title: Дело C-103/10: Определение на председателя на Съда от 9 ноември 2010 г. — Европейска комисия/Португалска република

text:
               29.1.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 30/31

         Определение на председателя на Съда от 9 ноември 2010 г. — Европейска комисия/Португалска република
   (Дело C-103/10) (1)

   ()
   2011/C 30/52
   Език на производството: португалски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 113, 1.5.2010 г.


title: Дело T-514/12: Решение на Общия съд от 23 януари 2014 г. — NCL/СХВП (NORWEGIAN BREAKAWAY) (Марка на Общността — Заявка за словна марка на Общността „NORWEGIAN BREAKAWAY“ — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               8.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 71/19

      Решение на Общия съд от 23 януари 2014 г. — NCL/СХВП (NORWEGIAN BREAKAWAY)
      (Дело T-514/12) (1)

      (Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността „NORWEGIAN BREAKAWAY“ - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
      (2014/C 71/33)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: NCL Corporation Ltd (Маями, Флорида, САЩ) (представител: N. Grüger, avocat)

         Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Schifko)

         Предмет

      Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 12 септември 2012 г. (преписка R 1017/2012-4) относно заявка за регистрация на словния знак „NORWEGIAN BREAKAWAY“ като марка на Общността.

         Диспозитив

                  1.

                  Отхвърля жалбата.

                  2.

                  NCL Corporation Ltd понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП).

         (1)  ОВ C 26, 26.1.2013 г.


title: Дело T-482/10: Жалба, подадена на 4 октомври 2010 г. — Département du Gers/Комисия

text:
               18.12.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 346/50

         Жалба, подадена на 4 октомври 2010 г. — Département du Gers/Комисия
   (Дело T-482/10)
   ()
   2010/C 346/99
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Département du Gers (Ош, Франция) (представители: S. Mabile и J.-P. Mignard, avocats)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение 2010/432/ЕС на Европейската комисия от 28 юли 2010 година за разрешаване пускането на пазара на продукти, съдържащи, състоящи се или произведени от генетично модифицирана царевица 1507x59122 (DAS-Ø15Ø7-1xDAS-59122-7), в съответствие с Регламент (ЕО) № 1829/2003 на Европейския парламент и на Съвета;

               —

               да се осъди Комисията да заплати всички съдебни разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Правните основания и основните доводи на жалбоподателя са същите или в по-голямата си част сходни с изложените по дело Т-478/10, Département du Gers/Комисия.


title: Дело T-175/13: Определение на Общия съд от 28 април 2014 г.  — Omega/СХВП — Omega Engineering (Ω OMEGA)

text:
               24.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 194/38

         Определение на Общия съд от 28 април 2014 г. — Omega/СХВП — Omega Engineering (Ω OMEGA)
   (Дело T-175/13) (1)

   2014/C 194/53
   Език на производството: френски
   Председателят на втори състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 147, 25.5.2013 г.


title: Дело C-332/13: Преюдициално запитване, отправено от Kúria (Унгария) на 19 юни 2013 г. — Weigl Ferenc/Nemzeti Innovációs Hivatal

text:
               21.9.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 274/3

         Преюдициално запитване, отправено от Kúria (Унгария) на 19 юни 2013 г. — Weigl Ferenc/Nemzeti Innovációs Hivatal
   (Дело C-332/13)
   2013/C 274/05
   Език на производството: унгарски

      Запитваща юрисдикция

   Kúria

      Страни в главното производство

      Ищец: Weigl Ferenc

      Ответник: Nemzeti Innovációs Hivatal

      Преюдициални въпроси

               1.

               Следва ли Хартата на основните права на Европейския съюз да се счита за приложима към служебното правоотношение на държавните служители и служителите в публичната администрация?

               2.

               Може ли член 30 от Хартата на основните права на Европейския съюз да се тълкува в смисъл, че съдържащата се в него разпоредба относно защитата срещу неоснователни уволнения се прилага независимо от обстоятелството, че държавата членка не признава член 24 от Европейската социална харта (ревизирана) за задължителен по отношение на нея?

               3.

               При утвърдителен отговор, може ли член 30 от Хартата на основните права на Европейския съюз да се тълкува в смисъл, че съответства на понятието „неоснователно уволнение“ национална разпоредба, според която в случай на уволнение на държавен служител не е необходимо съобщаването на мотивите за уволнението му?

               4.

               Може ли изразът „в съответствие с правото на Съюза и с националните законодателства и практики“, съдържащ се в член 30 от Хартата на основните права на Европейския съюз, да се тълкува в смисъл, че държавата членка може да определи с нормативен акт специална категория лица, към които член 30 от Хартата не се прилага при прекратяване на тяхното правоотношение?

               5.

               В зависимост от отговорите на въпроси 2—4, може ли член 51, параграф 1 от Хартата на основните права на Европейския съюз, по отношение на държавните служители да се тълкува в смисъл, че националните съдилища не следва да прилагат противоречащите на член 30 от Хартата национални норми?


title: Дело T-347/06: Решение на Общия съд от 27 септември 2012 г. — Nynäs Petroleum и Nynas Belgium/Комисия (Конкуренция — Картели — Нидерландски пазар на битум за пътни настилки — Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО — Отговорност за неправомерното поведение — Глоби — Сътрудничество по време на административното производство — Значителна добавена стойност — Равно третиране)

text:
               17.11.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 355/14

         Решение на Общия съд от 27 септември 2012 г. — Nynäs Petroleum и Nynas Belgium/Комисия
   (Дело T-347/06) (1)

   (Конкуренция - Картели - Нидерландски пазар на битум за пътни настилки - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Отговорност за неправомерното поведение - Глоби - Сътрудничество по време на административното производство - Значителна добавена стойност - Равно третиране)
   2012/C 355/25
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Nynäs Petroleum AB (Стокхолм, Швеция); и Nynas Belgium AB (Стокхолм) (представители: A. Howard, barrister, M. Dean и D. McGowan, solicitors)

      Ответник: Европейска комисия (представители: F. Castillo de la Torre, подпомаган от г-н L. Gyselen, avocat)

      Предмет

   Като главно искане отмяна на Решение C(2006) 4090 окончателен на Комисията от 13 септември 2006 г. относно процедура по член 81 [ЕО] [преписка COMP/F/38.456 — Битум (Нидерландия)] и при условията на евентуалност искане за намаляване на размера на глобата, наложена на жалбоподателите с посоченото решение.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Nynäs Petroleum AB и Nynas Belgium AB да заплатят съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 20, 27.1.2007 г.


title: Дело T-405/05: Решение на Първоинстанционния съд от 15 октомври 2008 г. — Powerserv Personalservice/СХВП — Manpower (MANPOWER) (Марка на Общността — Процедура по заличаване — Словна марка на Общността MANPOWER — Абсолютни основания за отказ — Описателен характер — Частично изменение — Отличителен характер, придобит чрез използване — Член 7, параграф 1, буква в), член 51, параграфи 1 и 2, и член 63, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 40/94)

text:
               6.12.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/28

         Решение на Първоинстанционния съд от 15 октомври 2008 г. — Powerserv Personalservice/СХВП — Manpower (MANPOWER)
   (Дело T-405/05) (1)

   (Марка на Общността - Процедура по заличаване - Словна марка на Общността MANPOWER - Абсолютни основания за отказ - Описателен характер - Частично изменение - Отличителен характер, придобит чрез използване - Член 7, параграф 1, буква в), член 51, параграфи 1 и 2, и член 63, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 40/94)
   (2008/C 313/49)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: Powerserv Personalservice GmbH, по-рано известно като Manpower Personalservice GmbH (Sankt Pölten, Aвстрия) (представител: B. Kuchar, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: G. Schneider)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: Manpower, Inc. (Milwaukee, Wisconsin, Съединени щати) (представители: първоначално R. Moscona, solicitor, впоследствие R. Moscona и A. Bryson, barrister, и накрая A. Bryson и V. Marsland, solicitor)
   Предмет
   Жалба за отмяна, подадена срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 22 юли 2005 г. (преписка R 499/2004–4), относно искане за обявяване на недействителност на марката на Общността MANPOWER № 76059
   Диспозитив

               1)

               Изменя Решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 22 юли 2005 г. (преписка R 499/2004-4) относно искането за обявяване на недействителността на марката на Общността MANPOWER № 76059, в смисъл, че посочената марка не е описателна за стоки и услуги, за които тя е регистрирана в Нидерландия, Швеция, Финландия и Дания. Диспозитивът на настоящото решение остава в сила.

               2)

               Отхвърля искането на Manpower Inc. за изменение на посоченото по-горе решение на апелативния състав в останалата му част.

               3)

               Отхвърля жалбата.

               4)

               Осъжда Powerserv Personalservice GmbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 22, 28.1.2006 г.


title: Дело T-498/10: Решение на Общия съд от 8 март 2013 г. — Mayer Naman/СХВП — Daniel e Mayer (David Mayer) (Марка на Общността — Производство за обявяване на недействителност — Фигуративна марка на Общността „David Mayer“ — По-ранна национална словна марка „DANIEL & MAYER MADE IN ITALY“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) и член 53, параграф 1,буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Искане за доказване на сериозното използване, направено за първи път пред апелативния състав — Просрочие — Член 57, параграфи 2 и 3 от Регламент № 207/2009)

text:
               20.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 114/32

         Решение на Общия съд от 8 март 2013 г. — Mayer Naman/СХВП — Daniel e Mayer (David Mayer)
   (Дело T-498/10) (1)

   (Марка на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Фигуративна марка на Общността „David Mayer“ - По-ранна национална словна марка „DANIEL & MAYER MADE IN ITALY“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) и член 53, параграф 1,буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Искане за доказване на сериозното използване, направено за първи път пред апелативния състав - Просрочие - Член 57, параграфи 2 и 3 от Регламент № 207/2009)
   2013/C 114/50
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: David Mayer Naman (Рим, Италия) (представители: първоначално S. Sutti, S. Cazzaniga и V. Fedele, впоследствие V. Fedele и M. Spolidoro, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: P. Bullock)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Daniel e Mayer Srl (Милано, Италия) (представители: M. Andreolini и A. Parini, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу решение на първи апелативен състав на СХВП от 26 юли 2010 г. (преписка R 413/2009-1) относно производство за обявяване на недействителност между Daniel e Mayer Srl и M. David Mayer Naman

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда г-н David Mayer Naman да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 346, 18.12.2010 г.


title: Дело T-471/13: Жалба, подадена на 30 август 2013 г. — Xellia Pharmaceuticals и Zoetis Products/Комисия

text:
               9.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 325/47

         Жалба, подадена на 30 август 2013 г. — Xellia Pharmaceuticals и Zoetis Products/Комисия
   (Дело T-471/13)
   2013/C 325/75
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Xellia Pharmaceuticals ApS (Копенхаген, Дания) и Zoetis Products, LLC (Ню Джърси, САЩ) (представител: D. Hull, Solicitor)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени член 1, параграф 3, член 2, параграф 3 и член 3 от Решение C(2013) 3803 окончателен на Комисията от 19 юни 2013 г. (COMP/39.229 — Lundbeck) в частта им, която се отнася до жалбоподателите, или

               —

               при условията на евентуалност, да обяви частична нищожност на член 1, параграф 3 от решението и да намали размера на наложената глоба, и

               —

               да осъди Комисията да понесе съдебните разноски по производството.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат осем правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от явна грешка в преценката, поради това че е прието, че установените в Спогодбата ограничения надхвърлят обхвата на патентите на Lundbeck.

               2.

               Второто правно основание е изведено от грешка при прилагане на правото поради използването на неправилен правен стандарт, за да се определи дали Alpharma е било потенциален конкурент; и от явна грешка в преценката при приемането, че Alpharma е било потенциален конкурент.

               3.

               Третото правно основание е изведено от явна грешка в преценката при приемането, че Спогодбата съставлява ограничение на конкуренцията „по предмет“.

               4.

               Четвъртото правно основание е изведено от грешка при прилагане на правото, като е прието, че има ограничение на конкуренцията по смисъла на член 101, въпреки факта че Спогодбата само отразява изключителния обхват на патентите на Lundbeck, който от правна гледна точка трябва да се счита по презумпция валиден.

               5.

               Петото правно основание е изведено от нарушение на правото на защита на жалбоподателите чрез късното им уведомяване за: i) наличието на разследване, и ii) специфичните цели на Комисията.

               6.

               Шестото правно основание е изведено от нарушение на принципа за недопускане на дискриминация чрез изпращане на решението до Zoetis.

               7.

               Седмото правно основание е изведено от грешка при прилагане на правото при изчисляването на глобата, без да се вземе предвид ограничената тежест на твърдяното нарушение, и явна грешка в преценката при определянето на глобата на пропорционално по-високо ниво от глобата, наложена на Lundbeck и неотчитане на правната несигурност, по-малката тежест на естеството на нарушението и географския обхват.

               8.

               Осмото правно основание е изведено от явна грешка в преценката при прилагането на тавана от 10 % към A.L. Industrier, въз основа на неговия оборот за 2011 г. вместо на неговия значително по-висок оборот за 2012 г., като по този начин жалбоподателите са принудени за платят пропорционално по-голяма част от глобата.


title: Дело T-376/15: Жалба, подадена на 28 април 2016 г. — KK/EASME

text:
               4.7.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 243/33

         Жалба, подадена на 28 април 2016 г. — KK/EASME
   (Дело T-376/15)
   (2016/C 243/35)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: KK (Париж, Франция) (представител: J.-P. Spitzer, адвокат)

      Ответник: Изпълнителна агенция за малките и средните предприятия (EASME)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението от 15 юни 2015 г., с което EASME отхвърля предложението на жалбоподателя,

               —

               да осъди EASME да плати сумата от 50 000 EUR като обезщетение за пропусната възможност и 90 800 EUR за поправяне на имуществени вреди на жалбоподателя,

               —

               да осъди EASME да заплати всички съдебни разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три основания.

               1.

               Първото основание е изведено от техническата недостъпност на интернет портала, където е следвало да бъде подадено предложението на жалбоподателя в отговор на поканата за представяне на предложения и свързани дейности по рамковата програма за научни изследвания и иновации „Хоризонт 2020“ (2014—2020 г.).

               2.

               Второто основание е изведено от твърдението, че жалбоподателят, обратно на поддържаното от EASME, не е подписал чрез измама поетия при представяне на документите по предложението ангажимент.

               3.

               Третото основание е изведено от твърдението, че отхвърлянето на представеното от жалбоподателя предложение противоречи на правилата на конкурса.

         Жалбоподателят посочва и две основания в подкрепа на исканията си за обезщетение.

               1.

               Първото основание е изведено от имуществените вреди, претърпени от жалбоподателя поради пропуснатата възможност.

               2.

               Второто основание е изведено от имуществените вреди, които е претърпял жалбоподателя поради времето, изразходвано за отговор на поканата за участие в търг.


title: Дело C-460/07: Решение на Съда (трети състав) от 23 април 2009 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof — Австрия) — Sandra Puffer/Unabhängiger Finanzsenat Außenstelle Linz (Шеста директива ДДС — Член 17, параграфи 2 и 6 — Право на приспадане на данъка по получени доставки — Разходи за построяването на сграда, включена в предприятието на данъчнозадължено лице — Член 6, параграф 2 — Използване на част от сградата за лични нужди — Финансово предимство в сравнение с данъчно незадължените лица — Равно третиране — Държавна помощ на основание член 87 ЕО — Изключване на правото на приспадане)

text:
               20.6.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 141/13

         Решение на Съда (трети състав) от 23 април 2009 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof — Австрия) — Sandra Puffer/Unabhängiger Finanzsenat Außenstelle Linz
   (Дело C-460/07) (1)

   (Шеста директива ДДС - Член 17, параграфи 2 и 6 - Право на приспадане на данъка по получени доставки - Разходи за построяването на сграда, включена в предприятието на данъчнозадължено лице - Член 6, параграф 2 - Използване на част от сградата за лични нужди - Финансово предимство в сравнение с данъчно незадължените лица - Равно третиране - Държавна помощ на основание член 87 ЕО - Изключване на правото на приспадане)
   2009/C 141/20
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Verwaltungsgerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Sandra Puffer

      Ответник: Unabhängiger Finanzsenat Außenstelle Linz

      Предмет

   Преюдициалното запитване — Verwaltungsgerichtshof — Тълкуването на член 87 ЕО и на член 17, параграф 6 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стp. 1) — Приспадане на размера на данъка върху добавената стойност, платен по получени доставки за построяването на сграда, използвана предимно като лично жилище, останалата част от която е предназначена за подлежащо на данъчно облагане отдаване под наем — Национална правна уредба, която третира използването за лични цели като освободена доставка и в редакцията, приложима към датата на влизане в сила на директивата, изключва правото на приспадане на заплатения по получени доставки данък, отнасящ се до частите от сградата, използвани за лични нужди от данъчнозадълженото лице — Валидност на Директива 77/388/ЕО, и по-специално на член 17 от нея, доколкото поражда данъчно предимство при придобиването на жилищен недвижим имот в полза на данъчнозадължени лица, използващи свой недвижим имот, дори в незначителна степен, за целите на икономическа дейност, в сравнение с останалите данъчнозадължени лица, както и в сравнение с гражданите на останалите държави-членки.

      Диспозитив

               1)

               Член 17, параграф 2, буква а) и член 6, параграф 2, буква а) от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа не нарушават общия принцип на общностното право за равно третиране, доколкото чрез механизма на правото на цялостно и незабавно приспадане на дължимия по получени доставки данък върху добавената стойност за строителството на недвижим имот със смесена употреба и последващото разсрочено облагане с този данък на личната употреба на такъв имот тези разпоредби могат да предоставят предимство, свързано с налични парични средства, в сравнение с данъчно незадължените лица и с данъчнозадължените лица, които използват недвижимия си имот само за лични жилищни нужди.

               2)

               Член 87, параграф 1 ЕО трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална мярка, която транспонира член 17, параграф 2, буква а) от Шеста директива 77/388 и която предвижда, че правото на приспадане на дължимия по получени доставки данък върху добавената стойност се отнася само до данъчнозадължени лица, които реализират облагаеми доставки, с изключение на тези, които осъществяват само освободени доставки, доколкото тази национална мярка може да предостави предимство, свързано с налични парични средства, само на данъчнозадължените лица, които осъществяват облагаеми доставки.

               3)

               Член 17, параграф 6 от Шеста директива 77/388 трябва да се тълкува в смисъл, че предвидената в него дерогация не се прилага за национална разпоредба, която изменя законодателство, съществуващо към датата на влизане в сила на тази директива, което почива на логика, различна от тази на по-ранното законодателство, и което създава нови процедури. В това отношение е без значение, че националният законодател изменя по-ранното национално законодателство, като се основава на точно или неправилно тълкуване на общностното право. Въпросът дали предвид приложимостта на член 17, параграф 6, втора алинея от Шеста директива 77/388 такова изменение на национална разпоредба засяга и друга национална разпоредба зависи от взаимозависимостта или самостоятелността на посочените национални разпоредби, която следва да се установи от националния съд.

      (1)  ОВ C 315, 22.12.2007 г.


title: Дело F-109/14: Жалба, подадена на 13 октомври 2014 г.  — ZZ/Комисия

text:
               12.1.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 7/54

         Жалба, подадена на 13 октомври 2014 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-109/14)
   (2015/C 007/66)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: L. M. Ribolzi, адвокат)

      Ответник: Комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на решението на Комисията за отхвърляне на искането за увеличение на наследствената пенсия на разведената съпруга на починало длъжностно лице.

      Искания на жалбоподателката

               —

               да се осъди Комисията да плати на жалбоподателката 35 % от наследствената пенсия на починалия, възлизаща на 2  857,40 EUR към момента на смъртта, считано от тази дата, заедно с натрупаните лихви върху дължимите суми,

               —

               да се осъди ответника да заплати съдебните разноски.


title: Дело F-22/11: Жалба, подадена на 28 февруари 2011 г. — Conticchio/Комисия

text:
               7.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 139/31

         Жалба, подадена на 28 февруари 2011 г. — Conticchio/Комисия
   (Дело F-22/11)
   2011/C 139/58
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Rosella Conticchio (Рим, Италия) (представители: R. Giuffridda и A. Tortora, avvocati)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет и описание на спора

   Отмяна на решението относно определяне на правата на пенсия на жалбоподателката в частта, в която ѝ е признато право на пенсия за прослужено време в степен AST7/1 вместо в степен AST7/2

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решение № R/489/10 от 18.11.2010 г, съобщено на 24.11.2010 г. с което органа по назначаването е отхвърлил жалбата по административен ред,

               —

               жалбоподателката да бъде повишена със задна дата от степен AST/1 в степен AST/2,

               —

               да се преизчисли размерът на пенсията на жалбоподателката като същата се завиши с около 170 EUR месечно,

               —

               да осъди платецът на пенсията, на която има право г-жа Conticchio да възстанови на жалбоподателката дължимото увеличение, което ще се получи за времето от 1 юни 2010 г. до датата на окончателното изплащане, ведно с лихвите, индексациите и всички останали законни последици,

               —

               да бъде задължена Европейската комисия да заплати на жалбоподателката сумите, които след решаване на делото ще се окажат недължимо платени от нея във връзка с откупуване на пенсионни права,

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-135/11 P: Решение на Съда (трети състав) от 21 юни 2012 г. — IFAW Internationaler Tierschutz-Fonds gGmbH/Европейска комисия, Кралство Дания, Република Финландия, Кралство Швеция (Обжалване — Публичен достъп до документи на институциите — Регламент (ЕО) № 1049/2001 — Член 4, параграф 5 — Обхват — Документи, произхождащи от държава членка — Противопоставяне на тази държава членка на оповестяването на посочените документи — Обхват на извършваната от институцията и съдията на Съюза проверка на мотивите за противопоставянето, изтъкнати от държавата членка — Представяне на спорния документ на съдията на Съюза)

text:
               18.8.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 250/6

         Решение на Съда (трети състав) от 21 юни 2012 г. — IFAW Internationaler Tierschutz-Fonds gGmbH/Европейска комисия, Кралство Дания, Република Финландия, Кралство Швеция
   (Дело C-135/11 P) (1)

   (Обжалване - Публичен достъп до документи на институциите - Регламент (ЕО) № 1049/2001 - Член 4, параграф 5 - Обхват - Документи, произхождащи от държава членка - Противопоставяне на тази държава членка на оповестяването на посочените документи - Обхват на извършваната от институцията и съдията на Съюза проверка на мотивите за противопоставянето, изтъкнати от държавата членка - Представяне на спорния документ на съдията на Съюза)
   2012/C 250/10
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: IFAW Internationaler Tierschutz-Fonds gGmbH (представители: S. Crosby и S. Santoro, advocaten)

      Други страни в производството: Европейска комисия, Кралство Дания, Република Финландия, Кралство Швеция (представители: C. O'Reilly и P. Costa de Oliveira)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Общия съд (осми състав) от 13 януари 2011 г. по дело IFAW Internationaler Tierschutz-Fonds/Комисия (T-362/08), с което се отхвърля жалбата за отмяна на решението на Комисията от 19 юни 2008 г. за частичен отказ да се предостави на жалбоподателя достъп до някои документи, които германските власти са предали на Комисията в рамките на производство за декласифицирането на територия, защитена на основание Директива 92/43/ЕИО на Съвета от 21 май 1992 година за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна (ОВ L 206, стp. 7; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 109)

      Диспозитив

               1.

               Отменя Решение на Общия съд на Европейския съюз от 13 януари 2011 г. по дело IFAW Internationaler Tierschutz-Fonds/Комисия (T-362/08).

               2.

               Връща делото на Общия съд на Европейския съюз за произнасяне по подадената от IFAW Internationaler Tierschutz-Fonds gGmbH жалба за отмяна на решението на Европейската комисия от 19 юни 2008 г., с което му се отказва достъп до документ, предаден на Европейската комисия от германските власти в рамките на процедура за декласиране на защитена територия в съответствие с Директива 92/43/ЕИО на Съвета от 21 май 1992 година за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна.

               3.

               Съдът не се произнася по съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 179, 18.6.2011 г.


title: Дело C-448/11 P: Решение на Съда (втори състав) от 5 декември 2013 г. — SNIA Spa, поставено под режим на извънредно управление/Европейска комисия (Обжалване — Картели — Европейски пазар на водороден пероксид и на натриев перборат — Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО — Вменяване на отговорността в областта на конкуренцията — Критерий за икономическа приемственост — Нарушение на правото на защита — Задължение за мотивиране)

text:
               15.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 45/5

         Решение на Съда (втори състав) от 5 декември 2013 г. — SNIA Spa, поставено под режим на извънредно управление/Европейска комисия
   (Дело C-448/11 P) (1)

   (Обжалване - Картели - Европейски пазар на водороден пероксид и на натриев перборат - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Вменяване на отговорността в областта на конкуренцията - Критерий за икономическа приемственост - Нарушение на правото на защита - Задължение за мотивиране)
   2014/C 45/08
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: SNIA Spa, поставено под режим на извънредно управление (представители: A. Santa Maria, C. Biscaretti di Ruffia и E. Gambaro, avvocati)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: V. Di Bucci, L Malferrari и B. Gencarelli)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Общия съд (шести разширен състав) от 16 юни 2011 г. по дело SNIA/Комисия (T-194/06), с което Общият съд отхвърля жалбата за частична отмяна на Решение С(2006) 1766 окончателен на Комисията от 3 май 2006 година относно производство по член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/F/38.620 — Водороден пероксид и перборат), доколкото с това решение Комисията налага глоба на Caffaro Srl и на SNIA SpA при условията на солидарна отговорност — Норми, предвиждащи възможност за търсене на отговорност за антиконкурентни практики в случай на сливане — Нарушение на правото на защита и неизпълнение на задължението за мотивиране

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда SNIA SpA, поставено под режим на извънредно управление, да понесе направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 311, 22.10.2011 г.


title: Дело C-286/12: Решение на Съда (първи състав) от 6 ноември 2012 г. — Европейска комисия/Унгария (Неизпълнение на задължения от държава членка — Социална политика — Равно третиране в областта на заетостта и професиите — Директива 2000/78/ЕО — Член 2 и член 6, параграф 1 — Национален режим, който налага прекратяване на служебното правоотношение на съдии, прокурори и нотариуси, навършили 62-годишна възраст — Законосъобразни цели, оправдаващи разлика в третирането на работници и служители, ненавършили 62-годишна възраст — Пропорционален характер на продължителността на преходния период)

text:
               12.1.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 9/22

         Решение на Съда (първи състав) от 6 ноември 2012 г. — Европейска комисия/Унгария
   (Дело C-286/12) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Социална политика - Равно третиране в областта на заетостта и професиите - Директива 2000/78/ЕО - Член 2 и член 6, параграф 1 - Национален режим, който налага прекратяване на служебното правоотношение на съдии, прокурори и нотариуси, навършили 62-годишна възраст - Законосъобразни цели, оправдаващи разлика в третирането на работници и служители, ненавършили 62-годишна възраст - Пропорционален характер на продължителността на преходния период)
   2013/C 9/35
   Език на производството: унгарски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: J. Enegren и K. Talabér-Ritz)

      Ответник: Унгария (представител: M.Z. Fehér)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 2 и член 6, параграф 1 от Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (ОВ L 303, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 7) — Национален режим, който налага прекратяване на служебното правоотношение на съдии, прокурори и нотариуси, навършили 62-годишна възраст — Липса на законосъобразни цели, оправдаващи тази разлика в третирането на работници и служители, ненавършили 62-годишна възраст — Непропорционален характер на продължителността на преходния период (едва година)

      Диспозитив

               1.

               Като е приела национален режим, който налага прекратяване на служебното правоотношение на съдии, прокурори и нотариуси, навършили 62-годишна възраст, което поражда основана на възрастта разлика в третирането, нямаща пропорционален характер по отношение на преследваните цели, Унгария не е изпълнила задълженията си по член 2 и член 6, параграф 1 от Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите.

               2.

               Осъжда Унгария да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 217, 21.07.2012 г.


title: Дело C-576/10: Иск, предявен на 9 декември 2010 г. — Европейска комисия/Кралство Нидерландия

text:
               19.2.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 55/19

         Иск, предявен на 9 декември 2010 г. — Европейска комисия/Кралство Нидерландия
   (Дело C-576/10)
   2011/C 55/34
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: M. van Beek и C. Zadra)

      Ответник: Кралство Нидерландия

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че предвид нарушението на правото на Европейския съюз в областта на обществените поръчки, и в частност на Директива 2004/18/ЕО (1) при предоставянето на концесия за строителство от Община Айндховен, Кралство Нидерландия не е изпълнило задълженията си по член 2 и дял III от Директива 2004/18/ЕО,

               —

               Кралство Нидерландия да бъде осъдено да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Комисията поддържа, че сключеното между Община Айндховен и Hurks Bouw en Vastgoed B.V. споразумение за сътрудничество от 11 юни 2007 г. всъщност представлява концесия за строителство по смисъла на член 1, параграф 3 от Директива 2004/18/ЕО.
   Доколкото стойността на концесията за строителство надвишава приложимите прагове, тя е трябвало да бъде възложена по реда на Директива 2004/18/ЕО, и в частност на член 2 и дял III от същата. Освен това възложените на Hurks Bouw en Vastgoed B.V. поръчки за строителство със стойност над приложимите прагове е трябвало да бъдат обявени в съответствие с членове 63—65 от Директива 2004/18/ЕО.
   Тъй като при възлагането на въпросната концесия за строителство на Hurks Bouw en Vastgoed B.V. Община Айндховен не е приложила Директива 2004/18/ЕО, и в частност член 2 и дял III от нея, Комисията счита, че е налице нарушение на Директивата.
   Ето защо Комисията намира, че във връзка с предоставянето на концесия за строителство от Община Айндховен Кралство Нидерландия не е изпълнило задълженията си по правото на Европейския съюз в областта на обществените поръчки, и в частност по член 2 и дял III от Директива 2004/18/ЕО.

      (1)  Директива на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки (ОВ L 134, стр. 114; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 116 и поправка — OB L 182, 10.7.2008 г., стр. 282).


title: Дело C-24/10: Жалба, подадена на 14 януари 2010 г. — Европейска комисия/Република Гърция

text:
               13.3.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/41

         Жалба, подадена на 14 януари 2010 г. — Европейска комисия/Република Гърция
   (Дело C-24/10)
   2010/C 63/64
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Жалбопадетел: Европейска комисия (представители: M. Karanasou-Apostolopoulou и G. Braun)

      Ответник: Република Гърция

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се установи, че като не е приела всички законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2006/46 (1) на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2006 година за изменение на Директива 78/660/ЕИО на Съвета относно годишните счетоводни отчети на някои видове дружества, Директива 83/349/ЕИО на Съвета относно консолидираните счетоводни отчети, Директива 86/635/ЕИО на Съвета относно годишните счетоводни отчети и консолидираните счетоводни отчети на банки и други финансови институции и Директива 91/674/ЕИО на Съвета относно годишните счетоводни отчети и консолидираните счетоводни отчети на застрахователните предприятия, Република Гърция не е изпълнила задълженията си по тази директива.

               —

               да се осъди Република Гърция да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Срокът за транспониране на Директива 2006/46 във вътрешното право е изтекъл на 5 септември 2008 г.

      (1)  ОВ L 224, 16.8.2006, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 2, стр. 143.


title: Дело T-22/11: Жалба, подадена на 19 януари 2011 г. — Westfälisch-Lippischer Sparkassen- und Giroverband/Комисия

text:
               5.3.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 72/28

         Жалба, подадена на 19 януари 2011 г. — Westfälisch-Lippischer Sparkassen- und Giroverband/Комисия
   (Дело T-22/11)
   2011/C 72/45
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Westfälisch-Lippischer Sparkassen- und Giroverband (Münster, Германия) (представители: Rechtsanwälte I. Liebach и A. Rosenfeld)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени частично Решение на Комисията от 21 декември 2010 г. по дело C(2010) 9525 окончателен за държавна помощ MC 8/2009 и C-43/2009 — Германия — WestLB, доколкото с него се отказва да се продължи след 15 февруари 2011 г., както е поискала на 28 октомври 2010 г. Германия, срока, предвиден за прехвърлянето и приключването на новите сделки на Westdeutsche Immobilienbank AG;

               —

               при условията на евентуалност, да се отмени частично Решение на Комисията от 21 декември 2010 г. по дело C(2010) 9525 окончателен за държавна помощ MC 8/2009 и C-43/2009 — Германия — WestLB, доколкото Комисията е решила имплицитно, че Германия е представила само една единствена молба, която има за предмет продължаването до 15 февруари 2011 г. на срока, предвиден за прехвърлянето и приключването на новите сделки на Westdeutsche Immobilienbank AG и че следователно не е трябвало да се взима никакво друго решение относно продължаване на срока след тази дата.

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква пет правни основания:
   1.   Първо правно основание: нарушение на задължението за мотивиране, предвидено в член 296, втора алинея ДФЕС
   Жалбоподателят поддържа, че Комисията не е изложила мотивите, поради които е прегрупирала двете молби за продължаване на срока, отправени до нея от Германия, в една единствена молба.
   Също според жалбоподателя Комисията не е изложила мотивите, поради които условията, предвидени за продължаване на срока по член 2, параграф 2 от Решение на Комисията K(2900) 3900 окончателен, коригирано на 12 май 2009 г., относно държавната помощ, която Германия възнамерява да предостави в полза на преструктурирането на WestLB AG (C-43/2008 [N 390/2008]) (наричано по-нататък „Решението от 12 май 2009 г.“), не са изпълнени в конкретния случай.
   2.   Второ правно основание:: грешка в преценката и злоупотреба с власт
   Жалбоподателят поддържа, че Комисията основава решението си по преценка за продължаване на срока на погрешно установяване на фактите, тъй като тя е приела погрешно, че продължаването на срока било поискано едва на 15 февруари 2011 г. и е заключила имплицитно, че не е необходимо да се произнася по друга молба, предвиждаща по-дълъг срок.
   По-нататък жалбоподателят подчертава, че Комисията не се е възползвала от възможността за продължаване на изрично предвидения в член 2, параграф 2 от Решението от 12 май 2009 г. срок, въпреки че условията били изпълнени. Освен това Комисията се позовала на неписано право на продължаване sui generis, което не почива на никаква правна основа и отделните условия за което били изключително неясни.
   3.   Трето правно основание: нарушаване на принципа на пропорционалност
   Жалбоподателят изтъква по-специално, че решението на Комисията относно приключването на новите сделки на Westdeutsche Immobilienbank AG, считано от 15 февруари 2011г., е непропорционално спрямо неудобствата, които поражда.
   4.   Четвърто правно основание: нарушаване на принципа на равно третиране
   Жалбоподателят поддържа, че в други случаи, свързани с финансовата криза, при които финансови институции са получавали помощи в значително по-висок размер, Комисията е предоставяла много по-дълги срокове за продажба на дяловите участия и на дружествата за финансиране на сделки, свързани с недвижими имоти.
   5.   Пето правно основание: нарушаване на член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз и на принципа на добра администрация
   Жалбоподателят подчертава, че Комисията няма право да тълкува молбите на държава членка в противоречие с изричното им съдържание, с техния предмет и цел, нито има право да взема решение в зависимост от такова тълкуване.


title: Дело C-202/07 P: Жалба, подадена на 16 април 2007 г. от France Télécom SA, срещу решението на Първоинстанционния съд (пети увеличен състав), постановено на 30 януари 2007 г. по дело T-340/03, France Télécom SA/Комисия на Европейските общности

text:
               21.7.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 170/9

         Жалба, подадена на 16 април 2007 г. от France Télécom SA, срещу решението на Първоинстанционния съд (пети увеличен състав), постановено на 30 януари 2007 г. по дело T-340/03, France Télécom SA/Комисия на Европейските общности
   (Дело C-202/07 P)
   (2007/C 170/16)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: France Télécom SA, по-рано известно като Wanadoo Interactive SA (представители: O.W. Brouwer, H. Calvet, J. Philippe и T. Janssens, avocats)

      Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на Първоинстанционния съд на Европейските общности по случая T-340/03, France Télécom SA/Комисия на Европейските общности, с което се отхвърля иска срещу решението на Комисията на Европейските общности от 16 юли 2003 г. по процедура за прилагане на член 82 [ЕО] (преписка COMP/38.233—Wanadoo Interactive),

               —

               като последица от това:

                           —

                           да върне делото за преразглеждане на Първоинстанционния съд или

                           —

                           да се произнесе с решение по същество като отмени решението на Комисията на Европейските общности от 16 юли 2003 г. относно процедура по прилагане на член 82 [ЕО] (преписка COMP/38.233—Wanadoo Interactive) и да уважи исканията на ищеца в първоинстанционното производство;

               —

               да се осъди Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   В подкрепа на жалбата си ищецът посочва седем правни основания:
   Като първо правно основание той изтъква, че Първоинстанционният съд не е изпълнил задължението си за мотивиране както по отношение на възможността за събиране на загубите, която е трябвало да се докаже, така и по отношение на правото за изравняване на определяните от конкурентни предприятия цени, което Първоинстанционният съд е изключил без да се обоснове.
   Като второ правно основание ищецът посочва, че Първоинстанционният съд е нарушил член 82 ЕО като е отказал на Wanadoo правото добросъвестно да изравнява цените с тези на конкурентите си. Същото право обаче било утвърдено както от практиката на вземане на решения на Комисията и от практиката на Съда, така и от правната теория и от френските органи за защита на конкуренцията и всъщност съставлявало единственото средство за ищеца да остане успешен конкурент на пазара.
   Като трето правно основание ищецът твърди, че Първоинстанционният съд е нарушил също и член 82 ЕО като не е проверил използваният от Комисията метод за изчисляване на покриването на разходите, което довело до опорочаване на искания от Съда тест за хищничество. В действителност използваният от Комисията метод не позволявал да се разбере дали абонатите на Wanadoo са причинили печалба или загуба за периода на техния абонамент.
   Като четвърто правно основание ищецът изтъква, че Първоинстанционният съд не е спазил както член 82 ЕО, така и задължението си за мотивиране, като е приел, че разходите и доходите след предполагаемия период на нарушението не трябва да се вземат предвид. В действителност именно поради това ограничаване във времето на вземаните предвид доходи и разходи, Комисията стигнала до погрешен извод, че има извършено нарушение.
   Като петото правно основание ищецът изтъква, че Първоинстанционният съд не се е спазил член 82 ЕО и задължението си за мотивиране при определяне дали дадена цена може да бъде хищническа, когато е съпроводена със значително намаляване на пазарния дял на разглежданото предприятие. Такава цена в действителност не трябвало да се смята, че може да доведе до изключване на конкурентни предприятия.
   Като шестото правно основание ищецът посочва, че по отношение на твърдения план за хищничество, Първоинстанционният съд е опорочил предоставените му факти и доказателства и е нарушил член 82 ЕО. Същият член налагал изискване за обективно обособим план за отстраняване на конкурентите и в никакъв случай не приемал като задоволителен напълно субективен подход по отношение на понятието за злоупотреба с господстващо положение.
   В заключение, като седмо правно основание, ищецът твърди, че Първоинстанционният съд е нарушил член 82 ЕО не само като е сметнал, че доказването на възможността за събиране на загуби не предхождало установяването на злоупотреба с хищнически цени, но също е смесила доказателството на Комисията за възможността за събиране на загубите и доказателството, представено от засегнатото предприятие, за невъзможността за събиране на същите.


title: Дело T-191/10: Жалба, подадена на 20 април 2010 г. — Greenwood Houseware (Zhuhai) и др./Съвет

text:
               3.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 179/44

         Жалба, подадена на 20 април 2010 г. — Greenwood Houseware (Zhuhai) и др./Съвет
   (Дело T-191/10)
   2010/C 179/78
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Greenwood Houseware (Zhuhai) Ltd (Zhuhai City, Китай), Brabantia S&S Ltd (Хонконг, Китай), Brabantia S&L Belgium NV (Overpelt, Белгия), Brabantia Belgium NV (Overpelt, Белгия), Brabantia Netherlands BV (Valkenswaard, Нидерландия) и Brabantia (U.K.) Ltd (Bristol, Обединеното кралство) (представители: E. Vermulst и Y. van Gerven, lawyers)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателите

               —

               да се отмени Регламент за изпълнение (ЕС) № 77/2010 на Съвета от 19 януари 2010 година (1);

               —

               да се осъди Съветът да заплати съдебните разноски,

               —

               да се осъдят встъпилите страни, ако има такива, да заплатят направените от тях разноски.

      Правни основания и основни доводи

   С жалбата си жалбоподателите искат на основание член 263 от ДФЕС да се отмени Регламент за изпълнение (ЕС) № 77/2010 на Съвета от 19 януари 2010 година за изменение на Регламент (ЕО) № 452/2007 за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на дъски за гладене с произход, inter alia, от Китайската народна република.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат следните правни основания за отмяна:

               Първо, като оповестява допълнителна информация след публикуването на обжалвания регламент, Съветът нарушава член 20, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета (2) и правото на защита на жалбоподателите. Преди да завършат и изпратят обжалвания регламент на Съвета за неговото приемане, институциите на Европейския съюз не уведомяват жалбоподателите за новите факти и съображения, наложили промяната на антидъмпинговото мито, и по този начин лишават жалбоподателите от възможността да изложат нови аргументи или да пояснят предоставените вече сведения, което е можело да доведе до допълнително намаляване на антидъмпинговото мито.

               Второ, Съветът допуска явна грешка в преценката при конструиране на експортната цена и по този начин нарушава член 2, параграф 9 и член 11, параграф 10 от Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета. В процеса на конструиране на експортната цена институциите на Съюза погрешно приспадат антидъмпинговото мито от 38,1 %, тъй като в хипотезата на нов износител не може да се докаже дали е изпълнено изискването по член 11, параграф 10 от посочения регламент. В допълнение, преценката на институциите на Съюза за приспадане на антидъмпинговото мито се основава на погрешна оценка на фактите.

               Трето, Съветът допуска явна грешка в преценката, нарушава принципа за полагане на дължимата грижа, принципа на добра администрация и принципа за недопускане на дискриминация и погрешно прилага член 2, параграф 10 от Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета, като извършва неправилна корекция на експортната цена и нормалната стойност. Институциите на Съюза погрешно приспадат от експортната цена преки разходи, които жалбоподателите не са направили във връзка с етап от износа на въпросния продукт, и неправилно увеличават нормалната стойност, за да вземат предвид невъзстановяването на ДДС върху експортните продажби, независимо че подобна корекция не е извършена в рамките на първоначалното разследване.

               На последно място, институциите на Съюза допускат явна грешка в преценката, нарушават принципа за полагане на дължимата грижа, принципа на добра администрация и принципа за недопускане на дискриминация и погрешно прилагат член 2, параграф 7, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета, като отказват да предоставят на Greenwood Houseware (Zhuhai) Ltd статут на дружество, функциониращо в условията на пазарна икономика. Отказът на институциите на Съюза да третират Greenwood Houseware (Zhuhai) Ltd като дружество, функциониращо в условията на пазарна икономика, се основава на погрешна преценка на изложените факти и представените доказателства. В допълнение е налице неполагане на дължимата грижа от страна на институциите на Съюза при оценката на всички относими аспекти при прилагането на втория и третия критерий от член 2, параграф 7, буква в) от посочения регламент.

      (1)  Регламент за изпълнение (ЕС) № 77/2010 на Съвета от 19 януари 2010 година за изменение на Регламент (ЕО) № 452/2007 за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на дъски за гладене с произход, inter alia, от Китайската народна република (ОВ L 24, 2010 г., стp. 1).

      (2)  Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (ОВ L 343, 2009 г., стр. 51 и поправка в ОВ L 7, 12.1.2010 г., стр. 22).


title: Дело C-196/09: Решение на Съда (голям състав) от 14 юни 2011 г. (преюдициално запитване от Съвета по жалбите на Европейските училища) — Paul Miles и др./Европейски училища (Преюдициално запитване — Понятие за „юрисдикция в държава членка“ по смисъла на член 267 ДФЕС — Съвет по жалбите на Европейските училища — Система на заплащане за учителите, разпределени в Европейските училища — Липса на адаптиране на заплатите след обезценяването на британската лира — Съвместимост с членове 18 ДФЕС и 45 ДФЕС)

text:
               6.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 232/4

         Решение на Съда (голям състав) от 14 юни 2011 г. (преюдициално запитване от Съвета по жалбите на Европейските училища) — Paul Miles и др./Европейски училища
   (Дело C-196/09) (1)

   (Преюдициално запитване - Понятие за „юрисдикция в държава членка“ по смисъла на член 267 ДФЕС - Съвет по жалбите на Европейските училища - Система на заплащане за учителите, разпределени в Европейските училища - Липса на адаптиране на заплатите след обезценяването на британската лира - Съвместимост с членове 18 ДФЕС и 45 ДФЕС)
   2011/C 232/06
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Съвет по жалбите на Европейските училища

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Paul Miles, Robert Watson Mac Donald

      Ответник: Европейски училища

      Предмет

   Преюдициално запитване — Съвет по жалбите на Европейските училища — Тълкуване на членове 12, 39 и 234 от Договора за ЕО — Понятие за национална юрисдикция по смисъла на член 234 ЕО — Система на заплащане на учителите, разпределени в Европейските училища — Липса на адаптиране на заплатите след обезценяването на британската лира — Нарушаване на принципите на равно третиране и на свободното движение на работници

      Диспозитив

   Съдът на Европейския съюз не е компетентен да отговори на преюдициално запитване, отправено от Съвета по жалбите на Европейските училища.

      (1)  ОВ C 193, 15.8.2009 г.


title: Дело C-467/12: Жалба, подадена на 19 октомври 2012 г. — Christophe Gassiat/Ordre des avocats de Paris

text:
               13.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 108/13

         Жалба, подадена на 19 октомври 2012 г. — Christophe Gassiat/Ordre des avocats de Paris
   (Дело C-467/12)
   2013/C 108/25
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Christophe Gassiat

      Ответник: Ordre des avocats de Paris
   С определение от 21 февруари 2013 г. Съдът приема, че е очевидно некомпетентен да се произнесе по настоящата жалба; следователно жалбата е обявена за недопустима. Съдът осъжда г-н Christophe Gassiat да понесе направените от него съдебни разноски.


title: Дело T-57/06: Решение на Първоинстанционния съд от 7 ноември 2007 г. — Marly/СХВП (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка на фигуративна марка на Общността Top iX — По-ранна словесна международна марка TOFIX — Относително основание за отказ — Липса на вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 — Искане за доказване на реално използване на по-ранната марка, отправено за първи път пред Първоинстанционния съд — Недопустимост)

text:
               22.12.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 315/37

         Решение на Първоинстанционния съд от 7 ноември 2007 г. — Marly/СХВП
   (Дело T-57/06) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка на фигуративна марка на Общността Top iX - По-ранна словесна международна марка TOFIX - Относително основание за отказ - Липса на вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 - Искане за доказване на реално използване на по-ранната марка, отправено за първи път пред Първоинстанционния съд - Недопустимост)
   (2007/C 315/69)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: NV Marly SA (Брюксел, Белгия) (представители: B. Mouffe и O. Rodesch, адвокати)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представители: S. Petrequin и A. Rassat)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: Erdal GmbH (Hallein, Австрия) (представители: M. Thewes и V. Wiot, адвокати)
   Предмет
   Искане за отмяна на Решението на втори апелативен състав на СХВП от 14 декември 2005 г. (дело R 1147/2004-2) относно производство по възражение между Erdal GmbH и NV Marly SA.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда NV Marly SA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 96, 22.4.2006 г.


title: Дело T-47/07: Иск, предявен на 21 февруари 2007 г. — Ratiopharm/СХВП (BioGeneriX)

text:
               14.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 82/50

         Иск, предявен на 21 февруари 2007 г. — Ratiopharm/СХВП (BioGeneriX)
   (Дело T-47/07)
   (2007/C 82/104)
   Език на производството: немски
   Страни

      Ищец: ratiopharm GmbH (Улм, Германия) (представители: адвокат S. Völker)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
   Искания на ищеца

               —

               Да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар от 20 декември 2006 г. по дело № R 1047/2004-4 отнасящо се до заявка за марка на Общността № 001701762,

               —

               Службата за хармонизация във вътрешния пазар да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността,предмет на спора: Словна марка „BioGeneriX “за стоки и услуги от клас 5, 35,40 и 42 (заявка № 1 701 762).

      Решение на проверителя: Отхвърляне на заявката.

      Решение на апелативния състав: Отхвърляне на жалбата.

      Приведени правни основания: Нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 40/94 (1), тъй като заявената марка притежава необходимите минимални отличителни белези и не съществува необходимост използваният знак да бъде оставен свободен.

      (1)  Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ L 11, 14.1.1994, стр. 1).


title: Дело C-155/13: Решение на Съда (четвърти състав) от 13 март 2014 г. (преюдициално запитване от Commissione Tributaria Regionale di Mestre-Venezia — Италия) — Società Italiana Commercio e Servizi srl, в ликвидация (SICES) и др./Agenzia Dogane Ufficio delle Dogane di Venezia (Земеделие  — Регламент (ЕО) № 341/2007  — Член 6, параграф 4  — Тарифни квоти  — Чесън с произход от Китай  — Лицензии за внос  — Непрехвърляемост на правата по някои лицензии за внос  — Заобикаляне  — Злоупотреба с право)

text:
               5.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 135/16

         Решение на Съда (четвърти състав) от 13 март 2014 г. (преюдициално запитване от Commissione Tributaria Regionale di Mestre-Venezia — Италия) — Società Italiana Commercio e Servizi srl, в ликвидация (SICES) и др./Agenzia Dogane Ufficio delle Dogane di Venezia
   (Дело C-155/13) (1)

   ((Земеделие - Регламент (ЕО) № 341/2007 - Член 6, параграф 4 - Тарифни квоти - Чесън с произход от Китай - Лицензии за внос - Непрехвърляемост на правата по някои лицензии за внос - Заобикаляне - Злоупотреба с право))
   2014/C 135/17
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Commissione Tributaria Regionale di Mestre-Venezia

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Società Italiana Commercio e Servizi srl, в ликвидация (SICES), Agrima KG D. Gritsch Herbert & Gritsch Michael & Co., Agricola Lusia srl, Romagnoli Fratelli SpA, Agrimediterranea srl, Francesco Parini, Duoccio srl, Centro di Assistenza Doganale Triveneto Service srl, Novafruit srl, Evergreen Fruit Promotion srl

      Ответник: Agenzia Dogane Ufficio delle Dogane di Venezia

      Предмет

   Преюдициално запитване — Commissione Tributaria Regionale di Mestre-Venezia — Тълкуване на член 6 от Регламент (ЕО) 341/2007 на Комисията от 29 март 2007 година за откриване и управление на тарифни квоти и за установяване на режим за лицензии за внос и удостоверения за произход на чесън и някои други селскостопански продукти, внесени от трети страни (ОВ L 90, стр. 12) — Непрехвърляемост на правата, произтичащи от лицензии „A“ — Дружества, титуляри на лицензии за внос, които преди вноса са закупили чесън от Китай с посредничеството на дружество, което не притежава такива лицензии, и които след плащане на мито са преподали въпросния чесън на същото това дружество.

      Диспозитив

   Член 6, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 341/2007 на Комисията от 29 март 2007 година за откриване и управление на тарифни квоти и за установяване на режим за лицензии за внос и удостоверения за произход на чесън и някои други селскостопански продукти, внесени от трети страни, трябва да се тълкува в смисъл, че по принцип допуска операции, чрез които вносителят, притежател на лицензии за внос при намалена митническа ставка, закупува стока извън Европейския съюз от оператор, който на свой ред е традиционен вносител по смисъла на член 4, параграф 2 от този регламент, но е изчерпал своите лицензии за внос при намалена митническа ставка, а впоследствие, след като я е внесъл в Съюза, му я препродава. Такива операции обаче представляват злоупотреба с право, когато са замислени като привидни, основно с цел да се ползват от преференциална тарифна ставка. Проверката дали е налице злоупотреба изисква запитващата юрисдикция да вземе под внимание всички факти и обстоятелства по делото, включително търговските сделки преди и след разглеждания внос.

      (1)  ОВ C 178, 22.6.2013 г.


title: Съединени дела C-357/10—C-359/10: Решение на Съда (втори състав) от 10 май 2012 г. (преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Италия) — Duomo Gpa Srl (C-357/10), Gestione Servizi Pubblici Srl (C-358/10), Irtel Srl (C-359/10)/Comune di Baranzate C-357/10 и C-358/10), Comune di Venegono Inferiore (C-359/10) (Членове 3 ЕО, 10 ЕО, 43 ЕО, 49 ЕО и 81 ЕО — Свобода на установяване — Свободно предоставяне на услуги — Директива 2006/123/ЕО — Членове 15 и 16 — Концесия относно предоставянето на услуги по изчисляване, проверка и събиране на данъците или на други приходи на административно-териториалните единици — Национална правна уредба — Минимален дружествен капитал — Задължение)

text:
               30.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 194/2

         Решение на Съда (втори състав) от 10 май 2012 г. (преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Италия) — Duomo Gpa Srl (C-357/10), Gestione Servizi Pubblici Srl (C-358/10), Irtel Srl (C-359/10)/Comune di Baranzate C-357/10 и C-358/10), Comune di Venegono Inferiore (C-359/10)
   (Съединени дела C-357/10—C-359/10) (1)

   (Членове 3 ЕО, 10 ЕО, 43 ЕО, 49 ЕО и 81 ЕО - Свобода на установяване - Свободно предоставяне на услуги - Директива 2006/123/ЕО - Членове 15 и 16 - Концесия относно предоставянето на услуги по изчисляване, проверка и събиране на данъците или на други приходи на административно-териториалните единици - Национална правна уредба - Минимален дружествен капитал - Задължение)
   2012/C 194/03
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Duomo Gpa Srl (C-357/10), Gestione Servizi Pubblici Srl (C-358/10), Irtel Srl (C-359/10)

      Ответници: Comune di Baranzate (C-357/10 и C-358/10), Comune di Venegono Inferiore (C-359/10)

      В присъствието на: Agenzia Italiana per le Pubbliche Amministrazioni SpA (AIPA)

      Предмет

   Преюдициални запитвания — Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Тълкуване на членове 15 и 16 от Директива 2006/123/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 година относно услугите на вътрешния пазар (ОВ L 376, стр. 36; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 58, стр. 50) и на членове 3 ЕО, 10 ЕО, 43 ЕО, 49 ЕО и 81 ЕО — Търговски съобщения на регулираните професии — Концесия за услуги по установяване, проверка и събиране на данъците и на други приходи на административно-териториалните единици — Минимален дружествен капитал, който се изисква съгласно националната правна уредба.

      Диспозитив

   Членове 43 ЕО и 49 ЕО трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат разпоредба като разглежданата по главните производства, която предвижда:

               —

               задължение за икономическите оператори, освен за дружествата с мажоритарно държавно участие, евентуално да приведат минималния изцяло внесен от тях капитал в размер на 10 милиона евро, с оглед на това да бъдат оправомощени да упражняват дейности по установяване, проверка и събиране на данъците и на други приходи на административно-териториалните единици,

               —

               нищожност на възлагането на подобни услуги на оператори, които не отговарят на това изискване за минимален дружествен капитал, и

               —

               забрана да им бъдат възлагани нови дейности за изпълнение или да участват в процедури за представяне на оферти, открити за възлагането на тези услуги, до изпълнение на задължението за изменение на дружествения капитал.

      (1)  ОВ C 260, 25.9.2010 г.


title: Дело T-612/15: Решение на Общия съд от 20 юли 2017 г. — Basic Net/EUIPO (Изображение на три вертикални ленти) (Марка на Европейския съюз — Заявка за регистрация на фигуративна марка на Европейския съюз, изобразяваща три вертикални ленти — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Липса на отличителен характер, придобит чрез използване — Член 7, параграф 3 от Регламент № 207/2009)

text:
               28.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 283/34

         Решение на Общия съд от 20 юли 2017 г. — Basic Net/EUIPO (Изображение на три вертикални ленти)
   (Дело T-612/15) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Заявка за регистрация на фигуративна марка на Европейския съюз, изобразяваща три вертикални ленти - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Липса на отличителен характер, придобит чрез използване - Член 7, параграф 3 от Регламент № 207/2009))
   (2017/C 283/50)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Basic Net SpA (Торино, Италия) (представител: D. Sindico, адвокат)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: L. Rampini)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 14 август 2015 г. (преписка R 2845/2014-1) относно заявка за регистрация на фигуративен знак, изобразяващ три вертикални ленти, като марка на Европейския съюз.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Basic Net SpA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 7, 11.1.2016 г.


title: Дело T-301/14: Жалба, подадена на 2 май 2014 г.  — Michelin Reifenwerke/Комисия

text:
               14.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 223/49

         Жалба, подадена на 2 май 2014 г. — Michelin Reifenwerke/Комисия
   (Дело T-301/14)
   2014/C 223/52
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Michelin Reifenwerke AG & Co. KGaA (Карлсруе, Германия) (представители: T. Volz, M. Ringel, B. Wißmann, M. Püstow, C. Oehme и T. Wielsch, Rechtsanwälte)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на Европейската комисия от 18 декември 2013 година за откриване на официална процедура по разследване по член 108, параграф 2 ДФЕС срещу Федерална република Германия във връзка с подкрепа за електроенергия от възобновяеми източници и намалена допълнителна такса по EEG за енергоемките потребители, държавна помощ SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN), доколкото то обхваща намалената допълнителна такса по EEG за енергоемките потребители,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа жалбата си жалбоподателят излага две правни основания.

               1.

               Първо правно основание: не е налице поставяне в по-благоприятно положение по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС

                           —

                           Жалбоподателят твърди, че предвидената в Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien (Закон за приоритета на възобновяемите енергийни източници, наричан по-нататък „EEG“) намалена допълнителна такса по EEG за енергоемките потребители не представлява помощ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС. В това отношение той посочва, че чрез разпоредбата енергоемките потребители не са поставени в по-благоприятно положение. Особеният компенсационен режим бил по-скоро за компенсиране на извънредните разходи, които жалбоподателят и други подобни потребители извършват специално за насърчаване на електроенергията от възобновяеми източници и служи за възстановяване на конкурентоспособността на енергоемките потребители, които първоначално са засегнати значително от допълнителната такса по EEG.

               2.

               Второ правно основание: липса на държавни ресурси по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС

                           —

                           Освен това жалбоподателят твърди, че особеният компенсационен режим не представлява мярка, предоставена от „държавата или чрез ресурси на държавата“. Във връзка с това той изтъква, че допълнителната такса по EEG сама по себе си не е държавен ресурс, следователно и отказът от този ресурс чрез особения компенсационен режим не би могъл да представлява мярка, предоставена чрез ресурси на държавата.

                           —

                           Допълнителната такса по EEG не се събира, управлява, нито се разпределя от държавата или от назначен или създаден от нея публичен или частен субект. Тя по-скоро може да се събира непосредствено от оператора на преносни мрежи за електроенергия въз основа на съответен гражданско-правен иск. Тази такса не влиза в полза на държавния бюджет и следователно особеният компенсационен режим по никакъв начин не намалява пряко или косвено приходите на държавата.

                           —

                           Допълнителната такса по EEG не е предоставена и в полза на държавни органи. Освен това липсва обществен контрол върху средствата по EEG, като например от Bundesamt für Wirtschaft und Ausfuhrkontrolle (Федерална служба по икономика и контрол върху износа, BAFA) или Bundesnetzagentur (Федерална агенция за мрежите).


title: Дело C-320/08: Преюдициално запитване, отправено от Giudice di Pace di Ischia (Италия) на 15 юли 2008 г. — Multiservice Srl/Telecom Italia SpA

text:
               13.9.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 236/11

         Преюдициално запитване, отправено от Giudice di Pace di Ischia (Италия) на 15 юли 2008 г. — Multiservice Srl/Telecom Italia SpA
   (Дело C-320/08)
   (2008/C 236/18)
   Език на производството: италиански
   Препращаща юрисдикция
   Giudice di Pace di Ischia
   Страни в главното производство

      Ищец: Multiservice Srl

      Ответник: Telecom Italia SpA
   Преюдициален въпрос
   Дали общностните разпоредби, съдържащи се в член 6 от Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи, в Директива 2002/22/ЕО (1), в Директива 1999/44/ЕО (2), в Препоръка 2001/310/ЕО (3) на Комисията и в Директива 1998/257/ЕО (4), имат непосредствено обвързващо действие и следва да се тълкуват в смисъл, че споровете „в областта на електронните съобщения между крайни потребители и оператори, които произтичат от неспазване на разпоредбите относно универсалната услуга и правата на крайните потребители, установени със законови разпоредби, с решения на регулаторния орган, с договорни условия и с хартата на услугите“ (спорове, предвидени от член 2 на Решение № 173/07/CONS на гаранта) не трябва да бъдат обект на предвидения задължителен опит за помирение, без който може да се стигне до невъзможност за предявяване на иск по съдебен ред, като тези разпоредби надделяват над нормите, произтичащи от член 3, параграф 1 на посоченото по-горе решение на органа-гарант на комуникациите.

      (1)  ОВ L 108, стр. 51; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 35, стр. 213.

      (2)  ОВ L 171, стр. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 5, стр. 89.

      (3)  ОВ L 109, стр. 56.

      (4)  ОВ L 115, стр. 31 (Препоръка на Комисията).


title: Дело T-39/07: Решение на Общия съд от 13 юли 2011 г. — ENI/Комисия (Конкуренция — Картели — Пазар на бутадиенов каучук и стирен-бутадиенов каучук, получен чрез емулсионна полимеризация — Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО — Отговорност за неправомерното поведение — Глоби — Тежест на нарушението — Отегчаващи обстоятелства)

text:
               10.9.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/41

         Решение на Общия съд от 13 юли 2011 г. — ENI/Комисия
   (Дело T-39/07) (1)

   (Конкуренция - Картели - Пазар на бутадиенов каучук и стирен-бутадиенов каучук, получен чрез емулсионна полимеризация - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Отговорност за неправомерното поведение - Глоби - Тежест на нарушението - Отегчаващи обстоятелства)
   2011/C 269/90
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: ENI SpA (Рим, Италия) (представители: G. M. Roberti и I. Perego, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: V. Di Bucci, G. Conte и V. Bottka)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение С(2006) 5700 окончателен на Комисията от 29 ноември 2006 г. относно производство по прилагане на член 81 ЕО и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/F/38.638 — Бутадиенов каучук и стирен-бутадиенов каучук, получен чрез емулсионна полимеризация) в частта относно Eni SpA или при условията на евентуалност отмяна или намаляване на размера на глобата, наложена на Eni.

      Диспозитив

               1.

               Отменя член 2, буква в) от Решение C(2006) 5700 окончателен на Комисията от 29 ноември 2006 година относно производство по прилагане на член 81 ЕО и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/F/38.638 — Бутадиенов каучук и стирен-бутадиенов каучук, получен чрез емулсионна полимеризация), доколкото определя размера на наложената на Eni SpA глоба на 272,25 милиона евро.

               2.

               Определя наложената на Eni глоба в размер на 181,5 милиона.

               3.

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               4.

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 82 от 14.4.2007 г.


title: Дело C-469/07: Иск, предявен на 22 октомври 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Великото херцогство Люксембург

text:
               12.1.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 8/6

         Иск, предявен на 22 октомври 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Великото херцогство Люксембург
   (Дело C-469/07)
   (2008/C 8/10)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представител: H. Kraemer)

      Ответник: Великото херцогство Люксембург
   Искания на ищеца

               —

               да се приеме за установено, че при липсата на съобщение за съдилищата, които се произнасят по промишлените дизайни на Общността, Великото херцогство Люксембург не е изпълнило задълженията си по член 80, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 6/2002 на Съвета, от 12 декември 2001 г. относно промишления дизайн на Общността (1);

               —

               да бъде осъдено Великото херцогство Люксембург да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Великото херцогство Люксембург не е изпълнило задължението по член 80, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 6/2002, според който всяка държава-членка съобщава на Комисията, най-късно до 6 март 2005 г., списък на съдилищата, които се произнасят по промишлените дизайни на Общността с данни за тяхното наименование и териториална компетентност.

      (1)  OВ 2002 г., L 3, стp. 1.


title: Дело C-45/07: Иск, предявен на 2 февруари 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция

text:
               14.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 82/19

         Иск, предявен на 2 февруари 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция
   (Дело C-45/07)
   (2007/C 82/35)
   Език на производството: гръцки
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: K. Simonsson, Μ. Κωνσταντινίδης и F. Hoffmeister)

      Ответник: Република Гърция
   Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като е представила на 18 март 2005 г. пред Международната морска организация предложение относно „Контрол на съответствието на корабите и пристанищните съоръжения с изискванията на Глава XI-2 от Конвенцията SOLAS и на Кодекса ISPS“, Република Гърция не е изпълнила задълженията, произтичащи по силата на членове 10, 71 и 80, параграф 2 от Договора за създаване на Европейската общност.

               —

               да се осъди Република Гърция да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи
   Според Комисията фактът, че Република Гърция, без да е оправомощена за това от Общността, е представила предложение пред Международната морска организация по въпрос, който попада в приложното поле на Регламент (ЕО) № 725/2004 (1) на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 г. относно подобряване на сигурността на корабите и на пристанищните съоръжения, представлява нарушение на задълженията, произтичащи по силата на членове 10, 71 и 80, параграф 2 от Договора за създаване на Европейската общност.
   Комисията твърди, че с приемането на Регламент (ЕО) № 725/2004 Общността е придобила изключителна компетентност да поема международни задължения в областта на морската сигурност. Следователно държавите-членки вече не са компетентни да представят национални позиции пред Международната морска организация във връзка с въпроси, които са от изключителната компетентност на Общността, освен ако не са съответно оправомощени от нея.

      (1)  ОВ L 129, стр. 6.


title: Дело C-306/06: Решение на Съда (първи състав) от 3 април 2008 г. (преюдициално запитване от Oberlandesgericht Köln — Германия) — 01051 Telecom GmbH/Deutsche Telekom AG (Директива 2000/35/ЕО — Борба със забавяне на плащане по търговските сделки — Член 3, параграф 1, буква в), подточка ii) — Забава за плащане — Банков превод — Дата, от която плащането трябва да се счита за извършено)

text:
               24.5.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 128/7

         Решение на Съда (първи състав) от 3 април 2008 г. (преюдициално запитване от Oberlandesgericht Köln — Германия) — 01051 Telecom GmbH/Deutsche Telekom AG
   (Дело C-306/06) (1)

   (Директива 2000/35/ЕО - Борба със забавяне на плащане по търговските сделки - Член 3, параграф 1, буква в), подточка ii) - Забава за плащане - Банков превод - Дата, от която плащането трябва да се счита за извършено)
   (2008/C 128/10)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Oberlandesgericht Köln
   Страни в главното производство

      Ищец: 01051 Telecom GmbH

      Ответник: Deutsche Telekom AG
   Предмет
   Преюдициално запитване — Oberlandesgericht Köln — Тълкуване на член 3, параграф 1, буква в), подточка ii) от Директива 2000/35 на Европейския парламент и на Съвета от 29 юни 2000 година относно борбата със забавяне на плащане по търговските сделки (ОВ L 200, стp. 35; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 226) — Възможност за кредитора да изисква лихви за забава — Понятие за „получаване“ от кредитора на дължимата сума — Национално законодателство, което счита за момент на плащане момента, в който длъжникът даде нареждането за банков превод, а не момента, в който сумата постъпва по сметката на кредитора
   Диспозитив
   Член 3, параграф 1, буква в), подточка ii) от Директива 2000/35 на Европейския парламент и на Съвета от 29 юни 2000 година относно борбата със забавяне на плащане по търговските сделки трябва да се тълкува в смисъл, че за да може с плащането чрез банков превод да се избегне или да се преустанови начисляването на лихви за забава, той изисква дължимата сума да бъде кредитирана по сметката на кредитора в срока за плащане.

      (1)  ОВ C 249 от 14.10.2006 г.


title: Дело T-398/08: Решение на Общия съд от 12 април 2013 г. — Stowarzyszenie Autorów ZAiKS/Комисия (Конкуренция — Картели — Авторски права за публично изпълнение на музикални произведения чрез интернет, чрез спътник и чрез препредаване по кабел — Решение за установяване на нарушение на член 81 ЕО — Разпределяне на географския пазар — Двустранни споразумения между националните организации за колективно управление — Съгласувана практика, изключваща възможността за предоставяне на многотериториални лицензи и лицензи за множество репертоари — Доказване — Презумпция за невиновност)

text:
               1.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 156/27

         Решение на Общия съд от 12 април 2013 г. — Stowarzyszenie Autorów ZAiKS/Комисия
   (Дело T-398/08) (1)

   (Конкуренция - Картели - Авторски права за публично изпълнение на музикални произведения чрез интернет, чрез спътник и чрез препредаване по кабел - Решение за установяване на нарушение на член 81 ЕО - Разпределяне на географския пазар - Двустранни споразумения между националните организации за колективно управление - Съгласувана практика, изключваща възможността за предоставяне на многотериториални лицензи и лицензи за множество репертоари - Доказване - Презумпция за невиновност)
   2013/C 156/45
   Език на производството: полски

      Страни

      Жалбоподател: Stowarzyszenie Autorów ZAiKS (Варшава, Полша) (представители: B. Borkowska и M. Błeszyński, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: F. Castillo de la Torre и K. Mojzesowicz)

      Предмет

   Искане за частична отмяна на Решение C(2008) 3435 окончателен на Комисията от 16 юли 2008 година относно производство по член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/C2/38.698 — CISAC).

      Диспозитив

               1.

               Отменя член 3 от Решение C(2008) 3435 окончателен на Комисията от 16 юли 2008 година относно производство по член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/C2/38.698 — CISAC) в частта относно Stowarzyszenie Autorów ZAiKS.

               2.

               Отменя член 4, параграфи 2 и 3 от посоченото решение в частта относно Stowarzyszenie Autorów ZAiKS, доколкото препраща към член 3 от него.

               3.

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               4.

               Европейската комисия понася съдебните разноски, свързани с главното производство

               5.

               Autorów ZAiKS и Комисията понасят направените от тях съдебни разноски, свързани с обезпечителното производство.

      (1)  ОВ C 285, 8.11.2008 г.


title: Дело T-606/14: Жалба, подадена на 11 август 2014 г.  — Makhlouf/Съвет

text:
               13.10.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 361/22

         Жалба, подадена на 11 август 2014 г. — Makhlouf/Съвет
   (Дело T-606/14)
   2014/C 361/34
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Ehab Makhlouf (Дамаск, Сирия) (представители: E. Ruchat и C. Cornet d’Elzius, avocats)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да приеме, че жалбата е допустима и основателна,

               —

               въз основа на това да отмени Решение 2014/309/ОВППС от 28 май 2014 г. и приетите след него актове за изпълнение, доколкото се отнасят до жалбоподателя,

               —

               да осъди Съвета на Европейския съюз да заплати разноските за тази инстанция.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три правни основания, които в основната си част са еднакви с тези, изложени по дело T-432/11, Makhlouf/Съвет (1).

      (1)  OВ C 290, стр. 13.


title: Дело T-44/13: Определение на Общия съд от 17 юли 2014 г.  — AbbVie/EMA

text:
               13.10.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 361/30

         Определение на Общия съд от 17 юли 2014 г. — AbbVie/EMA
   (Дело T-44/13) (1)

   2014/C 361/45
   Език на производството: английски
   Председателят на четвърти състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 79, 16.3.2013 г.


title: Дело C-57/11: Преюдициално запитване, отправено от Tribunal Supremo (Испания) на 7 февруари 2011 г. — Vodafone España, S.A./Ayuntamiento de Tudela

text:
               7.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 139/13

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunal Supremo (Испания) на 7 февруари 2011 г. — Vodafone España, S.A./Ayuntamiento de Tudela
   (Дело C-57/11)
   2011/C 139/23
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Supremo

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Vodafone España, S.A.

      Друга страна: Ayuntamiento de Tudela

      Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли член 13 от Директива 2002/20/ЕO (1) на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно разрешението на електронните съобщителни мрежи и услуги („Директива за разрешение“) да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба, която позволява да се изисква такса за право за изграждане на съоръжения в имоти, публична общинска собственост, от предприятия оператори, които, без да са собственици на мрежата, я използват за предоставяне на мобилни телефонни услуги?

               2.

               В случай, че таксата се приеме за съвместима с посочения член 13 от Директива 2002/20/ЕО, отговарят ли условията, при които тя се налага съгласно спорния общински правилник, на изискванията на посочения член за обективност, пропорционалност и липса на дискриминация, както и на необходимостта от гарантиране на оптималното използване на съответните ресурси?

               3.

               Следва ли да се признае непосредствено действие на посочения член 13 от Директива 2002/20/ЕО?

      (1)  ОВ L 108, стр. 21; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 35, стр. 183.


title: Дело C-251/08 P: Жалба, подадена на 3 юни 2008 г. от г-н Ammayappan Ayyanarsamy срещу определението, постановено от Първоинстанционния съд (пети състав) на 1 април 2008 г. по дело T-412/07, Ammayappan Ayyanarsamy/Комисия на Европейските общности и Федерална република Германия

text:
               20.6.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 141/22

         Жалба, подадена на 3 юни 2008 г. от г-н Ammayappan Ayyanarsamy срещу определението, постановено от Първоинстанционния съд (пети състав) на 1 април 2008 г. по дело T-412/07, Ammayappan Ayyanarsamy/Комисия на Европейските общности и Федерална република Германия
   (Дело C-251/08 P)
   2009/C 141/38
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Ammayappan Ayyanarsamy (представител: H. Kotzur, адвокат)

      Други страни в производството: Комисия на Европейските общности, Федерална република Германия
   С определение от 17 март 2009 г. Съдът (осми състав) отхвърли жалбата и постанови, че г-н Ayyanarsamy трябва да понесе съдебните разноски, направени от него.


title: Дело F-97/09: Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 30 ноември 2010 г. — Taillard/Парламент (Публична служба — Длъжностни лица — Последователни периоди на отпуск по болест — Арбитраж — Заключение, че лицето е работоспособно — Непризнаване на надлежно изготвено ново медицинско удостоверение — Липса на медицински преглед — Приспадане на отпуска по болест от годишния отпуск — Недопустимост — Жалба за отмяна и искане за обезщетение)

text:
               29.1.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 30/62

         Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 30 ноември 2010 г. — Taillard/Парламент
   (Дело F-97/09) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Последователни периоди на отпуск по болест - Арбитраж - Заключение, че лицето е работоспособно - Непризнаване на надлежно изготвено ново медицинско удостоверение - Липса на медицински преглед - Приспадане на отпуска по болест от годишния отпуск - Недопустимост - Жалба за отмяна и искане за обезщетение)
   2011/C 30/120
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Christine Taillard (Тионвил, Франция) (представител: N. Cambonie и C. Lelièvre, avocats)

      Ответник: Европейски парламент (представители: K. Zejdová и S. Seyr)

      Предмет на делото

   От една страна, искане за отмяна на решението, с което Европейският парламент отказва да приеме медицинско удостоверение за неработоспособността на жалбоподателя, и на приетото впоследствие решение за приспадане на дни от годишния отпуск. От друга страна, искане за обезщетяване на претърпяната от жалбоподателя вреда

      Диспозитив на решението

               1.

               Отменя решението на Европейския парламент от 15 януари 2009 г., с което същият отказва да приеме медицинското удостоверение от 5 януари 2009 г. и приспада дните, в които г-жа Taillard е отсъствала от работа, а именно от 6 до 9 януари 2009 г., от годишния ѝ отпуск.

               2.

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3.

               Европейският парламент понася наред с направените от него съдебни разноски и тези на г-жа Taillard.

      (1)  ОВ C 24, 30.1.2010 г., стр. 81.


title: Дело T-36/15: Жалба, подадена на 23 януари 2015 г.  — Hispasat/Комисия

text:
               16.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 89/40

         Жалба, подадена на 23 януари 2015 г. — Hispasat/Комисия
   (Дело T-36/15)
   (2015/C 089/48)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Hispasat, SA (Мадрид, Испания) (представители: J. Buendía Sierra, A. Lamadrid de Pablo и A. Balcells Cartagena, abogados)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение и по-специално член 1, доколкото във връзка с HISPASAT се приема, че е налице държавна помощ, несъвместима с вътрешния пазар,

               —

               като последица от отмяната му да отмени разпорежданията за възстановяване в членове 3 и 4 от решението и

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания.

               1.

               Жалбоподателят счита, че като е посочила HISPASAT S.A като пряк бенефициер на помощта, Комисията е допуснала явна фактическа грешка, поради която решението трябва да се отмени, тъй като това предприятие не е участвало в мерките, нито е било облагодетелствано от тях. Твърди също, че е бил нарушен принципът на добра администрация от страна на Европейската комисия, тъй като тя е посочила HISPASAT S.A. като бенефициер на мерките след започване на разследването, с което е предрешила фактическия анализ и не е дала възможност на жалбоподателя да бъде изслушан в хода на административното производство.

               2.

               При условията на евентуалност жалбоподателят твърди, че Комисията е нарушила членове 106 и 107 ДФЕС, както и Протокол № 26, приложен към ДФЕС, тъй като спорните мерки по решението не представляват държавна помощ поради това, че не е налице стопанска дейност, а дейност на публични органи в качеството им на администрация. При условията на евентуалност жалбоподателят счита, че обжалваното решение е неправилно и поради това, че стига до извода, че спорните мерки не са свързани с предоставянето на обществена услуга и вследствие на това не преценява правилно приложимостта на съдебната практика в решение Altmark и на Решение 2005/842/ЕО, която, ако беше правилно преценена, можеше да доведе до извода за липса на помощ или за съвместимост на каквато и да е евентуална помощ.

               3.

               Жалбоподателят също така счита, че спорните мерки не могат да нарушат конкуренцията, нито търговията между държавите членки.

               4.

               Жалбоподателят поддържа също така, че в обжалваното решение е допусната явна грешка при преценката на съвместимостта на помощта в съответствие с член 107, параграф 3 ДФЕС: (i) на първо място, като принципът на технологична неутралност е приет за абсолютен, (ii) на второ място, като е прието, че спорните мерки нарушават принципа на технологична неутралност, въпреки изводите в обратен смисъл в докладите, представени от регионалното правителство, от централните испански власти и от частен субект, (iii) на трето място, като е направен изводът, че спорните мерки не са били подходящи и пропорционални, и (iv) на четвърто място, като се поддържа, че мярката води до ненужно изкривяване на конкуренцията.

               5.

               При условията на евентуалност жалбоподателят твърди, че решението нарушава Регламент № 659/1999 поради неправилен анализ на съществуваща помощ по смисъла на член 1, буква б), точка v).


title: Дело T-58/06: Определение на Първоинстанционния съд от 29 април 2009 г. — HALTE/Комисия (Държавни помощи — Жалба — Иск за установяване на неправомерно бездействие — Произнасяне от страна на Комисията, с което се преустановява неправомерното бездействие — Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)

text:
               4.7.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 153/38

         Определение на Първоинстанционния съд от 29 април 2009 г. — HALTE/Комисия
   (Дело T-58/06) (1)

   (Държавни помощи - Жалба - Иск за установяване на неправомерно бездействие - Произнасяне от страна на Комисията, с което се преустановява неправомерното бездействие - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)
   2009/C 153/74
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Honorable Association de Logisticiens et de Transporteurs Européens (HALTE) (Neuilly-sur-Seine, Франция) (представител: J.-L. Lesquins, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: C. Giolito и E. Righini)

      Предмет

   Искане да се установи съгласно член 232 ЕО, че като не е започнала официалната процедура по разследване по член 88, параграф 2 ЕО и не е приела обезпечителни мерки по отношение на помощта, за която се твърди, че е предоставена в рамките на действията по прехвърляне на акции на Sernam SA Комисията не е изпълнила задълженията си по силата на общностното право.

      Диспозитив

               1)

               Липсва основание за постановяване на съдебно решение по същество по настоящия иск.

               2)

               Honorable Association de Logisticiens et de Transporteurs Européens (HALTE) и Комисията понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 96, 22.4.2006 г.


title: Дело T-151/10: Определение на Общия съд от 22 октомври 2010 г. — Bank Nederlandese Gemeenten/Комисия

text:
               18.12.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 346/58

         Определение на Общия съд от 22 октомври 2010 г. — Bank Nederlandese Gemeenten/Комисия
   (Дело T-151/10) (1)

   ()
   2010/C 346/115
   Език на производството: нидерландски
   Председателят на седми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 148, 5.6.2010 г.