am Main

      Страни в главното производство

      Ответник в първоинстанционното производство и въззивен жалбоподател: Vietnam Airlines Co. Ltd

      Ищци в първоинстанционното производство и ответници във въззивното производство: Brigitta Voss, Klaus-Jürgen Voss

      Преюдициални въпроси

               1.

               Има ли пътникът право на обезщетение за голямо закъснение в пълен размер съгласно член 7 от Регламента за правата на пътниците при въздушен превоз (1) и тогава, когато преди това трето лице, което не се числи към пътниците, поради закъснението е извършило плащане в полза на пътника, или едно такова плащане следва да се приспадне?

               2.

               При утвърдителен отговор във връзка с приспадането: важи ли това единствено за правото на обезщетение по смисъла на националното германско законодателство или също и за правото за намаление на цената на пътуването?

      (1)  Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91 (ОВ L 46, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218)


title: Дело T-89/06: Определение на Първоинстанционния съд от 20 октомври 2009 г. — Lebard/Комисия (Жалба за отмяна — Липса на правен интерес — Недопустимост)

text:
               16.1.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 11/26

         Определение на Първоинстанционния съд от 20 октомври 2009 г. — Lebard/Комисия
   (Дело T-89/06) (1)

   (Жалба за отмяна - Липса на правен интерес - Недопустимост)
   2010/C 11/52
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Daniel Lebard (Брюксел, Белгия) (представител: M. De Guillenchmidt, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: първоначално É. Gippini Fournier и F. Amato, впоследствие M. Gippini Fournier)

      Предмет

   По-конкретно, искане за отмяна на решенията, с които Комисията отхвърля, от една страна, искането за преразглеждане на спазването от страна на дружеството Aventis на задълженията, съпътстващи решението на Комисията от 9 май 1999 г. по преписка IV/M.1378 — Hoechst/Rhône-Poulenc и, от друга страна, искането за оттегляне на Решението на Комисията от 13 юли 1999 г. по преписка IV/M.1517 — Rhodia/Donau Chemie/Albright & Wilson

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2.

               Г-н Daniel Lebard понася, наред със собствените си съдебни разноски и разноските на Комисията на Европейските общности.

               3.

               Няма основание за произнасяне по искането за встъпване на Valauret SA.

      (1)  ОВ C 131, 3.6.2006 г.


title: Дело T-291/14: Определение на Общия съд от 16 март 2015 г. — egeplast international/Комисия

text:
               11.5.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 155/39

         Определение на Общия съд от 16 март 2015 г. — egeplast international/Комисия
   (Дело T-291/14) (1)

   (2015/C 155/50)
   Език на производството: немски
   Председателят на трети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 223, 14.7.2014 г.


title: Дело C-5/15: Решение на Съда (десети състав) от 7 април 2016 г. (преюдициално запитване от Gerechtshof Amsterdam — Нидерландия) — AK (*)/Achmea Schadeverzekeringen NV, Stichting Achmea Rechtsbijstand (Преюдициално запитване — Застраховане на правни разноски — Директива 87/344/ЕИО — Член 4, параграф 1 — Свободен избор на адвокат от застрахованото лице — Съдебно или административно производство — Понятие — Оспорване на отказ за разрешаване ползването на грижи)

text:
                  13.6.2016

                  BG

                  Официален вестник на Европейския съюз

                  C 211/18

         Решение на Съда (десети състав) от 7 април 2016 г. (преюдициално запитване от Gerechtshof Amsterdam — Нидерландия) —  AK (*1)/Achmea Schadeverzekeringen NV, Stichting Achmea Rechtsbijstand
         (Дело C-5/15) (1)

         ((Преюдициално запитване - Застраховане на правни разноски - Директива 87/344/ЕИО - Член 4, параграф 1 - Свободен избор на адвокат от застрахованото лице - Съдебно или административно производство - Понятие - Оспорване на отказ за разрешаване ползването на грижи))
         (2016/C 211/22)
         Език на производството: нидерландски

            Запитваща юрисдикция

         Gerechtshof Amsterdam

            Страни в главното производство

            Жалбоподател: AK (*1)

            Ответници: Achmea Schadeverzekeringen NV, Stichting Achmea Rechtsbijstand

            Диспозитив

         Член 4, параграф 1, буква а) от Директива 87/344/ЕИО на Съвета от 22 юни 1987 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно застраховките за съдебни разноски следва да бъде тълкуван в смисъл, че понятието „административно производство“ в посочената разпоредба включва фазата на оспорването пред публичноправен орган, в рамките на която този орган издава решение, което може да се обжалва по съдебен ред.

            (*1)  Информацията е заличена или заменена в съответствие с правната рамка относно личните данни и/или поверителността.

            (1)  ОВ C 107, 30.3.2015 г.


title: Дело C-475/15 P: Жалба, подадена на 23 юли 2015 г. от Harper Hygienics S.A. срещу решението, постановено от Общия съд на 13 май 2015 г. по дело T-364/12, Harper Hygienics/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост — Clinique Laboratories (CLEANIC Kindii)

text:
               5.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 326/6

         Жалба, подадена на 23 юли 2015 г. от Harper Hygienics S.A. срещу решението, постановено от Общия съд на 13 май 2015 г. по дело T-364/12, Harper Hygienics/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост — Clinique Laboratories (CLEANIC Kindii)
   (Дело C-475/15 P)
   (2016/C 326/09)
   Език на производството: полски

      Страни

      Жалбоподател: Harper Hygienics S.A. (представител: D. Rzążewska, radca prawny)

      Други страни в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост,
   Clinique Laboratories, LLC
   С определение от 7 април 2016 г. Съдът (десети състав) отхвърли жалбата като отчасти недопустима и отчасти неоснователна.


title: Дело C-441/14: Преюдициално запитване от Højesteret (Дания), постъпило на 24 септември 2014 г.  — DI, от името на Ajos A/S/Маса на наследството на Karsten Eigil Rasmussen

text:
               24.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 421/24

         Преюдициално запитване от Højesteret (Дания), постъпило на 24 септември 2014 г. — DI, от името на Ajos A/S/Маса на наследството на Karsten Eigil Rasmussen
   (Дело C-441/14)
   2014/C 421/34
   Език на производството: датски

      Запитваща юрисдикция

   Højesteret

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: DI (Dansk Industri), от името на Ajos A/S

      Ответник: Маса на наследството на Karsten Eigil Rasmussen

      Преюдициални въпроси

               1)

               Общият принцип в правото на Съюза за забрана на дискриминацията въз основа на възрастта предполага ли и забрана на правна уредба като датската, съгласно която работниците нямат право на обезщетение при уволнение, ако имат право на финансирана от работодателя пенсия за осигурителен стаж и възраст по пенсионноосигурителна схема, към която са включени преди навършването на 50-годишна възраст, независимо дали са решили да останат на пазара на труда, или са предпочели да се пенсионират?

               2)

               Когато става дума за дело пред датски съд между работник и частен работодател относно заплащането на обезщетение при уволнение, каквото работодателят не дължи съгласно описаната в първия въпрос национална правна уредба, но това е несъвместимо с общия принцип в правото на ЕС за забрана на дискриминацията въз основа на възрастта, допуска ли правото на Съюза датският съд да претегли този принцип и прекия му ефект спрямо принципа на правната сигурност и свързания с него принцип за защита на оправданите правни очаквания и при претеглянето им да направи извода, че принципът на правната сигурност има превес над принципа за забрана на дискриминацията въз основа на възрастта, в резултат от което съгласно националното право работодателят няма задължение да заплаща обезщетението при уволнение? Следва също така да се изясни дали фактът, че работникът може в зависимост от обстоятелствата да иска обезщетение от държавата заради несъвместимостта на датското законодателство с правото на ЕС, има значение за преценката дали тези принципи може да се претеглят.


title: Дело T-498/08: Жалба, подадена на 14 ноември 2008 г.  — Ryanair/Комисия

text:
               7.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 32/42

         Жалба, подадена на 14 ноември 2008 г. — Ryanair/Комисия
   (Дело T-498/08)
   (2009/C 32/82)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Ryanair Ltd (Дъблин, Ирландия) (представители: E. Vahida, I. Metaxas-Maragkidis, lawyers)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се обяви, на основание на член 230 EO и член 231 ЕО, че мълчаливият отказ на Комисията да предостави достъп до документите, до които жалбоподателят е поискал достъп със заявление от 25 юни 2008 г., е нищожен,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски, направени по производството от жалбоподателя, и

               —

               да се предприемат всички други действия, които Първоинстанционният съд счете за подходящи.

         Правни основания и основни доводи
   С настоящата жалба жалбоподателят иска отмяна на мълчаливия отказ на Комисията по искането на жалбоподателя, съгласно Регламент № 1049/2001 (1), за достъп до документи, свързани с процедури за държавни помощи, относно твърдяната държавна помощ, отпусната посредством споразумение с оператора на летище Lübeck Blankensee.
   Правните основания и основни доводи, повдигнати от жалбоподателя, са сходни с повдигнатите по дело Т-494/08, Ryanair/Комисия.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията, ОВ L 145, 2001 г., стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76.


title: Дело C-234/07: Иск, предявен на 10 май 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Португалска република

text:
               7.7.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 155/16

         Иск, предявен на 10 май 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Португалска република
   (Дело C-234/07)
   (2007/C 155/31)
   Език на производството: португалски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: M. Shotter и G. Braga da Cruz)

      Ответник: Португалска република
   Искания

               —

               да се установи, че като не е гарантирала, доколкото това на практика е технически възможно, информацията за местонахождението на лицата, които осъществяват повикване на единния европейски номер за спешни повиквания „112“, да бъде предоставена на службите за спешни повиквания, Португалската република не е изпълнила задълженията си по член 26, параграф 3 от Директива 2002/22/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно универсалната услуга и правата на потребителите във връзка с електронните съобщителни мрежи и услуги (Директива за универсалната услуга),

               —

               да се осъди Португалската република да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи
   Срокът за транспониране на Директивата е изтекъл на 24 юли 2003 г.

      (1)  ОВ L 108, стр. 51.


title: Дело C-487/10: Преюдициално запитване, отправено от Tribunal administratif de Rennes (Франция) на 11 октомври 2010 г. — L'Océane Immobilière SAS/Direction de contrôle fiscal Ouest

text:
               18.12.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 346/33

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunal administratif de Rennes (Франция) на 11 октомври 2010 г. — L'Océane Immobilière SAS/Direction de contrôle fiscal Ouest
   (Дело C-487/10)
   ()
   2010/C 346/55
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal administratif de Rennes

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: L'Océane Immobilière SAS

      Ответник: Direction de contrôle fiscal Ouest

      Преюдициален въпрос

   Позволява ли член 5 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година (1) на държава членка да запази в сила или да въведе правна уредба, която предвижда облагане с данък върху добавената стойност доставката в своя полза на недвижим имот, извършена от данъчнозадължено лице за нуждите на стопанската му дейност, когато тази доставка дава право на незабавно и цялостно приспадане на така начисления данък върху добавената стойност?

      (1)  Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 г. относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1).


title: Дело T-18/05: Решение на Общия съд от 19 май 2010 г. — IMI и др./Комисия (Конкуренция — Картели — Сектор на медните водопроводни тръби — Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО — Продължено нарушение с множество проявни форми — Прекъсване на участието — Глоби — Ограничено участие в картела)

text:
               3.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 179/29

         Решение на Общия съд от 19 май 2010 г. — IMI и др./Комисия
   (Дело T-18/05) (1)

   (Конкуренция - Картели - Сектор на медните водопроводни тръби - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Продължено нарушение с множество проявни форми - Прекъсване на участието - Глоби - Ограничено участие в картела)
   2010/C 179/48
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: IMI plc (Бирмингам, Уорикшър, Обединеното кралство); IMI Kynoch Ltd (Бирмингам) и Yorkshire Copper Tube (Ливърпул, Мърсисайд, Обединеното кралство) (представители: M. Struys и D. Arts, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: É. Gippini Fournier и S. Noë)

      Предмет

   От една страна, искане за отмяна на член 1, букви з)—й) и на член 2, буква е) от Решение C(2004) 2826 на Комисията от 3 септември 2004 година относно производство по член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (Дело COMP/E-1/38.069 — Медни водопроводни тръби) и, от друга страна, при условията на евентуалност, искане за намаляване на размера на наложената на жалбоподателите с това решение глоба

      Диспозитив

               1.

               Отменя член 1, букви з)—й) от Решение C(2004) 2826 на Комисията от 3 септември 2004 г. относно производство по член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (Дело COMP/E-1/38.069 — Медни водопроводни тръби) в частта, която се отнася до периода от 1 декември 1994 г. до 11 април 1996 г.

               2.

               Определя размера на глобата, наложена солидарно на IMI plc, на IMI Kynoch Ltd и на Yorkshire Copper Tube с член 2, буква е) от Решение C(2004) 2826, на 38,556 милиона евро.

               3.

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               4.

               Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски и 40 % от тези на IMI, IMI Kynoch и Yorkshire Copper Tube.

               5.

               IMI, IMI Kynoch и Yorkshire Copper Tube понасят 60 % от направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 69, 19.3.2005 г.


title: Дело F-130/14: Жалба, подадена на 4 ноември 2014 г.  — ZZ/Европейски парламент

text:
               2.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 34/52

         Жалба, подадена на 4 ноември 2014 г. — ZZ/Европейски парламент
   (Дело F-130/14)
   (2015/C 034/63)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: D. Bergin, solicitor)

      Ответник: Европейски парламент

      Предмет на производството

   Отмяна на решението от пенсията на жалбоподателя да се приспадне сумата за издръжката, която последният е длъжен да плати на бившата си съпруга, тъй като според него това решение нарушава постановено от национална юрисдикция решение по бракоразводно дело.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението относно изменение на правата № 13;

               —

               на жалбоподателя да бъде платена сума в размер на 2 75  000 евро като обезщетение и съдебни разноски, предвид направените от него съдебни разноски и претърпените от същия загуби, считано от първоначалния отказ на службите да приложат съдебното решение правилно, законно и справедливо.


title: Дело T-247/09: Решение на Общия съд от 10 октомври 2012 г. — Evropaïki Dynamiki/Комисия (Обществени поръчки за услуг — Процедура за възлагане на обществени поръчки — Предоставяне на услуги по изготвяне и разпространение на приложение към ОВ и свързани офлайн и онлайн медии — Отхвърляне на офертата на един оферент и решение за възлагане на поръчката на друг оферент — Задължение за мотивиране — Равно третиране — Явна грешка в преценката — Извъндоговорна отговорност)

text:
               24.11.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 366/31

         Решение на Общия съд от 10 октомври 2012 г. — Evropaïki Dynamiki/Комисия
   (Дело T-247/09) (1)

   (Обществени поръчки за услуг - Процедура за възлагане на обществени поръчки - Предоставяне на услуги по изготвяне и разпространение на приложение към Официален вестник на Европейския съюз и свързани офлайн и онлайн медии - Отхвърляне на офертата на един оферент и решение за възлагане на поръчката на друг оферент - Задължение за мотивиране - Равно третиране - Явна грешка в преценката - Извъндоговорна отговорност)
   2012/C 366/58
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Атина, Гърция) (представители: адв. N. Korogiannakis и адв. M. Dermitzakis)

      Ответник: Европейска комисия (представители: N. Bambara и E. Manhaeve, първоначално подпомагани от N. Dimopoulos, solicitor, впоследствие от адв. E. Petritsi и накрая от O. Graber-Soudry, solicitor)

      Предмет

   От една страна, искане за отмяна на решение на Службата за официални публикации на Европейските общности от 7 април 2009 година, с което не се приема подадената от жалбоподателя оферта в рамките на процедурата за възлагане на обществена поръчка за предоставяне на услуги по изготвяне и разпространение на приложение към Официален вестник на Европейския съюз и свързани офлайн и онлайн медии, както и на всички последващи решения, включително това за възлагане на поръчката на друг оферент, и от друга страна, искане за обезщетение за вреди

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE да понесе наред с направените от него съдебни разноски и тези на Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 205, 29.8.2009 г.


title: Решение на Съда от 10 май 2011 година по съединени дела E-4/10, E-6/10 и E-7/10 — Княжество Лихтенщайн, Reassur Aktiengesellschaft и Swisscom RE Aktiengesellschaft срещу Надзорния орган на ЕАСТ (Иск за отмяна на решение на Надзорния орган на ЕАСТ — Държавна помощ — Специалните данъчни правила, които се прилагат за вътрешни застрахователни дружества — Понятие за предприятие — Селективност — Съществуваща помощ и нова помощ — Нарушаване на конкуренцията и въздействие върху търговията — Възстановяване — Законни очаквания — Правна сигурност — Задължение за мотивиране)

text:
               6.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 294/7

         РЕШЕНИЕ НА СЪДА
   от 10 май 2011 година
   по съединени дела E-4/10, E-6/10 и E-7/10
   Княжество Лихтенщайн, Reassur Aktiengesellschaft и Swisscom RE Aktiengesellschaft срещу Надзорния орган на ЕАСТ
   (Иск за отмяна на решение на Надзорния орган на ЕАСТ — Държавна помощ — Специалните данъчни правила, които се прилагат за „вътрешни“ застрахователни дружества — Понятие за предприятие — Селективност — Съществуваща помощ и нова помощ — Нарушаване на конкуренцията и въздействие върху търговията — Възстановяване — Законни очаквания — Правна сигурност — Задължение за мотивиране)
   2011/C 294/07
   По съединени дела E-4/10, E-6/10 и E-7/10, Княжество Лихтенщайн, Reassur Aktiengesellschaft и Swisscom RE Aktiengesellschaft срещу Надзорния орган на ЕАСТ — ИСК за отмяна на Решение 97/10/COL от 24 март 2010 г. относно данъчното облагане на „вътрешни“ застрахователни дружества съгласно данъчния закона на Лихтенщайн, Съдът, съставен от Carl Baudenbacher, председател, Thorgeir Örlygsson (съдия-докладчик) и Per Christiansen, съдии, излезе с решение на 10 май 2011 г., чийто диспозитив постановява:
   С настоящото Съдът:

               1.

               Отхвърля исковете.

               2.

               Ищците се осъждат да заплатят съдебните разноски.


title: Дело C-63/11: Определение на председателя на Съда от 21 юни 2011 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Rovereto, Италия) — Procura della Repubblica/John Austine

text:
               27.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/28

         Определение на председателя на Съда от 21 юни 2011 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Rovereto, Италия) — Procura della Repubblica/John Austine
   (Дело C-63/11) (1)

   2011/C 252/67
   Език на производството: италиански
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 120, 16.4.2011 г.


title: Дело C-326/12: Преюдициално запитване, отправено от Finanzgericht Düsseldorf (Германия) на 10 юли 2012 г. — Rita van Caster, Patrick van Caster/Finanzamt Essen-Süd

text:
               6.10.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 303/13

         Преюдициално запитване, отправено от Finanzgericht Düsseldorf (Германия) на 10 юли 2012 г. — Rita van Caster, Patrick van Caster/Finanzamt Essen-Süd
   (Дело C-326/12)
   2012/C 303/25
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Finanzgericht Düsseldorf

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Rita van Caster, Patrick van Caster

      Ответник: Finanzamt Essen-Süd

      Преюдициален въпрос

   Фиксираното облагане на доходите от т.нар. „непрозрачни“ (местни и) чуждестранни инвестиционни фондове съгласно член 6 от InvStG в противоречие ли е с правото на Европейските общности (член 56 ЕО), доколкото представлява прикрито ограничение на свободното движение на капитали (член 58, параграф 3 ЕО)?


title: Дело C-164/07: Искане за преюдициално заключение, направено от Tribunal de Grande Instance de Nantes (Франция) на 27 март 2007 г. — James Wood/Fonds de Garantie

text:
               9.6.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/7

         Искане за преюдициално заключение, направено от Tribunal de Grande Instance de Nantes (Франция) на 27 март 2007 г. — James Wood/Fonds de Garantie
   (Дело C-164/07)
   (2007/C 129/11)
   Език на производството: френски
   Препращаща юрисдикция
   Tribunal de Grande Instance de Nantes.
   Страни в главното производство

      Ищец: James Wood

      Ответник: Fonds de Garantie
   Преюдициален въпрос
   Предвид на общия принцип за забрана на дискриминацията, основана на гражданство, закрепен в член [12] от Договора [ЕО], разпоредбите на член 706-3 от френския Наказателно-процесуален кодекс съвместими ли са с правото на Общността или не, доколкото гражданин на Европейската общност, пребиваващ във Франция, баща на дете с френско гражданство, починало извън националната територия, се изключва от възможността да се ползва от обезщетението, предоставяно от Fonds de Garantie [Гаранционен фонд] единствено на основание на неговото гражданство?


title: Дело C-326/08: Иск, предявен на 16 юли 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Федерална република Германия

text:
               30.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 223/38

         Иск, предявен на 16 юли 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Федерална република Германия
   (Дело C-326/08)
   (2008/C 223/64)
   Език на производството: немски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: W. Wils и B. Kotschy)

      Ответник: Федерална република Германия
   Искания на ищеца

               —

               Да се установи, че Федерална република Германия не е изпълнила задълженията си съгласно общностното право, по-специално съгласно член 19 от Директива 2005/29/ЕО (1), като не е приела законовите, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване с посочената директива, или като във всеки случай не е съобщила тези разпоредби на Комисията;

               —

               да се осъди Федерална република Германия да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Срокът за транспониране на директивата е изтекъл на 12 юни 2007 г.

      (1)  Директива 2005/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2005 г. относно нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители на вътрешния пазар и изменение на Директива 84/450/ЕИО на Съвета, Директиви 97/7/ЕО, 98/27/ЕО и 2002/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, и Регламент (ЕО) № 2006/2004 на Европейския парламент и на Съвета („Директива за нелоялни търговски практики“), ОВ L 149, стр. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 14, стр. 260.


title: Дело C-244/07: Решение на Съда (шести състав) от 13 декември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Великото херцогство Люксембург (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Директива 2004/50/ЕО — Оперативна съвместимост на трансевропейската високоскоростна железопътна система и на трансевропейската конвенционална железопътна система — Нетранспониране в определения срок)

text:
               23.2.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 51/26

         Решение на Съда (шести състав) от 13 декември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Великото херцогство Люксембург
   (Дело C-244/07) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 2004/50/ЕО - Оперативна съвместимост на трансевропейската високоскоростна железопътна система и на трансевропейската конвенционална железопътна система - Нетранспониране в определения срок)
   (2008/C 51/42)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: N. Yerrell и P. Dejmek)

      Ответник: Великото херцогство Люксембург (представител: C. Schiltz)
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Неприемане в предвидения срок на необходимите разпоредби за съобразяване с Директива 2004/50/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година за изменение на Директива 96/48/ЕО на Съвета относно оперативната съвместимост на трансевропейската високоскоростна железопътна система и Директива 2001/16/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно оперативната съвместимост на трансевропейската конвенционална железопътна система (ОВ L 164, стр. 114; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 45, стр. 84)
   Диспозитив

               1)

               Като не е въвело в сила в определения срок законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2004/50/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година за изменение на Директива 96/48/ЕО на Съвета относно оперативната съвместимост на трансевропейската високоскоростна железопътна система и Директива 2001/16/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно оперативната съвместимост на трансевропейската конвенционална железопътна система, Великото херцогство Люксембург не е изпълнило задълженията си, произтичащи от посочената директива.

               2)

               Осъжда Великото херцогство Люксембург да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 155, 7.7.2007 г.


title: Дело C-458/13: Определение на председателя на Съда от 7 май 2014 г. (преюдициално запитване, отправено от Bundesgerichtshof — Германия) — Andreas Grund, синдик в производството по несъстоятелност на SR-Tronic GmbH, Jürgen Reiser, Dirk Seidler/Nintendo Co. Ltd, Nintendo of America Inc.

text:
               11.8.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 261/19

         Определение на председателя на Съда от 7 май 2014 г. (преюдициално запитване, отправено от Bundesgerichtshof — Германия) — Andreas Grund, синдик в производството по несъстоятелност на SR-Tronic GmbH, Jürgen Reiser, Dirk Seidler/Nintendo Co. Ltd, Nintendo of America Inc.
   (Дело C-458/13) (1)

   2014/C 261/33
   Език на производството: немски.
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 344, 23.11.2013 г.


title: Дело T-433/10 P: Жалба, подадена на 20 септември 2010 г. от Allen и др. срещу Определение на Съда на публичната служба на Европейския съюз, постановено на 13 юли 2010 г. по дело F-103/09 Allen и др./Комисия

text:
               20.11.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 317/41

         Жалба, подадена на 20 септември 2010 г. от Allen и др. срещу Определение на Съда на публичната служба на Европейския съюз, постановено на 13 юли 2010 г. по дело F-103/09 Allen и др./Комисия
   (Дело T-433/10 P)
   ()
   2010/C 317/74
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: John Allen (Horspath, Обединено кралство) и др. (представители: K. Lasok, QC и B. Lask, Barrister)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателите молят Съда:

               —

               да обяви жалбата за допустима,

               —

               да отмени Определението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (първи състав) от 13 юли 2010 г. по дело F-103/09,

               —

               да отхвърли направеното от ответника първо и второ възражение за недопустимост на жалбата, и

               —

               да осъди ответника да заплати разноските по настоящото производство по обжалване.

      Правни основания и основни доводи

   С настоящата жалба жалбоподателите искат да се отмени Определението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (СПСЕС), постановено на 13 юли 2010 г. по дело F-103/09 Allen и др./Комисия, с което се отхвърля като недопустима подадената от жалбоподателите жалба с искане за обезщетение и отмяна на решението, с което се отказва да се им се изплати обезщетение за претърпените от всеки жалбоподател вреди поради това, че не са били назначени като срочно наети служители на Общностите за времето, през което са работили в Joint European Torus (JET) Joint Undertaking.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите твърдят, че дори Съдът на публичната служба да приема, че в настоящия случай съществува задължение за действие в разумен срок, начинът, по който той определя продължителността и началото на този период, e в противоречие с практиката на Съда на Европейския съюз и с основните принципи на правото на Европейския съюз.


title: Дело F-133/14: Жалба, подадена на 17 ноември 2014 г. — ZZ/Комисия

text:
               19.1.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 16/50

      Жалба, подадена на 17 ноември 2014 г. — ZZ/Комисия
      (Дело F-133/14)
      (2015/C 016/74)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: ZZ (представители: J.-N. Louis, R. Metz, D. Verbeke, avocats)

         Ответник: Комисия

         Предмет на производството

      Отмяна на решението за прехвърляне на пенсионните права на жалбоподателя към пенсионно-осигурителната схема на Съюза, с което се прилагат новите ОИР относно членове 11 и 12 от приложение VIII към Правилника за длъжностните лица.

         Искания на жалбоподателя

                  —

                  Да се отмени решението на Комисията от 18 февруари 2014 г., с което се определя изчисляването на бонуса към пенсионните права, които е придобил преди постъпване на служба в Комисията;

                  —

                  да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-271/16 P: Жалба, подадена на 13 май 2016 г. от Panalpina World Transport (Holding) Ltd, Panalpina Management AG, Panalpina China Ltd срещу решението, постановено от Общия съд (девети състав) на 29 февруари 2016 г. по дело T-270/12, Panalpina World Transport (Holding) Ltd и др./Европейска комисия

text:
               4.7.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 243/27

         Жалба, подадена на 13 май 2016 г. от Panalpina World Transport (Holding) Ltd, Panalpina Management AG, Panalpina China Ltd срещу решението, постановено от Общия съд (девети състав) на 29 февруари 2016 г. по дело T-270/12, Panalpina World Transport (Holding) Ltd и др./Европейска комисия
   (Дело C-271/16 P)
   (2016/C 243/27)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Panalpina World Transport (Holding) Ltd, Panalpina Management AG, Panalpina China Ltd (представители: S. Mobley, A. Stratakis, A. Gamble, Solicitors)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Съда:

               —

               да отмени обжалваното съдебно решение, доколкото то отхвърля първото основание, изтъкнато от жалбоподателите относно нарушенията;

               —

               да измени член 2, параграфи 2 и 3 от решение от 28 март 2012 г. по преписка COMP/39462 – Freight Forwarding (наричано по-нататък „решението“), в частта, в която тези разпоредби се отнасят до жалбоподателя, и като упражни правомощието си за пълен съдебен контрол, да намали размера на наложените на жалбоподателите глоби; и

               —

               при всички случаи, да осъди Комисията да понесе направените от нея съдебни разноски и да заплати разноските на жалбоподателите в настоящото производство и в производството пред Общия съд.

      Основания и основни доводи

   Като се уверил, че Комисията не се е отклонила от практиката си по вземане на решения, не е допуснала грешка при прилагане на правото и не е нарушила принципите на пропорционалност и на равно третиране, Общият съд допуснал грешка, надвишавайки явно пределите на разумната преценка на представените му доказателства и преценяйки неправилно релевантната съдебна практика. Жалбоподателите изтъкват следните конкретни правни основания в подкрепа на жалбата си:

               1.

               Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото надвишавайки явно пределите на разумната преценка на доказателствата, относно това дали разглежданите нарушения, в частност, нарушенията, свързани с AMS и CAF, са се отнасяли до целия „лот на услугите“.

               2.

               Общият съд допуснал грешка, като не приложил принципа от съдебната практика, че случай на нарушение, свързано с компонент на продукт или услуга, Комисията трябва да вземе предвид само продажбите, свързани с този компонент.


title: Дело C-240/13: Определение на председателя на Съда от 18 август 2014 г.  — Европейска комисия/Република Естония, подпомагана от: Федерална република Германия, Кралство Белгия, Кралство Нидерландия, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия, Република Полша, Република Финландия, Кралство Швеция

text:
               17.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 409/31

         Определение на председателя на Съда от 18 август 2014 г. — Европейска комисия/Република Естония, подпомагана от: Федерална република Германия, Кралство Белгия, Кралство Нидерландия, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия, Република Полша, Република Финландия, Кралство Швеция
   (Дело C-240/13) (1)

   2014/C 409/43
   Език на производството: естонски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 189, 29.6.2013 г.


title: Дело T-112/11: Определение на Общия съд от 3 септември 2014 г.  — Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse/Комисия ( „Жалба за отмяна — Регистрация на защитено географско указание — „Edam Holland“  — Липса на правен интерес — Липса на пряко засягане — Недопустимост“ )

text:
               27.10.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 380/10

         Определение на Общия съд от 3 септември 2014 г. — Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse/Комисия
   (Дело T-112/11) (1)

   ((„Жалба за отмяна - Регистрация на защитено географско указание - „Edam Holland“ - Липса на правен интерес - Липса на пряко засягане - Недопустимост“))
   2014/C 380/13
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse eV (Берлин, Германия) (представители: M. Loschelder и V. Schoene, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално G. von Rintelen и M. Vollkommer, впоследствие G. von Rintelen и F. Jimeno Fernández)

      Встъпили страни в подкрепа на ответника: Кралство Нидерландия (представители: C. Wissels, J. Langer, M. Noort, B. Koopman и M. Bulterman) и Nederlandse Zuivelorganisatie (Зутермер, Нидерландия) (представители: P. van Ginneken, F. Gerritzen и C. van Veen, адвокати)

      Предмет

   Отмяна на Регламент (ЕС) № 1121/2010 на Комисията от 2 декември 2010 година за вписване на наименование в регистъра на защитените наименования за произход и защитените географски указания [Edam Holland (ЗГУ)] (ОВ L 317, стр. 14)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2)

               Осъжда Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse eV да понесе направените от него съдебни разноски, както и тези, които са направени от Европейската комисия.

               3)

               Кралство Нидерландия и Nederlandse Zuivelorganisatie понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 145, 14.5.2011 г.


title: Дело T-234/13: Определение на Общия съд от 7 юли 2014 г.  — Lucart France/Комисия (Жалба за отмяна — Околна среда — Директива 94/62/ЕО — Опаковки и отпадъци от опаковки — Директива 2013/2/ЕС — Рула, тръби и цилиндри, обвити в еластичен материал — Липса на пряко засягане — Недопустимост)

text:
               15.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 315/55

         Определение на Общия съд от 7 юли 2014 г. — Lucart France/Комисия
   (Дело T-234/13) (1)

   ((Жалба за отмяна - Околна среда - Директива 94/62/ЕО - Опаковки и отпадъци от опаковки - Директива 2013/2/ЕС - Рула, тръби и цилиндри, обвити в еластичен материал - Липса на пряко засягане - Недопустимост))
   2014/C 315/92
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Lucart France (Torvilliers, Франция) (представители: J.-M. Leprêtre и N. Chahid-Nouraï, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: A. Alcover San Pedro и J.-F. Brakeland)

      Предмет

   Искане за частична отмяна на Директива 2013/2/ЕС на Комисията от 7 февруари 2013 година за изменение на приложение I към Директива 94/62/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно опаковките и отпадъците от опаковки (ОВ L 37, стр. 10; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 14, стр. 238), доколкото Комисията е вписала обвитите в еластичен материал рула, тръби и цилиндри, с изключение на предназначените за части от производствени съоръжения и които не се използват за представянето на един продукт като продажна единица, в списъка на примерите за стоки, онагледяващ прилагането на критериите за уточняване на понятието „опаковка“.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2)

               Осъжда Lucart France да понесе собствените си съдебни разноски, както и направените от Европейската комисия съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 171, 15.6.2013 г.


               15.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 272/20

         Молба за консултативно становище от Съда на ЕАСТ, подадена от Héraðsdómur Reykjavíkur на 19 март 2007 г. по делото Jón Gunnar Þorkelsson срещу Gildi-lífeyrissjóður (пенсионен фонд Gildi)
   (Дело E-4/07)
   (2007/C 272/08)
   С писмо от 19 март 2007 г. към Съда на ЕАСТ бе отправена молба от Héraðsdómur Reykjavíkur (Районния съд на Рейкявик), която бе получена в деловодството на съда на 26 март 2007 г., за консултативно становище по делото Jón Gunnar Þorkelsson срещу Gildi-lífeyrissjóður (пенсионен фонд Gildi), по следните въпроси:

               1.

               Дали терминът „социално осигуряване“, както се разбира от Споразумението за ЕИП, и по-специално член 29 от диспозитива на Споразумението и Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 г. за прилагането на схеми за социално осигуряване на заети лица, самонаети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността, включва правото на обезщетение за нетрудоспособност, което съществува в схемите на пенсионни фондове като исландския?

               2.

               Независимо дали отговорът на Въпрос 1 е положителен, Районният съд пита дали разпоредбите на Споразумението за ЕИП относно свободното движение на работници, и по-специално членове 28 и 29, могат да бъдат интерпретирани в смисъл, че дадено правило в Статута на Асоциацията на исландските пенсионни фондове, което създава специфично право на обезщетение (правото на прогнозиране на полагаемо право) предмет на условие, че въпросното лице е плащало вноски на исландски пенсионен фонд, който се явява страна по Споразумението за отношенията между пенсионните фондове, за поне 6 от 12-те месеца, предшестващи датата на злополуката, е съвместимо със Споразумението за ЕИП, когато причината това лице да не отговаря на това условие се дължи на преместването му в друга държава в рамките на ЕИП, с цел да продължи да работи на длъжност, сходна с предишната му, и е плащало вноски на пенсионен фонд в тази друга държава?

               3.

               Трябва ли Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 г. за прилагането на схеми за социално осигуряване на заети лица, на самонаети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността, да се интерпретира в смисъл, че работниците трябва да предявяват техните искания за компенсация в държавата по местоживеене и в която те имат права на социално осигуряване, по време на настъпилата злополука?


title: Дело C-385/12: Решение на Съда (голям състав) от 5 февруари 2014 г. (преюдициално запитване от Székesfehérvári Törvényszék — Унгария) — Hervis Sport- és Divatkereskedelmi Kft/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Közép-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága (Преюдициално запитване — Преки данъци — Свобода на установяване — Национална данъчна правна уредба, която въвежда извънреден данък за търговията на дребно в търговски обекти — Големи вериги за търговия на дребно — Наличие на дискриминационен ефект — Непряка дискриминация)

text:
               29.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 93/10

         Решение на Съда (голям състав) от 5 февруари 2014 г. (преюдициално запитване от Székesfehérvári Törvényszék — Унгария) — Hervis Sport- és Divatkereskedelmi Kft/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Közép-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága
   (Дело C-385/12) (1)

   (Преюдициално запитване - Преки данъци - Свобода на установяване - Национална данъчна правна уредба, която въвежда извънреден данък за търговията на дребно в търговски обекти - Големи вериги за търговия на дребно - Наличие на дискриминационен ефект - Непряка дискриминация)
   2014/C 93/15
   Език на производството: унгарски

      Запитваща юрисдикция

   Székesfehérvári Törvényszék

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Hervis Sport- és Divatkereskedelmi Kft

      Ответник: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Közép-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága

      Предмет

   Преюдициално запитване — Székesfehérvári Törvényszék — Тълкуване на член 18 ДФЕС, член 26 ДФЕС, член 49 ДФЕС, член 54 ДФЕС, член 55 ДФЕС, член 56 ДФЕС, член 63 ДФЕС, член 65 ДФЕС и член 110 ДФЕС — Национална данъчна правна уредба, която въвежда специален данък за секторите на търговията на дребно в търговски обекти — Прогресивен данък, изчислен въз основа на реализирания нетен оборот — Минимална данъчна ставка, която засяга в по-голяма степен предприятията за търговия на дребно с хранителни стоки, които са собственост на чужденци, отколкото тези, които са собственост на унгарци

      Диспозитив

   Членове 49 ДФЕС и 54 ДФЕС трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат правна уредба на държава членка за данък върху оборота от търговия на дребно в търговски обекти, задължаваща данъчнозадължените лица, които в рамките на група от дружества са „свързани предприятия“ по смисъла на тази правна уредба, да сумират оборота си за целите на прилагането на силно прогресивна ставка и след това да разпределят помежду си размера на така получения данък пропорционално на техните реални обороти, при положение че — обстоятелство, което запитващата юрисдикция следва да провери — данъчнозадължените лица, които са част от група от дружества и подлежат на облагане по най-високата ставка на специалния данък, в повечето случаи са „свързани“ с дружества със седалище в друга държава членка.

      (1)  ОВ C 366, 24.11.2012 г.


title: Дело C-245/07: Определение на председателя на Съда от 5 декември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Федерална република Германия

text:
               23.2.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 51/39

         Определение на председателя на Съда от 5 декември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Федерална република Германия
   (Дело C-245/07) (1)

   (2008/C 51/71)

      Език на производството: немски

   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 155, 7.7.2007 г.