title: Дело C-74/11: Иск, предявен на 21 февруари 2011 г. — Европейска комисия/Република Финландия

text:
               9.4.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/9

         Иск, предявен на 21 февруари 2011 г. — Европейска комисия/Република Финландия
   (Дело C-74/11)
   2011/C 113/18
   Език на производството: фински

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: I. Koskinen и D. Triantafyllou)

      Ответник: Република Финландия

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като е позволила в групи по данъка върху добавената стойност (ДДС) да се включват неподлежащи на облагане с ДДС лица и като е ограничила режима за регистрация на групите по ДДС до доставчиците на финансови и застрахователни услуги, Република Финландия е нарушила задълженията си по членове 9 и 11 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (1);

               —

               да се осъди Република Финландия да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Съгласно член 11 от Директивата относно общата система на данъка върху добавената стойност държавите членки могат да разглеждат като едно данъчнозадължено лице няколко лица, които, макар и юридически независими, са тясно обвързани едно с друго от финансови, икономически и организационни връзки. В член 9, параграф 1 от Директивата се дефинира понятието „данъчнозадължено лице“ за целите на облагането с ДДС.
   Според Комисията Директива 2006/112/ЕО не позволява в групите по ДДС да бъдат включвани неподлежащи на облагане с ДДС лица, като по този начин и неподлежащите на облагане с ДДС лица попадат в приложното поле на правата и задълженията на данъчнозадължените лица. Финландската правна уредба, позволяваща в групите по ДДС да се включат неподлежащи на облагане с ДДС лица, следователно противоречала на Директивата. Комисията твърди, че това тълкуване е същевременно в съответствие с целта на член 11 от Директивата — да се улесни администрирането на данъка и да се предотвратят злоупотребите.
   Комисията изтъква, че освен това режимът на груповата регистрация по финландската правна уредба нарушавал член 11 от Директива 2006/112/ЕО, доколкото според финладското законодателство относно облагането с ДДС приложното поле на възможността за регистрация на групи по ДДС се ограничавало до дружества, упражняващи дейност в областта на финансовите и застрахователните услуги. Режимът на регистрация на групи по ДДС следвало да се прилага към всички установени в определена държава членка предприятия независимо от вида на упражняваната от тях дейност. Общата система на данъка върху добавената стойност представлявала единна система; ако в нея се включвало особено правило, то следвало да е по принцип с обща приложимост. Формулировката на член 11 от Директива 2006/112/ЕО не съдържала никакви индикации относно възможността държавите членки да ограничават приложението на регистрация на групи по ДДС само до групи, упражняващи дейност в определени области. И с оглед на целта си член 11 от Директивата следвало да се тълкува в смисъл, че обхващал всички предприятия, без значение от областта, в която те упражнявали дейност. Дотолкова, доколкото ограничавали възможността за регистрация на групи по ДДС до определени групи, разпоредбите на финландското законодателство относно облагането с ДДС били в противречие и с общия принцип на правото на Съюза за равно третиране.

      (1)  ОВ L 347, стр. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7.


title: Дело F-131/07: Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 2 декември 2008 г. — Baniel-Kubinova/Европейски парламент (Публична служба — Срочно наети служители и служители със спомагателни функции, назначени като длъжностни лица със срок за изпитване — Член 10 от Приложение VII към Правилника — Право на дневна надбавка след получаване на част от надбавката за настаняване)

text:
               24.1.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/37

         Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 2 декември 2008 г. — Baniel-Kubinova/Европейски парламент
   (Дело F-131/07) (1)

   (Публична служба - Срочно наети служители и служители със спомагателни функции, назначени като длъжностни лица със срок за изпитване - Член 10 от Приложение VII към Правилника - Право на дневна надбавка след получаване на част от надбавката за настаняване)
   (2009/C 19/72)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподатели: Barbora Baniel-Kubinova (Alzingen Люксембург) и тринадесет други длъжностни лица на Европейския парламент (представители: S. Orlandi, J.-N. Louis и E. Marchal, avocats)

      Ответник: Европейски парламент (представители: R. Ignătescu и S. Seyr)
   Предмет
   Отмяна на няколко решения на органа по назначаването на Парламента за отказ да се предостави на жалбоподателите дневната надбавка, посочена в член 10 от приложение VII към Правилника за длъжностните лица.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 183, 19.7.2008 г., стр. 32.


title: Дело T-155/06: Решение на Общия съд от 9 септември 2010 г. — Tomra Systems и др./Комисия (Конкуренция — Злоупотреба с господстващо положение — Пазар на автомати за събиране на употребяван амбалаж от напитки — Решение, с което се установяват нарушения на член 82 ЕО и на член 54 от Споразумението за ЕИП — Споразумения за предоставяне на изключителни права, за поемане на ангажименти за количество и за отстъпки за търговска лоялност като част от стратегия за отстраняване на конкурентите от пазара — Глоба — Пропорционалност)

text:
               23.10.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 288/31

      Решение на Общия съд от 9 септември 2010 г. — Tomra Systems и др./Комисия
      (Дело T-155/06) (1)

      (Конкуренция - Злоупотреба с господстващо положение - Пазар на автомати за събиране на употребяван амбалаж от напитки - Решение, с което се установяват нарушения на член 82 ЕО и на член 54 от Споразумението за ЕИП - Споразумения за предоставяне на изключителни права, за поемане на ангажименти за количество и за отстъпки за търговска лоялност като част от стратегия за отстраняване на конкурентите от пазара - Глоба - Пропорционалност)
      (2010/C 288/58)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподатели: Tomra Systems ASA (Asker, Норвегия), Tomra Europe AS (Asker), Tomra Systems GmbH (Hilden, Германия), Tomra Systems BV (Apeldoorn, Нидерландия), Tomra Leergutsysteme GmbH (Виена, Австрия), Tomra Systems AB (Sollentuna, Швеция) и Tomra Butikksystemer AS (Asker) (представители: първоначално A. Ryan, solicitor и J. Midthjell, адвокат, впоследствие A. Ryan и N. Frey, solicitor)

         Ответник: Европейска комисия (представител: É. Gippini Fournier)

         Предмет

      Искане за отмяна на Решение C(2006) 734 окончателен на Комисията от 29 март 2006 г. относно процедура по прилагане на член 82 [ЕО] и член 54 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/E.-1/38-113/Prokent-Tomra)

         Диспозитив

                  1.

                  Отхвърля жалбата.

                  2.

                  Осъжда Tomra Systems ASA, Tomra Europe AS, Tomra Systems GmbH, Tomra Systems BV, Tomra Leergutsysteme GmbH, Tomra Systems AB и Tomra Butikksystemer AS да понесат направените от тях съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия.

         (1)  ОВ C 190, 12.8.2006 г.


title: Дело C-480/09 P: Жалба, подадена на 26 ноември 2009 г. от AceaElectrabel Produzione SpA срещу решението, постановено от Първоинстанционния съд (първи състав) на 8 септември 2009 г. по дело T-303/05, AceaElectrabel Produzione SpA/Комисия на Европейските общности

text:
               30.1.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/40

         Жалба, подадена на 26 ноември 2009 г. от AceaElectrabel Produzione SpA срещу решението, постановено от Първоинстанционния съд (първи състав) на 8 септември 2009 г. по дело T-303/05, AceaElectrabel Produzione SpA/Комисия на Европейските общности
   (Дело C-480/09 P)
   2010/C 24/70
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: AceaElectrabel Produzione SpA (представители: L. Radicati di Brozolo, M. Merola, T. Ubaldi и E. Marasà, avvocati)

      Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени обжалваното решение;

               —

               да се уважат исканията, вече представени в хода на първоинстанционното производство, или — при условията на евентуалност, да се върне делото на Първоинстанционния съд за постановяване на решение по смисъла на член 61 от Статута на Съда;

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски за двете съдебни инстанции.

      Правни основания и основни доводи

               1.

               Изопачаване на правните основание на жалбата, грешка при прилагане на правото, както и ирационален и противоречив характер на мотивите по отношение на определянето на получателя на помощта и преценката на дискреционната власт на Комисията за определяне на получателя на помощта.
               С първото правно основание жалбоподателят AceaElectrabel Produzione S.p.A. (наричан по-нататък „AEP“ или „жалбоподателят“) се оплаква от сериозни пороци на решението в частта, в която Първоинстанционният съд отхвърля правното основание на жалбата, свързано с погрешното определяне на получателя на помощта, което е субективното условие за прилагане към настоящия случай на „съдебната практика по дело Deggendorf“ (според която при определени условия изплащането на нова помощ, която сама по себе си е обявена за съвместима, може да бъде спряно до възстановяването на по-ранна незаконна помощ, предоставена на същото предприятие). На първо място, жалбоподателят оспорва обявяването на това правно основание за недопустимо, доколкото е изведено от нарушение на член 88 (ЕО) и на Регламент № 659/99 (1). AEP твърди, че Първоинстанционният съд е изопачил тази част на правното основание, с която жалбоподателят целял единствено да свърже неправилното определяне на получателя на помощта с един от типичните пороци на административните актове. Приемайки въпроса за нарушението на правилата относно възстановяването на помощите за напълно неотносим към делото, Първоинстанционният съд показал, че е изопачил доводите, на които се основава тази част от правното основание.
               Освен това, жалбоподателят оспорва съдебното решение доколкото с него не се отменя решението на Комисията въпреки сериозното нарушение, изразяващо се в отъждествяването на AEP (получател на новата помощ) с групата ACEA (получател на невъзстановената помощ), основано на погрешно, нелогично и противоречиво прилагане на изведеното от общностната съдебна практика понятие за икономическо единство на група предприятия. Жалбоподателят оспорва прилагането на това понятие в случай на съвместно предприятие, което се контролира съвместно от две отделни групи (какъвто е случая на AEP), тъй като постоянната съдебна практика в областта на икономическото единство на предприятията се отнася само до случаите, в които множество предприятия се контролират от едно единствено образувание. Грешката е още по-сериозна, доколкото Първоинстанционният съд е счел за ирелевантно обстоятелството, че 70 % от капитала на AEP е консолидиран в отделна икономическа група, която няма нищо общо с получателя на невъзстановената помощ. Първоинстанционният съд бил допуснал грешка и при прилагането на понятието за функционално независими предприятия, като е приел, че жалбоподателят не може да се счита за функционално независим, тъй като е подчинен на съвместния контрол на две предприятия.

               2.

               Изопачаване на правните основание на жалбата, грешка при прилагане на правото, както и ирационален и противоречив характер на мотивите по отношение на доводите на жалбоподателя относно обхвата на съдебната практика по дело Deggendorf, за целите на разглеждането на настоящия случай.
               С второто правно основание жалбоподателят изтъква неправилното прилагане в съдебното решение на съдебната практика по дело Deggendorf, доколкото с това решение се потвърждава преценката на Комисията и по отношение на съществуването на необходимото обективно условие за прилагането на съдебната практика по дело Deggendorf. Жалбоподателят оспорва по-специално съображенията на Първоинстанционния съд, доколкото той потвърждава, че Комисията не е била длъжна да представи точни и обстойно изложени доказателства, за да докаже, че натрупването на първата и на втората помощ би могло да доведе до засягане на търговията в общността, което да направи новата помощ несъвместима с общия пазар. Доказателствената тежест за преценката на несъвместимостта на нотифицирана помощ не може да бъде произволно размествана, по-специално когато Комисията не е използвала инструментите, предоставени ѝ от Процедурния правилник. Първоинстанционният съд не е разгледал тези доводи на жалбоподателя и безкритично е потвърдил решението на Комисията. На последно място, Първоинстанционният съд нито разбрал, нито разгледал правното основание на жалбоподателя в частта, в която показва, че доктрината „Deggendorf“ не цели да създаде инструмент за санкциониране на предприятията които не са възстановили по-ранна помощ, а само да предотврати възможността натрупването на няколко помощи само за едно предприятие да доведе до засягане на търговията в Общността, което може да направи несъвместима новата помощ, докато не е възстановена по-ранната помощ.

      (1)  Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (ОВ L 83, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41).


title: Дело T-517/15: Решение на Общия съд от 16 февруари 2017 г. — Gruppe Nymphenburg Consult/EUIPO (Limbic® Sales) (Марка на Европейския съюз — Заявка за регистрацията на словна марка на Европейския съюз „Limbic® Sales“ — Липса на описателен характер — Абсолютно основание за отказ — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (EО) №°207/2009)

text:
               3.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 104/47

         Решение на Общия съд от 16 февруари 2017 г. — Gruppe Nymphenburg Consult/EUIPO (Limbic® Sales)
   (Дело T-517/15) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Заявка за регистрацията на словна марка на Европейския съюз „Limbic® Sales“ - Липса на описателен характер - Абсолютно основание за отказ - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (EО) №o207/2009))
   (2017/C 104/66)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Gruppe Nymphenburg Consult AG (Мюнхен, Германия) (представители: R. Kunze и G. Würtenberger, avocats)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: M. Fischer)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 23 юни 2015 г. (преписка R 1972/2014-1) относно заявка за регистрация на словния знак Limbic® Sales като марка на Европейския съюз

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на първи апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 23 юни 2015 г. (преписка R 1972/2014–1).

               2)

               Осъжда EUIPO да понесе направените от нея съдебни разноски и да заплати съдебните разноски, направени от Gruppe Nymphenburg Consult AG.

      (1)  ОВ C 354, 26.10.2015 г.


title: Дело T-92/07 P: Жалба, подадена на 28 март 2007 г. от Jacques Frankin и други срещу Решението, постановено на 16 януари 2007 г. от Съда на публичната служба по дело F-3/06, Frankin и други/Комисия

text:
               26.5.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 117/31

         Жалба, подадена на 28 март 2007 г. от Jacques Frankin и други срещу Решението, постановено на 16 януари 2007 г. от Съда на публичната служба по дело F-3/06, Frankin и други/Комисия
   (Дело T-92/07 P)
   (2007/C 117/48)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Jacques Frankin (Sorée, Белгия) и други 482 жалбоподателя (представител: F. Frabetti, адвокат)

      Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               Първоинстанционният съд да отмени Решението на Съда на публичната служба от 16 януари 2007 г., постановено по дело F-3/06 с основен предмет иск за отмяна на изричното решение от 10 юни 2005 г., с което Комисията отказва да окаже на жалбоподателите съдействието, предвидено в член 24 от Правилника;

               —

               да се произнесе по разходите, съдебните разноски и възнагражденията, и да осъди Комисията да ги заплати.

         Правни основания и основни доводи
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите твърдят, че като отхвърлил иска, предявен на първа инстанция, Съдът на публичната служба неправилно приложил правото при обсъждането на правните основания, изтъкнати в рамките на първоинстанционното производство и изведени, от една страна, от нарушението на член 24 от Правилника и на задължението за полагане на грижа, и от друга страна, от нарушението на принципа за забрана на дискриминацията.


title: Дело T-249/15: Жалба, подадена на 3 юли 2015 г. — JT/СХВП — Carrasco Pirard и др. (QUILAPAYÚN)

text:
               12.10.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 337/13

         Жалба, подадена на 3 юли 2015 г. — JT/СХВП — Carrasco Pirard и др. (QUILAPAYÚN)
   (Дело T-249/15)
   (2015/C 337/16)
   Език на жалбата: испански

      Страни

      Жалбоподател: JT (Париж, Франция) (представител: A. Mena Valenzuela, abogada)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Други страни в производството пред апелативния състав: Eduardo Carrasco Pirard (Santiago de Chile, Чили), Guillermo García Campos (Брюксел, Белгия), Luis Hernán Gómez Larenas (Париж, Франция), Hugo Lagos Vásquez (Taverny, Франция), Ismael Oddo Méndez (Santiago de Chile, Чили), Carlos Quezada Salas (Colombes, Франция), Ricardo Venegas Carhart (Santiago de Chile, Чили), Sebastián Quezada (Париж, Франция)

      Данни за производството пред СХВП

      Заявител/Притежател на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорна марка: фигуративна марка на Общността със словния елемент „QUILAPAYÚN“ — заявка за регистрация № 9 267 287

      Производство пред СХВП: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на СХВП от 13 март 2015 г. по преписка R 354/2014

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение, и

               —

               да отхвърли заявката за регистрация на фигуративната марка „QUILAPAYÚN“ за стоки и услуги от клас 9 и клас 41, подадена пред СХВП от заявителите Eduardo Carrasco Pirard, Guillermo García Campos, Luis Hernán Gómez Larenas, Hugo Lagos Vásquez, Ismael Oddo Méndez, Carlos Quezada Salas, Ricardo Venegas Carhart и Sebastián Quezada на 16 септември 2010 г.

      Изложено основание

   Неправилно тълкуване на член 8, параграф 1, буква б) и член 8, параграф 2, буква в) във връзка с член 6 1. bis) от Парижката конвенция.


title: Дело T-529/14: Жалба, подадена на 14 юли 2014 г.  — adp Gauselmann/СХВП (Multi Win)

text:
               8.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 303/53

         Жалба, подадена на 14 юли 2014 г. — adp Gauselmann/СХВП (Multi Win)
   (Дело T-529/14)
   2014/C 303/63
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: adp Gauselmann GmbH (Еспелкамп, Германия) (представител: P. Koch Moreno, Rechtsanwältin)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 29 април 2014 г. по преписка R 1326/2013-1,

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „Multi Win“ за стоки и услуги от класове 9, 28 и 41 — заявка за марка на Общността № 1 1 2 06  364

      Решение на проверителя: отхвърля заявката

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент № 207/2009


title: Съединени дела C-229/11 и С-230/11: Решение на Съда (пети състав) от 8 ноември 2012 г. (преюдициално запитване от Arbeitsgericht Passau — Германия) — Alexander Heimann (C-229/11), Konstantin Toltschin (C-230/11)/Kaiser GmbH (Социална политика — Директива 2003/88/ЕО — Намаляване на продължителността на работното време ( „Kurzarbeit“ ) — Намаляване на правото на платен годишен отпуск в зависимост от намаляването на броя на работните дни — Финансово обезщетение)

text:
               12.1.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 9/14

         Решение на Съда (пети състав) от 8 ноември 2012 г. (преюдициално запитване от Arbeitsgericht Passau — Германия) — Alexander Heimann (C-229/11), Konstantin Toltschin (C-230/11)/Kaiser GmbH
   (Съединени дела C-229/11 и С-230/11) (1)

   (Социална политика - Директива 2003/88/ЕО - Намаляване на продължителността на работното време („Kurzarbeit“) - Намаляване на правото на платен годишен отпуск в зависимост от намаляването на броя на работните дни - Финансово обезщетение)
   2013/C 9/21
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Arbeitsgericht Passau

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Alexander Heimann (C-229/11), Konstantin Toltschin (C-230/11)

      Ответник: Kaiser GmbH

      Предмет

   Преюдициално запитване — Arbeitsgericht Passau — Тълкуване на член 31, параграф 2 от Хартата на основните права (ОВ C 83, стp. 389) и на член 7, параграф 1 от Директива 2003/88/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време (ОВ L 299, стp. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 3) — Намаляване продължителността на обичайното работно време, практикувано в дадено предприятие, поради частична заетост („Kurzarbeit“) — Национална правна уредба, предвиждаща намаляване на правото на платен годишен отпуск в зависимост от намаляването броя на работните дни на частично безработното лице

      Диспозитив

   Член 31, параграф 2 от Хартата на основните права на Европейския съюз и член 7, параграф 1 от Директива 2003/88/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време трябва да се тълкуват в смисъл, че те допускат национални правни разпоредби или практики, какъвто е социален план, договорен между предприятие и неговия работнически съвет, съгласно които правото на платен годишен отпуск на работник на намалено работно време се изчислява според правилото pro rata temporis.

      (1)  ОВ C 269, 10.9.2011 г.


title: Дело T-18/04: Решение на Първоинстанционния съд от 10 юни 2008 г. — Marcuccio/Комисия (Социално осигуряване — Искане за поемане на медицинските разходи — Мълчалив отказ на искането)

text:
               19.7.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 183/18

         Решение на Първоинстанционния съд от 10 юни 2008 г. — Marcuccio/Комисия
   (Дело T-18/04) (1)

   (Социално осигуряване - Искане за поемане на медицинските разходи - Мълчалив отказ на искането)
   (2008/C 183/37)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представители: първоначално A. Distante, впоследствие G. Cipressa, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: C. Berardis-Kayser и J. Curral, подпомагани от A. Dal Ferro, avocat)
   Предмет
   На първо място, искане за отмяна на решението на органа по назначаването за мълчалив отказ на искането на жалбоподателя от 25 ноември 2002 г., подадено с оглед да се получи възстановяване на 100 % от медицинските разходи съгласно член 72 от Правилника за длъжностните лица на Европейските общности; на второ място, искане за отмяна на решението за мълчалив отказ на жалбата, подадена от жалбоподателя срещу отказа на искането от 25 ноември 2002 г.; на трето място, искане да се установи правото на жалбоподателя по смисъла на член 72 от Правилника за длъжностните лица на възстановяване на 100 % от медицинските разходи, направени за лечение на патологиите, от които е засегнат; и на четвърто място, искане Комисията да бъде осъдена да изплати 100 % от тези медицински разходи.
   Диспозитив

               1)

               Отменя решението за мълчалив отказ на искането от 25 ноември 2002 г.

               2)

               Отхвърля жалбата в останалата й част.

               3)

               Осъжда Комисията да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 71, 20.3.2004 г.


title: Дело C-372/06: Решение на Съда (четвърти състав) от 13 декември 2007 г. (преюдициално запитване от VAT and Duties Tribunal, Лондон — Обединеното Кралство) — Asda Stores Ltd/The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs (Митнически кодекс на Общността — Мерки за прилагане — Регламент (ЕИО) № 2454/93 — Приложение 11 — Непреференциален произход на стоките — Приемателни телевизионни апарати — Понятие за съществена обработка или преработка — Критерий на добавената стойност — Действителност и тълкуване — Споразумение за асоцииране ЕИО-Турция — Решение № 1/95 на Съвета по асоцииране — Непосредствено действие — Тълкуване)

text:
               23.2.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 51/21

         Решение на Съда (четвърти състав) от 13 декември 2007 г. (преюдициално запитване от VAT and Duties Tribunal, Лондон — Обединеното Кралство) — Asda Stores Ltd/The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs
   (Дело C-372/06) (1)

   (Митнически кодекс на Общността - Мерки за прилагане - Регламент (ЕИО) № 2454/93 - Приложение 11 - Непреференциален произход на стоките - Приемателни телевизионни апарати - Понятие за съществена обработка или преработка - Критерий на добавената стойност - Действителност и тълкуване - Споразумение за асоцииране ЕИО-Турция - Решение № 1/95 на Съвета по асоцииране - Непосредствено действие - Тълкуване)
   (2008/C 51/33)
   Език на производството: английски
   Препращаща юрисдикция
   VAT and Duties Tribunal, Лондон
   Страни в главното производство

      Жалбоподател: Asda Stores Ltd

      Ответник: The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs
   Предмет
   Преюдициално запитване — VAT and Duties Tribunal, Лондон — Действителност на приложение 11 към Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 г. за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета относно създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 253, стр. 1) — Критерии за определяне на непреференциалния произход на стока — Произведени в Турция телевизионни приемници, в които са вложени катодни тръби с произход от Китай или Корея
   Диспозитив

               1.

               При разглеждането на първия поставен въпрос не е установен никакъв елемент, обуславящ недействителност на разпоредбите, посочени в графа 3 срещу позиция 8528 от Комбинираната номенклатура, съдържаща се в приложение 11 към Регламент № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 година за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета относно създаване на Митнически кодекс на Общността.

               2.

               Разпоредбите, посочени в графа 3 срещу позиция 8528 от Комбинираната номенклатура, съдържаща се в приложение 11 към Регламент № 2454/93, трябва да се тълкуват в смисъл, че за да се изчисли увеличението на стойността, получено от цветните приемателни телевизионни апарати при производството им при условия като тези в делото по главното производство, не трябва отделно да се определя непреференциалният произход на обособена част като шасито.

               3.

               Разпоредбите на член 44 от Решение № 1/95 на Съвета по асоцииране ЕИО-Турция от 22 декември 1995 година относно въвеждането на заключителния период на митническия съюз във връзка с разпоредбите на член 47, параграфи 1-3 от Допълнителния протокол, подписан в Брюксел на 23 ноември 1970 г. и сключен, одобрен и утвърден от името на Общността с Регламент (ЕИО) № 2760/72 на Съвета от 19 декември 1972 година, приложен към Споразумението за асоцииране между Европейската икономическа общност и Турция, което е подписано в Анкара на 12 септември 1963 година от Република Турция, както и от държавите-членки на Европейската икономическа общност и от Общността, сключено, одобрено и утвърдено от името на Общността с Решение на Съвета от 23 декември 1963 година, и разпоредбите на членове 45 и 46 от Решение № 1/95 нямат непосредствено действие пред националните юрисдикции и следователно не дават право на отделните оператори да се позовават на нарушаването им, за да се противопоставят на плащането на иначе изискуеми антидъмпингови мита. Разпоредбите на член 47 от Решение № 1/95 имат непосредствено действие и лицата, към които те се прилагат, имат право да се позовават на тях пред юрисдикциите на държавите-членки.

               4.

               Разпоредбите на член 47 от Решение № 1/95 трябва да се тълкуват в смисъл, че не изискват от договарящите се страни, когато приемат антидъмпингови мерки, да съобщават и на операторите информацията, която са длъжни да предават на Смесения комитет на митническия съюз съгласно член 46 от Решение № 1/95 или на Съвета по асоцииране съгласно член 47, параграф 2 от Допълнителния протокол.

      (1)  ОВ C 294, 2.12.2006 г.


title: Дело C-438/14: Решение на Съда (втори състав) от 2 юни 2016 г. (преюдициално запитване от Amtsgericht Karlsruhe — Германия) — Nabiel Peter Bogendorff von Wolffersdorff/Standesamt der Stadt Karlsruhe, Zentraler Juristischer Dienst der Stadt Karlsruhe (Преюдициално запитване — Гражданство на Съюза — Член 21 ДФЕС — Свобода на движение и на пребиваване в държавите членки — Закон на държава членка за отмяна на привилегии и забрана за присъждане на нови благороднически титли — Фамилно име на пълнолетно лице, гражданин на тази държава, получено по време на обичайно пребиваване в друга държава членка, на която това лице също е гражданин — Име, съдържащо благороднически елементи — Пребиваване в първата държава членка — Отказ на органите на първата държава членка да впишат в регистъра по гражданско състояние името, придобито във втората държава членка — Обосноваване — Обществен ред — Несъвместимост с основните принципи на германското право)

text:
               8.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 287/8

         Решение на Съда (втори състав) от 2 юни 2016 г. (преюдициално запитване от Amtsgericht Karlsruhe — Германия) — Nabiel Peter Bogendorff von Wolffersdorff/Standesamt der Stadt Karlsruhe, Zentraler Juristischer Dienst der Stadt Karlsruhe
   (Дело C-438/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Гражданство на Съюза - Член 21 ДФЕС - Свобода на движение и на пребиваване в държавите членки - Закон на държава членка за отмяна на привилегии и забрана за присъждане на нови благороднически титли - Фамилно име на пълнолетно лице, гражданин на тази държава, получено по време на обичайно пребиваване в друга държава членка, на която това лице също е гражданин - Име, съдържащо благороднически елементи - Пребиваване в първата държава членка - Отказ на органите на първата държава членка да впишат в регистъра по гражданско състояние името, придобито във втората държава членка - Обосноваване - Обществен ред - Несъвместимост с основните принципи на германското право))
   (2016/C 287/09)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Amtsgericht Karlsruhe

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Nabiel Peter Bogendorff von Wolffersdorff

      Ответници: Standesamt der Stadt Karlsruhe, Zentraler Juristischer Dienst der Stadt Karlsruhe

      Диспозитив

   Член 21 ДФЕС трябва да бъде тълкуван в смисъл, че органите на държава членка не са длъжни да признаят името на неин гражданин, когато той е гражданин и на друга държава членка, в която е придобил това свободно избрано от него име, което съдържа няколко благороднически елемента, недопустими от правото на първата държава членка, стига да се установи, което е задача на запитващата юрисдикция, че в такъв контекст отказът за признаване е обоснован от съображения, свързани с обществения ред, тъй като е подходящ и необходим, за да се гарантира спазването на принципа на равенство на всички граждани на тази държава членка пред закона.

      (1)  ОВ C 462, 22.12.2014 г.


title: Дело T-152/08: Решение на Общия съд от 8 септември 2010 г. — Kido/СХВП — Amberes (SCORPIONEXO) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за регистрация на словна марка на Общността SCORPIONEXO — По-ранна национална фигуративна марка ESCORPION — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1,буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               23.10.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 288/34

      Решение на Общия съд от 8 септември 2010 г. — Kido/СХВП — Amberes (SCORPIONEXO)
      (Дело T-152/08) (1)

      (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за регистрация на словна марка на Общността SCORPIONEXO - По-ранна национална фигуративна марка ESCORPION - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1,буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
      (2010/C 288/64)
      Език на производството: испански

         Страни

         Жалбоподател: Kido Industrial Ltd (Yangcheon-gu, Корея) (представител: M. Mall, avocat)

         Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: J. Crespo Carrillo)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Amberes, SA (Igualada, Испания)

         Предмет

      Жалба срещу Решение на първи апелативен състав на СХВП от 31 януари 2008 г. (преписка R 287/2007-1) относно производство по възражение между Amberes, SA и Kido Industrial Ltd

         Диспозитив

                  1.

                  Отхвърля жалбата.

                  2.

                  Осъжда Kido Industrial Ltd да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 158, 21.6.2008 г.


title: Дело C-363/08: Решение на Съда (втори състав) от 26 ноември 2009 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof, Австрия) — Romana Slanina/Unabhängiger Finanzsenat Außenstelle Wien (Социална сигурност на работниците мигранти — Семейни добавки — Отказ — Гражданка на държава членка, установена с детето си в друга държава членка, като бащата на детето работи на територията на първата държава членка)

text:
               30.1.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/12

         Решение на Съда (втори състав) от 26 ноември 2009 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof, Австрия) — Romana Slanina/Unabhängiger Finanzsenat Außenstelle Wien
   (Дело C-363/08) (1)

   (Социална сигурност на работниците мигранти - Семейни добавки - Отказ - Гражданка на държава членка, установена с детето си в друга държава членка, като бащата на детето работи на територията на първата държава членка)
   2010/C 24/18
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Verwaltungsgerichtshof

      Страни в главното производство

      Ищец: Romana Slanina

      Ответник: Unabhängiger Finanzsenat Außenstelle Wien

      Предмет

   Преюдициално запитване — Verwaltungsgerichtshof (Австрия) — Тълкуване на член 73 от Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социална сигурност на заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността (ОВ L 149, стр. 2., Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 26) — Национално законодателство, което предвижда семейни помощи (Familienbeihilfe) в полза на лица с местоживеене на територията на страната, на издръжката на които се намира дете — Отказ за отпускане на семейни помощи на жена с гражданство на държавата, от която изхожда отказът, установила се със своето дете в друга държава членка, като бащата на детето запазва местоживеенето си на територията на страната, където упражнява професионална дейност

      Диспозитив

               1.

               Член 73 от Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социална сигурност на заети лица, самостоятелно заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността, изменен и актуализиран с Регламент (ЕО) № 118/97 на Съвета от 2 декември 1996 година, трябва да се тълкува в смисъл, че разведено лице, на което са били изплащани семейните добавки от компетентната институция на държавата членка, където то е пребивавало и където бившият му съпруг продължава да живее и работи, запазва за своето дете, при условие последното да е признато за „член на семейството“ на този бивш съпруг по смисъла на член 1, буква е), подточка i) от посочения регламент, правото на тези добавки дори ако напусне тази държава, за да се установи заедно с детето си в друга държава членка, където не работи, и дори ако посоченият бивш съпруг би могъл да получава посочените добавки в своята държава членка по пребиваване.

               2.

               Упражняването от лице, което се намира в положение като това на жалбоподателката по главното производство, на професионална дейност в държавата членка по пребиваването му, от което действително възниква право на семейни добавки, има за последица прекратяването, в приложение на член 76 от Регламент № 1408/71, изменен и актуализиран с Регламент № 118/97, на правото на семейни добавки, дължими по силата на правната уредба на държавата членка, на територията на която бившият съпруг на това лице упражнява професионална дейност, до размера, предвиден в законодателството на държавата членка по пребиваването на лицето.

      (1)  ОВ C 285, 8.11.2008 г.


title: Дело T-324/13: Решение на Общия съд от 16 юли 2014 г.  — Endoceutics/СХВП — Merck (FEMIVIA) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „FEMIVIA“  — По-ранна словна марка на Общността „FEMIBION“  — Международна регистрация на по-ранна фигуративна марка „femibion“ , посочваща Европейската общност — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               1.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 292/43

         Решение на Общия съд от 16 юли 2014 г. — Endoceutics/СХВП — Merck (FEMIVIA)
   (Дело T-324/13) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „FEMIVIA“ - По-ранна словна марка на Общността „FEMIBION“ - Международна регистрация на по-ранна фигуративна марка „femibion“, посочваща Европейската общност - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   2014/C 292/53
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Endoceutics, Inc. (Квебек, Канада) (представител: M. Wahlin, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: P. Geroulakos)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Merck KGaA (Дармщат, Германия) (представители: M. Best, U. Pfleghar и S. Schäffner, avocats)

      Предмет

   Жалба против решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 15 април 2013 г. (дело R 1021/2012-4) във връзка с производство по възражение между Merck KGaA и Endoceutics, Inc.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Endoceutics, Inc. понася съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 252, 31.8.2013 г.


title: Дело T-258/12: Определение на Общия съд от 2 юли 2013 г. — Mederer/СХВП — Katjes Fassin (SOCCER GUMS) (Марка на Общността — Възражение — Оттегляне на възражението — Липса на основание за произнасяне)

text:
               10.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 233/10

         Определение на Общия съд от 2 юли 2013 г. — Mederer/СХВП — Katjes Fassin (SOCCER GUMS)
   (Дело T-258/12) (1)

   (Марка на Общността - Възражение - Оттегляне на възражението - Липса на основание за произнасяне)
   2013/C 233/17
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Mederer GmbH (Фюрт, Германия) (представители: O. Ruhl и C. Sachs, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: G. Marten и R. Pethke)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Katjes Fassin GmbH & Co. KG (Емерих на Рейн, Германия) (представители: T. Schmitz и C. Osterrieth, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 10 април 2012 г. (преписка R 225/2011-4), постановено в производство по възражение със страни Mederer GmbH и Katjes Fassin GmbH & Co. KG

      Диспозитив

               1.

               Няма основание за произнасяне по жалбата.

               2.

               Осъжда жалбоподателя и встъпилата страна да понесат направените от тях съдебни разноски, както и по половина от разноските на ответника.

      (1)  ОВ C 217, 21.7.2012 г.


title: Дело C-91/08: Преюдициално запитване, отправено от Landgericht Frankfurt am Main (Германия) на 28 февруари 2008 г. — Wall AG/Stadt Frankfurt am Main, Frankfurter Entsorgungs- und Service GmbH (FES)

text:
               7.6.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 142/11

         Преюдициално запитване, отправено от Landgericht Frankfurt am Main (Германия) на 28 февруари 2008 г. — Wall AG/Stadt Frankfurt am Main, Frankfurter Entsorgungs- und Service GmbH (FES)
   (Дело C-91/08)
   (2008/C 142/17)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Landgericht Frankfurt am Main
   Страни в главното производство

      Ищец: Wall AG

      Ответник: Stadt Frankfurt am Main, Frankfurter Entsorgungs- und Service GmbH (FES)

      Подпомагаща страна: DSM Deutsche Städte Medien GmbH
   Преюдициални въпроси

               1)

               Дали принципът на равно третиране, прогласен в членове 12, 43 и 49 ЕО, и общностният принцип за недопускане на дискриминация, основана на гражданството, трябва да се тълкуват в смисъл, че произтичащите от тях задължения за прозрачност от страна на публичноправните органи, с оглед на възлагането на концесии за услуги да осигурят на конкуренцията подходящо равнище на публичност, както и възможността за последваща проверка дали процедурата по възлагане на поръчката е проведена безпристрастно (вж. Решение на Съда от 7 декември 2000 г. по дело Telaustria и Telefonadress, C 324/98, Rec. стр. I 10745, точки 60-62, Решение от 21 юли 2005 г. по дело Coname, C 231/03, Rec. стр. I 7287, точки 17-22, Решение от 13 октомври 2005 г. по дело Parking Brixen, C 458/03, Rec. стр. I 8585, точки 46-50, Решение от 6 април 2006 г. по дело ANAV, C 410/04, Rec. стр. I 3303, точка 21, и Решение от 13 септември 2007 г. по дело Комисия/Италия, C 260/04, все още непубликувано в Сборника, точка 24), изискват националното право да предостави на участника, чието предложение не е прието, право да иска постановяване на акт, за да се предотврати неминуемо нарушение на тези задължения и/или преустановяване на нарушението на подобно задължение?

               2)

               Ако отговорът на първия преюдициален въпрос е отрицателен: дали посочените задължения за прозрачност са част от обичайното право на Европейските общности, в смисъл дали те вече се прилагат трайно и непрекъснато, по еднакъв начин и всеобщо, и са признати от съответните правни субекти като императивна норма?

               3)

               Дали посочените в първия въпрос задължения за прозрачност изискват и в случай на умишлено изменение на концесионен договор за предоставяне на услуга — включително промяна на посочения в хода на процедурата подизпълнител — ново откриване за конкуренцията на преговорите по този въпрос, като се осигури подходящо равнище на публичност, респ. по какви критерии трябва да се осъществи подобно откриване?

               4)

               Дали посочените в първия преюдициален въпрос принципи и задължения за прозрачност трябва да се тълкуват в смисъл, че когато е налице нарушение на задължение при концесия за услуги, сключеният поради това нарушение договор, който има за цел да уреди или измени правоотношение по договор с продължително изпълнение, трябва да се развали?

               5)

               Дали посочените в първия преюдициален въпрос принципи и задължения за прозрачност и член 86, параграф 1 ЕО, евентуално във връзка с член 2, параграф 1, буква б) и параграф 2 от Директива 80/723/ЕИО на Комисията от 25 юни 1980 година относно прозрачността на финансовите взаимоотношения между държавите-членки и публичните предприятия (1) и член 1, параграф 9 от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки (2) трябва да се тълкуват в смисъл, че предприятие, като публично предприятие, респ. възлагащ орган, е длъжно да спазва тези задължения за прозрачност, когато

                           —

                           е създадено от териториално-административна единица с оглед обезвреждане на отпадъци и почистване на улици, но извършва дейност и на свободния пазар,

                           —

                           териториално-административната единица притежава 51 % от него, но решенията на дружеството могат да се вземат само с мнозинство от три четвърти,

                           —

                           тази териториално-административна единица избира само една четвърт от членовете на надзорния съвет, включително председателя на надзорния съвет и

                           —

                           повече от половината от оборота му е от двустранни договори за обезвреждане на отпадъци и почистване на улици на територията на тази териториално-административна единица, като последната ги рефинансира от местните данъци, платени от нейните граждани?

      (1)  ОВ L 195, стр. 35.; Директива 2000/52/ЕО на Комисията от 26 юли 2000 година за изменение на Директива 80/723/ЕИО относно прозрачността на финансовите взаимоотношения между държавите-членки и публичните предприятия (ОВ L 193, стр. 75).

      (2)  (ОВ L 134, стр. 114; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 116).


title: Дело T-212/12: Определение на Общия съд от 27 септември 2012 г. — Ålands Industrihus/Комисия

text:
               17.11.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 355/38

         Определение на Общия съд от 27 септември 2012 г. — Ålands Industrihus/Комисия
   (Дело T-212/12) (1)

   2012/C 355/83
   Език на производството: шведски
   Председателят на осми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 227, 28.7.2012 г.


title: Дело F-35/09: Жалба, подадена на 2 април 2009 г. — Visser — Fornt Raya/Европол

text:
               18.7.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 167/26

         Жалба, подадена на 2 април 2009 г. — Visser — Fornt Raya/Европол
   (Дело F-35/09)
   2009/C 167/49
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподател: Maria Teresa Visser — Fornt Raya (Хага, Нидерландия) (представител: P. de Casparis)

      Ответник: Европейска полицейска служба (Европол)

      Предмет на производството

   Отмяна на решението от 12 юни 2008 г., с което жалбоподателят се уведомява за невъзможността да му се предложи постоянна длъжност, както и на решението от 7 януари 2009 г., с което се отхвърля подадената срещу първото решение жалба.

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението от 12 юни 2008 г., с което ответникът е посочил на жалбоподателя, че не може да му предложи постоянно назначение, както и решението, постановено по жалба на 7 януари 2009 г., с което изложените от жалбоподателя твърдения за нарушения срещу решението от 12 юни 2008 г. се приемат за неоснователни,

               —

               да се осъди Европол да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-337/12: Жалба, подадена на 30 юли 2012 г. — El Hogar Perfecto del Siglo XXI/СХВП — Wenf International Advisers (Тирбушон)

text:
               22.9.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 287/38

         Жалба, подадена на 30 юли 2012 г. — El Hogar Perfecto del Siglo XXI/СХВП — Wenf International Advisers (Тирбушон)
   (Дело T-337/12)
   2012/C 287/68
   Език на жалбата: испански

      Страни

      Жалбоподател: El Hogar Perfecto del Siglo XXI, SL (Мадрид, Испания) (представители: C. Ruiz Gallegos и E. Veiga Conde, abogados)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Wenf International Advisers Ltd (Tortola, Islas Vírgenes)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на трети апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 1 юни 2012 г. по преписка № R 89/2011-3;

               —

               да осъди СХВП и встъпилата страна да заплатят съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: модел за тирбушон — модел на Общността № 0 0083 0831-0001.

      Притежател на марката на Общността: жалбоподателят.

      Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: Wenf International Advisers Ltd.

      Основание на искането за обявяване на недействителност: национален модел за отварачка на бутилки.

      Решение на отдела по отмяна: уважава жалбата.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания:

               —

               Нарушение на член 4 и член 6, параграф 1 от Регламент № 6/2002.

               —

               Нарушение на член 4 и член 6, параграф 2 от Регламент № 6/2002.


title: Дело C-586/08: Решение на Съда (осми състав) от 17 декември 2009 г. (преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio, Италия) — Angelo Rubino/Ministero dell'Università e della Ricerca (Директива 2005/36/ЕО — Признаване на дипломи — Понятие регламентирана професия — Подбор на предварително определен брой лица въз основа на сравнително оценяване, като се дава звание с ограничен във времето срок на валидност — Национална научна правоспособност — Университетски преподавател)

text:
               27.2.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 51/11

         Решение на Съда (осми състав) от 17 декември 2009 г. (преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio, Италия) — Angelo Rubino/Ministero dell'Università e della Ricerca
   (Дело C-586/08) (1)

   (Директива 2005/36/ЕО - Признаване на дипломи - Понятие „регламентирана професия“ - Подбор на предварително определен брой лица въз основа на сравнително оценяване, като се дава звание с ограничен във времето срок на валидност - Национална научна правоспособност - Университетски преподавател)
   2010/C 51/17
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio

      Страни в главното производство

      Ищец: Angelo Rubino

      Ответник: Ministero dell'Università e della Ricerca

      Предмет

   Преюдициално запитване — Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio — Тълкуване на член 3, параграф 1, буква в) ЕО, на член 47, параграф 1 ЕО и на Директива 2005/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 септември 2005 година относно признаването на професионалните квалификации — Национална правна уредба, която не позволява признаване на професионалната квалификация на университетски преподавател, придобита в друга държава членка

      Диспозитив

   Фактът, че достъпът до дадена професия е запазен за кандидатите, успешно преминали процедура, която има за цел подбора на предварително определен брой лица по-скоро въз основа на сравнително оценяване на кандидатите, отколкото чрез прилагане на абсолютни критерии и с която се дава звание, чиято валидност е стриктно ограничена във времето, няма за последица посочената професия да представлява регламентирана професия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а) от Директива 2005/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 септември 2005 година относно признаването на професионалните квалификации.
   Въпреки това членове 39 ЕО и 43 ЕО налагат квалификациите, придобити в други държави членки, да бъдат признати с тяхната реална стойност и надлежно взети предвид в рамките на подобна процедура.

      (1)  ОВ C 55, 7.3.2009 г.


title: Дело F-53/10: Определение на Съда на публичната служба от 3 септември 2010 г. — Hecq/Комисия

text:
               29.1.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 30/69

         Определение на Съда на публичната служба от 3 септември 2010 г. — Hecq/Комисия
   (Дело F-53/10)
   ()
   2011/C 30/138
   Език на производството: френски
   Председателят на трети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.


title: Дело C-550/09: Преюдициално запитване, отправено от Oberlandesgericht Düsseldorf (Германия) на 29 декември 2009 г. — Generalbundesanwalt beim Bundesgerichtshof/E и F

text:
               5.6.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 148/11

         Преюдициално запитване, отправено от Oberlandesgericht Düsseldorf (Германия) на 29 декември 2009 г. — Generalbundesanwalt beim Bundesgerichtshof/E и F
   (Дело C-550/09)
   2010/C 148/18
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Generalbundesanwalt beim Bundesgerichtshof

      Ответници: E, F

      Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли — предвид изменената процедура в резултат на решение на Съвета на Европейския съюз от 28 юни 2007 г. (2007/445/ЕО) (1) — включването в списък въз основа на член 2 от Регламент (ЕО) № 2580/2001 на Съвета от 27 декември 2001 г. (2) на организация, която не е обжалвала засягащите я решения, да се счита за ефективно (действително) от самото начало, дори когато включването в списъка е направено при нарушение на основни процесуални гаранции?

               2.

               Трябва ли членове 2 и 3 Регламент (ЕО) № 2580/2001 на Съвета от 27 декември 2001 г. да се тълкуват в смисъл, че може да бъде налице предоставяне на средства, други финансови активи и икономически източници на юридическо лице, група или предприятие, включени в списъка по член 2, параграф 3 от Регламента, участие в такива действия или участие в действия, чиято цел е заобикалянето на член 2, и когато самото извършващо тези действия лице е член на това юридическо лице, група или предприятие?

               3.

               Трябва ли членове 2 и 3 Регламент (ЕО) № 2580/2001 на Съвета от 27 декември 2001 г. да се тълкуват в смисъл, че може да бъде налице предоставяне на средства, други финансови активи и икономически източници на юридическо лице, група или предприятие, включени в списъка по член 2, параграф 3 от Регламента, участие в такива действия или участие в действия, чиято цел е заобикалянето на член 2, и когато финансовите активи, предназначени за предоставяне на юридическото лице, групата или предприятието, вече са (непряко) на тяхно разположение?

      (1)  2007/445/ЕО: Решение на Съвета от 28 юни 2007 година за прилагане на член 2, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 2580/2001 относно специалните ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания, и за отмяна на решения 2006/379/ЕО и 2006/1008/ЕО (ОВ L 169, стр. 58).

      (2)  Регламент (ЕО) № 2580/2001 на Съвета от 27 декември 2001 година относно специалните ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания (ОВ L 344, стp. 70; Специално издание на български език, 2007 г., глава 18, том 1, стр. 169).


title: Дело T-753/14: Жалба, подадена на 14 ноември 2014 г.  — Ice Mountain Ibiza/СХВП — Etyam (ocean beach club ibiza)

text:
               26.1.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 26/36

         Жалба, подадена на 14 ноември 2014 г. — Ice Mountain Ibiza/СХВП — Etyam (ocean beach club ibiza)
   (Дело T-753/14)
   (2015/C 026/47)
   Език на жалбата: испански

      Страни

      Жалбоподател: Ice Mountain Ibiza, SL (Сан Антонио, Испания) (представители: J. L. Gracia Albero и F. Miazzetto, abogados)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Etyam, SL (Балеарски острови, Испания)

      Данни за производството пред СХВП

      Заявител: жалбоподателят

      Спорна марка: фигуративна марка на Общността със словния елемент „ocean beach club Ibiza“ — заявка за регистрация № 1 0 6 10  491

      Производство пред СХВП: производство по частично възражение

      Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на СХВП от 31 юли 2014 г. по преписка R 2293/2013-1

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение, и

               —

               да осъди СХВП да понесе разноските във връзка с производството, включително направените до момента във връзка с производствата пред отдела по споровете и апелативния състав на СХВП.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на член 75 от Регламент № 207/2009

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009


title: Дело C-594/14: Решение на Съда (шести състав) от 10 декември 2015 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof — Германия) — Simona Kornhaas/Thomas Dithmar als Insolvenzverwalter über das Vermögen der Kornhaas Montage und Dienstleistung Ltd (Преюдициално запитване — Пространство на свобода, сигурност и правосъдие — Производство по несъстоятелност — Регламент (ЕО) № 1346/2000 — Член 4, параграф 1 — Определяне на приложимия закон — Правна уредба на държава членка, която предвижда задължение за управител на дружество да възстанови сумите, които е платил, след като дружеството е станало неплатежоспособно — Прилагане на тази правна уредба по отношение на дружество, учредено в друга държава членка — Членове 49 ДФЕС и 54 ДФЕС — Ограничение на свободата на установяване — Липса)

text:
               8.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 48/5

         Решение на Съда (шести състав) от 10 декември 2015 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof — Германия) — Simona Kornhaas/Thomas Dithmar als Insolvenzverwalter über das Vermögen der Kornhaas Montage und Dienstleistung Ltd
   (Дело C-594/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Пространство на свобода, сигурност и правосъдие - Производство по несъстоятелност - Регламент (ЕО) № 1346/2000 - Член 4, параграф 1 - Определяне на приложимия закон - Правна уредба на държава членка, която предвижда задължение за управител на дружество да възстанови сумите, които е платил, след като дружеството е станало неплатежоспособно - Прилагане на тази правна уредба по отношение на дружество, учредено в друга държава членка - Членове 49 ДФЕС и 54 ДФЕС - Ограничение на свободата на установяване - Липса))
   (2016/C 048/07)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesgerichtshof

      Страни в главното производство

      Ищец: Simona Kornhaas

      Ответник: Thomas Dithmar als Insolvenzverwalter über das Vermögen der Kornhaas Montage und Dienstleistung Ltd

      Диспозитив

               1)

               Член 4 от Регламент (ЕО) № 1346/2000 на Съвета от 29 май 2000 година относно производството по несъстоятелност трябва да се тълкува в смисъл, че обхваща в приложното си поле иск, предявен пред германски съд срещу управител на дружество по английското или уелското право, по отношение на което е открито производство по несъстоятелност в Германия, от синдика на това дружество на основание национална разпоредба като член 64, параграф 2, първо изречение от Закона за дружествата с ограничена отговорност с искане за възстановяване на сумите, платени от този управител преди откриването на производството по несъстоятелност, но след датата, на която е констатирано настъпването на неплатежоспособността на дружеството.

               2)

               Членове 49 ДФЕС и 54 ДФЕС допускат прилагането на национална разпоредба като член 64, параграф 2, първо изречение от Закона за дружествата с ограничена отговорност спрямо управител на дружество по английското или уелското право, по отношение на което е открито производство по несъстоятелност в Германия.

      (1)  ОВ C 127, 20.4.2015 г.


title: Дело C-469/08: Иск, предявен на 30 октомври 2008 г.  — Комисия на Европейските общности/Кралство Белгия

text:
               10.1.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 6/14

         Иск, предявен на 30 октомври 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Белгия
   (Дело C-469/08)
   (2009/C 6/23)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: H. Støvlbæk и V. Peere)

      Ответник: Кралство Белгия
   Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е приело необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби за съобразяване с Директива 2005/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 септември 2005 година относно признаването на професионалните квалификации (1) и във всеки случай, като не е уведомило Комисията за тях, Кралство Белгия не е изпълнило задълженията си по тази директива,

               —

               да се осъди Кралство Белгия да заплати съдебните разноски

         Правни основания и основни доводи
   Срокът за транспониране на Директива 2005/36/ЕО е изтекъл на 20 октомври 2007 г. Към момента на предявяване на настоящия иск обаче ответникът все още не е приел всички необходими мерки, за да транспонира директивата, или във всеки случай не е уведомил Комисията за тях.

      (1)  ОВ L 255, стр. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 8, стр. 3.


title: Дело C-49/07: Решение на Съда (голям състав) от 1 юли 2008 г. (преюдициално запитване от Dioikitiko Efeteio Athinon — Гърция) — Motosykletistiki Omospondia Ellados NPID (MOTOE)/Elliniko Dimosio (Членове 82 ЕО и 86 ЕО — Понятие за предприятие — Сдружение с нестопанска цел, което е представител в Гърция на Международната федерация по мотоциклетизъм — Понятие за икономическа дейност — Специално право по закон да се дава становище по подадени заявления за разрешение за организиране на мотоциклетни състезания — Успоредно упражняване на дейности като организиране на мотоциклетни състезания и сключване на договори за спонсорство, реклама и застраховка)

text:
               15.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/10

         Решение на Съда (голям състав) от 1 юли 2008 г. (преюдициално запитване от Dioikitiko Efeteio Athinon — Гърция) — Motosykletistiki Omospondia Ellados NPID (MOTOE)/Elliniko Dimosio
   (Дело C-49/07) (1)

   (Членове 82 ЕО и 86 ЕО - Понятие за предприятие - Сдружение с нестопанска цел, което е представител в Гърция на Международната федерация по мотоциклетизъм - Понятие за икономическа дейност - Специално право по закон да се дава становище по подадени заявления за разрешение за организиране на мотоциклетни състезания - Успоредно упражняване на дейности като организиране на мотоциклетни състезания и сключване на договори за спонсорство, реклама и застраховка)
   (2008/C 209/13)
   Език на производството: гръцки
   Препращаща юрисдикция
   Dioikitiko Efeteio Athinon
   Страни в главното производство

      Ищец: Motosykletistiki Omospondia Ellados NPID (MOTOE)

      Ответник: Elliniko Dimosio
   Предмет
   Преюдициално запитване — Dioikitiko Efeteio Athinon — Тълкуване на член 82 ЕО и на член 86 ЕО — Понятие за предприятие — Сдружение по автомобилизъм с нестопанска цел (ELPA), което е представител на Международната федерация по мотоциклетизъм в Гърция и разполага с изключителното право да разрешава състезания в областта на автомобилния спорт — Сдружение, което упражнява успоредно икономически дейности като реклама, застраховка, сключване на договори за спонсорство и финансиране на награди
   Диспозитив
   Юридическо лице, чиито дейности се състоят не само в участие при вземането на административните решения, с които се разрешава организирането на мотоциклетни състезания, но и в организирането от самото него на такива състезания и сключването в тази връзка на договори за спонсорство, реклама и застраховка, попада в приложното поле на членове 82 ЕО и 86 ЕО. Тези членове не допускат национална правна уредба, която предоставя на юридическо лице, което организира мотоциклетни състезания и сключва в тази връзка договори за спонсорство, реклама и застраховка, правомощието да дава становище по подадените заявления за разрешение за организиране на такива състезания, без за това правомощие да са предвидени ограничения, задължения и контрол.

      (1)  ОВ C 95, 28.4.2007 г.


title: Дело T-250/17: Жалба, подадена на 24 април 2017 г. — avanti/EUIPO (avanti)

text:
               19.6.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 195/43

         Жалба, подадена на 24 април 2017 г. — avanti/EUIPO (avanti)
   (Дело T-250/17)
   (2017/C 195/58)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: avanti GmbH (Хамбург, Германия) (представител: M. Bahmann, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Данни за производството пред EUIPO

      Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словния елемент „avanti“ — заявка за регистрация № 14 646 038

      Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 14 февруари 2017 г. по преписка R 801/2016-5

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да разреши регистрацията на марката, заявена на 6 октомври 2015 г. в Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) с номер 14 646 038, и да публикува тази марка с оглед на продължаването на процедурата по регистрация

      Изложено основание

               —

               нарушение на член 7 от Регламент № 207/2009


title: Дело C-605/16 P: Жалба, подадена на 24 ноември 2016 г. от Съвета на Европейския съюз срещу решението, постановено от Общия съд (девети състав) на 15 септември 2016 г. по дело T-120/14, PT Ciliandra Perkasa/Съвет

text:
               30.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 30/34

         Жалба, подадена на 24 ноември 2016 г. от Съвета на Европейския съюз срещу решението, постановено от Общия съд (девети състав) на 15 септември 2016 г. по дело T-120/14, PT Ciliandra Perkasa/Съвет
   (Дело C-605/16 P)
   (2017/C 030/38)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Съвет на Европейския съюз (представители: H. Marcos Fraile, N. Tuominen, avocat)

      Други страни в производството: PT Ciliandra Perkasa, Европейска комисия, European Biodiesel Board (EBB)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Съда:

               —

               да отмени решението на Общия съд от 15 септември 2016 г., връчено на Съвета на 16 септември 2016 г., по дело T-120/14, PT Ciliandra Perkasa/Съвет на Европейския съюз;

               —

               да отхвърли жалбата, подадена в първоинстанционното производство, за отмяна на обжалвания регламент; и

               —

               да осъди жалбоподателя в първоинстанционното производство да заплати съдебните разноски на Съвета както в това производство, така и разноските в производството по обжалване.

         При условията на евентуалност,

               —

               да върне делото за ново разглеждане от Общия съд;

               —

               да не се произнася по съдебните разноски в първоинстанционното производство и в производството по обжалване.

      Основания и основни доводи

               1.

                  Първо, Общият съд приложил неправилен правен критерий за да определи дали Съветът е разполагал с доказателства, въз основа на които може да реши, че цените на суровините на вътрешния пазар, съдържащи се в документите на съответните индонезийски износители, са деформирани съществено, поради което не могат да бъдат взети предвид, и да използва метода, предвиден в член 2, параграф 5, втора алинея от Основния регламент (1). По този начин Общият съд възложил на институцията прекомерна тежест на доказване.

               2.

                  Второ, не е надлежно мотивирана констатацията на Общият съд, че доказателствата, представени от институциите, не са достатъчни, за да установят наличието на чувствително изкривяване на цените на основните суровини в Индонезия, което се дължи на системата за ДЕТ.

               3.

                  Трето, диспозитивът на обжалваното решение, с което се отменят антидъмпинговите мита, що се отнася до жалбоподателя в първоинстанционното производство, не е пропорционален на единственото разгледано от Общия съд отменително основание и извежда необосновани последици от констатираната незаконосъобразност.

               4.

               Съветът ще докаже, че в обжалваното решение са допуснати редица грешки при прилагане на правото, които засягат валидността му. Освен това Съветът твърди, че обстоятелствата, наведени от първоинстанционния жалбоподател в третото основание, са установени в достатъчна степен, за да може Съдът да се произнесе по основанието и да отхвърли жалбата.

               5.

               Ето защо Съветът почтително иска отмяната на обжалваното решение и отхвърляне на искането за отмяна на обжалвания регламент, подадено от жалбоподателя в първоинстанционното производство.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (ОВ 2009, L 343, стр. 51) („Основен регламент“)


title: Дело T-174/15: Иск, предявен на 8 април 2015 г. — EFB/Комисия

text:
               22.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 205/35

         Иск, предявен на 8 април 2015 г. — EFB/Комисия
   (Дело T-174/15)
   (2015/C 205/47)
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищец: European Federation of Biotechnology (EFB) (Лиеж, Белгия) (представители: M. Troncoso Ferrer и S. Moya Izquierdo, lawyers)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на ищеца

   Ищецът иска от Общия съд:

               —

               да установи, че искът е допустим и основателен,

               —

               да осъди Европейската комисия да заплати на ищеца сумата от 36  457,79 EUR,

               —

               да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   С иска си ищецът иска от Общия съд да установи, че Европейската комисия е нарушила задълженията си по договора от 24 януари 2007 г. относно проекта за European Federation of Biotechnology Latin American Action on Functional Foods с референтен номер CT-2006-043158 (наричан по-нататък „договорът“), и да я осъди да му заплати сумата от 36  457,79 EUR.
   В подкрепа на иска си ищецът излага шест основания.

               1.

               Първото основание е, че анализът на някои допустими разходи е явно неправилен и че поради това е допусната грешка при преценката на доказателствата в противоречие с член 315 от Гражданския кодекс на Белгия.

               2.

               Второто основание е, че са нарушени членове II.20 и II.6 от общите условия на договора.

               3.

               Третото основание е, че е нарушен член 1134 от Гражданския кодекс на Белгия, както и принципът на добросъвестно изпълнение на договорите.

               4.

               Четвъртото основание е, че решението на Комисията за невъзстановяване на някои разходи не е мотивирано.

               5.

               Петото основание е, че са нарушени оправдани правни очаквания.

               6.

               Шестото основание е, че правилата, приложими за Шестата рамкова програма за научни изследвания и технологично развитие („РП 6“), не са ясни.


title: Дело C-47/08: Иск, предявен на 11 февруари 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Белгия

text:
               24.5.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 128/18

         Иск, предявен на 11 февруари 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Белгия
   (Дело C-47/08)
   (2008/C 128/30)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: J.-P. Keppenne и H. Støvlbæk)

      Ответник: Кралство Белгия
   Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като предвижда условие за гражданство за достъп до професията нотариус и като не е транспонирало Директива 89/48/ЕИО (1) по отношение на професията нотариус, Кралство Белгия не е изпълнило задълженията си по Договора за ЕО, по-специално по членове 43 и 45 ЕО, и по Директива 89/48/ЕИО относно обща система за признаване на дипломите за висше образование, издадени след завършването на професионално образование и обучение с минимална продължителност от три години,

               —

               да се осъди Кралство Белгия да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Със своя иск Комисията най-напред упреква ответника в това, че като предвижда условие за гражданство за достъп до професията нотариус и за нейното упражняване, засяга непропорционално свободата на установяване, предвидена в член 43 ЕО. Несъмнено член 45 ЕО изключва прилагането на главата относно правото на установяване дейностите, които участват по непосредствен и специфичен начин в упражняването на публичната власт. Според Комисията обаче задълженията, които белгийското право възлагало на нотариусите, били свързани в толкова малка степен с упражняването на публична власт, че не можели да попаднат в приложното поле на този член и да обосноват такова засягане на свободата на установяване. Всъщност тези задължения не предоставяли на нотариусите правомощия да упражняват принуда и националният законодател можел да наложи мерки, които са в по-малка степен ограничителни отколкото е условието за гражданство, като например подчиняване на съответните оператори на строги условия за достъп до професията, на особени професионални задължения и/или на специален контрол.
   С второто си твърдение за нарушение Комисията освен това упреква ответника, че не е изпълнил задълженията си, тъй като не е транспонирал Директива 89/48/ЕИО по отношение на професията нотариус. Всъщност, предвид че ставало въпрос за регламентирана професия, директивата намирала пълно приложение по отношение на тази професия, а високото ниво на квалификация, което се изисквало от нотариусите, лесно можело да се гарантира посредством изпит за правоспособност или стаж за приспособяване.

      (1)  Директива 89/48/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 година относно обща система за признаване на дипломите за висше образование, издадени след завършването на професионално образование и обучение с минимална продължителност от три години (ОВ L 19, 1989 г., стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 2, стр. 76).


title: Дело T-66/04: Решение на Първоинстанционния съд от 15 октомври 2008 г.  — Gogos/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Вътрешен конкурс за преминаване в категория — Назначаване — Класиране в степен — Член 31, параграф 2 от Правилника)

text:
               6.12.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/23

         Решение на Първоинстанционния съд от 15 октомври 2008 г. — Gogos/Комисия
   (Дело T-66/04) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Вътрешен конкурс за преминаване в категория - Назначаване - Класиране в степен - Член 31, параграф 2 от Правилника)
   (2008/C 313/40)
   Език на производството: гръцки
   Страни

      Жалбоподател: Christos Gogos (Waterloo, Белгия) (представители: първоначално C. Tagaras, впоследствие N. Korogiannakis, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: J. Currall, подпомаган от P. Anestis, avocat)
   Предмет
   Искане за отмяна на Решение на Комисията за класиране на жалбоподателя в степен А7, стъпка 3 и Решение от 24 ноември 2003 г., което отхвърля административната жалба.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Комисията понася всички съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 94 от 17.4.2004 г.


title: Дело F-49/09: Жалба, подадена на 12 май 2009 г. — Wendler/Комисия

text:
               18.7.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 167/27

         Жалба, подадена на 12 май 2009 г. — Wendler/Комисия
   (Дело F-49/09)
   2009/C 167/54
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Eberhard Wendler (Laveno Mombello, Италия) (представител: M. Müller-Trawinski, Rechtsanwalt)

      Ответник: Комисия на Европейските общности

      Предмет и описание на правния спор

   Отмяна на искането на ответника към жалбоподателя да посочи банкова сметка в мястото му на живеене в Италия за целите на изплащане на пенсията му.

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението на ответника от 9 септември 2008 г. под формата на отхвърляне на подадената от жалбоподателя жалба на 19 февруари 2008 г., според което той е задължен да посочи сметка в мястото му на живеене за целите на изплащане на пенсията му,

               —

               да се осъди Комисия на Европейските общности да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-110/13: Език на производството: Решение на Съда (седми състав) от 27 февруари 2014 г. (преюдициално запитване от Bundesfinanzhof — Германия) — HaTeFo GmbH/Finanzamt Haldensleben (Преюдициално запитване — Правен режим на предприятията — Препоръка 2003/361/ЕО — Определение за микро-, малки и средни предприятия — Видове предприятия, взети предвид при изчисляването на броя на персонала и финансовите показатели — Свързани предприятия — Понятие за „група от действащи съвместно физически лица“ )

text:
               14.4.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 112/15

         Език на производството: Решение на Съда (седми състав) от 27 февруари 2014 г. (преюдициално запитване от Bundesfinanzhof — Германия) — HaTeFo GmbH/Finanzamt Haldensleben
   (Дело C-110/13) (1)

   ((Преюдициално запитване - Правен режим на предприятията - Препоръка 2003/361/ЕО - Определение за микро-, малки и средни предприятия - Видове предприятия, взети предвид при изчисляването на броя на персонала и финансовите показатели - Свързани предприятия - Понятие за „група от действащи съвместно физически лица“))
   2014/C 112/17
   немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesfinanzhof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: HaTeFo GmbH

      Ответник: Finanzamt Haldensleben

      Предмет

   Преюдициално запитване — Bundesfinanzhof — Тълкуване на 3, параграф 3, четвърта алинея от приложението към Препоръка 2003/361/EО на Комисията от 6 май 2003 година относно дефинирането на големите, малки и средни предприятия (ОВ L 124, стp. 36) — Видове предприятия, взети предвид при изчисляването на броя на персонала и финансовите показатели — Свързани предприятия — Понятие за „група от действащи съвместно физически лица“

      Диспозитив

   Член 3, параграф 3, четвърта алинея от приложението към Препоръка 2003/361/EО на Комисията от 6 май 2003 година относно определението за микро-, малки и средни предприятия трябва да се тълкува в смисъл, че предприятия може да се считат за „свързани“ по смисъла на този член, когато от анализа на установените между тях отношения, както юридически, така и икономически, следва, че те съставляват едно-единствено икономическо образувание, посредством физическо лице или група от действащи съвместно физически лица, дори те формално да не поддържат някое от отношенията, посочени в член 3, параграф 3, първа алинея от това приложение.
   Счита се, че действат съвместно, по смисъла на член 3, параграф 3, четвърта алинея от това приложение, физическите лица, които съгласуват поведението си, с цел да упражнят влияние върху търговските решения на съответните предприятия, което изключва възможността тези предприятия да се считат за икономически независими едно от друго. Осъществяването на това условие зависи от обстоятелствата по делото и не е задължително подчинено на съществуването на договорни отношения между тези лица, нито дори на установяването на техен умисъл да заобиколят определението за микро-, малки и средни предприятия по смисъла на тази препоръка.

      (1)  ОВ C 147, 25.5.2013 г.


title: Дело C-267/08: Решение на Съда (втори състав) от 6 октомври 2009 г. (преюдициално запитване от Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Klagenfurt, Австрия) — SPÖ Landesorganisation Kärnten/Finanzamt Klagenfurt (ДДС — Право на приспадане на заплатения по получени доставки данък — Понятие за икономическа дейност — Областна организация на политическа партия — Рекламни дейности в полза на местните организации на партията — Свързани с тези дейности разходи, които превишават приходите)

text:
               21.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/12

         Решение на Съда (втори състав) от 6 октомври 2009 г. (преюдициално запитване от Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Klagenfurt, Австрия) — SPÖ Landesorganisation Kärnten/Finanzamt Klagenfurt
   (Дело C-267/08) (1)

   (ДДС - Право на приспадане на заплатения по получени доставки данък - Понятие за икономическа дейност - Областна организация на политическа партия - Рекламни дейности в полза на местните организации на партията - Свързани с тези дейности разходи, които превишават приходите)
   2009/C 282/21
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Klagenfurt

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: SPÖ Landesorganisation Kärnten

      Ответник: Finanzamt Klagenfurt

      Предмет

   Преюдициално запитване — Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Klagenfurt (Австрия) — Тълкуване на член 4, параграфи 1 и 2 от Директива 77/388/ЕИО: Шеста директива на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1) — Понятие за икономическа дейност — Осъществяване от областната организация на политическа партия на рекламни дейности в полза на местните организации на посочената партия под формата на провеждане на мероприятия, изготвяне и доставяне на рекламни материали и организиране на годишен бал — Свързани с тези дейности разходи, които значително превишават приходите по платените от местните организации фактури за някои от тези дейности, както и приходите от продажбата на билети за бала

      Диспозитив

   Член 4, параграфи 1 и 2 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа трябва да се тълкуват в смисъл, че дейностите за външна реклама, осъществявани от секцията на политическа партия в държава членка, не трябва да се считат за икономическа дейност.

      (1)  ОВ C 247, 27.9.2008 г.


title: Дело C-471/13: Преюдициално запитване, отправено от Amtsgerichts Rüsselsheim (Германия) на 2 септември 2013 г. — Peter Link/Condor Flugdienst GmbH

text:
               23.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 344/45

         Преюдициално запитване, отправено от Amtsgerichts Rüsselsheim (Германия) на 2 септември 2013 г. — Peter Link/Condor Flugdienst GmbH
   (Дело C-471/13)
   2013/C 344/78
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Amtsgericht Rüsselsheim

      Страни в главното производство

      Ищец: Peter Link

      Ответник: Condor Flugdienst GmbH

      Преюдициални въпроси

               1.

               Налице ли е право на обезщетение, аналогично на предвиденото в членове 6 и 7 от Регламент (ЕО) № 261/2004 (1), и в случаите, когато пристигането на първоначално резервирания от пътниците полет е с повече от три часа закъснение, но междувременно — след настъпилото голямо закъснение при излитане — тези пътници доброволно, самостоятелно и за своя сметка организират заместващ транспорт от друг въздушен превозвач и поради това не пътуват с първоначално резервирания полет, като със заместващия транспорт стигат до летището за местоназначение повече от три часа след времето на пристигане, предвидено за първоначално резервирания полет?

               2.

               Ако отговорът на първия въпрос е положителен: за да възникне право, аналогично на предвиденото в членове 6 и 7 от Регламент (ЕО) № 261/2004, има ли решаващо значение фактът, че доброволният и самостоятелен избор на заместващ транспорт с друг въздушен превозвач е направен в момент, в който закъснението така или иначе е вече пет часа, в съответствие с член 6, параграф 1, буква в), подточка iii) и член 8, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 261/2004?

      (1)  Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91 (ОВ L 46, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218).


title: Дело T-66/15: Иск, предявен на 12 февруари 2015 г. — Alsharghawi/Съвет

text:
               4.5.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 146/39

         Иск, предявен на 12 февруари 2015 г. — Alsharghawi/Съвет
   (Дело T-66/15)
   (2015/C 146/53)
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Bashir Saleh Bashir Alsharghawi (Йоханесбург, Южна Африка) (представител: É. Moutet, адвокат)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на ищеца

   Ищецът иска от Общия съд:

               —

               да постанови, че като не е преразгледал случая му, Съветът е нарушил задълженията, които има съгласно Договора за функционирането на ЕС,

               —

               да разпореди на Съвета да преразгледа случая му,

               —

               да осъди Съвета да понесе наред със собствените съдебни разноски и тези на ищеца.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на иска ищецът излага едно-единствено основание, а именно че като не се е произнесъл по искането му за преразглеждане, Съветът е нарушил задълженията, които има по силата на правната уредба и съдебната практика на Европейския съюз.


title: Дело T-164/06: Решение на Първоинстанционния съд от 12 септември 2007 г. — ColArt/Americas/СХВП (BASICS) ( Марка на Общността — Заявка за словна марка на Общността BASICS — Абсолютни основания за отказ — Липса на отличителни белези — Описателна марка — Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 40/94 — Отличителни белези, придобити в резултат на използването — Член 7, параграф 3 от Регламент № 40/94 )

text:
               20.10.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 247/33

         Решение на Първоинстанционния съд от 12 септември 2007 г. — ColArt/Americas/СХВП (BASICS)
   (Дело T-164/06) (1)

   („Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността BASICS - Абсолютни основания за отказ - Липса на отличителни белези - Описателна марка - Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 40/94 - Отличителни белези, придобити в резултат на използването - Член 7, параграф 3 от Регламент № 40/94“)
   (2007/C 247/53)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: ColArt/Americas, Inc. (Piscataway, Ню Джърси, Съединени щати) (представители: E. Soler Borda и R. Zeineh, адвокати)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: A. Folliard-Monguiral, agent)
   Предмет
   Искане за отмяна на решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 7 април 2006 г. (дело R 788/2005-4), с което се отказва регистрацията на словната марка BASICS като марка на Общността.
   Диспозитив

               1)

               Жалбата се отхвърля.

               2)

               ColArt/Americas, Inc. се осъжда да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 190, 12.8.2006 г.


title: Дело T-404/11: Жалба, подадена на 25 юли 2011 г. — Turbo Compressor Manufacturer/Съвет

text:
               1.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 290/11

         Жалба, подадена на 25 юли 2011 г. — Turbo Compressor Manufacturer/Съвет
   (Дело T-404/11)
   2011/C 290/15
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Turbo Compressor Manufacturer (Техеран, Иран) (представител: K. Kleinschmidt, Rechtsanwalt)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени Решение 2011/299/ОВППС на Съвета от 23 май 2011 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран, доколкото този нормативен акт засяга жалбоподателя,

               —

               да предприемe процесуално-организационни действия съгласно член 64 от Процедурния правилник на Общия съд, като задължи ответника да представи всички документи, свързани с обжалваното решение, доколкото се отнасят до жалбоподателя,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага следните правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от твърдението, че са нарушени основните права, гарантирани от Хартата на основните права на Европейския съюз.
               Нарушени са правата на жалбоподателя, гарантирани от Хартата на основните права на Европейския съюз (наричана по-нататък „Хартата“). Член 16 от Хартата гарантира свободата на стопанска инициатива в Европейския съюз, а член 17 гарантира правото на ползване, и по-конкретно, на разпореждане със законно придобитото имущество в Европейския съюз. Членове 20 и 21 от Хартата гарантират на жалбоподателя равно третиране и недопускане на дискриминация.
               С обжалваното решение се изключва възможността жалбоподателят да участва в търговския оборот в Европейския съюз. Така се създава опасност за икономическото оцеляване на жалбоподателя. Жалбоподателят зависи от доставки от икономическата територия на Европейския съюз.
               Не е налице обществен интерес да се ограничат свободата на жалбоподателя на стопанска инициатива, правото му на собственост, правото му на равно третиране и правото му на недопускане на дискриминация. В частност липсват доказателства, които оправдават в достатъчна степен решението на ответника и свързаното с него накърняване на основните права на жалбоподателя. Жалбоподателят по-конкретно не участва в дейности, свързани с разпространението на ядрена енергия и/или в разработването на системи за доставяне на ядрено оръжие.
               На следващо място, допуснато е недоразумение. Дружеството, посочено в обжалваното решение под наименованието „SATAK“, не съвпада с жалбоподателя. То е дружество — трето лице, което е независимо от жалбоподателя. Жалбоподателят може да си обясни факта, че в обжалваното решение е включен в списъка от приложение II към Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран единствено с това, че е налице объркване с друго дружество, което контролира дружество „SATAK“ или дружество със сходна фирма.

               2.

               Второто правно основание е изведено от твърдението, че е допусната явна грешка в преценката на фактите, въз основа на които е прието решението.
               Допусната е явна грешка в преценката на фактите, въз основа на които е прието решението. Жалбоподателят не участва в дейности, свързани с разпространението на ядрена енергия, търговията и/или разработването на системи за доставяне на ядрено или друго оръжие.

               3.

               Третото правно основание е изведено от твърдението, че е нарушен принципът на пропорционалност.
               В решението си ответникът не е спазил принципа на пропорционалност. След направените търсения в Интернет на ключови думи „SATAK“ и „ядрена програма на Иран“ жалбоподателят може само да предполага, че посочената в точка 31 от приложение I Б към Решение 2011/299/ОВППС доставка включва 6 съветски крилати ракети тип „круз“ (KH-55(SM)), за които се твърди, че Иран е придобил от Украйна през 2001 или 2002 г.
               Жалбоподателят нито има търговски отношения с украинското държавно предприятие „UkrSpetzExport“, нито внася съветски крилати ракети тип „круз“ (KH-55(SM)) или други оръжия, или системи за доставка на оръжие.
               Жалбоподателят не е дружеството, посочено в приложение I Б, точка 31 към обжалваното решение под наименованието „SATAK“.

               4.

               Четвъртото правно основание е изведено от твърдението, че е нарушено правото на изслушване.
               Извършено е нарушение на правото на изслушване. Изложените в точка 31 от приложение 1 Б към обжалваното решение мотиви са неразбираеми за жалбоподателя и ответникът не му е представил разбираеми мотиви, поради което са нарушени правото на жалбоподателя на защита и правото му на ефективна съдебна защита.


title: Дело C-59/07: Иск, предявен на 7 февруари 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания

text:
               24.3.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 69/12

         Иск, предявен на 7 февруари 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания
   (Дело C-59/07)
   (2007/C 69/27)
   Език на производството: испански
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: M. Condou-Durande и A. Alcover San Pedro)

      Ответник: Кралство Испания
   Искания

               —

               да се установи, че като не е приело необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби за съобразяване с Директива 2003/109/ЕО (1) на Съвета от 25 ноември 2003 г. относно статута на дългосрочно пребиваващи граждани от трети страни и, във всички случаи, като не е уведомило Комисията за тях, Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по посочената директива.

               —

               да се осъди Кралство Испания да заплати разноските.

         Правни основания и главни доводи
   Срокът, определен за привеждане на вътрешното право в съответствие с Директива 2003/109/ЕО, е изтекъл на 23 януари 2006 г.

      (1)  ОВ 2004 L 16, стр. 44.


title: Дело C-133/16: Решение на Съда (пети състав) от 13 юли 2017 г. (преюдициално запитване от Cour d'appel de Mons — Белгия) — Christian Ferenschild/JPC Motor SA (Преюдициално запитване — Продажба на потребителски стоки и свързаните с тях гаранции — Директива 1999/44/ЕО — Член 5, параграф 1 — Срок на отговорност на продавача — Давностен срок — Член 7, параграф 1, втора алинея — Стоки втора употреба — Договорно ограничаване на отговорността на продавача)

text:
               4.9.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 293/7

         Решение на Съда (пети състав) от 13 юли 2017 г. (преюдициално запитване от Cour d'appel de Mons — Белгия) — Christian Ferenschild/JPC Motor SA
   (Дело C-133/16) (1)

   ((Преюдициално запитване - Продажба на потребителски стоки и свързаните с тях гаранции - Директива 1999/44/ЕО - Член 5, параграф 1 - Срок на отговорност на продавача - Давностен срок - Член 7, параграф 1, втора алинея - Стоки втора употреба - Договорно ограничаване на отговорността на продавача))
   (2017/C 293/09)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour d'appel de Mons

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Christian Ferenschild

      Ответник: JPC Motor SA

      Диспозитив

   Член 5, параграф 1 и член 7, параграф 1, втора алинея от Директива 1999/44/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 25 май 1999 година относно някои аспекти на продажбата на потребителски стоки и свързаните с тях гаранции трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат правило на държава членка, което позволява давностният срок за погасяване на правото на иск на потребителя да бъде с продължителност под две години, считано от доставката на стоката, когато посочената държава членка е приложила предвидената във втората от тези разпоредби възможност и продавачът и потребителят са уговорили срок на отговорност на продавача за съответната стока втора употреба, по-кратък от две години, а именно една година.

      (1)  ОВ C 191, 30.5.2016 г.