title: Дело C-376/07: Решение на Съда (трети състав) от 19 февруари 2009 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden, Нидерландия) — Staatssecretaris van Financiën/Kamino International Logistics BV (Обща митническа тарифа — Комбинирана номенклатура — Тарифно класиране — Монитори от тип индикатори с течни кристали (LCD), оборудвани с конектори за SUB-D, DVI-D, USB, S-видео и композитен видеосигнал — Позиция 8471 — Позиция 8528 — Регламент (ЕО) № 754/2004)

text:
               18.4.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 90/3

         Решение на Съда (трети състав) от 19 февруари 2009 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden, Нидерландия) — Staatssecretaris van Financiën/Kamino International Logistics BV
   (Дело C-376/07) (1)

   (Обща митническа тарифа - Комбинирана номенклатура - Тарифно класиране - Монитори от тип индикатори с течни кристали (LCD), оборудвани с конектори за SUB-D, DVI-D, USB, S-видео и композитен видеосигнал - Позиция 8471 - Позиция 8528 - Регламент (ЕО) № 754/2004)
   2009/C 90/05
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hoge Raad der Nederlanden

      Страни в главното производство

      Ищец: Staatssecretaris van Financiën

      Ответник: Kamino International Logistics BV

      Предмет

   Преюдициално запитване — Hoge Raad der Nederlanden — Тълкуване на приложение I към Регламент (ЕО) № 1789/2003 на Комисията от 11 септември 2003 година за изменение на приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (ОВ L 281, стр. 1) — Цветен монитор, който може да възпроизвежда сигнали с произход както от автоматична машина за обработка на информация, така и от други източници — Класиране в позиция 8471 на КН — Приложимост и действителност на Регламент (ЕО) № 754/2004 на Комисията от 21 април 2004 година относно класирането на определени стоки в Комбинираната номенклатура (ОВ L 118, стр. 32; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 17, стр. 23).

      Диспозитив

               1)

               Класирането на монитори като разглежданите в главното производство в подпозиция 8471 60 90, като единици от вида, използван „главно“ в автоматичните системи за обработка на информация по смисъла на забележка 5, Б, буква а) от глава 84 от Комбинираната номенклатура, съставляваща приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа, изменена с Регламент (ЕО) № 1789/2003 на Комисията от 11 септември 2003 година, не е изключено единствено поради обстоятелството че те могат да възпроизвеждат сигнали, произхождащи както от автоматична машина за обработка на информация, така и от други източници

               2)

               За да определят дали монитори като разглежданите в главното производство са единици от вида, използван главно в автоматична система за обработка на информация, националните органи, включително юрисдикциите, трябва да използват насоките, съдържащи се в обяснителните бележки относно позиция 8471 от Хармонизираната система, установена с Международната конвенция по Хармонизираната система за описание и кодиране на стоките, сключена в Брюксел на 14 юни 1983 г., и протокола за изменението ѝ от 24 юни 1986 г., по-специално в точки 1—5 от частта на глава I, Г, посветена на единиците индикатори на автоматични машини за обработка на информация.

               3)

               Регламент (ЕО) № 754/2004 на Комисията от 21 април 2004 година относно класирането на определени стоки в Комбинираната номенклатура не се прилага за целите на тарифното класиране на мониторите, разглеждани в главното производство.

      (1)  ОВ C 269, 10.11.2007 г.


title: Дело C-84/14 P: Определение на Съда (десети състав) от 14 юли 2015 г. — Forgital Italy SpA/Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия (Обжалване — Член 181 от Процедурния правилник на Съда — Жалба за отмяна — Член 263, четвърта алинея ДФЕС — Право на жалба — Процесуална легитимация — Физически или юридически лица — Подзаконов акт, който включва мерки за изпълнение — Митнически регламент, който изменя условията на тарифно суспендиране — Възможност за обжалване пред националните съдилища)

text:
               28.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 320/4

         Определение на Съда (десети състав) от 14 юли 2015 г. — Forgital Italy SpA/Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия
   (Дело C-84/14 P) (1)

   ((Обжалване - Член 181 от Процедурния правилник на Съда - Жалба за отмяна - Член 263, четвърта алинея ДФЕС - Право на жалба - Процесуална легитимация - Физически или юридически лица - Подзаконов акт, който включва мерки за изпълнение - Митнически регламент, който изменя условията на тарифно суспендиране - Възможност за обжалване пред националните съдилища))
   (2015/C 320/05)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Forgital Italy SpA (представители: V. Turinetti di Priero и R. Mastroianni, avvocati)

      Други страни в производството: Съвет на Европейския съюз (представители: F. Florindo Gijón и K. Pellinghelli), Европейска комисия (представители: A. Caeiros и D. Recchia)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Forgital Italy SpA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 129, 28.4.2014 г.


title: Дело C-54/07: Решение на Съда (втори състав) от 10 юли 2008 г. (преюдициално запитване от Arbeidshof te Brussel — Белгия) — Centrum voor gelijkheid van kansen en voor racismebestrijding/Firma Feryn NV (Директива 2000/43/ЕО — Дискриминационни критерии при подбора на персонал — Тежест на доказване — Санкции)

text:
               30.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 223/11

         Решение на Съда (втори състав) от 10 юли 2008 г. (преюдициално запитване от Arbeidshof te Brussel — Белгия) — Centrum voor gelijkheid van kansen en voor racismebestrijding/Firma Feryn NV
   (Дело C-54/07) (1)

   (Директива 2000/43/ЕО - Дискриминационни критерии при подбора на персонал - Тежест на доказване - Санкции)
   (2008/C 223/17)
   Език на производството: нидерландски
   Препращаща юрисдикция
   Arbeidshof te Brussel
   Страни в главното производство

      Ищец: Centrum voor gelijkheid van kansen en voor racismebestrijding

      Ответник: Firma Feryn NV
   Предмет
   Преюдициално запитване — Arbeidshof te Brussel — Тълкуване на член 2, парагараф 2, буква a), член 8, параграф 1, и член 15 от Директива 2000/43/ЕО на Съвета от 29 юни 2000 г. относно прилагане на принципа на равно третиране на лица без разлика на расата или етническия произход (ОВ L 180, стp. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 20, том 1, стр. 19) — Пряко дискриминационни критерии при подбора на персонал въз основа на расов признак или етнически произход — Тежест на доказване — Преценка и заключение на националния съд — Задължение или липса на такова за националния съд да разпореди преустановяването на дискриминацията
   Диспозитив

               1)

               Фактът, че работодател заявява публично, че няма да наема на работа работници или служители с определен расов или етнически произход съставлява пряка дискриминация при наемането на работа по смисъла на член 2, параграф 2, буква а) от Директива 2000/43/ЕО на Съвета от 29 юни 2000 г. относно прилагане на принципа на равно третиране на лица без разлика на расата или етническия произход, тъй като такива изявления биха могли да разубедят сериозно някои кандидати да подадат своите кандидатури и следователно биха могли да представляват пречка за достъпа им до пазара на труда.

               2)

               Публични изявления, с които работодател обявява, че в рамките на политиката си по наемане на работа няма да наема работници или служители с определен расов или етнически произход, са достатъчни, за да се презюмира по смисъла на член 8, параграф 1 от Директива 2000/43 съществуването на политика по наемане на работа с пряко дискриминационен характер. Следователно, задължение на този работодател е да докаже, че не е имало нарушение на принципа на равно третиране. Той може да го направи, като докаже, че действителната практика на предприятието при наемане на работа не съответства на тези изявления. Препращащата юрисдикция трябва да провери дали твърдяните факти са установени и да прецени дали доказателствата, приведени в подкрепа на твърденията на посочения работодател, според които той не е нарушил принципа на равно третиране, са достатъчни.

               3)

               Член 15 от Директива 2000/43 изисква дори когато не може да бъде идентифицирана жертва, режимът на санкции, приложими при нарушаване на националните разпоредби, приети с оглед транспониране на тази директива, да бъде ефективен, пропорционален и възпиращ.

      (1)  ОВ C 82, 14.4.2007 г.


title: Дело C-57/13: Определение на председателя на Съда от 13 февруари 2014 г. (преюдициално запитване, отправено от Tribunal Central Administrativo Norte — Португалия) — Marina da Conceição Pacheco Almeida/Fundo de Garantia Salarial, IP, Instituto da Segurança Social, IP

text:
               16.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 184/23

         Определение на председателя на Съда от 13 февруари 2014 г. (преюдициално запитване, отправено от Tribunal Central Administrativo Norte — Португалия) — Marina da Conceição Pacheco Almeida/Fundo de Garantia Salarial, IP, Instituto da Segurança Social, IP
   (Дело C-57/13) (1)

   2014/C 184/34
   Език на производството: португалски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 108, 13.4.2013 г.


title: Дело T-246/09: Решение на Общия съд от 13 юни 2012 г. — Insula/Комисия (Арбитражна клауза — Договори за финансиране на проекти за изследвания и развитие — Договори MEDIS и Dias.Net — Липса на удостоверителни документи и несъответствие на част от декларираните разходи с клаузите на договора — Задържане на парична сума, предназначена за друг съдоговорител — Възстановяване на изплатените суми — Частична недопустимост на иска — Насрещен иск на Комисията — Частична липса на основание за постановяване на решение по насрещния иск)

text:
               21.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 217/16

         Решение на Общия съд от 13 юни 2012 г. — Insula/Комисия
   (Дело T-246/09) (1)

   (Арбитражна клауза - Договори за финансиране на проекти за изследвания и развитие - Договори MEDIS и Dias.Net - Липса на удостоверителни документи и несъответствие на част от декларираните разходи с клаузите на договора - Задържане на парична сума, предназначена за друг съдоговорител - Възстановяване на изплатените суми - Частична недопустимост на иска - Насрещен иск на Комисията - Частична липса на основание за постановяване на решение по насрещния иск)
   2012/C 217/33
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Conseil scientifique international pour le développement des îles (Insula) (Париж, Франция) (представители: P. Marsal и J.-D. Simonet, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: A.-M. Rouchaud-Joët и F. Mirza, впоследствие A.-M Rouchaud-Joët и D. Calciu, подпомагани от L. Defalque и S. Woog, avocats)

      Предмет

   Искане от една страна да се обяви да неоснователно вземане на Комисията в размер на 189 241,64 EUR, от друга страна Комисията да бъде осъдена да издаде „дебитно известие“ за тази сума и на последно място Комисията да бъде осъдена да заплати сумата от 212 597 EUR като главно обезщетение за вреди, и сумата от 230 025 EUR при условията на евентуалност.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля иска, предявен от Conseil scientifique international pour le développement des îles (Insula).

               2.

               Липсва основание за постановяване на съдебно решение по същество по насрещните искания на Комисията, доколкото те са насочени към осъждане на Insula да заплати дължимите по договора Dias.Net главница и лихви.

               3.

               Осъжда Insula да заплати на Комисията главница от 157 983,11 EUR, ведно с лихви за забава със ставка 2,75 % годишно, считано от 16 май 2009 г. и до изплащането на цялата посочена главница.

               4.

               Insula понася направените от него разноски, както и тези направени от Комисията, включително свързаните с обезпечителното производство.

      (1)  ОВ C 193, 15.8.2009 г.


title: Дело C-87/14: Иск, предявен на 18 февруари 2014 г.  — Европейска комисия/Ирландия

text:
               7.4.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 102/27

         Иск, предявен на 18 февруари 2014 г. — Европейска комисия/Ирландия
   (Дело C-87/14)
   2014/C 102/37
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: J. Enegren, M. van Beek)

      Ответник: Ирландия

      Искания на ищеца

               —

               Да се приеме, че:Като не е изпълнила разпоредбите на Директива 2003/88/EC (1) на Европейския Парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време на обучаващите се лекари („non-consultant hospital doctors“), Ирландия не е изпълнила задълженията си по членове 3, 5, 6, член 17, параграф 2 и член 17, параграф 5 от директивата.

               —

               да се осъди Ирландия да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Член 3
   Ирландия не е гарантирала по отношение на обучаващите се лекари, че те ползват минималната междудневна почивка за всеки период от 24 часа.
   Член 5
   Ирландия не е гарантирала, че обучаващите се лекари ползват минималната почивка без прекъсване за всеки седемдневен период.
   Член 6
   Ирландия не е гарантирала, че средното работно време за всеки седемдневен период не надвишава 48 часа.
   Член 17, параграф 2
   Ирландия не е гарантирала, че обучаващите се лекари се компенсират с равностойни периоди за почивка, когато се изисква да работят без да ползват почивките, посочени в членове 3 и 5.
   Член 17, параграф 5
   Ирландия не е гарантирала, че обучаващите се лекари не превишават седмичното работно време след края на преходния период, установен в член 17, параграф 5.

      (1)  ОВ L 299, стр. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 3


title: Дело T-433/13: Решение на Общия съд от 5 май 2015 г. — Petropars Iran и др./Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки срещу Иран за предотвратяване на ядреното разпространение — Замразяване на средства — Задължение за мотивиране — Грешка в преценката — Възражение за незаконосъобразност — Право на упражняване на икономическа дейност — Право на собственост — Закрила на общественото здраве, на сигурността и на околната среда — Принцип на предпазните мерки — Пропорционалност — Право на защита)

text:
               22.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 205/29

         Решение на Общия съд от 5 май 2015 г. — Petropars Iran и др./Съвет
   (Дело T-433/13) (1)

   ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Иран за предотвратяване на ядреното разпространение - Замразяване на средства - Задължение за мотивиране - Грешка в преценката - Възражение за незаконосъобразност - Право на упражняване на икономическа дейност - Право на собственост - Закрила на общественото здраве, на сигурността и на околната среда - Принцип на предпазните мерки - Пропорционалност - Право на защита))
   (2015/C 205/38)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Petropars Iran Co. (Kish Island, Иран); Petropars Oilfields Services Co. (Kish Islrand); Petropars Aria Kish Operation and Management Co. (Техеран, Иран); Petropars Resources Engineering Kish Co. (Техеран) (представители: S. Zaiwalla, P. Reddy, Z. Burbeza, solicitors, R. Blakeley, G. Beck, barristers, и M. Brindle, QC)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: V. Piessevaux и M. Bishop)

      Предмет

   От една страна, жалба за отмяна на Решение 2013/270/ОВППС на Съвета от 6 юни 2013 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 156, стр. 10), както и на Регламент за изпълнение (ЕС) № 522/2013 на Съвета от 6 юни 2013 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 156, стр. 3), и от друга страна, искане за обявяване на неприложимост на член 20, параграф 1, буква в) от Решение 2010/413/ОВППС на Съвета от 26 юли 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС (ОВ L 195, стр. 39), както и на член 23, параграф 2, буква г) от Регламент (ЕС) № 267/2012 на Съвета от 23 март 2012 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕС) № 961/2010 (ОВ L 88, стр. 1)

      Диспозитив

               1)

               Отменя по отношение на Petropars Aria Kish Operation and Management Co. и Petropars Resources Engineering Kish Co.:

                           —

                           Решение 2013/270/ОВППС на Съвета от 6 юни 2013 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран,

                           —

                           Регламент за изпълнение (ЕС) № 522/2013 на Съвета от 6 юни 2013 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран.

               2)

               Действието на Решение 2013/270 и на Регламент за изпълнение № 522/2013 се запазва по отношение на Petropars Aria Kish Operation and Management Co. и Petropars Resources Engineering Kish Co. до изтичането на срока за обжалване, посочен в член 56, първа алинея от Статута на Съда на Европейския съюз или, ако в този срок е била подадена жалба — до отхвърлянето ѝ.

               3)

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               4)

               Всяка страна понася направените от нея разноски.

      (1)  ОВ C 313, 26.10.2013 г.


title: Дело T-551/08: Решение на Общия съд от 12 декември 2014 г.  — H&R ChemPharm/Комисия (Конкуренция — Картели — Пазар на парафинови восъци — Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО — Определяне на цените — Доказване на нарушението — Насоки относно метода за определяне на размера на глобите от 2006 г. — Референтен период — Изчисляване на стойността на продажбите — Тежест на нарушението — Концентрация през периода на нарушението — Равно третиране — Пропорционалност)

text:
               9.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/39

         Решение на Общия съд от 12 декември 2014 г. — H&R ChemPharm/Комисия
   (Дело T-551/08) (1)

   ((Конкуренция - Картели - Пазар на парафинови восъци - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Определяне на цените - Доказване на нарушението - Насоки относно метода за определяне на размера на глобите от 2006 г. - Референтен период - Изчисляване на стойността на продажбите - Тежест на нарушението - Концентрация през периода на нарушението - Равно третиране - Пропорционалност))
   (2015/C 046/46)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: H&R ChemPharm GmbH (Залцберген, Германия) (представители: първоначално M. Klusmann, адвокат, и S. Thomas, professeur, впоследствие от M. Klusmann)

      Ответник: Европейска комисия (представители: A. Antoniadis и R. Sauer)

      Предмет

   Като главно искане, отмяна на Решение C(2008) 5476 окончателен на Комисията от 1 октомври 2008 година относно производство по член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/39.181 — Восъци за свещи) в частта относно жалбоподателя, както и — при условията на евентуалност — искане за намаляване на размера на наложената му глоба.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               H&R ChemPharm GmbH понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия.

               3)

               Осъжда H&R ChemPharm да възстанови на Общия съд сумата от 10  000 EUR на основание член 90, буква а) от процедурния му правилник.

      (1)  ОВ C 55, 7.3.2009 г.


title: Дело C-224/12 P: Решение на Съда (втори състав) от 3 април 2014 г.  — Европейска комисия/Кралство Нидерландия, ING Groep NV, Nederlandsche Bank NV (Обжалване — Финансов сектор — Сериозно смущение в икономиката на държава членка — Държавна помощ за банкова група — Форма — Капиталова вноска, като част от план за преструктуриране — Решение — Съвместимост на помощта с общия пазар — Условия — Изменение на условията за изплащане на помощта — Критерий за частния инвеститор)

text:
               26.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 159/3

         Решение на Съда (втори състав) от 3 април 2014 г. — Европейска комисия/Кралство Нидерландия, ING Groep NV, Nederlandsche Bank NV
   (Дело C-224/12 P) (1)

   ((Обжалване - Финансов сектор - Сериозно смущение в икономиката на държава членка - Държавна помощ за банкова група - Форма - Капиталова вноска, като част от план за преструктуриране - Решение - Съвместимост на помощта с общия пазар - Условия - Изменение на условията за изплащане на помощта - Критерий за частния инвеститор))
   2014/C 159/03
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподател: Европейска комисия (представители: L. Flynn, S. Noë и H. van Vliet)

      Други страни в производството: Кралство Нидерландия (представители: M. de Ree, C. Wissels и J. Langer, подпомагани от P. Glazener, advocat), ING Groep NV (представители: O. W. Brouwer и J. Blockx, advocaten, и от M. O’Regan, solicitor), De Nederlandsche Bank NV (представители: S. Verschuur и H. Gornall, advocaten, както и от M. Petite, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Общия съд (първи състав) от 2 март 2012 г. по дело Кралство Нидерландия и ING Groep/Комисия (съединени дела T-29/10 и T-33/10), с което Общият съд уважава исканията за частична отмяна на Решение 2010/608/ЕО на Комисията от 18 ноември 2009 година относно държавна помощ C 10/09 (ex N 138/09), приведена в действие от Нидерландия за механизъм за подкрепа (back-up facility) на неликвидните активи на ING и план за нейното преструктуриране (OВ L 274, 2010 г., стр. 139).

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

               3)

               De Nederlandsche Bank NV понася собствените си съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 258, 25.8.2012 г.


title: Дело F-5/12: Жалба, подадена на 10 януари 2012 г. — ZZ/Frontex

text:
               5.5.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 133/29

         Жалба, подадена на 10 януари 2012 г. — ZZ/Frontex
   (Дело F-5/12)
   2012/C 133/58
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: адв. S. Pappas)

      Ответник: Frontex

      Предмет на производството

   Искане за отмяна на решението на Frontex за налагане на санкция на жалбоподателя и на решението, с което се обявява неговото уволнение

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението от 24 май 2011 г., с което се обявява уволнението на жалбоподателя,

               —

               да се отмени решението от 16 април 2011 г., с което му се налага санкция и

               —

               да се осъди Frontex да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-320/16: Жалба, подадена на 24 юни 2016 г. — Make up for ever/EUIPO — L’Oréal (MAKE UP FOR EVER)

text:
               16.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 296/28

         Жалба, подадена на 24 юни 2016 г. — Make up for ever/EUIPO — L’Oréal (MAKE UP FOR EVER)
   (Дело T-320/16)
   (2016/C 296/37)
   Език на жалбата: френски

      Страни

      Жалбоподател: Make up for ever (Париж, Франция) (представител: C. Caron, avocat)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: L’Oréal SA (Париж, Франция)

      Данни за производството пред EUIPO

      Притежател на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: Словна марка на Европейския съюз „MAKE UP FOR EVER“ — Марка на Европейския съюз №3 416 443

      Производство пред EUIPO: производство по обявяване на недействителност

      Обжалвано решение: Решение на пети апелативен състав на EUIPO от 21 март 2016 г. по преписка R 985/2015-5

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да установи валидността на словната марка на Общността „MAKE UP FOR EVER“ № 003416443 за всички стоки и услуги, посочени в заявката,

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да върне преписката на EUIPO за ново разглеждане, ако е необходимо,

               —

               да осъди дружеството L’OREAL да заплати разноските по производствата пред отдела по отмяна и пред апелативния състав на EUIPO, както и по настоящото производство по обжалване пред Общия съд.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент № 207/2009.

               —

               Нарушение на член 7, параграф 3 от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-149/06: Решение на Първоинстанционния съд от 20 ноември 2007 г. — Castellani/СХВП — Markant Handels und Service (CASTELLANI) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността CASTELLANI — По-ранни национални словни марки CASTELLUM и CASTELLUCA — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94)

text:
               12.1.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 8/14

         Решение на Първоинстанционния съд от 20 ноември 2007 г. — Castellani/СХВП — Markant Handels und Service (CASTELLANI)
   (Дело T-149/06) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността CASTELLANI - По-ранни национални словни марки CASTELLUM и CASTELLUCA - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94)
   (2008/C 8/27)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Castellani SpA (Campagna Gello, Италия) (представители: A. Di Maso и M. Di Masi, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: J. García Murillo)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Markant Handels und Service GmbH (Offenburg, Германия)
   Предмет
   Жалба срещу решението на Първи апелативен състав на СХВП от 22 февруари 2006 г. (дело R 449/2005-1) относно производство по възражение между Markant Handels und Service GmbH и Castellani SpA.
   Диспозитив

               1)

               Отменя решението на Първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП) от 22 февруари 2006 г. (дело R 449/2005 1).

               2)

               Осъжда СХВП да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 178, 29.7.2006 г.


title: Дело F-82/12: Жалба, подадена на 30 юли 2012 г. — ZZ/ЕИБ

text:
               20.10.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 319/18

         Жалба, подадена на 30 юли 2012 г. — ZZ/ЕИБ
   (Дело F-82/12)
   2012/C 319/35
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: L. Isola, avvocato)

      Ответник: Европейска инвестиционна банка

      Предмет на производството

   Отмяна на решението на комитета по жалбите да отхвърли жалбата на жалбоподателя срещу резултата от втората обща оценка на работата му за 2007 г.

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени:

                           —

                           решението от 15 февруари 2012 г. в частта, в която комитетът по жалбите

                                       —

                                       отхвърля жалбата срещу информационния доклад от 2007 г., съставен през 2011 г., след отмяната на съставения през 2008 г. информационен доклад, постановена от Съда на публичната служба (СПС) с решение от 8 март 2011 г. по дело F-59/09,

                                       —

                                       отхвърля жалбата на жалбоподателя срещу отказа да се препоръча повишаването му след отмяната, постановена от СПС със същото решение от 8 март 2012 г.,

                                       —

                                       отказва да извърши оценка по същество и като извършва само оценка за законосъобразност отказва на жалбоподателя правото да получи втора и ефективна оценка на извършената работа,

               —

               решенията за повишаване от 29 април 2008 г., тъй като в светлината на изразената от неговите висшестоящи ръководители оценка, ЕИБ не е взела предвид жалбоподателя в точката „Повишения от длъжност E на длъжност D“,

               —

               всички свързани, последващи и предварителни актове, сред които целия информационен доклад за 2007 г., и оценката на неговите висшестоящи ръководители, включително в частта, в която не се предлага оценка А или оценка В + и повишаването на жалбоподателя в длъжност D, и евентуално, предхождащото обявяване на незаконосъобразността и неприложимостта на Насоките на Дирекция „Човешки ресурси“, поне в частта, в която въвеждат неправомерно количествени ограничения за броя служители, които могат да получат оценка А или В +,

               —

               да се осъди ответника да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-293/10: Решение на Общия съд от 14 юни 2012 г. — Seven Towns/СХВП (Изображение на седем квадрата с различни цветове) (Марка на Общността — Заявка за марка на Общността, изобразяваща седем квадрата с различни цветове — Знак, който може да съставлява марка на Общността — Член 4 от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               21.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 217/18

         Решение на Общия съд от 14 юни 2012 г. — Seven Towns/СХВП (Изображение на седем квадрата с различни цветове)
   (Дело T-293/10) (1)

   (Марка на Общността - Заявка за марка на Общността, изобразяваща седем квадрата с различни цветове - Знак, който може да съставлява марка на Общността - Член 4 от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2012/C 217/38
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Seven Towns Ltd (Лондон, Обединеното кралство) (представител: E. Schäfer, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) (представител: D. Botis)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 29 април 2010 г. (преписка R 1475/2009-1) относно заявка за регистрация на знак, изобразяващ седем квадрата с различни цветове, като марка на Общността.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 260, 25.9.2010 г.


title: Дело T-427/08: Жалба, подадена на 24 септември 2008 г. — CEAHR/Комисия

text:
               6.12.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/44

         Жалба, подадена на 24 септември 2008 г. — CEAHR/Комисия
   (Дело T-427/08)
   (2008/C 313/80)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Confédération Européenne des Associations d'Horlogers-Réparateurs (CEAHR) (Брюксел, Белгия) (представител: P. Mathijsen, advocaat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               Да бъде отменено Решение на Комисията SG-Greffe(2008) D/204448 oт 10 юли 2008 г.,

               —

               да бъде осъдена Комисията да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   В настоящия случай жалбоподателят иска отмяна на Решение на Комисията SG-Greffe (2008) D/204448 от 10 юли 2008 г., с което Комисията е отхвърлила, поради липса на интерес за Общността, оплакването на жалбоподателя относно твърдяни нарушения на членове 81 и 82 от Договора за ЕО, във връзка с отказа на производителите на часовници да доставят резервни части на независимите часовникари, извършващи ремонт на часовници (дело C(2008) 3600).
   В подкрепа на твърденията си жалбоподателят излага доводи, че Комисията е нарушила Договора, като е изопачила оплакването на жалбоподателя и като е използвала неверни факти в своето решение.
   Освен това, жалбоподателят твърди, че Комисията е допускнала грешки при прилагане на правото и е нарушила член 81 и член 82 от Договора за ЕО, като приема, че производителите на часовници се оплакват от съществуване на господстващо положение и че техният отказ да продават резервни части извън системата за селективна дистрибуция представлява злоупотреба с тяхното господстващо положение. Жалбоподателят оспорва също изводите на Комисията относно наличието на споразумения или съгласувани практики между производителите на часовници.
   Жалбоподателят твърди, че Комисията е злоупотребила с власт като е използвала довода за липса на интерес за Общността след четиригодишно разследване на оплакванията на жалбоподателя.
   Освен това жалбоподателят твърди, че Комисията не е изложила мотиви, в нарушение на член 253 от Договора за ЕО.
   И накрая според жалбоподателя, при разглеждане на оплакването му Комисията е нарушила принципа за безпристрастност.


title: Дело T-802/14: Жалба, подадена на 4 декември 2014 г.  — Laboratorios ERN/СХВП — michelle menard (Lenah.C)

text:
               9.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/58

         Жалба, подадена на 4 декември 2014 г. — Laboratorios ERN/СХВП — michelle menard (Lenah.C)
   (Дело T-802/14)
   (2015/C 046/75)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Laboratorios ERN, SA (Барселона, Испания) (представител: S. Correa, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: michelle menard GmbH — Berlin cosmetics (Берлин, Германия)

      Данни за производството пред СХВП

      Заявител на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорна марка: словна марка на Общността „Lenah.C“ — Заявка за регистрация № 1 0 4 26  617

      Производство пред СХВП: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 24 септември 2014 г. по преписка R 2260/2013-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди СХВП, и евентуално, другата страна в производството пред апелативния състав, да заплати съдебните разноски (солидарно).

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-227/16: Преюдициално запитване от Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden (Нидерландия), постъпило на 22 април 2016 г. — Jan Theodorus Arts/Veevoederbedrijf Alpuro BV

text:
               1.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 279/10

         Преюдициално запитване от Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden (Нидерландия), постъпило на 22 април 2016 г. — Jan Theodorus Arts/Veevoederbedrijf Alpuro BV
   (Дело C-227/16)
   (2016/C 279/15)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden, zittingsplaats Arnhem

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Jan Theodorus Arts

      Ответник: Veevoederbedrijf Alpuro BV

      Преюдициални въпроси

               1)

               Като се имат предвид целите на Регламент (ЕО) № 73/2009 (1) на Съвета от 19 януари 2009 година за установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски стопани, и по-специално гарантирането на добър стандарт на живот за земеделските стопани посредством директно подпомагане на доходите, както и подпомагането на общественото здраве, здравето на животните, околната среда и хуманното отношение към животните, действителен ли е комплексът от клаузи в договора, сключен между стопанство за угояване на телета и предприятие за интегриране, като посочения в точки 3.4 и 3.5 от настоящото решение, от който следва, че полагащото се на стопанството за угояване на телета единно плащане съгласно посочения Регламент се прехвърля към предприятието за интегриране вследствие на приспадането му от цената за отгледаните телета?

               2)

               При отрицателен отговор на първия въпрос, като се има предвид съществуващото противоречие с целите на Регламент № 73/2009, националният съд разполага ли с правомощие да измени договора въз основа на учението за clausula-rebus-sic-stantibus в смисъл, че възникналата вследствие на нищожността вреда за предприятието за интегриране се неутрализира изцяло или частично, по-специално чрез намаляване на цената за отгледаните телета?

      (1)  Регламент (ЕО) № 73/2009 на Съвета от 19 януари 2009 г. за установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски стопани, за изменение на регламенти (EО) № 1290/2005, (EО) № 247/2006, (EО) № 378/2007 и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1782/2003 (ОВ 2009, L 30, стр. 16 и поправка в OB L 43, 18.2.2010 г.).


title: Дело T-216/11: Жалба, подадена на 18 април 2011 г. — Progust/СХВП — Sopralex & Vosmarques (IMPERIA)

text:
               2.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 194/15

         Жалба, подадена на 18 април 2011 г. — Progust/СХВП — Sopralex & Vosmarques (IMPERIA)
   (Дело T-216/11)
   2011/C 194/24
   Език на жалбата: испански

      Страни

      Жалбоподател: Progust, SL (Хирона, Испания) (представител: г-жа M. E. López Camba и г-н J. L. Rivas Zurdo, abogados)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Sopralex & Vosmarques SA (Брюксел, Белгия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да се отмени изцяло Решение на първи апелативен състав по преписка R 1036/2010-1,

               —

               да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски на жалбоподателя,

               —

               да се осъди Sopralex & Vosmarques SA да заплати съдебните разноски на жалбоподателя.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка, съдържаща словния елемент „IMPERIA“ (заявка за регистрация № 7.008.154) за стоки и услуги от класове 29, 30, 31, 32 и 43

      Притежател на марката или знака, на която/който се прави позоваване в процедурата по възражение: Sopralex & Vosmarques SA

      Марка или знак, на която/който се прави позоваване в подкрепа на възражението: фигуративна марка на Общността (№ 3 260 288), съдържаща словния елемент „IMPERIAL“ за стоки от клас 29

      Решение на отдела по споровете: уважава възражението и отхвърля заявката за регистрация.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: неправилно тълкуване и прилагане на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-2/13: Решение на Съда (шести състав) от 6 февруари 2014 г. (преюдициално запитване от Cour de cassation — Франция) — Directeur général des douanes et droits indirects, Chef de l'agence de la direction nationale du renseignement et des enquêtes douanières/Humeau Beaupreau SAS (Обща митническа тарифа — Тарифно класиране — Комбинирана номенклатура — Глава 64 — Внос на елементи, необходими за производството на спортни обувки — Позиция 6404 — Обувки с външни ходила от каучук, пластмаса, естествена кожа или кожени плоскости и горни части от текстил — Позиция 6406 — Части за обувки — Общо правило 2 a) за тълкуване на Комбинирана номенклатура — Некомплектован или незавършен артикул, който притежава „съществените характеристики на комплектован или завършен артикул“ — Артикул, „представен в демонтирано или немонтирано състояние“ — Обяснителна бележка за тълкуването на Хармонизираната система — Операции по „сглобяване“ , с изключение на всяка „операция по обработка от естество да завърши производството“ , на елементите, предназначени да бъдат сглобени)

text:
               29.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 93/15

         Решение на Съда (шести състав) от 6 февруари 2014 г. (преюдициално запитване от Cour de cassation — Франция) — Directeur général des douanes et droits indirects, Chef de l'agence de la direction nationale du renseignement et des enquêtes douanières/Humeau Beaupreau SAS
   (Дело C-2/13) (1)

   (Обща митническа тарифа - Тарифно класиране - Комбинирана номенклатура - Глава 64 - Внос на елементи, необходими за производството на спортни обувки - Позиция 6404 - Обувки с външни ходила от каучук, пластмаса, естествена кожа или кожени плоскости и горни части от текстил - Позиция 6406 - Части за обувки - Общо правило 2 a) за тълкуване на Комбинирана номенклатура - Некомплектован или незавършен артикул, който притежава „съществените характеристики на комплектован или завършен артикул“ - Артикул, „представен в демонтирано или немонтирано състояние“ - Обяснителна бележка за тълкуването на Хармонизираната система - Операции по „сглобяване“, с изключение на всяка „операция по обработка от естество да завърши производството“, на елементите, предназначени да бъдат сглобени)
   2014/C 93/24
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour de cassation

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Directeur général des douanes et droits indirects, Chef de l'agence de la direction nationale du renseignement et des enquêtes douanières

      Ответник: Humeau Beaupreau SAS

      Предмет

   Преюдициално запитване — Cour de cassation (Франция) — Тълкуване на член 2, буква a) от общо правило за тълкуване на Комбинираната номенклатура и на точка 7 от обяснителните бележки на Хармонизираната система — Обща митническа тарифа — Тарифно класиране — Комбинирана номенклатура — Процес на производство на обувки — Операции по сглобяване или операции по обработка от естество да завършат производството

      Диспозитив

   Общо правило 2 a) за тълкуване на Комбинираната номенклатура, намираща се в приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа, в редакцията, действаща към момента на настъпване на фактите, трябва да се тълкува в смисъл, че горна част, външно ходило и вътрешно ходило, в качеството си на артикул, представен в немонтирано състояние, който притежава съществените характеристики на обувките, принадлежат към позиция 6404 от посочената Комбинирана номенклатура, когато след вноса на тези елементи в горната част трябва да бъде вмъкнат форт, а външното ходило, както и горната част, трябва да претърпят операция по кардиране с цел тяхното сглобяване.

      (1)  ОВ C 71, 9.3.2013 г.


title: Дело T-262/07: Решение на Общия съд от 29 март 2012 г. — Литва/Комисия (Земеделие — Обща организация на пазарите — Мерки, които трябва да бъдат приети поради присъединяването на нови държави членки — Акт за присъединяване от 2003 г. — Определяне на излишъците от запаси на селскостопански продукти, различни от захар, и финансовите последствия от отстраняването им от пазара — Цел, преследвана от разпоредба на първичното право — Решение 2007/361/ЕО)

text:
               12.5.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/12

         Решение на Общия съд от 29 март 2012 г. — Литва/Комисия
   (Дело T-262/07) (1)

   (Земеделие - Обща организация на пазарите - Мерки, които трябва да бъдат приети поради присъединяването на нови държави членки - Акт за присъединяване от 2003 г. - Определяне на излишъците от запаси на селскостопански продукти, различни от захар, и финансовите последствия от отстраняването им от пазара - Цел, преследвана от разпоредба на първичното право - Решение 2007/361/ЕО)
   2012/C 138/20
   Език на производството: литовски

      Страни

      Жалбоподател: Република Литва (представители: D. Kriaučiūnas, E. Matulionytė и R. Krasuckaitė)

      Ответник: Европейска комисия (представители: H. Tserepa-Lacombe и A. Steiblytė)

      Встъпили страни в подкрепа на ищеца: Република Полша (представители: първоначално T. Nowakowski, впоследствие M. Dowgielewicz и накрая M. Szpunar, B. Majczyna и D. Krawczyk) и Словашката република (представители: първоначално J. Čorba, впоследствие B. Ricziová)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение 2007/361/ЕО на Комисията от 4 май 2007 година за определяне на излишъците от запаси на селскостопански продукти, различни от захар, и финансовите последствия от изтеглянето им от пазара във връзка с присъединяването на Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Полша, Словения и Словакия (ОВ L 138, стp. 14).

      Диспозитив

               1.

               Отменя Решение 2007/361/ЕО на Комисията от 4 май 2007 година за определяне на излишъците от запаси на селскостопански продукти, различни от захар, и финансовите последствия от (отстраняването им) във връзка с присъединяването на Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Полша, Словения и Словакия.

               2.

               Осъжда Европейската комисия да понесе направените от нея съдебни разноски и да заплати съдебните разноски, направени от Република Литва.

               3.

               Словашката република и Република Полша понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 211, 8.9.2007 г.


title: Дело C-141/09: Иск, предявен на 21 април 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Великото херцогство Люксембург

text:
               20.6.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 141/33

         Иск, предявен на 21 април 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Великото херцогство Люксембург
   (Дело C-141/09)
   2009/C 141/59
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: P. Dejmek и J. Sénéchal)

      Ответник: Великото херцогство Люксембург

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е приело необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби за съобразяване с Директива 2005/56/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 октомври 2005 година относно презграничните сливания на дружества ограничена отговорност (1), и по-специално с членове 1—4, 5—8, член 13, както и член 16 и член 9, параграф 2 от нея, Великото херцогство Люксембург не е изпълнило задълженията си по член 19 от тази директива;

               —

               да се осъди Великото херцогство Люксембург да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Срокът за транспониране на Директива 2005/56/ЕО е изтекъл на 14 декември 2007 г. Към датата на предявяване на настоящия иск обаче ответникът не е приел всички необходими мерки, за да транспонира директивата или във всеки случай не е съобщил за тях на Комисията

      (1)  ОВ L 310, стp. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 2, стр.107


title: Дело C-264/15 P: Жалба, подадена на 2 юни 2015 г. от Makro autoservicio mayorista SA срещу решението, постановено от Общия съд (шести състав) на 12 март 2015 г. по дело T-269/12, Makro autoservicio mayorista/Комисия

text:
               7.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 294/23

         Жалба, подадена на 2 юни 2015 г. от Makro autoservicio mayorista SA срещу решението, постановено от Общия съд (шести състав) на 12 март 2015 г. по дело T-269/12, Makro autoservicio mayorista/Комисия
   (Дело C-264/15 P)
   (2015/C 294/29)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Makro autoservicio mayorista SA (представители: P. De Baere и P. Muñiz, адвокати)

      Други страни в производството: Европейска комисия, Кралство Испания

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Съда:

               —

               да отмени изцяло решението на Общия съд по дело T-269/12;

               —

               да обяви жалбата за допустима;

               —

               да върне делото на Общия съд за произнасяне по съществото на спора;

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски в производството пред двете инстанции.

      Основания и основни доводи

   Жалбата е подадена от Makro Autoservicio Mayorista S.A. срещу решението от 12 март 2015 г. по дело T-269/12, Makro Autoservicio Mayorista S.A./Комисия, с което Общият съд отхвърля като недопустимо искането за отмяна на Решение на Комисията COM (2010) 22 окончателен, тъй като това решение не засяга пряко жалбоподателя.
   Според жалбоподателя Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, тъй като при прилагане на решението на Комисията испанските власти не разполагат със свобода на преценка по отношение на неговите последици, така че жалбоподателят е засегнат пряко от това решение.
   В частност жалбоподателят излага следните основания за обжалване:

               —

               Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото като е приел, че националните власти имат право на преценка при прилагането на спорното решение по отношение на жалбоподателя.

               —

               Дори националните власти да имаха право на преценка, което в случая не е така, Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, тъй като сàмо съществуването на право на преценка не е достатъчно, за да изключи наличието на пряко засягане.

               —

               Общият съд е допуснал грешка при правната квалификация на доказателствата или ги е изопачил.


title: Дело F-106/10: Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 20 юни 2011 г. — Gross и др./Съд на ЕС (Публична служба — Годишното адаптиране на възнагражденията и пенсиите на длъжностните лица и другите служители — Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)

text:
               27.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/55

         Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 20 юни 2011 г. — Gross и др./Съд на ЕС
   (Дело F-106/10) (1)

   (Публична служба - Годишното адаптиране на възнагражденията и пенсиите на длъжностните лица и другите служители - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)
   2011/C 252/122
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: Ivo Gross (Люксембург, Люксембург) и други (представител: адв. J. Kayser)

      Ответник: Съд на Европейския съюз (представител: г-н A.V. Placco)

      Предмет

   Искане за отмяна на решенията, възпроизведени във фишовете за привеждане в съответствие с нормативната уредба на възнагражденията на жалбоподателите за периода от юли до декември 2009 г. и във фишовете за възнагражденията, изготвени след 1 януари 2010 г. при годишното адаптиране на възнагражденията и пенсиите на длъжностните лица и другите служители въз основа на Регламент на Съвета (ЕС, Евратом) № 1296/2009 от 23 декември 2009 г.

      Диспозитив

               1.

               Няма основание за постановяване на решение по същество по жалбата по дело F-106/10, Gross и др./Съд на Европейския съюз.

               2.

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ С 72 от 5.3.2011 г., стр. 34.


title: Дело C-161/10: Преюдициално запитване, отправено от Tribunal de grande instance de Paris (Франция) на 6 април 2010 г. — Olivier Martinez, Robert Martinez/Société MGN Ltd.

text:
               5.6.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 148/21

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunal de grande instance de Paris (Франция) на 6 април 2010 г. — Olivier Martinez, Robert Martinez/Société MGN Ltd.
   (Дело C-161/10)
   2010/C 148/33
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal de grande instance de Paris

      Страни в главното производство

      Ищци: Olivier Martinez, Robert Martinez

      Ответник: Société MGN Limited

      Преюдициални въпроси

   Трябва ли член 2 и член 5, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (1) да се тълкуват като предоставящи компетентност на юрисдикция на държава членка да разгледа иск за нарушение на права, свързани с личността, което би могло да се извърши посредством публикуване в Интернет на информация и/или снимки, достъпни на уебсайт, издаван в друга държава членка от дружество със седалище във втората държава (или пък в друга държава членка, във всички случаи различна от първата):

               —

               единствено при условие, че този уебсайт може да се разглежда в първата държава или

               —

               само когато между вредоносното събитие и територията на първата държава членка съществува достатъчна връзка, която е съществена или значителна, и в посочения втори случай, дали тази връзка може да е вследствие на:

                           —

                           броя посещения на спорната страница в първата държава членка като абсолютна стойност или като съотношение спрямо всички посещения на споменатата страница,

                           —

                           мястото на пребиваване, дори и гражданството на лицето, което твърди, че са нарушени негови права, свързани с личността, или по-общо — на засегнатите лица,

                           —

                           езика, на който се разпространява спорната информация или всяко друго обстоятелство, което би могло да докаже намерението на издателя на уебсайта да се обърне специално към аудиторията в първата държава,

                           —

                           мястото, където посочените фактически обстоятелства са се осъществили и/или където са направени снимките, които евентуално са публикувани в Интернет,

                           —

                           други критерии?

      (1)  Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (ОВ L 12, 2001 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74).


title: Дело T-426/17: Жалба, подадена на 5 юли 2017 г. — Item Industrietechnik/EUIPO (EFUSE)

text:
               21.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 277/59

         Жалба, подадена на 5 юли 2017 г. — Item Industrietechnik/EUIPO (EFUSE)
   (Дело T-426/17)
   (2017/C 277/83)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Item Industrietechnik GmbH (Солинген, Германия) (представители: G. Hasselblatt, V. Töbelmann и M. Vitt, Rechtsanwalte)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Данни за производството пред EUIPO

      Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словния елемент „EFUSE“ — заявка за регистрация № 15 463 003

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 18 април 2017 г. по преписка R 1881/2016-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент № 207/2009.


title: Дело F-133/11: Жалба, подадена на 13 декември 2011 г. — ZZ/Комисия

text:
               5.5.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 133/29

         Жалба, подадена на 13 декември 2011 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-133/11)
   2012/C 133/56
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: P. Goergen, Rechtsanwalt)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет и описание на производството

   Да се отмени решението на Комисията относно класирането във функционална група АD, 6-а степен, стъпка 2 за старшинство на жалбоподателя, включен в резервната листа от конкурс на общо основание EPSO/A/17/04, обявление за който е публикувано преди да влезе в сила новият правилник за длъжностните лица, като при класирането са приложени по-неблагоприятни за жалбоподателя разпоредби.

      Искания на жалбоподателя:

               —

               да се отмени класирането на жалбоподателя във функционална група АD, 6/2 за старшинство при назначаването му на работа на изпитателен срок, считано от 1 април 2011 г.;

               —

               да се установи, че след обективна преценка на трудовия стаж на жалбоподателя и след прилагане на установените принципи в други процедури по обявления за свободни длъжности, като се вземе предвид принципът, че заплащането трябва да е съразмерно на извършваната работа, жалбоподателят има право да бъде класиран във функционална група АD 11/2, или най-малкото в друга подходяща степен;

               —

               по отношение на претърпените имуществени вреди до деня, в който ще бъде класиран със законосъобразно взето решение в съответната функционална, след отчитане на трудовия му стаж и старшинство, жалбоподателя иска да му бъде изплатена сума, равна на пълната разликата (тоест в размер на 3 051,43 EUR на месец или друга определена чрез експертиза сума) между получаваното възнаграждение от жалбоподателя в резултат на класирането му във функционална група съгласно решението за назначаване, от една страна, и възнаграждението, което би имал право да получава, заедно с дължимите лихви за забава до датата на постановяване на решението относно законосъобразното класиране на жалбоподателя в съответната функционална група, като лихвите се изчисляват въз основа на фиксирания от Европейската централна банка лихвен процент;

               —

               да бъде поставен в такова положение, че и пенсионно осигурителните и други права на жалбоподателя, които следват от трудовото му правоотношение с ответника, да бъдат изчислени или преизчислени все едно че следват от правоотношение, в което жалбоподателят е законосъобразно класиран съгласно направените с настоящата жалба искания, като освен това за претърпените неимуществени вреди му бъде изплатена сумата в размер на 10 000 EUR, заедно с дължимите лихви за забава, изчислени въз основата на фиксирания от Европейската централна банка лихвен процент, считано от датата на назначаване на жалбоподателя на работа при ответника или, при условията на евентуалност, считано от датата, на която е подадена настоящата жалба — до изплащане на дължимата сума в нейната цялост;

               —

               да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-231/16: Преюдициално запитване от Landgericht Hamburg (Германия), постъпило на 25 април 2016 г. — Merck KGaA/Merck & Co. Inc. и др.

text:
               1.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 279/10

         Преюдициално запитване от Landgericht Hamburg (Германия), постъпило на 25 април 2016 г. — Merck KGaA/Merck & Co. Inc. и др.
   (Дело C-231/16)
   (2016/C 279/16)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Landgericht Hamburg

      Страни в главното производство

      Ищец: Merck KGaA

      Ответници: Merck & Co. Inc., Merck Sharp & Dohme Corp, MSD Sharp & Dohme GmbH

      Преюдициални въпроси

               1)

               Следва ли понятието „на едно и също основание“ в член 109, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (1) да се тълкува в смисъл, че поддържането и използването на достъпни в целия свят и следователно в рамките на Европейския съюз идентични уебсайтове с едно и също име на домейн, поради която причина между същите страни са предявени искове за нарушение пред юрисдикциите на различни държави членки, сезирани — едната въз основа на марка на ЕС, а другата — въз основа на национална марка, отговаря на този елемент от фактическия състав?

               2)

               Следва ли понятието „на едно и също основание“ в член 109, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността да се тълкува в смисъл, че поддържането и използването на уебсайтове с имена на домейни „facebook.com“ и/или „youtube.com“ и/или „twitter.com“, до чието съответно идентично съдържание — в съответните домейни „facebook.com“ и/или „youtube.com“ и/или „twitter.com“ — има достъп чрез едно и също потребителско име, поради която причина между същите страни са предявени искове за нарушение пред юрисдикциите на различни държави членки, сезирани — едната въз основа на марка на ЕС, а другата — въз основа на национална марка, отговаря на този елемент от фактическия състав?

               3)

               Следва ли член 109, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността да се тълкува в смисъл, че доколкото е налице двойна идентичност „юрисдикцията [на държава членка], сезирана втора“ — с „иск за нарушение“ поради нарушаването на право върху марка на ЕС чрез поддържането на достъпни в целия свят и следователно в рамките на Европейския съюз идентични уебсайтове с едно и също име на домейн, пред която юрисдикция в съответствие с член 97, параграф 2 и член 98, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността се претендира наличието на нарушения, извършени или за които съществува опасност да бъдат извършени на територията на която и да е държава членка — трябва да се откаже от компетентност съгласно член 109, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността само за територията на тази друга държава членка, в която юрисдикция е сезирана „първа“ за нарушение на право върху национална марка — която е идентична и валидна за идентични стоки като марката на ЕС, на която се прави позоваване пред „юрисдикцията, сезирана втора“ — чрез поддържането и използването на достъпни в целия свят и следователно в рамките на Европейския съюз идентични уебсайтове с едно и също име на домейн, или доколкото е налице двойна идентичност, в този случай „юрисдикцията, сезирана втора“, трябва да се откаже от компетентност по отношение на всички предявени пред нея искания съгласно член 97, параграф 2 и член 98, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността във връзка с нарушения, извършени или за които съществува опасност да бъдат извършени на територията на която и да е държава членка, и по този начин да се откаже от компетентност и за предявените искания относно цялата територия на Съюза?

               4)

               Следва ли член 109, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността да се тълкува в смисъл, че доколкото е налице двойна идентичност „юрисдикцията [на държава членка], сезирана втора“ — с „иск за нарушение“ поради нарушаването на право върху марка на ЕС чрез поддържането и използването в интернет на имена на домейни „facebook.com“ и/или „youtube.com“ и/или „twitter.com“, до чието съответно идентично съдържание — в съответните домейни „facebook.com“ и/или „youtube.com“ и/или „twitter.com“ — има достъп чрез едно и също потребителско име от целия свят и следователно и от територията на Съюза, пред която юрисдикция в съответствие с член 97, параграф 2 и член 98, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността се претендира наличието на нарушения, извършени или за които съществува опасност да бъдат извършени на територията на която и да е държава членка — трябва да се откаже от компетентност съгласно член 109, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността само за територията на тази друга държава членка, в която юрисдикция е сезирана „първа“ за нарушение на право върху национална марка, която е идентична и валидна за идентични стоки като марка на ЕС, за която пред „юрисдикцията, сезирана втора“ се поддържа, че е налице нарушение чрез поддържането и използването в интернет на имена на домейни „facebook.com“ и/или „youtube.com“ и/или „twitter.com“, до чието съответно идентично съдържание — в съответните домейни „facebook.com“ и/или „youtube.com“ и/или „twitter.com“ — има достъп чрез едно и също потребителско име от целия свят и следователно и в Съюза, или доколкото е налице двойна идентичност, в този случай „юрисдикцията, сезирана втора“, трябва да се откаже от компетентност по отношение на всички предявени пред нея искания съгласно член 97, параграф 2 и член 98, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността във връзка с нарушения, извършени или за които съществува опасност да бъдат извършени на територията на която и да е държава членка, и по този начин да се откаже от компетентност и за предявените искания относно цялата територия на Съюза?

               5)

               Следва ли член 109, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността да се тълкува в смисъл, че оттеглянето на иск за нарушение на марка на ЕС чрез поддържането и използването на достъпни в целия свят и следователно в рамките на Европейския съюз идентични уебсайтове с едно и също име на домейн, предявен пред „юрисдикцията [на държава членка], сезирана втора“, пред която съгласно член 97, параграф 2 и член 98, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността първо се твърдят нарушения, извършени или за които съществува опасност да бъдат извършени на територията на която и да е държава членка, по отношение на територията на тази друга държава членка, в която юрисдикция е била сезирана „първа“ за нарушение на право върху национална марка — която е идентична и валидна за идентични стоки като марка на ЕС, на която се прави позоваване пред „юрисдикцията, сезирана втора“ — чрез поддържането и използването на достъпни в целия свят и следователно в рамките на Европейския съюз идентични уебсайтове с едно и също име на домейн, е пречка за отказ от компетентност на „юрисдикцията, сезирана втора“ по член 109, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността, доколкото е налице двойна идентичност?

               6)

               Следва ли член 109, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността да се тълкува в смисъл, че оттеглянето на иск за нарушение на марка на ЕС чрез поддържането и използването в интернет на имена на домейни „facebook.com“ и/или „youtube.com“ и/или „twitter.com“, до чието съответно идентично съдържание — в съответните домейни „facebook.com“ и/или „youtube.com“ и/или „twitter.com“ — има достъп чрез едно и също потребителско име от целия свят и следователно и от територията на Съюза, предявен пред „юрисдикция [на държава членка], сезирана втора“, пред която съгласно член 97, параграф 2 и член 98, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността първо се твърдят нарушения, извършени или за които съществува опасност да бъдат извършени на територията на която и да е държава членка, съгласно член 109, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността по отношение на територията на тази друга държава членка, в която юрисдикция е била сезирана „първа“ за нарушение на право върху национална марка — която е идентична и валидна за идентични стоки като марка на ЕС, на която се прави позоваване пред „юрисдикцията, сезирана втора“ — чрез поддържането и използването в интернет на имена на домейни „facebook.com“ и/или „youtube.com“ и/или „twitter.com“, до чието съответно идентично съдържание — в съответните домейни „facebook.com“ и/или „youtube.com“ и/или „twitter.com“ — има достъп чрез едно и също потребителско име от целия свят и следователно и от територията на Съюза, е пречка за отказ от компетентност на „юрисдикцията, сезирана втора“ по член 109, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността, доколкото е налице двойна идентичност?

               7)

               Следва ли член 109, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността да се тълкува в смисъл, че при наличие на идентичност на марките от формулировката „когато въпросните марки са идентични и валидни за идентични стоки или услуги“ следва, че „юрисдикцията, сезирана втора“ не е компетентна само доколкото марката на ЕС и съответната национална марка са регистрирани за едни и същи стоки и/или услуги или „юрисдикцията, сезирана втора“изцяло не е компетентна дори ако марката на ЕС, на която се прави позоваване пред този съд, се отнася и за други — незащитени от другата, национална марка — стоки и/или услуги, при които може да има идентичност или сходство на оспорваните действия?

      (1)  ОВ L 78, стр. 1.


title: Дело F-99/10: Жалба, подадена на 5 октомври 2010 г. — Ashbrook и др./Комисия

text:
               15.1.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 13/42

         Жалба, подадена на 5 октомври 2010 г. — Ashbrook и др./Комисия
   (Дело F-99/10)
   ()
   2011/C 13/84
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: Michael Ashbrook (Люксембург, Люксембург) и други (представители: B. Cortese, C. Cortese и F. Spitaleri, avocats)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на решенията на ответника, отразени във фишовете за заплати на жалбоподателите, за ограничаване на адаптирането на месечните им възнаграждения до увеличение с 1,85 %, считано от юли 2009 г., в рамките на годишното адаптиране на възнагражденията и пенсиите на длъжностните лица и другите служители на основание на Регламент (ЕС, Евратом) № 1296/2009 на Съвета от 23 декември 2009 година

      Искания на жалбоподателите

               —

               да се отменят решенията на Комисията, отразени във фишовете за заплати на жалбоподателите за януари 2010 г. и за следващите месеци, както и във фишовете им за изплащане на неизплатените части от заплатите им за 2009 г., тъй като в тях е приложена ставка за адаптиране 1,85 %, вместо 3,7 %;

               —

               да се осъди Комисията да възстанови разликата между сумата за възнаграждения, платена на основание Регламент № 1296/09 до датата на постановяване на решението по настоящото дело, и тази, която тя би трябвало да плати, ако адаптирането беше правилно изчислено, заедно с лихви при лихвения процент, прилаган през съответните периоди от Европейската централна банка относно нейните основни операции по рефинансиране, увеличен с три пункта и половина, считано от датата, от която се дължат претендираните в главното производство суми;

               —

               да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-402/03: Определение на Първоинстанционния съд от 5 юни 2008 г. — Katalagarianakis/Комисия

text:
               2.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 197/35

         Определение на Първоинстанционния съд от 5 юни 2008 г. — Katalagarianakis/Комисия
   (Дело T-402/03) (1)

   (2008/C 197/61)

      Език на производството: френски

   Председателят на седми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 35, 7.2.2004 г.


title: Дело C-414/08 P: Решение на Съда (втори състав) от 25 март 2010 г. — Sviluppo Italia Basilicata SpA/Европейска комисия (Обжалване — Европейски фонд за регионално развитие (ЕФРР) — Намаляване на финансовата помощ — Обща субсидия за осъществяването на мерки за подкрепа на малки и средни предприятия — Краен срок за извършването на инвестиции — Право на преценка на Комисията)

text:
               22.5.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 134/5

         Решение на Съда (втори състав) от 25 март 2010 г. — Sviluppo Italia Basilicata SpA/Европейска комисия
   (Дело C-414/08 P) (1)

   (Обжалване - Европейски фонд за регионално развитие (ЕФРР) - Намаляване на финансовата помощ - Обща субсидия за осъществяването на мерки за подкрепа на малки и средни предприятия - Краен срок за извършването на инвестиции - Право на преценка на Комисията)
   2010/C 134/07
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Sviluppo Italia Basilicata SpA (представители: F. Sciaudone, R. Sciaudone и A. Neri, avvocati)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: L. Flynn, A. dal Ferro, avvocato)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Първоинстанционния съд (трети състав) от 8 юли 2008 г. по дело Sviluppo Italia Basilicata/Комисия (Т-176/26), с което Първоинстанционният съд отхвърля, от една страна, искането за отмяна на Решение С(2006) 1706 на Комисията от 20 април 2006 г. за намаляване на помощта от Европейския фонд за регионално развитие, отпусната в полза на общата субсидия за осъществяване на мерките за подкрепа на малките и средните предприятия, развиващи дейност в регион Базиликата в Италия, в контекста на общностната рамка за подпомагане на структурните интервенции в регионите в Италия на основание цел № 1 и, от друга страна, обезщетение за вредата, която била причинена с това решение

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Sviluppo Italia Basilicata SpA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 301 от 22.11.2008 г.


title: Дело C-229/13 P: Жалба, подадена на 29 април 2013 г. от GE.AL.VE. Srl срещу определението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 20 февруари 2013 г. по съединени дела T-278/00, Т-280/00, Т-282/00, Т-286/00 и Т-288/00, Т-295/00, Albergo Quattro Fontane и др./Комисия

text:
               20.7.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 207/15

         Жалба, подадена на 29 април 2013 г. от GE.AL.VE. Srl срещу определението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 20 февруари 2013 г. по съединени дела T-278/00, Т-280/00, Т-282/00, Т-286/00 и Т-288/00, Т-295/00, Albergo Quattro Fontane и др./Комисия
   (Дело C-229/13 P)
   2013/C 207/27
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: GE.AL.VE. Srl (представители: A. Bianchini и F. Busetto, avvocati)

      Други страни в производството: Европейска комисия, Comitato „Venezia vuole vivere“

      Искания на жалбоподателя(жалбоподателите)

               —

               да се отмени обжалваното определение на Общия съд,

               —

               да се уважат предявените в първоинстанционното производство искания и в резултат от това:

                           —

                           да се отмени, ако е необходимо и доколкото жалбоподателите имат интерес от това, Решение 2000/394/ЕО на Комисията от 25 ноември 1999 година относно мерките за помощ в полза на предприятията на територията на Венеция и Киоджа, предвидени със Закон № 30/1997 и Закон № 206/1995 за намаляване на социалноосигурителните вноски,

                           —

                           при условията на евентуалност, да се отмени посоченото решение, доколкото установява задължение за връщане на предоставените намаления, ведно с лихвите за посочените в решенето периоди,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски и по двете съдебни производства.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата се изтъкват следните девет основания:

                  Първо основание: определението е неправилно, тъй като не приема, че разглежданите мерки не предоставят никакво предимство на техните бенефициери, предвид компенсационния им характер.

                  Второ основание: определението е неправилно, тъй като изключва или във всички случаи оценява способността на разглежданите мерки да засегнат конкуренцията и търговията между държавите членки.

                  Трето основание: определението е неправилно, тъй като изключва приложимостта на дерогациите по член 87, параграф 2, буква б) ЕО (понастоящем член 107, параграф 2, буква б) ДФЕС) и по член 87, параграф 3, буква б) ЕО (понастоящем член 107, параграф 3, буква б) ДФЕС).

                  Четвърто основание: определението е неправилно, тъй като изключва приложимостта на дерогацията по член 87, параграф 3, буква в) ЕО (понастоящем член 107, параграф 3, буква в) ДФЕС).

                  Пето основание: определението е неправилно, тъй като изключва приложимостта на дерогациите по член 87, параграф 3, букви г) и д) ЕО (понастоящем член 107, параграф 3, букви г) и д) ДФЕС).

                  Шесто основание: определението е неправилно, тъй като изключва приложимостта на дерогацията по член 86, параграф 2 ЕО (понастоящем член 106, параграф 2 ДФЕС).

                  Седмо основание: определението е неправилно, тъй като изключва наличието на помощ и по този начин нарушава член 88, параграф 3 ЕО (понастоящем член 108, параграф 3 ДФЕС) и член 15 от Регламент №659/1999 (1).

                  Осмо основание: определението е неправилно, тъй като изключва приложимостта на член 14, параграф 1 от Регламент № 659/1999 по отношение на разпореждането за връщане.

                  Девето основание: определението е неправилно, тъй като изключва приложимостта на член 14, параграф 1 от Регламент № 659/1999 по отношение на прилагането на лихви.

      (1)  Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (ОВ L 83, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1 стр. 41).


title: Съединени дела T-432/11, T-490/11, T-649/11, T-651/11, T-97/12, T-99/12 — T-102/12 и T-446/12: Определение на Общия съд от 12 юни 2014 г.  — Makhlouf и др./Съвет

text:
               8.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 303/57

         Определение на Общия съд от 12 юни 2014 г. — Makhlouf и др./Съвет
   (Съединени дела T-432/11, T-490/11, T-649/11, T-651/11, T-97/12, T-99/12 — T-102/12 и T-446/12) (1)

   2014/C 303/68
   Език на производството: френски
   Председателят на седми състав разпореди съединените дела да бъдат заличени от регистъра.

      (1)  ОВ C 290, 1.10.2011 г.


title: Дело F-102/08: Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 25 март 2010 г. — Marcuccio/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Преместване на личните вещи на жалбоподателя — Иск за обезщетение — Явно недопустима жалба — Жалба, явно лишена от всякакво правно основание — Член 94 от Процедурния правилник)

text:
               5.6.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 148/53

         Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 25 март 2010 г. — Marcuccio/Комисия
   (Дело F-102/08) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Преместване на личните вещи на жалбоподателя - Иск за обезщетение - Явно недопустима жалба - Жалба, явно лишена от всякакво правно основание - Член 94 от Процедурния правилник)
   2010/C 148/94
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: G. Cipressa, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: J. Currall и C. Berardis-Kayser, подпомагани от A. Dal Ferro, avocat)

      Предмет

   Отмяна на решението на Комисията, с което се отхвърля искането на жалбоподателя с предмет, от една страна, обезщетение за твърдяните вреди, претърпени във връзка с преместването на личните му вещи, намиращи се в служебното му жилище в Луанда и, от друга страна, предаването на направените при преместването снимки и унищожаването на всички документи, свързани с тези вещи.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата на г-н Marcuccio отчасти като явно недопустима и отчасти като явно лишена от всякакво правно.

               2.

               Осъжда г-н Marcuccio да заплати съдебните разноски.

               3.

               Осъжда г-н Marcuccio да възстанови на Съда на публичната служба сумата от 1 500 ЕUR.

      (1)  ОВ С 55, 07.03.2009 г., стр.52.


title: Дело T-234/07: Иск, предявен на 3 юли 2007 г. — Koninklijke Grolsch/Комисия

text:
               8.9.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/39

         Иск, предявен на 3 юли 2007 г. — Koninklijke Grolsch/Комисия
   (Дело T-234/07)
   (2007/C 211/75)
   Език на производството: нидерландски
   Страни

      Ищец: Koninklijke Grolsch NV (представители: M.B.W. Biesheuvel, advocaat и J.K. de Pree, advocaat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени изцяло или частично решението, адресирано до Grolsch и във всички случаи — частта му, адресирана до Grolsch;

               —

               да се отмени, или при условията на евентуалност, да се намали глобата, наложена на Grolsch;

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Ищецът оспорва решението на Комисията от 18 април 2007 г. в производство съгласно член 81 от Договора за ЕО (COMP/B-2/37.766 — Нидерландски пазар на бира), по силата на което на ищеца е наложена глоба.
   В подкрепа на своя иск ищецът изтъква три процесуални основания. На първо място, той твърди, че неоснователно дългото производство е довело до нарушаване на изискването за разумен срок на производството. На второ място ищецът посочва, че правата му на защита са били нарушени, като му е бил отказан достъп до отговорите на други страни във връзка с известието за нарушения. На трето място е бил нарушен принципът на добрата администрация, включително принципът за полагане на дължимата грижа и презумпцията за невиновност, доколкото Комисията е действала пристрастно по време на разследването, не е взела предвид елементите, свързани с освобождаване от отговорност и е провела разследването по непълен или небрежен начин.
   По-нататък ищецът изтъква шест правни основания във връзка със заключенията, направени от Комисията по същество. Според ищеца Комисията е нарушила член 81 ЕО, задължението за мотивиране и принципа на добрата администрация в направените от нея заключения, по отношение първо, на твърдяната цел на споразуменията, второ, на твърдяната случайна подялба на клиенти в сегменти като хотелиерството, ресторантьорството и домашна употреба, трето, на твърдяното съгласуване на други търговски условия, четвърто, на твърдяни споразумения и/или твърдяни съгласувани практики по отношение на цените и увеличаването на цените, както в сегменти като хотелиерството и ресторантьорството, така и при домашната употреба, включително за private label bier, пето, на твърдяната продължителност на нарушението и шесто, на твърдяното пряко участие на ищеца в твърдяното нарушение.
   Накрая ищецът изтъква две правни основания във връзка с размера на наложената глоба. Според ищеца Комисията е нарушила член 23, параграф 2 от Регламент № 1/2003 (1), като е приложила стойност за оборота, която включва акциз, с цел прилагане на максималния процент от 10 %. Ищецът изтъква също, че наложената глоба е несъразмерна с оглед на продължителността на производството и разликите с паралелно разглежданото белгийско дело за бира (2).

      (1)  Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, стp. 1).

      (2)  Дело № IV/37.614/F3 PO/Interbrew и Alken-Maes (ОВ 2003, L 200, стp. 1).


title: Дело C-296/12: Жалба, подадена на 14 юни 2012 г. — Европейска комисия/Кралство Белгия

text:
               8.9.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 273/5

         Жалба, подадена на 14 юни 2012 г. — Европейска комисия/Кралство Белгия
   (Дело C-296/12)
   2012/C 273/07
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: R. Lyal и W. Roels)

      Ответник: Кралство Белгия

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като обосновава и като запазва данъчното облекчение за пенсионни спестовни влогове, доколкото това данъчно облекчение се прилага единствено по отношение на плащания към белгийски кредитни институции и белгийски фондове, Кралство Белгия не е изпълнило задълженията си, произтичащи от Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално от членове 56 и 63 ДФЕС;

               —

               да бъде осъдено Кралство Белгия да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Според Комисията свободното предоставяне на услуги се ограничава в резултат на обстоятелството, че по отношение на плащания към кредитни институции със седалище в други държави членки не се предоставят данъчни облекчения, докато по отношение на плащания към кредитни институции със седалище в Белгия се предоставят данъчни облекчения както на получателите, така и на доставчиците на съответните услуги.
   Освен това Комисията застъпва становището, че в резултат на обстоятелството, че по отношение на индивидуални или съвместни спестовни сметки или по отношение на вноските по договори застраховка „Живот“ не се предоставя данъчно облекчение, когато кредитните институции, в които се поддържат спестовните сметки, съответно към които се заплащат вноските по договори застраховка „Живот“, не са със седалище в Белгия, докато за подобни спестовни сметки и вноски се предоставя данъчно облекчение, когато съответните кредитни институции са със седалище в Белгия, се нарушава свободното движение на капитали, в смисъл че белгийските титуляри на спестовни сметки или застрахователи биха били възпирани да поддържат спестовни сметки, съответно да сключват договори за животозастраховане, обслужвани от кредитни институции със седалище извън Белгия, тъй като за подобни спестовни сметки или за сключването на подобни договори Застраховка „Живот“ и не биха могли да ползват посоченото данъчно облекчение и поради това тези спестовни сметки и застрахователни договори биха били по-малко изгодни за тях.
   Комисията смята, че не съществуват съображения за обосноваване на посочените ограничения.


title: Дело T-491/04: Решение на Първоинстанционния съд от 16 май 2007 г. — Merant/СХВП — Focus Magazin Verlag (FOCUS) ( Марка на Общността — Процедура по възражение — Заявка за словна марка на Общността FOCUS — По-ранна национална фигуративна марка MICRO FOCUS — Вероятност от объркване — Прилика на знаците — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 )

text:
               7.7.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 155/20

         Решение на Първоинстанционния съд от 16 май 2007 г. — Merant/СХВП — Focus Magazin Verlag (FOCUS)
   (Дело T-491/04) (1)

   („Марка на Общността - Процедура по възражение - Заявка за словна марка на Общността FOCUS - По-ранна национална фигуративна марка MICRO FOCUS - Вероятност от объркване - Прилика на знаците - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94“)
   (2007/C 155/39)
   Език на производството: немски
   Страни

      Ищец: Merant GmbH (Ismaning, Германия) [представител: A. Schulz, avocat]

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) [представители: първоначално D. Schennen, впоследствие G. Schneider]

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд:Focus Magazin Verlag GmbH (Мюнхен, Германия) [представител: U. Gürtler, avocat]
   Предмет
   Иск, предявен срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 18 октомври 2004 година (дело R 542/2002-2), прието в процедура по възражение между Merant GmbH и Focus Magazin Verlag GmbH.
   Диспозитив

               1)

               Отменя решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП) от 18 октомври 2004 година (дело R 542/2002-2).

               2)

               СХВП понася собствените си разноски, както и тези, направени от ищеца Merant GmbH.

               3)

               Встъпилата страна Focus Magazin Verlag GmbH понася собствените си разноски.

      (1)  ОВ C 82, 2.4.2005 г.


title: Дело F-22/14: Определение на Съда на публичната служба от 27 юни 2016 г. — Gyarmathy/ЕЦМНН

text:
               8.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 287/37

         Определение на Съда на публичната служба от 27 юни 2016 г. — Gyarmathy/ЕЦМНН
   (Дело F-22/14) (1)

   (2016/C 287/45)
   Език на производството: английски
   Председателят на втори състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 235, 21.7.2014 г., стр. 34.


title: Дело C-519/11 P: Жалба, подадена на 11 октомври 2011 г. от ThyssenKrupp Liften BV срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 13 юли 2011 г. по дела T-144/07, T-147/07, T-148/07, T-149/07, T-150/07 и T-154/07, ThyssenKrupp Liften Ascenseurs и др./Европейска комисия

text:
               3.12.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 355/12

         Жалба, подадена на 11 октомври 2011 г. от ThyssenKrupp Liften BV срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 13 юли 2011 г. по дела T-144/07, T-147/07, T-148/07, T-149/07, T-150/07 и T-154/07, ThyssenKrupp Liften Ascenseurs и др./Европейска комисия
   (Дело C-519/11 P)
   2011/C 355/20
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподател: ThyssenKrupp Liften BV (представители: O. W. Brouwer, N. Lorjé, N. Al-Ani, advocaat)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска:

               —

               да се отмени обжалваното решение на Общия съд от 13 юли 2001 г. в частта, в която се отхвърлят правните основания, изложени от жалбоподателя в първоинстанционното производство,

               —

               да се постанови решение по съществото на спора и да се отмени Решение С(2007) 512 окончателен (1) на Комисията от 21 февруари 2007 г. по дело COMP/E-1/38.823 — Асансьори и ескалатори, на изложените в първоинстанционното производство основания и/или да се намали наложената на жалбоподателя глоба,

               —

               при условията на евентуалност, да се намали наложената на жалбоподателя глоба,

               —

               при условията на евентуалност спрямо предходното, да се върне делото на Общия съд за ново разглеждане,

               —

               Комисията да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят посочва пет основания за обжалване:

               1.

               Нарушение на член 81, параграф 1 ЕО (понастоящем член 101, параграф 1 ДФЕС), доколкото нарушенията не биха могли съществено да засегнат търговията между държавите членки и съответно Комисията неоснователно е образувала производството.

               2.

               Нарушение на принципа
                     ne bis in idem
                  .

               3.

               Нарушение на принципа на пропорционалност поради определянето на непропорционален начален размер на глобата.

               4.

               Нарушение на разпоредбата на член 23 от Регламент № 1/2003 (2), с която се определя таван на глобите, на презумпцията за невиновност, установена в член 48, параграф 1 от Хартата на основните права на Европейския съюз и член 6, точка 2 ЕКПЧ, на принципа nulla poena sine lege, гарантиран с член 49, параграф 1 от Хартата на основните права на Европейския съюз, на принципа за пропорционалност по член 49, параграф 3 от Хартата на основните права на Европейския съюз и на принципа на личната отговорност и индивидуализирането на наказанията поради установяването на солидарна отговорност на жалбоподателите за заплащането на пълния размер на глобата, определена въз основа на цялостния оборот.

               5.

               Неправилна преценка и неправомерно бездействие на Общия съд, доколкото същият не е упражнил правомощията си за пълен съдебен контрол, в частност предвид началния размер на глобата, възпиращия ефект на глобите и оказаното сътрудничество извън предвиденото в Известието относно сътрудничеството от 2002 г.

      (1)  Резюме в ОВ C 75, 2008 г., стр. 19.

      (2)  Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, 2003 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).