title: Дело T-140/20: Жалба, подадена на 26 февруари 2020 г. — Applia/Комисия

text:
               11.5.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 161/50

      Жалба, подадена на 26 февруари 2020 г. — Applia/Комисия
      (Дело T-140/20)
      (2020/C 161/63)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Applia — Home Appliance Europe (Woluwe-Saint-Lambert, Белгия) (представители: Y. Desmedt, L. Salernitano и K. Olsthoorn, адвокати)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени следните части от оспорвания акт: (i) член 1, параграф 42 от Приложение I, в което е дадено определение на понятието „обявена стойност“; (ii) точка 2(2), буква a) от Приложение IX в частта, в която предвижда, че „обявените стойности“ съответстват на „стойностите, посочени в техническата документация“; ш (iii) точка 2(2), буква б) от Приложение IX;

                  —

                  да отмени Таблица 9 относно „Контролни допустими отклонения“ от Приложение IX в частта, в която съдържа параметри, които са включени в Приложение VI, но не са включени в Приложение V, по-конкретно: „Общо светоодаване при захранване от електрическата мрежа ηTM“, „Експлоатационен фактор (за светлинни източници с неорганични светодиоди и органични светодиоди)“, „Коефициент на дълготрайност (за светлинни източници с неорганични светодиоди и органични светодиоди)“ и „Условна чистота на цвета“;

                  —

                  да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      С жалбата си жалбоподателят иска отмяната на Делегиран регламент (ЕС) 2019/2015 на Комисията (1).
      Жалбоподателят изтъква две основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание, с което се твърди, че оспорваният акт нарушава членове 3, 12 и 16 от Рамковия регламент (2) и че Комисията е действала ultra vires като е въвела непоследователни изисквания във връзка с техническата документация, която доставчиците трябва да въвеждат в базата данни и проверката, която органите за надзор на пазара са оправомощени да извършат.

                  2.

                  Второ основание, с което се твърди, че оспорваният акт нарушава принципите на правна сигурност и на равно третиране, тъй като с него не е определена ясна и недвусмислена правна рамка, което поставя доставчиците в невъзможност да определят своите задължения, що се отнася до данните, които трябва да се въвеждат в техническата документация, и приложимата процедура по проверка за преценяване верността на данните.

         (1)  Делегиран регламент (ЕС) 2019/2015 на Комисията от 11 март 2019 година за допълнение на Регламент (ЕС) 2017/1369 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на енергийното етикетиране на светлинни източници и за отмяна на Делегиран регламент (ЕС) № 874/2012 на Комисията (ОВ L 315, 2019 г., стр. 68).

         (2)  Регламент (ЕС) 2017/1369 на Европейския парламент и на Съвета от 4 юли 2017 година за определяне на нормативна рамка за енергийно етикетиране и за отмяна на Директива 2010/30/ЕС (ОВ L 198, 2017 г., стр. 1).


title: Дело T-141/20: Жалба, подадена на 26 февруари 2020 г. — Applia/Комисия

text:
               11.5.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 161/51

      Жалба, подадена на 26 февруари 2020 г. — Applia/Комисия
      (Дело T-141/20)
      (2020/C 161/64)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Applia — Home Appliance Europe (Woluwe-Saint-Lambert, Белгия) (представители: Y. Desmedt, L. Salernitano и K. Olsthoorn, адвокати)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени следните части от оспорвания акт: (i) точка 3(2), буква a) от Приложение IX в частта, в която се предвижда, че „обявените стойности“ съответстват на „стойностите, посочени в техническата документация“; и (iii) точка 3(2), буква б) от Приложение IX;

                  —

                  да отмени Таблица 8 относно „Контролни допустими отклонения за измерените параметри“ от Приложение IX в частта, в която съдържа параметри, които са включени в Приложение VI, но не са включени в Приложение V, по-конкретно: „E16, E32“ и „Eaux“;

                  —

                  да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      С жалбата си жалбоподателят иска отмяната на Делегиран регламент (ЕС) 2019/2016 на Комисията (1).
      Жалбоподателят изтъква две основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание, с което се твърди, че оспорваният акт нарушава членове 3, 12 и 16 от Рамковия регламент (2) и че Комисията е действала ultra vires като е въвела непоследователни изисквания във връзка с техническата документация, която доставчиците трябва да въвеждат в базата данни и проверката, която органите за надзор на пазара са оправомощени да извършат.

                  2.

                  Второ основание, с което се твърди, че оспорваният акт нарушава принципите на правна сигурност и на равно третиране, тъй като с него не е определена ясна и недвусмислена правна рамка, което поставя доставчиците в невъзможност да определят своите задължения, що се отнася до данните, които трябва да се въвеждат в техническата документация, и приложимата процедура по проверка за преценяване верността на данните.

         (1)  Делегиран Регламент (ЕС) 2019/2016 на Комисията от 11 март 2019 година за допълнение на Регламент (ЕС) 2017/1369 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на енергийното етикетиране на хладилни уреди и за отмяна на Делегиран регламент (ЕС) № 1060/2010 на Комисията (ОВ L 315, 2019 г., стр. 102).

         (2)  Регламент (ЕС) 2017/1369 на Европейския парламент и на Съвета от 4 юли 2017 година за определяне на нормативна рамка за енергийно етикетиране и за отмяна на Директива 2010/30/ЕС (ОВ L 198, 2017 г., стр. 1).


title: Дело T-142/20: Жалба, подадена на 26 февруари 2020 г. — Applia/Комисия

text:
               11.5.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 161/52

      Жалба, подадена на 26 февруари 2020 г. — Applia/Комисия
      (Дело T-142/20)
      (2020/C 161/65)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Applia — Home Appliance Europe (Woluwe-Saint-Lambert, Белгия) (представители: Y. Desmedt, L. Salernitano и K. Olsthoorn, адвокати)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени следните части от оспорвания акт: (i) член 1, буква б) от Приложение VI в частта, в която предвижда, че „тези стойности се смятат за обявени стойности за целите на процедурата по проверка в приложение IX“; (ii) точка 3(2), буква a) от Приложение IX в частта, в която предвижда, че „обявените стойности“ съответстват на „стойностите, посочени в техническата документация“; и (iii) точка 3(2), буква б) от Приложение IX;

                  —

                  да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      С жалбата си жалбоподателят иска отмяната на Делегиран регламент (ЕС) 2019/2017 на Комисията (1).
      Жалбоподателят изтъква две основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание, с което се твърди, че оспорваният акт нарушава членове 3, 12 и 16 от Рамковия регламент (2) и че Комисията е действала ultra vires като е въвела непоследователни изисквания във връзка с техническата документация, която доставчиците трябва да въвеждат в базата данни и проверката, която органите за надзор на пазара са оправомощени да извършат.

                  2.

                  Второ основание, с което се твърди, че оспорваният акт нарушава принципите на правна сигурност и на равно третиране, тъй като с него не е определена ясна и недвусмислена правна рамка, което поставя доставчиците в невъзможност да определят своите задължения, що се отнася до данните, които трябва да се въвеждат в техническата документация, и приложимата процедура по проверка за преценяване верността на данните.

         (1)  Делегиран регламент (ЕС) 2019/2017 на Комисията от 11 март 2019 година за допълнение на Регламент (ЕС) 2017/1369 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на енергийното етикетиране на домакински съдомиялни машини и за отмяна на Делегиран регламент (ЕС) № 1059/2010 на Комисията (ОВ L 315, 2019 г., стр. 134).

         (2)  Регламент (ЕС) 2017/1369 на Европейския парламент и на Съвета от 4 юли 2017 година за определяне на нормативна рамка за енергийно етикетиране и за отмяна на Директива 2010/30/ЕС (ОВ L 198, 2017 г., стр. 1).


title: Дело T-144/20: Жалба, подадена на 5 март 2020 г. — Guangxi Xin Fu Yuan/Комисия

text:
               11.5.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 161/53

      Жалба, подадена на 5 март 2020 г. — Guangxi Xin Fu Yuan/Комисия
      (Дело T-144/20)
      (2020/C 161/66)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Guangxi Xin Fu Yuan Co. Ltd (Бобай, Китай) (представители: J. Cornelis и T. Zuber, lawyers)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/2131 на Комисията от 28 ноември 2019 година за изменение на Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/1198 за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на керамични съдове и прибори за сервиране или за кухня с произход от Китайската народна република след провеждане на преглед с оглед изтичане на срока на действие на мерките съгласно член 11, параграф 2 от Регламент (ЕС) 2016/1036 на Европейския парламент и на Съвета,

                  —

                  да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски на жалбоподателя.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата жалбоподателят изтъква три основания.

                  1.

                  Първо основание: Комисията е нарушила член 13, параграф 3 във връзка с член 5, параграф 10 и член 5, параграф 11 от Регламент (ЕС) 2016/1036 на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2016 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейския съюз (наричан по-нататък „основният регламент“), заедно с членове 6.1, 6.2 и 12.1 от Антидъмпинговото споразумение на СТО, принципа на недопускане на дискриминация и принципа на защита на оправданите правни очаквания, като не е включила жалбоподателя в изчерпателния списък с износителите в регламента, с който започва разследване дали се заобикалят антидъмпинговите мерки, и впоследствие е разширила предмета на разследването, така че да включи в него и жалбоподателя.

                  2.

                  Второ основание: Комисията не е имала правно основание да включи жалбоподателя в обжалвания регламент, тъй като член 13, параграф 3 от основния регламент не включва налагането на мерки срещу заобикалянето единствено на основание на наличието на риск от заобикаляне и освен това изисква предварителната регистрация на всеки внос. В допълнение твърдението на Комисията е логически неиздържано, недоказано и пренебрегва основни доказателства, поради което представлява очевидна грешка в преценката.

                  3.

                  Трето основание: Комисията е нарушила правото на защита на жалбоподателя и принципа за недопускане на дискриминация, като основава окончателното си решение на две нови фактически обстоятелства, по които жалбоподателят не е имал възможност да вземе отношение в хода на разследването в рамките на прегледа.


title: Дело T-849/19 R: Определение на председателя на Общия съд от 20 април 2020 г. — Leonardo/Frontex (Обезпечително производство — Обществени поръчки за услуги — Молба за постановяване на временни мерки — Липса на неотложност)

text:
               15.6.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 201/24

      Определение на председателя на Общия съд от 20 април 2020 г. — Leonardo/Frontex
      (Дело T-849/19 R)
      (Обезпечително производство - Обществени поръчки за услуги - Молба за постановяване на временни мерки - Липса на неотложност)
      (2020/C 201/34)
      Език на производството: италиански

         Страни

         Жалбоподател: Leonardo SpA (Рим, Италия) (представител: A. Parrella, адвокат)

         Ответник: Европейска агенция за гранична и брегова охрана (представители: S. Drew, H. Caniard, C. Georgiadis и A. Gras, подпомагани от M. Vanderstraeten, F. Biebuyck и V. Ost, адвокати)

         Предмет

      Искане на основание членове 278 ДФЕС и 279 ДФЕС за постановяване на временни мерки, а именно спиране на изпълнението на обявлението за обществена поръчка, публикувано от Frontex на 18 октомври 2019 г. и озаглавена „Изпитване на дистанционно управляема летателна система (RPAS) за морско наблюдение от въздуха с голяма продължителност“

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.

                  2)

                  Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело T-868/19 R: Определение на председателя на Общия съд от 30 април 2020 г. — Nouryon Industrial Chemicals и др./Комисия (Производство за допускане на обезпечение — REACH — Вещество диметилов етер — Проверка за съответствие — Решение на Комисията — Задължение за предоставяне на определена информация, което налага изпитвания върху животни — Молба за спиране на изпълнението — Липса на неотложност)

text:
               15.6.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 201/24

      Определение на председателя на Общия съд от 30 април 2020 г. — Nouryon Industrial Chemicals и др./Комисия
      (Дело T-868/19 R)
      (Производство за допускане на обезпечение - REACH - Вещество диметилов етер - Проверка за съответствие - Решение на Комисията - Задължение за предоставяне на определена информация, което налага изпитвания върху животни - Молба за спиране на изпълнението - Липса на неотложност)
      (2020/C 201/35)
      Език на производството: английски

         Страни

         Молители: Nouryon Industrial Chemicals BV (Амстердам, Нидерландия), Knoell NL BV (Марсен, Нидерландия), Grillo-Werke AG (Дуисбург, Германия), PCC Trade & Services GmbH (Дуисбург) (представители: R. Cana, G. David, avocats, и Z. Romata, solicitor)

         Ответник: Европейска комисия (представители: R. Lindenthal и K. Mifsud-Bonnici)

         Предмет

      Молба на основание членове 278 и 279 ДФЕС, от една страна, за спиране на изпълнението на Решение за изпълнение C(2019) 7336 окончателен на Комисията от 16 октомври 2019 г. относно проверката за съответствие на регистрацията на диметилов етер, представена на Комисията от Европейската агенция по химикали съгласно член 51, параграф 7 от Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 година относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH), за създаване на Европейска агенция по химикали, за изменение на Директива 1999/45/ЕО и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 793/93 на Съвета и Регламент (ЕО) № 1488/94 на Комисията, както и на Директива 76/769/ЕИО на Съвета и директиви 91/155/ЕИО, 93/67/ЕИО, 93/105/ЕО и 2000/21/ЕО на Комисията (ОВ L 396, 2006 г., стр. 1, поправка ОВ L 136, 2007 г., стр. 3; Специално издание на български език 2007 г., глава 13, том 60, стр. 3), и от друга страна, за постановяване на всяка друга временна мярка, която Общият съд прецени, че е подходяща.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля молбата за спиране на изпълнението.

                  2)

                  Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело C-828/18: Решение на Съда (девети състав) от 4 юни 2020 г. (преюдициално запитване от Tribunal de commerce de Paris — Франция) — Trendsetteuse SARL/DCA SARL (Преюдициално запитване — Самостоятелно заети търговски представители — Директива 86/653/ЕИО — Член 1, параграф 2 — Понятие за търговски представител — Договаряне на продажбата или на покупката на стоки от името на принципала — Посредник, който няма правомощие да променя условията на продажба и цените на стоките, за чиято продажба отговаря)

text:
               10.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 262/5

      Решение на Съда (девети състав) от 4 юни 2020 г. (преюдициално запитване от Tribunal de commerce de Paris — Франция) — Trendsetteuse SARL/DCA SARL
      (Дело C-828/18) (1)

      (Преюдициално запитване - Самостоятелно заети търговски представители - Директива 86/653/ЕИО - Член 1, параграф 2 - Понятие за търговски представител - Договаряне на продажбата или на покупката на стоки от името на принципала - Посредник, който няма правомощие да променя условията на продажба и цените на стоките, за чиято продажба отговаря)
      (2020/C 262/06)
      Език на производството: френски

         Запитваща юрисдикция

      Tribunal de commerce de Paris

         Страни в главното производство

         Ищец: Trendsetteuse SARL.

         Ответник: DCA SARL

         Диспозитив

      Член 1, параграф 2 от Директива 86/653/ЕИО на Съвета от 18 декември 1986 година относно координирането на правото на държавите членки, свързано с дейността на самостоятелно заетите търговски представители, трябва да се тълкува в смисъл, че едно лице не трябва непременно да има правомощие да променя цените на стоките, които продава за сметка на принципала, за да бъде квалифицирано като търговски представител по смисъла на тази разпоредба.

         (1)  ОВ C 82, 4.3.2019 г.


title: Дело C-41/19: Решение на Съда (трети състав) от 4 юни 2020 г. (преюдициално запитване от Amtsgericht Köln — Германия) — FX/GZ, представлявана от майка си, в качеството на неин законен представител (Преюдициално запитване — Компетентност, признаване и изпълнение на съдебни решения, свързани със задължения за издръжка — Регламент (EО) № 4/2009 — Член 41, параграф 1 — Съдебно сътрудничество по гражданскоправни въпроси — Регламент (EС) № 1215/2012 — Член 24, параграф 5 — Решение, обявено за подлежащо на изпълнение, с което се установява вземане за издръжка — Иск за оспорване на изпълнението — Компетентност на юрисдикцията на държавата членка по изпълнение)

text:
               10.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 262/6

      Решение на Съда (трети състав) от 4 юни 2020 г. (преюдициално запитване от Amtsgericht Köln — Германия) — FX/GZ, представлявана от майка си, в качеството на неин законен представител
      (Дело C-41/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Компетентност, признаване и изпълнение на съдебни решения, свързани със задължения за издръжка - Регламент (EО) № 4/2009 - Член 41, параграф 1 - Съдебно сътрудничество по гражданскоправни въпроси - Регламент (EС) № 1215/2012 - Член 24, параграф 5 - Решение, обявено за подлежащо на изпълнение, с което се установява вземане за издръжка - Иск за оспорване на изпълнението - Компетентност на юрисдикцията на държавата членка по изпълнение)
      (2020/C 262/08)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Amtsgericht Köln

         Страни в главното производство

         Ищец: FX

         Ответник: GZ, представлявана от майка си, в качеството на неин законен представител

         Диспозитив

                  1)

                  Регламент (EО) № 4/2009 на Съвета от 18 декември 2008 година относно компетентността, приложимото право, признаването и изпълнението на съдебни решения и сътрудничеството по въпроси, свързани със задължения за издръжка, трябва да се тълкува в смисъл, че предявен от длъжника по вземане за издръжка иск за оспорване на изпълнението на решение, постановено от юрисдикция на държавата членка по произход, с което се установява това вземане, иск, който е тясно свързан с производството за изпълнение, попада в приложното поле на същия регламент, както и в сферата на международната компетентност на юрисдикциите на държавата членка по изпълнение.

                  2)

                  На основание на член 41, параграф 1 от Регламент № 4/2009 и на относимите разпоредби от националното право запитващата юрисдикция, като юрисдикция на държавата членка по изпълнение, трябва да се произнесе по допустимостта и обосноваността на представените от длъжника по вземане за издръжка доказателства, чиято цел е да се подкрепи твърдението, че той е погасил голяма част от задължението си.

         (1)  ОВ C 155, 6.5.2019 г.


title: Дело C-429/19: Решение на Съда (девети състав) от 4 юни 2020 г. (преюдициално запитване от Oberlandesgericht Koblenz — Германия) — Remondis GmbH/Abfallzweckverband Rhein-Mosel-Eifel (Преюдициално запитване — Обществени поръчки — Директива 2014/24/ЕС — Член 12, параграф 4 — Приложно поле — Обществени поръчки между субекти в публичния сектор — Понятие „сътрудничество“ — Липса)

text:
               10.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 262/8

      Решение на Съда (девети състав) от 4 юни 2020 г. (преюдициално запитване от Oberlandesgericht Koblenz — Германия) — Remondis GmbH/Abfallzweckverband Rhein-Mosel-Eifel
      (Дело C-429/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Обществени поръчки - Директива 2014/24/ЕС - Член 12, параграф 4 - Приложно поле - Обществени поръчки между субекти в публичния сектор - Понятие „сътрудничество“ - Липса)
      (2020/C 262/11)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Oberlandesgericht Koblenz

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Remondis GmbH

         Ответник: Abfallzweckverband Rhein-Mosel-Eifel

         Диспозитив

      Член 12, параграф 4, буква а) от Директива 2014/24/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2014 година за обществените поръчки и за отмяна на Директива 2004/18/ЕО трябва да се тълкува в смисъл, че не може да се приеме наличието на сътрудничество между възлагащи органи, когато самият възлагащ орган, който отговаря за задача от обществен интерес на своята територия, не изпълнява изцяло тази задача, която е възложена само на него по силата на националното право и която изисква извършването на няколко операции, а възлага на друг възлагащ орган, който не зависи от него и също носи отговорност за тази задача от обществен интерес на своята собствена територия, да извършва срещу възнаграждение една от изискваните операции.

         (1)  ОВ C 288, 26.8.2019 г.


title: Дело C-138/20: Преюдициално запитване от Landgericht Stuttgart (Германия), постъпило на 13 март 2020 г. — O./P. AG

text:
               10.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 262/10

      Преюдициално запитване от Landgericht Stuttgart (Германия), постъпило на 13 март 2020 г. — O./P. AG
      (Дело C-138/20)
      (2020/C 262/14)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Landgericht Stuttgart

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: O.

         Ответник: P. AG

         Преюдициални въпроси

      1)   Тълкуване на понятието „измервателно-коригиращо устройство“

                  1-1:

                  Трябва ли член 3, точка 10 от Регламент (ЕО) № 715/2007 (1) да се тълкува и прилага в смисъл, че понятието „[конструктивен елемент]“ обхваща изключително само механични елементи на дадена физическа конструкция?
                  При отрицателен отговор на въпрос 1-1:

                  1-2:

                  Трябва ли член 3, точка 10 от Регламент (ЕО) № 715/2007 да се тълкува и прилага в смисъл, че системата за контрол на емисиите обхваща само разположена след корпуса на двигателя уредба за пречистване на отработените газове (например под формата на окисляващи катализатори за дизелови двигатели, филтър/филтри за прахови частици за дизелови двигатели, катализатори за редукция на азотни оксиди (NOx)?

                  1-3:

                  Трябва ли член 3, точка 10 от Регламент (ЕО) № 715/2007 да се тълкува и прилага в смисъл, че системата за контрол на емисиите включва мерки за намаляване на емисиите, прилагани както вътре, така и извън самия двигател?

            2)   Тълкуване на понятието „нормална експлоатация“

                  2-1:

                  Трябва ли член 5, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 715/2007 да се тълкува и прилага в смисъл, че понятието „нормална експлоатация“ описва само условията на движение, определени в NEDC (Нов европейски демонстрационен цикъл)?
                  При отрицателен отговор на въпрос 2-1:

                  2-2:

                  Трябва ли член 4, параграф 1, втора алинея във връзка с член 5, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 715/2007 да се тълкува и прилага в смисъл, че производителите са длъжни да гарантират, че и при ежедневна употреба се спазват граничните стойности, определени в приложение I към Регламента?
                  При утвърдителен отговор на въпрос 2-2:

                  2-3:

                  Трябва ли член 5, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 715/2007 да се тълкува и прилага в смисъл, че понятието „нормална експлоатация“ описва реалните условия на движение при ежедневна употреба?
                  При отрицателен отговор на въпрос 2-3:

                  2-4:

                  Трябва ли член 5, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 715/2007 да се тълкува и прилага в смисъл, че понятието „нормална експлоатация“ описва реалните условия на движение при ежедневна употреба при средна скорост от 33,6 km/h и максимална скорост от 120,00 km/h?

            3)   Допустимост на стратегии за контрол на емисиите в зависимост от температурата.

                  3-1:

                  Трябва ли член 5, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 715/2007 да се тълкува и прилага в смисъл, че е забранено оборудване на превозни средства, при което компонент, който може да окаже влияние върху емисиите, е проектиран по начин, позволяващ степента на рециркулация на отработените газове да се настрои така, че да осигурява режим на слабо замърсяване само в интервала между 20 oC и 30 oC, а извън този температурен прозорец постепенно да намалява?
                  При отрицателен отговор на въпрос 3-1:

                  3-2:

                  Трябва ли член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 715/2007 да се тълкува и прилага в смисъл, че използването на измервателно-коригиращо устройство е все пак забранено, когато за целите на предпазване на двигателя то работи непрекъснато извън температурния интервал между 20 oC и 30 oC, в резултат на което рециркулацията на отработените газова е намалена в значителна степен?

            4)   Тълкуване на понятието „необходимо“ по смисъла на изключението.

                  4-1:

                  Трябва ли член 5, параграф 2, второ изречение, буква а) от Регламент (ЕО) № 715/2007 да се тълкува и прилага в смисъл, че необходимост от използване на измервателни коригиращи устройства по смисъла на тази разпоредба следва да се констатира само когато предпазването на двигателя от повреда или авария и безопасното управление на превозното средство не е можело да се осигурят дори с използването на най-добрата технология, налична към момента на типовото одобряване на съответния модел превозно средство?
                  При отрицателен отговор на въпрос 4-1:

                  4-2:

                  Трябва ли член 5, параграф 2, второ изречение, буква а) от Регламент (ЕО) [№ 715/2007] да се тълкува и прилага в смисъл, че наличието на необходимост от използване на измервателни коригиращи устройства по смисъла на тази разпоредба следва да се отхвърли, когато зададените в модула за управление на двигателя параметри са така подбрани, че системата за пречистване на отработените газове да не се включва или да работи само в ограничена степен поради предварително определената ѝ зависимост от температурите, които обичайно могат да се очакват през по-голямата част от годината?

            5)   Тълкуване на понятието „повреда“ по смисъла на изключението.

                  5-1:

                  Трябва ли член 5, параграф 2, второ изречение, буква а) от Регламент (ЕО) № 715/2017 да се тълкува и прилага в смисъл, че само двигателят следва да бъде предпазван от повреда?

                  5-2:

                  Трябва ли член 5, параграф 2, второ изречение, буква а) от Регламент (ЕО) № 715/2017 да се тълкува и прилага в смисъл, че понятието за повреда не следва да се прилага, когато са засегнати т.нар. износващи се части (като например клапанът за рециркулация на отработилите газове (EGR)?

                  5-3:

                  Трябва ли член 5, параграф 2, второ изречение, буква а) от Регламент (ЕО) № 715/2017 да се тълкува и прилага в смисъл, че следва да бъдат предпазвани от повреда или авария и други компоненти на превозното средство, и по-специално компонентите, разположени след изпускателната система?

            6)   Правни и санкционни последици от нарушенията на правото на ЕС.

                  6-1:

                  Трябва ли член 4, параграф 1, втора алинея, член 4, параграф 2, втора алинея, член 5, параграфи 1 и 2 и член 13 от Регламент (ЕО) № 715/2007 да се тълкуват и прилагат в смисъл, че те защитават най-малкото и имуществото на приобретателя на превозно средство, което не отговаря на изискванията на Регламент(ЕО) № 715/2007?
                  При отрицателен отговор на въпрос 6-1:

                  6-2:

                  Трябва ли член 4, параграф 1, втора алинея, член 4, параграф 2, втора алинея, член 5, параграфи 1 и 2 и член 13 от Регламент (ЕО) № 715/2007 да се тълкуват и прилагат в смисъл, че държавите членки са длъжни да предвидят санкционен механизъм, който по съображения, свързани с осигуряването на effet utile, предоставя на приобретателите на превозни средства процесуална легитимация при предявяване на искове с оглед на прилагането на правото на Съюза относно регулирането на пазара?

                  6-3:

                  Трябва ли член 18, параграф 1 и член 26, параграф 1 от Директива 2007/46/ЕО (2) да се тълкуват и прилагат в смисъл, че производителят нарушава задължението си за издаване на валиден сертификат за съответствие съгласно член 18, параграф 1 от Директива 2007/46/ЕО, ако е монтирал в превозното средство забранено измервателно-коригиращо устройство по смисъла на член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 715/2007, и че пускането на пазара на такова превозно средство нарушава забраната за продажба без валиден сертификат за съответствие съгласно член 26, параграф 1 от Директива 2007/46/ЕО?

                  6-4:

                     Цел ли е на Регламент (ЕО)№ 715/2007 и на Директива 2007/46/ЕО, с оглед на предвидените в приложение I към Регламент (ЕО)№ 715/2007 гранични стойности, респ. с оглед на сертификата за съответствие по смисъла на член 18, параграф 1 от Директива 2007/46/ЕО във връзка с Регламент (ЕО) № 385/2009 (3), да се установят такива права в защита на купувача, че при нарушение на предвидените в Регламента гранични стойности, обосноваващи качеството, респ. при нарушение на законодателството в областта на регистрацията на превозни средства, на равнище на правото на Съюза да се забрани на производителя да приспада облагите от ползването при връщане на превозното средство поради разваляне на договора за покупко-продажба?

         (1)  Регламент(ЕО) № 715/2007 на Европейския парламент и на Съвета от 20 юни 2007 година за типово одобрение на моторни превозни средства по отношение на емисиите от леки превозни средства за превоз на пътници и товари (Евро 5 и Евро 6) и за достъпа до информация за ремонт и техническо обслужване на превозни средства (ОВ L 171, 2007 г., стр. 1).

         (2)  Директива 2007/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 септември 2007 година за създаване на рамка за одобрение на моторните превозни средства и техните ремаркета, както и на системи, компоненти и отделни технически възли, предназначени за такива превозни средства (Рамкова директива) (ОВ L 263, 2007 г., стр. 1).

         (3)  Регламент (ЕО) № 385/2009 на Комисията от 7 май 2009 година за замяна на приложение IX към Директива 2007/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета за създаване на рамка за одобрение на моторните превозни средства и техните ремаркета, както и на системи, компоненти и отделни технически възли, предназначени за такива превозни средства (Рамкова директива) (ОВ L 118, 2009 г., стр. 13).


title: Дело C-168/20: Преюдициално запитване от High Court of Justice Business and Property Courts of England and Wales (Обединеното кралство), постъпило на 22 април 2020 г. — Синдик № 1 в производството по несъстоятелност срещу г-н М и синдик № 2 в производството по несъстоятелност срещу г-н М/Г-жа M, MH, ILA и г-н M

text:
               10.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 262/12

      Преюдициално запитване от High Court of Justice Business and Property Courts of England and Wales (Обединеното кралство), постъпило на 22 април 2020 г. — Синдик № 1 в производството по несъстоятелност срещу г-н М и синдик № 2 в производството по несъстоятелност срещу г-н М/Г-жа M, MH, ILA и г-н M
      (Дело C-168/20)
      (2020/C 262/15)
      Език на производството: английски

         Запитваща юрисдикция

      High Court of Justice Business and Property Courts of England and Wales

         Страни в главното производство

         Ищци: синдик № 1 в производството по несъстоятелност срещу г-н М и синдик № 2 в производството по несъстоятелност срещу г-н М

         Ответници: г-жа M, MH, ILA и г-н M

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Когато гражданин на държава членка е упражнил правата си съгласно членове 21 ДФЕС и 49 ДФЕС и Директивата относно правата на гражданите (Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета) (1), като се е преместил или установил в Обединеното кралство, съвместимо ли е с тези разпоредби правилото на член 11 от WRPA 1999, коeто изключва от масата на несъстоятелността пенсионни права по пенсионна схема, включително по установена и данъчно одобрена в друга държава членка схема, в зависимост от това дали пенсионната схема към момента на обявяване на несъстоятелността е регистрирана съгласно член 153 от FA 2004, или е предвидена в член 2 от Наредбата от 2002 г. и по този начин е данъчно одобрена в Обединеното кралство?

                  2)

                  За отговора на първия въпрос релевантно или необходимо ли е:

                              а)

                              да се определи дали физическото лице се е преместило в Обединеното кралство главно за да бъде обявено в несъстоятелност там,

                              б)

                              да се вземе предвид: i) защитата, която може да е предоставена на обявения в несъстоятелност по отношение на неодобрени пенсионни схеми съгласно член 12 от WRPA 1999, и ii) възможността синдиците да събират суми във връзка с одобрени пенсионни схеми,

                              в)

                              да се вземат предвид изискванията, приложими за пенсионните схеми, регистрирани и данъчно одобрени в Обединеното кралство?

         (1)  Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки, за изменение на Регламент (ЕИО) № 1612/68 и отменяща Директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО (OB L 158, 2004 г., стр. 77; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 56)


title: Дело C-185/20 P: Жалба, подадена на 28 април 2020 г. от Унгария срещу решението, постановено от Общия съд (девети състав) на 12 февруари 2020 г. по дело T-505/18, Унгария/Комисия

text:
               10.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 262/13

      Жалба, подадена на 28 април 2020 г. от Унгария срещу решението, постановено от Общия съд (девети състав) на 12 февруари 2020 г. по дело T-505/18, Унгария/Комисия
      (Дело C-185/20 P)
      (2020/C 262/16)
      Език на производството: унгарски

         Страни

         Жалбоподател: Унгария (представители: M. Z. Fehér и G. Koós)

         Друга страна в производството: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят иска от Съда:

                  —

                  да отмени решението, постановено от Общия съд на 12 февруари 2020 г. по дело T-505/18;

                  —

                  да отмени Решение за изпълнение (ЕС) 2018/873 на Комисията от 13 юни 2018 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки по линия на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР), в частта отнасяща се до Унгария, в която от финансиране от страна на Съюза се изключват помощите, отпуснати на организации на производители, които разполагат с „квалифицирано признаване“;

                  —

                  да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Унгарското правителство основава жалбата си по-специално на две основания в съответствие с критериите, установени в практиката на Съда.
      На първо място, що се отнася до първото основание, според унгарското правителство Общият съд не е отчел надлежно изложените от Унгария доводи и не е изтълкувал правилно твърденията, изложени в жалбата и развити в съдебното заседания. Общият съд в известна степен опростява и не отговаря на твърдението на Унгария, че преобразуването в квалифицирана организация на производители предполага дълбоко преобразуване на организацията на производители и евентуално промяна в състава ѝ. Когато помощта се отпуска на организация, която е приела формата на квалифицирана организация на производители, тази помощ не се отпуска на първоначалната организация, а на нов субект, който отговаря също на целите, установени в Регламента (улесняване на учредяването и административната работа на организации на производители). Общият съд не отговаря на този довод по същество и не разглежда връзката между квалифицираните организации на производители и организациите на производители.
      На второ място, що се отнася до изтъкнатото в жалбата второ основание, според унгарското правителство Общият съд допуска и грешка при прилагане на правото, която води до сериозно нарушаване на процесуалните му права. Мотивите в обжалваното решение са явно недостатъчни, що се отнася до въпроса за правната сигурност, който спада към второто основание, и до твърдението, което според Общия съд е изтъкнато едва a posteriori в съдебното заседание, като по същество Общият съд излага своята позиция само в декларативна форма без каквито и да било мотиви.
      Общият съд е трябвало да разгледа периода, обхванат от изключението, и да изтълкува за тази цел член 52, параграф 4, букви в) и/или б) от Регламент (ЕС) № 1306/2013 (1), ако е считал, че унгарското правителство не е удостоверило надлежно връзката между този въпрос и второто основание, включително връзката с принципа на правна сигурност. В това отношение Общият съд обаче тълкува неправилно правото на Съюза, и по-специално член 52, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, тъй като не счита тази разпоредба за въпрос, който трябва да се разгледа служебно.
      Накрая, унгарското правителство завършва изложението на доводите си по второто основание с някои допълните бележки относно нарушението на принципа на пропорционалност.

         (1)  Регламент (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 година относно финансирането, управлението и мониторинга на общата селскостопанска политика и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 352/78, (ЕО) № 165/94, (ЕО) № 2799/98, (ЕО) № 814/2000, (ЕО) № 1290/2005 и (ЕО) № 485/2008 на Съвета (ОВ 2013, L 347, стр. 549).


title: Дело C-206/20: Преюдициално запитване от High Court of Justice, Queen's Bench Division (Administrative Court) (Обединеното кралство), постъпило на 15 май 2020 г. — VA/Районна прокуратура Русе, България

text:
               10.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 262/14

      Преюдициално запитване от High Court of Justice, Queen's Bench Division (Administrative Court) (Обединеното кралство), постъпило на 15 май 2020 г. — VA/Районна прокуратура Русе, България
      (Дело C-206/20)
      (2020/C 262/18)
      Език на производството: английски

         Запитваща юрисдикция

      High Court of Justice, Queen's Bench Division (Administrative Court)

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: VA

         Ответник: Районна прокуратура Русе, България

         Преюдициален въпрос

      Когато се иска предаване на издирвано лице с цел наказателно преследване и когато решението за издаване на национална заповед за арест („НЗА“) и издаденото въз основа на него решение за издаване на европейска заповед за арест („ЕЗА“) се вземат от прокурор, без участието на съд преди да бъде предадено издирваното лице, ползва ли се лицето от предвидената от Съда в решение Bob-Dogi C-241/15 защита на две равнища, ако:

                  a)

                  действието на НЗА е ограничено до задържането на лицето за най-много 72 часа, за да бъде изправено пред съда; и

                  б)

                  при предаването му единственият въпрос, който решава съдът, е дали да разпореди освобождаване или да продължи задържането, с оглед на всички обстоятелства по делото?


title: Дело C-209/20: Преюдициално запитване от Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Обединено кралство), постъпило на 22 май 2020 г. — Renesola UK Ltd/The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

text:
               10.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 262/15

      Преюдициално запитване от Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Обединено кралство), постъпило на 22 май 2020 г. — Renesola UK Ltd/The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
      (Дело C-209/20)
      (2020/C 262/19)
      Език на производството: английски

         Запитваща юрисдикция

      Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Renesola UK Ltd

         Ответник: The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Следва ли да се приеме, че Регламент за изпълнение (ЕС) № 1357/2013 на Комисията (1), доколкото има за цел да определи страната на произход на слънчевите модули, произведени от материали с различен произход, като за страна на произход приема страната на производство на слънчевите клетки, е в противоречие с изискването на член 24 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета (2) (Митнически кодекс на Общността), а именно че стоките, чието производство включва участието на повече от една страна, се счита, че произхождат от страната, в която са претърпели последната си съществена, икономически обоснована обработка или преработка в оборудвано за тази цел предприятие и довела до производството на нов продукт или която представлява важен стадий за производството, и следователно е невалиден?

                  2)

                  В случай че Регламент № 1357/2013 е невалиден, трябва ли член 24 от Митническия кодекс на Общността да се тълкува в смисъл, че сглобяването на слънчеви модули от слънчеви клетки и други части представлява съществена обработка или преработка?

         (1)  Регламент за изпълнение (ЕС) № 1357/2013 на Комисията от 17 декември 2013 година за изменение на Регламент (ЕИО) № 2454/93 за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ, L 341, 2013 г., стр. 47).

         (2)  Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността. (ОВ L 302, 1992 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 5, стр. 58).


title: Дело C-214/20: Преюдициално запитване от Labour Court (Ирландия), постъпило на 20 май 2020 г. — MG/Dublin City Council

text:
               10.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 262/16

      Преюдициално запитване от Labour Court (Ирландия), постъпило на 20 май 2020 г. — MG/Dublin City Council
      (Дело C-214/20)
      (2020/C 262/21)
      Език на производството: английски

         Запитваща юрисдикция

      The Labour Court, Ireland

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: MG

         Ответник: Dublin City Council

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Когато работник дава дежурство „на повикване“ на място или места по свой избор, като не се изисква в нито един момент от дежурството да уведомява работодателя за местонахождението си, а се изисква само да може да се отзовава на повиквания в желателен петминутен и максимален десетминутен срок за явяване, трябва ли член 2 от Директивата (1) да се тълкува в смисъл, че докато е в такова дежурство на повикване, този работник се намира в работно време?

                  2)

                  Ако отговорът на първия въпрос е утвърдителен, може ли да се смята, че работник, който не търпи други ограничения освен във връзка с изискването да се отзовава на повиквания в желателен петминутен и максимален десетминутен срок за явяване, а по време на дежурството „на повикване“ може без ограничения да работи едновременно и за друг работодател или да осъществява професионална дейност за своя сметка, се намира в „работно време“ за работодателя, за когото дава дежурството „на повикване“?

                  3)

                  Ако отговорът на втория въпрос е утвърдителен и ако работникът действително работи за втори работодател, докато е в дежурство „на повикване“, с единственото изискване вторият работодател да го освобождава от работа в случай на повикване от първия работодател, трябва ли да се приеме, че времето, през което работникът е в дежурство „на повикване“ и работи за втория работодател, представлява работно време от гледна точка на отношенията му с първия работодател?

                  4)

                  Ако отговорът на третия въпрос е утвърдителен, означава ли това, че работник, който работи за втори работодател, докато е в дежурство на повикване за първия си работодател, натрупва часове работно време едновременно спрямо първия и спрямо втория работодател?

         (1)  Директива 2003/88/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време (OB L 299, 2003 г., стр. 9; Специално издание на български език, глава 5, том 7, стр. 3).


title: Дело C-234/20: Преюдициално запитване от Augstākā tiesa (Senāts) (Латвия), постъпило на 4 юни 2020 г. — SIA Sātiņi-S/Lauku atbalsta dienests

text:
               10.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 262/18

      Преюдициално запитване от Augstākā tiesa (Senāts) (Латвия), постъпило на 4 юни 2020 г. — SIA Sātiņi-S/Lauku atbalsta dienests
      (Дело C-234/20)
      (2020/C 262/24)
      Език на производството: латвийски

         Запитваща юрисдикция

      Augstākā tiesa (Senāts)

         Страни в главното производство

         Ищец/Жалбоподател: SIA Sātiņi-S

         Ответник: Lauku atbalsta dienests

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Трябва ли член 30, параграф 6, буква а) от Регламент (ЕС) № 1305/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 година относно подпомагане на развитието на селските райони от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1698/2005 на Съвета (1) да се тълкува в смисъл, че торфищата са напълно изключени от плащанията по програма „Натура 2000“?

                  2)

                  При отрицателен отговор на първия въпрос, включени ли са торфищата в селскостопанските или в горските райони?

                  3)

                  При отрицателен отговор на първия въпрос трябва ли член 30 от Регламент № 1305/2013 да се тълкува в смисъл, че държавите членки могат да изключат напълно торфищата от плащанията по програма „Натура 2000“ и че съответните национални разпоредби са съвместими с предвидената в Регламент № 1305/2013 компенсационна цел на посочените плащания?

                  4)

                  Трябва ли член 30 от Регламент № 1305/2013 да се тълкува в смисъл, че дадена държава членка може да ограничи плащанията на помощта за включени в „Натура 2000“ зони, предвиждайки отпускането на помощта само във връзка с ограничаването на специфичен вид икономическа дейност, например само за горските дейности в горските райони?

                  5)

                  Трябва ли член 30, параграф 1 от Регламент № 1305/2013 във връзка с член 17 от Хартата на основните права на Европейския съюз да се тълкува в смисъл, че изтъквайки плановете си за нова икономическа дейност, дадено лице има право на плащане по програма „Натура 2000“, въпреки че, когато е придобило собствеността върху имота, вече е знаело за ограниченията, приложими спрямо него?

         (1)  ОВ L 347, 2013 г., стр. 487.


title: Дело C-238/20: Преюдициално запитване от Augstākā tiesa (Senāts) (Латвия), постъпило на 5 юни 2020 г. — SIA Sātiņi-S/Dabas aizsardzības pārvalde

text:
               10.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 262/19

      Преюдициално запитване от Augstākā tiesa (Senāts) (Латвия), постъпило на 5 юни 2020 г. — SIA Sātiņi-S/Dabas aizsardzības pārvalde
      (Дело C-238/20)
      (2020/C 262/25)
      Език на производството: латвийски

         Запитваща юрисдикция

      Augstākā tiesa (Senāts)

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: SIA Sātiņi-S

         Ответник: Dabas aizsardzības pārvalde

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Прогласеното в член 17 от Хартата на основните права на Европейския съюз право на справедливо обезщетение при ограничаване на правото на собственост допуска ли обезщетението, предоставено от дадена държава във връзка със загуби, причинени на аквакултурите в зона от „Натура 2000“ от страна на защитени птици съгласно Директива 2009/147/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 30 ноември 2009 година относно опазването на дивите птици (1), да бъде значително по-малко от размера на реално понесените загуби??

                  2)

                  Представлява ли държавна помощ по смисъла на членове 107 и 108 от Договора за функционирането на Европейския съюз обезщетението, предоставено от дадена държава във връзка със загуби, причинени на аквакултурите в зона от „Натура 2000“ от страна на защитени птици съгласно Директива 2009/147/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 30 ноември 2009 година относно опазването на дивите птици?

                  3)

                  При утвърдителен отговор на втория въпрос, приложим ли е спрямо обезщетение като разглежданото в главното производство таванът от 30 000 EUR за помощта de minimis, установен в член 3, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 717/2014 на Комисията от 27 юни 2014 година относно прилагането на членове 107 и 108 от Договора за функционирането на Европейския съюз към помощта de minimis в сектора на рибарството и аквакултурите (2)?

         (1)  ОВ L 20, 2010 г., стр. 7.

         (2)  ОВ L 190, 2014 г., стр. 45.


title: Дело C-242/20: Преюдициално запитване от Visoki trgovački sud Republike Hrvatske (Хърватия), постъпило на 8 юни 2020 г. — HRVATSKE Šume d.o.o., Zagreb, правоприемник на HRVATSKE ŠUME javno poduzeće za gospodarenje šumama i šumskim zemljištima u Republici Hrvatskoj, p.o., Zagreb/BP EUROPA SE, правоприемник на DEUTSCHE BP AG, правоприемник на THE BURMAH OIL (Deutschland), GmbH

text:
               10.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 262/20

      Преюдициално запитване от Visoki trgovački sud Republike Hrvatske (Хърватия), постъпило на 8 юни 2020 г. — HRVATSKE Šume d.o.o., Zagreb, правоприемник на HRVATSKE ŠUME javno poduzeće za gospodarenje šumama i šumskim zemljištima u Republici Hrvatskoj, p.o., Zagreb/BP EUROPA SE, правоприемник на DEUTSCHE BP AG, правоприемник на THE BURMAH OIL (Deutschland), GmbH
      (Дело C-242/20)
      (2020/C 262/26)
      Език на производството: хърватски

         Запитваща юрисдикция

      Visoki trgovački sud Republike Hrvatske

         Страни в главното производство

         Ищец: HRVATSKE Šume d.o.o., Zagreb, правоприемник на HRVATSKE ŠUME javno poduzeće za gospodarenje šumama i šumskim zemljištima u Republici Hrvatskoj, p.o., Zagreb

         Ответник: BP EUROPA SE, правоприемник на DEUTSCHE BP AG, правоприемник на THE BURMAH OIL (Deutschland), GmbH

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Попадат ли исковете за връщане на неоснователно платена сума, при които се претендира неоснователно обогатяване, в обхвата на компетентността по Регламент (ЕО) № 44/2011 (2) (1) относно „квазиделиктите“, като се има предвид че в разпоредбата на член 5, точка 3 от този регламент по-специално се предвижда, че „[с]рещу лице, които има местоживеене в държава членка, могат да бъдат предявявани искове в друга държава членка: […] по дела относно […] квазиделикт — в съдилищата на мястото, където е настъпило или може да настъпи вредоносното събитие“?

                  2)

                  Попадат ли исковите производства, започнати поради наличието на срок, в който връщането на неоснователно платените суми в производство по принудително изпълнение може да се поиска в същото съдебно изпълнително производство, в обхвата на изключителната компетентност по член 22, точка 5 от Регламент (ЕО) № 44/2011 (2), където се предвижда че по дела във връзка с изпълнението на съдебни решения изключителна компетентност притежават съдилищата на държавата членка, в която съдебното решение е било или трябва да бъде изпълнено, независимо от местоживеенето?

         (1)  Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (ОВ L 12, 2001 г., стр. 1.; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74).


title: Дело T-379/19: Решение на Общия съд от 25 юни 2020 г. — Serviceplan Gruppe für innovative Kommunikation/EUIPO (Serviceplan) (Марка на Европейския съюз — Заявка за словна марка на Европейския съюз „Serviceplan“ — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 — Задължение за мотивиране — Член 94, параграф 1, първо изречение от Регламент 2017/1001)

text:
               10.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 262/22

      Решение на Общия съд от 25 юни 2020 г. — Serviceplan Gruppe für innovative Kommunikation/EUIPO (Serviceplan)
      (Дело T-379/19) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Заявка за словна марка на Европейския съюз „Serviceplan“ - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 - Задължение за мотивиране - Член 94, параграф 1, първо изречение от Регламент 2017/1001)
      (2020/C 262/29)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Serviceplan Gruppe für innovative Kommunikation GmbH & Co. KG (Мюнхен, Германия) (представители: B. Koch и P. Schmitz, адвокати)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: E. Markakis)

         Предмет

      Жалба против решение на пети апелативен състав на EUIPO du 18 март 2019 г. (преписка R 1424/2018-5) относно заявка за регистрация на словния знак „Serviceplan“ като марка на Европейския съюз

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Serviceplan Gruppe für innovative Kommunikation GmbH & Co. KG да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 270, 12.8.2019 г.


title: Дело T-516/19: Определение на Общия съд от 11 юни 2020 г. — VDV eTicket Service/Комисия и INEA (Арбитражна клауза — Рамкова програма за научни изследвания и иновации „Хоризонт 2020“ (2014-2020) — Проект „European Travellers Club: Account-Based Travelling across the European Union — ETC“ — Споразумение за отпускане на безвъзмездни средства — Решение на INEA, с което някои разходи, направени в рамките на договори за подизпълнение, са обявени за недопустими — Неправилно посочване на ответника — Акт, който е част от чисто договорно правоотношение и е неотделим от него — Оправдани правни очаквания — Жалба, която е частично недопустима и частично явно лишена от всякакво правно основание)

text:
               10.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 262/25

      Определение на Общия съд от 11 юни 2020 г. — VDV eTicket Service/Комисия и INEA
      (Дело T-516/19) (1)

      (Арбитражна клауза - Рамкова програма за научни изследвания и иновации „Хоризонт 2020“ (2014-2020) - Проект „European Travellers Club: Account-Based Travelling across the European Union — ETC“ - Споразумение за отпускане на безвъзмездни средства - Решение на INEA, с което някои разходи, направени в рамките на договори за подизпълнение, са обявени за недопустими - Неправилно посочване на ответника - Акт, който е част от чисто договорно правоотношение и е неотделим от него - Оправдани правни очаквания - Жалба, която е частично недопустима и частично явно лишена от всякакво правно основание)
      (2020/C 262/33)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: VDV eTicket Service GmbH & Co. KG (Кьолн, Германия) (представител: A. Bartosch, avocat)

         Ответници: Европейска комисия (представители: R. Pethke и M. Siekierzyńska), Изпълнителна агенция за иновации и мрежи (представители: I. Ramallo и P. Rosa Plaza, подпомагани от R. van der Hout и C. Wagner, avocats)

         Предмет

      От една страна, жалба на основание член 272 ДФЕС, за да се установи незаконосъобразното непризнаване с писмо Ares(2019)3151305 на INEA от 13 май 2019 г. на разходи в размер на 407 443,04 EUR в рамките на програма „Хоризонт 2020“, и от друга страна, при условията на евентуалност, жалба на основание член 263 ДФЕС за отмяна на същото писмо, тъй като с него посочените разходи, в упоменатия размер, са обявени за недопустими.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата частично като недопустима и частично като явно лишена от всякакво правно основание.

                  2)

                  Осъжда VDV eTicket Service GmbH & Co. KG да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 319, 23.9.2019 г.


title: Дело T-563/19: Определение на Общия съд от 11 юни 2020 г. — Perfect Bar/EUIPO (PERFECT Bar) (Жалба за отмяна — Марка на Европейския съюз — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „PERFECT Bar“ — Абсолютни основания за отказ — Липса на отличителен характер — Описателен характер — Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕС) 2017/1001 — Решение, взето след отмяна на предходно решение от Общия съд — Член 72, параграф 6 от Регламент 2017/1001 — Жалба, явно лишена от всякакво правно основание)

text:
               10.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 262/25

      Определение на Общия съд от 11 юни 2020 г. — Perfect Bar/EUIPO (PERFECT Bar)
      (Дело T-563/19) (1)

      (Жалба за отмяна - Марка на Европейския съюз - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „PERFECT Bar“ - Абсолютни основания за отказ - Липса на отличителен характер - Описателен характер - Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕС) 2017/1001 - Решение, взето след отмяна на предходно решение от Общия съд - Член 72, параграф 6 от Регламент 2017/1001 - Жалба, явно лишена от всякакво правно основание)
      (2020/C 262/34)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Perfect Bar LLC (Сан Диего, Калифорния, Съединени щати) (представители: F. Miazzetto, J. L. Gracia Albero, R. Seoane Lacayo и E. Cebollero González, адвокати)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: M. Capostagno)

         Предмет

      Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 6 юни 2019 г. (преписка R 372/2019-5), относно заявка за регистрация на фигуративния знак „PERFECT Bar“ като марка на Европейския съюз

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата като явно лишена от всякакво правно основание.

                  2)

                  Осъжда Perfect Bar LLC да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 337, 7.10.2019 г.


title: Дело T-91/20: Жалба, подадена на 15 май 2020 г. — WT/Комисия

text:
               10.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 262/26

      Жалба, подадена на 15 май 2020 г. — WT/Комисия
      (Дело T-91/20)
      (2020/C 262/36)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: WT (представители: G. Pandey и V. Villante, адвокати)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да отмени решението от 7 ноември 2019 г. на органа по назначаването (ОН), за което жалбоподателят е уведомен чрез системата ARES и с което се отхвърля подадената от него на 17 юли 2019 г. жалба по административен ред по член 90, параграф 2 от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз, включително отхвърлянето на искането му за обезщетение в размер на 30 000 EUR;

                  —

                  да отмени решението на ОН от 17 април 2019 г. за налагане на санкцията „забележка“ по член 9, параграф 1, буква б) от Приложение IX към Правилника;

                  —

                  да осъди ответника да заплати обезщетение в размер на 30 000 EUR на жалбоподателя за вредите, причинени с посочените по-горе незаконосъобразни решения;

                  —

                  да разпореди исканите мерки за събиране на доказателства, посочени в настоящата жалба;

                  —

                  да осъди Европейската комисия да понесе направените от нея и от жалбоподателя съдебни разноски в настоящото производство.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква две основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: твърдение за неизпълнение на задължението за полагане на грижа и нарушение на принципа на добра администрация, признат в член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз.

                  2.

                  Второ основание: твърдение за неизпълнение на изискването за разумен срок, съдържащо се в член 41 от Хартата на основните права, нарушение на принципа на правна сигурност, нарушение на член 12а от Правилника (забрана за тормоз) и явна грешка в преценката.


title: Дело T-188/20: Иск, предявен на 26 март 2020 г. — Close и Cegelec/Парламент

text:
               10.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 262/27

      Иск, предявен на 26 март 2020 г. — Close и Cegelec/Парламент
      (Дело T-188/20)
      (2020/C 262/37)
      Език на производството: френски

         Страни

         Ищци: SA Close (Harzé-Aywaille, Белгия) и Cegelec (Брюксел; Белгия) (представители: J. Rikkers и J. Teheux, avocats)

         Ответник: Европейски парламент

         Искания

      Ищците молят Общия съд:

                  —

                  да осъди Европейския съюз, представляван от Европейския парламент, да заплати обезщетение, оценено временно на 3 906 043 евро, ведно с лихвите в законоустановения размер, от възникването на щетата, т.е. от 27 март 2015 г.;

                  —

                  преди да се произнесе по иска, ищците молят Общия съд да спре производството до обявяването на решението на Съда по понастоящем висящото пред него производство, регистрирано под номер C-447/19, и евентуално на решението на Общия съд, в случай, че делото му бъде върнато;

                  —

                  да не се произнася по съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на иска си ищците твърдят, че ако жалбата за отмяна на решение от 9 април 2019 г. (дело C-447/19, Close и Cegelec/Парламент) бъде уважена и доведе до отмяната на решението, взето от Парламента на 19 март 2015 г. да възложи обществената поръчка за строителство по „проекта за разширяване и обновяване на сградата [Konrad Adenauer] в Люксембург“, обособена позиция 73 (електроенергийна инсталация), референтен № INLO-D-UPIL-T-14-A04, на временното сдружение ENERGIE-KAD (съставено от дружествата MERSCH, SCHMITZ PRODUCTION SARL и ENERGOLUX SA), и така да не избере офертата на ищците, това би довело, от една страна, до това, че Association Momentanée ENERGIE-KAD не може да бъде избрано, и от друга страна, че поръчката би трябвало да бъде възложена на ищците, подали офертата с най-ниската цена, тъй като поръчката се възлага единствено въз основа на критерия за цената. Претърпяната вреда е оценена, на този етап, в размер на 10 % от стойността на тяхната оферта.


title: Дело T-250/20: Жалба, подадена на 29 април 2020 г. — Moviescreens Rental/EUIPO — the airscreen company (AIRSCREEN)

text:
               10.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 262/28

      Жалба, подадена на 29 април 2020 г. — Moviescreens Rental/EUIPO — the airscreen company (AIRSCREEN)
      (Дело T-250/20)
      (2020/C 262/38)
      Език на жалбата: немски

         Страни

         Жалбоподател: Moviescreens Rental GmbH (Дам, Германия) (представители: D. Schulz и P. Stelzig, адвокати)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: the airscreen company GmbH & Co. KG (Мюнстер, Германия)

         Данни за производството пред EUIPO

         Притежател на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

         Спорна марка: Фигуративна марка на Съюза „AIRSCREEN“ — марка на Съюза № 3 244 662

         Производство пред EUIPO: производство по отмяна

         Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 12 февруари 2020 г. по преписка R 2527/2018-4

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да измени обжалваното решение в частта му, в която апелативният състав потвърждава решението на отдела по отмяна, с което последният отхвърля искането за обявяване на недействителност на оспорваната марка по отношение на разглежданите в спора стоки, както следва:
                  клас 9 надуваеми кино екрани, големи екрани, сребърни екрани,
                  клас 17 запълвани с въздух рамки от поливинилхлорид (PVC); огъваемо PVC–фолио,
                  клас 19 преносими постройки, неметални; рамки за големи екрани, неметални,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

         Изложени основания

                  —

                  Нарушение на член 59, параграф 1, буква а) и параграф 3 във връзка с член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета,

                  —

                  Нарушение на член 59, параграф 1, буква а) и параграф 3 във връзка с член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-298/20: Жалба, подадена на 22 май 2020 г. — KD/EUIPO

text:
               10.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 262/29

      Жалба, подадена на 22 май 2020 г. — KD/EUIPO
      (Дело T-298/20)
      (2020/C 262/39)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: KD (представители: S. Pappas, и N. Kyriazopoulou, lawyers)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост

         Искания

      Жалбоподателката моли Общия съд:

                  —

                  да отмени атестационния доклад за периода от 1 януари 2019 г. до 31 декември 2019 г., приет от Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост, и нотифициран на жалбоподателката на 11 март 2020 г.;

                  —

                  да осъди ответника да заплати на жалбоподателката обезщетение в размер на 3 000 EUR за претърпени от нея неимуществени вреди в резултат от атестационния доклад;

                  —

                  да осъди ответника да понесе собствените си разноски по настоящото производство, както и тези, направени от жалбоподателката.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателката изтъква три основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: нарушение на задължението за мотивиране, защото атестационният доклад съдържа коментари, по-неблагоприятни от тези в предходните доклади, което е напълно необосновано и поради това представлява явна фактическа грешка, с по-нататъшната последица за жалбоподателката лишаването ѝ от упражняването на нейното право на защита.

                  2.

                  Второ основание: нарушение на задължението за полагане на грижа, тъй като не е взето предвид успешното осъществяване на различни проекти от жалбоподателката, както и нейната мотивация и воля за работа, въпреки нейните семейни и здравословни проблеми.

                  3.

                  Трето основание: явна грешка в преценката, ще се отнася до непоследователността между коментарите и оценките, и неотчитането на всички приложими критерии.
                  Що се отнася до иска за неимуществени вреди, жалбоподателката обосновава същия въз основа на създаването на усещане за стрес, безпокойство и несправедливост в резултат от незаконосъобразността на оспорения доклад.


title: Дело T-299/20: Жалба, подадена на 20 май 2020 г. — KF/ЕИБ

text:
               10.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 262/29

      Жалба, подадена на 20 май 2020 г. — KF/ЕИБ
      (Дело T-299/20)
      (2020/C 262/40)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: KF (представители: L. Levi и A. Blot, адвокати)

         Ответник: Европейска инвестиционна банка

         Искания

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да отмени решението на председателя на ЕИБ от 27 януари 2020 г., за което жалбоподателят е уведомен с електронно съобщение на 18 февруари 2020 г. и с което е информиран за отхвърлянето на подадената от него жалба по административен ред по процедурата относно зачитането на достойнството на личността на работното място;

                  —

                  да присъди обезщетение за понесените имуществени вреди;

                  —

                  да присъди обезщетение за понесените неимуществени вреди; и

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква следните основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: твърдение за неизпълнение на задължението за мотивиране.

                  2.

                  Второ основание: твърдение, че оспорваното решение е явно незаконосъобразно, доколкото с него се одобряват заключенията на комисията [за разследване], която заменила преценката на органа по назначаване със собствената си преценка.

                  3.

                  Трето основание: твърдение за допусната явна грешка в преценката, неправилно тълкуване от посочения комитет на правното разбиране за тормоз, нарушение на принципа на добра администрация и неизпълнение на задължението за полагане на грижа.

                  4.

                  Четвърто основание: твърдение за нарушение на принципа на добра администрация и неизпълнение на задължението за полагане на грижа.

                  5.

                  Жалбоподателят също така счита, че посочените в жалбата неправомерни деяния представляват виновно допуснати грешки от ответника. Поради това жалбоподателят иска обезщетение за имуществените и неимуществените вреди, нанесени с оспорваните решения.


title: Дело T-308/20: Иск, предявен на/Жалба, подадена на 18 май 2020 г. — PL/Комисия

text:
               10.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 262/30

      Иск, предявен на/Жалба, подадена на 18 май 2020 г. — PL/Комисия
      (Дело T-308/20)
      (2020/C 262/41)
      Език на производството: френски

         Страни

         Ищец/Жалбоподател: PL (представители: J. Van Rossum и J.-N. Louis, avocats)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решението на Комисията от 25 юни 2019 г. да премести жалбоподателя „в интерес на службата“ от генерална дирекция „Развитие и сътрудничество — EuropAid“, дирекция „Съседство“, отдел „Финанси, договори, одит“ (DEVCO.F5.DEL.West Bank and Gaza Strip.006) в Източен Йерусалим, в генерална дирекция „Мобилност и транспорт“, дирекция „Общи ресурси MOVE.ENER“ (MOVE.SRD) в Брюксел, с обратна сила, считано от 1 януари 2013 г.;

                  —

                  да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква две основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: нарушение на член 266 ДФЕС, тъй като обжалваното решение не е в съответствие с диспозитива на решението на Съда на публичната служба от 15 април 2015 г. (F-96/13, EU:F:2015:29) и на решението на Общия съд от 13 декември 2018 г. (T-689/16, непубликувано, EU:T:2018:925) от гледна точка на мотивите им, които представляват необходимата основа за определяне на точния обхват на силата на пресъдено нещо.

                  2.

                  Второ основание: нарушение на членове 2 и 22а от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз, тъй като обжалваното решение било прието от некомпетентен орган и нарушение на задължението за мотивиране и лоялно сътрудничество.


title: Дело T-342/20: Жалба, подадена на 2 юни 2020 г. — Indo European Foods/EUIPO — Chakari (Abresham Super Basmati Selaa Grade One World’s Best Rice)

text:
               10.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 262/31

      Жалба, подадена на 2 юни 2020 г. — Indo European Foods/EUIPO — Chakari (Abresham Super Basmati Selaa Grade One World’s Best Rice)
      (Дело T-342/20)
      (2020/C 262/42)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Indo European Foods Ltd (Хароу, Обединено кралство) (представители: A. Norris, Barrister и N. Welch, Solicitor)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Hamid Ahmad Chakari (Виена, Австрия)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

         Спорна марка: заявка за регистрация на цветна фигуративна марка на Европейския съюз „Abresham Super Basmati Selaa Grade One World’s Best Rice“ — Заявка за регистрация № 16 860 868

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 2 април 2020 г. по преписка R 1079/2019–4

         Искания

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение;

                  —

                  да уважи възражението по отношение на всички стоки;

                  —

                  при условията на евентуалност, да върне преписката на EUIPO за ново разглеждане;

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати разноските, направени от жалбоподателя в настоящото производство по обжалване и в производствата пред апелативния състав и отдела по споровете.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 4 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-353/20: Жалба, подадена на 3 юни 2020 г. — AC Milan/EUIPO — InterES (ACM 1899 AC MILAN)

text:
               10.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 262/32

      Жалба, подадена на 3 юни 2020 г. — AC Milan/EUIPO — InterES (ACM 1899 AC MILAN)
      (Дело T-353/20)
      (2020/C 262/43)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Associazione Calcio Milan SpA (AC Milan) (Милано, Италия) (представители: A. Perani и G. Ghisletti, lawyers)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: InterES Handels- und Dienstleistungs Gesellschaft mbH & Co. KG (Нюрнберг, Германия)

         Данни за производството пред EUIPO

         Притежател на спорната марка: жалбоподателят пред Общия съд

         Спорна марка: посочваща Европейския съюз международна регистрация на фигуративна марка ACM 1899 AC MILAN в червено, черно и бяло — Международна регистрация, посочваща Европейския съюз № 1 329 545

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 14 февруари 2020 г. по преписка R 161/2019-2

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение;

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски, направени от жалбоподателя в настоящото производство.

         Изложени основания

                  —

                  нарушение на член 10, параграф 3 от Делегиран регламент (ЕС) 2018/625 на Комисията;

                  —

                  нарушение на член 18, параграф 1, буква a) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета;

                  —

                  нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-354/20: Жалба, подадена на 4 юни 2020 г. — Kfz-Gewerbe/EUIPO — The Blink Fish (Изображение на риба)

text:
               10.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 262/33

      Жалба, подадена на 4 юни 2020 г. — Kfz-Gewerbe/EUIPO — The Blink Fish (Изображение на риба)
      (Дело T-354/20)
      (2020/C 262/44)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Wirtschaftsgesellschaft des Kfz-Gewerbes mbH (Бон, Германия) (представител: N. Hebeis, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: The Blink Fish Srl (Милано, Италия)

         Данни за производството пред EUIPO

         Притежател на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

         Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз (Изображение на риба) — марка на Европейския съюз № 17 301 359

         Производство пред EUIPO: производство по отмяна

         Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 6 април 2020 г. по преписка R 2333/2019-4

         Искания

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение в частта, засягаща следните услуги от оспорваната заявка за регистрация на марка на Европейския съюз № 17 301 359:

                              —

                              клас 35: рекламиране и рекламни услуги, стопанско управление;

                              —

                              клас 38: телекомуникационни услуги;

                              —

                              клас 41: развлекателни услуги, спортна и културна дейност, преподавателски услуги, обучение;

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

         Изложени основания

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета;

                  —

                  Нарушение на член 94, параграф 1 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета, тъй като обжалваното решение на апелативния състав не е мотивирано.


title: Дело T-372/20: Жалба, подадена на 15 юни 2020 г. — Dermavita Company/EUIPO — Allergan Holdings France (JUVEDERM)

text:
               10.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 262/33

      Жалба, подадена на 15 юни 2020 г. — Dermavita Company/EUIPO — Allergan Holdings France (JUVEDERM)
      (Дело T-372/20)
      (2020/C 262/45)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Dermavita Company SARL (Бейрут, Ливан) (представител: Д. Тодоров, lawyer)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Allergan Holdings France SAS (Курбевуа, Франция)

         Данни за производството пред EUIPO

         Притежател на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

         Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „JUVEDERM“ — марка на Европейския съюз № 2 196 822

         Производство пред EUIPO: производство по отмяна

         Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 14 април 2020 г. по преписка R 877/2019-4

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение, в частта му, която се отнася до отхвърлянето на искането за отмяна на марката на Европейския съюз № 2 196 822 „JUVEDERM“ за оспорваните стоки, а именно „биологично съвместими вещества за медицинска употреба, предназначени за намаляване на бръчки“;

                  —

                  да осъди EUIPO и другата страна да понесат направените от тях разноски и да заплатят разноските на жалбоподателя във всеки етап от производството по отмяна и в производството по обжалване, включително разноските пред EUIPO и пред Общия съд.

         Изложени основания

                  —

                  Неправилно тълкуване на приложимото законодателство относно преценката на естеството на стоките, за които се използва марката;

                  —

                  Липса на доказателства за използването на марката от трети лица със съгласието на нейния притежател по смисъла на член 18, параграф 2 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-376/20: Жалба, подадена на 15 юни 2020 г. — Poupart/Комисия

text:
               10.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 262/34

      Жалба, подадена на 15 юни 2020 г. — Poupart/Комисия
      (Дело T-376/20)
      (2020/C 262/46)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Nicole Poupart (Брюксел, Белгия) (представители: S. Orlandi и T. Martin, адвокати)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решението от 1 октомври 2019 г. за прилагане на действащите след 1 май 2004 г. разпоредби на Правилника при изчисляването на пенсията му за осигурителен стаж,

                  —

                  да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква едно-единствено основание в подкрепа на жалбата, а именно нарушение на членове 21 и 22 от приложение XIII към Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз.


title: Дело T-388/20: Жалба, подадена на 26 юни 2020 г. — Ryanair/Комисия

text:
               10.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 262/36

      Жалба, подадена на 26 юни 2020 г. — Ryanair/Комисия
      (Дело T-388/20)
      (2020/C 262/49)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Ryanair DAC (Суордс, Ирландия) (представители: E. Vahida, F. Laprévote, S. Rating и I. Metaxas-Maranghidis, адвокати)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени Решение (ЕС) на Европейската комисия от 18 май 2020 година относно държавна помощ SA.56809 (2020/N) — Финландия — COVID-19: държавна гаранция за заем за Finnair (1) и

                  —

                  да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

            Жалбоподателят иска също жалбата му да бъде разгледана по реда на бързото производство на основание член 23а от Статута на Съда.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква четири основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: Европейската комисия е приложила неправилно член 107, параграф 3, буква б) ДФЕС, като е приела, че помощта е предназначена за преодоляването на сериозни затруднения във финландската икономика, и е нарушила задължението за претегляне на положителните последици от помощта и отрицателните ѝ последици за условията на търговия и за поддържането на лоялна конкуренция (т.нар. „тест на съпоставяне“).

                  2.

                  Второ основание: Европейската комисия е нарушила конкретни разпоредби от Договора за функционирането на ЕС и общите принципи на европейското право относно недопускането на дискриминация, свободното предоставяне на услуги и свободата на установяване, които са в основата на либерализацията на въздушния превоз в ЕС от 80-те години насам. Либерализацията на пазара на въздушните превози в ЕС е позволила разрастването на същински паневропейски нискотарифни авиокомпании. Европейската комисия не отчита щетите от породената от вируса COVID-19 криза за такива паневропейски авиокомпании и ролята им за въздушните връзки с Финландия, като позволява на последната държава да отпуска помощ само на Finnair. Член 107, параграф 3, буква б) ДФЕС предвижда изключение от забраната на държавните помощи по член 107, параграф 1 ДФЕС, но не предвижда изключение от другите норми и принципи, установени в Договора за функционирането на ЕС.

                  3.

                  Трето основание: Европейската комисия не е започнала официална процедура по разследване въпреки сериозните затруднения и е нарушила процесуалните права на жалбоподателя.

                  4.

                  Четвърто основание: при приемане на решението не е изпълнено задължението на Комисията за мотивиране.

         (1)  Решение (ЕС) на Европейската комисия от 18 май 2020 година относно държавна помощ SA.56809 (2020/N) — Финландия — COVID-19: държавна гаранция за заем за Finnair (все още непубликувано в Официален вестник)


title: Дело T-23/19: Определение на Общия съд от 8 юни 2020 г. — Limango/EUIPO — Consolidated Artists (limango)

text:
               10.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 262/38

      Определение на Общия съд от 8 юни 2020 г. — Limango/EUIPO — Consolidated Artists (limango)
      (Дело T-23/19) (1)

      (2020/C 262/51)
      Език на производството: английски
      Председателят на втори състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 93, 11.3.2019 г.


title: Дело T-534/19: Определение на Общия съд от 8 юни 2020 г. — TestBioTech/Комисия

text:
               10.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 262/38

      Определение на Общия съд от 8 юни 2020 г. — TestBioTech/Комисия
      (Дело T-534/19) (1)

      (2020/C 262/52)
      Език на производството: английски
      Председателят на втори състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 363, 28.10.2019 г.


title: Дело C-114/19 P: Решение на Съда (първи състав) от 11 юни 2020 г. — Европейска комисия/Danilo Di Bernardo (Обжалване — Публична служба — Конкурс на общо основание — Недопускане до тестовете — Възможност за администрацията да допълни пред съда мотивите на решението за недопускане — Условия — Изключителни случаи — Понятие за липса на мотиви)

text:
               5.10.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 329/2

      Решение на Съда (първи състав) от 11 юни 2020 г. — Европейска комисия/Danilo Di Bernardo
      (Дело C-114/19 P) (1)

      (Обжалване - Публична служба - Конкурс на общо основание - Недопускане до тестовете - Възможност за администрацията да допълни пред съда мотивите на решението за недопускане - Условия - Изключителни случаи - Понятие за липса на мотиви)
      (2020/C 329/02)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Европейска комисия (представители: B. Mongin и G. Gattinara)

         Друга страна в производството: Danilo Di Bernardo (представители: S. Orlandi и T. Martin, адвокати)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 164, 13.5.2019 г.


title: Дело C-256/19: Определение на Съда (десети състав) от 2 юли 2020 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Wien — Австрия) — Производство, заведено от S.A.D. Maler und Anstreicher OG (Преюдициално запитване — Член 53, параграф 2 от Процедурния правилник на Съда — Член 19, параграф1, втора алинея ДЕС — Ефективна правна защита в областите, обхванати от правото на Съюза — Принцип за независимост на съдиите — Член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз — Компетентност на Съда — Член 267 ДФЕС — Допустимост — Национални разпоредби относно разпределянето на делата в съд — Способ за защита — Тълкуване, което е необходимо, за да може запитващата юрисдикция да постанови нейното решение — Явна недопустимост)

text:
               5.10.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 329/2

      Определение на Съда (десети състав) от 2 юли 2020 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Wien — Австрия) — Производство, заведено от S.A.D. Maler und Anstreicher OG
      (Дело C-256/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Член 53, параграф 2 от Процедурния правилник на Съда - Член 19, параграф1, втора алинея ДЕС - Ефективна правна защита в областите, обхванати от правото на Съюза - Принцип за независимост на съдиите - Член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз - Компетентност на Съда - Член 267 ДФЕС - Допустимост - Национални разпоредби относно разпределянето на делата в съд - Способ за защита - Тълкуване, което е необходимо, за да може запитващата юрисдикция да постанови нейното решение - Явна недопустимост)
      (2020/C 329/03)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Verwaltungsgericht Wien

         Страна в главното производство

      S.A.D. Maler und Anstreicher OG

         в присъствието на: Magistrat der Stadt Wien, Bauarbeiter Urlaubs- und Abfertigungskasse

         Диспозитив

      Преюдициалното запитване, отправено от Verwaltungsgericht Wien (Първоинстанционен административен съд Виена, Австрия) с акт от 27 февруари 2019 г., е недопустимо.

         (1)  ОВ C 213, 24.6.2019 г.


title: Дело C-374/20 P: Жалба, подадена на 7 август 2020 г. от Agrochem-Maks d.o.o. срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 28 май 2020 г. по дело T-574/18 , Agrochem-Maks/Комисия

text:
               5.10.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 329/8

      Жалба, подадена на 7 август 2020 г. от Agrochem-Maks d.o.o. срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 28 май 2020 г. по дело T-574/18 , Agrochem-Maks/Комисия
      (Дело C-374/20 P)
      (2020/C 329/11)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Agrochem-Maks d.o.o. (представители: S. Pappas и A. Pappas, адвокати)

         Други страни в производството: Европейска комисия, Кралство Швеция

         Искания на жалбоподателя

      Жалбоподателят моли Съда:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да върне делото на Общия съд за ново разглеждане,

                  —

                  да осъди Комисията да понесе направените от нея съдебни разноски, както и съдебните разноски на жалбоподателя, направени в настоящото производство.

         Основания и основни доводи

      Общият съд изтълкувал и приложил погрешно процедурните изисквания, свързани с исканията за допълнителна информация, в контекста на подновяването на одобрението на активното вещество.
      Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, като постановил, че оплакването (свързано със седемте недовършени въпроса) — че наличието на спорове между Европейския орган за безопасност на храните (ЕОБХ) и държавата членка — докладчик изисква задълбочени мотиви по този въпрос — трябва да се отхвърли като неоснователно по отношение на четвъртия въпрос и като неефективно по отношение на останалите въпроси.
      Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, като не взел предвид всички релевантни обстоятелства, за да разгледа оправданите правни очаквания на жалбоподателя.
      Общият съд квалифицирал погрешно фактите и нарушил член 6, буква е) от Регламент № 1107/2009 (1), точка 2.2 от приложение II към него и принципа на пропорционалност.
      Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, като изтълкувал и приложил неправилно принципа на предпазните мерки.

         (1)  Регламент (ЕО) № 1107/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 21 октомври 2009 година относно пускането на пазара на продукти за растителна защита и за отмяна на директиви 79/117/ЕИО и 91/414/ЕИО на Съвета (OВ L 309, 2009 г., стр. 1).


title: Дело C-67/19: Определение на председателя на Съда от 29 юни 2020 г. (преюдициално запитване, отправено от Fővárosi Törvényszék (по-рано Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság) — Унгария) — KD/Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal

text:
               5.10.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 329/9

      Определение на председателя на Съда от 29 юни 2020 г. (преюдициално запитване, отправено от Fővárosi Törvényszék (по-рано Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság) — Унгария) — KD/Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal
      (Дело C-67/19) (1)

      (2020/C 329/12)
      Език на производството: унгарски
      Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 139, 15.4.2019 г.


title: Дело C-560/19: Определение на председателя на осми състав на Съда от 25 юни 2020 г. (преюдициално запитване, отправено от Juzgado de lo Mercantil n° 3 de Valencia — Испания) — GT/Air Nostrum Líneas Aéreas del Mediterráneo SA

text:
               5.10.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 329/11

      Определение на председателя на осми състав на Съда от 25 юни 2020 г. (преюдициално запитване, отправено от Juzgado de lo Mercantil no 3 de Valencia — Испания) — GT/Air Nostrum Líneas Aéreas del Mediterráneo SA
      (Дело C-560/19) (1)

      (2020/C 329/19)
      Език на производството: испански
      Председателят на осми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 372, 4.11.2019 г.


title: Дело C-567/19: Определение на председателя на Съда от 17 юли 2020 г. (преюдициално запитване, отправено от Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha — Испания) — LP/Subdelegación del Gobierno en Toledo

text:
               5.10.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 329/11

      Определение на председателя на Съда от 17 юли 2020 г. (преюдициално запитване, отправено от Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha — Испания) — LP/Subdelegación del Gobierno en Toledo
      (Дело C-567/19) (1)

      (2020/C 329/20)
      Език на производството: испански
      Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 372, 4.11.2019 г.


title: Дело C-93/20: Определение на председателя на Съда от 9 юли 2020 г. (преюдициално запитване, отправено от Bezirksgericht Schwechat — Австрия) — JU/Air France Direktion für Österreich

text:
               5.10.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 329/12

      Определение на председателя на Съда от 9 юли 2020 г. (преюдициално запитване, отправено от Bezirksgericht Schwechat — Австрия) — JU/Air France Direktion für Österreich
      (Дело C-93/20) (1)

      (2020/C 329/26)
      Език на производството: немски
      Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 201, 15.6.2020 г.