title: Дело T-299/17: Жалба, подадена на 16 май 2017 г. — Sata/EUIPO — Zhejiang Rongpeng Air Tools (1000)

text:
               17.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 231/43

         Жалба, подадена на 16 май 2017 г. — Sata/EUIPO — Zhejiang Rongpeng Air Tools (1000)
   (Дело T-299/17)
   (2017/C 231/54)
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Sata GmbH & Co. KG (Корнвестхайм, Германия) (представител: M.-C. Simon, Rechtsanwältin)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Zhejiang Rongpeng Air Tools Co. Ltd (Пенджи Таун, Китай)

      Данни за производството пред EUIPO

      Притежател на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: Знакът „1000“ — марка на Европейския съюз № 12 333 531

      Производство пред EUIPO: производство по обявяване на недействителност

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 8 март 2017 г. по преписка R 650/2016-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

               —

               в случай на встъпване на другата страна в производството, да осъди другата страна да заплати съдебните разноски.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на член 75 от Регламент № 207/2009,

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 207/2009,

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009,

               —

               Нарушение на принципа на равно третиране и на принципа на добра администрация.


title: Дело C-414/14 P: Жалба, подадена на 2 септември 2014 г. от Fundação Calouste Gulbenkian срещу определението, постановено от Общия съд (шести състав) на 26 юни 2014 г. по дело T-541/11, Fundação Calouste Gulbenkian/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

text:
               15.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/16

         Жалба, подадена на 2 септември 2014 г. от Fundação Calouste Gulbenkian срещу определението, постановено от Общия съд (шести състав) на 26 юни 2014 г. по дело T-541/11, Fundação Calouste Gulbenkian/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
   (Дело C-414/14 P)
   (2015/C 198/21)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Fundação Calouste Gulbenkian (представители: G. Macias Bonilla, G. Marín Raigal, P. López Ronda, lawyers)

      Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Micael Gulbenkian
   С определение от 26 февруари 2015 г. Съдът (осми състав) отхвърли жалбата и осъди Fundação Calouste Gulbenkian да понесе собствените си съдебни разноски.


title: Дело T-78/06: Решение на Общия съд от 16 ноември 2011 г. — Álvarez/Комисия (Конкуренция — Картели — Сектор на найлонови промишлени торби — Решение, с което се установява нарушение на член 81, параграф 1 ЕО — Понятие за предприятие — Носене на отговорност за неправомерното поведение — Презумпция за невиновност)

text:
               7.1.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 6/11

         Решение на Общия съд от 16 ноември 2011 г. — Álvarez/Комисия
   (Дело T-78/06) (1)

   (Конкуренция - Картели - Сектор на найлонови промишлени торби - Решение, с което се установява нарушение на член 81, параграф 1 ЕО - Понятие за предприятие - Носене на отговорност за неправомерното поведение - Презумпция за невиновност)
   2012/C 6/17
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Armando Álvarez, SA (Мадрид, Испания) (представители: първоначално E. Garayar Gutiérrez и A. García Castillo, впоследствие E. Garayar Gutiérrez M. Troncoso Ferrer и C. Ruixó Claramunt, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представител: F. Castillo de la Torre)

      Предмет

   Искане за частична отмяна на Решение C(2005) 4634 окончателен на Комисията от 30 ноември 2005 година относно производство по член 81 [ЕО] (Дело COMP/F/38.354 — Промишлени торби) във връзка с картел на пазара на найлоновите промишлени торби, както и, при условията на евентуалност, искане за намаляване на глобата, наложена на жалбоподателя

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Armando Álvarez, SA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 121, 20.5.2006 г.


title: Дело C-56/07: Искане за преюдициално заключение, направено от Landesgericht Bozen на 1 февруари 2007 г. — Ruth Vilgger, Othmar Michaeler и Subito GmbH срещу Инспекция по труда на автономната провинция Bozen (сега Служба по социална охрана на труда) и автономната провинция Bozen

text:
               28.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 95/18

         Искане за преюдициално заключение, направено от Landesgericht Bozen на 1 февруари 2007 г. — Ruth Vilgger, Othmar Michaeler и Subito GmbH срещу Инспекция по труда на автономната провинция Bozen (сега Служба по социална охрана на труда) и автономната провинция Bozen
   (Дело C-56/07)
   (2007/C 95/30)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Landesgericht Bozen.
   Страни в главното производство

      Ищец: Ruth Vilgger, Othmar Michaeler и Subito GmbH

      Ответник: Инспекция по труда на автономната провинция Bozen (сега Служба по социална охрана на труда) и автономна провинция Bozen.
   Преюдициални въпроси
   Съответства ли националната разпоредба (член 2 и 8 от Gesetzesvert. Dekret Nr. 61/2000), която възлага задължение на работодателя в рамките на 30-дневен срок от сключването на договор за работа при непълно работно време да изпрати копие от него на компетентната териториална дирекция на Инспекцията по труда, а в случай на неизпълнение на задължението за изпращане, предвижда и налагане на глоба в размер на 15,00 EUR за всеки работник и за всеки ден на забава, без да фиксира горна граница на административното наказание — глоба, на разпоредбите на Общността и на Директива 97/81/ЕО (1) на Съвета от 15 декември 1997 година?

      (1)  ОВ L 14, стр. 9.


title: Дело C-32/12: Преюдициално запитване, отправено от Juzgado de Primera Instancia de Badajoz (Испания) на 23 януари 2012 г. — Soledad Duarte Hueros/Autociba S.A., Automóviles Citroen España S.A.

text:
               31.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 98/17

         Преюдициално запитване, отправено от Juzgado de Primera Instancia de Badajoz (Испания) на 23 януари 2012 г. — Soledad Duarte Hueros/Autociba S.A., Automóviles Citroen España S.A.
   (Дело C-32/12)
   2012/C 98/28
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Juzgado de Primera Instancia de Badajoz

      Страни в главното производство

      Ищец: Soledad Duarte Hueros

      Ответник: Autociba S.A., Automóviles Citroen España S.A..

      Преюдициални въпроси

               1.

               „Ако потребител, след като не е успял да получи привеждане на стоката в съответствие — защото въпреки многократни искания ремонтът не е извършен — поиска по съдебен ред единствено разваляне на договора и такова разваляне не е подходящо поради това, че липсата на съответствие е незначителна, може ли съдът служебно да присъди на потребителя подходящо намаление на цената?“


title: Дело C-87/13: Преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия) на 21 февруари 2013 г. — Staatssecretaris van Financiën/X

text:
               18.5.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 141/14

         Преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия) на 21 февруари 2013 г. — Staatssecretaris van Financiën/X
   (Дело C-87/13)
   2013/C 141/24
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hoge Raad der Nederlanden

      Страни в главното производство

      Касатор: Staatssecretaris van Financiën

      Участник в производството: X

      Преюдициални въпроси

               1.

               Допуска ли правото на Съюза, по-специално разпоредбите относно свободата на установяване и свободното движение на капитали, местно за Белгия лице, което по свое искане се облага като местно за Нидерландия лице и което е правило разноски за използван от него за собствени жилищни нужди замък, разположен в Белгия и обявен там за защитен от закона паметник и за част от селищния облик, при облагането на дохода в Нидерландия да не може да приспада разноските, тъй като в Нидерландия замъкът не е регистриран като защитен паметник?

               2.

               В каква степен при това е от значение дали в Белгия като държава по местоживеенето си посредством избора на прогресивно данъчно облагане на доходите си заинтересованото лице може да приспада разноските от данъка върху доходите, дължим за неговите настоящи или бъдещи доходи от движимо имущество?


title: Дело T-458/05: Решение на Първоинстанционния съд от 20 ноември 2007 г. — Tegometall International/СХВП — Wuppermann (TEK) (Марка на Общността — Процедура за обявяване на недействителност — Заявка за словна марка на Общността TEK — Предмет на спора — Зачитане на правото на защита — Абсолютни основания за отказ — Описателен характер — Член 7, параграф 1, букви б), в) и ж) и член 51, буква а) от Регламент (ЕО) № 40/94)

text:
               12.1.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 8/13

         Решение на Първоинстанционния съд от 20 ноември 2007 г. — Tegometall International/СХВП — Wuppermann (TEK)
   (Дело T-458/05) (1)

   (Марка на Общността - Процедура за обявяване на недействителност - Заявка за словна марка на Общността „TEK“ - Предмет на спора - Зачитане на правото на защита - Абсолютни основания за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, букви б), в) и ж) и член 51, буква а) от Регламент (ЕО) № 40/94)
   (2008/C 8/25)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: Tegometall International AG (Lengwil-Oberhofen, Швейцария) (представител: H. Timmann, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: J. Weberndörfer)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: Wippermann AG (Леверкузен, Германия) (представители: първоначално H. Huisken, впоследствие I. Friedhoff, avocats)
   Предмет
   Жалба, подадена срещу Решение на втори апелативен състав на СХВП от 21 октомври 2005 г. (дело R 1063/2004-2), поправено на 16 ноември 2005 г., относно процедура за обявяване на недействителност между Wuppermann AG и Tegometall International AG.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда жалбоподателя да заплати съдебните разноски, с изключение на направените от встъпилата страна.

               3)

               Встъпилата страна понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 60, 11.3.2006 г.


title: Дело T-37/12: Жалба, подадена на 25 януари 2012 г. — Advance Magazine Publishers/СХВП — López Cabré (TEEN VOGUE)

text:
               10.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 73/30

         Жалба, подадена на 25 януари 2012 г. — Advance Magazine Publishers/СХВП — López Cabré (TEEN VOGUE)
   (Дело T-37/12)
   2012/C 73/59
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Advance Magazine Publishers, Inc. (Ню Йорк, Съединени американски щати) (представител: T. Alkin, Barrister)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Eduardo López Cabré (Барселона, Испания)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 22 ноември 2011 г. по преписка R 1763/2010-4 в частта относно възражението, основано на по-ранната марка, и

               —

               да се осъди направилото възражение лице да заплати съдебните разноски на жалбоподателя.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „TEEN VOGUE“, заявена, наред с останалото, за стоки от клас 18 — заявка за марка на Общността № 5265517

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: словна марка „VOGUE“ за стоки от клас 18, регистрирана в Испания под № 496371; фигуративна марка „VOGUE moda en lluvia“ за стоки от клас 18, регистрирана в Испания под № 2153619; словна марка „VOGUE“ за стоки от клас 18, регистрирана в Общността под № 2082287

      Решение на отдела по споровете: частично отхвърля заявката за марка на Общността.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 43, параграф 2 от Регламент № 207/2009 на Съвета и/или на правило 22, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 2868/95 на Комисията, както и нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав неправилно заключава, че „взети като цяло“ доказателствата, представените от направилото възражение лице, са достатъчни, за да се установи реалното използване на по-ранната марка, и че съществува вероятност от объркване между марката на жалбоподателя и противопоставената марка.


title: Дело C-310/15: Решение на Съда (осми състав) от 7 септември 2016 г. (преюдициално запитване от Cour de cassation — Франция) — Vincent Deroo-Blanquart/Sony Europe Limited, правоприемник на Sony France SA (Преюдициално запитване — Защита на потребителите — Нелоялни търговски практики — Директива 2005/29/ЕО — Членове 5 и 7 — Свързана оферта — Продажба на компютър, оборудван с предварително инсталиран софтуер — Съществена информация относно цената — Заблуждаващо бездействие — Невъзможност за потребителя да получи същия модел компютър без инсталиран софтуер)

text:
               31.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 402/10

         Решение на Съда (осми състав) от 7 септември 2016 г. (преюдициално запитване от Cour de cassation — Франция) — Vincent Deroo-Blanquart/Sony Europe Limited, правоприемник на Sony France SA
   (Дело C-310/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Защита на потребителите - Нелоялни търговски практики - Директива 2005/29/ЕО - Членове 5 и 7 - Свързана оферта - Продажба на компютър, оборудван с предварително инсталиран софтуер - Съществена информация относно цената - Заблуждаващо бездействие - Невъзможност за потребителя да получи същия модел компютър без инсталиран софтуер))
   (2016/C 402/12)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour de cassation

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Vincent Deroo-Blanquart

      Ответник: Sony Europe Limited, правоприемник на Sony France SA

      Диспозитив

               1)

               Търговска практика, при която се продава компютър с предварително инсталиран софтуер, без да се дава възможност на потребителя да получи същия модел компютър без предварително инсталиран софтуер, не представлява сама по себе си нелоялна търговска практика по смисъла на член 5, параграф 2 от Директива 2005/29/EО на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2005 година относно нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители на вътрешния пазар и изменение на Директива 84/450/ЕИО на Съвета, Директиви 97/7/ЕО, 98/27/ЕО и 2002/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, и Регламент (ЕО) № 2006/2004 на Европейския парламент и на Съвета („Директива за нелоялните търговски практики“), освен ако тази практика противоречи на изискванията на дължимата професионална грижа и променя или е възможно да промени съществено икономическото поведение на средния потребител по отношение на тази стока, което националната юрисдикция следва да провери, като вземе предвид специфичните обстоятелства по делото в главното производство.

               2)

               В рамките на свързана оферта, при която се продава компютър с предварително инсталиран софтуер, непосочването на цената на всяка една от предварително инсталираните софтуерни програми не представлява заблуждаваща търговска практика по смисъла на член 5, параграф 4, буква а) и член 7 от Директива 2005/29.

      (1)  ОВ C 294, 7.9.2015 г.


title: Дело T-54/11: Решение на Общия съд от 15 януари 2013 г. — Испания/Комисия (ЕФРР — Намаляване на финансова помощ — Помощ по оперативна програма по цел 1 (2000—2006) относно региона на Андалусия (Испания) — Член 39, параграф 3, буква б) от Регламент (ЕО) № 1260/1999 — Тримесечен срок — Директива 93/36/ЕИО — Процедура на договаряне без предварително публикувано обявление за обществена поръчка)

text:
               23.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 55/10

         Решение на Общия съд от 15 януари 2013 г. — Испания/Комисия
   (Дело T-54/11) (1)

   (ЕФРР - Намаляване на финансова помощ - Помощ по оперативна програма по цел 1 (2000—2006) относно региона на Андалусия (Испания) - Член 39, параграф 3, буква б) от Регламент (ЕО) № 1260/1999 - Тримесечен срок - Директива 93/36/ЕИО - Процедура на договаряне без предварително публикувано обявление за обществена поръчка)
   2013/C 55/15
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Кралство Испания (представители: първоначално М. Muñoz Pérez, впоследствие S. Martínez-Lage Sobredo, и накрая A. Rubio González и N. Díaz Abad, abogados del Estado)

      Ответник: Европейска комисия (представители: A. Steiblytė и J. Baquero Cruz)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение C(2010) 7700 окончателен на Комисията от 16 ноември 2010 година за намаляване на помощта от Европейския фонд за регионално развитие (ЕФРР) на интегрирана оперативна програма „Андалусия“, цел № 1 (2000—2006), доколкото с него се налага финансова корекция от 100 % на разходите, финансирани от ЕФРР за договори № 2075/2003 и № 2120/2005.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Кралство Испания да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 80, 12.3.2011 г.


title: Дело C-469/14: Решение на Съда (трети състав) от 28 юли 2016 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Hamburg — Германия) — Masterrind GmbH/Hauptzollamt Hamburg-Jonas (Преюдициално запитване — Селско стопанство — Регламент (ЕО) № 1/2005 — Защитата на животните по време на транспортиране — Пътувания с голяма продължителност — Глава V, точка 1.4, буква г) от приложение I — Продължителност на пътуване и почивка на животните при транспортиране — Транспортиране на животни от рода на едрия рогат добитък — Понятие за достатъчен период на почивка най-малко от един час — Възможност за многократно прекъсване на транспортирането — Член 22 — Закъснения по време на транспортиране — Регламенти (ЕО) № 1234/2007 и (ЕС) № 817/2010 — Възстановявания при износ — Изисквания в областта на хуманното отношение към живите животни от рода на едрия рогат добитък по време на транспортиране — Регламент № 817/2010 — Член 2, параграфи 2—4 — Официален ветеринарен лекар на изходния пункт — Доклад и вписване върху документа, удостоверяващ, че животните напускат митническата територия на Съюза, относно спазването или неспазването на приложимите разпоредби на Регламент № 1/2005 — Незадоволителен резултат от извършените проверки — Член 5, параграф 1, буква в) — Обвързващ характер на посоченото вписване спрямо националния орган, компетентен за изплащането на възстановявания при износ)

text:
               26.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 350/3

         Решение на Съда (трети състав) от 28 юли 2016 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Hamburg — Германия) — Masterrind GmbH/Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Дело C-469/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Селско стопанство - Регламент (ЕО) № 1/2005 - Защитата на животните по време на транспортиране - Пътувания с голяма продължителност - Глава V, точка 1.4, буква г) от приложение I - Продължителност на пътуване и почивка на животните при транспортиране - Транспортиране на животни от рода на едрия рогат добитък - Понятие за достатъчен период на почивка най-малко от един час - Възможност за многократно прекъсване на транспортирането - Член 22 - Закъснения по време на транспортиране - Регламенти (ЕО) № 1234/2007 и (ЕС) № 817/2010 - Възстановявания при износ - Изисквания в областта на хуманното отношение към живите животни от рода на едрия рогат добитък по време на транспортиране - Регламент № 817/2010 - Член 2, параграфи 2—4 - Официален ветеринарен лекар на изходния пункт - Доклад и вписване върху документа, удостоверяващ, че животните напускат митническата територия на Съюза, относно спазването или неспазването на приложимите разпоредби на Регламент № 1/2005 - Незадоволителен резултат от извършените проверки - Член 5, параграф 1, буква в) - Обвързващ характер на посоченото вписване спрямо националния орган, компетентен за изплащането на възстановявания при износ))
   (2016/C 350/03)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Finanzgericht Hamburg

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Masterrind GmbH

      Ответник: Hauptzollamt Hamburg-Jonas

      Диспозитив

               1)

               Глава V, точка 1.4, буква г) от приложение I към Регламент (ЕО) № 1/2005 на Съвета от 22 декември 2004 година относно защитата на животните по време на транспортиране и свързаните с това операции и за изменение на Директиви 64/432/ЕИО и 93/119/ЕО и Регламент (ЕО) № 1255/97, трябва да се тълкува в смисъл, че в рамките на транспортирането с пътни превозни средства на животни от съответните видове, по-специално от рода на едрия рогат добитък, с изключение на телетата, от една страна, периодът на почивка между етапите на пътуване може по принцип да бъде с продължителност над един час. Ако тази продължителност обаче превишава един час, тя не трябва да бъде такава, че при конкретните условия, при които се прави почивката и се извършва транспортирането като цяло, да създава опасност от наранявания или неоправдано страдание за транспортираните животни. Освен това предвидената в точка 1.4, буква г) от тази глава продължителност на пътуване и почивка не може да превишава общо 29 часа, с изключение на възможността да бъде продължена с 2 часа в интерес на животните в съответствие с точка 1.8 от посочената глава и без да се изключва прилагането на разпоредбите на член 22 от този регламент в случай на непредвидени обстоятелства. От друга страна, етапите на пътуване от максимум 14 часа всеки могат да включват една или няколко фази на престой. Тези фази на престой трябва да бъдат прибавени към фазите на пътуване за пресмятането на общата продължителност на етапа на пътуване от максимум 14 часа, от който те са част.

               2)

               Регламент (ЕС) № 817/2010 на Комисията от 16 септември 2010 година относно определяне на подробни правила по силата на Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета по отношение на изискванията за предоставяне на възстановявания при износ, свързани с хуманно отношение към живите животни от рода на едрия рогат добитък по време на транспорт, трябва да се тълкува в смисъл, че органът, компетентен за изплащането на възстановявания при износ на животни от рода на едрия рогат добитък, не е обвързан от направеното от официалния ветеринарен лекар на изходния пункт вписване върху документа, удостоверяващ, че съответните животни напускат митническата територия на Европейския съюз, съгласно което в рамките на транспортирането на същите животни приложимите разпоредби на Регламент № 1/2005 не са спазени по отношение на всички или на част от тези животни.

      (1)  ОВ C 16, 19.1.2015 г.


title: Дело T-193/15: Жалба, подадена на 21 април 2015 г. — Bodegas Williams & Humbert/СХВП — Central Hisumer (Botanic Williams & Humbert)

text:
               15.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/43

         Жалба, подадена на 21 април 2015 г. — Bodegas Williams & Humbert/СХВП — Central Hisumer (Botanic Williams & Humbert)
   (Дело T-193/15)
   (2015/C 198/59)
   Език на жалбата: испански

      Страни

      Жалбоподател: Bodegas Williams & Humbert, SA (Кадис, Испания) (представител: A. Gómez López, abogado)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Central Hisumer, SL (Ориуела, Испания)

      Данни за производството пред СХВП

      Заявител: жалбоподателят.

      Спорна марка: фигуративна марка на Общността в син, сив, бял и черен цвят, съдържаща словните елементи „Botanic Williams & Humbert“ — заявка за регистрация № 11 184 819.

      Производство пред СХВП: производство по възражение.

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 23 февруари 2015 г. по преписка R 594/2014-4.

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да обяви, че решението от 9 декември 2010 г. на четвърти апелативен състав на СХВП по преписка R 594/2014-4 — с което се отхвърля жалбата срещу решението на отдела по споровете на СХВП от 20 декември 2013 г., постановено в производство по възражение № B 2 128 026, и съответно се отказва регистрацията на комбинирана марка на Общността № 11.184.819 „BOTANIC WILLIAMS & HUMBERT LONDON DRY GIN“ за клас 33 — не съответства на Регламент (ЕО) 207/2009 относно марката на Общността.

               —

               да допусне регистрацията на комбинирана марка на Общността № 11.184.819 „BOTANIC WILLIAMS & HUMBERT LONDON DRY GIN“ за клас 33, тъй като забраната по член 8, параграф 1, буква б) и член 8, параграф 5 от Регламент № 207/2009 е неприложима.

               —

               да осъди СХВП, а ако е необходимо, и встъпилата страна да заплатят съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-400/05: Решение на Съда (пети състав) от 11 януари 2007 г. (искане за даване на преюдициално заключение, направено от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — B.A.S. Trucks BV/Staatssecretaris van Financiën (Обща митническа тарифа — Комбинирана номенклатура — Тарифно класиране — Подпозиция 8704 10 — Превозно средство, създадено за използване на строителни обекти и предназначено за превоз и разтоварване на материали, както и за използване в пътната мрежа)

text:
               24.2.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 42/8

         Решение на Съда (пети състав) от 11 януари 2007 г. (искане за даване на преюдициално заключение, направено от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — B.A.S. Trucks BV/Staatssecretaris van Financiën
   (Дело C-400/05) (1)

   (Обща митническа тарифа - Комбинирана номенклатура - Тарифно класиране - Подпозиция 8704 10 - Превозно средство, създадено за използване на строителни обекти и предназначено за превоз и разтоварване на материали, както и за използване в пътната мрежа)
   (2007/C 42/13)
   Език на производството: нидерландски
   Препращаща юрисдикция
   Hoge Raad der Nederlanden
   Страни в главното производство

      Ищец: B.A.S. Trucks BV

      Ответник: Staatssecretaris van Financiën
   Предмет
   Искане за даване на преюдициално заключение — Hoge Raad der Nederlanden — Тарифно класиране на превозно средство, създадено за използване на строителните обекти и предназначено за превоз и разтоварване на материали, както и за използване в пътната мрежа — Включване или не в позиция КН 8704 10 като „самосвал, предназначен да бъде използван извън пътната мрежа“
   Диспозитив
   Подпозицията 8704 10 от комбинираната номенклатура, намираща се в приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа, изменен с Регламент (ЕО) № 2261/98 на Комисията от 26 октомври 1998 г., следва да се тълкува в смисъл, че в тази подпозиция попадат самосвалите от въпросната подпозиция, които са създадени най-вече за да бъдат използвани извън обществени пътища с настилка. Фактът, че самосвалите имат характеристики, които им позволяват, като допълнение, да участват в движението по обществени пътища с настилка, не представлява пречка за тяхното класифициране като самосвали по смисъла на тази подпозиция.

      (1)  ОВ C 36, 11.2.2006 г.


title: Дело C-664/16: Преюдициално запитване от Curtea de Apel Alba Iulia (Румъния), постъпило на 21 декември 2016 г. — Lucrețiu Hadrian Vădan/Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor, Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Brașov — Administrația Județeană a Finanțelor Publice Alba

text:
               3.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 104/27

         Преюдициално запитване от Curtea de Apel Alba Iulia (Румъния), постъпило на 21 декември 2016 г. — Lucrețiu Hadrian Vădan/Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor, Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Brașov — Administrația Județeană a Finanțelor Publice Alba
   (Дело C-664/16)
   (2017/C 104/41)
   Език на производството: румънски

      Запитваща юрисдикция

   Curtea de Apel Alba Iulia

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Lucrețiu Hadrian Vădan

      Ответник: Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor, Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Brașov — Administrația Județeană a Finanțelor Publice Alba

      Преюдициални въпроси

               1)

               Следва ли Директива 2006/112 (1) като цяло, и по-конкретно разпоредбите на членове 167, 168, 178, 179 и 273, както и принципът на пропорционалност и принципът на неутралитет, да се тълкуват в смисъл, че допускат данъчнозадължено лице, което отговаря на материалноправните условия за приспадане на ДДС, да упражни правото си на приспадане, в случай че в конкретен контекст като този в главното производство то не е в състояние да докаже сумите, заплатени по получени доставки на стоки и услуги, като представи данъчни фактури?

               2)

               При положителен отговор на първия въпрос, следва ли Директива 2006/112, както и принципът на пропорционалност и принципът на неутралитет, да се тълкуват в смисъл, че като допустима и адекватна мярка за определяне на обхвата на правото на приспадане може да се възприеме способ за косвена оценка (чрез съдебна експертиза), изготвена от независим оценител въз основа на обема на строителните работи/труда, произтичащ от експертизата в строителството, доколкото доставките на стоки (строителните материали) и на услуги (разходите за труд за съответните строителни работи) са извършени от регистрирани за целите на ДДС лица?

      (1)  Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, 2006 г., стр. l; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7).


title: Дело T-298/06: Решение на Първоинстанционния съд от 19 ноември 2009 г. — Agencja Wydawnicza Technopol/СХВП (1000) (Марка на Общността — Заявка за словна марка на Общността 1000 — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009))

text:
               16.1.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 11/22

         Решение на Първоинстанционния съд от 19 ноември 2009 г. — Agencja Wydawnicza Technopol/СХВП (1000)
   (Дело T-298/06) (1)

   (Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността 1000 - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   2010/C 11/41
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. (Częstochowa, Полша) (представители: V. von Bomhard, A. Renck и T. Dolde, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Folliard-Monguiral)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 7 август 2006 г. (преписка № R 447/2006-4) относно заявка за регистрацията на словна марка 1000 като марка на Общността

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 310, 16.12.2006 г.


title: Дело C-606/11: Преюдициално запитване, отправено от First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Обединено кралство) на 28 ноември 2011 г. — Grattan plc/The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

text:
               3.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 65/3

         Преюдициално запитване, отправено от First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Обединено кралство) на 28 ноември 2011 г. — Grattan plc/The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
   (Дело C-606/11)
   2012/C 65/05
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Grattan plc

      Ответник: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Преюдициални въпроси

   Ако Съдът приеме, че отговорът на Въпрос 1, отправен по дело Littlewoods Retail Limited/The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs (дело C-591/10), е отрицателен:

               1.

               Дали установените в правото на Съюза принципи на ефективност и/или на равностойност изискват правното средство за защита при надвнасяне на ДДС в нарушение на правото на Съюза да бъде едно и също за възстановяването на надвнесената главница и за полезната стойност на надвнесената сума и/или лихвата върху нея?

               2.

               Когато съществуват алтернативни средства за защита съгласно вътрешното право, представлява ли нарушение на принципите на ефективност и/или на равностойност ако средството или средствата за правна защита не са предвидени в законовите разпоредби, които уреждат подаването на основните искания за възстановяване и на жалбите срещу административните решения по тези искания? и

               3.

               Представлява ли нарушение на принципите на ефективност и/или на равностойност изискването жалбоподателят да подаде основното искане за възстановяване и искането за проста лихва в едно производство пред Tax Tribunal, а останалата част от средството за защита, предвидено от правото на Съюза по отношение на полезната стойност на надвнесената сума и/или лихвата върху нея, в отделно производство пред High Court?


title: Дело F-127/07: Жалба, подадена на 30 октомври 2007 г. — Coto Moreno/Комисия

text:
               26.1.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/57

         Жалба, подадена на 30 октомври 2007 г. — Coto Moreno/Комисия
   (Дело F-127/07)
   (2008/C 22/111)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Juana Maria Coto Moreno (Габороне, Ботсвана) [представители: K. Lemmens, C. Doutrelepont, avocats]

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението от 12 февруари 2007 г., с което конкурсната комисия по конкурс EPSO/AD/28/05 отказва да включи жалбоподателя в списъка с резервите от този конкурс, в следствие на което:

                           —

                           да му се присъди обезщетение за неимуществени вреди в размер на 25 000 EUR,

                           —

                           да му се присъди обезщетение за заплатени адвокатски възнаграждения в размер на 8 000 EUR, удостоверени с приложения документ,

                           —

                           като главно искане, да се признае за установено, че компетентните органи са длъжни да предприемат всички действия, необходими за справедливо компенсиране на неблагоприятните последици от отменения акт, а именно включването на жалбоподателя в списъка с резервите или

                           —

                           при липса на подобно включване, при условията на евентуалност да се присъди на жалбоподателя обезщетение за имуществени вреди в размер на 384 000 EUR,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Жалбоподателят участва в конкурс EPSO/AD/28/05. Конкурсната комисия отказва да включи жалбоподателя в списъка с резервите от този конкурс с решение от 12 февруари 2007 г., чиято отмяна иска жалбоподателят.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири правни основания:
   Първото правно основание, във връзка с главното искане, е изведено от явна грешка в преценката, независимо или във връзка с липса на мотиви и/или нарушение на принципа patere legem quam ipse fecisti. Комисията, чието становище в това отношение било двусмислено, счита, че жалбоподателят дава „пълни“ отговори, които обаче не са задоволителни. Очевидно случаят не бил такъв, още повече че жалбоподателят дава отговори в съответствие с правилата на Комисията.
   Второто правно основание е изведено, също във връзка с главното искане, от нарушение на обявлението за конкурс и на принципа за равенство, независимо или във връзка със спазването на принципа на разумността.
   Третото правно основание, също във връзка с главното искане, е изведено от нарушение на задължението за излагане на мотиви, доколкото жалбоподателят поставя ясен въпрос на Комисията защо отговор, даден от него на устния изпит, е приет за неправилен или най-малкото за непълен. Жалбоподателят не получил отговор, въпреки задължението за излагане на мотиви.
   Накрая, жалбоподателят твърди при условията на евентуалност, че е налице явна грешка в преценката, независимо или във връзка с принципа на равенство и принципа на пропорционалност. Поставената оценка освен това била несъразмерна по отношение на резултатите (той получава оценка 25/50) и нарушавала принципа на равенство, тъй като жалбоподателят трябвало да се третира както всеки друг кандидат, предоставил отговори, които са счетени за пълни, не само с оглед на познанията, но и от гледна точка на другите критерии.


title: Дело T-336/06: Определение на Първоинстанционния съд от 10 април 2008 г. — 2K-Teint и др./Комисия и ЕИБ ( Извъндоговорна отговорност — Договор за финансиране, сключен с Мароко — Твърдения за неизпълнение на задължения и за небрежност, допуснати от ЕИБ в надзора върху използването на заем, финансиран от бюджета на Общността — Погасителна давност — Недопустимост )

text:
               7.6.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 142/25

         Определение на Първоинстанционния съд от 10 април 2008 г. — 2K-Teint и др./Комисия и ЕИБ
   (Дело T-336/06) (1)

   („Извъндоговорна отговорност - Договор за финансиране, сключен с Мароко - Твърдения за неизпълнение на задължения и за небрежност, допуснати от ЕИБ в надзора върху използването на заем, финансиран от бюджета на Общността - Погасителна давност - Недопустимост“)
   (2008/C 142/46)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищци: 2K-Teint SARL (Casablanca, Мароко); Mohammed Kermoudi, Khalid Kermoudi, Laila Kermoudi, Mounia Kermoudi, Salma Kermoudi и Rabia Kermoudi (Casablanca) (представител: P. Thomas, avocat)

      Ответици: Комисия на Европейските общности (представители: A. Aresu и V. Joris); и Европейска инвестиционна банка (BEI) (представители: C. Gómez de la Cruz и J.-P. Minnaert)
   Предмет
   Искане за обезщетение за вредите, които ищците твърдят, че са претърпели в резултат от неизпълнението на задължения и на небрежност, които били допуснати от ЕИБ в надзора върху използването по предназначение на финансовите средства, отпуснати за реализиране на проекта 2K-Teint в изпълнение на договора за финансиране, сключен между ЕИБ, като пълномощник на Общността, и Кралство Мароко.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля иска като недопустим.

               2)

               2K-Teint SARL, г-н Mohammed Kermoudi, г-н Khalid Kermoudi, г-жа Laila Kermoudi, г-жа Mounia Kermoudi, г-жа Salma Kermoudi и г-жа Rabia Kermoudi понасят, наред с направените от тях съдебни разноски, и тези на Комисията и на Европейската инвестиционна банка (ЕИБ).

      (1)  ОВ C 20, 27.1.2007 г.


title: Дело C-73/14: Решение на Съда (голям състав) от 6 октомври 2015 г. — Съвет на Европейския съюз/Европейска комисия (Жалба за отмяна — Конвенция на Организацията на Обединените нации по морско право — Международен трибунал по морско право — Незаконен, недеклариран и нерегулиран риболов — Консултативна процедура — Представяне от Европейската комисия на писмено становище от името на Европейския съюз — Липса на предварително одобрение от страна на Съвета на Европейския съюз на съдържанието на това становище — Член 13, параграф 2 ДЕС, член 16 ДЕС и член 17, параграф 1 ДЕС — Член 218, параграф 9 ДФЕС и член 335 ДФЕС — Външно представителство на Европейския съюз — Принципи на предоставената компетентност и на институционалното равновесие — Принцип на лоялно сътрудничество)

text:
               30.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 398/4

         Решение на Съда (голям състав) от 6 октомври 2015 г. — Съвет на Европейския съюз/Европейска комисия
   (Дело C-73/14) (1)

   ((Жалба за отмяна - Конвенция на Организацията на Обединените нации по морско право - Международен трибунал по морско право - Незаконен, недеклариран и нерегулиран риболов - Консултативна процедура - Представяне от Европейската комисия на писмено становище от името на Европейския съюз - Липса на предварително одобрение от страна на Съвета на Европейския съюз на съдържанието на това становище - Член 13, параграф 2 ДЕС, член 16 ДЕС и член 17, параграф 1 ДЕС - Член 218, параграф 9 ДФЕС и член 335 ДФЕС - Външно представителство на Европейския съюз - Принципи на предоставената компетентност и на институционалното равновесие - Принцип на лоялно сътрудничество))
   (2015/C 398/05)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Съвет на Европейския съюз (представители: A. Westerhof Löfflerová, E. Finnegan и R. Liudvinaviciute-Cordeiro)

      Ответник: Европейска комисия (представители: K. Banks, A. Bouquet, E. Paasivirta и P. Van Nuffel)

      Встъпили страни в подкрепа на жалбоподателя: Чешка република (представители: M. Smolek, E. Ruffer, J. Vláčil и M. Hedvábná), Гръцка република (представители: G. Karipsiadis и K. Boskovits), Кралство Испания (представители: M. Sampol Pucurull), Френска република (представители: G. de Bergues, D. Colas, F. Fize и N. Rouam), Република Литва (представители: D. Kriaučiūnas и G. Taluntytė), Кралство Нидерландия (представители: M. Bulterman, M. Gijzen и M. de Ree), Република Австрия (представители: C. Pesendorfer и G. Eberhard), Португалска република (представители: L. Inez Fernandes и M.L. Duarte), Република Финландия (представители: J. Heliskoski и H. Leppo), Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: E. Jenkinson и M. Holt, подпомагани от J. Holmes, barrister)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.

               3)

               Чешката република, Гръцката република, Кралство Испания, Френската република, Република Литва, Кралство Нидерландия, Република Австрия, Португалската република, Република Финландия и Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 93, 29.3.2014 г.


title: Дело C-205/07: Преюдициално запитване, направено от Hof van beroep te Gent (Белгия) на 19 април 2007 г. — наказателно производство срещу Lodewijk Gysbrechts и Santurel Inter BVBA

text:
               23.6.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 140/14

         Преюдициално запитване, направено от Hof van beroep te Gent (Белгия) на 19 април 2007 г. — наказателно производство срещу Lodewijk Gysbrechts и Santurel Inter BVBA
   (Дело C-205/07)
   (2007/C 140/23)
   Език на производството: нидерландски
   Препращаща юрисдикция
   Hof van beroep te Gent
   Страна в главното производство
   Lodewijk Gysbrechts и Santurel Inter BVBA
   Преюдициални въпроси
   Представлява ли белгийският Закон от 14 юли 1991 г. относно търговските практики, предоставянето на информация и защита на потребителя забранена от членове 28 — 30 от Договора за създаване на Европейската общност мярка с равностоен ефект, доколкото в член 80, параграф 3 този национален закон установява забрана да се изисква авансово плащане или плащане от потребителя по време на императивно установения срок за упражняване на правото на отказ от договора, което води до това, че в сравнение с търговията с граждани от друга държава-членка фактическото действие на Закона от 14 юли 1991 г. относно търговските практики, предоставянето на информация и защита на потребителя не е същото както при продажба на стоки в собствената страна, и възниква ли поради това фактическа пречка за защитеното с член 23 от Договора за създаване на Европейската общност свободно движение на стоки?


title: Дело T-627/15: Жалба, подадена на 11 ноември 2015 г. — Frame/СХВП — Bianca-Moden (BIANCALUNA)

text:
               22.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 68/29

         Жалба, подадена на 11 ноември 2015 г. — Frame/СХВП — Bianca-Moden (BIANCALUNA)
   (Дело T-627/15)
   (2016/C 068/38)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Frame Srl (San Giuseppe Vesuviano, Италия) (представители: M. Borghese, R. Giordano, и E. Montelione, lawyers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Bianca-Moden GmbH & Co. KG (Ochtrup, Германия)

      Данни за производството пред СХВП

      Заявител на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: словна марка на Общността „BIANCALUNA“ — заявка за регистрация № 11 251 808

      Производство пред СХВП: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на СХВП от 7 август 2015 г. по преписка R 2952/2014-5

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение и/или

               —

               да върне преписката на СХВП, за да бъде надлежно разгледана вероятността от объркване, като се вземат предвид резултатите от представеното от Bianca-Moden GmbH & Co. KG доказателство за използването,

               —

               да осъди СХВП да заплати разноските, направени пред първата инстанция, както и тези по настоящото производство,

               —

               при условията на евентуалност да измени обжалваното решение, като допусне регистрацията на марката за следните стоки от клас 25: бельо, пижами, тениски, дамски пликчета.

      Изложени основания

               —

               Неправилно тълкуване на Регламент № 207/2009 при избора на само едно по-ранно право,

               —

               Неправилно тълкуване на Регламент № 207/2009 при преценката на вероятността от объркване между конфликтните знаци.


title: Дело T-328/14: Жалба, подадена на 13 май 2014 г.  — Jannatian/Съвет

text:
               7.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 212/40

         Жалба, подадена на 13 май 2014 г. — Jannatian/Съвет
   (Дело T-328/14)
   2014/C 212/52
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Mahmoud Jannatian (Техеран, Иран) (представители: I. Smith Monnerville и S. Monnerville, lawyers)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да се отменят, доколкото засягат жалбоподателя: (i) Решение на Съвета 2010/413/ОВППС от 26 юли 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС (OВ L 195, стp.39); (ii) Решение 2010/644/ОВППС на Съвета от 25 октомври 2010 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС (OВ L 281, стp.81); (iii) Регламент (ЕС) № 961/2010 на Съвета от 25 октомври 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕО) № 423/2007 (OВ L 281, стp.1); (iv) Регламент (ЕС) № 267/2012 на Съвета от 23 март 2012 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕС) № 961/2010 (OВ L 88, стp.1); (v) Регламент за изпълнение (ЕС) № 350/2012 на Съвета от 23 април 2012 година за изпълнение на Регламент (ЕС) № 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран (OВ L110, стp.17); (vi) Регламент за изпълнение (ЕС) № 709/2012 на Съвета от 2 август 2012 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран (OВ L 208, стp.2); (vii) Регламент за изпълнение (ЕС) № 945/2012 на Съвета от 15 октомври 2012 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран (OВ L 282, стp.16); (viii) Регламент за изпълнение (ЕС) № 1264/2012 на Съвета от 21 декември 2012 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран (OВ L 356, стp.55); (ix) Регламент за изпълнение (ЕС) № 522/2013 на Съвета от 6 юни 2013 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран (OВ L 156, стp.3); (x) Регламент за изпълнение (ЕС) № 1203/2013 на Съвета от 26 ноември 2013 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран (OВ L 316, стp.1); и (xi) Регламент за изпълнение (ЕС) № 397/2014 на Съвета от 16 април 2014 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран (OВ L 356, стp.1);

               —

               Съветът да се осъди да заплати обезщетение в размер на 40  000 EUR за претърпените загуби в резултат от неправомерното вписване на жалбоподателя;

               —

               Съветът да се осъди да заплати всички съдебни разноски в настоящото производство.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага седем правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от твърдение за липса на компетентност на Съвета

                           —

                           Жалбоподателят твърди, че съгласно член 215 от Договора за функционирането на Европейския съюз ограничителни мерки могат да бъдат приети само по съвместно предложение на Комисията и върховния представител. Оспорените решения и регламенти са били приети от Съвета, който е действал самостоятелно. Следователно те са опорочени от липсата на компетентност.

               2.

               Второто правно основание е изведено от твърдение за нарушение на задължението да се изложат мотиви

                           —

                           Жалбоподателят твърди, че изложеното съображение за вписването му в приложение II е твърде неясно, за да отговори на установените в съдебната практика изисквания по отношение на задължението за мотивиране. За да изпълни задължението си за излагане на мотиви, Съветът е трябвало да посочи конкретни и специфични съображения, характеризиращи наличието на ефективно подпомагане от жалбоподателя в полза на правителството на Иран или на чувствителни по отношение на ядреното разпространение дейности от страна на Иран. Поради това оспорените решения и регламенти са опорочени от липса на мотиви.

               3.

               Третото правно основание е изведено от твърдение за нарушение на основните права на жалбоподателя

                           —

                           Жалбоподателят твърди, че първо, доколкото не посочват основания, оспорените решения и регламенти нарушават правото му на защита. Второ, незаконосъобразността на оспорените решения и регламенти засяга тези производства, след като от една страна тя затруднява възможността жалбоподателят да представи защита, и от друга страна, възможността на Съда да извърши преглед на законността на оспорените решения и регламенти е накърнена. В резултат на това правото на жалбоподателя на ефективни правни средства за съдебна защита е нарушено. Трето, доколкото жалбоподателят е бил лишен от правото си на защита и след като възможността на Съда да извърши преглед на законността на оспорените решения и регламенти относно мерките за замразяване на финансови средства — които по самото си естество са „особено репресивни“ — е подкопана, на жалбоподателя е било наложено необосновано ограничение на правото му на собственост.

               4.

               Четвъртото правно основание е изведено от твърдение за липса на доказателства срещу жалбоподателя

                           —

                           Жалбоподателят твърди, че Съветът не е посочил доказателствата и сведенията, на които се е основавал при приемането на оспорените решения и регламенти.

               5.

               Петото правно основание е изведено от твърдение за фактическа неточност

                           —

                           Жалбоподателят твърди, че противно на това, което се излага в оспорените решения и регламенти, жалбоподателят вече не е бил заместник-ръководител на Организацията за ядрена енергия към съответните дати на вписването му сред лицата и организациите, попадащи в обсега на ограничителните мерки. Следователно Съветът е допуснал фактическа грешка, като го е вписал поради единствената причина, че към датата на различните оспорени решения и регламенти, той е бил заместник-ръководител на Организацията за ядрена енергия.

               6.

               Шестото правно основание е изведено от твърдение за грешка в правото

                           —

                           Жалбоподателят твърди, че буква б) oт член 20 не е предвидена да се прилага per se спрямо лица, които заемат ръководни постове в организация, посочена в списъка в приложение VIII. В допълнение, член 20 б) предвижда включване в списъка на лицата „участващи в, пряко свързани с или подпомагащи дейности на Иран, чувствителни по отношение на ядреното разпространение“. Чрез вписването на жалбоподателя в приложение II без посочване на доказателства, че жалбоподателят е предоставял активна и ефективна подкрепа за иранските ядрени дейности към момента на вписването му в приложение II, Съветът е допуснал грешка в правото.

               7.

               Седмото правно основание е изведено от твърдение за явна грешка в преценката на фактите и нарушение на принципа на пропорционалност

                           —

                           Жалбоподателят твърди, че по настоящото дело не е налице цел от общ интерес, която може да обоснове толкова строга мярка спрямо лица, които дори и за кратък период са заемали ръководен пост в AEOI. Освен това, дори да се приеме, че мерките са обосновани от цел от общ интерес, те все пак подлежат на критика, тъй като не отговарят на разумното съотношение на пропорционалност между използваните средства и поставената цел.


title: Дело T-203/14: Жалба, подадена на 31 март 2014 г.  — Mo Industries/СХВП (Splendid)

text:
               7.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 212/32

         Жалба, подадена на 31 март 2014 г. — Mo Industries/СХВП (Splendid)
   (Дело T-203/14)
   2014/C 212/41
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Mo Industries LLC (Лос Анджелис, Съединени щати) (представител: P. González-Bueno Catalán de Ocón, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решение на решение на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 7 януари 2014 г. по преписка R 1542/2013-1,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка, съдържаща словния елемент „Splendid“ за стоки от класове 18 и 25 — Заявка за словна марка на Общността № 1 1 6 13  131

      Решение на проверителя: Отхвърля заявката.

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: Нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламента относно марката на Общността.


title: Дело T-656/11: Определение на Общия съд от 28 юни 2012 г. — Morison Menon Chartered Accountants и др./Съвет

text:
               18.8.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 250/20

         Определение на Общия съд от 28 юни 2012 г. — Morison Menon Chartered Accountants и др./Съвет
   (Дело T-656/11) (1)

   2012/C 250/38
   Език на производството: английски
   Председателят на четвърти състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 58, 25.2.2012 г.


title: Дело T-82/13: Решение на Общия съд от 9 септември 2015 г. — Panasonic и MT Picture Display/Комисия (Конкуренция — Картели — Световен пазар на катодни тръби за телевизионни екрани и компютърни монитори — Решение, с което се констатира нарушение на член 101 ДФЕС и на член 53 от Споразумението за ЕИП — Споразумения и съгласувани практики в областта на цени, подялба на пазари, капацитети и производство — Право на защита — Доказателство за участието в картела — Едно-единствено продължавано нарушение — Насоки относно метода за определяне на глобите от 2006 г. — Пропорционалност — Глоби — Пълен съдебен контрол)

text:
               19.10.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 346/17

         Решение на Общия съд от 9 септември 2015 г. — Panasonic и MT Picture Display/Комисия
   (Дело T-82/13) (1)

   ((Конкуренция - Картели - Световен пазар на катодни тръби за телевизионни екрани и компютърни монитори - Решение, с което се констатира нарушение на член 101 ДФЕС и на член 53 от Споразумението за ЕИП - Споразумения и съгласувани практики в областта на цени, подялба на пазари, капацитети и производство - Право на защита - Доказателство за участието в картела - Едно-единствено продължавано нарушение - Насоки относно метода за определяне на глобите от 2006 г. - Пропорционалност - Глоби - Пълен съдебен контрол))
   (2015/C 346/19)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Panasonic Corp. (Кадома, Япония); и MT Picture Display Co. Ltd (Мацуочо, Япония) (представители: R. Gerrits и A.-H. Bischke, адвокати, M. Hoskins, QC, и S. K. Abram, barrister)

      Ответник: Европейска комисия (представители: A. Biolan, M. Kellerbauer и Г. Колева)

      Предмет

   Главно искане за отмяна на Решение C (2012) 8839 окончателен на Комисията от 5 декември 2012 г. относно производство по прилагане на член 101 ДФЕС и на член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/39.437 — Тръби за телевизионни и компютърни екрани), в частта му, която се отнася до жалбоподателите, или при условията на евентуалност, искане за намаляване на глобата, наложена на жалбоподателите.

      Диспозитив

               1)

               Определя размера на глобите, наложени в член 2, параграф 2, букви е), з) и и) от Решение C(2012) 8839 окончателен на Комисията от 5 декември 2012 г. относно производство по член 101 ДФЕС и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/39.437 — Тръби за телевизионни екрани и компютърни монитори), на 128 866 000 EUR, що се отнася до Panasonic Corp. за прякото му участие в нарушението относно пазара на цветни катодни тръби за телевизионни екрани, на 82 826 000 EUR, що се отнася до Panasonic, Toshiba Corp. и MT Picture Display Co. Ltd, при условията на солидарна отговорност, и на 7 530 000 EUR, що се отнася до Panasonic и MT Picture Display, при условията на солидарна отговорност.

               2)

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3)

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 101, 6.4.2013 г.


title: Дело F-68/07: Определение на Съда на публичната служба от 6 март 2008 г. — Gering/Europol

text:
               30.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 223/63

         Определение на Съда на публичната служба от 6 март 2008 г. — Gering/Europol
   (Дело F-68/07) (1)

   (2008/C 223/123)

      Език на производството: нидерландски

   Председателят на втори състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 247, 20 октомври 2008 г., стр. 42.


title: Дело C-431/07 P: Жалба, подадена на 18 септември 2007 г. от Bouygues SA и Bouygues Télécom SA срещу решението на Първоинстанционния съд (четвърти състав), постановено на 4 юли 2007 г. по дело T-475/04, Bouygues и Bouygues Télécom/Комисия

text:
               10.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/37

         Жалба, подадена на 18 септември 2007 г. от Bouygues SA и Bouygues Télécom SA срещу решението на Първоинстанционния съд (четвърти състав), постановено на 4 юли 2007 г. по дело T-475/04, Bouygues и Bouygues Télécom/Комисия
   (Дело C-431/07 P)
   (2007/C 269/63)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподатели: Bouygues SA и Bouygues Télécom SA (представители: F. Sureau, D. Théophile, S. Perrotet, A. Bénabent, J. Vogel и L. Vogel, avocats)

      Другаи страни в производството: Комисия на Европейските общности, Френска република, Société française du radiotéléphone — SFR, Orange France SA
   Искания на жалбоподателя

               —

               да отмени Решение, постановено на 4 юли 2007 г. от Първоинстанционния съд на Европейските общност по дело Bouygues и Bouygues Télécom/Комисия (T-475/04),

               —

               при условията на евентуалност, да препрати делото на Първоинстанционния съд за ново разглеждане, при отчитане на правното гледище, изложено от Съда,

               —

               да осъди Комисията да заплати всички съдебни разноски.

         Правни основания и основни доводи
   В подкрепа на своята жалба дружествата-ищци изтъкват четири правни основания.
   С първото си правно основание, последните посочват на първо място, че Първоинстанционният съд не е изпълнил задължението си за излагане на мотиви като е отсъдил, че отказът от право на вземане, разглеждан в настоящото производство, бил неизбежен поради „организацията на системата“. Тъй като последната представлявала всъщност изключение от принципа, че разграничаване между множество предприятия неминуемо представлява избирателно предимство, Първоинстанционният съд трябвало експлицитно да изложи мотиви както относно съдържанието на устройството на системата, на която се позовава, така и относно причинно-следствената връзка между посочената организация на системата и констатирания отказ от държавни ресурси.
   С второто си правно основание ищците твърдят на следващо място, че Първоинстанционният съд е допуснал грешка в правото като е счел, че Комисията не била длъжна да открие формална процедура по преглед на единственото основание, че преглед по съществото на делото установявал, според него, че доказването на предимство в полза на Orange и SFR не било предадено. Откриването на формална процедура по преглед на основание член 88, параграф 2 ЕО всъщност се обосновавало винаги когато Комисията не била в състояние да определи, с оглед на фактите, с които разполага по време на фазата на предварителния преглед, дали една мярка е съвместима или не с нормите на Договора.
   С третото си правно основание ищците посочват три грешки, допуснати от Първоинстанционния съд, свързани с правната квалификация на фактите относно: първо — претендираното единство на процедурите за предоставяне на лицензии UMTS; второ — така нареченият несигурен характер на отказа на държавата от права на вземане и трето — редакцията на министерското писмо от 22 февруари 2001 г., която изтъквала гаранцията за справедливо, а не за равно, третиране на икономическите оператори.
   С четвъртото си правно основание ищците твърдят на последно място, че Първоинстанционният съд е допуснал множество грешки в правото при прилагането на член 87, параграф 1 ЕО. Тези грешки се отнасяли респективно до прилагането на изключението, изведено от устройството на системата, до преценката относно (не)наличието на конкурентно предимство и до прилагането на принципа за забрана на дискриминацията.


title: Дело C-95/11: Иск, предявен на 28 февруари 2011 г. — Европейска комисия/Кралство Дания

text:
               25.6.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 186/11

         Иск, предявен на 28 февруари 2011 г. — Европейска комисия/Кралство Дания
   (Дело C-95/11)
   2011/C 186/18
   Език на производството: датски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: R. Lyal, befuldmægtiget, H. Peytz, advokat)

      Ответник: Кралство Дания

      Искания на ищеца

               —

               да се приеме за установено, че като допуска лица, които не са данъчнозадължени, да станат част от група по ДДС, Кралство Дания не е изпълнило задълженията си по членове 9 и 11 от Директива 2006/112/ЕО от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (1);

               —

               да се осъди Кралство Дания да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Директива 2006/112 допуска държавите членки да могат да разглеждат като едно данъчнозадължено лице две или повече лица с цел да се улесни администрирането на данъка и да се предотвратят някои видове злоупотреби. Комисията счита, че директивата не допуска лица, които не са данъчнозадължени, да станат част от подобна група по ДДС и по този начин за тях да станат валидни правата и задълженията, приложими спрямо данъчнозадължените лица. Следователно датското законодателство, което допуска лица, които не са данъчнозадължени, да станат част от група по ДДС, не е в съответствие с посочената директива.

      (1)  ОВ L 347, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7.


title: Дело C-34/11: Решение на Съда (първи състав) от 15 ноември 2012 г. — Европейска комисия/Португалска република (Неизпълнение на задължения от държава членка — Контрол върху замърсяването — Пределно допустими стойности на концентрациите на ПЧ10 в атмосферния въздух)

text:
               12.1.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 9/9

         Решение на Съда (първи състав) от 15 ноември 2012 г. — Европейска комисия/Португалска република
   (Дело C-34/11) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Контрол върху замърсяването - Пределно допустими стойности на концентрациите на ПЧ10 в атмосферния въздух)
   2013/C 9/12
   Език на производството: португалски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: P. Guerra e Andrade, A. Alcover San Pedro и S. Petrova)

      Ответник: Португалска република (представители: L. Inez Fernandes и M. J. Lois)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 13 от Директива 2008/50/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 май 2008 година относно качеството на атмосферния въздух и за по-чист въздух за Европа (ОВ L 152, стр. 1) — Пределно допустими стойности и алармени прагове за опазване на човешкото здраве — Концентрации на ПЧ10 в околния въздух

      Диспозитив

               1.

               Като не е гарантирала, че за 2005—2007 г. дневните концентрации на ПЧ10 в атмосферния въздух не превишават пределно допустимите стойности, определени в член 5, параграф 1 от Директива 1999/30/ЕО на Съвета от 22 април 1999 година относно пределно допустимите стойности за серен двуоксид, азотен двуоксид и азотни оксиди, прахови частици и олово в околния въздух, в зоните и агломерациите на Braga, Porto Litoral, Área Metropolitana de Lisboa Norte и Área Metropolitana de Lisboa Sul, Португалската република не е изпълнила задълженията си по тази разпоредба.

               2.

               Отхвърля иска в останалата му част.

               3.

               Европейската комисия и Португалската република понасят, всяка от тях, своите съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 103, 2.4.2011 г.


title: Дело F-94/13: Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 20 юли 2016 г. — Piessevaux/Съвет (Публична служба — Длъжностни лица — Пенсии — Член 11, параграф 2 от приложение VIII към Правилника — Пенсионни права, придобити по национална пенсионна схема преди постъпване на служба на Съюза — Прехвърляне към пенсионната схема на Съюза — Предложение за признаване на бонус за осигурителен стаж за пенсия — Възражение за недопустимост — Понятие за увреждащ акт — Член 83 от Процедурния правилник)

text:
               3.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 364/46

      Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 20 юли 2016 г. — Piessevaux/Съвет
      (Дело F-94/13) (1)

      ((Публична служба - Длъжностни лица - Пенсии - Член 11, параграф 2 от приложение VIII към Правилника - Пенсионни права, придобити по национална пенсионна схема преди постъпване на служба на Съюза - Прехвърляне към пенсионната схема на Съюза - Предложение за признаване на бонус за осигурителен стаж за пенсия - Възражение за недопустимост - Понятие за увреждащ акт - Член 83 от Процедурния правилник))
      (2016/C 364/58)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Vincent Piessevaux (Брюксел, Белгия) (представители: първоначално D. de Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis и É. Marchal, avocats, впоследствие D. de Abreu Caldas и J.-N. Louis, avocats, впоследствие J.-N. Louis, avocat, накрая L. Ponteville, avocat)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bauer и J. Herrmann)

         Предмет

      Отмяна на решението, с което бонусът за пенсионните права, придобити преди постъпването на служба, е изчислен съгласно новите Общи разпоредби за изпълнение (ОРИ) на членове 11 и 12 от приложение VIII към Правилника на длъжностните лица.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата като недопустима.

                  2)

                  Г-н Piessevaux следва да понесе собствените си съдебни разноски и се осъжда да заплати съдебните разноски на Съвета на Европейския съюз.

         (1)  ОВ C 336, 16.11.2013 г., стр. 32.


title: Дело C-41/14: Преюдициално запитване, отправено от Cour de cassation (Франция) на 27 януари 2014 г.  — Christie’s France SNC/Syndicat national des antiquaires

text:
               7.4.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 102/20

         Преюдициално запитване, отправено от Cour de cassation (Франция) на 27 януари 2014 г. — Christie’s France SNC/Syndicat national des antiquaires
   (Дело C-41/14)
   2014/C 102/28
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour de cassation

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Christie’s France SNC

      Ответник: Syndicat national des antiquaires

      Преюдициален въпрос

   Трябва ли член 1, параграф 4 от Директива 2001/84/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 27 септември 2001 година относно правото на препродажба в полза на автора на оригинално произведение на изкуството (1), според който възнаграждението при препродажба се заплаща от продавача, да се тълкува в смисъл, че плащането в края на краищата е за сметка на продавача и не е възможно с договор да се предвиди нещо различно?

      (1)  ОВ L 272, стр. 32; Специално издание на български език, глава 17, том 1, стр. 240.


title: Дело T-17/16: Иск, предявен на 19 юли 2016 г. — MS/Комисия

text:
               5.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 326/29

         Иск, предявен на 19 юли 2016 г. — MS/Комисия
   (Дело T-17/16)
   (2016/C 326/51)
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: MS (Castries, Франция) (представители: L. Levi и M. Vandenbussche, avocats)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на ищеца

   Ищецът иска от Общия съд:

               —

               да обяви настоящия иск за допустим и основателен,

         вследствие на което:

               —

               да установи извъндоговорната отговорност на Европейската комисия на основание член 268 и член 340, втора алинея от Договора за функционирането на ЕС;

               —

               да разпореди представянето на документите, класирани като поверителни от Комисията, които са необходимо доказателство в подкрепа за решението за отстраняването му;

               —

               да разпореди поправяне на неимуществената вреда, произтичаща от виновното поведение на Комисията, оценена ex aequo et bono на 20 000 евро;

               —

               да нареди на Комисията да публикува извинително писмо до ищеца и да го върне на работа в Team Europe;

               —

               да осъди ответника да заплати всички съдебни разноскиe.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на иска си ищецът излага две основания.

               1.

               Първото основание е изведено от нередности, допуснати от Комисията, които съставлявали тежки нарушения на правна норма с предмет предоставяне на права на частноправни субекти, ангажиращи извъндоговорната отговорност на Комисията. На първо място, според ищеца, Комисията не го е уведомила надлежно за твърденията и за представените срещу него доказателства и не му е дала възможност да изложи надлежно становището си по отношение на тях преди приемането на решението за отстраняването му, прието в нарушение на член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз, на общите принципи на добра администрация, на зачитане на правото на защита и на член 16 от Европейския кодекс за добро поведение на администрацията. На второ място, Комисията не разгледала внимателно и безпристрастно всички относими доказателства по случая преди да вземе решението за отстраняване на ищеца от мрежата Team Europe, в нарушение на принципа на дължимата грижа, прогласен в член 41 от Хартата и на членове 8, 9 и 11 от Кодекса. С това Комисията също е нарушила презумпцията за невиновност на ищеца, прогласена в член 48 от Хартата. На трето място ищецът твърди, че Комисията не мотивирала надлежно своето решение, като в него е направила само общи твърдения, които освен това са и неточни, в нарушение на член 41, параграф 2 от Хартата и на член 18 от Кодекса. На последно място, решението, прието от Комисията било явно неоснователно и непропорционално с оглед на обстоятелствата по делото.

               2.

               Второто основание е изведено от действителна и сигурна вреда, за която ищецът твърди, че е претърпял, произтичаща от действията, за които той упреква Комисията, и които според него поставят под съмнение нравствените и професионалните му качества.


title: Дело T-396/07: Жалба, подадена на 30 октомври 2007 г. — France Télécom/СХВП (UNIQUE)

text:
               22.12.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 315/42

         Жалба, подадена на 30 октомври 2007 г. — France Télécom/СХВП (UNIQUE)
   (Дело T-396/07)
   (2007/C 315/80)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: France Télécom (Париж, Франция) [представител: B. Potot, avocat]

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение от 3 септември 2007 г. на Втори апелативен състав на СХВП,

               —

               да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: Словна марка „UNIQUE“ за стоки и услуги от класове 9, 35 и 38 (Заявка № 5 312 392)

      Решение на проверителя: Частичен отказ от регистрация

      Решение на апелативния състав: Отхвърляне на жалбата

      Изложени правни основания: Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) и на член 7, параграф 2 от Регламент № 40/94 на Съвета (1) доколкото според жалбоподателя и противно на съображенията от обжалваното решение думата „UNIQUE“ не е лишена от отличителни белези.

      (1)  Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ 1994, L 11, стр. 1; Специално издание на български език за 2007 г, глава 17, том 1, стр. 146).


title: Дело C-321/14: Решение на Съда (седми състав) от 3 септември 2015 г. (преюдициално запитване от Landgericht Krefeld — Германия) — Colena AG/Karnevalservice Bastian GmbH (Преюдициално запитване — Сближаване на законодателствата — Козметични продукти — Защита на потребителите — Регламент (EО) № 1223/2009 — Приложно поле — Цветни контактни лещи с мотиви и без диоптрична сила — Означение на вторичната опаковка, което определя разглеждания продукт като козметичен — Защита на потребителите)

text:
               26.10.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 354/9

         Решение на Съда (седми състав) от 3 септември 2015 г. (преюдициално запитване от Landgericht Krefeld — Германия) — Colena AG/Karnevalservice Bastian GmbH
   (Дело C-321/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Сближаване на законодателствата - Козметични продукти - Защита на потребителите - Регламент (EО) № 1223/2009 - Приложно поле - Цветни контактни лещи с мотиви и без диоптрична сила - Означение на вторичната опаковка, което определя разглеждания продукт като козметичен - Защита на потребителите))
   (2015/C 354/10)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Landgericht Krefeld

      Страни в главното производство

      Молител: Colena AG

      Ответник: Karnevalservice Bastian GmbH

      Диспозитив

   Регламент (ЕО) № 1223/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 30 ноември 2009 година относно козметичните продукти следва да се тълкува в смисъл, че цветните контактни лещи с мотиви и без диоптрична сила не попадат в приложното поле на този регламент, независимо от обстоятелството, че вторичната им опаковка съдържа означението „Козметична принадлежност за очи съобразно Директивата за козметичните продукти“.

      (1)  ОВ C 315, 15.9.2014 г.


title: Дело C-16/14: Преюдициално запитване, отправено от Hof van Beroep te Gent (Белгия) на 16 януари 2014 г.  — Property Development Company NV/Belgische Staat

text:
               7.4.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 102/15

         Преюдициално запитване, отправено от Hof van Beroep te Gent (Белгия) на 16 януари 2014 г. — Property Development Company NV/Belgische Staat
   (Дело C-16/14)
   2014/C 102/20
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hof van Beroep te Gent

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Property Development Company NV

      Ответник: Belgische Staat

      Преюдициален въпрос

   Лихвите по заемния капитал, които съгласно член 35, параграф 4 от Четвърта директива 78/660/ЕИО на Съвета от 25 юли 1978 г. (1) могат да бъдат включени в производствените разходи, доколкото се отнасят до периода на производството, част ли са от данъчната основа при промяна на предназначението по смисъла на член 5, параграф 6 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 г. (2), и по-точно от „себестойността“ по смисъла на член 11, A, параграф 1, буква б) от тази директива и/или от съпътстващите разходи по смисъла на член 11, А, параграф 2 от същата?

      (1)  Директива, приета на основание член 54, параграф 3, буква ж) от Договора относно годишните счетоводни отчети на някои видове дружества (ОВ L 222, стр. 11; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 21).

      (2)  Директива относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1).


title: Дело C-540/11: Определение на Съда (шести състав) от 19 септември 2012 г. (преюдициално запитване от Tribunal de première instance de Bruxelles — Белгия) — Daniel Levy, Carine Sebbag/État belge (Свободно движение на капитали — Пряко данъчно облагане — Данъчно облагане на дивидентите — Двустранна спогодба за избягване на двойното данъчно облагане — Последващо изменение от една от двете държави — страни по спогодбата на националната ѝ правна уредба, което води до въвеждане отново на двойно данъчно облагане — Задължения на държавите членка на основание на членове 10 ЕО и 293 ЕО)

text:
               6.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 101/3

         Определение на Съда (шести състав) от 19 септември 2012 г. (преюдициално запитване от Tribunal de première instance de Bruxelles — Белгия) — Daniel Levy, Carine Sebbag/État belge
   (Дело C-540/11) (1)

   (Свободно движение на капитали - Пряко данъчно облагане - Данъчно облагане на дивидентите - Двустранна спогодба за избягване на двойното данъчно облагане - Последващо изменение от една от двете държави - страни по спогодбата на националната ѝ правна уредба, което води до въвеждане отново на двойно данъчно облагане - Задължения на държавите членка на основание на членове 10 ЕО и 293 ЕО)
   2013/C 101/05
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal de première instance de Bruxelles

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Daniel Levy, Carine Sebbag

      Ответник: État belge (Белгийската държава)

      Предмет

   Преюдициално запитване — Tribunal de première instance de Bruxelles — Тълкуване на член 10, член 57, параграф 2 и член 293 от Договора ЕО — Допустимост на национална правна уредба, която допуска двойно данъчно облагане въпреки наличието на двустранна спогодба за избягване на двойното данъчно облагане — Промяна на националното законодателство след приемане на спогодбата — Оспорване на придобито право — Пречка за свободното движение на капитали

      Диспозитив

   Доколкото общностното право, приложимо към момента на настъпване на фактите, предмет на делото в главното производство, не определя общи критерии за разпределяне на компетентността между държавите членки по отношение на премахването на двойното данъчно облагане в рамките на Европейската общност, член 56, във връзка с член 10 и член 293 ЕО трябва да се тълкува в смисъл, че не е пречка държава членка, която чрез двустранна спогодба с друга държава членка за избягване на двойното данъчно облагане се задължава да въведе механизъм, чрез който да се премахне двойното данъчно облагане на дивидентите, след това да премахне този механизъм чрез законодателна промяна, която води до установяване отново на двойно данъчно облагане.

      (1)  ОВ C 25, 28.1.2012 г.


title: Дело C-593/14: Решение на Съда (четвърти състав) от 21 декември 2016 г. (преюдициално запитване от Vestre Landsret - Danemark) — Masco Denmark ApS, Damixa ApS/Skatteministeriet (Преюдициално запитване — Свобода на установяване — Данъчно законодателство в областта на слабата капитализация на дъщерните дружества — Включване в облагаемия доход на дружество заемодател на лихвите по заеми, изплатени от чуждестранно дъщерно дружество заемател — Освобождаване на лихвите, изплатени от местно дъщерно дружество заемател — Справедливо разпределение на правомощията за данъчно облагане между държавите членки — Необходимост от предотвратяване на риска от избягване на данъци)

text:
               20.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/3

         Решение на Съда (четвърти състав) от 21 декември 2016 г. (преюдициално запитване от Vestre Landsret - Danemark) — Masco Denmark ApS, Damixa ApS/Skatteministeriet
   (Дело C-593/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Свобода на установяване - Данъчно законодателство в областта на слабата капитализация на дъщерните дружества - Включване в облагаемия доход на дружество заемодател на лихвите по заеми, изплатени от чуждестранно дъщерно дружество заемател - Освобождаване на лихвите, изплатени от местно дъщерно дружество заемател - Справедливо разпределение на правомощията за данъчно облагане между държавите членки - Необходимост от предотвратяване на риска от избягване на данъци))
   (2017/C 053/04)
   Език на производството: датски

      Запитваща юрисдикция

   Vestre Landsret

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Masco Denmark ApS, Damixa ApS

      Ответник: Skatteministeriet

      Диспозитив

   Член 49 ДФЕС във връзка с член 54 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска законодателство на държава членка като разглежданото в главното производство, което предоставя на местно дружество данъчно освобождаване на лихвите, изплатени от местно дъщерно дружество, доколкото последното не е могло да приспадане съответните разходи поради нормите, ограничаващи правото на приспадане на лихвите при слаба капитализация, но изключва освобождаването, произтичащо от прилагането на собственото ѝ законодателство във връзка със слабата капитализация, когато дъщерното дружество е местно за друга държава членка.

      (1)  ОВ C 73, 2.3.2015 г.


title: Дело T-532/14 R: Определение на председателя на Общия съд от 20 август 2014 г.  — Alsharghawi/Съвет (Обезпечително производство — Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки, взети с оглед на положението в Либия — Списък на лицата и образуванията, спрямо които се прилагат тези ограничителни мерки — Молба за спиране на изпълнението — Липса на неотложност — Претегляне на интереси)

text:
               13.10.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 361/10

         Определение на председателя на Общия съд от 20 август 2014 г. — Alsharghawi/Съвет
   (Дело T-532/14 R)
   ((Обезпечително производство - Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки, взети с оглед на положението в Либия - Списък на лицата и образуванията, спрямо които се прилагат тези ограничителни мерки - Молба за спиране на изпълнението - Липса на неотложност - Претегляне на интереси))
   2014/C 361/13
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Bashir Saleh Bashir Alsharghawi (Йоханесбург, Южна Африка) (представител: E. Moutet, адвокат)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: A. Vitro и V. Piessevaux)

      Предмет

   Молба за спиране на изпълнението на Решение 2011/137/ОВППС на Съвета от 28 февруари 2011 година относно ограничителни мерки с оглед на положението в Либия (ОВ L 58, стр. 53) и на Решение 2011/178/ОВППС на Съвета от 23 март 2011 година за изменение на Решение 2011/137/ОВППС (ОВ L 78, стр. 24), доколкото те се отнасят до жалбоподателя.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.

               2)

               Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело T-342/17: Жалба, подадена на 30 май 2017 г. — Deutsche Lufthansa и др./Комисия

text:
               24.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 239/63

         Жалба, подадена на 30 май 2017 г. — Deutsche Lufthansa и др./Комисия
   (Дело T-342/17)
   (2017/C 239/75)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Deutsche Lufthansa AG (Кьолн, Германия), Lufthansa Cargo AG (Франкфурт на Майн, Германия), Swiss International Air Lines AG (Базел, Швейцария) (представител: S. Völcker, адвокат)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени член 1 от Решение C(2017) 1742 окончателен на Комисията от 17 март 2017 година относно производство по прилагане на член 101 ДФЕС, член 53 от Споразумението за ЕИП и член 8 от Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария по въпроси на въздушния транспорт (дело AT.39258 — Въздушен превоз на товари),

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски, включително тези на жалбоподателите.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания.

               1.

               С първото основание се твърди, че мотивите на обжалваното решение са опорочени, тъй като то не определя недвусмислено географския обхват на нарушението нито в мотивите, нито в разпоредителната част.

               2.

               С второто основание се твърди, че обжалваното решение е в нарушение на член 11 от Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария по въпроси на въздушния транспорт, тъй като се основава на контакти между конкуренти, осъществявани в Швейцария и засягащи предимно въздушния превоз на товари между Швейцария и трети страни.

               3.

               С третото основание се твърди, че обжалваното решение нарушава принципа на забрана за прилагане закона с обратна сила, тъй като се позовава на засягащи само маршрути извън ЕИП контакти, които са осъществени преди влизането в сила на Регламент № 1/2003 (1).

               4.

               С четвъртото основание се твърди, че обжалваното решение нарушава член 101 ДФЕС, член 53 от Споразумението за ЕИП и член 8 от Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария по въпроси на въздушния транспорт, тъй като квалифицира, без надлежен анализ, контактите, осъществявани извън ЕИП, контактите във връзка със споразумението WOW (обединение на Japan Airlines Cargo, Lufthansa Cargo, SAS Cargo и Singapore Airlines Cargo) и контактите, свързани със заплащането на комисионни върху допълнителните такси, като част от едно и също единно продължено нарушение, при което контактите между конкурентите се осъществяват на равнище централно управление.

               5.

               С петото основание се твърди, че обжалваното решение нарушава член 101 ДФЕС и член 53 от Споразумението за ЕИП, доколкото за негова предпоставка са приема, че контактите между конкуренти, осъществявани извън ЕИП, представляват нарушения на член 101 ДФЕС и на член 53 от Споразумението за ЕИП. Според жалбоподателите споразуменията или съгласуваните практики по отношение на превоза на товари в посока към ЕИП не ограничават конкуренцията в рамките на ЕИП, нито пък засягат търговията между държавите членки. Освен това, според жалбоподателите в обжалваното решение е приложен неправилен правен стандарт относно анализа дали намесата в редица релевантни държави прегражда прилагането на член 101 ДФЕС и на член 53 от Споразумението за ЕИП.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L1, 2003 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).


title: Дело C-492/16: Преюдициално запитване от Fővárosi Törvényszék (Унгария), постъпило на 14 септември 2016 г. — Incyte Corporation/Szellemi Tulajdon Nemzeti Hivatala

text:
               5.12.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 454/17

      Преюдициално запитване от Fővárosi Törvényszék (Унгария), постъпило на 14 септември 2016 г. — Incyte Corporation/Szellemi Tulajdon Nemzeti Hivatala
      (Дело C-492/16)
      (2016/C 454/30)
      Език на производството: унгарски

         Запитваща юрисдикция

      Fővárosi Törvényszék

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Incyte Corporation

         Ответник: Szellemi Tulajdon Nemzeti Hivatala

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Трябва ли член 17, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1610/96 на Европейския Парламент и на Съвета от 23 юли 1996 година относно създаването на сертификат за допълнителна защита на продуктите за растителна защита (1) да се тълкува в смисъл, че „датата на първото разрешение за продажба на продукта на пазара на [Съюза]“ в заявлението за издаване на сертификат за допълнителна защита по смисъла на посочения регламент и на Регламент (ЕО) № 469/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 6 май 2009 година относно сертификата за допълнителна закрила на лекарствените продукти (2) е неправилна, когато посочената дата е била определена, без да се взема предвид тълкуването на правото, възприето от Съда в решение Seattle Genetics (C-471/14), поради което е обосновано да се поправи датата на изтичане на срока на сертификата за допълнителна защита, дори той да е издаден преди постановяването на посоченото решение и предвиденият срок за обжалването на посоченото решение да е изтекъл?

                  2)

                  Длъжно ли е компетентното за издаването на сертификатите ведомство по индустриална собственост на държава членка да поправи служебно датата на изтичане на срока на сертификата за допълнителна защита, така че тя да е в съответствие с възприетото в решение Seattle Genetics (C-471/14) тълкуване на правото?

         (1)  ОВ L 198, 1996 г., стр. 30; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 19, стр. 160.

         (2)  ОВ L 152, 2009 г., стр. 1.


title: Дело T-147/12: Жалба, подадена на 30 март 2012 г. — Wünsche Handelsgesellschaft International/Комисия

text:
               9.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 165/29

         Жалба, подадена на 30 март 2012 г. — Wünsche Handelsgesellschaft International/Комисия
   (Дело T-147/12)
   2012/C 165/50
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Wünsche Handelsgesellschaft International mbH & Co KG (Хамбург, Германия) (представители: K. Landry и G. Schwendinger, avocats)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да се отмени Решение REM 02/09, което Комисията е приела на 16 септември 2011 г. (K(2011) 6393 окончателен),

               —

               да се осъди жалбоподателят да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят иска отмяната на Решение REM 02/09 от 16 септември 2011 г. (K(2011) 6393 окончателен), с което Комисията е приела за необосновано опрощаване на вносните мита в определен случай, отнасящ се до консервирани гъби Agaricus, които жалбоподателят е внесъл от Китай през 2004 г. и 2006 г.
   Жалбоподателят обосновава исканията си със следните правни основания:

               1.

               Нарушение на член 220, параграф 2, буква б) от Митническия кодекс на Общността:

                           —

                           жалбоподателят оспорва това, че в конкретния случай германските митнически органи са допуснали грешка, както поддържа Комисията,

                           —

                           във всеки случай, жалбоподателят не е можел в разумни граници да установи грешката (твърдяна от Комисията). Жалбоподателят е добросъвестен и опитен, а и не се е провинил в никаква небрежност. С оглед на сложността на юридическата ситуация и практиката, следвана от германските власти в продължение на много години, жалбоподателят се позовава на оправданите правни очаквания.

               2.

               Нарушение на член 239 от Митническия кодекс на Общността:

                           —

                           Комисията допуснала формална юридическа грешка, когато накратко е отказала опрощаването на вносните мита, предвидено в член 239 от Митническия кодекс на Общността, посредством просто препращане към изключението, съдържащо се в член 220, параграф 2, буква б) от този кодекс,

                           —

                           освен това Комисията допуснала юридическа грешка по същество, като пренебрегнала факта, че посочените в член 239 от кодекса „особени обстоятелства“ са били налице в конкретния случай и че условията за опрощаване в приложение на тази разпоредба са били изпълнени.

               3.

               Нарушение на общите принципи на правото:
               Освен това жалбоподателят отправя възражение, че с оспорваното решение Комисията е нарушила съдържащите се в първичното право принципи на защита на оправданите правни очаквания, на пропорционалност, на добра администрация и на равно третиране.