title: Дело C-360/14 P: Жалба, подадена на 24 юли 2014 г. от Федерална република Германия срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 14 май 2014 г. по дело T-198/12, Федерална република Германия/Европейска комисия

text:
               15.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 315/43

         Жалба, подадена на 24 юли 2014 г. от Федерална република Германия срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 14 май 2014 г. по дело T-198/12, Федерална република Германия/Европейска комисия
   (Дело C-360/14 P)
   2014/C 315/70
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Федерална република Германия (представлявана от T. Henze и A. Lippstreu в качеството на представители и от U. Karpenstein, Rechtsanwalt)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя:

               1.

               да бъде отменено Решението на Общия съд от 14 май 2014 г. по дело Федерална република Германия/Европейска комисия (T-198/12) поради частичната отмяна на Решение 2012/160/ЕС на Комисията от 1 март 2012 година относно националните разпоредби, нотифицирани от федералното правителство на Германия, с които се запазват граничните стойности за олово, барий, арсен, антимон, живак, нитрозамини и нитрозиращи вещества в детските играчки след като започне да се прилага Директива 2009/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно безопасността на детските играчки (1), в частта му, с която Общият съд е отхвърлил подадената жалба,

               2.

               да бъде отменено Решение 2012/160/ЕС на Комисията от 1 март 2012 година, доколкото с него не са одобрени нотифицираните национални разпоредби относно запазването на граничните стойности за елементите антимон, арсен и живак в детските играчки; при условията на евентуалност делото да бъде върнато на Общия съд,

               3.

               да бъде осъдена Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Жалбоподателят излага общо три основания:

                  Първо основание: Общият съд нарушил в три аспекта член 114, параграф 4 ДФЕС. Той не се съобразил с принципа на самостоятелната преценка на риска от страна на всяка държава членка, тъй като приел, че поради обстоятелството, че нотифицираните от жалбоподателя мерки се основавали на погрешна преценка на риска, те били неподходящи за постигането на съответната цел. Освен това Общият съд приложил неправилно правото, като изискал доказателства, че гарантираното с Директива 2009/48/EО равнище на защита било само по себе си недостатъчно. Накрая Общият съд основал доводите си на погрешно тълкуване на правото, тъй като отказал да извърши качествена и основана на граничните стойности съпоставка на равнището на защита.

                  Второ основание: Общият съд нарушил задължението за мотивиране на съдебните решения съгласно член 36 и член 53, параграф 1 от Статута на Съда. От една страна, изложените от Общия съд мотиви по отношение на представената от Федерална република Германия таблица 1 били вътрешнопротиворечиви, тъй като се основавали веднъж на грешки в изчисленията, друг път — на предполагаеми грешки в измерванията. От друга страна, изложените мотиви били недостатъчни, тъй като Общият съд приел, без да е изследвал значението на материалите, които могат да се стържат, че представената от Федерална република Германия съпоставка на миграционните гранични стойности не била доказателство за наличие на по-високо ниво на защита.

                  Трето основание: Общият съд изопачил фактите, съответно представените доказателства в три аспекта. На първо място отразил очевидно погрешно съдържанието на представената от жалбоподателя таблица 3. На следващо място очевидно погрешно Общият съд приел, че представената от жалбоподателя таблица, изготвена от Bundesinstitut für Risikobewertung (Федерален институт за оценяване на рисковете), съдържала добавени по недопустим начин стойности. На последно място Общият съд разбрал очевидно погрешно становището на Научния комитет по рисковете за здравето и околната среда (Scientific Committee on Health and Environmental Risks, SCHER) от 1 юли 2010 г., тъй като извел от това становище изявление относно надеждността на граничните стойности на бионаличност, каквото SCHER недвусмислено не бил направил.

      (1)  ОВ L 80, стр. 19.


               21.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/1

         2009/C 282/01
   Последна публикация на Съда в Официален вестник на Европейския съюз

         ОВ C 267, 7.11.2009 г.

      Предишни публикации

      ОВ C 256, 24.10.2009 г.

      ОВ C 244, 10.10.2009 г.

      ОВ C 233, 26.9.2009 г.

      ОВ C 220, 12.9.2009 г.

      ОВ C 205, 29.8.2009 г.

      ОВ C 193, 15.8.2009 г.

   Може да намерите тези текстове на:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


20150731060617112015/C 270/558202014TC27020150817BG01BGINFO_JUDICIAL20150619424214Дело T-820/14: Определение на Общия съд от 19 юни 2015 г. — Delta Group agroalimentare/Комисия
 ---documentbreak--- C2702015BG4240120150619BG0055424421Определение на Общия съд от 19 юни 2015 г. — Delta Group agroalimentare/Комисия
   (Дело T-820/14) (
         1
      )2015/C 270/55Език на производството: италианскиПредседателят на пети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.
   (
         1
      )	ОВ C 65, 23.2.2015 г.


title: Дело C-600/12: Решение на Съда (пети състав) от 17 юли 2014 г.  — Европейска комисия/Република Гърция (Неизпълнение на задължения от държава членка — Околна среда — Управление на отпадъците — Директиви 2008/98/ЕО, 1999/31/ЕО и 92/43/ЕИО — Депониране на отпадъци на остров Закинтос — Национален морски парк на Закинтос — Обект от Натура 2000 — Морска костенурка Caretta caretta — Продължаване на срока на валидност на клаузите относно околната среда — Липса на план за развитие — Експлоатация на депо — Лошо функциониране — Сатурация на депото — Инфилтрати — Недостатъчно покриване и диспергиране на отпадъците — Разширяване на депото)

text:
               15.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 315/7

         Решение на Съда (пети състав) от 17 юли 2014 г. — Европейска комисия/Република Гърция
   (Дело C-600/12) (1)

   ((Неизпълнение на задължения от държава членка - Околна среда - Управление на отпадъците - Директиви 2008/98/ЕО, 1999/31/ЕО и 92/43/ЕИО - Депониране на отпадъци на остров Закинтос - Национален морски парк на Закинтос - Обект от Натура 2000 - Морска костенурка Caretta caretta - Продължаване на срока на валидност на клаузите относно околната среда - Липса на план за развитие - Експлоатация на депо - Лошо функциониране - Сатурация на депото - Инфилтрати - Недостатъчно покриване и диспергиране на отпадъците - Разширяване на депото))
   2014/C 315/10
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: M. Patakia и D. Düsterhaus)

      Ответник: Република Гърция (представител: E. Skandalou)

      Диспозитив

               1)

               Като е продължила да експлоатира зле функциониращо депо за отпадъци (разположено в Закинтос, региона на Kalamaki, местност Griparaiika), което е пълно и не отговаря на всички условия и на поставените с правната уредба на ЕС в областта на околната среда изисквания, Република Гърция е нарушила задълженията си по член 13 и член 36, параграф 1 от Директива 2008/98/ЕО относно отпадъците, както и член 8, член 9, член 11, параграф 1, буква a), член 12 и член 14 от Директива 99/31/ЕО относно депонирането на отпадъци, и

                           —

                           като е подновила разрешението за експлоатация на депото, без да приложи процедурата, предвидена в член 6, параграф 3 от Директива 92/43/ЕИО на Съвета от 21 май 1992 година за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна,

                     Република Гърция е нарушила задълженията си, произтичащи от тези разпоредби.

               2)

               Осъжда Република Гърция да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 63, 2.3.2013 г.


title: Дело C-379/11: Решение на Съда (втори състав) от 13 декември 2012 г. (преюдициално запитване от Cour administrative — Люксембург) — Caves Krier Frères SARL/Directeur de l'Administration de l'emploi (Свободно движение на работници — Член 45 ДФЕС — Помощ за наемане на работа на възрастни безработни и на дългосрочно безработни лица — Условие за регистрация в служба по труда на националната администрация по заетостта — Условие за пребиваване — Ограничаване — Обосноваване)

text:
               9.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/7

         Решение на Съда (втори състав) от 13 декември 2012 г. (преюдициално запитване от Cour administrative — Люксембург) — Caves Krier Frères SARL/Directeur de l'Administration de l'emploi
   (Дело C-379/11) (1)

   (Свободно движение на работници - Член 45 ДФЕС - Помощ за наемане на работа на възрастни безработни и на дългосрочно безработни лица - Условие за регистрация в служба по труда на националната администрация по заетостта - Условие за пребиваване - Ограничаване - Обосноваване)
   2013/C 38/07
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour administrative

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Caves Krier Frères SARL

      Ответник: Directeur de l'Administration de l'emploi

      Предмет

   Преюдициално запитване — Cour administrative — Тълкуване на членове 21 и 45 ДФЕС — Национална правна уредба, която обуславя възстановяването на социалноосигурителните вноски на работодателите от частния сектор, наемащи на работа безработни лица на възраст над четиридесет и пет години, от регистрирането на последните в служба по труда на националната администрация по заетостта за период от поне един месец — Условие за регистрация, подчинено на условие за пребиваване — Пречка за свободното движение на работниците — Нарушение на принципа на равно третиране

      Диспозитив

   Член 45 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска правна уредба на държава членка, която обуславя отпускането на работодателите на помощ за наемане на работа на безработни лица на възраст над 45 години от условието назначеното на работа безработно лице да е регистрирано като търсещо работа в същата държава членка, тъй като подобна регистрация, което запитващата юрисдикция следва да провери, е обусловена от условие за пребиваване на националната територия.

      (1)  ОВ C 298, 8.10.2011 г.


title: Дело T-278/11: Жалба, подадена на 25 май 2011 г. — ClientEarth и др./Комисия

text:
               23.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 219/20

         Жалба, подадена на 25 май 2011 г. — ClientEarth и др./Комисия
   (Дело T-278/11)
   2011/C 219/32
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: ClientEarth (Лондон, Обединено кралство), Friends of the Earth Europe (Амстердам, Нидерландия), Stichting Fern (Лайден, Нидерландия) и Stichting Corporate Europe Observatory (Амстердам, Нидерландия) (представители: P. Kirch, lawyer)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               Да приеме за установено, че Комисията е нарушила Регламент № 1049/2001 (1);

               —

               Да приеме за установено, че Комисията е нарушила Орхуската конвенция (2);

               —

               Да приеме за установено, че Комисията е нарушила Регламент № 1367/2006 (3);

               —

               Да отмени решението за мълчалив отказ, издадено на основание член 8, параграф 3 от Регламент № 1049/2001, тъй като Комисията не е отговорила в предвидения срок на потвърдителното заявление на жалбоподателите;

               —

               Да разпореди на Комисията по реда на член 9, параграф 4 от Орхуската конвенция да поправи допуснатия пропуск като я задължи да предостави в определен срок всички поискани документи, освен ако те не са обхванати от абсолютно изключение по член 4, параграф 1 от Регламент № 1049/2001;

               —

               Да осъди Комисията да заплати съдебните разноски в съответствие с член 87 от Процедурния правилник на Общия съд, включително съдебните разноски на всички встъпили в настоящото производство страни.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателите искат да бъде отменен отказът на Комисията, издаден в отговор на заявлението им за достъп до документи относно схемите за доброволно сертифициране, за които е поискано признаване от Комисията на основание член 18 от Директива 2009/28. (4)

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателите излагат седем правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от нарушение на член 8, параграф 2 от Регламент № 1049/2001, доколкото Комисията не е отговорила в предвидения срок, нито е изложила подробни мотиви с оглед продължаване на срока.

               2.

               Второто правно основание е изведено от нарушение на член 8, параграфи 1 и 2 от Регламент № 1049/2001, доколкото Комисията не е отговорила в рамките на продължения срок.

               3.

               Третото правно основание е изведено от нарушение на членове 7 и 8 от Регламент № 1049/2001, доколкото Комисията не е представила подробни мотиви за отказа си да предостави достъп до всеки от документите.

               4.

               Четвъртото правно основание е изведено от нарушение на членове 6, 7 и 8 от Регламент № 1049/2001, доколкото Комисията не е изложила подробна индивидуална преценка за съдържанието на всеки документ, разглеждан по отделно.

               5.

               Петото правно основание е изведено от нарушение на член 4, параграф 4 от Орхуската конвенция, член 4, параграф 2 от Регламент № 1049/2001 и член 6 от Регламент № 1367/2006 доколкото Комисията се позовава на възражението относно защитата на търговските интереси.

               6.

               Шестото правно основание е изведено от нарушение на член 4 от Орхуската конвенция, на член 4, параграф 3 от Регламент № 1049/2001 и на член 6 от Регламент № 1367/2006 доколкото Комисията се позовава на възражението, според което разкриването на документите би засегнало сериозно процеса на вземане на решения.

               7.

               Седмото правно основание е изведено от нарушение на член 4, параграфи 6 и 7 от Регламент № 1049/2001 доколкото Комисията не е определила коя част от документите може или не може да бъде оповестена, нито за какъв период ще се прилага евентуалното изключение.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).

      (2)  Конвенция на Икономическата комисия за Европа на ООН (ИКЕООН) за достъп до информация, участие на обществеността в процеса на вземане на решения и достъп до правосъдие по въпроси на околната среда

      (3)  Регламент (ЕО) № 1367/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 6 септември 2006 година относно прилагането на разпоредбите на Орхуската конвенция за достъп до информация, публично участие в процеса на вземане на решения и достъп до правосъдие по въпроси на околната среда към институциите и органите на Общността (ОВ L 264, стр. 13; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 17, стр. 126)

      (4)  Директива 2009/28/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 година за насърчаване използването на енергия от възобновяеми източници и за изменение и впоследствие за отмяна на директиви 2001/77/ЕО и 2003/30/ЕО, ОВ L 140, стр. 16.


title: Дело T-461/16: Жалба, подадена на 19 август 2016 г. — Kaddour/Съвет

text:
               17.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 383/19

         Жалба, подадена на 19 август 2016 г. — Kaddour/Съвет
   (Дело T-461/16)
   (2016/C 383/26)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Khaled Kaddour (Дамаск, Сирия) (представители: V. Davies и V. Wilkinson, Solicitors и R. Blakeley, Barrister)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение (ОВППС) 2016/850 на Съвета от 27 май 2016 година за изменение на Решение 2013/255/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия, както и Регламент за изпълнение (ЕС) 2016/840 на Съвета от 27 май 2016 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия, доколкото имат връзка с/или се отнасят до жалбоподателя;

               —

               да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания.

               1.

               С първото основание се твърди, че спорните мерки представляват (i) злоупотреба с процесуални права и следователно, злоупотреба с власт; и (ii) нарушение на основните права на жалбоподателя, защитени от Хартата на основните права и/или Европейската конвенция за правата на човека, що се отнася до правото му на добра администрация и правото му на ефективни правни средства за защита и на справедлив съдебен процес.

               2.

               С второто основание се твърди нарушение на член 66 ДФЕС.

               3.

               С третото основание се твърди, че спорните мерки са опорочени от явна грешка в преценката.

               4.

               С четвъртото основание се твърди, че спорните мерки представляват нарушение на основните права на жалбоподателя, защитени от Хартата на основните права на Европейския съюз и/или Европейската конвенция за правата на човека, що се отнася до неговото право на зачитане на доброто му име, на правото му мирно да се ползва от собствеността си и на принципа на пропорционалност.

               5.

               С петото основание се твърди, че спорните мерки нарушават принципа на недопускане на дискриминация.


title: Дело T-192/09: Жалба, подадена на 14 май 2009 г. — Amen Corner/СХВП — Comercio Electrónico Ojal (SEVE TROPHY)

text:
               18.7.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 167/18

         Жалба, подадена на 14 май 2009 г. — Amen Corner/СХВП — Comercio Electrónico Ojal (SEVE TROPHY)
   (Дело T-192/09)
   2009/C 167/35
   Език на жалбата: испански

      Страни

      Жалбоподател: Amen Corner (Мадрид, Испания) (представители: J. Calderón Chavero, abogado, T. Villate Consonni, abogada)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Comercio Electrónico Ojal (Мадрид, Испания)

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението на апелативния състав на СХВП от 5 март 2009 г. по преписка № R-462/2008-2 в частта, която се отнася до регистрирането на марката за стоки от клас 9,

               —

               въз основа на предходната отмяна, да се отхвърли заявката за марка № 4 617 213 в нейната цялост.

               —

               да се осъди СХВП и другите страни в производството да заплатят разноските по настоящото производство, ако те бъдат оспорени и да се отхвърлят исканията им.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Comercio Electrónico Ojal S.L.

      Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка, която съдържа надписа „SEVE TROPHY“ върху силуета на играч на голф, който хвърля топката (Заявка № 4 617 213) за стоки и услуги от класове 3, 9, 14, 18, 25, 28, 35 и 41.

      Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: жалбоподателят

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Марките на Общността „SEVE TROPHY“ и „SEVE BALLESTEROS TROPHY“ (№ 1 541 226, № 1 980 341, № 2 068 682 и № 3 846 235) за стоки и услуги от класове 3, 14, 25, 28, 35 и 41.

      Решение на отдела по споровете: Възражението е отхвърлено, доколкото се позовава на член 8, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1994 година относно марката на Общността (ОВ L 11, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146) (заменен от Регламент [ЕО] № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността, ОВ 78, стр. 1). Доколкото възражението се позовава на член 8, параграф 1, буква б) от този регламент, то е частично уважено.

      Решение на апелативния състав: частично уважава жалбата.

      Изложени правни основания: Неправилно прилагане на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 40/94.


               29.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 205/1

         2009/C 205/01
   Последна публикация на Съда в Официален вестник на Европейския съюз

         ОВ C 193, 15.8.2009 г.

      Предишни публикации

      ОВ C 180, 1.8.2009 г.

      ОВ C 167, 18.7.2009 г.

      ОВ C 153, 4.7.2009 г.

      ОВ C 141, 20.6.2009 г.

      ОВ C 129, 6.6.2009 г.

      ОВ C 113, 16.5.2009 г.

   Може да намерите тези текстове на:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Дело F-136/14: Жалба, подадена на 1 декември 2014 г.  — ZZ/Комисия

text:
               2.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 34/54

         Жалба, подадена на 1 декември 2014 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-136/14)
   (2015/C 034/66)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: D. de Abreu Caldas, avocat)

      Ответник: Комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на приетото от Комисията решение за предоставяне на жалбоподателя с обратно действие на надбавка за експатриране, доколкото обратното действие е ограничено до 1 септември 2013 г., а той поддържа, че Комисията е трябвало да му предостави тази надбавка от неговото назначаване в Комисията на 1 юли 1999 г.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на PMO от 29 януари 2014 г. да му бъде предоставена надбавката за експатриране, предвидена в член 4 от приложение VII към Правилника с обратно действие от 1 септември 2013 г., вместо от датата на неговото назначаване — 1 юли 1999 г.,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-98/06: Определение на Първоинстанционния съд от 18 декември 2008 г.  — Fédération nationale du Crédit agricole/Комисия

text:
               7.3.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 55/50

         Определение на Първоинстанционния съд от 18 декември 2008 г. — Fédération nationale du Crédit agricole/Комисия
   (Дело T-98/06) (1)

   (2009/C 55/91)

      Език на производството: френски

   Председателят на четвърти състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 131, 3.6.2006 г.


title: Дело C-382/15 P: Определение на Съда (втори състав) от 20 януари 2016 г. — Skype Ultd/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП), Sky plc, по-рано British Sky Broadcasting Group plc, Sky IP International Ltd (Обжалване — Марка на Общността — Липса на основание за произнасяне)

text:
               18.4.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 136/4

         Определение на Съда (втори състав) от 20 януари 2016 г. — Skype Ultd/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП), Sky plc, по-рано British Sky Broadcasting Group plc, Sky IP International Ltd
   (Дело C-382/15 P) (1)

   ((Обжалване - Марка на Общността - Липса на основание за произнасяне))
   (2016/C 136/06)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Skype Ultd (представители: A. Carboni и M. Browne, solicitors)

      Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) (представител: P. Bullock), Sky plc, по-рано British Sky Broadcasting Group plc, Sky IP International Ltd (представители: D. Rose и J. Curry, solicitors)

      Диспозитив

               1)

               Липсва основание за произнасяне по жалбата.

               2)

               Осъжда Skype Ultd да плати разноските в настоящото производство.

      (1)  ОВ C 354, 26.10.2015 г.


title: Дело C-195/10: Иск, предявен на 21 април 2010 г. — Европейска комисия/Република Естония

text:
               3.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 179/20

         Иск, предявен на 21 април 2010 г. — Европейска комисия/Република Естония
   (Дело C-195/10)
   2010/C 179/33
   Език на производството: естонски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: A. Marghelis, E. Randvere)

      Ответник: Република Естония

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че Република Естония не е транспонирала правилно член 8, буква а), подточка iv) и член 10 от Директива 1999/31/ЕО (1) на Съвета от 26 април 1999 година относно депонирането на отпадъци;

               —

               да се осъди Република Естония да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Член 91, параграф 5 от Закона за отпадъците (Jäätmeseadus) не предвижда, че гаранцията трябва да се поддържа толкова дълго, колкото се изисква за поддръжката и управлението на депото, в съответствие с член 13, буква г), както и че разходите за поддръжката след закриването на площадката трябва да бъдат покрити за период най-малко от тридесет години.

      (1)  ОВ L 182, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 5, стр 94.


title: Дело C-122/15: Решение на Съда (първи състав) от 2 юни 2016 г. (преюдициално запитване от Korkein hallinto-oikeus — Финландия) — производство, образувано от C (Преюдициално запитване — Социална политика — Принципи на равно третиране и на недопускане на дискриминация, основана на възраст — Директива 2000/78/ЕО — Равно третиране в областта на заетостта и професиите — Членове 2, 3 и 6 — Различно третиране на основание възраст — Национално законодателство, според което в някои хипотези доходите от пенсии се облагат с по-високи данъци от доходите от трудово възнаграждение — Приложно поле на Директива 2000/78 — Компетентност на Европейския съюз в областта на прякото данъчно облагане)

text:
               8.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 287/11

         Решение на Съда (първи състав) от 2 юни 2016 г. (преюдициално запитване от Korkein hallinto-oikeus — Финландия) — производство, образувано от C
   (Дело C-122/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Социална политика - Принципи на равно третиране и на недопускане на дискриминация, основана на възраст - Директива 2000/78/ЕО - Равно третиране в областта на заетостта и професиите - Членове 2, 3 и 6 - Различно третиране на основание възраст - Национално законодателство, според което в някои хипотези доходите от пенсии се облагат с по-високи данъци от доходите от трудово възнаграждение - Приложно поле на Директива 2000/78 - Компетентност на Европейския съюз в областта на прякото данъчно облагане))
   (2016/C 287/14)
   Език на производството: фински

      Запитваща юрисдикция

   Korkein hallinto-oikeus

      Страна в главното производство

   C

      Диспозитив

   Член 3, параграф 1, буква в) от Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите трябва да се тълкува в смисъл, че национална правна уредба относно допълнителен данък върху доходите от пенсии като разглежданата в главното производство не попада в материалното приложно поле на тази директива, а следователно и на член 21, параграф 1 от Хартата на основните права на Европейския съюз.

      (1)  ОВ C 171, от 26.5.2015 г.


title: Дело T-183/17: Жалба, подадена на 31 март 2017 г. — Menta y Limón Decoración/EUIPO — Ayuntamiento de Santa Cruz de La Palma (Изображение на мъж в регионално облекло)

text:
               15.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 151/42

         Жалба, подадена на 31 март 2017 г. — Menta y Limón Decoración/EUIPO — Ayuntamiento de Santa Cruz de La Palma (Изображение на мъж в регионално облекло)
   (Дело T-183/17)
   (2017/C 151/54)
   Език на жалбата: испански

      Страни

      Жалбоподател: Menta y Limón Decoración, SL (Аргаме, Испания) (представител: E. Estella Garbayo, адвокат)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Ayuntamiento de Santa Cruz de La Palma (Санта Крус де ла Палма, Испания)

      Данни за производството пред EUIPO

      Притежател на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз (Изображение на мъж в регионално облекло) — марка на Европейския съюз № 10 822 013

      Производство пред EUIPO: производство по обявяване на недействителност

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 9 януари 2017 г. по преписка R 510/2015-4

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да потвърди решението от 28 януари 2015 г., постановено в първоинстанционното производство от отдела по отмяна на EUIPO, с което се отхвърля изцяло заявената от Ayuntamiento de Santa Cruz de La Palma марка на Общността № 10 822 013, и

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски в настоящото производство и в производството по обжалване и обявяване на недействителност.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 53, параграф 2, буква г) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-502/09: Преюдициално запитване, отправено от Bundesfinanzhof (Германия) на 3 декември 2009 г. — Fleischerei Nier GmbH & Co. KG/Finanzamt Detmold

text:
               13.3.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/23

         Преюдициално запитване, отправено от Bundesfinanzhof (Германия) на 3 декември 2009 г. — Fleischerei Nier GmbH & Co. KG/Finanzamt Detmold
   (Дело C-502/09)
   2010/C 63/37
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesfinanzhof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Fleischerei Nier GmbH & Co. KG

      Ответник: Finanzamt Detmold

      Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли понятието „храна“ от приложение З, категория 1 към Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота (1) да се тълкува в смисъл, че то включва само храната „за вкъщи“, каквато обичайно се продава в магазините за хранителни стоки или в него се включват също ястия и храни, които са приготвени за пряка консумация чрез варене, печене, пържене или по друг начин?

               2.

               В случай че понятието „храна“ по смисъла на приложение З, категория 1 към Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота включва също ястия и храни за пряка консумация:
               Следва ли процесът на приготвяне на ястията и храните да се счита за елемент от извършването на услуги, когато трябва да се реши дали единната услуга на предприятие за кетъринг за официални тържества (доставянето на ястия и храни, готови за пряка консумация, заедно с транспортирането им и евентуално доставянето на прибори и съдове и/или маси за правостоящи, както и отсервирането на предоставените за използване предмети) трябва да се квалифицира като доставка на храни, която подлежи на облагане с намалена данъчна ставка (приложение З, категория 1 към тази директива) или като доставка на услуги, която не е предмет на данъчно предимство (член 6, параграф 1 от тази директива)?

               3.

               При отрицателен отговор на въпрос 2:
               Съвместим ли е с разпоредбите на член 2, точка 1 във връзка с член 5, параграф 1 и член 6, параграф 1 Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота фактът, че квалифицирането на единната услуга на предприятие за кетъринг за официални тържества като доставка на стоки или като sui generis доставка на услуги се основава единствено на броя на елементите, които имат характер на доставка на услуги (два или повече) в сравнение с частта, която представлява доставката на стоки или елементите, които имат характер на доставка на услуги трябва да бъдат преценявани независимо от техния брой — и при положителен отговор, според какви критерии?

      (1)  ОВ L 145, стр. 1


title: Дело C-139/15 P: Жалба, подадена на 24 март 2015 г. от Европейска комисия срещу решението, постановено от Общия съд (трети състав) на 20 януари 2015 г. по дело T-109/12, Кралство Испания/Комисия

text:
               11.5.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 155/18

         Жалба, подадена на 24 март 2015 г. от Европейска комисия срещу решението, постановено от Общия съд (трети състав) на 20 януари 2015 г. по дело T-109/12, Кралство Испания/Комисия
   (Дело C-139/15 P)
   (2015/C 155/20)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Европейска комисия (представители: D. Recchia и S. Pardo Quintillán)

      Друга страна в производството: Кралство Испания

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението на Общия съд от 20 януари 2015 г. по дело T-109/12, Испания/Комисия;

               —

               да се върне делото на Общия съд за ново разглеждане;

               —

               да се осъди Кралство Испания да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Касационната жалба на Комисията е насочена срещу решението на Общия съд от 20 януари 2015 г. по дело T-109/12. В него Общият съд е отменил Решение C(2011)9992 от 22 декември 2011 г. на Комисията за намаляване размера на помощта от Кохезионния фонд за някои проекти.
   В подкрепа на жалбата си Комисията изтъква две правни основания. Основно, Комисията счита, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е приел, че Комисията трябва да приеме решението за финансова корекция в рамките на срок, който е определен в основния акт в сила към датата на провеждане на събранието между Комисията и държавата членка. При условията на евентуалност, Комисията счита, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е приел, че срокът, в рамките на който Комисията трябва да приеме решението за финансова корекция, е императивен, като неспазването му представлява съществено процесуално нарушение, което прави нищожно решението, прието след изтичането му.


title: Дело T-26/17: Жалба, подадена на 18 януари 2017 г. — Jalkh/Парламент

text:
               6.3.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 70/28

         Жалба, подадена на 18 януари 2017 г. — Jalkh/Парламент
   (Дело T-26/17)
   (2017/C 070/37)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Jean-François Jalkh (Грец-Арменвилер, Франция) (представител: J.-P. Le Moigne, avocat)

      Ответник: Европейски парламент

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на Европейския парламент от 22 ноември 2016 г., с което се отнема имунитетът на член на Парламента на жалбоподателя и се приема доклад № A8-3019/2016 от г-н [X],

               —

               да осъди Европейския парламент да заплати на г-н Jalkh сумата от 8 000 EUR като обезщетение за претърпени от него неимуществени вреди,

               —

               да осъди Европейския парламент да заплати всички съдебни разноски,

               —

               да осъди Европейския парламент да заплати на г-н Jalkh сумата от 5 000 EUR за възстановяване на подлежащи на възстановяване съдебни разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага девет основания.

               1.

               Първото основание е твърдение за нарушение на член 9 от Протокола за привилегиите и имунитетите на Европейските общности. Според жалбоподателя Европейският парламент приложил неправилно разпоредбите относно имунитета на членовете на Френския парламент и симулирал объркване на членове 8 и 9 от Протокол № 7 за привилегиите и имунитетите на Европейския съюз.

               2.

               Второто основание е твърдение, че в случая задължително трябвало да се приложи член 9 от Протокола за привилегиите и имунитетите на Европейските общности. Изявленията били направени и мненията били изразени в изказване на г-н Le Pen на мероприятие на Front National, а следователно и в рамките на политическата дейност на г-н Le Pen и жалбоподателя.

               3.

               Третото основание е твърдение за нарушение, свързано със самото понятие за имунитет на член на Парламента. Според жалбоподателя Парламентът симулирал незнание, че имунитетът, с който се ползвали членовете му в едно демократично общество, включвал юрисдикционен имунитет в две направления: те не носили отговорност за действията си и не можели да им бъдат налагани наказания.

               4.

               Четвъртото основание е твърдение за отклоняване от постоянната практика на Комисията по правни въпроси на Европейския парламент в областта на:

                           —

                           свободата на изразяване на мнение

                           —

                              fumus persecutionis

               5.

               Петото основание е твърдение за нарушение на правната сигурност в Съюза и на оправданите правни очаквания.

               6.

               Шестото основание е твърдение за засягане на независимостта на член на Парламента.

               7.

               Седмото основание е твърдение за нарушение на разпоредбите от Правилника за дейността на Европейския парламент, свързани с процедурата за отнемане на мандат на член на Парламента (член 3, нов параграф 4, втора алинея от споменатия правилник). Според жалбоподателя нарушението, в което бил обвинен, се наказвало съгласно френския закон и с допълнително наказание отнемане на правото му да бъде избиран, което от своя страна било основание за отнемане на мандата му, но че, макар процедурата да го изисквала, френското правителство не било уведомило за този факт председателя на Парламента и никой от компетентните органи на Парламента (председателят, комисията по правни въпроси, асамблеята) не му бил потърсил отговорност. Неизпълнението на това съществено формално изискване било достатъчно за опорочаването на доклада и на обжалваното решение.

               8.

               Осмото основание е твърдение за нарушение на правото на защита на жалбоподателя. На последния не била предоставена възможност да гласува в пленарното заседание на Парламента по искането за отнемането на имунитета му. Той разполагал само с 10 минути, за да изложи защитата си по двете отнасящи се до него преписки пред Комисията по правни въпроси след приключването на работата ѝ към 18 часа.

               9.

               Деветото основание е твърдение за липса на основание за провеждане на процедура по отнемане на имунитета. Първоначалната жалба и проведените от френската прокуратура действия срещу жалбоподателя били неоснователни. Според жалбоподателя приетият в това отношение доклад на Парламента не отговарял на истината. Наказателното преследване на жалбоподателя, който сам сложил край на твърдяното нарушение, без да го е извършвал, както и решението за отнемане на имунитета му очевидно не били проява на правосъдие, а целели той и движението му да бъдат опетнени, увредени и преследвани.


title: Дело T-178/14 R: Определение на председателя на Общия съд от 10 юни 2014 г.  — Friedrich Wilhelms-Hütte Eisenguss/Комисия (Обезпечително производство — Държавна помощ — Национална подкрепа на производството на електроенергия от възобновяеми източници — Решение на Комисията да открие официална процедура по разследване в областта на държавните помощи — Молба за спиране на изпълнението — Неотложност — Fumus boni juris)

text:
               22.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 329/16

         Определение на председателя на Общия съд от 10 юни 2014 г. — Friedrich Wilhelms-Hütte Eisenguss/Комисия
   (Дело T-178/14 R)
   ((Обезпечително производство - Държавна помощ - Национална подкрепа на производството на електроенергия от възобновяеми източници - Решение на Комисията да открие официална процедура по разследване в областта на държавните помощи - Молба за спиране на изпълнението - Неотложност - Fumus boni juris))
   2014/C 329/21
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Friedrich Wilhelms-Hütte Eisenguss GmbH (Мюлхайм ан дер Рур, Германия) (представители: H. Höfler, C. Kahle и V. Winkler, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: T. Maxian Rusche и R. Sauer)

      Предмет

   Искане за спиране на правното действие на решението, с което Комисията открива официална процедура по разследване в областта на държавните помощи по отношение на германския закон за енергията от възобновяеми източници.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.

               2)

               Отменя решение от 7 април 2014 г., Friedrich Wilhelms-Hütte Eisenguss/Комисия (T-178/14 R).

               3)

               Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело T-441/14: Жалба, подадена на 16 юни 2014 г.  — Brugg Kabel и Kabelwerke Brugg/Комисия

text:
               8.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 303/36

         Жалба, подадена на 16 юни 2014 г. — Brugg Kabel и Kabelwerke Brugg/Комисия
   (Дело T-441/14)
   2014/C 303/45
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподатели: Brugg Kabel AG (Брюг, Швейцария), Kabelwerke Brugg AG Holding (Брюг) (представители: A. Rinne, A. Boos и M. Lichtenegger, Rechtsanwälte)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               на основание член 264, първа алинея ДФЕС да отмени член 1, точка 2, буква б) и, доколкото се отнася до жалбоподателите, член 3 от решението на ответника от 2 април 2014 г. по дело AT.39610 — Power Cables,

               —

               при условията на евентуалност, на основание член 261 ДФЕС и член 31 от Регламент № 1/2003 да намали по своя преценка размера на глобата, наложена на жалбоподателите в член 2, буква б) от решението на ответника от 2 април 2014 г. по дело AT.39610 — Power Cables,

               —

               при всички положения, на основание член 87, параграф 2 от Процедурния правилник на Общия съд да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателите излагат шест правни основания.

               1.

               Първо правно основание: нарушаване на правото на защитата и на правото на справедлив съдебен процес поради отказ да се предостави достъп до документацията и уведомяване на английски език за исканията за информация и възраженията

                           —

                           в тази връзка наред с другото жалбоподателите твърдят, че ответникът е трябвало да разгледа становищата на другите адресати относно изложението на възраженията, свързани с достъпа до документацията по същия начин както другите документи, които евентуално биха могли да ги оневинят.

                           —

                           в допълнение се изтъква, че в случаите на еднородно и продължавано, съответно едно-единствено и продължено нарушение, достъпът до становищата на другите участници относно изложението на възражения е процесуалният еквивалент към отговорността за нарушения на другите участници.

                           —

                           освен това се твърди, че жалбоподателите, като предприятия със седалище в немскоговорящия кантон Ааргау (Швейцария) имат право да водят кореспонденцията си с ответника на немски език, тъй като става въпрос за официален език и дори работен език на ответника.

               2.

               Второ правно основание: некомпетентност на ответника за извършени от трети държави нарушения, които нямат последици за ЕИП

                           —

                           в това отношение се изтъква, че единствено общото твърдение за еднородно и продължавано, съответно едно-единствено и продължено нарушение не е достатъчно да обоснове компетентност на ответника за нарушенията на трети държави. Напротив, и в този случай ответникът е трябвало подробно да провери проектите, съответно действията извън ЕИП за техни непосредствени, съществени и предвидими последици за ЕИП.

               3.

               Трето правно основание: нарушение на презумпцията за невиновност поради изместване и разширяване на доказателствените стандарти в рамките на еднородното и продължавано, съответно едно-единствено и продължено нарушение

                           —

                           липсва еднородност на нарушенията, по-специално доколкото става въпрос за наземни и подводни кабели. Всъщност не е налице идентичност нито на стоките и услугите, нито на начина на изпълнение и е налице само частична идентичност на участващите предприятия и на физическите лица. Освен това липсва взаимно допълване между нарушенията.

                           —

                           ответникът е трябвало да приведе точни и непротиворечиви доказателства за нарушението, по-специално за началната дата на участието, но и за неговия непрекъснат период за всяко предприятие поотделно.

                           —

                           при едно само частично пряко участие в еднородно и продължавано, съответно едно-единствено и продължено нарушение ответникът би трябвало конкретно да докаже, че въпросното предприятие е искало да допринесе за постигането на всички общи цели и е знаело за всички останали противоправни действия на другите участници в рамките на общия план, съответно е можело разумно да ги предвиди. Тъй като ответникът не е провел това доказване, съответно не го е провел напълно, той не би трябвало да търси отговорност от жалбоподателите за цялото антиконкурентно поведение.

               4.

               Четвърто правно основание: нарушение на задължението за провеждане на разследване и задължението за мотивиране поради погрешно установяване на фактите и изопачаване на доказателствата

                           —

                           според жалбоподателите решението се основава на редица фактически хипотези, за които ответникът не е представил точни и непротиворечиви доказателства. По-специално с оглед на предполагаемата начална дата на участието на жалбоподателите, ответникът изопачава доказателствата, прави спекулативни изводи и не отчита най-малкото разумни алтернативни обяснения.

                           —

                           решението освен това е противоречиво, тъй като установява в диспозитива едно-единствено и продължено нарушение, а мотивира еднородно и продължавано нарушение.

               5.

               Пето правно основание: нарушение на материалното право поради неправилно прилагане на член 101 ДФЕС, съответно член 53 от Споразумението за ЕИП
               Ответникът нарушава член 101 ДФЕС, съответно член 53 от Споразумението за ЕИП, като чрез правната фигура на еднородното и продължавано, съответно едно-единствено и продължено нарушение приписва на жалбоподателите споразумения на другите участващи предприятия, в които жалбоподателите обективно не са могли да участват.

               6.

               Шесто правно основание: злоупотреба с власт поради неправилно определяне на глобата

                           —

                           отклонението от основното правило по точка 13 от Насоките за изчисляване на глобите при определяне на референтната година е произволно, тъй като не е достатъчно мотивирано.

                           —

                           освен това е налице противоречие и нарушаване на принципа ne bis in idem, когато преценката за тежестта на нарушението в рамките на определянето на основния размер се основава на еднородно и продължавано, съответно едно-единствено и продължено нарушение, чиято тежест е определена общо на 15 % и същевременно се определя допълнително увеличение от 2 % за участието в определени части от този глобален картел. Още при определянето на основния размер ответникът е трябвало да отчете, че жалбоподателите не могат да бъдат отговорни за целия картел.

                           —

                           като е квалифицирал жалбоподателите като странични или допълнителни участници, ответникът е трябвало да се базира върху действителната роля на жалбоподателите в глобалния картел, а не върху случайни и лишени от релевантност доказателства.

                           —

                           изтъква се също, че намаляването на глобата с 5 % е твърде малко и не отговаря на различното значение на ролята на организаторите на картела и основните участници и на незначителното участие на жалбоподателите.


title: Дело T-469/13: Жалба, подадена на 30 август 2013 г. — Generics (UK)/Комисия

text:
               9.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 325/45

         Жалба, подадена на 30 август 2013 г. — Generics (UK)/Комисия
   (Дело T-469/13)
   2013/C 325/73
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Generics (UK) Ltd (Potters Bar, Обединено кралство) (представители: I. Vandenborre и T. Goetz, lawyers)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени изцяло или частично Решение C(2013) 3803 окончателен на Комисията от 19 юни 2013 г. по преписка COMP/39.229 — Lundbeck, с което се установява, че жалбоподателят е извършил едно-единествено продължавано нарушение на член 101 ДФЕС от 24 януари 2002 г. до 1 ноември 2003 г., като се е присъединил към две патентни спогодби,

               —

               при условията на евентуалност, да отмени наложената глоба или да намали значително нейното ниво, и

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага девет правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от погрешна преценка на Комисията относно съдържанието, целта и контекста на спогодбите:

                           —

                           Констатациите в решението се основават на неправилно и спекулативно тълкуване на спогодбите и на доста избирателно подбиране на извадки от записите. В решението не се вземат предвид или се тълкуват погрешно доказателства, които недвусмислено установяват, че спогодбите остават в обхвата на валидно издадените патенти на Lundbeck и са били сключени в контекста на истински патентен спор.

               2.

               Второто правно основание е изведено от грешка при прилагане на правото, допусната от Комисията при невземане предвид на наличието на валидно издадени патенти, и приравняване на спогодбите към споразумения за подялба на пазара:

                           —

                           Констатацията в решението, че спогодбите съставляват ограничение на конкуренцията по предмет не отчита наличието на валидно издадени патенти, което жалбоподателят е трябвало да вземе предвид. Неправилно се констатира в решението, че патентите предоставят изключителни правомощия едва след като бъдат потвърдени в съдебно производство, че патентните спорове са съществени за процеса на конкуренция и жалбоподателят имал задължение да предприеме съдебно производство или да изчерпи всички други възможности, преди да сключи спогодба.

               3.

               Третото правно основание е изведено от грешки при прилагане на правото и при преценката на фактите, допуснати от Комисията, когато е направила извода, че плащанията, предвидени съгласно спогодбите, са били „решаващи“ за установяването на нарушение по предмет:

                           —

                           Няма правна или фактическа основа за констатацията на Комисията, че простото включване в спогодбите на плащане на жалбоподателя е било достатъчно, за да се установи наличието на нарушение по предмет. Комисията не е доказала твърдението си.

               4.

               Четвъртото правно основание е изведено от грешки при прилагане на правото и при преценката на фактите, допуснати от Комисията, тъй като не е взела предвид релевантния фактически и правен контекст, в който са сключени спогодбите:

                           —

                           Комисията игнорира фактори с ключово значение за преценката на спогодбите, включително приложимото право по патентни спорове, записи на обсъждания на патентното производство и риска от вреди за жалбоподателя, и констатациите на самата Комисия във връзка със средната продължителност на патентно производство. Комисията не е доказала твърдението си.

               5.

               Петото правно основание е изведено от погрешни констатации на Комисията, че по отношение на спогодбите не може да бъде обявена неприложимост съгласно член 101, параграф 3 ДФЕС:

                           —

                           Комисията не анализира релевантните, надеждни и достоверни доводи и доказателства, представени от жалбоподателя, които установяват, че спогодбите са му позволили пускане на пазара почти 18 години преди изтичането на основния патент на Lundbeck.

               6.

               Шестото правно основание е изведено от нарушение на принципа на пропорционалност в решението:

                           —

                           Решението нарушава принципа на пропорционалност, като осъжда спогодбите, които са най-необременителното средство за преследване на легитимни цели.

               7.

               Седмото правно основание е изведено от неадекватни мотиви на решението в противоречие с член 296 ДФЕС:

                           —

                           Решението е мотивирано по неадекватен начин в противоречие с член 296 ДФЕС, тъй като приема за съществуващо нещо, което Комисията е трябвало да докаже.

               8.

               Осмото правно основание е изведено от нарушение в решението на съществено процесуално изискване:

                           —

                           Решението нарушава правото на защита на жалбоподателя, като въвежда нови твърдения и доказателства, без да дава възможност на жалбоподателя да бъде изслушан.

               9.

               Деветото правно основание е изведено от недоказаност на твърдението на Комисията, че жалбоподателят е извършил нарушението умишлено или по небрежност:

                           —

                           Разглежданите факти повдигат новаторски и сложни въпроси, по които не е имало практика по времето, когато са сключени спогодбите. Няма основание да се приеме, че това, за което Комисията твърди, че е нарушение, е извършено в умишлено или небрежно нарушение на закона.


title: Дело C-597/14 P: Решение на Съда (първи състав) от 21 юли 2016 г. — Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост/Xavier Grau Ferrer, Juan Cándido Rubio Ferrer, Alberto Rubio Ferrer (Обжалване — Марка на Европейския съюз — Регламент (ЕО) № 207/2009 — Член 76, параграф 2 — Регламент (ЕО) № 2868/95 — Правило 50, параграф 1, трета алинея — Фигуративна марка — Възражение на притежателя на по-ранна марка — Доказване на съществуването, валидността и обхвата на защита на по-ранната марка — Вземане предвид от апелативния състав на късно представено доказателство — Отхвърляне на възражението от апелативния състав)

text:
               19.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 343/5

         Решение на Съда (първи състав) от 21 юли 2016 г. — Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост/Xavier Grau Ferrer, Juan Cándido Rubio Ferrer, Alberto Rubio Ferrer
   (Дело C-597/14 P) (1)

   ((Обжалване - Марка на Европейския съюз - Регламент (ЕО) № 207/2009 - Член 76, параграф 2 - Регламент (ЕО) № 2868/95 - Правило 50, параграф 1, трета алинея - Фигуративна марка - Възражение на притежателя на по-ранна марка - Доказване на съществуването, валидността и обхвата на защита на по-ранната марка - Вземане предвид от апелативния състав на късно представено доказателство - Отхвърляне на възражението от апелативния състав))
   (2016/C 343/06)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: S. Palmero Cabezas и A. Folliard-Monguiral)

      Други страни в производството: Xavier Grau Ferrer, Juan Cándido Rubio Ferrer, Alberto Rubio Ferrer

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 89, 16.3.2015 г.


title: Дело F-52/05 RENV: Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 2 октомври 2012 г. — Q/Комисия (Публична служба — Връщане на Съда на публичната служба за ново разглеждане след отмяна на решението — Задължение за съдействие — Психически тормоз — Привременна мярка за дистанциране — Поправяне на неимуществени вреди — Доклади за развитие на кариерата — Отсъствия, обосновани поради болест — Невземане предвид)

text:
               9.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/28

         Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 2 октомври 2012 г. — Q/Комисия
   (Дело F-52/05 RENV)
   (Публична служба - Връщане на Съда на публичната служба за ново разглеждане след отмяна на решението - Задължение за съдействие - Психически тормоз - Привременна мярка за дистанциране - Поправяне на неимуществени вреди - Доклади за развитие на кариерата - Отсъствия, обосновани поради болест - Невземане предвид)
   2013/C 38/51
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Q (Domsjö, Швеция) (представители: S. Rodrigues и Y. Minatchy, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално D. Martin, B. Eggers и V. Joris, впоследствие V. Joris и G. Berscheid)

      Предмет

   Публична служба — От една страна, отмяна на решението на Комисията, с което се отхвърля искането за съдействие, подадено от жалбоподателката на основание член 24 от Правилника във връзка с психически тормоз, на който тя твърди, че е подложена, както и искане за обезщетение и, от друга страна, отмяна на нейния доклад за развитие на кариерата за 2003 г. (предишен номер T-252/05) — Дело T-80/09 P, върнато за ново разглеждане след отмяна на решението.

      Диспозитив

               1.

               Отменя докладите за развитие на кариерата, изготвени съответно за периодите от 1 януари до 31 октомври и от 1 ноември до 31 декември 2003 г.

               2.

               Осъжда Европейската комисия да заплати на Q сумата от 10 000 EUR.

               3.

               Осъжда Европейската комисия да понесе направените от нея съдебни разноски в производството пред Общия съд на Европейския съюз и в двете производства пред Съда на публичната служба и да заплати три четвърти от съдебните разноски, направени от Q в двете производства пред Съда на публичната служба.

               4.

               Q понася направените от нея съдебни разноски в производството пред Общия съд на Европейския съюз и една четвърт от съдебните разноски, които е направила в двете производства пред Съда на публичната служба.


title: Дело T-130/15: Жалба, подадена на 19 март 2015 г. — Intesa Sanpaolo/СХВП (WAVE TO PAY)

text:
               11.5.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 155/35

         Жалба, подадена на 19 март 2015 г. — Intesa Sanpaolo/СХВП (WAVE TO PAY)
   (Дело T-130/15)
   (2015/C 155/42)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Intesa Sanpaolo SpA (Торино, Италия) (представители: P. Pozzi и F. Cecchi, avvocati)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Данни за производството пред СХВП

      Спорна марка: фигуративна марка на Общността със словните елементи „WAVE TO PAY“ — заявка за регистрация № 12 258 141

      Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на СХВП от 19 януари 2015 г. по преписка R 1864/2014-5

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               Да установи нарушение и неправилно прилагане на член 7, параграф 1, букви б) и в) и параграф 2 от Регламента относно марката на Общността;

               —

               Да установи нарушение на член 75 от Регламента относно марката на Общността, както и противоречивост на оспорваното решение и вследствие на това:

                           —

                           да отмени обжалваното решение,

                           —

                           да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Изложени основания

   Основанията и доводите са същите като изтъкнатите по дело T-129/15.


title: Дело C-459/13: Определение на Съда (девети състав) от 17 юли 2014 г. (преюдициално запитване от Najvyšší súd — Словакия) — Milica Široká/Úrad verejného zdravotníctva Slovenskej republiky (Преюдициално запитване — Закрила на общественото здраве — Национална правна уредба, която предвижда задължение за ваксиниране на малолетни лица — Право на родителите да откажат такова ваксиниране — Член 168 ДФЕС — Харта на основните права на Европейския съюз — Членове 33 и 35 — Прилагане на правото на Съюза — Липса — Явна липса на компетентност на Съда)

text:
               15.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 315/29

         Определение на Съда (девети състав) от 17 юли 2014 г. (преюдициално запитване от Najvyšší súd — Словакия) — Milica Široká/Úrad verejného zdravotníctva Slovenskej republiky
   (Дело C-459/13) (1)

   ((Преюдициално запитване - Закрила на общественото здраве - Национална правна уредба, която предвижда задължение за ваксиниране на малолетни лица - Право на родителите да откажат такова ваксиниране - Член 168 ДФЕС - Харта на основните права на Европейския съюз - Членове 33 и 35 - Прилагане на правото на Съюза - Липса - Явна липса на компетентност на Съда))
   2014/C 315/46
   Език на производството: словашки

      Запитваща юрисдикция

   Najvyšší súd

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Milica Široká

      Ответник: Úrad verejného zdravotníctva Slovenskej republiky

      Диспозитив

   Съдът на Европейския съюз явно няма компетентност да отговори на въпросите, поставени му от Najvyšší súd Slovenskej republiky (Словакия) с акт от август 2013 г. по дело C-459/13.

      (1)  ОВ C 344, 23.11.2013 г.


title: Дело T-516/14 P: Жалба, подадена на 9юли 2014 г. от Christodoulos Alexandrou срещу решението/определението, постановено на 14 май 2014 г. от Съда на публичната служба по дело F-140/12, Alexandrou/Комисия

text:
               1.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 292/57

         Жалба, подадена на 9юли 2014 г. от Christodoulos Alexandrou срещу решението/определението, постановено на 14 май 2014 г. от Съда на публичната служба по дело F-140/12, Alexandrou/Комисия
   (Дело T-516/14 P)
   2014/C 292/70
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Christodoulos Alexandrou (Люксембург, Люксембург) (представител: R. Duta, avocat)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               Под условие на всички правни и фактически основания и предложения за доказателства, които следва да бъдат представени впоследствие, да се уважи настоящата въззивна жалба и да се приеме по същество, че тя е основателна;

               —

               Вследствие на това да се измени или отмени с посочените по-долу основания, ожалваното съдебно решение;

               —

               Ако това е необходимо, делото да бъде върнато на Съда на публичната служба за произнасяне на съдебно решение в съответствие с решението във въззивното производство;

               —

               Да се осъди ответникът във въззивното производство да заплати всички съдебни разноски и разходи, направени и в двете производства

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят излага три основания в подкрепа на жалбата си.

               1.

               Първото правно основание е изведено от обстоятелството, че Съдът на публичната служба е отказал да направи преценка на доводите на жалбоподателя, изведени от Регламент № 1049/2001 (1) , по-конкретно от разпоредбата на член 9, параграф 4 от него.

               2.

               Второто правно основание е изведено от неправилно прилагане на Решение от 29 юни 2011 г., Angioi/Комисия, F-7/07, Сборник СПС, EU:F:2011:97, доколкото последното представлява ограничителна, остаряла и неподходяща за конкурсите, организирани без писмена част.
               При условията на евентуалност, ако посоченото по-горе съдебно решение бъде преценено за приложимо, жалбоподателят счита, че той отговаря на установените в тази съдебна практика критерии.

               3.

               Третото правно основание, изведено от пропуск от страна на Съда на публичната служба да приложи член 44, параграф 2 от Процедурния правилник на Съда на публичната служба.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1049/2001 НА Eвропейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (Ов L 145, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава1, том 3, стр. 76).


title: Дело T-172/06: Определение на Първоинстанционния съд от 26 юни 2008 г. — Expasa/СХВП — Gallardo Blanco (H)

text:
               27.9.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 247/24

         Определение на Първоинстанционния съд от 26 юни 2008 г. — Expasa/СХВП — Gallardo Blanco (H)
   (Дело T-172/06) (1)

   (2008/C 247/48)

      Език на производството: испански

   Председателят на първи състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 190, 12.8.2006 г.


title: Дело C-27/11: Решение на Съда (осми състав) от 7 юни 2012 г. (преюдициално запитване от Административен съд София-град — България) — Антон Винков/Началник „Административно-наказателна дейност“ (Преюдициално запитване — Национална правна уредба, която не признава правото на обжалване пред съд на решения, с които се налагат имуществени санкции и се отнемат точки от свидетелство за управление за някои пътнотранспортни нарушения — Изцяло вътрешно положение — Недопустимост на искането)

text:
               21.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 217/3

         Решение на Съда (осми състав) от 7 юни 2012 г. (преюдициално запитване от Административен съд София-град — България) — Антон Винков/Началник „Административно-наказателна дейност“
   (Дело C-27/11) (1)

   (Преюдициално запитване - Национална правна уредба, която не признава правото на обжалване пред съд на решения, с които се налагат имуществени санкции и се отнемат точки от свидетелство за управление за някои пътнотранспортни нарушения - Изцяло вътрешно положение - Недопустимост на искането)
   2012/C 217/05
   Език на производството: български

      Запитваща юрисдикция

   Административен съд София-град

      Страни в главното производство

      Ищец: Антон Винков

      Ответник: Началник „Административно-наказателна дейност“

      Предмет

   Преюдициално запитване — Административен съд София — град — Тълкуване на член 82, параграф 1, втора алинея, буква a) ДФЕС, член 91, първа алинея, буква в) ДФЕС и Рамково решение 2005/214/ПВР на Съвета от 24 февруари 2005 година относно прилагането на принципа за взаимно признаване на финансови санкции (ОВ L 76, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 7, стр. 150) — Тълкуване на членове 47, 48 и 52 от Хартата на основните права на Европейския съюз — Съвместимост с правото на Съюза на национална правна уредба, изключваща правото на обжалване пред съд на решения, с които се налагат имуществени санкции до 50 BGN за административни пътно-транспортни нарушения

      Диспозитив

   Преюдициалното запитване, отправено от Административен съд София-град (България) с определение от 27 декември 2010 г. (Дело C-27/11), е недопустимо.

      (1)  ОВ C 145, 14.5.2011 г.


title: Дело C-332/14: Решение на Съда (четвърти състав) от 9 юни 2016 г. (преюдициално запитване от Bundesfinanzhof — Германия) — Wolfgang und Dr. Wilfried Rey Grundstücksgemeinschaft GbR/Finanzamt Krefeld (Преюдициално запитване — Данъчни въпроси — Данък върху добавената стойност — Директива 77/388/ЕИО — Член 17, параграф 5, трета алинея — Приложно поле — Приспадане на данъка, платен за получена доставка — Стоки и услуги, използвани едновременно за облагаеми доставки и за освободени доставки (стоки и услуги със смесено предназначение) — Определяне на предназначението на стоки и услуги, придобити за строителство, използване, обслужване и поддръжка на сграда, която отчасти служи за извършването на доставки, които предоставят право на приспадане, и отчасти за доставки, които не предоставят право на приспадане — Изменение на националната правна уредба, която предвижда реда за изчисляване на подлежащата на приспадане част — Член 20 — Корекция на приспаданията — Правна сигурност — Оправдани правни очаквания)

text:
               16.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 296/6

         Решение на Съда (четвърти състав) от 9 юни 2016 г. (преюдициално запитване от Bundesfinanzhof — Германия) — Wolfgang und Dr. Wilfried Rey Grundstücksgemeinschaft GbR/Finanzamt Krefeld
   (Дело C-332/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Данъчни въпроси - Данък върху добавената стойност - Директива 77/388/ЕИО - Член 17, параграф 5, трета алинея - Приложно поле - Приспадане на данъка, платен за получена доставка - Стоки и услуги, използвани едновременно за облагаеми доставки и за освободени доставки (стоки и услуги със смесено предназначение) - Определяне на предназначението на стоки и услуги, придобити за строителство, използване, обслужване и поддръжка на сграда, която отчасти служи за извършването на доставки, които предоставят право на приспадане, и отчасти за доставки, които не предоставят право на приспадане - Изменение на националната правна уредба, която предвижда реда за изчисляване на подлежащата на приспадане част - Член 20 - Корекция на приспаданията - Правна сигурност - Оправдани правни очаквания))
   (2016/C 296/09)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesfinanzhof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Wolfgang und Dr. Wilfried Rey Grundstücksgemeinschaft GbR

      Ответник: Finanzamt Krefeld

      Диспозитив

               1)

               Член 17, параграф 5 от Шеста директива 77/388/EИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, изменена с Директива 95/7/ЕО на Съвета от 10 април 1995 г., трябва да се тълкува в смисъл, че в хипотезата, в която при извършването на доставки дадена сграда е използвана за извършването на някои доставки, които предоставят право на приспадане, и на други доставки, които не предоставят право на приспадане, държавите членки не са длъжни да предвидят, че използваните за строителството, придобиването, използването, обслужването или поддръжката на тази сграда стоки и услуги от получени доставки първо се категоризират според вида на тези различни доставки, когато това категоризиране е трудно осъществимо, така че след това да се определи само правото на приспадане, дължимо за стоките и услугите, използвани едновременно за някои доставки, които предоставят правото на приспадане, и за други, които не предоставят това право, като това право на приспадане се определя посредством прилагането на основан на оборота критерий за разпределение, или, при условие че този метод гарантира по-точното определяне на подлежащата на приспадане част — според площта.

               2)

               Член 20 от Шеста директива 77/388, изменена с Директива 95/7, трябва да се тълкува в смисъл, че изисква да се направи корекция на приспаданията на данъка върху добавената стойност, извършени за стоки или услуги по член 17, параграф 5 от посочената директива, вследствие на приемането през разглеждания период на корекция на използван за изчисляването на приспаданията критерий за разпределянето на данъка, с който се дерогира предвиденият в същата директива метод на определяне на правото на приспадане.

               3)

               Общите принципи на правото на Европейския съюз на правната сигурност и на защитата на оправданите правни очаквания трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат приложимо национално законодателство, което не предвижда изрично корекция по смисъла на член 20 от Шеста директива, изменена с Директива 95/7, на платения по получени доставки данък вследствие на изменението на използвания за изчисляването на някои приспадания критерий за разпределение на данъка върху добавената стойност, нито предвижда преходна уредба, въпреки че върховният съд е признал по принцип за подходящо разпределението на платения по получени доставки данък, извършено от данъчнозадълженото лице в съответствие с приложимия преди изменението критерий за разпределение.

      (1)  ОВ C 329, 22.9.2014 г.


title: Дело C-67/09 P: Жалба, подадена на 17 февруари 2009 г. от Nuova Agricast Srl и Cofra Srl срещу Решение на Първоинстанционния съд (първи състав) от 2 декември 2008 г. по дела T-362/05 и T-363/05, Nuova Agricast Srl и Cofra Srl/Комисия

text:
               18.4.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 90/17

         Жалба, подадена на 17 февруари 2009 г. от Nuova Agricast Srl и Cofra Srl срещу Решение на Първоинстанционния съд (първи състав) от 2 декември 2008 г. по дела T-362/05 и T-363/05, Nuova Agricast Srl и Cofra Srl/Комисия
   (Дело C-67/09 P)
   2009/C 90/28
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподатели: Nuova Agricast Srl, Cofra Srl (представител: M. A. Calabrese, avvocato)

      Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности

      Искания

   Жалбоподателите молят Съда:

      Основно искане

               —

               да отмени обжалваното съдебно решение в частта, където се постановява, че писмото на Комисията от 29 май 2000 г. не съдържа неистина, и следователно да се отхвърли насрещният иск на Комисията по същество;

               —

               при произнасянето по въпросите, съдържащи се в организационните мерки от 2 март 2006 г., да установи и обяви, че като е възприела поведението, посочено в първоинстанционните жалби, Комисията тежко и явно е нарушила общностното право и е причинила имуществена вреда на жалбоподателите;

               —

               да върне делото пред Първоинстанционния съд, за да се произнесе той по въпросите, които не са обхванати от организационните мерки от 2 март 2006 г.;

               —

               и, що се отнася до съдебните разноски:

                           i)

                           да осъди Комисията да заплати съдебните разноски пред двете инстанции,

                           ii)

                           или да не се произнася по съдебните разноски;

         или, в случай че Съдът не счете, че делото може да се реши по същество:

      Евентуално искане

               —

               да отмени обжалваното съдебно решение в частта, където се постановява, че писмото на Комисията от 29 май 2000 г. не съдържа неистина, и следователно да се отхвърли насрещният иск на Комисията по същество;

               —

               да върне делото пред Първоинстанционния съд;

               —

               и да не се произнася по съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      ПЪРВО ПРАВНО ОСНОВАНИЕ ЗА НЕЗАКОНОСЪОБРАЗНОСТ: грешка при прилагане на правото, доколкото е преценено, че Комисията може да разреши схема, противоречаща на принципите на правна сигурност, на защита на оправданите правни очаквания и на недопускане на дискриминация между предприятията, участващи в една и съща схема за помощи; следователно нарушение на член 87 ЕО и на общностната съдебна практика, която приема, че предвидената от член 88 ЕО процедура никога не може да представлява инструмент за заобикаляне или нарушаване на разпоредбите и принципите на общностното право, и която установява, че Комисията не може да разрешава схеми, нарушаващи други разпоредби или принципи на общностното право.
   Жалбоподателите поддържат, че в точка 81 от обжалваното съдебно решение Първоинстанционният съд тълкува цялата разрешена с решението от 1997 г. схема за помощи по начин, който прави неговото тълкуване несъвместимо с принципите на правна сигурност, на защита на оправданите правни очаквания и на недопускане на дискриминация, тъй като тълкуваната по този начин схема, макар и да е предоставяла на предприятията, подали за първи път заявление в рамките на второто обявление през 1999 г., точни гаранции относно обстоятелството, че те също при необходимост биха могли да преформулират тези заявления в рамките на следващо обявление, е направила това преформулиране логически невъзможно, защото след 31 декември 1999 г. това обявление никога не би могла да бъде направено, дори да се ограничи единствено до преформулираните заявления. От това жалбоподателите правят извод, че — ако се тълкува по този начин — схемата нарушавала не само принципите на правна сигурност и на защита на оправданите правни очаквания, но и принципа на недопускане на дискриминация, тъй като не позволявала единствено на предприятията, взели участие за първи път във второто обявление през 1999 г., това, което, напротив, било позволено на всички предприятия, взели участие в предходните тръжни процедури.

      ВТОРО ПРАВНО ОСНОВАНИЕ ЗА НЕЗАКОНОСЪОБРАЗНОСТ: грешка при прилагане на правото, доколкото е пропуснато да се провери дали даденото тълкуване на решението за разрешение от 1997 г. би могло да бъде заменено с друго тълкуване, което съответства на посочените по-горе правни принципи. Следователно е налице нарушение на съдебната практика, която възлага на съда задължението за този контрол и за това заместване.
   Жалбоподателите поддържат, че като тълкува по общ и абстрактен начин така разрешената с решението от 1997 г. схема, Първоинстанционният съд е пропуснал да провери дали даденото от него тълкуване на решението за разрешение от 1997 г. е можело да се замени с друго, съответстващо на посочените по-горе правни принципи, и поради това е допуснал грешка при прилагане на правото, тъй като е нарушил съдебната практика, според която ако текст от вторичното общностно право допуска повече от едно тълкуване, предпочитание следва да се отдаде на тълкуването, което прави разпоредбата съвместима с Договора за ЕО, вместо на тълкуването, водещо до констатиране на нейната несъвместимост с Договора.

      ТРЕТО ПРАВНО ОСНОВАНИЕ ЗА НЕЗАКОНОСЪОБРАЗНОСТ: жалбоподателите считат, че доколкото (в точки 50 и 51) изключва наличието на неистина в писмото от 29 май 2000 г., обжалваното съдебно решение е опорочено от грешка при тълкуването на това писмо, както и от изопачаване на фактите, и че трябва да бъде отменено. Жалбоподателите считат и че следва да бъде отхвърлен по същество насрещният иск, предявен от Комисията и насочен към това от текста на жалбите да се заличи отправеното от жалбоподателите обвинение към Комисията, че е допуснала идеологически мотивирана неистина при съставянето на писмото от 29 май 2000 г. по начин, който да създаде впечатлението, че италианските власти са били тези, които дори не са споменали при срещата от 16 май 2000 г. съществуването на предприятия, спадащи към категорията предприятия, взели участие в третото обявление.


title: Дело C-75/09: Решение на Съда (четвърти състав) от 17 юни 2010 г. (преюдициално запитване от Commissione Tributaria Provinciale di Alessandria, Италия) — Agra Srl/Agenzia Dogane Ufficio delle Dogane di Alessandria (Регламент (ЕИО) № 2913/92 — Митнически кодекс на Общността — Член 221, параграфи 3 и 4 — Последващо събиране на митническото задължение — Погасителна давност — Деяние, подлежащо на наказателно преследване)

text:
               14.8.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 221/11

         Решение на Съда (четвърти състав) от 17 юни 2010 г. (преюдициално запитване от Commissione Tributaria Provinciale di Alessandria, Италия) — Agra Srl/Agenzia Dogane Ufficio delle Dogane di Alessandria
   (Дело C-75/09) (1)

   (Регламент (ЕИО) № 2913/92 - Митнически кодекс на Общността - Член 221, параграфи 3 и 4 - Последващо събиране на митническото задължение - Погасителна давност - Деяние, подлежащо на наказателно преследване)
   2010/C 221/17
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Commissione Tributaria Provinciale di Alessandria

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Agra Srl

      Ответник: Agenzia Dogane Ufficio delle Dogane di Alessandria

      Предмет

   Преюдициално запитване — Commissione Tributaria Provinciale di Alessandria — Тълкуване на член 221, параграфи 3 и 4 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността, (ОВ L 302, стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 5, стр. 58) — Събиране на митническо задължение — Просрочване на срока за съобщаване на размера на митните сборове, които трябва да бъдат събрани, в случай на задължение, произтичащо от деяние, което подлежи на наказателно преследване — Национална правна уредба, която предвижда спиране на посочения срок докато решението, постановено впоследствие на наказателното производство, възбудено поради деянието, което е в основата на митническото задължение, придобие сила на присъдено нещо

      Диспозитив

   Член 221, параграфи 3 и 4 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността, изменен с Регламент (ЕО) № 2700/2000 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2000 година, трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална правна уредба, по силата на която, в случай че неплащането на митните сборове е в резултат от престъпление, давностният срок относно митническото задължение започва да тече от деня, в който влезе в сила определението или присъдата, постановени след приключването на наказателното производство.

      (1)  ОВ C 102, 1.5.2009 г.


title: Дело C-225/06 P: Определение на Съда от 11 септември 2007 г. — Athinaïki Oikogeniaki Artopoiia AVEE/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (Обжалване — Марка на Общността — Регламент (ЕО) № 40/94 — Член 8, параграф 1, буква б) — Прилика между две марки — Вероятност от объркване — Заявка на фигуративна марка на Общността, съдържаща словесния елемент FERRÓ — Възражение на притежателя на националната словесна марка FERRERO — Частичен отказ за регистрация)

text:
               22.12.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 315/24

         Определение на Съда от 11 септември 2007 г. — Athinaïki Oikogeniaki Artopoiia AVEE/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
   (Дело C-225/06 P) (1)

   (Обжалване - Марка на Общността - Регламент (ЕО) № 40/94 - Член 8, параграф 1, буква б) - Прилика между две марки - Вероятност от объркване - Заявка на фигуративна марка на Общността, съдържаща словесния елемент „FERRÓ“ - Възражение на притежателя на националната словесна марка FERRERO - Частичен отказ за регистрация)
   (2007/C 315/42)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Athinaïki Oikogeniaki Artopoiia AVEE (представител: A. Tsavdaridis, dikigoros)

      Ответници: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: J. Novais Gonçalves), Ferrero Deutschland GmbH, правоприемник на Ferrero GmbH (представител: M. Schaeffer, Rechtsanwalt)
   Предмет
   Жалба, предявена срещу Решение на Първоинстанционния съд (трети състав) от 15 март 2006 г. по дело Athinaïki Oikogeneiaki Artopoiia/СХВП (T-35/04), с което Първоинстанционният съд отхвърля иска за отмяна, предявен от заявителя на фигуративната марка „FERRÓ“ за стоки по класове 29, 30 и 42 срещу Решение R 460/2002-1 на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (СХВП) от 1 декември 2003 г., с което се отхвърля жалбата, предявена срещу решението на отдела по спорове за частичен отказ на регистрацията на споменатата марка в рамките на възражението, предявено от притежателя на националната словесна марка „FERRERO“ за стоки по класове 5, 29, 30, 32 и 33
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Athinaïki Oikogeniaki Artopoiia AVEE да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 212, 2.9.2006 г.


title: Дело F-23/05: Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 2 май 2007 г. — Giraudy/Комисия (Длъжностни лица — Иск — Иск за обезщетение — Разследване на Европейската служба за борба с измамите (OLAF) — Преместване — Регламент (ЕО) № 1073/1999 — Решение 1999/352/ЕО, ЕОВС, Евратом — Нарушение — Вреди — Професионално заболяване — Вземане предвид на плащанията, предвидени в член 73 от Правилника)

text:
               9.6.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/25

         Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 2 май 2007 г. — Giraudy/Комисия
   (Дело F-23/05) (1)

   (Длъжностни лица - Иск - Иск за обезщетение - Разследване на Европейската служба за борба с измамите (OLAF) - Преместване - Регламент (ЕО) № 1073/1999 - Решение 1999/352/ЕО, ЕОВС, Евратом - Нарушение - Вреди - Професионално заболяване - Вземане предвид на плащанията, предвидени в член 73 от Правилника)
   (2007/C 129/42)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Jean-Louis Giraudy (Париж, Франция) (представител: D. Voillemot, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: J. Curral и G. Berscheid)
   Предмет на делото
   От една страна, отмяна на решението на Комисията, с което тя отказва да признае отговорността на службите си и вредите, които ищецът твърди, че е претърпял в рамките на проведеното от OLAF разследване в Представителството на Комисията във Франция и, от друга страна, искане за обезщетение.
   Диспозитив на решението

               1)

               Комисията на Европейските общности се осъжда да заплати на г-н Giraudy обезщетение в размер на 15 000 еуро за претърпените от него неимуществени вреди, състоящи се в посегателство върху доброто име и честта му.

               2)

               Искът се отхвърля в останалата част.

               3)

               Комисията на Европейските общности поема своите разноски и две трети от тези на г-н Giraudy.

               4)

               Г-н Giraudy поема една трета от своите разноски.

      (1)  ОВ C 171, 9.7.2005 г., стр. 29. (дело, регистрирано първоначално пред Първоинстанционния съд на Европейските общности под номер Т-169/05 и препратено на Съда на публичната служба на Европейския съюз с определение от 15.12.2005 г.).


title: Дело C-207/08: Преюдициално запитване, отправено от Panevėžio Apygardos teismas (Литва) на 20 май 2008 г. — Наказателно производство срещу Edgar Babanov

text:
               15.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/22

         Преюдициално запитване, отправено от Panevėžio Apygardos teismas (Литва) на 20 май 2008 г. — Наказателно производство срещу Edgar Babanov
   (Дело C-207/08)
   (2008/C 209/31)
   Език на производството: литовски
   Препращаща юрисдикция
   Panevėžio apygardos teismas
   Страна в главното производство
   Edgar Babanov
   Преюдициални въпроси

               1.

               Дали член 265 от Наказателния кодекс на Република Литва противоречи на нормите на Европейския съюз, и по-специално на кои от тях, доколкото безусловно предвижда наказателна отговорност за отглеждане на всякакъв вид коноп без изключение, независимо от количеството активно вещество в него?

               2.

               Ако посоченият член противоречи на тези норми, дали юрисдикция на Република Литва може да приеме решение, с което да приложи националното право (член 265 от Наказателния кодекс), ако активното вещество в култивирания коноп не надвишава 0,2 %?


title: Дело C-89/11 P: Решение на Съда (трети състав) от 22 ноември 2012 г. — E.ON Energie AG/Европейска комисия (Обжалване — Жалба за отмяна на решение на Комисията за определяне на глоба за увреждане на печат — Тежест на доказване — Изопачаване на доказателствата — Задължение за мотивиране — Размер на глобата — Правомощия за пълен съдебен контрол — Принцип на пропорционалност)

text:
               26.1.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 26/4

         Решение на Съда (трети състав) от 22 ноември 2012 г. — E.ON Energie AG/Европейска комисия
   (Дело C-89/11 P) (1)

   (Обжалване - Жалба за отмяна на решение на Комисията за определяне на глоба за увреждане на печат - Тежест на доказване - Изопачаване на доказателствата - Задължение за мотивиране - Размер на глобата - Правомощия за пълен съдебен контрол - Принцип на пропорционалност)
   2013/C 26/06
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: E.ON Energie AG (представители: A. Röhling, F. Dietrich и R. Pfromm, Rechtsanwälte)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: A. Bouquet, V. Bottka и R. Sauer)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Общия съд (осми състав) от 15 декември 2010 г. по дело E.ON Energie/Комисия (T-141/08), с което Общият съд отхвърля жалбата за отмяна на Решение C(2008) 377 окончателен на Комисията от 30 януари 2008 г. за определяне на глоба на основание член 23, параграф 1, буква д) от Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета поради увреждане на печат — Нарушение на общите принципи на правото като презумпцията за невиновност, принципа „in dubio pro reo“ и принципа на пропорционалност, както и на правилата за разпределяне на доказателствената тежест и за събиране на доказателствата — Нарушение на задължението за мотивиране

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда E.ON Energie AG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 152, 21.5.2011 г.


title: Дело T-348/16: Решение на Общия съд от 13 юли 2017 г. — Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis/ERCEA (Арбитражна клауза — Opposition — Спиране на изпълнението на решението постановено в отсъствието на ответника — Междинно решение)

text:
               11.9.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 300/29

         Решение на Общия съд от 13 юли 2017 г. — Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis/ERCEA
   (Дело T-348/16) (1)

   ((Арбитражна клауза - Opposition - Спиране на изпълнението на решението постановено в отсъствието на ответника - Междинно решение))
   (2017/C 300/35)
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Жалбоподател по делото в главното производство: Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis (Солун, Гърция) (представител: V. Christianos, avocat)

      Ответник по делото в главното производство: Изпълнителна агенция на Европейския научноизследователски съвет (ERCEA) (представители: . Pesquera Alonso и F. Sgritta, подпомагани от E. Kourakis, avocat)

      Предмет

   Отмяна на решение от 6 април 2017 г., Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis/ERCEA (T-348/16, непубликувано, EU:T:2017:268)

      Диспозитив

   Спира изпълнението на решение от 6 април 2017 г., Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis/ERCEA (T-348/16), до постановяване на решение по молбата за отмяна, подадена от Изпълнителна агенция на Европейския научноизследователски съвет (ERCEA).

      (1)  ОВ C 296, 16.8.2016 г.


               13.2.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 37/1

         2010/C 37/01
   Последна публикация на Съда в Официален вестник на Европейския съюз

         ОВ C 24, 30.1.2010 г.

      Предишни публикации

      ОВ C 11, 16.1.2010 г.

      ОВ C 312, 19.12.2009 г.

      ОВ C 297, 5.12.2009 г.

      ОВ C 282, 21.11.2009 г.

      ОВ C 267, 7.11.2009 г.

      ОВ C 256, 24.10.2009 г.

   Може да намерите тези текстове на:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Дело T-106/08 R: Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 18 април 2008 г. — CPEM/Комисия (Обезпечително производство — Молба за спиране на изпълнението — Нова молба — Нови обстоятелства — Липса — Недопустимост — Член 109 от Процедурния правилник на Първоинстанционния съд)

text:
               21.6.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 158/18

         Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 18 април 2008 г. — CPEM/Комисия
   (Дело T-106/08 R)
   (Обезпечително производство - Молба за спиране на изпълнението - Нова молба - Нови обстоятелства - Липса - Недопустимост - Член 109 от Процедурния правилник на Първоинстанционния съд)
   (2008/C 158/29)
   Език на производството: френски
   Страни

      Молител: Centre de promotion de l'emploi par la micro-entreprise (CPEM) (Марсилия, Франция) (представител: C. Bonnefoi, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: L. Flynn и A. Steiblytė)
   Предмет
   Молба за спиране на изпълнението по дебитно известие № 3240912189 от 17 декември 2007 г. във връзка с Решение С (2007) 4645 на Комисията от 4 октомври 2007 г., с което се отменя помощта, отпусната от Европейския социален фонд (ЕСФ) в полза на (СPEM) с Решение С (1999) 2645 от 17 август 1999 г.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля молбата за обезпечение.

               2)

               Първоинстанционният съд не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело C-413/17: Преюдициално запитване от Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Литва), постъпило на 10 юли 2017 г. — UAB „Roche Lietuva“/VšĮ Kauno Dainavos poliklinika

text:
               18.9.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 309/29

         Преюдициално запитване от Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Литва), постъпило на 10 юли 2017 г. — UAB „Roche Lietuva“/VšĮ Kauno Dainavos poliklinika
   (Дело C-413/17)
   (2017/C 309/39)
   Език на производството: литовски

      Запитваща юрисдикция

   Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: UAB „Roche Lietuva“

      Ответник: VšĮ Kauno Dainavos poliklinika

      Преюдициален въпрос

   Следва ли разпоредбите на членове 2 и 23, както и на приложение VI към Директива 2004/18 (1) (заедно или поотделно, но не непременно самостоятелно) да се тълкуват и разбират в смисъл, че ако възлагащ орган — хуманно лечебно заведение — възнамерява да се снабдява с доставки (медицинско диагностично оборудване и материали) или с обособени права във връзка с тях в рамките на процедура за възлагане на обществена поръчка, за да може да извършва изследвания от свое име, правото му на преценка съдържа и възможност в техническите спецификации да включи единствено такива изисквания по отношение на доставките, които не описват изолирано отделните оперативни (технически) и свързвани с начина на използване (функционални) характеристики на оборудването и/или материалите, а вместо това дефинират качествените параметри на изследванията, които ще се провеждат, както и работните характеристики на изследователската лаборатория, чието съдържание трябва да бъде описано отделно в спецификациите за въпросната процедура за възлагане на обществена поръчка?

      (1)  Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги (ОВ L 134, 2004 г., стр. 114; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 116 и поправка в ОВ L 182, 2008 г., стр. 282).


title: Дело C-48/08: Определение на председателя на Съда от 27 ноември 2008 г.  — Комисия на Европейските общности/Ирландия

text:
               21.3.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 69/31

         Определение на председателя на Съда от 27 ноември 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Ирландия
   (Дело C-48/08) (1)

   (2009/C 69/64)

      Език на производството: английски

   Председателят на Съда състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 92, 12.4.2008 г.


title: Дело T-595/14: Определение на Общия съд от 15 септември 2015 г. — Othman/Съвет

text:
               16.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 381/59

         Определение на Общия съд от 15 септември 2015 г. — Othman/Съвет
   (Дело T-595/14) (1)

   (2015/C 381/77)
   Език на производството: френски
   Председателят на седми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 361, 13.10.2014 г.