title: Дело T-239/09 P: Определение на Общия съд от 4 април 2011 г. — Marcuccio/Комисия (Обжалване — Публична служба — Длъжностни лица — Отказ на институция да започне разследване — Досъдебно производство — Иск за обезщетение — Отчасти явно недопустима и отчасти явно неоснователна жалба)

text:
               21.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 152/19

         Определение на Общия съд от 4 април 2011 г. — Marcuccio/Комисия
   (Дело T-239/09 P) (1)

   (Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Отказ на институция да започне разследване - Досъдебно производство - Иск за обезщетение - Отчасти явно недопустима и отчасти явно неоснователна жалба)
   2011/C 152/35
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: G. Cipressa, avocat)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: J. Currall и C. Berardis Kayser, подпомагани от A. dal Ferro, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу Определение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (първи състав) от 31 март 2009 г. по дело Marcuccio/Комисия (F-146/07, все още непубликувано в Сборника) за отмяна на това определение

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Г-н Luigi Marcuccio понася направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от Комисията в рамките на настоящото производство.

      (1)  ОВ C 193, 15.8.2009 г.


title: Дело C-306/10: Определение на председателя на пети състав на Съда от 10 март 2011 г. — Европейска комисия/Република Естония

text:
               16.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/21

         Определение на председателя на пети състав на Съда от 10 март 2011 г. — Европейска комисия/Република Естония
   (Дело C-306/10) (1)

   2011/C 211/42
   Език на производството: естонски
   Председателят на пети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 221, 14.8.2010 г.


title: Дело C-440/08: Решение на Съда (първи състав) от 18 март 2010 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden, Нидерландия) — F. Gielen/Staatssecretaris van Financiën (Пряко данъчно облагане — Член 43 ЕО — Чуждестранно данъчнозадължено лице — Предприемач — Право на приспадане в полза на самонаетите лица — Критерий за минимален брой часове — Дискриминация на чуждестранните данъчнозадължени лица в сравнение с местните данъчнозадължени лица — Възможност за приравняване)

text:
               22.5.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 134/6

         Решение на Съда (първи състав) от 18 март 2010 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden, Нидерландия) — F. Gielen/Staatssecretaris van Financiën
   (Дело C-440/08) (1)

   (Пряко данъчно облагане - Член 43 ЕО - Чуждестранно данъчнозадължено лице - Предприемач - Право на приспадане в полза на самонаетите лица - Критерий за минимален брой часове - Дискриминация на чуждестранните данъчнозадължени лица в сравнение с местните данъчнозадължени лица - Възможност за приравняване)
   2010/C 134/09
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hoge Raad der Nederlanden

      Страни в главното производство

      Жалбоподтел: F. Gielen

      Ответник: Staatssecretaris van Financiën

      Предмет

   Преюдициално запитване — Hoge Raad der Nederlanden Den Haag — Тълкуване на член 43 ЕО — Национално законодателство, което предоставя на самостоятелни предприемачи правото да приспаднат от своята печалба глобална сума, при условие че са посветили поне 1 225 часа за календарна година на дейностите на предприятие — Липса на отчитане на часовете дейност, посветени на установено в друга държава членка предприятие само в случая на чуждестранно данъчнозадължено лице

      Диспозитив

   Член 49 ДФЕС не допуска национална правна уредба, която има дискриминиращо действие спрямо чуждестранните данъчнозадължени лица при предоставянето на данъчно предимство като разглежданото в главното производство приспадане в полза на самонаетите лица, макар по отношение на това предимство посочените данъчнозадължени лица да могат да избират режима, приложим към местните данъчнозадължени лица.

      (1)  ОВ C 327 от 20.12.2008 г.


title: Дело C-266/07: Иск, предявен на 5 юни 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Португалска република

text:
               4.8.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 183/24

         Иск, предявен на 5 юни 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Португалска република
   (Дело C-266/07)
   (2007/C 183/41)
   Език на производството: португалски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: A. Caeiros и J.-B. Laignelot)

      Ответник: Португалска република
   Искания

               —

               да се установи, че като е разрешила изгарянето на отпадъци от болнични заведения в инсталации за изгаряне, които не разполагат с валидно разрешително, Португалската република не е изпълнила задълженията си по член 4 от Директива 2000/76/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 декември 2000 г. относно изгарянето на отпадъците (1) и при условията на евентуалност — задълженията си по член 9 от Директива 2006/12/ЕО относно отпадъците (2),

               —

               да се осъди Португалската република да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Съгласно член 3 от посочената по-горе Директива 2000/76/ЕО, тълкуван във връзка с член 20, параграф 2 от нея, въпросната инсталация за изгаряне се явява нова инсталация за изгаряне по смисъла на Директива 2000/76/ЕО, поради което тази директива се прилага по отношение на инсталацията за изгаряне в Parque da Saúde в Лисабон. Посочената инсталация за изгаряне може да влезе в действие само след получаване на разрешително в съответствие с изискванията, установени в член 4 от посочената директива. Португалските органи не са изпълнили това задължение.
   Във всички случаи, дори да се приеме, че въпросната инсталация за изгаряне трябва да се разглежда като „съществуваща инсталация“ по смисъла на Директива 2000/76/ЕО, макар случаят да не е такъв, и че по поради това посочената директива не се е прилагала, съгласно член 9, параграф 1 от Директива 2000/76/ЕО за експлоатацията на тази инсталация за изгаряне е било необходимо предварително да се получи разрешително.

      (1)  ОВ L 332, стр. 91.

      (2)  ОВ L 114, стр. 9.


title: Дело C-690/13: Решение на Съда (девети състав) от 16 април 2015 г. (преюдициално запитване от Efeteio Thrakis — Гърция) — Trapeza Eurobank Ergasias AE/Agrotiki Trapeza tis Ellados AE (ATE), Pavlos Sidiropoulos (Преюдициално запитване — Държавни помощи — Понятие — Член 87, параграф 1 ЕО — Привилегии, предоставени на банкова институция — Дружество, което има задължения за обществена услуга — Съществуващи помощи и нови помощи — Член 88, параграф 3 ЕО — Правомощия на националния съд)

text:
               15.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/9

         Решение на Съда (девети състав) от 16 април 2015 г. (преюдициално запитване от Efeteio Thrakis — Гърция) — Trapeza Eurobank Ergasias AE/Agrotiki Trapeza tis Ellados AE (ATE), Pavlos Sidiropoulos
   (Дело C-690/13) (1)

   ((Преюдициално запитване - Държавни помощи - Понятие - Член 87, параграф 1 ЕО - Привилегии, предоставени на банкова институция - Дружество, което има задължения за обществена услуга - Съществуващи помощи и нови помощи - Член 88, параграф 3 ЕО - Правомощия на националния съд))
   (2015/C 198/12)
   Език на производството: гръцки

      Запитваща юрисдикция

   Efeteio Thrakis

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Trapeza Eurobank Ergasias AE

      Ответниици: Agrotiki Trapeza tis Ellados AE (ATE), Pavlos Sidiropoulos

      Диспозитив

               1)

               Член 87, параграф 1 ЕО трябва да се тълкува в смисъл, че в приложното му поле могат да попадат привилегии като разглежданите в главното производство, съгласно които дадена банка има правото едностранно да впише ипотека върху недвижими имоти, принадлежащи на земеделски производители или на други лица, извършващи свързана със земеделието дейност, правото да иска принудително изпълнение въз основа на обикновен частен документ и правото на освобождаване от плащането на разходите и таксите във връзка с това вписване. Запитващата юрисдикция обаче трябва да прецени дали това е така в главното производство.

               2)

               Отговорът на първия въпрос, буква а) може да се повлияе от факта, че привилегии като разглежданите в главното производство — предоставени от националното законодателство на независима банка за общественополезна дейност при нейното създаване предвид дейностите по земеделски кредит и специфичните задачи, с които тя е била натоварена — все още са в сила, след като функциите на тази банка са разширени по отношение на упражняването на всякакви банкови дейности и тя е преобразувана в акционерно дружество. Запитващата юрисдикция трябва да прецени с оглед на всички относими фактически и правни обстоятелства дали са изпълнени четирите кумулативни условия, позволяващи съгласно практиката на Съда да се приеме, че посочените привилегии съставляват компенсация, която представлява насрещна престация за услугите, осъществени от тази банка за изпълнението на задължения за обществена услуга, и че така те избягват квалификацията „държавна помощ“.

               3)

               Член 87, параграф 1 ЕО трябва да се тълкува в смисъл, че когато привилегии като разглежданите в главното производство попадат в приложното поле на тази разпоредба, държавата членка, която ги е въвела, е длъжна да спази процедурата за предварителен контрол, предвидена в член 88, параграф 3 ЕО, при условие че тези привилегии са станали нова помощ след влизането в сила на Договора в съответната държава членка и че давностният срок, предвиден в член 15, параграф 3 от Регламент (EО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член [88 EО], не е изтекъл, което запитващата юрисдикция трябва да провери.

               4)

               Член 87, параграф 1 ЕО и член 88, параграф 3 ЕО трябва да се тълкуват в смисъл, че ако запитващата юрисдикция счита, че разглежданите привилегии съставляват, с оглед на отговора на втория въпрос, нови държавни помощи, тя е длъжна да остави без приложение националните разпоредби за въвеждането на такива привилегии поради тяхната несъвместимост с тези разпоредби на Договора.

      (1)  ОВ C 78, 15.3.2014 г.


title: Дело T-613/14: Жалба, подадена на 14 август 2014 г.  — Industrias Tomás Morcillo/СХВП — Aucar Trailer (Polycart A Whole Cart Full of Benefits)

text:
               29.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 339/27

         Жалба, подадена на 14 август 2014 г. — Industrias Tomás Morcillo/СХВП — Aucar Trailer (Polycart A Whole Cart Full of Benefits)
   (Дело T-613/14)
   2014/C 339/33
   Език на жалбата: испански

      Страни

      Жалбоподател: Industrias Tomás Morcillo, SL (Албуйшек, Испания) (представител: A. Sanz-Bermell y Martínez, abogado)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Aucar Trailer, SL (Премиа де Мар, Испания)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 7 май 2014 г., постановено по преписка R 1735/2012-1, и следователно да отхвърли възражението на Aucar Trailer S.L., като бъде допусната регистрацията на марка на Общността № 9 6 90  314„Polycart A Whole Cart Full of Benefits“ за заявените стоки след ограничаването от 16 ноември 2012 г. на списъка на стоки, като се отхвърли направеното възражение,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка, съдържаща словните елементи „Polycart A Whole Cart Full of Benefits“, за стоки от класове 12, 17 и 20 — заявка за регистрация на марка на Общността № 9 6 90  314

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: фигуративна марка, съдържаща словния елемент „POLICAR“, за стоки и услуги от класове 12, 35 и 37

      Решение на отдела по споровете: уважава възражението

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: нарушение на член 8 от Регламент № 207/2009


title: Дело C-607/11: Преюдициално запитване, отправено от High Court of Justice (Chancery Division) (Обединено кралство) на 28 ноември 2011 г. — ITV Broadcasting Limited и др./TV Catch Up Limited

text:
               3.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 65/3

         Преюдициално запитване, отправено от High Court of Justice (Chancery Division) (Обединено кралство) на 28 ноември 2011 г. — ITV Broadcasting Limited и др./TV Catch Up Limited
   (Дело C-607/11)
   2012/C 65/06
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Страни в главното производство

      Ищец: ITV Broadcasting Limited и др.

      Ответник: TV Catch Up Limited

      Преюдициални въпроси

   Директива 2001/29/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 година относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество

               1.

               Авторите имат ли право да разрешават или забраняват „публичното разгласяване на техни произведения по жичен или безжичен път“ в съответствие с член 3, параграф 1 от Директивата, включително когато:

                           i)

                           са разрешили включването на произведенията им в предавания, излъчвани по наземна безплатна телевизия, която се приема или на цялата територия на дадена държава членка, или в определена географска зона от държавата членка;

                           ii)

                           трето лице (тоест организация, различна от първоначалния радиотелевизионен оператор) предоставя услуга, при която индивидуални абонати в съответната зона на приемане на предаването, които могат на законно основание да приемат сигнала на телевизионен приемник в домовете си, могат да се регистрират на сървъра на третото лице и да приемат предаването посредством интернет стрийминг?

         Има ли значение за отговора на предходния въпрос обстоятелството, че:

               а)

               сървърът на третото лице позволява само връзка „един към един“ за всеки абонат, при което индивидуалният абонат установява собствена интернет връзка със сървъра и всеки пакет от данни, изпратен от сървъра по интернет, е предназначен само за един индивидуален абонат?

               б)

               предоставяната от третото лице услуга се финансира с реклами под формата на „pre-roll“ реклама или реклама преди видеото (тоест реклама, излъчвана в периода след регистриране на абоната на сървъра, но преди той да започне да приема предаването) или „in-skin“ реклама (тоест реклама в прозореца на видео софтуера, който възпроизвежда предаването на екрана на устройството на абоната, но извън картината на предаването), но включените в предаването първоначални реклами са представени на абоната на мястото, определено от оператора?

               в)

               опосредяващата организация:

                           i)

                           предоставя услуга, алтернативна на тази на първоначалния оператор, като по този начин се намира в пряка конкуренция с последния по отношение на броя зрители, или

                           ii)

                           се намира в пряка конкуренция с първоначалния оператор по отношение на печалбите от реклама?

      (1)  ОВ L 167, стр. 10; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 30


title: Дело T-33/13: Решение на Общия съд от 5 февруари 2015 г.  — Türkiye Garanti Bankasi/СХВП — Card & Finance Consulting (bonus & more) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността „bonus & more“  — По-ранна международна фигуративна марка „bonus net“  — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               23.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 96/14

         Решение на Общия съд от 5 февруари 2015 г. — Türkiye Garanti Bankasi/СХВП — Card & Finance Consulting (bonus & more)
   (Дело T-33/13) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „bonus & more“ - По-ранна международна фигуративна марка „bonus net“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2015/C 096/17)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Türkiye Garanti Bankasi AS (Истанбул, Турция) (представител: J. Güell Serra, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: първоначално A. Pohlmann, впоследствие A. Schifko)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Card & Finance Consulting GmbH (Нюрнберг, Германия)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 12 ноември 2012 г. (преписка R 1890/2011-4), постановено по производство по възражение със страни Türkiye Garanti Bankasi AS и Card & Finance Consulting GmbH.

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 12 ноември 2012 г. (преписка R 1890/2011-4).

               2)

               СХВП понася направените от нея съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от Türkiye Garanti Bankasi AS.

      (1)  ОВ C 86, 23.3.2013 г.


title: Дело C-243/09: Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgericht Halle (Германия) на 3 юли 2009 г. — Günter Fuß/Stadt Halle (Saale)

text:
               26.9.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 233/4

         Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgericht Halle (Германия) на 3 юли 2009 г. — Günter Fuß/Stadt Halle (Saale)
   (Дело C-243/09)
   2009/C 233/06
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Verwaltungsgericht Halle

      Страни по главното производство

      Жалбоподател: Günter Fuß

      Ответник: Stadt Halle (Saale)

      Преюдициални въпроси

               1.

               Следва ли понятието за вреда, съдържащо се в член 22, параграф 1, буква б) от Директива 2003/88/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време (1), да се разбира в обективен или субективен смисъл?

               2.

               Налице ли е вреда по смисъла на член 22, параграф 1, буква б) от Директива 2003/88/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време, когато поради искането му за съблюдаване в бъдеще на максималната продължителност на работното време и въпреки липсата на съгласие от негова страна служител, който извършва оперативна дейност, е преместен на друга длъжност, която включва главно административна дейност?

               3.

               Следва ли намаляване на възнаграждението да се счита за вреда по смисъла на член 22, параграф 1, буква б) от Директива 2003/88/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време, когато в резултат на преместването е намален броят на часовете на неблагоприятното работно време (нощно време, неделя и официални празнични дни) и поради това е намален също размерът на специалната премия, съответстваща на тези часове положен труд?

               4.

               При утвърдителен отговор на въпрос 2 или на въпрос 3, може ли вреда, настъпила в резултат на преместването, да бъде компенсирана с други предимства, свързани с новата длъжност, като работно време с по-малка продължителност или продължаващо обучение?

      (1)  ОВ L 299, стp. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 3.


title: Дело C-149/10: Преюдициално запитване, отправено от Dioikitiko Efeteio Thessalonikis (Гърция) на 29 март 2010 г. — Zoi Chatzi/Ypourgos Oikonomikon

text:
               5.6.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 148/20

         Преюдициално запитване, отправено от Dioikitiko Efeteio Thessalonikis (Гърция) на 29 март 2010 г. — Zoi Chatzi/Ypourgos Oikonomikon
   (Дело C-149/10)
   2010/C 148/30
   Език на производството: гръцки

      Запитваща юрисдикция

   Dioikitiko Efeteio Thessalonikis (Гърция)

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Zoi Chatzi

      Ответник: Ypourgos Oikonomikon

      Преюдициални въпроси

               1.

               Може ли да се приеме, че с клауза 2, точка 1 от Директива 96/34/ЕО на Съвета от 3 юни 1996 година относно рамковото споразумение за родителския отпуск, сключено между Съюза на конфедерациите на индустриалците и на работодателите в Европа (UNICE), Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) и Европейската конфедерация на профсъюзите (ЕКП), тълкувана в светлината на член 24 от Хартата на основните права на Европейския съюз, свързан с правата на детето, както и на предвиденото в същата харта повишено равнище на защита на тези права, същевременно се създава право на родителски отпуск и за детето, така че предоставянето на само един родителски отпуск при раждане на близнаци съставлява нарушение на член 21 от Хартата на основните права на Европейския съюз поради дискриминация въз основа на раждане, както и поради несъвместимо с принципа на пропорционалност ограничаване на правата на близнаците?

               2.

               При отрицателен отговор на първия въпрос, трябва ли думата „раждане“ в клауза 2, точка 1 от Директива 96/34/ЕО да се тълкува в смисъл, че на работещите родители се предоставя двойно право на родителски отпуск, тъй като многоплодната бременност завършва с две последователни раждания на деца (близнаци), или в смисъл че родителският отпуск се предоставя поради самото раждане, независимо от броя на родените деца, и че в последния случай не е нарушено равенството пред закона, установено в член 20 от Хартата на основните права на Европейския съюз?


title: Дело T-804/16: Жалба, подадена на 16 септември 2016 г. — LG Electronics/EUIPO („Dual Edge“)

text:
               23.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/46

         Жалба, подадена на 16 септември 2016 г. — LG Electronics/EUIPO („Dual Edge“)
   (Дело T-804/16)
   (2017/C 022/63)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: LG Electronics, Inc. (Сеул, Република Корея) (представител: M. Graf, lawyer)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Данни за производството пред EUIPO

      Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „Dual Edge“ — заявка за регистрация № 14 463 178

      Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 2 септември 2016 г. по преписка R 832/2016-2

      Искания

   Жалбоподателят иска Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-368/06: Решение на Съда (първи състав) от 18 декември 2007 г. (преюдициално запитване, отправено от Tribunal administratif de Lyon — France) — Cedilac SA/Ministère de l'Économie des Finances et de l'Industrie (Шеста директива ДДС — Право на приспадане — Принципи за незабавно приспадане и за данъчен неутралитет — Прехвърляне на разликата на ДДС към следващия период или възстановяване — Правило за отлагане с един месец — Преходни разпоредби — Запазване на освободените доставки)

text:
               23.2.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 51/20

         Решение на Съда (първи състав) от 18 декември 2007 г. (преюдициално запитване, отправено от Tribunal administratif de Lyon — France) — Cedilac SA/Ministère de l'Économie des Finances et de l'Industrie
   (Дело C-368/06) (1)

   (Шеста директива ДДС - Право на приспадане - Принципи за незабавно приспадане и за данъчен неутралитет - Прехвърляне на разликата на ДДС към следващия период или възстановяване - Правило за отлагане с един месец - Преходни разпоредби - Запазване на освободените доставки)
   (2008/C 51/32)
   Език на производството: френски
   Препращаща юрисдикция
   Tribunal administratif de Lyon
   Страни в главното производство

      Ищец: Cedilac SA

      Ответник: Ministère de l'Économie, des Finances et de l'Industrie
   Предмет
   Преюдициално запитване — Tribunal administratif de Lyon — Тълкуване на член 17 и член 18, параграф 4 от Шестата директива 77/388/CEE на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1) — Условия за упражняване на правото на приспадане на начисления ДДС върху цената на облагаема транзакция когато сумата на разрешеното приспадане превишава сумата на дължимия данък за даден данъчен период — Прехвърляне на разликата към следващия период или възстановяване
   Диспозитив
   Член 17 и член 18, параграф 4 от Шестата директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, трябва да бъдат тълкувани в смисъл, че те не изключват национална мярка, подобна на предвидената в Закон № 93-859 от 22 юни 1993 г. за изменение на Закона за финансите за 1993 г. преходна разпоредба, която има за цел да придружи отпадането на разрешена с член 28, параграф 3, буква г) от същата директива национална дерогираща разпоредба, доколкото националният съд се увери, че при прилагането й в конкретния случай, тази мярка ограничава действието на посочената национална дерогираща разпоредба.

      (1)  ОВ C 281, 18.11.2006 г.


title: Дело F-8/13: Жалба, подадена на 28 януари 2013 г. — ZZ/Парламент

text:
               13.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 108/39

         Жалба, подадена на 28 януари 2013 г. — ZZ/Парламент
   (Дело F-8/13)
   2013/C 108/92
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представители: адв L. Levi и адв. A. Tymen)

      Ответник: Европейски парламент

      Предмет на производството

   Отмяна на решението за непотвърждаване на жалбоподателя на функциите му на началник отдел и за неговото преместване в Генералната дирекция за вътрешни политики.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението за непотвърждаване на жалбоподателя на функциите му на началник отдел и за преместването на длъжността му в Генералната дирекция за вътрешни политики от 23 март 2012 г.,

               —

               доколкото е необходимо, да се отмени решението на председателя на Бюрото на Европейския парламент от 15 октомври 2012 г. за отхвърляне на административната жалба на жалбоподателя от 22 юни 2012 г.,

               —

               да се разпореди поправяне на имуществените и неимуществени вреди на жалбоподателя, произтичащи от тези решения,

               —

               да се осъди Парламента да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-99/12: Жалба, подадена на 22 февруари 2012 г. — Syriatel Mobile Telecom/Съвет

text:
               26.5.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 151/30

         Жалба, подадена на 22 февруари 2012 г. — Syriatel Mobile Telecom/Съвет
   (Дело T-99/12)
   2012/C 151/51
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Syriatel Mobile Telecom (Joint Stock Company) (Дамаск, Сирия) (представител: E. Ruchat, avocat)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да приеме, че искането на жалбоподателя е допустимо и основателно,

               —

               вследствие на това да отмени Решение 2011/782/ОВППС от 1 декември 2011 година, както и Регламент № 36/2012 (ЕС) от 18 януари 2012 година, и последващите ги актове за изпълнение в частта, в която се отнасят до жалбоподателя,

               —

               да осъди Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири правни основания, от които първите три по същество са идентични или подобни на правните основания, изложени по дело T-432/11, Makhlouf/Съвет (1) и T-433/11, Makhlouf/Съвет (2).
   Четвъртото правно основание е изведено от нарушение на принципа на равно третиране, което има за последица нарушаване на конкуренцията както в рамките на Европейския съюз, така и в Сирия, и също така между тези две територии.

      (1)  ОВ C 290, 2011 г., стр. 13.

      (2)  ОВ C 290, 2011 г., стр. 14.


title: Съединени дела C-536/08 и C-539/08: Решение на Съда (трети състав) от 22 април 2010 г. (преюдициални запитвания от Hoge Raad der Nederlanden, Нидерландия) — Staatssecretaris van Financiën/X (C-536/08), fiscale eenheid Facet BV/Facet Trading BV (C-539/08) (Шеста директива ДДС — Член 17, параграфи 2 и 3 — Член 28б, A, параграф 2 — Право на приспадане — Преходен режим на данъчно облагане на търговията между държавите членки — Място на изпълнение на вътреобщностното придобиване на стоки)

text:
               19.6.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 161/10

      Решение на Съда (трети състав) от 22 април 2010 г. (преюдициални запитвания от Hoge Raad der Nederlanden, Нидерландия) — Staatssecretaris van Financiën/X (C-536/08), fiscale eenheid Facet BV/Facet Trading BV (C-539/08)
      (Съединени дела C-536/08 и C-539/08) (1)

      (Шеста директива ДДС - Член 17, параграфи 2 и 3 - Член 28б, A, параграф 2 - Право на приспадане - Преходен режим на данъчно облагане на търговията между държавите членки - Място на изпълнение на вътреобщностното придобиване на стоки)
      (2010/C 161/13)
      Език на производството: нидерландски

         Запитваща юрисдикция

      Hoge Raad der Nederlanden

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Staatssecretaris van Financiën

         Ответници: X (C-536/08), fiscale eenheid Facet BV/Facet Trading BV (C-539/08)

         Предмет

      Преюдициално запитване — Hoge Raad der Nederlanden (Хага) — Тълкуване на член 17, параграфи 2 и 3 и на член 28б, част А, параграф 2 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1) — Преходен режим на облагане на търговския обмен между държавите членки — Място на вътреобщностно придобиване на стоки

         Диспозитив

      Член 17, параграфи 2 и 3, както и член 28б, A, параграф 2 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа в редакцията ѝ, произтичаща от Директива 92/111/ЕИО на Съвета от 14 декември 1992 година, трябва да се тълкуват в смисъл, че данъчнозадължено лице, което се намира в положението, посочено в първата алинея от параграф 2 от член 28б А, няма право да приспадне незабавно начисления по получено вътреобщностно придобиване ДДС.

         (1)  ОВ C 44, 21.2.2009 г.


title: Дело C-195/17: Преюдициално запитване от Amtsgericht Hannover (Германия), постъпило на 13 април 2017 г. — Helga Krüsemann и др./TUIfly GmbH

text:
               10.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 221/9

         Преюдициално запитване от Amtsgericht Hannover (Германия), постъпило на 13 април 2017 г. — Helga Krüsemann и др./TUIfly GmbH
   (Дело C-195/17)
   (2017/C 221/12)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Amtsgericht Hannover

      Страни в главното производство

      Ищци: Helga Krüsemann, Gabriele Heidenreich, Doris Manneck, Rita Juretschke

      Ответник: TUIfly GmbH

      Преюдициални въпроси

               1)

               Представлява ли извънредно обстоятелство по член 5, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 261/2004 (1) отсъствието поради отпуск по болест на съществена за провеждането на полети част от персонала на опериращия въздушен превозвач? При утвърдителен отговор на първия въпрос: Какъв трябва да бъде процентът на отсъстващите, за да се приеме наличието на подобно обстоятелство?

               2)

               Ако отговорът на първия въпрос е отрицателен: Представлява ли извънредно обстоятелство по член 5, параграф 3 от Регламент № 261/2004 спонтанното отсъствие на съществена за провеждането на полети част от персонала на опериращия въздушен превозвач поради спиране на работата, което не е в съответствие с трудовото законодателство и колективните трудови договори (незаконна стачка, „wilder Streik“)? Ако отговорът на втория въпрос е утвърдителен: Какъв трябва да бъде процентът на отсъстващите, за да се приеме наличието на подобно обстоятелство?

               3)

               Ако отговорът на първия или втория въпрос е утвърдителен: Трябва ли извънредното обстоятелство да е било налице при самия анулиран полет или опериращият въздушен превозвач има право по икономически съображения да изготви нов график на полетите?

               4)

               Ако отговорът на първия или втория въпрос е утвърдителен: Предотвратимостта до извънредното обстоятелство ли се отнася или до последиците от настъпването на това обстоятелство?

      (1)  Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91 (ОВ L 46, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218).


title: Дело C-629/13: Преюдициално запитване, отправено от Sąd Okręgowy w Gliwicach (Полша) на 2 декември 2013 г. — Adarco Invest Sp. z o.o. със седалище Петрошан (Румъния), клон в Полша в Тарновске гори

text:
               8.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 71/6

      Преюдициално запитване, отправено от Sąd Okręgowy w Gliwicach (Полша) на 2 декември 2013 г. — Adarco Invest Sp. z o.o. със седалище Петрошан (Румъния), клон в Полша в Тарновске гори
      (Дело C-629/13)
      (2014/C 71/10)
      Език на производството: полски

         Запитваща юрисдикция

      Sąd Okręgowy w Gliwicach

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Adarco Invest sp. z o.o. със седалище Петрошан (Румъния), клон в Полша в Тарновске гори

         Преюдициални въпроси

      Допускат ли член 49 и член 54 от Договора за функционирането на Европейския съюз, както и член 1 от Единадесета директива на Съвета относно изискванията за оповестяване на данни за клонове, открити в една държава членка от някои видове дружества, регулирани от правото на друга държава (1), уредба, съгласно която в дадена държава членка следва да се откаже заличаване на регистрацията от Търговския регистър на клон на дружество със седалище в друга държава членка, ако по отношение на този клон не е проведено производство по прекратяване в съответствие с правилата, предвидени за ликвидацията на местни дружества с ограничена отговорност, при положение че за да бъде заличена регистрацията на клон на местно дружество не е необходимо да се провежда подобно производство? Освен това клоновете на местните дружества се вписват единствено в регистъра на съответното дружество, като това дружество е длъжно да представи консолидиран годишен счетоводен отчет, обхващащ дружеството майка и всичките му клонове, докато клоновете на чуждестранните дружества се вписват в Търговския регистър и в него се представя единствено годишният счетоводен отчет за дейността на клона.

         (1)  ОВ L 395, стр. 36; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 100.


title: Дело C-531/07: Решение на Съда (втори състав) от 30 април 2009 г. (преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof, Австрия) — Fachverband der Buch- und Medienwirtschaft/LIBRO Handelsgesellschaft mbH (Свободно движение на стоки — Национална правна уредба относно задължителната цена на вносните книги — Мярка с равностоен на количествено ограничение върху вноса ефект — Обосноваване)

text:
               4.7.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 153/9

         Решение на Съда (втори състав) от 30 април 2009 г. (преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof, Австрия) — Fachverband der Buch- und Medienwirtschaft/LIBRO Handelsgesellschaft mbH
   (Дело C-531/07) (1)

   (Свободно движение на стоки - Национална правна уредба относно задължителната цена на вносните книги - Мярка с равностоен на количествено ограничение върху вноса ефект - Обосноваване)
   2009/C 153/17
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberster Gerichtshof

      Страни в главното производство

      Ищец: Fachverband der Buch- und Medienwirtschaft

      Ответник: LIBRO Handelsgesellschaft mbH

      Предмет

   Преюдициално запитване — Oberster Gerichtshof (Австрия) — Тълкуване на член 3, параграф 1 и на членове 10, 28, 30, 81 и 151 от Договора за ЕО — Национално законодателство, което задължава вносителите на немскоезични книги да определят продажна цена на дребно, която не може да бъде по-ниска от определената за страната на произход

      Диспозитив

               1.

               Национална правна уредба, която забранява на вносителите на немскоезични книги да определят по-ниска цена от крайната продажна цена, определена или препоръчана от издателя в държавата по издаване, представлява „мярка с равностоен на количествено ограничение върху вноса ефект“ по смисъла на член 28 ЕО.

               2.

               Национална правна уредба, която забранява на вносителите на немскоезични книги да определят по-ниска цена от крайната продажна цена, определена или препоръчана от издателя в държавата по издаване, не може да се обоснове нито по силата на член 30 ЕО и член 151 ЕО, нито с императивни изисквания от обществен интерес.

      (1)  ОВ C 37, 9.2.2008 г.


title: Дело T-463/11: Жалба, подадена на 23 август 2011 г. — Dectane/СХВП — Hella (DAYLINE)

text:
               8.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 298/28

         Жалба, подадена на 23 август 2011 г. — Dectane/СХВП — Hella (DAYLINE)
   (Дело T-463/11)
   2011/C 298/53
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Dectane GmbH (Лайпциг, Германия) (представители: P. Ehrlinger и T. Hagen, Rechtsanwälte)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Hella KGaA Hueck & Co. (Lippstadt, Германия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение на първия апелативен състав на СХВП от 15 юни 2011 г.;

               —

               да осъди встъпилата страна да заплати съдебните разноски, включително направените разноски в производството по обжалване.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „DAYLINE“ за стоки от клас 11 — заявка за регистрация № 7 070 238.

      Притежател на марката или знака, на която/който се прави позоваване в процедурата по възражение: Hella KGaA Hueck & Co.

      Марка или знак, на която/който се прави позоваване в подкрепа на възражението: Национална словна марка „Ledayline“за стоки от клас 11.

      Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението.

      Решение на апелативния състав: отменя решението на отдела по споровете и отхвърля заявката за регистрация на марка на Общността.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009, тъй като не е налице вероятност от объркване между конфликтните марки.


title: Дело T-632/14: Решение на Общия съд от 22 септември 2016 г. — Intercon/Комисия (Арбитражна клауза — Седма рамкова програма за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности (2007—2013 г.) — Решение на Комисията да изиска връщане на изплатените на ищеца суми — Договорен характер на спора — Член 44, параграф 1, буква в) и параграф 5а от Процедурния правилник на Общия съд от 2 май 1991 г. — Допустимост — Обхват на одита — Документи и становища, представени след изтичането на определените срокове)

text:
               7.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 410/12

         Решение на Общия съд от 22 септември 2016 г. — Intercon/Комисия
   (Дело T-632/14) (1)

   ((Арбитражна клауза - Седма рамкова програма за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности (2007—2013 г.) - Решение на Комисията да изиска връщане на изплатените на ищеца суми - Договорен характер на спора - Член 44, параграф 1, буква в) и параграф 5а от Процедурния правилник на Общия съд от 2 май 1991 г. - Допустимост - Обхват на одита - Документи и становища, представени след изтичането на определените срокове))
   (2016/C 410/15)
   Език на производството: полски

      Страни

      Ищец: Intercon Sp. z o.o. (Лодз, Полша) (представител: B. Eger, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: K. Herbout-Borczak и S. Lejeune)

      Предмет

   Главно искане на основание член 272 ДФЕС да се установи, че Комисията е нарушила разпоредбите на договор № 224297 за отпускане на безвъзмездни средства за финансиране на проекта „ARTreat“, и да бъде отменено писмото на Комисията от 28 юли 2014 г., с което тя информира ищеца, че въз основа на извършения спрямо него одит трябва да върне сумата от 258 479,21 EUR, която неоснователно му е била платена като съфинансиране от Европейския съюз, и евентуално искане на основание член 272 ДФЕС да се установи, че изплатените суми съответстват на допустими разходи и съответно не подлежат на връщане.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля иска.

               2)

               Intercon sp. z o.o. понася, наред с направените от него съдебни разноски, и тези на Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 380, 27.10.2014 г.


title: Дело T-414/13: Жалба, подадена на 8 август 2013 г. — Tsujimoto/СХВП — Kenzo (KENZO ESTATE)

text:
               19.10.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 304/20

         Жалба, подадена на 8 август 2013 г. — Tsujimoto/СХВП — Kenzo (KENZO ESTATE)
   (Дело T-414/13)
   2013/C 304/34
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Kenzo Tsujimoto (Осака, Япония) (представител: A. Wenninger-Lenz, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Kenzo (Париж, Франция)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 22 май 2013 г. по преписка R 333/2012-2,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „KENZO ESTATE“ за стоки от клас 33 — международна регистрация № 953373

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: словната марка „KENZO“ за стоки от класове 3, 18 и 25, регистрирана като марка на Общността под № 720 706

      Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението.

      Решение на апелативния състав: уважава жалбата и отменя обжалваното решение.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (1).

      (1)  ОВ L 78, стр. 1.


title: Дело C-325/14: Решение на Съда (девети състав) от 19 ноември 2015 г. (преюдициално запитване от Hof van beroep te Brussel — Белгия) — SBS Belgium NV/Belgische Vereniging van Auteurs, Componisten en Uitgevers (SABAM) (Преюдициално запитване — Директива 2001/29/ЕО — Член 3, параграф 1 — Публично разгласяване — Понятията „публично“ и „разгласяване“ — Разпространение на телевизионни програми — Способ, наречен „пряко въвеждане“)

text:
               18.1.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 16/11

         Решение на Съда (девети състав) от 19 ноември 2015 г. (преюдициално запитване от Hof van beroep te Brussel — Белгия) — SBS Belgium NV/Belgische Vereniging van Auteurs, Componisten en Uitgevers (SABAM)
   (Дело C-325/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Директива 2001/29/ЕО - Член 3, параграф 1 - Публично разгласяване - Понятията „публично“ и „разгласяване“ - Разпространение на телевизионни програми - Способ, наречен „пряко въвеждане“))
   (2016/C 016/12)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hof van beroep te Brussel

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: SBS Belgium NV

      Ответник: Belgische Vereniging van Auteurs, Componisten en Uitgevers (SABAM)

      Диспозитив

   Член 3, параграф 1 от Директива 2001/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 година относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество трябва да се тълкува в смисъл, че излъчваща организация не осъществява акт на публично разгласяване по смисъла на тази разпоредба, когато предава сигнали, носители на програми, само до разпространители на сигнали, като по време или по повод на това предаване сигналите не са достъпни за публиката, а след това разпространителите ги подават на съответните си абонати, за да могат последните да гледат програмите, освен ако намесата на разглежданите разпространители представлява само обикновен технически способ, което обстоятелство запитващата юрисдикция следва да провери.

      (1)  ОВ C 315, 15.9.2014 г.


title: Дело T-266/00: Определение на Общия съд от 6 октомври 2011 г. — Confartigianato Venezia и др./Комисия

text:
               26.11.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 347/44

         Определение на Общия съд от 6 октомври 2011 г. — Confartigianato Venezia и др./Комисия
   (Дело T-266/00) (1)

   2011/C 347/80
   Език на производството: италиански
   Председателят на четвърти състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 355, 9.12.2000 г.


title: Дело T-567/17: Жалба, подадена на 21 август 2017 г. — Disney Enterprises/EUIPO — Di Molfetta („DiSNEY FROZEN“)

text:
               16.10.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 347/46

         Жалба, подадена на 21 август 2017 г. — Disney Enterprises/EUIPO — Di Molfetta („DiSNEY FROZEN“)
   (Дело T-567/17)
   (2017/C 347/60)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Disney Enterprises, Inc. (Бърбанк, Калифорния, Съединени щати) (представител: M. Graf, lawyer)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Fabio Di Molfetta (Бишелие, Италия)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словните елементи „DiSNEY FROZEN“ — Заявка за регистрация № 11 830 965

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 12 май 2017 г. по преписка R 2342/2016-5

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-615/11 P: Жалба, подадена на 29 ноември 2011 г. от Европейска комисия срещу решението, постановено от Общия съд (пети състав) на 29 септември 2011 г. по дело T-442/07, Ryanair Ltd/Европейска комисия, подкрепяна от Air One SpA

text:
               3.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 65/4

         Жалба, подадена на 29 ноември 2011 г. от Европейска комисия срещу решението, постановено от Общия съд (пети състав) на 29 септември 2011 г. по дело T-442/07, Ryanair Ltd/Европейска комисия, подкрепяна от Air One SpA
   (Дело C-615/11 P)
   2012/C 65/08
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Европейска комисия (представители: L. Flynn, D. Grespan, S. Noë)

      Други страни в производството: Ryanair Ltd, Air One SpA

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Съда:

               —

               да отмени Решение на Общия съд (пети състав) от 29 септември 2011 г. по дело T-442/07, Ryanair Ltd/Европейска комисия, което е съобщено на Комисията на 30 септември 2011 г., доколкото с него се постановява, че Комисията на Европейските общности не е изпълнила задълженията си по Договора за ЕО като не е приела решение относно прехвърлянето на 100 служители на Alitalia, за което е уведомена с писмо;

               —

               да отхвърли искането за установяване на неправомерно бездействие на Комисията на Европейските общности поради това, че не е приела решение относно прехвърлянето на 100 служители на Alitalia, за което е уведомена с писмо от 16 юни 2006 г., изпратено ѝ от Ryanair Ltd;

               —

               да осъди Ryanair Ltd да заплати съдебните разноски;

               —

               при условията на евентуалност,

                           —

                           да върне делото на Общият съд за ново разглеждане;

                           —

                           да не се произнася по съдебните разноски, направени в първоинстанционното производство и в производството по обжалване.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят поддържа, че обжалваното решение трябва да бъде отменено поради следните основания:

               —

               Неправилно тълкуване на член 10, параграф 1 и на член 20, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 659/1999 (1). Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото във връзка с определянето на критериите, които позволяват да се установи дали Комисията разполага с информация или жалба относно твърдяна неправомерна помощ;

               —

               Грешка в правната квалификация на писмото на Ryanair от 16 юни 2006 г. Общият съд заключава, че под формата на писмото от 16 юни 2006 г. Комисията е получила жалба или информация относно твърдяна неправомерна помощ. Комисията счита, че по този начин Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото поради неправилна квалификация на това писмо;

               —

               Грешка при прилагане на правото, доколкото Общият съд е установил, че Комисията е имала задължение да действа за целите на член 232 ЕО, с оглед на изискванията на член 20, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 659/1999.

      (1)  Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО


title: Дело T-422/10 R: Определение на председателя на Общия съд от 12 юли 2011 г. — Emme/Комисия (Обезпечително производство — Конкуренция — Решение на Комисията, с което се налага глоба — Банкова гаранция — Молба за спиране на изпълнението — Финансова вреда — Отсъствие на изключителна обстоятелства — Липса на неотложност)

text:
               10.9.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/49

         Определение на председателя на Общия съд от 12 юли 2011 г. — Emme/Комисия
   (Дело T-422/10 R)
   (Обезпечително производство - Конкуренция - Решение на Комисията, с което се налага глоба - Банкова гаранция - Молба за спиране на изпълнението - Финансова вреда - Отсъствие на изключителна обстоятелства - Липса на неотложност)
   2011/C 269/108
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Emme Holding SpA (Pescara, Италия) (представители: G. Visconti, E. Vassallo di Castiglione, M. Siragusa, M. Beretta и P. Ferrari, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: B. Gencarelli, V. Bottka и P. Manzini)

      Предмет

   Молба за спиране на изпълнението на член 2 от Решение C(2010) 4387 окончателен на Комисията от 30 юни 2010 година относно процедура за прилагане на член 101 ДФЕС и на член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/38.344 — Стомана за предварително напрягане), както и молба за освобождаване от задължение за представяне на банкова гаранция с цел да се избегне незабавното събиране на наложената на основание член 2 от споменатото решение глоба

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.

               2.

               Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело T-307/08: Жалба, подадена на 7 август 2008 г. — Aldi Einkauf/СХВП — Goya Importaciones y Distribuciones (4 OUT Living)

text:
               11.10.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 260/15

         Жалба, подадена на 7 август 2008 г. — Aldi Einkauf/СХВП — Goya Importaciones y Distribuciones (4 OUT Living)
   (Дело T-307/08)
   (2008/C 260/27)
   Език на жалбата: английски
   Страни

      Жалбоподател: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (Есен, Германия) (представители: N. Lützenrath, U. Rademacher, L. Kolks, C. Fürsen, lawyers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Goya Importaciones y Distribuciones SL (Cuarte de Huerva, Испания)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 7 май 2008 г. по преписка R 1199/2007-1, и

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка „4 OUT Living“ за стоки и услуги от класове 18, 25 и 28

      Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка или знак, на който е направено позоваване в подкрепа на възражението: испанска регистрация № 2 604 969 на фигуративната марка „Living & Co“ за стоки и услуги от класове 3, 14, 16, 18, 21, 25, 34 и 35

      Решение на отдела по споровете: уважава частично възражението

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 40/94 на Съвета, тъй като апелативният състав неправилно приема, че е налице вероятност от объркване между съответните марки.


title: Дело C-661/11: Преюдициално запитване, отправено от Cour de cassation (Белгия) на 23 декември 2011 г. — Martin y Paz Diffusion SA/David Depuydt, Fabriek van Maroquinerie Gauquie SA

text:
               24.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 89/3

         Преюдициално запитване, отправено от Cour de cassation (Белгия) на 23 декември 2011 г. — Martin y Paz Diffusion SA/David Depuydt, Fabriek van Maroquinerie Gauquie SA
   (Дело C-661/11)
   2012/C 89/04
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour de cassation

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Martin y Paz Diffusion SA

      Ответник: David Depuydt, Fabriek van Maroquinerie Gauquie SA

      Преюдициални въпроси

               1.1.

               Следва ли член 5, параграф 1 и член 8, параграф 1 от Първа Директива 89/104/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно марките (1) да се тълкуват в смисъл, че притежателят на изключителното право, което предоставя регистрираната марка, не може повече да го противопостави на трето лице по отношение на всички посочени при регистрацията стоки:

                           —

                           когато дълго време притежателят на правото е поделял с това трето лице използването по отношение на част от разглежданите стоки на марката в рамките на определен вид съсобственост?

                           —

                           когато във връзка с тази подялба той е предоставил на третото лице неотменимото си съгласие то да използва марката за тези стоки?

               1.2.

               Следва ли посочените членове да се тълкуват в смисъл, че прилагането на национална разпоредба, като тази, съгласно която притежателят на определено право не може да го упражнява виновно или чрез злоупотреба, може да доведе до окончателно възпрепятстване на упражняването на това изключително право за част от разглежданите стоки или те следва да се тълкуват в смисъл, че това прилагане трябва да се ограничи до санкционирането по друг начин на това упражняване на правото виновно или чрез злоупотреба?

               2.1.

               Следва ли член 5, параграф 1 и член 8, параграф 1 от Първа Директива 89/104/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно марките да се тълкуват в смисъл, че когато притежателят на регистрирана марка прекратява задължението си спрямо трето лице да не използва марката за определени стоки, като по този начин иска да поеме сам това използване, националният съд въпреки това може да забрани окончателно това поемане отново на използването с мотива, че то предполага нелоялна конкуренция, тъй като вследствие от него притежателят ще получи полза от осъществената от третото лице преди това реклама във връзка с марката и е възможно да настъпи объркване на клиентите, или те следва да се тълкуват в смисъл, че националният съд трябва да наложи друга санкция, която не препятства окончателно това поемане отново на използването от страна на притежателя?

               2.2.

               Следва ли посочените членове да се тълкуват в смисъл, че окончателната забрана за използване от притежателя е обоснована когато третото лице е инвестирало дълги години за запознаването на обществеността със стоките, за които му е било предоставено от притежателя право на ползване на марката?

      (1)  ОВ 1989 г., L 40, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 92.


title: Дело T-12/03: Решение на Първоинстанционния съд от 30 април 2009 г. — Itochu/Комисия (Конкуренция — Картели — Пазар на конзоли за видео игри и на касети, съвместими с игровите конзоли Nintendo — Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО — Ограничаване на паралелния износ — Вменяване на неправомерното поведение — Глоби — Диференцирано третиране — Възпиращ ефект — Продължителност на нарушението — Смекчаващи обстоятелства — Сътрудничество по време на административното производство)

text:
               20.6.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 141/37

         Решение на Първоинстанционния съд от 30 април 2009 г. — Itochu/Комисия
   (Дело T-12/03) (1)

   (Конкуренция - Картели - Пазар на конзоли за видео игри и на касети, съвместими с игровите конзоли Nintendo - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Ограничаване на паралелния износ - Вменяване на неправомерното поведение - Глоби - Диференцирано третиране - Възпиращ ефект - Продължителност на нарушението - Смекчаващи обстоятелства - Сътрудничество по време на административното производство)
   2009/C 141/74
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Itochu Corp. (Токио, Япония) (представители: Y. Shibasaki, G. van Gerven, T. Franchoo, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: първоначално P. Hellström и O. Beynet, впоследствие F. Castillo de la Torre и O. Beynet)

      Предмет

   Искане за отмяна на членове 1, 3 и 5 от Решение 2003/675/ЕО на Комисията от 30 октомври 2002 година относно процедура за прилагане на член 81 [ЕО] и на член 53 от Споразумението за ЕИП (COMP/35.587 PO Video Games, COMP/35.706 PO Nintendo Distribution и COMP/36.321 Omega — Nintendo) (ОВ, L 255, 2003 г., стр. 33) в частта, в която се отнасят до жалбоподателя или, при условията на евентуалност, искане за намаляване на размера на наложената му глоба.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Itochu Corp. да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 55, 08.03.2003 г.


title: Дело C-483/17: Преюдициално запитване от Court of Appeal (Ирландия), постъпило на 9 август 2017 г. — Neculai Tarola/Minister for Social Protection

text:
               16.10.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 347/18

         Преюдициално запитване от Court of Appeal (Ирландия), постъпило на 9 август 2017 г. — Neculai Tarola/Minister for Social Protection
   (Дело C-483/17)
   (2017/C 347/23)
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   Court of Appeal

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Neculai Tarola

      Ответник: Minister for Social Protection

      Преюдициален въпрос

   Когато след изтичане на първите дванадесет месеца от упражняване на правото на свободно движение гражданин на друга държава членка на ЕС пристига в приемащата държава членка и работи (не по срочен трудов договор) в продължение на две седмици, за които получава възнаграждение, и след това става принудително безработен, запазва ли този гражданин статуса си на работник за не по-малко от още шест месеца за целите на член 7, параграф 3, буква в) и член 7, параграф 1, буква а) от Директива 2004/38/ЕО (1), което му дава правото да получава социални помощи или, според случая, социалноосигурителни обезщетения на същото основание, както ако беше обичайно пребиваващ гражданин на приемащата държава?

      (1)  Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки, за изменение на Регламент (ЕИО) № 1612/68 и отменяща Директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО (ОВ L 158, стр. 77; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 56)


title: Дело T-631/13: Решение на Общия съд от 26 септември 2014 г. — Raffinerie Heide/Комисия (Околна среда — Директива 2003/87/ЕО — Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове — Преходни правила за хармонизираното безплатно разпределяне на квоти за емисии, считано от 2013 г. — Решение 2011/278/ЕС — Национални мерки за изпълнение, представени от Германия — Клауза относно случаите на прекомерни затруднения — Свобода на стопанската инициатива — Право на собственост — Пропорционалност)

text:
               10.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 395/49

      Решение на Общия съд от 26 септември 2014 г. — Raffinerie Heide/Комисия
      (Дело T-631/13) (1)

      ((Околна среда - Директива 2003/87/ЕО - Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове - Преходни правила за хармонизираното безплатно разпределяне на квоти за емисии, считано от 2013 г. - Решение 2011/278/ЕС - Национални мерки за изпълнение, представени от Германия - Клауза относно случаите на прекомерни затруднения - Свобода на стопанската инициатива - Право на собственост - Пропорционалност))
      (2014/C 395/61)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Raffinerie Heide GmbH (Хемингщед, Германия) (представител: U. Karpenstein, адвокат)

         Ответник: Европейска комисия (представители: E. White, C. Hermes и K. Herrmann)

         Предмет

      Жалба за отмяна на Решение 2013/448/ЕС на Комисията от 5 септември 2013 година относно националните мерки за изпълнение за преходното безплатно разпределяне на квоти за емисии на парникови газове в съответствие с член 11, параграф 3 от Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 240, стр. 27), доколкото с член 1, параграф 1 във връзка с приложение I, точка А от него се отхвърлят вписването на инсталацията с идентификатор DE000000000000010 в списъка с инсталации, предвиден в член 11, параграф 1 от Директива 2003/87/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета (ОВ L 275, стр. 32; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 10, стр. 78), както и предварителните общи годишни количества на квотите за емисии, разпределяни безплатно за тази инсталация.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Raffinerie Heide GmbH да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 31, 1.2.2014 г.


title: Дело C-254/17: Преюдициално запитване от Amtsgericht Hannover (Германия), постъпило на 15 май 2017 г. — Regina Lorenz и Prisca Sprecher/TUIfly GmbH

text:
               10.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 221/17

         Преюдициално запитване от Amtsgericht Hannover (Германия), постъпило на 15 май 2017 г. — Regina Lorenz и Prisca Sprecher/TUIfly GmbH
   (Дело C-254/17)
   (2017/C 221/21)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Amtsgericht Hannover

      Страни в главното производство

      Ищци: Regina Lorenz, Prisca Sprecher

      Ответник: TUIfly GmbH

      Преюдициални въпроси

               1)

               Представлява ли извънредно обстоятелство по член 5, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 261/2004 (1) отсъствието поради отпуск по болест на съществена за провеждането на полети част от персонала на опериращия въздушен превозвач? При утвърдителен отговор на първия въпрос: какъв трябва да бъде процентът на отсъстващите, за да се приеме наличието на подобно обстоятелство?

               2)

               Ако отговорът на първия въпрос е отрицателен: представлява ли извънредно обстоятелство по член 5, параграф 3 от Регламент № 261/2004 спонтанното отсъствие на съществена за провеждането на полети част от персонала на опериращия въздушен превозвач поради спиране на работата, което не е в съответствие с трудовото законодателство и колективните трудови договори (незаконна стачка, „wilder Streik“)? Ако отговорът на втория въпрос е утвърдителен: какъв трябва да бъде процентът на отсъстващите, за да се приеме наличието на подобно обстоятелство?

               3)

               Ако отговорът на първия или втория въпрос е утвърдителен: трябва ли извънредното обстоятелство да е било налице при самия анулиран полет, или опериращият въздушен превозвач има право по икономически съображения да изготви нов график на полетите?

               4)

               Ако отговорът на първия или втория въпрос е утвърдителен: предотвратимостта до извънредното обстоятелство ли се отнася или до последиците от настъпването на това обстоятелство?

      (1)  Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91 (ОВ L 46, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218).


title: Дело T-286/07: Определение на Общия съд от 30 юни 2010 г. — Torres/СХВП — Torres de Anguix (A TORRES de ANGUIX)

text:
               28.8.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 234/53

         Определение на Общия съд от 30 юни 2010 г. — Torres/СХВП — Torres de Anguix (A TORRES de ANGUIX)
   (Дело T-286/07) (1)

   ()
   2010/C 234/94
   Език на производството: испански
   Председателят на шести състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 235, 6.10.2007 г.


title: Дело T-714/13: Жалба, подадена на 23 декември 2013 г. — Gold Crest/СХВП ( „MIGHTY BRIGHT“ )

text:
               1.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 61/17

         Жалба, подадена на 23 декември 2013 г. — Gold Crest/СХВП („MIGHTY BRIGHT“)
   (Дело T-714/13)
   2014/C 61/31
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Gold Crest LLC (Санта Барбара, САЩ) (представители: P. Rath и W. Festl-Wietek, lawyers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 8 октомври 2013 г., постановено по преписка R 2038/2012-2;

               —

               да обяви, че заявената марка на Общността подлежи на регистрация;

               —

               да осъди ответника да заплати разноските в производството.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „MIGHTY BRIGHT“ за стоки и услуги от клас 11 — заявка за регистрация на марка на Общността № 10 853 141.

      Решение на проверителя: отхвърля заявката.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) и член 65, параграф 2 от Регламента относно марката на Общността.


title: Дело T-422/12: Жалба, подадена на 26 септември 2012 г. — Kappa Filter Systems/СХВП (THE FUTURE HAS ZERO EMISSIONS)

text:
               17.11.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 355/35

         Жалба, подадена на 26 септември 2012 г. — Kappa Filter Systems/СХВП (THE FUTURE HAS ZERO EMISSIONS)
   (Дело T-422/12)
   2012/C 355/74
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Kappa Filter Systems GmbH (Steyr-Gleink, Австрия) (представител: адв. C. Hadeyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 10 юли 2012 г. по преписка R 817/2012-4,

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „THE FUTURE HAS ZERO EMISSIONS“ за стоки и услуги от класове 9, 11 и 37 — Заявка за марка на Общността № 010139749.

      Решение на проверителя: отказва регистрацията.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-459/17: Преюдициално запитване от Conseil d’État (Франция), постъпило на 31 юли 2017 г. — SGI/Ministre de l’Action et des Comptes Publics

text:
               16.10.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 347/12

         Преюдициално запитване от Conseil d’État (Франция), постъпило на 31 юли 2017 г. — SGI/Ministre de l’Action et des Comptes Publics
   (Дело C-459/17)
   (2017/C 347/15)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Conseil d’État

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: SGI

      Ответник: Ministre de l’Action et des Comptes Publics

      Преюдициален въпрос

   Трябва ли разпоредбите на член 17 от Шеста директива за ДДС от 17 май 1977 г. (1), които по същество са възпроизведени в член 168 от Директивата от 28 ноември 2006 г. относно общата система на данъка върху добавената стойност (2), да се тълкуват в смисъл, че за да се откаже на данъчнозадължено лице правото от данъка върху добавената стойност, който то дължи поради извършените от самото него сделки, да приспадне данъка, посочен във фактури за стоки или услуги — за които данъчната администрация установява, че не са му били действително доставени — във всички случаи следва да се провери дали е установено, че лицето е знаело или е трябвало да знае, че сделката е част от измама с данък върху добавената стойност, независимо дали измамата е извършена по инициатива на издателя на фактурата, нейния получател или трето лице?

      (1)  Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1.).

      (2)  Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7).


title: Дело F-90/09: Определение на Съда на публичната служба от 16 септември 2010 г. — Ernotte/Комисия

text:
               20.11.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 317/51

         Определение на Съда на публичната служба от 16 септември 2010 г. — Ernotte/Комисия
   (Дело F-90/09) (1)

   ()
   2010/C 317/95
   Език на производството: френски
   Председателят на първи състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра поради постигнато между страните споразумение.

      (1)  ОВ C 11, 16.1.2010 г., стр. 41.


               21.8.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 274/4

         Молба за консултативно становище от Съда на ЕАСТ, подадена от Eidsivating lagmannsrett на 31 март 2014 г. по дело Enes Deveci и други срещу Scandinavian Airlines System Denmark-Norway-Sweden
   (Дело E-10/14)
   (2014/C 274/05)
   С писмо от 31 март 2014 г. до Съда на ЕАСТ е подадена молба от Eidsivating lagmannsrett (Апелативен съд Eidsivating, Норвегия), получена в деловодството на съда на 8 април 2014 г., за консултативно становище по дело Enes Deveci и други срещу Scandinavian Airlines System Denmark-Norway-Sweden относно следните въпроси:

               1.

               Съвместимо ли е с член 3, параграф 1 във връзка с член 3, параграф 3 от Директива 2001/23/ЕО на Съвета обстоятелството, че предприятието приобретател отрежда на служителите, обхванати от прехвърлянето, място в скала на заплатите, определена в колективен договор, приложим в предприятието приобретател, считано от дата, която е по-късна от датата, на която е изтекъл колективният договор, който е бил приложим в предприятието прехвърлител, дори ако това води до намаляване на заплатите за служителите?

               2.

               От значение ли е за отговора на първия въпрос дали колективният договор, който е бил приложим за служителите на прехвърлителя, е бил все още в сила, когато колективният договор на приобритателя е започнал да се прилага по отношение на служителите, обхванати от прехвърлянето на предприятието?

               3.

               От значение ли е за отговора на първия въпрос дали намалението на заплатата е значително?


title: Дело C-126/17: Преюдициално запитване от Fővárosi Törvényszék (Унгария), постъпило на 10 март 2017 г. — Orsolya Czakó/ERSTE Bank Hungary Zrt.

text:
               10.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 221/3

         Преюдициално запитване от Fővárosi Törvényszék (Унгария), постъпило на 10 март 2017 г. — Orsolya Czakó/ERSTE Bank Hungary Zrt.
   (Дело C-126/17)
   (2017/C 221/04)
   Език на производството: унгарски

      Запитваща юрисдикция

   Fővárosi Törvényszék

      Страни в главното производство

      Ищец: Orsolya Czakó

      Ответник: ERSTE Bank Hungary Zrt.

      Преюдициални въпроси

               1)

               За целите на определяне на размера на договор за кредит отговаря ли на изискванията за ясен и разбираем език, установени в член 4, параграф 2 и член 5 от Директива 93/13/ЕИО (1) формулировка като съдържащата се в клаузи I/1 и II/1 от спорния договор, в която сумата, определена в размер на 64 731 CHF, е посочена като ориентировъчна стойност, а сумата с максимален размер 8 280 000 HUF — като размер на поискания кредит, и определянето на размера на договора за кредит е обвързано с пораждаща правни последици декларация на страната, която сключва договора с потребителя, както и със записаните в нейните счетоводни книги данни?

               2)

               В случай че определеното в клаузи I/1 и II/1 от договора не отговаря на изискването за ясен и разбираем език и може да се извърши преценка дали съдържащите се в тези клаузи разпоредби са с неравноправен характер, то ако те се приемат за неравноправни, може ли да се установи недействителността на целия договор, като се има предвид, че когато предметът на договора не е определен, националното право предвижда като правна последица недействителност на целия договор?

               3)

               В случай че е допустимо договорът да бъде обявен за действителен, възможно ли е размерът да се определи по най-благоприятния за потребителя начин?

      (1)  Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори (ОВ L 95, 1993 г., стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273).


title: Дело C-184/12: Преюдициално запитване, отправено от Hof van Cassatie van België на 20 април 2012 г. — United Antwerp Maritime Agencies (UNAMAR) NV/Navigation Maritime Bulgare

text:
               7.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 200/6

         Преюдициално запитване, отправено от Hof van Cassatie van België на 20 април 2012 г. — United Antwerp Maritime Agencies (UNAMAR) NV/Navigation Maritime Bulgare
   (Дело C-184/12)
   2012/C 200/11
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hof van Cassatie van België

      Страни в главното производство

      Ищец: United Antwerp Maritime Agencies (UNAMAR) NV

      Ответник: Navigation Maritime Bulgare (Параходство български морски флот АД)

      Преюдициален въпрос

   Като се има предвид, наред с всичко останало, че разглежданите в настоящото производство членове 18, 20 и 21 от Закона от 13 април 1995 г. за договора за търговско представителство се квалифицират в белгийското право като особени повелителни норми по смисъла на член 7, параграф 2 от Римската конвенция (1), следва ли член 3 и член 7, параграф 2 от тази конвенция във връзка, доколкото е необходимо, с Директива 86/653 (2) на Съвета от 18 декември 1986 година относно координирането на правото на държавите членки, свързано с дейността на самостоятелно заетите търговски представители, да се тълкуват в смисъл, че особените повелителни норми на държавата на сезирания съд, предоставящи по-широкообхватна закрила от предоставяната от Директивата минимална закрила, се прилагат към договора, дори и ако се окаже, че приложимо към договора е правото на друга държава — членка на Европейския съюз, в която са транспонирани изискванията на посочената директива за предоставяне на минимална закрила?

      (1)  Конвенция за приложимото право към договорните задължения, открита за подписване в Рим на 19 юни 1980 година (ОВ L 266, стр. 1, публикувана на български език в ОВ L 347, 2007 г., стр. 1).

      (2)  ОB L 382, стр. 17; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 176.


title: Дело C-133/11: Решение на Съда (първи състав) от 25 октомври 2012 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof — Германия) — Folien Fischer AG, Fofitec AG/Ritrama SpA (Пространство на свобода, сигурност и правосъдие — Съдебна компетентност по граждански и търговски дела — Специална компетентност по дела относно гражданска отговорност при деликт или квазиделикт — Отрицателен установителен иск ( „negative Feststellungsklage“ ) — Право на предполагаемия причинител на вредоносно събитие да предяви иск срещу евентуално увреденото лице пред съд на държавата, в която е настъпило или може да настъпи твърдяното събитие, за да се установи, че не е налице отговорност за непозволено увреждане)

text:
               22.12.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/4

         Решение на Съда (първи състав) от 25 октомври 2012 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof — Германия) — Folien Fischer AG, Fofitec AG/Ritrama SpA
   (Дело C-133/11) (1)

   (Пространство на свобода, сигурност и правосъдие - Съдебна компетентност по граждански и търговски дела - Специална компетентност по дела относно гражданска отговорност при деликт или квазиделикт - Отрицателен установителен иск („negative Feststellungsklage“) - Право на предполагаемия причинител на вредоносно събитие да предяви иск срещу евентуално увреденото лице пред съд на държавата, в която е настъпило или може да настъпи твърдяното събитие, за да се установи, че не е налице отговорност за непозволено увреждане)
   2012/C 399/05
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesgerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Folien Fischer AG, Fofitec AG

      Ответник: RITRAMA SpA

      Предмет

   Преюдициално запитване — Bundesgerichtshof — Тълкуване на член 5, точка 3 от Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (ОВ L 12, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74) — Специална компетентност по дела относно гражданска отговорност при деликт или квазиделикт — Отрицателен установителен иск („negative Feststellungsklage“) — Право на причинителя на вредоносно събитие да предяви иск срещу увреденото лице пред съд на държавата, в която е настъпило или може да настъпи събитието, за да се установи, че не е налице отговорност за непозволено увреждане

      Диспозитив

   Член 5, точка 3 от Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела трябва да се тълкува в смисъл, че отрицателен установителен иск относно липсата на гражданска отговорност при деликт или квазиделикт попада в приложното поле на тази разпоредба.

      (1)  ОВ C 204, 9.7.2011 г.


title: Дело F-47/11: Определение на Съда на публичната служба от 9 февруари 2012 г. — Zur Oven-Krockhaus/Комисия

text:
               28.4.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 126/28

         Определение на Съда на публичната служба от 9 февруари 2012 г. — Zur Oven-Krockhaus/Комисия
   (Дело F-47/11) (1)

   2012/C 126/53
   Език на производството: немски
   Председателят на първи състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра поради уреждане на спора по взаимно съгласие.

      (1)  ОВ C 252, 27.8.2011 г., стр. 56.


title: Дело T-612/11: Жалба, подадена на 2 декември 2011 г. — Treofan Holdings и Treofan Germany/Комисия

text:
               4.2.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 32/34

         Жалба, подадена на 2 декември 2011 г. — Treofan Holdings и Treofan Germany/Комисия
   (Дело T-612/11)
   2012/C 32/70
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподатели: Treofan Holdings GmbH (Раунхайм, Германия) и Treofan Germany GmbH & Co. KG (Нойнкирхен, Германия) (представител: J. de Weerth)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания

   Жалбоподателите искат:

               —

               да се отмени Решение С(2011) 275 на Европейската комисия от 26 януари 2011 г., поправено с Решение С(2011) 2628, относно държавна помощ C 7/10 (ex CP 250/09 и NN 5/10), приведена в действие от Германия — схема за пренасяне на данъчни загуби в случай на преструктуриране на предприятия в затруднение („Sanierungsklausel“),

               —

               ответникът да бъде осъден да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите по същество твърдят следното:

               1.

               Нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС: приспадането на загуби не е помощ, предоставена чрез държавни ресурси.
               По този въпрос жалбоподателите в частност поддържат, че с оздравителната клауза („Sanierungsklausel“) не се предоставят имуществени ползи, а по-скоро не се променя вече съществуващият имуществен режим на пренасяне на загубите. Затова според жалбоподателите не е налице финансиране чрез държавни ресурси.

               2.

               Нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС: липса на селективност, тъй като не е налице изключение от меродавната референтна система.
               В това отношение жалбоподателите твърдят, че меродавна референтна система се явява общият режим на приспадането на загубите от дружествата (член 10d от германския закон за данъка върху доходите (Einkommensteuergesetz) във връзка с член 8, параграф 1 KStG и член 10a от германския закон за данъка върху доходите от стопанска дейност (Gewerbesteuergesetz) и че ограничението по член 8c KStG е просто изключение от референтната система, което на свой ред е ограничено в частност с оздравителната клауза като връщащо действието на общия режим изключение от изключението.

               3.

               Нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС: липса на селективност, тъй като не се прави разлика между отделните икономически оператори, които от гледна точка на целта на тази уредба се намират в сходно фактическо и правно положение.
               В това отношение жалбоподателите в частност твърдят, че оздравителната клауза се прилага в полза на всички данъчнозадължени предприятия, а не само в полза на определени отрасли или дейности, нито пък само в полза на предприятия с определена големина.

               4.

               Нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС: липса на селективност, тъй като мярката е обоснована предвид естеството и цялостната структура на данъчната система.
               По този въпрос жалбоподателите поддържат, че оздравителната клауза е приета по характерни за цялата данъчна система съображения, които съответстват на конституционни принципи като принципа за съобразяване на данъците с възможностите на лицата, принципа за недопускане на прекомерно облагане и принципа на пропорционалност.

               5.

               Нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС: явна грешка в преценката поради непълно съобразяване на германската данъчна уредба.
               В това отношение жалбоподателите твърдят, че Комисията не е съобразила германския данъчен режим на приспадането на загубите.

               6.

               Позоваване на общностния принцип за защита на оправданите правни очаквания.
               Тук жалбоподателите поддържат, че едва в хода на официалната процедура по разследване Комисията за пръв път е възразила срещу данъчните привилегии по оздравителната клауза във връзка с приспадането на загуби при придобиването на дялово участие и че това е неочакван ход, който не са били в състояние да предвидят нито законодателят, специализираните съдилища и данъчната администрация, нито пък съответно предприятията, дори и след подробни консултации със специалисти.


title: Дело C-153/11: Преюдициално запитване, отправено от Административен съд — Варна (България) на 28 март 2011 година — „Клуб“ ООД/Директор на Дирекция „Обжалване и управление на изпълнението“ — град Варна при Централно управление на Националната агенция по приходите

text:
               25.6.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 186/12

         Преюдициално запитване, отправено от Административен съд — Варна (България) на 28 март 2011 година — „Клуб“ ООД/Директор на Дирекция „Обжалване и управление на изпълнението“ — град Варна при Централно управление на Националната агенция по приходите
   (Дело C-153/11)
   2011/C 186/21
   Език на производството: български

      Запитваща юрисдикция

   Административен съд — Варна

      Страни в главното производство

      Жалбоподател:„Клуб“ ООД

      Ответник: Директор на Дирекция „Обжалване и управление на изпълнението“ — град Варна при Централно управление на Националната агенция по приходите

      Преюдициални въпроси

               1.

               Следва ли чл. 168, ал. 1, б.„а“ от Директива 2006/112/ЕО на съвета от 28 ноември 2006 година (1) относно общата система на данъка върху добавената стойност да се тълкува в смисъл, че след като данъчнозадълженото лице е упражнило правото си на избор и е включило недвижимия имот, представляващ капиталова стока, в имуществото на предприятието, то се презюмира/предполага до доказване на противното/, че тази стока ще се използва за целите на извършваните от лицето облагаеми доставки?

               2.

               Следва ли чл. 168, ал. 1, б.„а“ от Директива 2006/112/ЕО на съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност да се тълкува в смисъл, че правото на приспадане на данъчен кредит за закупуване на недвижим имот, включен в активите на предприятието на данъчнозадължено лице, възниква незабавно в данъчния период, в който данъкът е станал изискуем, независимо от обстоятелството, че недвижимият имот не може да се използва предвид липсата на задължително по закон разрешение за експлоатация на имота?

               3.

               Съответства ли на директивата и съдебната практика по тълкуването ѝ административна практика, като тази на Националната агенция по приходите, при която се постановява отказ на упражненото право на приспадане на данъчен кредит на данъчнозадължени по ЗДДС лица за закупени от тях капиталови стоки на основание, че същите се ползват за лични нужди от собствениците на дружествата, без за това ползване да се начислява ДДС?

               4.

               В хипотеза като тази в главното производство налице ли е за дружеството жалбоподател право на приспадане на данъчен кредит за покупката на недвижим имот —мезонет в гр.София?

      (1)  OB L 347, стр. 1; Специално българско издание: глава 09, том 03, стр. 7


title: Дело C-57/15: Преюдициално запитване от Hof van beroep te Antwerpen (Белгия), постъпило на 9 февруари 2015 г. — United Video Properties Inc./Telenet NV

text:
               27.4.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/34

         Преюдициално запитване от Hof van beroep te Antwerpen (Белгия), постъпило на 9 февруари 2015 г. — United Video Properties Inc./Telenet NV
   (Дело C-57/15)
   (2015/C 138/46)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hof van beroep te Antwerpen

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: United Video Properties Inc.

      Ответник: Telenet NV

      Преюдициални въпроси

               1)

               Допуска ли използваният в член 14 от Директивата [относно упражняването на права върху интелектуалната собственост] (1) израз „разумни и пропорционални съдебни разноски и други разходи“ разпоредбите от белгийското право, които предоставят на съдилищата възможността да вземат предвид установените специфики на делото и предвиждат варираща тарифа от фиксирани по размер възнаграждения за адвокатската помощ?

               2)

               Допуска ли използваният в член 14 от Директивата [относно упражняването на права върху интелектуалната собственост] израз „разумни и пропорционални съдебни разноски и други разходи“ съдебна практика, съгласно която разходите за консултант по техническите въпроси подлежат на възстановяване единствено в случай на неправомерно поведение (на договорно или на извъндоговорно основание)?

      (1)  Директива 2004/48/EО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно упражняването на права върху интелектуалната собственост (ОВ L 157, стр. 45; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 2, стр. 56).


title: Дело T-432/10: Жалба, подадена на 17 септември 2010 г. — Vivendi/Комисия

text:
               20.11.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 317/40

         Жалба, подадена на 17 септември 2010 г. — Vivendi/Комисия
   (Дело T-432/10)
   ()
   2010/C 317/73
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Vivendi (Париж, Франция) (представители: M. Struys, O. Fréget и J.-Y. Ollier, avocats)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение на Комисията от 2 юли 2010 година по преписка COMP/C-1/39.653 — Vivendi & Iliad/France Télécom, с което Европейската комисия отхвърля подадената от Vivendi въз основа на член 7 от Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 2 март 2009 година жалба относно практики на France Télécom, считани за противоречащи на член 102 ДФЕС,

               —

               да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски, направени от жалбоподателя в производството пред Общия съд.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят иска да се отмени Решение на Комисията С(2010) 4730 от 2 юли 2010 година, с което поради липса на интерес за Общността се отхвърля подадената от него жалба срещу France Télécom относно твърдения за злоупотреба с господстващо положение, в нарушение на член 102 ДФЕС, на френския пазар за високоскоростен достъп до Интернет и за телефонен абонамент, тъй като според жалбоподателя France Télécom допуснало структурна дискриминация при определянето на тарифите за услугите на едро в полза на предлагането им на дребно и постоянно поддържало прекомерно висока тарифа за достъп до абонатна линия.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква няколко правни основания, изведени по-специално от:

               —

               грешки при прилагането на правото, явни грешки в преценката и неизпълнение на задължението за извършване на внимателна проверка относно това как всички посочени в жалбата практики засягат функционирането на вътрешния пазар, тъй като в преценката си Комисията се ограничила: i) до изследване единствено на средното ниво на цените на офертите за високоскоростен Интернет на пазарите на дребно, без да проучи дали то действително може да доведе до установяване на всички посочени в жалбата практики, и ii) до субективна преценка на остарелия характер на предоставянето на услуга за телефонен абонамент;

               —

               недостатъчно мотивиране, грешки при прилагането на правото и при установяването на фактите и явни грешки в преценката, тъй като Комисията заключила, че вероятността да се установи наличието на дадено нарушение била твърде малка, доколкото Комисията:

                           —

                           не разгледала въпроса за дискриминационния характер на действително посочените във фактурите цени спрямо действително предоставените услуги и погрешно приела, че предварителното разследване не довело до разкриването на улики или доказателства,

                           —

                           установила, че използваният от France Télécom метод на изчисляване на цените за достъп до абонатна линия бил утвърден от френския Орган за регулиране на електронните съобщения и пощите (Autorité de régulation des communications électroniques et des postes (ARCEP) и приела, че предвид използвания метод фактът, че France Télécom било предоставило на този орган грешна информация, без впоследствие да я коригира, бил без значение;

                           —

                           изопачила целта на представените от жалбоподателя тестове за наличие на отстраняване, която била да се установят последиците от посочените в жалбата практики,

               —

               незачитане на процесуалните гаранции, приложими при производството по разглеждане на жалби и при решенията за прекратяване на производство в областта на злоупотребата с господстващо положение, тъй като на жалбоподателя i) не му била предоставена непосредствена възможност да се запознае с представените от насрещната страна писмени бележки и с материалите в преписката по делото и ii) не му бил предоставен достатъчен срок, в който да представи становището си относно тези документи.