title: Дело T-222/19: Жалба, подадена на 8 април 2019 г. — Sappi Alfeld/Комисия

text:
               17.6.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 206/73

      Жалба, подадена на 8 април 2019 г. — Sappi Alfeld/Комисия
      (Дело T-222/19)
      (2019/C 206/67)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Sappi Alfeld GmbH (Алфелд, Германия) (представители: N. Voß и D. Fouquet, Rechtsanwältinnen)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени Решение SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) от 28 май 2018 година нотифицирано под номер C(2018) 3166 (ОВ L 14, 2019 г., стр. 1) за годините 2012 и 2013,

                  —

                  при условията на евентуалност да отмени Решение SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) от 28 май 2018 г. нотифицирано под номер C(2018) 3166 за годините 2012 и 2013 по отношение на жалбоподателя,

                  —

                  също при условията на евентуалност да отмени Решение SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) от 28 май 2018 година нотифицирано под номер C(2018) 3166, в частта, в която постановява за потребители на базова електроенергия с минимум 7 000 часа годишно пълно използване възстановяване от над 20 %, за потребители на базова електроенергия с минимум 7 500 часа годишно пълно използване възстановяване от над 15 % и за потребители на базова електроенергия с минимум 8 000 часа годишно пълно използване възстановяване от над 10 % от публикуваните такси за мрежата,

                  —

                  при условията на евентуалност спрямо предходното да отмени Решение SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) от 28 май 2018 година нотифицирано под номер C(2018) 3166 по отношение на жалбоподателя, в частта, в която постановява за потребители на базова електроенергия с минимум 7 000 часа годишно пълно използване възстановяване от над 20 % от публикуваните такси за мрежата, и

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски, включително разноските за адвокат и пътните разходи.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага следните основания:

                  1.

                  Неправилно е прието наличие на държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС
                  С първото основание се твърди, че при проверката на разглежданото освобождаване от такси за мрежата ответникът е допуснал грешка при прилагане на правото приемайки, че е налице използване на държавни ресурси.
                  Освен това при проверката на условието „селективност“ референтната система е определена неправилно и непълно.
                  В допълнение се твърди, че поради непълното определяне на референтната система ответникът е нарушил задължението си за мотивиране съгласно член 296, втора алинея ДФЕС.

                  2.

                  Нарушение на принципа на равно третиране
                  С второто основание се твърди, че с решението на ответника се определят само задължения за допълнителни плащания на потребителите на базова електроенергия, които през годините 2012 и 2013 са били изцяло освободени от такси за мрежата. По този начин тези потребители на базова електроенергия се третират по различен начин и необосновано се поставят в по-неблагоприятно положение спрямо потребители на базова електроенергия, които за същия период са се ползвали от фиксирани намаления на таксите за мрежата и за които не са определени задължения за допълнителни плащания.
                  Освен това се твърди, че във връзка с различното третиране ответникът е нарушил задължението си за мотивиране съгласно член 263, втора алинея ДФЕС и член 41, параграф 2, буква в) от Хартата на основните права на Европейския съюз. Различното третиране нарушавало и забраната на дискриминацията съгласно член 32, параграф 1 от Директива 2009/72/ЕО (1).

                  3.

                  Нарушение на принципа на защита на оправданите правни очаквания
                  С третото основание се твърди, че въз основа на индивидуални за случая обстоятелства жалбоподателят е могъл да има оправдано правно очакване да продължи да ползва специалните такси за мрежата, които са му били предоставени.

         (1)  Директива на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 година относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия и за отмяна на Директива 2003/54/ЕО (ОВ L 211, 2009 г., стр. 55).


title: Дело T-223/19: Жалба, подадена на 8 април 2019 г. — Clariant Produkte (Deutschland)/Комисия

text:
               17.6.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 206/74

      Жалба, подадена на 8 април 2019 г. — Clariant Produkte (Deutschland)/Комисия
      (Дело T-223/19)
      (2019/C 206/68)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Clariant Produkte (Deutschland) GmbH (Франкфурт на Майн, Германия) (представители: N. Voß и D. Fouquet, Rechtsanwältinnen)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени Решение SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) от 28 май 2018 година нотифицирано под номер C(2018) 3166 (ОВ L 14, 2019 г., стр. 1) за годините 2012 и 2013,

                  —

                  при условията на евентуалност да отмени Решение SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) от 28 май 2018 г. нотифицирано под номер C(2018) 3166 за годините 2012 и 2013 по отношение на жалбоподателя,

                  —

                  също при условията на евентуалност да отмени Решение SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) от 28 май 2018 година нотифицирано под номер C(2018) 3166, в частта, в която постановява за потребители на базова електроенергия с минимум 7 000 часа годишно пълно използване възстановяване от над 20 %, за потребители на базова електроенергия с минимум 7 500 часа годишно пълно използване възстановяване от над 15 % и за потребители на базова електроенергия с минимум 8 000 часа годишно пълно използване възстановяване от над 10 % от публикуваните такси за мрежата,

                  —

                  при условията на евентуалност спрямо предходното да отмени Решение SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) от 28 май 2018 година нотифицирано под номер C(2018) 3166 по отношение на жалбоподателя, в частта, в която постановява за потребители на базова електроенергия с минимум 7 500 часа годишно пълно използване възстановяване от над 15 % от публикуваните такси за мрежата, и

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски, включително разноските за адвокат и пътните разходи.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага следните основания:

                  1.

                  Неправилно е прието наличие на държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС
                  С първото основание се твърди, че при проверката на разглежданото освобождаване от такси за мрежата ответникът е допуснал грешка при прилагане на правото приемайки, че е налице използване на държавни ресурси.
                  Освен това при проверката на условието „селективност“ референтната система е определена неправилно и непълно.
                  В допълнение се твърди, че поради непълното определяне на референтната система ответникът е нарушил задължението си за мотивиране съгласно член 296, втора алинея ДФЕС.

                  2.

                  Нарушение на принципа на равно третиране
                  С второто основание се твърди, че с решението на ответника се определят само задължения за допълнителни плащания на потребителите на базова електроенергия, които през годините 2012 и 2013 са били изцяло освободени от такси за мрежата. По този начин тези потребители на базова електроенергия се третират по различен начин и необосновано се поставят в по-неблагоприятно положение спрямо потребители на базова електроенергия, които за същия период са се ползвали от фиксирани намаления на таксите за мрежата и за които не са определени задължения за допълнителни плащания.
                  Освен това се твърди, че във връзка с различното третиране ответникът е нарушил задължението си за мотивиране съгласно член 263, втора алинея ДФЕС и член 41, параграф 2, буква в) от Хартата на основните права на Европейския съюз. Различното третиране нарушавало и забраната на дискриминацията съгласно член 32, параграф 1 от Директива 2009/72/ЕО (1).

                  3.

                  Нарушение на принципа на защита на оправданите правни очаквания
                  С третото основание се твърди, че въз основа на индивидуални за случая обстоятелства жалбоподателят е могъл да има оправдано правно очакване да продължи да ползва специалните такси за мрежата, които са му били предоставени.

         (1)  Директива на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 година относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия и за отмяна на Директива 2003/54/ЕО (ОВ L 211, 2009 г., стр. 55).


title: Дело T-224/19: Жалба, подадена на 9 април 2019 г. — Metsä Tissue/Комисия

text:
               17.6.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 206/76

      Жалба, подадена на 9 април 2019 г. — Metsä Tissue/Комисия
      (Дело T-224/19)
      (2019/C 206/69)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Metsä Tissue GmbH (Кройцау, Германия) (представители: M. Kachel и D. Fouquet, Rechtsanwälte)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени Решение SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) от 28 май 2018 година нотифицирано под номер C(2018) 3166 (ОВ L 14, 2019 г., стр. 1) за годините 2012 и 2013,

                  —

                  при условията на евентуалност да отмени Решение SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) от 28 май 2018 г. нотифицирано под номер C(2018) 3166 за годините 2012 и 2013 по отношение на жалбоподателя,

                  —

                  също при условията на евентуалност да отмени Решение SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) от 28 май 2018 година нотифицирано под номер C(2018) 3166, в частта, в която постановява за потребители на базова електроенергия с минимум 7 000 часа годишно пълно използване възстановяване от над 20 %, за потребители на базова електроенергия с минимум 7 500 часа годишно пълно използване възстановяване от над 15 % и за потребители на базова електроенергия с минимум 8 000 часа годишно пълно използване възстановяване от над 10 % от публикуваните такси за мрежата,

                  —

                  при условията на евентуалност спрямо предходното да отмени Решение SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) от 28 май 2018 година нотифицирано под номер C(2018) 3166 по отношение на жалбоподателя, в частта, в която постановява за потребители на базова електроенергия с минимум 7 000 часа годишно пълно използване възстановяване от над 20 % и за потребители на базова електроенергия с минимум 7 500 часа годишно пълно използване възстановяване от над 15 % от публикуваните такси за мрежата,

                  —

                  отново при условията на евентуалност спрямо предходното да отмени Решение SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) от 28 май 2018 година нотифицирано под номер C(2018) 3166 по отношение на жалбоподателя, в частта, в която постановява възстановяване от над 20 % от публикуваните такси за мрежата, и

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски, включително разноските за адвокат и пътните разходи.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага следните основания:

                  1.

                  Неправилно е прието наличие на държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС
                  С първото основание се твърди, че при проверката на разглежданото освобождаване от такси за мрежата ответникът е допуснал грешка при прилагане на правото приемайки, че е налице използване на държавни ресурси.
                  Освен това при проверката на условието „селективност“ референтната система е определена неправилно и непълно.
                  В допълнение се твърди, че поради непълното определяне на референтната система ответникът е нарушил задължението си за мотивиране съгласно член 296, втора алинея ДФЕС.

                  2.

                  Нарушение на принципа на равно третиране
                  С второто основание се твърди, че с решението на ответника се определят само задължения за допълнителни плащания на потребителите на базова електроенергия, които през годините 2012 и 2013 са били изцяло освободени от такси за мрежата. По този начин тези потребители на базова електроенергия се третират по различен начин и необосновано се поставят в по-неблагоприятно положение спрямо потребители на базова електроенергия, които за същия период са се ползвали от фиксирани намаления на таксите за мрежата и за които не са определени задължения за допълнителни плащания.
                  Освен това се твърди, че във връзка с различното третиране ответникът е нарушил задължението си за мотивиране съгласно член 263, втора алинея ДФЕС и член 41, параграф 2, буква в) от Хартата на основните права на Европейския съюз. Различното третиране нарушавало и забраната на дискриминацията съгласно член 32, параграф 1 от Директива 2009/72/ЕО (1).

                  3.

                  Нарушение на принципа на защита на оправданите правни очаквания
                  С третото основание се твърди, че въз основа на индивидуални за случая обстоятелства жалбоподателят е могъл да има оправдано правно очакване да продължи да ползва специалните такси за мрежата, които са му били предоставени.

         (1)  Директива на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 година относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия и за отмяна на Директива 2003/54/ЕО (ОВ L 211, 2009 г., стр. 55).


title: Дело T-225/19: Жалба, подадена на 9 април 2019 г. — Linde Gas/Комисия

text:
               17.6.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 206/78

      Жалба, подадена на 9 април 2019 г. — Linde Gas/Комисия
      (Дело T-225/19)
      (2019/C 206/70)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Linde Gas Produktionsgesellschaft mbH & Co. KG (Пулах, Германия) (представители: M. Kachel и D. Fouquet, Rechtsanwälte)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени Решение SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) от 28 май 2018 година нотифицирано под номер C(2018) 3166 (ОВ L 14, 2019 г., стр. 1) за годините 2012 и 2013,

                  —

                  при условията на евентуалност да отмени Решение SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) от 28 май 2018 г. нотифицирано под номер C(2018) 3166 за годините 2012 и 2013 по отношение на жалбоподателя,

                  —

                  също при условията на евентуалност да отмени Решение SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) от 28 май 2018 година нотифицирано под номер C(2018) 3166, в частта, в която постановява за потребители на базова електроенергия с минимум 7 000 часа годишно пълно използване възстановяване от над 20 %, за потребители на базова електроенергия с минимум 7 500 часа годишно пълно използване възстановяване от над 15 % и за потребители на базова електроенергия с минимум 8 000 часа годишно пълно използване възстановяване от над 10 % от публикуваните такси за мрежата,

                  —

                  също при условията на евентуалност да отмени Решение SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) от 28 май 2018 година нотифицирано под номер C(2018) 3166 по отношение на жалбоподателя, в частта, в която постановява за потребители на базова електроенергия с минимум 7 000 часа годишно пълно използване възстановяване от над 20 %, за потребители на базова електроенергия с минимум 7 500 часа годишно пълно използване възстановяване от над 15 % и за потребители на базова електроенергия с минимум 8 000 часа годишно пълно използване възстановяване от над 10 % от публикуваните такси за мрежата,

                  —

                  при условията на евентуалност спрямо предходното да отмени Решение SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) от 28 май 2018 година нотифицирано под номер C(2018) 3166 по отношение на жалбоподателя, в частта, в която постановява възстановяване от над 20 % от публикуваните такси за мрежата, и

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски, включително разноските за адвокат и пътните разходи.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага следните основания:

                  1.

                  Неправилно е прието наличие на държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС
                  С първото основание се твърди, че при проверката на разглежданото освобождаване от такси за мрежата ответникът е допуснал грешка при прилагане на правото приемайки, че е налице използване на държавни ресурси.
                  Освен това при проверката на условието „селективност“ референтната система е определена неправилно и непълно.
                  В допълнение се твърди, че поради непълното определяне на референтната система ответникът е нарушил задължението си за мотивиране съгласно член 296, втора алинея ДФЕС.

                  2.

                  Нарушение на принципа на равно третиране
                  С второто основание се твърди, че с решението на ответника се определят само задължения за допълнителни плащания на потребителите на базова електроенергия, които през годините 2012 и 2013 са били изцяло освободени от такси за мрежата. По този начин тези потребители на базова електроенергия се третират по различен начин и необосновано се поставят в по-неблагоприятно положение спрямо потребители на базова електроенергия, които за същия период са се ползвали от фиксирани намаления на таксите за мрежата и за които не са определени задължения за допълнителни плащания.
                  Освен това се твърди, че във връзка с различното третиране ответникът е нарушил задължението си за мотивиране съгласно член 263, втора алинея ДФЕС и член 41, параграф 2, буква в) от Хартата на основните права на Европейския съюз. Различното третиране нарушавало и забраната на дискриминацията съгласно член 32, параграф 1 от Директива 2009/72/ЕО (1).

                  3.

                  Нарушение на принципа на защита на оправданите правни очаквания
                  С третото основание се твърди, че въз основа на индивидуални за случая обстоятелства жалбоподателят е могъл да има оправдано правно очакване да продължи да ползва специалните такси за мрежата, които са му били предоставени.

         (1)  Директива на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 година относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия и за отмяна на Директива 2003/54/ЕО (ОВ L 211, 2009 г., стр. 55).


title: Дело T-226/19: Жалба, подадена на 9 април 2019 г. — Radici Chimica Deutschland/Комисия

text:
               17.6.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 206/79

      Жалба, подадена на 9 април 2019 г. — Radici Chimica Deutschland/Комисия
      (Дело T-226/19)
      (2019/C 206/71)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Radici Chimica Deutschland GmbH (Елстерауе, Германия) (представители: M. Kachel и D. Fouquet, Rechtsanwälte)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени Решение SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) от 28 май 2018 година нотифицирано под номер C(2018) 3166 (ОВ L 14, 2019 г., стр. 1) за годините 2012 и 2013,

                  —

                  при условията на евентуалност да отмени Решение SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) от 28 май 2018 година нотифицирано под номер C(2018) 3166 (ОВ L 14, 2019 г., стр. 1) за годините 2012 и 2013 по отношение на жалбоподателя, и

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски, включително разноските за адвокат и пътните разходи.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага следните основания:

                  1.

                  Неправилно е прието наличие на държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС
                  С първото основание се твърди, че при проверката на разглежданото освобождаване от такси за мрежата ответникът е допуснал грешка при прилагане на правото приемайки, че е налице използване на държавни ресурси.
                  Освен това при проверката на условието „селективност“ референтната система е определена неправилно и непълно.
                  В допълнение се твърди, че поради непълното определяне на референтната система ответникът е нарушил задължението си за мотивиране съгласно член 296, втора алинея ДФЕС.

                  2.

                  Нарушение на принципа на защита на оправданите правни очаквания
                  С третото основание се твърди, че въз основа на индивидуални за случая обстоятелства жалбоподателят е могъл да има оправдано правно очакване да продължи да ползва специалните такси за мрежата, които са му били предоставени.


title: Дело T-227/19: Жалба, подадена на 9 април 2019 г. — Ronal/Комисия

text:
               17.6.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 206/80

      Жалба, подадена на 9 април 2019 г. — Ronal/Комисия
      (Дело T-227/19)
      (2019/C 206/72)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Ronal GmbH (Форст, Германия) (представители: M. Kachel и D. Fouquet, Rechtsanwälte)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени Решение SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) от 28 май 2018 година нотифицирано под номер C(2018) 3166 (ОВ L 14, 2019 г., стр. 1) за годините 2012 и 2013,

                  —

                  при условията на евентуалност да отмени Решение SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) от 28 май 2018 г. нотифицирано под номер C(2018) 3166 за годините 2012 и 2013 по отношение на жалбоподателя,

                  —

                  също при условията на евентуалност да отмени Решение SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) от 28 май 2018 година нотифицирано под номер C(2018) 3166, в частта, в която постановява за потребители на базова електроенергия с минимум 7 000 часа годишно пълно използване възстановяване от над 20 %, за потребители на базова електроенергия с минимум 7 500 часа годишно пълно използване възстановяване от над 15 % и за потребители на базова електроенергия с минимум 8 000 часа годишно пълно използване възстановяване от над 10 % от публикуваните такси за мрежата,

                  —

                  при условията на евентуалност спрямо предходното да отмени Решение SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) от 28 май 2018 година нотифицирано под номер C(2018) 3166 по отношение на жалбоподателя, в частта, в която постановява за потребители на базова електроенергия с минимум 7 000 часа годишно пълно използване възстановяване от над 20 % от публикуваните такси за мрежата, и

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски, включително разноските за адвокат и пътните разходи.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага следните основания:

                  1.

                  Неправилно е прието наличие на държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС
                  С първото основание се твърди, че при проверката на разглежданото освобождаване от такси за мрежата ответникът е допуснал грешка при прилагане на правото приемайки, че е налице използване на държавни ресурси.
                  Освен това при проверката на условието „селективност“ референтната система е определена неправилно и непълно.
                  В допълнение се твърди, че поради непълното определяне на референтната система ответникът е нарушил задължението си за мотивиране съгласно член 296, втора алинея ДФЕС.

                  2.

                  Нарушение на принципа на равно третиране
                  С второто основание се твърди, че с решението на ответника се определят само задължения за допълнителни плащания на потребителите на базова електроенергия, които през годините 2012 и 2013 са били изцяло освободени от такси за мрежата. По този начин тези потребители на базова електроенергия се третират по различен начин и необосновано се поставят в по-неблагоприятно положение спрямо потребители на базова електроенергия, които за същия период са се ползвали от фиксирани намаления на таксите за мрежата и за които не са определени задължения за допълнителни плащания.
                  Освен това се твърди, че във връзка с различното третиране ответникът е нарушил задължението си за мотивиране съгласно член 263, втора алинея ДФЕС и член 41, параграф 2, буква в) от Хартата на основните права на Европейския съюз. Различното третиране нарушавало и забраната на дискриминацията съгласно член 32, параграф 1 от Директива 2009/72/ЕО (1).

                  3.

                  Нарушение на принципа на защита на оправданите правни очаквания
                  С третото основание се твърди, че въз основа на индивидуални за случая обстоятелства жалбоподателят е могъл да има оправдано правно очакване да продължи да ползва специалните такси за мрежата, които са му били предоставени.

         (1)  Директива на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 година относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия и за отмяна на Директива 2003/54/ЕО (ОВ L 211, 2009 г., стр. 55).


title: Дело T-228/19: Жалба, подадена на 9 април 2019 г. — Hüttenwerke Krupp Mannesmann/Комисия

text:
               17.6.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 206/82

      Жалба, подадена на 9 април 2019 г. — Hüttenwerke Krupp Mannesmann/Комисия
      (Дело T-228/19)
      (2019/C 206/73)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Hüttenwerke Krupp Mannesmann GmbH (Дуисбург, Германия) (представители: M. Kachel и D. Fouquet, Rechtsanwälte)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени Решение SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) от 28 май 2018 година нотифицирано под номер C(2018) 3166 (ОВ L 14, 2019 г., стр. 1) за годините 2012 и 2013,

                  —

                  при условията на евентуалност да отмени Решение SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) от 28 май 2018 г. нотифицирано под номер C(2018) 3166 за годините 2012 и 2013 по отношение на жалбоподателя, и

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски, включително разноските за адвокат и пътните разходи.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага следните основания:

                  1.

                  Неправилно е прието наличие на държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС
                  С първото основание се твърди, че при проверката на разглежданото освобождаване от такси за мрежата ответникът е допуснал грешка при прилагане на правото приемайки, че е налице използване на държавни ресурси.
                  Освен това при проверката на условието „селективност“ референтната система е определена неправилно и непълно.
                  В допълнение се твърди, че поради непълното определяне на референтната система ответникът е нарушил задължението си за мотивиране съгласно член 296, втора алинея ДФЕС.

                  2.

                  Нарушение на принципа на защита на оправданите правни очаквания
                  С третото основание се твърди, че въз основа на индивидуални за случая обстоятелства жалбоподателят е могъл да има оправдано правно очакване да продължи да ползва специалните такси за мрежата, които са му били предоставени.


title: Дело T-230/19: Жалба, подадена на 9 април 2019 г. — Evonik Functional Solutions/Комисия

text:
               17.6.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 206/85

      Жалба, подадена на 9 април 2019 г. — Evonik Functional Solutions/Комисия
      (Дело T-230/19)
      (2019/C 206/75)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Evonik Functional Solutions GmbH (Есен, Германия) (представители: N. Voß и D. Fouquet, Rechtsanwältinnen)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени Решение SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) от 28 май 2018 година нотифицирано под номер C(2018) 3166 (ОВ L 14, 2019 г., стр. 1) за годините 2012 и 2013,

                  —

                  при условията на евентуалност да отмени Решение SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) от 28 май 2018 г. нотифицирано под номер C(2018) 3166 за годините 2012 и 2013 по отношение на жалбоподателя,

                  —

                  също при условията на евентуалност да отмени Решение SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) от 28 май 2018 година нотифицирано под номер C(2018) 3166, в частта, в която постановява за потребители на базова електроенергия с минимум 7 000 часа годишно пълно използване възстановяване от над 20 %, за потребители на базова електроенергия с минимум 7 500 часа годишно пълно използване възстановяване от над 15 % и за потребители на базова електроенергия с минимум 8 000 часа годишно пълно използване възстановяване от над 10 % от публикуваните такси за мрежата,

                  —

                  при условията на евентуалност спрямо предходното да отмени Решение SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) от 28 май 2018 година нотифицирано под номер C(2018) 3166 по отношение на жалбоподателя, в частта, в която постановява за потребители на базова електроенергия с минимум 7 500 часа годишно пълно използване възстановяване от над 15 % от публикуваните такси за мрежата,

                  —

                  при условията на евентуалност спрямо предходното да отмени Решение SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) от 28 май 2018 година нотифицирано под номер C(2018) 3166 по отношение на жалбоподателя, в частта, в която постановява възстановяване от над 20 % от публикуваните такси за мрежата, и

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски, включително разноските за адвокат и пътните разходи.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага следните основания.

                  1.

                  Неправилно е прието наличие на държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС
                  С първото основание се твърди, че при проверката на разглежданото освобождаване от такси за мрежата ответникът е допуснал грешка при прилагане на правото приемайки, че е налице използване на държавни ресурси.
                  Освен това при проверката на условието „селективност“ референтната система е определена неправилно и непълно.
                  В допълнение се твърди, че поради непълното определяне на референтната система ответникът е нарушил задължението си за мотивиране съгласно член 296, втора алинея ДФЕС.

                  2.

                  Нарушение на принципа на равно третиране
                  С второто основание се твърди, че с решението на ответника се определят само задължения за допълнителни плащания на потребителите на базова електроенергия, които през годините 2012 и 2013 са били изцяло освободени от такси за мрежата. По този начин тези потребители на базова електроенергия се третират по различен начин и необосновано се поставят в по-неблагоприятно положение спрямо потребители на базова електроенергия, които за същия период са се ползвали от фиксирани намаления на таксите за мрежата и за които не са определени задължения за допълнителни плащания.
                  Освен това се твърди, че във връзка с различното третиране ответникът е нарушил задължението си за мотивиране съгласно член 263, втора алинея ДФЕС и член 41, параграф 2, буква в) от Хартата на основните права на Европейския съюз. Различното третиране нарушавало и забраната на дискриминацията съгласно член 32, параграф 1 от Директива 2009/72/ЕО (1).

                  3.

                  Нарушение на принципа на защита на оправданите правни очаквания
                  С третото основание се твърди, че въз основа на индивидуални за случая обстоятелства жалбоподателят е могъл да има оправдано правно очакване да продължи да ползва специалните такси за мрежата, които са му били предоставени.

         (1)  Директива на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 година относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия и за отмяна на Директива 2003/54/ЕО (ОВ L 211, 2009 г., стр. 55).


title: Дело T-235/19: Жалба, подадена на 4 април 2019 г. — HIM/Комисия

text:
               17.6.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 206/87

      Жалба, подадена на 4 април 2019 г. — HIM/Комисия
      (Дело T-235/19)
      (2019/C 206/76)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Health Information Management (HIM) (Брюксел, Белгия) (представител: P. Zeegers, адвокат)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да обяви настоящата жалба за допустима и основателна, с оглед на това,

                  —

                  да приеме, че жалбоподателят не трябва да заплаща сумите по дебитни известия № 3241901815 (94 445,00 EUR) и № 3241901886 (121 517,00 EUR), издадени на 4 февруари 2019 г., и ако е необходимо да обяви посочените известия за недействителни съгласно членове 263 и 264 от Договора за функционирането на Европейския съюз,

                  —

                  да осъди Комисията да заплати всички направени разходи и разноски, чийто размер е предварително определен на 8 000 EUR.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква две основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: окончателният одиторски доклад не е бил връчен и жалбоподателят не е могъл да изтъкне становището си по информиран начин. Невръчването е довело до това, че издадените от Комисията дебитни известия не са обосновани.

                  2.

                  Второ основание: одиторът и Комисията не са спазили правилата за определяне на допустимите разходи. Жалбоподателят оспорва позицията на Комисията, която с решението си е добавила условие, непредвидено в текстовете, приложими в областта на дистанционната работа, като по този начин е възприела поведение, влизащо в противоречие с възприетото от самата нея по време на предишни одити по отношение на жалбоподателя.


title: Дело T-242/19: Жалба, подадена на 9 април 2019 г. — Giant Electric Vehicle Kunshan/Комисия

text:
               17.6.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 206/87

      Жалба, подадена на 9 април 2019 г. — Giant Electric Vehicle Kunshan/Комисия
      (Дело T-242/19)
      (2019/C 206/77)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Giant Electric Vehicle Kunshan Co. Ltd (Куншан, Китай) (представител: P. De Baere, адвокат)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/73 от 17 януари 2019 г. (1) в частта, в която се отнася до жалбоподателя, и

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква четири основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: ответникът е допуснал явна грешка в преценката, като е приел, че закупуването от групата на жалбоподателя на алуминий като суровина е било предмет на значителна намеса на държавата и не отразява в значителна степен пазарните стойности по смисъла на член 2, параграф 7, буква в), първо тире от Регламент (ЕС) 2016/1036 на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2016 г. (2)

                  2.

                  Второ основание: ответникът е допуснал явна грешка в преценката, като е приел, че групата на жалбоподателя е била обект на значителни нарушения, пренесени от предишната система на непазарна икономика по смисъла на член 2, параграф 7, буква в), трето тире от Регламент (ЕС) 2016/1036.

                  3.

                  Трето основание: ответникът е нарушил уводната част на член 2, параграф 10, както и на член 2, параграф 10, буква г), подточки i) и ii) от Регламент (ЕС) 2016/1036, тъй като не е извършил обективно сравнение, като не е коригирал нормалната стойност с оглед на разликите в равнището на търговия между експортните цени и нормалната стойност и като не е предоставил на жалбоподателя информацията, която му е необходима за определяне в количествено отношение на искането му за корекция.

                  4.

                  Четвърто основание: ответникът е нарушил член 3, параграфи 2, 3 и 6 от Регламент (ЕС) 2016/1036, като за целите на изчисляване на подбиването и занижаването на цените не е сравнил цените на вноса с цената на сходния продукт, произвеждан от промишлеността на Европейския съюз на едно и също равнище на търговия и в момента, в който стоките влизат в конкуренция една с друга.

         (1)  Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/73 на Комисията от 17 януари 2019 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на електрически велосипеди с произход от Китайската народна република (ОВ L 16, 18.1.2019 г., стр. 108).

         (2)  Регламент (ЕС) 2016/1036 на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2016 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейския съюз (ОВ L 176, 30.6.2016 г., стр. 21).


title: Дело T-243/19: Жалба, подадена на 9 април 2019 г. — Giant Electric Vehicle Kunshan/Комисия

text:
               17.6.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 206/88

      Жалба, подадена на 9 април 2019 г. — Giant Electric Vehicle Kunshan/Комисия
      (Дело T-243/19)
      (2019/C 206/78)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Giant Electric Vehicle Kunshan Co. Ltd (Куншан, Китай) (представител: P. De Baere, адвокат)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/72 от 17 януари 2019 г. (1) в частта, в която се отнася до жалбоподателя, и

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква седем основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: ответникът е допуснал явна грешка в преценката, като е приел, че е предоставена субсидия по отношение на закупените от жалбоподателя двигатели и акумулаторни батерии и по този начин е нарушил член 1, параграф 1 и член 3 от Регламент (ЕС) 2016/1037 на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2016 г. (2) Това основание се състои от четири части:

                              —

                              ответникът не е установил, че правителството на Китай е извършвало упълномощаване или възлагане по отношение на китайските доставчици на двигатели и акумулаторни батерии на жалбоподателя,

                              —

                              ответникът не е доказал, че твърдяното финансово участие от страна на правителството на Китай е предоставило полза на жалбоподателя,

                              —

                              ответникът е основал изводите си по отношение на жалбоподателя на неправилно прилагане на член 28 от Регламент (ЕС) 2016/1037, и

                              —

                              ответникът не е доказал съществуването на връзка между двигателите и акумулаторните батерии, закупени на местния пазар, и изнасяните за Европейския съюз електрически велосипеди.

                  2.

                  Второ основание: ответникът е допуснал явна грешка при изчисляване на размера на субсидията, като неправилно е включил ползи, които не са свързани с електрическите велосипеди, допуснати за свободно обращение в Европейския съюз.

                  3.

                  Трето основание: ответникът е допуснал явна грешка в преценката на фактите, като е приел, че използването на банкови акцепти представлява финансово участие по смисъла на член 3, параграф 1 от Регламент (ЕС) 2016/1037.

                  4.

                  Четвърто основание: ответникът не е доказал, че използването на банкови акцепти е предоставило полза на жалбоподателя.

                  5.

                  Пето основание: ответникът не е установил специфичността на твърдяната субсидия, отпусната чрез банкови акцепти, и по този начин е нарушил член 4 от Регламент (ЕС) 2016/1037.

                  6.

                  Шесто основание: ответникът е допуснал явна грешка в преценката, като е приел, че жалбоподателят е получил полза от придобиването на права за ползване на земя.

                  7.

                  Седмо основание: ответникът е нарушил член 8, параграфи 1, 2 и 5 от Регламент (ЕС) 2016/1037, като за целите на изчисляване на подбиването и занижаването на цените не е сравнил цените на вноса с цената на сходния продукт, произвеждан от промишлеността на Европейския съюз на едно и също равнище на търговия и в момента, в който влизат в конкуренция една с друга.

         (1)  Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/72 на Комисията от 17 януари 2019 година за налагане на окончателно изравнително мито върху вноса на електрически велосипеди с произход от Китайската народна република (ОВ L 16, 18.1.2019 г., стр. 5).

         (2)  Регламент (ЕС) 2016/1037 на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2016 година относно защитата срещу субсидиран внос от държави, които не са членки на Европейския съюз (ОВ L 176, 30.6.2016 г., стр. 55).


title: Дело T-244/19: Жалба, подадена на 11 април 2019 г. — Café Camelo/EUIPO — Camel Brand (CAMEL BRAND FOOD PRODUCTS)

text:
               17.6.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 206/90

      Жалба, подадена на 11 април 2019 г. — Café Camelo/EUIPO — Camel Brand (CAMEL BRAND FOOD PRODUCTS)
      (Дело T-244/19)
      (2019/C 206/79)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Café Camelo, SL (Villanueva del Pardillo, Испания) (представител: M. de Justo Bailey, lawyer)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Camel Brand Co. Ltd (Zebbug, Малта)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител: другата страна в производството пред апелативния състав

         Спорна марка: заявка за регистрация № 15 710 692 — марка на Европейския съюз

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 7 февруари 2019 г. по преписка R 1165/2018-1

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди EUIPO (и другата страна, ако встъпи в производството) да заплати съдебните разноски.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-247/19: Жалба, подадена на 12 април 2019 г. — Thunus и др./ЕИБ

text:
               17.6.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 206/91

      Жалба, подадена на 12 април 2019 г. — Thunus и др./ЕИБ
      (Дело T-247/19)
      (2019/C 206/80)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Vincent Thunus (Контерн, Люксембург) и 7 други жалбоподатели (представител: L. Levi, адвокат)

         Ответник: Европейска инвестиционна банка

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да обяви настоящата жалба за допустима и основателна, включително съдържащото се в нея възражение за незаконосъобразност,

                  —

                  вследствие на това,

                              —

                              да отмени решението, което се съдържа в извлеченията от платежната ведомост на жалбоподателите за февруари 2018 г. и което фиксира годишната корекция на основното възнаграждение за 2018 г. на 0,7 %, като съответно се отменят сходните решения, които се съдържат в последващите извлечения от платежната ведомост,

                  —

                  вследствие на това да осъди ответникът

                              —

                              да заплати като обезщетение за имуществените вреди: i) остатъкът от възнаграждението, съответстващ на прилагането на годишната корекция за 2018 г., тоест увеличение от 1,4 % за периода 1 януари 2018 г. — 31 декември 2018 г.; ii) остатъкът от възнаграждението, съответстващ на резултата от прилагането на годишната корекция от 0,7 % за 2018 г. към размера на възнагражденията, които ще се изплащат, считано от януари 2018 г.; iii) лихви за забава върху дължимите остатъци от възнагражденията до пълното изплащане на дължимите суми, като приложимият лихвен процент трябва да се изчисли въз основа на приложимия през съответния период определен от Европейската централна банка за основните операции по рефинансиране процент, увеличен с три пункта,

                  —

                  евентуално — ако не бъдат предоставени доброволно — да разпореди на ответника като процесуално-организационно действие да предостави следните документи:

                              —

                              решението на Съвета на директорите на ЕИБ от 18 юли 2017 г. (CA/505/17),

                              —

                              решението на Съвета на директорите на ЕИБ от 30 януари 2018 г. (MC-021-ADM-15-2018),

                              —

                              бележката на генерална дирекция „Персонал и администрация“ от 25 януари 2018 г. (CS/PERS-QMS/ACB/2018-0011);

                  —

                  да осъди ответника да заплати всички съдебни разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата жалбоподателите изтъкват, от една страна, две основания по отношение на решението на Съвета на директорите от 18 юли 2017 г., и от друга страна, три основания по отношение на решението на Съвета на директорите от 30 януари 2018 г.
      По отношение на решението на Съвета на директорите на ЕИБ от 18 юли 2017 г.:

                  1.

                  Първото основание е изведено от нарушение на принципа на правна сигурност.

                  2.

                  Второто основание е изведено от нарушение на оправданите правни очаквания и на придобитите права.

            По отношение на решението на Съвета на директорите на ЕИБ от 30 януари 2018 г.:

                  1.

                  Първото основание е изведено от нарушение на процедурните гаранции по член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз.

                  2.

                  Второто основание е изведено от нарушение на правото на консултиране на Представителите на персонала.

                  3.

                  Третото основание е изведено от нарушение на принципа на пропорционалност.

            Що се отнася до искането за обезщетение, жалбоподателите претендират за плащане на дължимата разлика във възнаграждението, тоест 1,4 % от 1 януари 2018 г. (включително отражението на това увеличение върху различните парични добавки), ведно с лихви за забава.


title: Дело T-261/19: Жалба, подадена на 18 април 2019 г. — Stada Arzneimittel/EUIPO — Optima Naturals (OptiMar)

text:
               17.6.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 206/93

      Жалба, подадена на 18 април 2019 г. — Stada Arzneimittel/EUIPO — Optima Naturals (OptiMar)
      (Дело T-261/19)
      (2019/C 206/81)
      Език на жалбата: немски

         Страни

         Жалбоподател: Stada Arzneimittel AG (Бад Филбел, Германия) (представители: J.-C. Plate и R. Kaase, адвокати)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Optima Naturals Srl (Галарате, Италия)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

         Спорна марка: Заявка за регистрация на марка на Европейския съюз „OptiMar“ — марка на Европейския съюз № 15 176 258

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 31 януари 2019 г. по преписка R 1348/2018-1

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-262/19: Жалба, подадена на 17 април 2019 г. — Jakober/EUIPO (Форма на чаша)

text:
               17.6.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 206/93

      Жалба, подадена на 17 април 2019 г. — Jakober/EUIPO (Форма на чаша)
      (Дело T-262/19)
      (2019/C 206/82)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Philip Jakober (Щутгарт, Германия) (представител: J. Klink, Rechtsanwalt)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Данни за производството пред EUIPO

         Спорна марка: триизмерна марка на Европейския съюз (форма на чаша) — заявка за регистрация № 15 963 994

         Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 11 февруари 2019 г. по преписка R 1153/2018-4

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да измени обжалваното решение като приеме, че жалбата е основателна и да допусне заявката за регистрация на марка на Европейския съюз № 15 963 994 да бъде вписана в регистъра на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) и/или член 7, параграф 3 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-264/19: Жалба, подадена на 18 април 2019 г. — nanoPET Pharma/EUIPO — Miltenyi Biotec (viscover)

text:
               17.6.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 206/94

      Жалба, подадена на 18 април 2019 г. — nanoPET Pharma/EUIPO — Miltenyi Biotec (viscover)
      (Дело T-264/19)
      (2019/C 206/83)
      Език на жалбата: немски

         Страни

         Жалбоподател: nanoPET Pharma GmbH (Берлин, Германия) (представител: C. Onken, Rechtsanwältin)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Miltenyi Biotec GmbH (Бергиш Гладбах, Германия)

         Данни за производството пред EUIPO

         Притежател на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

         Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз „viscover“ — марка на Европейския съюз № 9 197 732

         Производство пред EUIPO: производство за обявяване на недействителност

         Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 17 януари 2019 г. по преписка R 1288/2017-5

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

         Изложени основания

                  —

                  Нарушение на член 59, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета,

                  —

                  Нарушение на член 60, параграф 2, буква в) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-265/19: Жалба, подадена на 19 април 2019 г. — Италия/Комисия

text:
               17.6.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 206/95

      Жалба, подадена на 19 април 2019 г. — Италия/Комисия
      (Дело T-265/19)
      (2019/C 206/84)
      Език на производството: италиански

         Страни

         Жалбоподател: Италианска република (представители: R. Guizzi, A. Giordano и G. Palmieri, avvocati dello stato)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд да отмени, в частта предмет на настоящата жалба, Решение за изпълнение на Комисията C (2019) 869 от 12 февруари 2019 г., нотифицирано на 13 февруари 2019 г., за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки по линия на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР).

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква две основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първото основание е изведено, що се отнася до РАЗСЛЕДВАНЕ CEB/2017/067/IT, от нарушение на Регламент (ЕО) № 1258/1999 на Съвета от 17 май 1999 година относно финансирането на Общата селскостопанска политика (ОВ L 160, 1999 г., стр. 103), и по-специално на член 2, параграф 2 от този регламент, на Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета от 21 юни 2005 година относно финансирането на Общата селскостопанска политика (ОВ L 209, 2005 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 14, том 1, стр. 19), и по-специално на член 31, параграф 2 от този регламент, както и на Регламент (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 година относно финансирането, управлението и мониторинга на общата селскостопанска политика и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 352/78, (ЕО) № 165/94, (ЕО) № 2799/98, (ЕО) № 814/2000, (ЕО) № 1290/2005 и (ЕО) № 485/2008 на Съвета (ОВ L 347, 2013 г., стр. 549).

                              —

                              В това отношение жалбоподателят изтъква и нарушение на член 5, параграф 4 от Договора за Европейския съюз, изменен с Договора от Лисабон от 12 декември 2007 г., и на принципите на пропорционалност и на защита на оправданите правни очаквания.

                              —

                              Накрая, жалбоподателят изтъква превишаване на правомощия и съществено процесуално нарушение под формата на липса на мотиви.

                  2.

                  Второто основание е изведено, що се отнася до РАЗСЛЕДВАНЕ FA/2008/067/IT, от нарушение на Регламент (ЕО) № 1258/1999 и на Регламент (ЕО) № 1290/2005, както и от нарушение на член 5 от Договора за Европейския съюз.

                              —

                              Италианската република следователно изтъква превишаване на правомощия, съществено процесуално нарушение под формата на липса на мотиви, и накрая, нарушение на принципите на пропорционалност и на защита на оправданите правни очаквания.


title: Дело T-191/17: Определение на Общия съд от 15 април 2019 г. — Boehringer Ingelheim International/Комисия

text:
               17.6.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 206/97

      Определение на Общия съд от 15 април 2019 г. — Boehringer Ingelheim International/Комисия
      (Дело T-191/17) (1)

      (2019/C 206/86)
      Език на производството: английски
      Председателят на пети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 178, 6.6.2017 г.


title: Дело T-202/18: Определение на Общия съд от 11 април 2019 г. — Bruel/Комисия

text:
               17.6.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 206/97

      Определение на Общия съд от 11 април 2019 г. — Bruel/Комисия
      (Дело T-202/18) (1)

      (2019/C 206/87)
      Език на производството: френски
      Председателят на седми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 166, 14.5.2018 г.


title: Дело T-4/19: Определение на Общия съд от 12 април 2019 г. — Hankintatukku Arno Latvus/EUIPO — Triaz Group (VIVANIA)

text:
               17.6.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 206/97

      Определение на Общия съд от 12 април 2019 г. — Hankintatukku Arno Latvus/EUIPO — Triaz Group (VIVANIA)
      (Дело T-4/19) (1)

      (2019/C 206/88)
      Език на производството: английски
      Председателят на пети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 72, 25.2.2019 г.


title: Дело T-353/18: Определение на Общия съд от 30 април 2019 г. — Promeco/EUIPO — Aerts (съдове) (Марка на Европейския съюз — Производство за обявяване на недействителност — Оттегляне на искането за обявяване на недействителност — Липса на основание за произнасяне)

text:
               24.6.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/35

      Определение на Общия съд от 30 април 2019 г. — Promeco/EUIPO — Aerts (съдове)
      (Дело T-353/18) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство за обявяване на недействителност - Оттегляне на искането за обявяване на недействителност - Липса на основание за произнасяне)
      (2019/C 213/36)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Promeco NV (Кортрейк, Белгия) (представители: H. Hartwig и A. von Mühlendahl, avocats)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: A. Folliard-Monguiral, и H. O'Neill)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Aerts NV (Гел, Белгия) (представители: G. Glas и T. Carmeliet, avocats)

         Предмет

      Жалба срещу решението на разширения апелативен състав на EUIPO от 16 февруари 2018 г. (преписка R 459/2016-G) относно производство за обявяване на недействителност между Promeco NV и Aerts NV.

         Диспозитив

                  1)

                     Липсва основание за произнасяне по жалбата.

                  2)

                     Осъжда Promeco NV да понесе направените от него съдебни разноски, както и тези, направени от Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO).

                  3)

                     Aerts NV понася направените от него съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 259, 23.7.2018 г.


title: Дело T-205/19: Жалба, подадена на 5 април 2019 г. — BD/Комисия

text:
               24.6.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/47

      Жалба, подадена на 5 април 2019 г. — BD/Комисия
      (Дело T-205/19)
      (2019/C 213/47)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: BD (представители: F. Wagner и N. Voß, Rechtsanwälte)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени Решение SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) от 28 май 2018 година нотифицирано под номер C(2018) (ОВ L 14, 2019 г., стр. 1) за годините 2012 и 2013,

                  —

                  при условията на евентуалност да отмени Решение SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) от 28 май 2018 г. нотифицирано под номер C(2018) за годините 2012 и 2013 по отношение на жалбоподателя,

                  —

                  също при условията на евентуалност да отмени Решение SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) от 28 май 2018 година нотифицирано под номер C(2018) , в частта, в която постановява за потребители на базова електроенергия с минимум 7 000 часа годишно пълно използване възстановяване от над 20 %, за потребители на базова електроенергия с минимум 7 500 часа годишно пълно използване възстановяване от над 15 % и за потребители на базова електроенергия с минимум 8 000 часа годишно пълно използване възстановяване от над 10 % от публикуваните такси за мрежата,

                  —

                  при условията на евентуалност спрямо предходното да отмени Решение SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) от 28 май 2018 година нотифицирано под номер C(2018) по отношение на жалбоподателя, в частта, в която постановява за потребители на базова електроенергия с минимум 7 000 часа годишно пълно използване възстановяване от над 20 % от публикуваните такси за мрежата, и

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски, включително разноските за адвокат и пътните разходи.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага следните основания:

                  1.

                  Неправилно е прието наличие на държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС
                  С първото основание се твърди, че при проверката на разглежданото освобождаване от такси за мрежата ответникът е допуснал грешка при прилагане на правото приемайки, че е налице използване на държавни ресурси.
                  Освен това при проверката на условието „селективност“ референтната система е определена неправилно и непълно.
                  В допълнение се твърди, че поради непълното определяне на референтната система ответникът е нарушил задължението си за мотивиране съгласно член 296, втора алинея ДФЕС.

                  2.

                  Нарушение на принципа на равно третиране
                  С второто основание се твърди, че с решението на ответника се определят само задължения за допълнителни плащания на потребителите на базова електроенергия, които през годините 2012 и 2013 са били изцяло освободени от такси за мрежата. По този начин тези потребители на базова електроенергия се третират по различен начин и необосновано се поставят в по-неблагоприятно положение спрямо потребители на базова електроенергия, които за същия период са се ползвали от фиксирани намаления на таксите за мрежата и за които не са определени задължения за допълнителни плащания.
                  Освен това се твърди, че във връзка с различното третиране ответникът е нарушил задължението си за мотивиране съгласно член 263, втора алинея ДФЕС и член 41, параграф 2, буква в) от Хартата на основните права на Европейския съюз. Различното третиране нарушавало и забраната на дискриминацията съгласно член 32, параграф 1 от Директива 2009/72/ЕО (1).

                  3.

                  Нарушение на принципа на защита на оправданите правни очаквания
                  С третото основание се твърди, че въз основа на индивидуални за случая обстоятелства жалбоподателят е могъл да има оправдано правно очакване да продължи да ползва специалните такси за мрежата, които са му били предоставени.

         (1)  Директива на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 година относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия и за отмяна на Директива 2003/54/ЕО (ОВ L 211, 2009 г., стр. 55).


title: Дело T-234/19: Жалба, подадена на 9 април 2019 г. — Infineon Technologies/Комисия

text:
               24.6.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/53

      Жалба, подадена на 9 април 2019 г. — Infineon Technologies/Комисия
      (Дело T-234/19)
      (2019/C 213/52)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Infineon Technologies AG (Нойбиберг, Германия) (представители: L. Assmann и M. Peiffer, Rechtsanwälte)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени Решението на ответника, нотифицирано под номер С(2018) (ОВ L 14, 2019 г., стр. 1), от 28 май 2018 година относно схема за помощ SA.34045 (2013/c) (ex 2012/NN), приведена в действие от Германия за потребители на базова електроенергия съгласно член 19 от StromNEV (Stromnetzentgeltverordnung, Наредба за таксите за електроенергийната мрежа, наричан по-нататък „StromNEV“), и

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбата се основава на едно основание, а именно, че обжалваното решение е незаконосъобразно, тъй като при освобождаването от такси за мрежата съгласно член 19, параграф 2 от StromNEV не ставало въпрос за държавна помощ по смисъла на член 107 и сл. ДФЕС.
      В това отношение жалбоподателят твърди, че освобождаването от такси за мрежата въз основа на член 19, параграф 2 от StromNEV не е предоставено чрез държавни ресурси по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС, а е финансирано от германските оператори на електроенергийни мрежи, които са организирани съгласно частното право и не могат да се причислят към държавата. Спорната допълнителна такса не можела да се приравни по отношение на нейните последици към потребление на електроенергия в Германия. Освен това Федерална република Германия няма никакви контролни правомощия спрямо операторите на преносни мрежи, на които е възложено управлението на тези средства.
      По-нататък се твърди, че освобождаването от такси за мрежата въз основа на член 19, параграф 2 от StromNEV се различава в значителна степен от хипотезите по дела C-206/06, Essent Netwerk Noord и др. и C-262/12, Vent De Colère!. Спорният случай обаче не можел да се сравни с допълнителната такса по дело C-405/16 P, Германия/Комисия и следователно да се квалифицира като помощ.


title: Дело T-237/19: Жалба, подадена на 8 април 2019 г. — GTP/Комисия

text:
               24.6.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/54

      Жалба, подадена на 8 април 2019 г. — GTP/Комисия
      (Дело T-237/19)
      (2019/C 213/53)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: GTP — Glastechnik Piesau GmbH & Co. KG (Нойхаус ам Ренвег, Германия) (представители: F. Wagner и N. Voß, Rechtsanwälte)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени Решение SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) от 28 май 2018 година нотифицирано под номер C(2018) (ОВ L 14, 2019 г., стр. 1) за годините 2012 и 2013,

                  —

                  при условията на евентуалност да отмени Решение SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) от 28 май 2018 г. нотифицирано под номер C(2018) за годините 2012 и 2013 по отношение на жалбоподателя,

                  —

                  също при условията на евентуалност да отмени Решение SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) от 28 май 2018 година нотифицирано под номер C(2018) , в частта, в която постановява за потребители на базова електроенергия с минимум 7 000 часа годишно пълно използване възстановяване от над 20 %, за потребители на базова електроенергия с минимум 7 500 часа годишно пълно използване възстановяване от над 15 % и за потребители на базова електроенергия с минимум 8 000 часа годишно пълно използване възстановяване от над 10 % от публикуваните такси за мрежата,

                  —

                  при условията на евентуалност спрямо предходното да отмени Решение SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) от 28 май 2018 година нотифицирано под номер C(2018) по отношение на жалбоподателя, в частта, в която постановява за потребители на базова електроенергия с минимум 7 000 часа годишно пълно използване възстановяване от над 20 % от публикуваните такси за мрежата, и

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски, включително разноските за адвокат и пътните разходи.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага следните основания:

                  1.

                  Неправилно е прието наличие на държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС
                  С първото основание се твърди, че при проверката на разглежданото освобождаване от такси за мрежата ответникът е допуснал грешка при прилагане на правото приемайки, че е налице използване на държавни ресурси.
                  Освен това при проверката на условието „селективност“ референтната система е определена неправилно и непълно.
                  В допълнение се твърди, че поради непълното определяне на референтната система ответникът е нарушил задължението си за мотивиране съгласно член 296, втора алинея ДФЕС.

                  2.

                  Нарушение на принципа на равно третиране
                  С второто основание се твърди, че с решението на ответника се определят само задължения за допълнителни плащания на потребителите на базова електроенергия, които през годините 2012 и 2013 са били изцяло освободени от такси за мрежата. По този начин тези потребители на базова електроенергия се третират по различен начин и необосновано се поставят в по-неблагоприятно положение спрямо потребители на базова електроенергия, които за същия период са се ползвали от фиксирани намаления на таксите за мрежата и за които не са определени задължения за допълнителни плащания.
                  Освен това се твърди, че във връзка с различното третиране ответникът е нарушил задължението си за мотивиране съгласно член 263, втора алинея ДФЕС и член 41, параграф 2, буква в) от Хартата на основните права на Европейския съюз. Различното третиране нарушавало и забраната на дискриминацията съгласно член 32, параграф 1 от Директива 2009/72/ЕО (1).

                  3.

                  Нарушение на принципа на защита на оправданите правни очаквания
                  С третото основание се твърди, че въз основа на индивидуални за случая обстоятелства жалбоподателят е могъл да има оправдано правно очакване да продължи да ползва специалните такси за мрежата, които са му били предоставени.

         (1)  Директива на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 година относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия и за отмяна на Директива 2003/54/ЕО (ОВ L 211, 2009 г., стр. 55).


title: Дело T-240/19: Жалба, подадена на 9 април 2019 г. — A9.com/EUIPO (Изображение на икона с формата на камбана)

text:
               24.6.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/56

      Жалба, подадена на 9 април 2019 г. — A9.com/EUIPO (Изображение на икона с формата на камбана)
      (Дело T-240/19)
      (2019/C 213/55)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: A9.com, Inc. (Пало Алто, Калифорния, САЩ) (представители: A. Klett и C. Mikyska, lawyers)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Данни за производството пред EUIPO

         Спорна марка: Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз (Изображение на икона с формата на камбана) — Заявка за регистрация № 17 868 712

         Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 4 февруари 2019 г. по преписка R 1309/2018-2

         Искания

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски в производството пред Общия съд и разноските в производството пред апелативния състав, включително и необходимите разноски на жалбоподателя и в двете производства

         Изложени основания

                  —

                  Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета,

                  —

                  нарушение на член 7, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-571/18: Определение на Общия съд от 30 април 2019 г. — YR/Комисия

text:
               24.6.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/84

      Определение на Общия съд от 30 април 2019 г. — YR/Комисия
      (Дело T-571/18) (1)

      (2019/C 213/83)
      Език на производството: френски
      Председателят на осми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 408, 12.11.2018 г.


title: Дело C-450/17 P: Решение на Съда (първи състав) от 8 май 2019 г. — Landeskreditbank Baden-Württemberg — Förderbank/Европейска централна банка, Европейска комисия (Обжалване — Икономическа и парична политика — Регламент (ЕС) № 1024/2013 — Член 6, параграф 4 — Регламент (ЕС) № 468/2014 — Член 70, параграф 1 — Пруденциален надзор над кредитните институции — Задачи, възложени на Европейската централна банка (ЕЦБ) — Единен надзорен механизъм — Упражняване на тези задачи от компетентните национални органи — „По-малко значима“ кредитна институция — „Особени обстоятелства“, които обосновават дадена кредитна институция да се счита за „по-малко значима“)

text:
               8.7.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 230/5

      Решение на Съда (първи състав) от 8 май 2019 г. — Landeskreditbank Baden-Württemberg — Förderbank/Европейска централна банка, Европейска комисия
      (Дело C-450/17 P) (1)

      (Обжалване - Икономическа и парична политика - Регламент (ЕС) № 1024/2013 - Член 6, параграф 4 - Регламент (ЕС) № 468/2014 - Член 70, параграф 1 - Пруденциален надзор над кредитните институции - Задачи, възложени на Европейската централна банка (ЕЦБ) - Единен надзорен механизъм - Упражняване на тези задачи от компетентните национални органи - „По-малко значима“ кредитна институция - „Особени обстоятелства“, които обосновават дадена кредитна институция да се счита за „по-малко значима“)
      (2019/C 230/05)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Landeskreditbank Baden-Württemberg — Förderbank (представители: A. Glos, T. Lübbig и M. Benzing, Rechtsanwälte)

         Други страни в производството: Европейска централна банка (представители: E. Koupepidou и M. R. Bax, подпомагани от H.-G. Kamann, Rechtsanwalt), Европейска комисия (представители: W. Mölls и K.-Ph. Wojcik)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Landeskreditbank Baden-Württemberg — Förderbank да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 293, 4.9.2017 г.


title: Дело C-291/19: Преюдициално запитване от Curtea de Apel Brașov (Румъния), постъпило на 9 април 2019 г. — SO/TP и др.

text:
               22.7.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 246/9

      Преюдициално запитване от Curtea de Apel Brașov (Румъния), постъпило на 9 април 2019 г. — SO/TP и др.
      (Дело C-291/19)
      (2019/C 246/09)
      Език на производството: румънски

         Запитваща юрисдикция

      Curtea de Apel Brașov

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: SO

         Ответник: TP и др.

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Трябва ли Механизмът за сътрудничество и проверка (МСП), създаден с Решение 2006/928/ЕО на Европейската комисия от 13 декември 2006 г., да се счита за акт, приет от институция на Европейския съюз по смисъла на член 267 ДФЕС, който подлежи на тълкуване от Съда?

                  2)

                  Имат ли задължителен характер за румънската държава изискванията, съдържащи се в изготвяните в рамките на този механизъм доклади, по-специално (но не само) по отношение на необходимостта от извършване на законодателни промени, които са в съответствие със заключенията от МСП, с препоръките на Венецианската комисия и Групата държави срещу корупцията към Съвета на Европа?

                  3)

                  Трябва ли член 2 във връзка с член 4, параграф 3 от Договора за Европейския съюз да се тълкува в смисъл, че в обхвата на задължението на държавата членка да спазва принципите на правовата държава попада и необходимостта Румъния да спазва изискванията, съдържащи се в докладите, изготвени в рамките на Механизма за сътрудничество и проверка (МСП), създаден с Решение 2006/928/ЕО (1) на Европейската комисия от 13 декември 2006 г.?

                  4)

                  Допуска ли принципът за независимост на съдиите, записан в член 19, параграф 1, втора алинея ДЕС и в член 47 от Хартата на основните правата на Европейския съюз, съгласно тълкуването, което му е дадено в практиката на Съда на Европейския съюз (голям състав, решение от 27 февруари 2018 г., Associação Sindical dos Juízes Portugueses, C-64/16, ECLI:EU:C:2018:117), създаването на Отдел за разследване на престъпления в правосъдието в рамките на Прокуратурата към Înalta Curte de Casație și Justiție (Върховния касационен съд), с оглед на реда и условията за назначаване/освобождаване от длъжност на прокурорите в този отдел, на реда и условията за осъществяване на неговата дейност, на начина на определяне на неговите правомощия, съотнесено към неголемия брой на длъжностите в този отдел?

                  5)

                  Допуска ли член 47 [втори параграф] от Хартата на основните правата на Европейския съюз относно правото на справедлив съдебен процес чрез разглеждане на делото в разумен срок, създаването на Отдел за разследване на престъпления в правосъдието в рамките на Прокуратурата към Înalta Curte de Casație și Justiție (Върховния касационен съд), с оглед на реда и условията за осъществяване на неговата дейност и на начина на определяне на неговите правомощия, съотнесено към неголемия брой на длъжностите в този отдел?

         (1)  Решение 2006/928/ЕО на Комисията от 13 декември 2006 г. за създаване на Механизъм за сътрудничество и проверка на напредъка на Румъния в постигането на специфични цели в областите на съдебната реформа и борбата срещу корупцията (ОВ L 354, 2006 г., стр. 56; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 51, стр. 55).


title: Дело C-320/19: Преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Berlin (Германия), постъпило на 19 април 2019 г. — Ingredion Germany GmbH/Федерална република Германия

text:
               22.7.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 246/10

      Преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Berlin (Германия), постъпило на 19 април 2019 г. — Ingredion Germany GmbH/Федерална република Германия
      (Дело C-320/19)
      (2019/C 246/10)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Verwaltungsgericht Berlin

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Ingredion Germany GmbH

         Ответник: Федерална република Германия

         Преюдициален въпрос

      Трябва ли член 18, параграф 1, буква в) и член 18, параграф 2, втора алинея от Решение 2011/278/ЕС (1) на Европейската комисия във връзка с член 3, буква з) и член 10а от Директива 2003/87/ЕО (2) да се тълкуват в смисъл, че за нови участници релевантният за горивното равнище на активност коефициент на използване на капацитета е ограничен до стойност, по-малка от 100 %?

         (1)  Решение на Европейската комисия от 27 април 2011 година за определяне на валидни за целия Европейски съюз преходни правила за хармонизираното безплатно разпределяне на квоти за емисии съгласно член 10а от Директива 2003/87 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 130, 2011 г., стр. 1).

         (2)  Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета (ОВ L 275, 2003 г., стр. 32; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 10, стр. 78).


title: Дело C-363/19: Преюдициално запитване от Stockholms tingsrätt, Patent- och marknadsdomstolen (Швеция), постъпило на 7 май 2019 г. — Konsumentombudsmannen/Mezina AB

text:
               22.7.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 246/11

      Преюдициално запитване от Stockholms tingsrätt, Patent- och marknadsdomstolen (Швеция), постъпило на 7 май 2019 г. — Konsumentombudsmannen/Mezina AB
      (Дело C-363/19)
      (2019/C 246/11)
      Език на производството: шведски

         Запитваща юрисдикция

      Stockholms tingsrätt, Patent- och marknadsdomstolen

         Страни в главното производство

         Ищец: Konsumentombudsmannen

         Ответник: Mezina AB

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Когато национален съд преценява дали са използвани неразрешени здравни претенции, а тези претенции съответстват на претенция, обхваната от заявление по член 13, параграф 2 от Регламент № 1924/2006 (1), по което все още не е взето решение за разрешаване или неразрешаване, кои разпоредби регламентират тежестта на доказване — членове 5 и 6 във връзка с член 10, параграф 1 и член 28, параграф 5 от Регламент № 1924/2006 или разпоредбите на националното право?

                  2)

                  Ако отговорът на първия въпрос е, че тежестта на доказване се урежда от Регламент № 1924/2006, кой носи тази тежест — търговецът, който използва съответната здравна претенция, или органът, който иска от националния съд да забрани на търговеца да използва занапред тази претенция?

                  3)

                  В случай като описания в първия въпрос, когато национален съд преценява дали са използвани неразрешени здравни претенции, кои разпоредби регламентират изискванията за доказване — членове 5 и 6 във връзка с член 10, параграф 1 и член 28, параграф 5 от Регламент № 1924/2006 или разпоредбите на националното право?

                  4)

                  Ако отговорът на третия въпрос е, че изискванията за доказване се уреждат от Регламент № 1924/2006, какви са установените изисквания за доказване?

                  5)

                  За отговорите на предходните четири въпроса има ли значение фактът, че Регламент № 1924/2006 (включително член 3, буква а) от него) и Директива 2005/29 (2) могат да са едновременно приложими в производството пред националния съд?

         (1)  Регламент (ЕО) № 1924/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 година относно хранителни и здравни претенции за храните (ОВ L 404, 2006 г., стр. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 18, стр. 244).

         (2)  Директива 2005/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2005 година относно нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители на вътрешния пазар и изменение на Директива 84/450/ЕИО на Съвета, Директиви 97/7/ЕО, 98/27/ЕО и 2002/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, и Регламент (ЕО) № 2006/2004 на Европейския парламент и на Съвета („Директива за нелоялни търговски практики“) (ОВ L 149, 2005 г., стр. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 14, стр. 260).


title: Дело C-379/19: Преюдициално запитване от Tribunalul Bihor (Румъния), постъпило на 14 май 2019 г. — Наказателно производство срещу IG, JH, KI, LJ

text:
               22.7.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 246/12

      Преюдициално запитване от Tribunalul Bihor (Румъния), постъпило на 14 май 2019 г. — Наказателно производство срещу IG, JH, KI, LJ
      (Дело C-379/19)
      (2019/C 246/12)
      Език на производството: румънски

         Запитваща юрисдикция

      Tribunalul Bihor

         Страни в главното производство

      IG, JH, KI, LJ

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Задължителни ли са за румънската държава Механизмът за сътрудничество и проверка (МСП), създаден с Решение 2006/928/ЕО (1) на Европейската комисия от 13 декември 2006 г., и изискванията, съдържащи се в изготвяните в рамките на този механизъм доклади?

                  2)

                  Трябва ли член 2 във връзка с член 4, параграф 3 от Договора за Европейския съюз да се тълкува в смисъл, че в обхвата на задължението на държавата членка да спазва принципите на правовата държава попада и необходимостта Румъния да спазва изискванията, съдържащи се в докладите, които се изготвят в рамките на Механизма за сътрудничество и проверка (МСП), създаден с Решение 2006/928/ЕО на Комисията от 13 декември 2006 г., включително що се отнася до въздържането на Конституционния съд — политико-съдебна институция — както да тълкува закона и определя конкретните и задължителни условия, при които същият следва да се прилага от съдебните органи — изключителна компетентност, предоставена на съдебната власт, така и да въвежда нови законодателни разпоредби — изключителна компетентност, предоставена на законодателната власт? Изисква ли правото на Съюза да се отстранят последиците от такова решение, прието от конституционен съд? В контекста на отправения въпрос, допуска ли правото на Съюза национална правна норма, уреждаща дисциплинарната отговорност на магистрата, който остави без приложение решението на Curtea Constituțională (Конституционния съд)?

                  3)

                  Допуска ли принципът на независимост на съдиите, прогласен в член 19, параграф 1, втора алинея ДЕС и в член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз, както е разтълкуван от Съда на Европейския съюз (голям състав, решение от 27 февруари 2018 г., Associação Sindical dos Juízes Portugueses, C-64/16, EU:C:2018:117), правомощията на съдиите да бъдат заменени с решения на Curtea Constituțională (решение № 51 от 16 февруари 2016 г., решение № 302 от 4 май 2017 г. и решение № 26 [от 16 януари 2019 г.]), което води до непредсказуемост на наказателното производство (прилагане с обратна сила) и невъзможност законът да се тълкува и да се приложи към конкретния случай? В контекста на отправения въпрос, допуска ли правото на Съюза национална правна норма, уреждаща дисциплинарната отговорност на магистрата, който остави без приложение решението на Curtea Constituțională?

         (1)  Решение 2006/928/ЕО на Комисията от 13 декември 2006 година за създаване на механизъм за сътрудничество и проверка на напредъка на Румъния в постигането на специфични цели в областите на съдебната реформа и борбата срещу корупцията (ОВ L 354, 2006 г., стр. 56; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 51, стр. 55).


title: Дело C-389/19 P: Жалба, подадена на 20 май 2019 г. от Европейската комисия срещу решението, постановено от Общия съд (пети състав) на 7 март 2019 г. по дело T-837/16, Кралство Швеция/Европейска комисия

text:
               22.7.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 246/13

      Жалба, подадена на 20 май 2019 г. от Европейската комисия срещу решението, постановено от Общия съд (пети състав) на 7 март 2019 г. по дело T-837/16, Кралство Швеция/Европейска комисия
      (Дело C-389/19 P)
      (2019/C 246/13)
      Език на производството: шведски

         Страни

         Жалбоподател: Европейска комисия (представители: R. Lindenthal, K. Mifsud-Bonnici и G. Tolstoy)

         Други страни в производството: Кралство Швеция, Кралство Дания, Република Финландия, Европейски парламент и Европейска агенция по химикали

         Жалбоподателят иска от Съда

                  —

                  да отмени решението, постановено от Общия съд (пети състав) на 7 март 2019 г. по дело T-837/16, Кралство Швеция/Европейска комисия, да отхвърли жалбата в първоинстанционното производство и да осъди Кралство Швеция да заплати съдебните разноски, или, при условията на евентуалност,

                  —

                  да върне делото на Общия съд за ново разглеждане и да не се произнася по съдебните разноски в първоинстанционното производство и производството по обжалване, и

                  —

                  да запази правните последици от оспорваното решение на Комисията.

         Основания и основни доводи

      Жалбата е подадена срещу решението, постановено от Общия съд (пети състав) на 7 март 2019 г. по дело T-837/16. С това решение Общият съд отменя Решение за изпълнение C(2016) 5644 окончателен на Комисията от 7 септември 2016 година за издаване на разрешение за някои видове употреба на веществата оловен сулфохромат жълт и оловен хроматмолибдатсулфат червен, и отхвърля искането на Комисията правните последици от това решение да бъдат запазени, докато тя успее да преразгледа заявлението за разрешение.
      Комисията изтъква четири основания в подкрепа на жалбата си.
      Първо основание: В точките от съдебното решение относно степента на доказване, която трябва да се приложи при анализа на алтернативите, и по-специално в точки 79, 81, 85, 86, 90 и 101, Общият съд допуснал явна грешка при прилагане на правото, що се отнася до приложимата степен на доказване по член 60, параграф 4.
      Второ основание: В целия си анализ, и по-специално в точки 86, 90 и 96, Общият съд допуснал явна грешка при прилагане на правото, тъй като напълно пренебрегнал свободата на преценка на Комисията да определи праговата стойност за техническа и икономическа реализируемост при анализа на алтернативите по член 60, параграф 4, като съответно приложил неправилен критерий за съдебния контрол и се намесил в преценката на Комисията на социалните, икономическите и техническите съображения.
      Трето основание: В точки 86, 97 и 98 Общият съд допуснал явна грешка при прилагане на правото по отношение на оспорваното решение на Комисията, първо, тъй като не отчел факта, че не са разрешавани видове употреба, при които свойствата на оловния пигмент като технически качества не са необходими, и второ, тъй като описал условията в оспорваното решение на Комисията по начин, показващ че условието относно анализа на алтернативите по член 60, параграф 4 не е било изпълнено.
      Четвърто основание: В основата на точка 2 от диспозитива, където Общият съд разпорежда правните последици от оспорваното решение на Комисията да не бъдат запазени, стои явна грешка при прилагане на правото, допусната в точка 112 от решението на Общия съд.


title: Дело T-161/16: Определение на Общия съд от 22 май 2019 г. — Puma/EUIPO — CMS (CMS Italy) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Международна регистрация, посочваща Европейския съюз — Фигуративна марка „CMS Italy“ — По-ранни международни фигуративни марки, изобразяващи скачаща на ляво котка — Относителни основания за отказ — Репутация на по-ранните марки — Член 8, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 5 от Регламент (ЕС) 2017/1001) — Доказване на репутацията — Предходни решения на EUIPO, в които се установява репутацията на по-ранните марки — Вземане предвид на тези решения — Задължение за мотивиране — Принцип на добра администрация)

text:
               22.7.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 246/21

      Определение на Общия съд от 22 май 2019 г. — Puma/EUIPO — CMS (CMS Italy)
      (Дело T-161/16) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Международна регистрация, посочваща Европейския съюз - Фигуративна марка „CMS Italy“ - По-ранни международни фигуративни марки, изобразяващи скачаща на ляво котка - Относителни основания за отказ - Репутация на по-ранните марки - Член 8, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 5 от Регламент (ЕС) 2017/1001) - Доказване на репутацията - Предходни решения на EUIPO, в които се установява репутацията на по-ранните марки - Вземане предвид на тези решения - Задължение за мотивиране - Принцип на добра администрация)
      (2019/C 246/21)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Puma SE (Херцогенаурах, Германия) (представител: P. González-Bueno Catalán de Ocón, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: D. Walicka)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO: Costruzione Macchine Speciali Srl (CMS) (Алонте, Италия)

         Предмет

      Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 29 януари 2016 г. (преписка R 229/2015-2), постановено в производство по възражение със страни Puma и Costruzione Macchine Speciali (CMS)

         Диспозитив

                  1)

                     Отменя решението на втори апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 29 януари 2016 г. (преписка R 229/2015-2).

                  2)

                     Осъжда EUIPO да заплати съдебните разноски, както и разноските на Puma SE.

         (1)  ОВ C 222, 20.6.2016 г.


title: Дело C-628/17: Решение на Съда (пети състав) от 12 юни 2019 г. (преюдициално запитване от Sąd Najwyższy — Полша) — Prezes Urzędu Ochrony Konkurencji i Konsumentów/Orange Polska S.A. (Преюдициално запитване — Защита на потребителите — Директива 2005/29/ЕО — Нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители — Понятие за агресивна търговска практика — Задължение на потребителя да вземе окончателно решение относно сделката в присъствието на куриера, доставящ общите условия на договора)

text:
               5.8.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 263/4

      Решение на Съда (пети състав) от 12 юни 2019 г. (преюдициално запитване от Sąd Najwyższy — Полша) — Prezes Urzędu Ochrony Konkurencji i Konsumentów/Orange Polska S.A.
      (Дело C-628/17) (1)

      (Преюдициално запитване - Защита на потребителите - Директива 2005/29/ЕО - Нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители - Понятие за агресивна търговска практика - Задължение на потребителя да вземе окончателно решение относно сделката в присъствието на куриера, доставящ общите условия на договора)
      (2019/C 263/04)
      Език на производството: полски

         Запитваща юрисдикция

      Sąd Najwyższy

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Prezes Urzędu Ochrony Konkurencji i Konsumentów

         Ответник: Orange Polska S.A.

         Диспозитив

      Член 2, буква й) и членове 8 и 9 от Директива 2005/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2005 година относно нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители на вътрешния пазар и изменение на Директива 84/450/ЕИО на Съвета, Директиви 97/7/ЕО, 98/27/ЕО и 2002/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, и Регламент (ЕО) № 2006/2004 на Европейския парламент и на Съвета трябва да се тълкуват в смисъл, че прилаганият от търговец модел за сключване или изменение на договори за предоставяне на далекосъобщителни услуги, като разглежданият в главното производство, при който потребителят трябва да вземе окончателно решение относно сделката в присъствието на куриер, доставящ типовия договор, без да може свободно да се запознае със съдържанието на последния в присъствието на този куриер,

                  —

                  не представлява агресивна търговска практика при всякакви обстоятелства,

                  —

                  не представлява агресивна търговска практика поради злоупотреба с влияние само поради липсата на предварително и индивидуално изпращане на потребителя, по-специално по електронната поща или на домашния му адрес, на всички формуляри по договора, когато този потребител е имал възможност да се запознае преди посещението на куриера със съдържанието им, и

                  —

                  представлява агресивна търговска практика поради злоупотреба с влияние, по-специално когато търговецът или неговият куриер предприеме нелоялни действия, които водят до прилагане на натиск върху потребителя, поради което свободата му на избор е значително накърнена, като действията, които притесняват този потребител или смущават размисъла му за решението във връзка със сделката, което трябва да вземе.

         (1)  ОВ C 104, 19.3.2018 г.


title: Дело C-634/17: Решение на Съда (пети състав) от 23 май 2019 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Oldenburg — Германия) — ReFood GmbH & Co. KG/Landwirtschaftskammer Niedersachsen (Преюдициално запитване — Околна среда — Превози на отпадъци в рамките на Европейския съюз — Регламент (ЕО) № 1013/2006 — Член 1, параграф 3, буква г) — Приложно поле — Регламент (ЕО) № 1069/2009 — Превоз на странични животински продукти)

text:
               5.8.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 263/5

      Решение на Съда (пети състав) от 23 май 2019 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Oldenburg — Германия) — ReFood GmbH & Co. KG/Landwirtschaftskammer Niedersachsen
      (Дело C-634/17) (1)

      (Преюдициално запитване - Околна среда - Превози на отпадъци в рамките на Европейския съюз - Регламент (ЕО) № 1013/2006 - Член 1, параграф 3, буква г) - Приложно поле - Регламент (ЕО) № 1069/2009 - Превоз на странични животински продукти)
      (2019/C 263/05)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Verwaltungsgericht Oldenburg

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: ReFood GmbH & Co. KG

         Ответник: Landwirtschaftskammer Niedersachsen

         Диспозитив

      Член 1, параграф 3, буква г) от Регламент (ЕО) № 1013/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2006 година относно превози на отпадъци трябва да се тълкува в смисъл, че превозите на странични животински продукти, които попадат в приложното поле на Регламент (ЕО) № 1069/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 21 октомври 2009 година за установяване на здравни правила относно странични животински продукти и производни продукти, непредназначени за консумация от човека и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1774/2002 (Регламент за страничните животински продукти), са изключени от приложното поле на Регламент № 1013/2006, освен в случаите, когато Регламент № 1069/2009 изрично предвижда прилагането на Регламент № 1013/2006.

         (1)  ОВ C 52, 12.2.2018 г.