title: Дело T-343/10: Жалба, подадена на 18 август 2010 г. — Etimine and Etiproducts/ECHA

text:
               23.10.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 288/49

      Жалба, подадена на 18 август 2010 г. — Etimine and Etiproducts/ECHA
      (Дело T-343/10)
      ()
      (2010/C 288/93)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Etimine SA (Bettembourg, Люксембург) и Ab Etiproducts Oy (Espoo, Финландия) (представители: K. Van Maldegem и C. Mereu, lawyers)

         Ответник: Европейска агенция по химикалите (ECHA)

         Искания на жалбоподателите

                  —

                  да се обяви жалбата за допустима и основателна;

                  —

                  да се отмени обжалвания акт в частта му относно борната киселина и динатриевите тетраборати;

                  —

                  да се обяви за незаконосъобразен Регламент (ЕО) № 790/2009 (1) на Комисията от 10 август 2009 година, доколкото е свързан с борната киселина и динатриевите тетраборати, и

                  —

                  да се осъди ECHA да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

      Жалбоподателите искат отмяна на основание на член 263 ДФЕС на решението на Европейската агенция по химикалите да включи борната киселина и динатриевите тетраборати в списъка на кандидат веществата, създаден съгласно член 59 от Регламент (ЕО) № 1907/2006 (2). Наред с това жалбоподателите искат на основание на член 277 ДФЕС да бъде обявен за незаконосъобразен Регламент (ЕО) № 790/2009 на Комисията от 10 август 2009 година, доколкото е свързан с борната киселина и динатриевите тетраборати.
      В подкрепа на жалбата си жалбоподателите изтъкват следните правни основания:

                  На първо място, обжалваният акт е приет в нарушение на съществени формални изисквания и представлява грешка в правото, тъй като не отговаря на изискванията, предвидени в член 59 и в приложение XV от Регламент (ЕО) № 1907/2006.

                  На второ място, обжалваният акт се основава на явна грешка в преценката и на нарушение на Регламент (ЕО) № 1907/2006, защото ECHA не е представила доказателства, с които да установи, че боратите „отговарят на критериите“ за класифициране като токсични за репродукцията, категория 2, в съответствие с Директива 67/548 (3).

                  Наред с това, приемайки обжалвания акт ECHA нарушава принципа на правото на ЕС на пропорционалност.

                  На последно място, обжалваният акт се основава на Регламент (ЕО) № 790/2009 на Комисията, който сам по себе си е незаконосъобразен.

         (1)  Регламент (ЕО) № 790/2009 на Комисията от 10 август 2009 година за изменение с цел адаптиране към научно-техническия напредък на Регламент (ЕО) № 1272/2008 на Европейския парламент и на Съвета относно класифицирането, етикетирането и опаковането на вещества и смеси (ОВ L 235, 2009 г., стр. 1).

         (2)  Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 година относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH), за създаване на Европейска агенция по химикали, за изменение на Директива 1999/45/ЕО и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 793/93 на Съвета и Регламент (ЕО) № 1488/94 на Комисията, както и на Директива 76/769/ЕИО на Съвета и директиви 91/155/ЕИО, 93/67/ЕИО, 93/105/ЕО и 2000/21/ЕО на Комисията (ОВ L 396, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 60, стр. 3 и поправка — ОВ L 36, 5.2.2009 г., стр. 84).

         (3)  Директива 67/548/ЕИО на Съвета от 27 юни 1967 година за сближаването на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно класификацията, опаковането и етикетирането на опасни вещества (ОВ 196, 1967 г., стр. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 1, стр. 23)


title: Дело T-136/10: Определение на Общия съд от 20 януари 2011 г. — M/EMA (Иск за обезщетение — Липса на компетентност на Общия съд — Връщане за ново разглеждане на Съда на публичната служба)

text:
               19.3.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 89/17

         Определение на Общия съд от 20 януари 2011 г. — M/EMA
   (Дело T-136/10) (1)

   (Иск за обезщетение - Липса на компетентност на Общия съд - Връщане за ново разглеждане на Съда на публичната служба)
   2011/C 89/39
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищец: M (Broxbourne, Обединеното кралство) (представители: C. Thomann, barrister и I. Khawaja, solicitor)

      Ответник: Европейска агенция по лекарствата (EMA) (представители: V. Salvatore и N. Rampal Olmedo)

      Предмет

   Искане за обезщетение на основание на член 268 ДФЕС и на член 340 ДФЕС, с което се цели поправяне на вредите, които ищецът твърди, че е претърпял вследствие на трудова злополука

      Диспозитив

               1.

               Връща делото за ново разглеждане на Съда на публичната служба на Европейския съюз.

               2.

               Не се произнася по съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 148, 5.6.2010 г.


title: Дело T-364/12: Жалба, подадена на 8 август 2012 г. — Harper Hygienics/СХВП — Clinique Laboratories (CLEANIC Kindii)

text:
               17.11.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 355/28

         Жалба, подадена на 8 август 2012 г. — Harper Hygienics/СХВП — Clinique Laboratories (CLEANIC Kindii)
   (Дело T-364/12)
   2012/C 355/60
   Език на жалбата: полски

      Страни

      Жалбоподател: Harper Hygienics S.A. (Варшава, Полша) (представител: R. Rumpel, правен съветник)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Clinique Laboratories LLC (Ню Йорк, Съединени американски щати)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 17 май 2012 г. (преписка № R 1135/2011-2), с което се отказва регистрацията на марка на Общността „CLEANIC Kindii“ за стоки от класове 3, 5 и 16;

               —

               да измени обжалваното решение, така че марката да се регистрира за всички заявени стоки и услуги;

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят.

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка със словния елемент „CLEANIC Kindii“ за стоки от класове 3, 5 и 16.

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: марка на Общността № 54 429 за стоки от класове 3, 14, 25 и 42, марка на Общността № 2 294 429 за стоки от класове 35 и 42 и национална (полска) марка № 51 732 за стоки от класове 3 и 5.

      Решение на отдела по споровете: уважава възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 (1) посредством констатацията, че марките са сходни една с друга и че съществува опасност от объркване на потребителите, както и нарушение на член 8, параграф 5 от този регламент.

      (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1).


title: Дело T-383/10: Жалба, подадена на 7 септември 2010 г. — Continental Bulldog Club Deutschland/СХВП (CONTINENTAL)

text:
               6.11.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/43

         Жалба, подадена на 7 септември 2010 г. — Continental Bulldog Club Deutschland/СХВП (CONTINENTAL)
   (Дело T-383/10)
   ()
   2010/C 301/69
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Continental Bulldog Club Deutschland eV (Берлин, Германия) (представител: S. Vollmer, Rechtsanwältin)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 23 юни 2010 г. по преписка R 300/2010-1;

               —

               при условията на евентуалност, да отмени обжалваното решение, доколкото се отнася до стоки и услуги от клас 44;

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски, включително разноските, направени пред апелативния състав.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: Словната марка „CONTINENTAL“ за стоки от класове 31 и 44.

      Решение на проверителя: Отхвърля заявката за регистрация.

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (1), тъй като въпросната марка на Общността притежавала отличителни белези и не била описателна.

      (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 г. относно марката на Общността (ОВ L 2009, L 78, стр. 1).


title: Дело T-333/07: Иск, предявен на 7 септември 2007 г. — Entrance Services/Парламент

text:
               10.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/54

         Иск, предявен на 7 септември 2007 г. — Entrance Services/Парламент
   (Дело T-333/07)
   (2007/C 269/97)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Entrance Services NV (Vilvoorde, Белгия) (представители: A. Delvaux и V. Bertrand, avocats)

      Ответник: Европейски парламент
   Искания на ищеца

               —

               да се обяви иска за отмяна за допустим,

               —

               да се отмени решението, с което Парламентът е отхвърлил офертата на ищеца и е възложил обществената поръчка на друг оферент, решение, съобщено на ищеца на 14 август 2007 г.,

               —

               да се осъди Парламента да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи
   С настоящия иск ищецът претендира отмяната на решение на Парламента от 14 август 2007 г., с което е отхвърлена офертата, която е подал в процедурата за възлагане на обществена поръчка за сключването на договор за обслужване и поддръжка на автоматизирано оборудване, конструкции от дървен материал и сходно оборудване на сградите на Европейския парламент в Брюксел [(договор за предоставяне на услуги 2007-2010) (обществена поръчка № IFIN-BATIBRU-JLD-S0765-00)] (1).
   В подкрепа на иска си ищецът се позовава на първо място на нарушение на член 10 от сборника с административни клаузи и член 93, параграф 1 от Финансовия правилник (2), тъй като Парламентът е приел офертата на оферент, който, според ищеца, се намирал в положение за отстраняване от участие, предвидено в член 10 от сборника с административни клаузи, поради установеното от Комисията негово участие в картел.
   На второ място ищецът поддържа, че Парламентът нарушил член 97 и член 98 от Финансовия правилник, както и член 137 от Регламента за прилагане (3), тъй като изискал от оферентите да установят техническата си способност за изпълнение на обществената поръчка посредством доказателства, различни от посочените в тези разпоредби.
   На трето място ищецът се позовава на основание, изведено от нарушение на член 97 и член 98 от Финансовия регламент, както и на член 135, параграф 5 от Регламента за изпълнение, тъй като Парламентът изискал от оферентите да установят икономическата и финансовата си способност за изпълнение на обществената поръчка посредством доказателства, които не са предвидени в посочените разпоредби, и отхвърлил офертата на ищеца по съображение, че не е представил изискваните доказателства.
   Накрая ищецът поддържа, че оспорваното решение трябвало да бъде отменено поради нарушение на принципа за равенство, закрепен в член 89, параграф 1 от Финансовия регламент, тъй като Парламентът отхвърлил офертата му и възложил обществената поръчка на друг оферент, който се намирал в същото положение като ищеца по отношение на непредставянето на одобренията, изисквани от член 11 от сборника с административни клаузи.

      (1)  Обявление за обществена поръчка, публикувано: ОВ 2006/S 148-159062.

      (2)  Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 година относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (ОВ L 248, стр. 1).

      (3)  Регламент (ЕО, Евратом) № 2342/2002 на Комисията от 23 декември 2002 година относно определянето на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета относно Финансовия регламент, приложим към общия бюджет на Европейските общности, съответно изменен (ОВ L 357, стр. 1).


title: Дело T-505/09: Жалба, подадена на 16 декември 2009 г. — Carlyle/СХВП — Mascha & Regner Consulting (CAFE CARLYLE)

text:
               27.2.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 51/36

         Жалба, подадена на 16 декември 2009 г. — Carlyle/СХВП — Mascha & Regner Consulting (CAFE CARLYLE)
   (Дело T-505/09)
   2010/C 51/70
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: The Carlyle, LLC (St. Louis, Съединени щати) (представители: E. Cornu, E. De Gryse и D. Moreau, lawyers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Mascha & Regner Consulting KEG (Виена, Австрия)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 8 октомври 2009 г. по преписка № R 239/2009-4; и

               —

               да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет на искането за отмяна: словната марка „CAFE CARLYLE“ за услуги от клас 42

      Притежател на марката на Общността: жалбоподателят

      Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав

      Решение на отдела по отмяна: отхвърля искането за отмяна.

      Решение на апелативния състав: отменя съответната марка на Общността.

      Изложени правни основания: нарушение на член 51, параграф 1, буква а) от Регламент № 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав погрешно е приложил твърде ограничително тълкуване на понятието за реално използване. Освен това апелативният състав не е успял: i) да вземе предвид доказателствата, представени от жалбоподателя пред отдела по отмяна; ii) да прецени правилно обхвата на посочените доказателства за използването и iii) да им направи цялостна оценка.


title: Дело T-102/17: Жалба, подадена на 17 февруари 2017 г. — Cantina e oleificio sociale di San Marzano/EUIPO — Miguel Torres (SANTORO)

text:
               18.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 121/40

         Жалба, подадена на 17 февруари 2017 г. — Cantina e oleificio sociale di San Marzano/EUIPO — Miguel Torres (SANTORO)
   (Дело T-102/17)
   (2017/C 121/59)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Cantina e oleificio sociale di San Marzano (Сан Марцано ди Сан Джузепе, Италия) (представители: F. Jacobacci и E. Truffo, адвокати)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Miguel Torres, SA (Вилафранка дел Пенедес, Испания)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словния елемент „SANTORO“ — заявка за регистрация № 12 282 141

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 1 декември 2016 г. по преписка R 2018/2015-2

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 поради неправилно тълкуване на съдебната практика по съответните въпроси,

               —

               Нарушение на член 8, параграф 5 от Регламент № 207/2009 и изопачаване на доказателствата.


title: Дело T-469/13: Решение на Общия съд от 8 септември 2016 г. — Generics (UK)/Комисия (Конкуренция — Картели — Пазар на антидепресивни лекарствени продукти, съдържащи активната фармацевтична съставка циталопрам — Понятие за ограничение на конкуренцията по предмет — Потенциална конкуренция — Генерични лекарствени продукти — Бариери пред навлизането на пазара, произтичащи от съществуването на патенти — Споразумения, сключени между патентопритежателя и предприятие — производител на генерични продукти — Грешка при прилагане на правото — Грешка в преценката — Право на защита — Глоби)

text:
               17.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 383/11

         Решение на Общия съд от 8 септември 2016 г. — Generics (UK)/Комисия
   (Дело T-469/13) (1)

   ((Конкуренция - Картели - Пазар на антидепресивни лекарствени продукти, съдържащи активната фармацевтична съставка циталопрам - Понятие за ограничение на конкуренцията по предмет - Потенциална конкуренция - Генерични лекарствени продукти - Бариери пред навлизането на пазара, произтичащи от съществуването на патенти - Споразумения, сключени между патентопритежателя и предприятие — производител на генерични продукти - Грешка при прилагане на правото - Грешка в преценката - Право на защита - Глоби))
   (2016/C 383/15)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Generics (UK) Ltd (Potters Bar, Обединено кралство) (представители: I. Vandenborre и T. Goetz, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално J. Bourke, F. Castilla Contreras и T. Vecchi, впоследствие F. Castilla Contreras, T. Vecchi, B. Mongin и C. Vollrath, подпомагани от S. Kingston, barrister)

      Предмет

   Искане за частична отмяна на Решение C(2013) 3803 окончателен на Комисията от 19 юни 2013 г. относно процедура по прилагане на член 101 [ДФЕС] и член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка AT/39229 — Lundbeck) и искане за намаляване на размера на глобата, наложена на жалбоподателя с това решение.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Generics (UK) Ltd да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 325, 9.11.2013 г.


title: Дело T-599/13: Решение на Общия съд от 7 май 2015 г. — Cosmowell/СХВП — Haw Par (GELENKGOLD) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността „GELENKGOLD“ — По-ранна фигуративна марка на Общността, изобразяваща тигър — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Изменение в отличителния характер на по-ранната марка — Сходство на знаците във фонетично отношение — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               22.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 205/30

         Решение на Общия съд от 7 май 2015 г. — Cosmowell/СХВП — Haw Par (GELENKGOLD)
   (Дело T-599/13) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „GELENKGOLD“ - По-ранна фигуративна марка на Общността, изобразяваща тигър - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Изменение в отличителния характер на по-ранната марка - Сходство на знаците във фонетично отношение - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2015/C 205/39)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Cosmowell GmbH (Санкт Йохан ин Тирол, Австрия) (представител: J. Sachs, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: D. Walicka)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Haw Par Corp. Ltd (Сингапур, Сингапур) (представители: C. Schultze, J. Ossing, R.-D. Härer, C. Weber, H. Ranzinger, C. Brockmann и C. Gehweiler, адвокати)

      Предмет

   Жалба срещу решение на четвърти състав на СХВП от 5 септември 2013 г. (преписка R 2013/2012-4), постановено в производство по възражение със страни Haw Par Corp. Ltd и Cosmowell GmbH.

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 5 септември 2013 г. (преписка R 2013/2012-4).

               2)

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3)

               СХВП понася направените от нея съдебни разноски и половината от тези на Cosmowell GmbH, направени както пред Общия съд, така и пред апелативния състав.

               4)

               Haw Par Corp. Ltd понася направените от него съдебни разноски и половината от тези на Cosmowell, направени както пред Общия съд, така и пред апелативния състав.

      (1)  ОВ C 39, 8.2.2014 г.


title: Дело T-662/16: Жалба, подадена на 12 септември 2016 г. — Gall Pharma/EUIPO — Pfizer (Styriagra)

text:
               28.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 441/19

      Жалба, подадена на 12 септември 2016 г. — Gall Pharma/EUIPO — Pfizer (Styriagra)
      (Дело T-662/16)
      (2016/C 441/24)
      Език на жалбата: немски

         Страни

         Жалбоподател: Gall Pharma GmbH (Юденбург, Австрия) (представители: D. Reichelt и L. Figura, Rechtsanwälte)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Pfizer Inc. (Ню Йорк, Ню Йорк, Съединени американски щати)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител на спорната марка: жалбоподателят

         Спорна марка: марка на Европейския съюз „Styriagra“ — марка на Европейския съюз № 12 161 469

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 13 юни 2016 г. по преписка R 724/2015-5.

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  след като отмени обжалваното решение, да отхвърли възражението № 002286568 срещу марка на Съюза № 000233890;

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

         Изложени основания

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 5 от Регламент № 207/2009;

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-227/08: Решение на Съда (първи състав) от 17 декември 2009 г. (преюдициално запитване от Audiencia Provincial de Salamanca, Испания) — Eva Martín Martín/EDP Editores SL (Директива 85/577/ЕИО — Член 4 — Защита на потребителите — Договори, сключени извън търговския обект — Право на отказ — Задължение за информиране от страна на търговеца — Недействителност на договора — Подходящи мерки)

text:
               27.2.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 51/7

         Решение на Съда (първи състав) от 17 декември 2009 г. (преюдициално запитване от Audiencia Provincial de Salamanca, Испания) — Eva Martín Martín/EDP Editores SL
   (Дело C-227/08) (1)

   (Директива 85/577/ЕИО - Член 4 - Защита на потребителите - Договори, сключени извън търговския обект - Право на отказ - Задължение за информиране от страна на търговеца - Недействителност на договора - Подходящи мерки)
   2010/C 51/10
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Audiencia Provincial de Salamanca

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Eva Martín Martín

      Ответник: EDP Editores SL

      Предмет

   Преюдициално запитване — Audiencia Provincial de Salamanca — Тълкуване на член 4 от Директива 85/577/ЕИО на Съвета от 20 декември 1985 година относно защита на потребителите във връзка с договорите, сключени извън търговския обект (ОВ L 372, стр. 31; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 1, стр. 188) — Член 3 ЕО, член 95 ЕО и член 153 ЕО —Член 38 от Хартата на основните права на Европейския съюз — Право на отказ — Задължение на търговеца да предостави определена информация — Мерки за защита на потребителя в случай на неизпълнение — Недействителност на договора и правомощия на националния съд

      Диспозитив

   Член 4 от Директива 85/577/ЕИО на Съвета от 20 декември 1985 година относно защита на потребителите във връзка с договорите, сключени извън търговския обект, допуска националната юрисдикция служебно да обяви за недействителен договор, който попада в приложното поле на тази директива, на основание че потребителят не е бил информиран за правото му на отказ, въпреки че същият изобщо не се е позовал на тази недействителност пред компетентните национални юрисдикции.

      (1)  ОВ C 223, 30.8.2008 г.


title: Дело C-331/05 P: Решение на Съда (втори състав) от 28 юни 2007 г. — Internationaler Hilfsfonds eV/Комисия на Европейските общности (Обжалване — Извъндоговорна отговорност — Причинно-следствена връзка — Разходи, свързани с производствата пред Европейския омбудсман)

text:
               25.8.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 199/7

         Решение на Съда (втори състав) от 28 юни 2007 г. — Internationaler Hilfsfonds eV/Комисия на Европейските общности
   (Дело C-331/05 P) (1)

   (Обжалване - Извъндоговорна отговорност - Причинно-следствена връзка - Разходи, свързани с производствата пред Европейския омбудсман)
   (2007/C 199/11)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: Internationaler Hilfsfonds eV (представители: H. Kaltenecker и S. Krüger, Rechtsanwälte)

      Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности (представители: M.-J. Jonczy и S. Fries)
   Предмет
   Жалба срещу Определение на Първоинстанционния съд на Европейските общности (трети състав) от 11 юли 2005 г. по дело Internationaler Hilfsfonds eV /Комисия (T-294/04), с което Първоинстанционният съд е отхвърлил като явно неоснователен иска за обезщетяване на твърдени претърпени вреди, представляващи разходи за адвокат, направени за три жалби пред Европейския омбудсман
   Диспозитив

               1)

               Жалбата се отхвърля.

               2)

               Internationaler Hilfsfonds eV се осъжда да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 271, 29.10.2005 г.


title: Дело C-338/13: Решение на Съда (втори състав) от 17 юли 2014 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof — Австрия) — Marjan Noorzia/Bundesministerin für Inneres (Преюдициално запитване — Право на събиране на семейството — Директива 2003/86/ЕО — Член 4, параграф 5 — Национална правна уредба, според която се изисква кандидатът за събиране на семейството и съпругът да са навършили 21 години към датата на подаване на заявлението за събиране на семейството — Съответстващо тълкуване)

text:
               15.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 315/18

         Решение на Съда (втори състав) от 17 юли 2014 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof — Австрия) — Marjan Noorzia/Bundesministerin für Inneres
   (Дело C-338/13) (1)

   ((Преюдициално запитване - Право на събиране на семейството - Директива 2003/86/ЕО - Член 4, параграф 5 - Национална правна уредба, според която се изисква кандидатът за събиране на семейството и съпругът да са навършили 21 години към датата на подаване на заявлението за събиране на семейството - Съответстващо тълкуване))
   2014/C 315/26
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Verwaltungsgerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Marjan Noorzia

      Ответник: Bundesministerin für Inneres

      Диспозитив

   Член 4, параграф 5 от Директива 2003/86/ЕО на Съвета от 22 септември 2003 година относно правото на събиране на семейството трябва да се тълкува в смисъл, че допуска съществуването на национална правна уредба, съгласно която съпрузите и регистрираните партньори трябва да са навършили 21 години към датата на подаване на заявлението, за да може да се считат за членове на семейството, които имат право на събиране на семейството.

      (1)  ОВ C 233, 10.8.2013 г.


title: Дело C-323/09: Преюдициално запитване, отправено от High Court of Justice (England and Wales), Chancery Division на 12 август 2009 г. — Interflora Inc, Interflora British Unit/Marks & Spencer plc, Flowers Direct Online Limited

text:
               21.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/19

         Преюдициално запитване, отправено от High Court of Justice (England and Wales), Chancery Division на 12 август 2009 г. — Interflora Inc, Interflora British Unit/Marks & Spencer plc, Flowers Direct Online Limited
   (Дело C-323/09)
   2009/C 282/37
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   High Court of Justice (England and Wales), Chancery Division

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Interflora Inc, Interflora British Unit

      Ответници: Marks & Spencer plc, Flowers Direct Online Limited

      Преюдициални въпроси

               1.

               Когато търговец, който е конкурент на притежателя на регистрирана марка, и който чрез своя уеб сайт продава стоки и предоставя услуги, идентични на обхванатите от марката, (i) избере знак, идентичен (в съответствие с Решение на Съда по дело C-291/00) на марката, като ключова дума за услуга за платени препратки на оператор на търсачка, (ii) определи знака като ключова дума, (iii) свърже знака с интернет адреса (URL) на своя уеб сайт, (iv) определи цена на клик, която ще плаща във връзка с тази ключова дума, (v) планира времето на показването на платената препратка и (vi) използва знака в търговската кореспонденция, свързана с издаването на фактури и плащането на такси или с управлението на неговия акаунт при оператора на търсачката, но самата платена препратка не включва знака или друг подобен знак, всички тези действия или някои от тях представляват ли „използване“ на знака от конкурента по смисъла на член 5, параграф l, буква a) от Първа директива 89/104/ЕИО на Съвета (1) от 21 декември 1988 г. (наричана по-нататък „Директивата за марките“) и на член 9, параграф l, буква a) от Регламент 40/94 на Съвета (2) от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (наричан по-нататък „Регламентът за МО“)?

               2.

               В тези случаи става ли дума за използване „за“ стоки и услуги, идентични на тези, за които е регистрирана марката, по смисъла на член 5, параграф l, буква a) от Директивата за марките и на член 9, параграф l, буква a) от Регламента за МО?

               3.

               Такова използване попада ли в приложното поле на едната или на двете групи от следните разпоредби:

                           а)

                           член 5, параграф l, буква a) от Директивата за марките и на член 9, параграф l, буква a) от Регламента за МО, и

                           б)

                           (ако се предположи, че подобно използване извлича неоснователно полза от отличителния характер или от репутацията на марката) член 5, параграф 2 от Директивата за марките и член 9, параграф l, буква в) от Регламента за МО?

               4.

               Ще се промени ли отговора на въпрос 3 по-горе ако:

                           а)

                           представянето на платената препратка на конкурента в отговор на търсене от ползвател чрез въпросния знак може да накара някои потребители да предположат, че конкурентът е член на търговската мрежа на притежателя на марката, обратно на фактическите обстоятелства, или

                           б)

                           операторът на търсачката не позволява на притежателите на марката в съответната държава членка на Общността да блокират избора на знаци, идентични на техните марки, като ключови думи от трети страни?

               5.

               Когато търсачката (i) представя пред ползвател знак, който е идентичен (в съответствие с Решение на Съда по дело C-291/00) на регистрирана марка, в полетата за търсене, разположени в началото и в края на страниците за търсене, които съдържат платена препратка към уеб сайта на конкурента, посочен във въпрос 1 по-горе, (ii) представя знака пред ползвателя в рамките на резюмето на резултатите от търсенето, (iii) представя знака пред ползвателя посредством алтернативно предложение, когато ползвателят е въвел сходен знак в търсачката, (iv) представя пред ползвателя страница с резултати от търсене, съдържаща платената препратка на конкурента, в отговор на въвеждането на знака от ползвателя, и (v) приема употребата на знака от ползвателя, като му представя страници с резултати от търсене, съдържащи платената препратка на конкурента, но самата платена препратка не включва знака или друг сходен знак, всички тези действия или някои от тях представляват ли „използване“ на знака от оператора на търсачката по смисъла на член 5, параграф l, буква a) от Директивата за марките и на член 9, параграф l, буква a) от Регламента за МО?

               6.

               В тези случаи става ли дума за използване „за“ стоки и услуги, идентични на тези, за които е регистрирана марката, по смисъла на член 5, параграф l, буква a) от Директивата за марките и на член 9, параграф l, буква a) от Регламента за МО?

               7.

               Подобно използване попада ли в приложното поле на едната или на двете групи от следните разпоредби:

                           а)

                           член 5, параграф l, буква a) от Директивата за марките и на член 9, параграф l, буква a) от Регламента за МО, и

                           б)

                           (ако се предположи, че подобно използване извлича неоснователно полза от отличителния характер или от репутацията на марката) член 5, параграф 2 от Директивата за марките и член 9, параграф l, буква в) от Регламента за МО?

               8.

               Ще се промени ли отговора на въпрос 7 по-горе ако:

                           а)

                           представянето на платената препратка на конкурента в отговор на търсене от ползвател чрез въпросния знак може да накара някои потребители да предположат, че конкурентът е член на търговската мрежа на притежателя на марката, обратно на фактическите обстоятелства, или

                           б)

                           операторът на търсачката не позволява на притежателите на марката в съответната държава членка на Общността да блокират избора на знаци, идентични на техните марки, като ключови думи от трети страни?

               9.

               Ако подобно използване попада в приложното поле на едната или на двете групи разпоредби — член 5, параграф l, буква a) от Директивата за марките/член 9, параграф l, буква a) от Регламента за МО и член 5, параграф 2 от Директивата за марките/член 9, параграф l, буква в) от Регламента за МО:

                           а)

                           подобно използване състои ли се от или включва ли „пренасяне по комуникационната мрежа на информация [предоставяна от] получателя на услугата“, и ако това е така операторът на търсачка дали „подбира или променя информацията“ по смисъла на член 12, параграф 1 от Директива 2000/31/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета (3) от 8 юни 2000 година за някои правни аспекти на услугите на информационното общество, и по-специално на електронната търговия на вътрешния пазар („Директивата за електронната търговия“)?

                           б)

                           подобно използване състои ли се от или включва ли „автоматичното, непосредствено и временно съхраняване на тази информация, което се извършва с единствената цел да се подобри ефективността на по-нататъшния пренос на информация до други получатели на услугата по тяхна заявка“ по смисъла на член 13, параграф 1 от Директивата за електронната търговия?

                           в)

                           подобно използване състои ли се от или включва ли „съхраняване на информация, предоставяна [от] получателя на услугата“ по смисъла на член 14, параграф 1 от Директивата за електронната търговия?

                           г)

                           ако използването не се състои изключително от дейности, попадащи в приложното поле на една или повече от разпоредбите на член 12, параграф 1, член 13, параграф 1 и член 14, параграф 1 от Директивата за електронната търговия, но включва подобни дейности, дали операторът на търсачката е освободен от отговорност, доколкото използването се състои от подобни дейности, и ако това е така, могат ли да се присъдят обезщетения за вреди или други парични обезщетения във връзка с подобно използване, доколкото той не е освободен от отговорност?

               10.

               Ако отговорът на въпрос 9 по-горе е в смисъл, че използването не се състои изключително от дейности, попадащи в приложното поле на една или повече от разпоредбите на членове 12—14 от Директивата за електронната търговия, може ли конкурентът да бъде солидарно отговорен за нарушенията, извършени от оператора на търсачката, по силата на националната уредба на допълнителната отговорност?

      (1)  Първа директива 89/104/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно маркитер ОВ L 40, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 92.

      (2)  ОВ L 11, стр. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 17 том 1, стр. 146.

      (3)  ОВ L 178, стр. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 29, стр. 257.


title: Дело C-100/07 P: Жалба, подадена на 21 февруари 2007 г. от É.R. и други срещу Решението на Първоинстанционния съд (първи състав), постановено на 13 декември 2006 г. по дело T-138/03, É.R. и други/Съвет и Комисия

text:
               9.6.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/2

         Жалба, подадена на 21 февруари 2007 г. от É.R. и други срещу Решението на Първоинстанционния съд (първи състав), постановено на 13 декември 2006 г. по дело T-138/03, É.R. и други/Съвет и Комисия
   (Дело C-100/07 P)
   (2007/C 129/03)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподатели: É.R., J.R., A.R., B.R., O.O., T.D., V.D., J.M.D., D.D., D.F., E.E., C.F., H.R., M.R., I.R., B.R., M.R., C.S. (представител: F. Honnorat, адвокат)

      Други страни в производството: Съвет на Европейския съюз, Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателите

               —

               да се обяви жалбата за допустима;

               —

               да се обяви същата за основателна;

               —

               да се отмени Решението на Първоинстанционния съд на Европейските общности (първи състав), постановено на 13 декември 2006 г. по дело T-138/03;

               —

               да се разпореди връщането на делото за разглеждане от Първоинстанционния съд, който да се произнесе по исканията на жалбоподателите.

         Правни основания и основни доводи
   С жалбата си жалбоподателите искат отмяна на обжалваното решение, доколкото с него се отхвърля предявеният от тях иск като частично недопустим, а в останалата част — като неоснователен.
   На първо място, що се отнася до допустимостта на иска им, жалбоподателите твърдят, че мотивите на Първоинстанционния съд са противоречиви и че, като постановява, че искът за поправяне на вреди, настъпили в резултат на заразяването и смъртта на г-н H.E.R. е предявен след изтичане на 5-годишния давностен срок, този съд нарушава както член 46 от Статута на Съда, така и член 6, параграф 1 от Европейската конвенция за защита правата на човека и основните свободи. В това отношение жалбоподателите изтъкват, че Първоинстанционният съд не може да постанови, че давностният срок за предявяване на иска е изтекъл, доколкото към момента на разглеждане на исканията им те не разполагали с епидемиологична информация, която би позволила точното определяне на датата на заразяване на техните близки.
   На второ място, що се отнася до разглеждането на иска по същество, жалбоподателите твърдят, че Първоинстанционният съд също така излага противоречиви мотиви и нарушава член 6, параграф 1 от посочената конвенция, като, от една страна, основава решението си на стари доклади и не взима предвид най-новата епидемиологична информация, и от друга — като постановява, че не е установено наличието на причинна връзка между твърдяната вреда и противоправното поведение, в което се обвиняват общностните институции.


title: Дело T-343/12: Определение на Общия съд от 21 ноември 2012 г. — Grupo T Diffusión/СХВП — ABR Producción Contemporánea (Лампа) (Марка на Общността — Искане за обявяване на недействителност — Оттегляне на искането за обявяване на недействителност — Липса на основание за постановяване на съдебно решение)

text:
               26.1.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 26/50

         Определение на Общия съд от 21 ноември 2012 г. — Grupo T Diffusión/СХВП — ABR Producción Contemporánea (Лампа)
   (Дело T-343/12) (1)

   (Марка на Общността - Искане за обявяване на недействителност - Оттегляне на искането за обявяване на недействителност - Липса на основание за постановяване на съдебно решение)
   2013/C 26/101
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Grupo T Diffusión, SA (Барселона, Испания) (представител: A. Lasala Grimalt, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: J. Crespo Carrillo)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: ABR Producción Contemporánea, SL (Барселона, Испания)

      Предмет

   Жалба срещу решението на трети апелативен състав на СХВП от 1 юни 2012 г. (преписка R 1622/2010-3) относно производство по обявяване на недействителност между ABR Producción Contemporánea, SL и Grupo T Diffusión, SA.

      Диспозитив

               1.

               Липсва основание за постановяване на съдебно решение по същество по настоящата жалба.

               2.

               Осъжда всяка от страните да понесе направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 287, 22.9.2012 г.


title: Дело T-159/16: Жалба, подадена на 15 април 2016 г. — Zitro IP (TRIPLE O NADA)

text:
               13.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/61

      Жалба, подадена на 15 април 2016 г. — Zitro IP (TRIPLE O NADA)
      (Дело T-159/16)
      (2016/C 211/75)
      Език на жалбата: испански

         Страни

         Жалбоподател: Metronia, SA (Мадрид, Испания) (представител: A. Vela Ballesteros, abogado)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Zitro IP Sàrl (Люксембург, Люксембург)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител: жалбоподателят

         Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словните елементи „TRIPLE O NADA“ — Заявка за регистрация № 11 603 529

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 15 февруари 2016 г. по преписка R 2605/2014-4

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да уважи жалбата срещу решението на четвърти апелативен състав от 15 февруари 2016 г., като разреши регистрацията на заявената марка;

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) и на член 8, параграф 5 от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-432/13: Преюдициално запитване, отправено от Curtea de Apel Cluj (Румъния) на 31 юли 2013 г. — Casa Județeană de Pensii Cluj/Attila Balazs

text:
               12.10.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 298/4

         Преюдициално запитване, отправено от Curtea de Apel Cluj (Румъния) на 31 юли 2013 г. — Casa Județeană de Pensii Cluj/Attila Balazs
   (Дело C-432/13)
   2013/C 298/06
   Език на производството: румънски

      Запитваща юрисдикция

   Curtea de Apel Cluj

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Casa Județeană de Pensii Cluj

      Ответник: Attila Balazs

      Преюдициални въпроси

   Следва ли разпоредбите на член 7, параграф 2, буква в) от Регламент (ЕИО) № 1408/71 (1) да се тълкуват в смисъл, че в тяхното приложно поле попада двустранна спогодба, сключена между две държави членки преди датата, от която започва да се прилага регламентът, с която спогодба те са се договорили за прекратяване на задължението във връзка със социалните осигуровки, дължими от едната държава на граждани на другата държава, които са имали качеството на политически бежанци на територията на първата държава и са се репатрирали на територията на втората държава, срещу заплащането от първата държава на глобална сума за пенсиите и за покриване на периода, в който в първата държава членка са заплащани социалноосигурителните вноски?

      (1)  Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социално осигуряване на заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността (ОВ L 149, стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 26).


title: Дело T-639/14: Жалба, подадена на 22 август 2014 г. — DEI/Комисия

text:
               10.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 395/54

      Жалба, подадена на 22 август 2014 г. — DEI/Комисия
      (Дело T-639/14)
      (2014/C 395/67)
      Език на производството: гръцки

         Страни

         Жалбоподател: Dimosia Epicheirisi Ilektrismoy (DEI) A E DEI (Атина, Гърция) (представители: E. Bourtzalas, D. Waelbroeck, A. Ikonomou, K Sinodinos и E. Salaka, адвокати)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания на жалбоподателя

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да отмени решенията на Комисията, съдържащи се в писмото ѝ до жалбоподателя от 12 юни 2014 г., във връзка съответно с двете жалби, подадени впоследствие от жалбоподателя до ответника относно неправомерни държавни помощи, първоначално изразяващи се в изпълнението на решение № 346/2012 на гръцкия регулаторен орган в енергийния сектор, а впоследствие — в решението на специалния арбитражен съд в рамките на постоянния арбитраж на горепосочения регулаторен орган в енергийния сектор, като и двете решения задължават жалбоподателя да достави електрическа енергия на дружеството „Aluminium SA“ на по-ниска от себестойността цена, и по-специално изричното решение да не се провеждат допълнителни проверки по второто от посочените по-горе от жалбоподателя решения с мотив, че не било доказано нарушение на разпоредбите в областта на държавните помощи и мълчаливия отказ от провеждане на допълнителни проверки по втората от горепосочените жалби, и

                  —

                  да отсъди ответника да заплати направените от жалбоподателя съдебни разноски.

         Правни основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири правни основания.

                  1.

                  Първото правно основание е изведено от съществено процесуално нарушение, тъй като ответникът не е спазил процесуалните изисквания, предвидени за приемането на обжалвания акт.

                  2.

                  Второто правно основание е изведено от явна грешка в преценката, що се отнася до правните и фактически обстоятелства в тълкуването и прилагането на членове 107 ДФЕС и 108 ДФЕС във връзка с извода на ответника, че държавата не е отговорна за спорната мярка.

                  3.

                  Третото правно основание е изведено от явна грешка в преценката, що се отнася до правните и фактически обстоятелства в тълкуването и прилагането на членове 107 ДФЕС и 108 ДФЕС във връзка с извода на ответника, че от спорната мярка не следва предоставяне на неправомерно предимство на дружеството „Aluminium SA“.

                  4.

                  Четвъртото правно основание е изведено от нарушение на задължението за мотивиране в достатъчна степен и за разглеждане на всички относими правни и фактически обстоятелства и от нарушение на принципа за добра администрация, по-специално тъй като ответникът не е изяснил в достатъчна степен всички причини, поради които правните и фактически обстоятелства, изтъкнати от жалбоподателя, не доказвали съществуването на предполагаема неправомерна държавна помощ и не обосновава подробно съществената промяна в позицията си по отношение на предходни случаи, що се отнася до критерия за отговорност на държавата и изчисляването на цената за доставка на електрическа енергия за потребител като дружество „Aluminium SA“ и тъй като ответникът не е осъществил никаква съществена проверка по двете горепосочени жалби на жалбоподателя.


title: Дело C-45/14: Определение на Съда (осми състав) от 19 юни 2014 г. (преюдициално запитване от Fővárosi Ítélőtábla — Унгария) — Наказателно производство срещу István Balázs, Dániel Papp (Преюдициално запитване — Основни права — Харта на основните права на Европейския съюз — Членове 47, 50 и 54 — Прилагане на правото на Съюза — Липса — Явна липса на компетентност на Съда)

text:
               15.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 315/32

         Определение на Съда (осми състав) от 19 юни 2014 г. (преюдициално запитване от Fővárosi Ítélőtábla — Унгария) — Наказателно производство срещу István Balázs, Dániel Papp
   (Дело C-45/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Основни права - Харта на основните права на Европейския съюз - Членове 47, 50 и 54 - Прилагане на правото на Съюза - Липса - Явна липса на компетентност на Съда))
   2014/C 315/52
   Език на производството: унгарски

      Запитваща юрисдикция

   Fővárosi Ítélőtábla

      Страни в главното производство

   István Balázs, Dániel Papp

      Диспозитив

   Произнасянето по преюдициалните въпроси, поставени от Fővárosi Ítélőtábla (Унгария) с акт от 21 януари 2014 г., очевидно не е от компетентността на Съда на Европейския съюз.

      (1)  ОВ C 142, 12.5.2014 г.


title: Дело T-79/15: Жалба, подадена на 18 февруари 2015 г.  — Olympus Medical Systems/СХВП (3D)

text:
               13.4.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 118/41

         Жалба, подадена на 18 февруари 2015 г. — Olympus Medical Systems/СХВП (3D)
   (Дело T-79/15)
   (2015/C 118/52)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Olympus Medical Systems Corp. (Токио, Япония) (представители: A. Ebert-Weidenfeller и C. Opatz, lawyers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Данни за производството пред СХВП

      Спорна марка: фигуративна марка с елемента „3D“— заявка за регистрация № 12 598 538

      Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на СХВП от 11.12.2014 г. по преписка R 1708/2014-2

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент № 207/2009


title: Дело F-51/15: Жалба, подадена на 27 март 2015 г. — FR/ЕААБ

text:
               8.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 190/37

         Жалба, подадена на 27 март 2015 г. — FR/ЕААБ
   (Дело F-51/15)
   (2015/C 190/45)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: FR (представители: L. Levi и A. Blot, адвокати)

      Ответник: Европейска агенция за авиационна безопасност (ЕААБ)

      Предмет и описание на спора

   Отмяна на решението жалбоподателят да бъде уволнен в края на срока за изпитване и искане за обезщетение за твърдени имуществени и неимуществени вреди

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението от 13 юни 2014 г.,

               —

               ако е необходимо, да се отмени решението от 18 декември 2014 г.,

               —

               вследствие на това да се присъди обезщетение за претърпените имуществени вреди, ако жалбоподателят не бъде възстановен на длъжност в Европейската агенция за авиационна безопасност (ЕААБ),

               —

               да се осъди ЕААБ да плати обезщетение за претърпените неимуществени вреди, оценени по справедливост и временно на 5  800 EUR,

               —

               да се осъди ЕААБ да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-154/15: Решение на Общия съд от 26 октомври 2016 г. — Jaber/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки срещу Сирия — Замразяване на средства — Отмяна на по-ранните актове с решение на Общия съд — Нови актове, с които името на жалбоподателя е включено в списъците — Жалба за отмяна — Член 76, буква г) от Процедурния правилник — Съдържание на жалбата — Допустимост — Задължение за мотивиране — Тежест на доказване — Право на собственост — Свобода на стопанската инициатива)

text:
               12.12.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 462/18

         Решение на Общия съд от 26 октомври 2016 г. — Jaber/Съвет
   (Дело T-154/15) (1)

   ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Сирия - Замразяване на средства - Отмяна на по-ранните актове с решение на Общия съд - Нови актове, с които името на жалбоподателя е включено в списъците - Жалба за отмяна - Член 76, буква г) от Процедурния правилник - Съдържание на жалбата - Допустимост - Задължение за мотивиране - Тежест на доказване - Право на собственост - Свобода на стопанската инициатива))
   (2016/C 462/21)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Aiman Jaber (Lattakia, Сирия) (представители: A. Boesch, D. Amaudruz и M. Ponsard, avocats)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: B. Driessen и S. Kyriakopoulou)

      Предмет

   Жалба на основание член 263 ДФЕС, с която се иска отмяна на Решение за изпълнение 2015/117/ОВППС на Съвета от 26 януари 2015 година за прилагане на Решение 2013/255/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия (OВ L 20, 2015 г. стр. 85) и на Регламент за изпълнение (ЕС) № 2015/108 на Съвета от 26 януари 2015 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия (OВ L 20, 2015 г., стр. 2), в частта, в която името на жалбоподателя е вписано в списъка на лицата и образуванията, по отношение на които се прилагат ограничителните мерки.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда г-н Aiman Jaber да понесе собствените си разноски и да заплати направените от Съвета на Европейския съюз разноски за настоящото производство и за обезпечителното производство.

      (1)  ОВ C 190, 8.6.2015 г.


title: Дело F-13/12: Жалба, подадена на 3 февруари 2012 г. — ZZ/Комисия

text:
               12.5.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/32

         Жалба, подадена на 3 февруари 2012 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-13/12)
   2012/C 138/74
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представители: S. Rodrigues, C. Bernard-Glanz, A. Blot)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на решението на Комисията да не поднови договора на жалбоподателя като договорно нает служител.

      Искания на жалбоподателя

               —

               жалбата да бъде допусната за разглеждане,

               —

               да се отмени решението да не се поднови договорът на жалбоподателя, взето от началника на отдел „Назначаване и прекратяване на служебни правоотношения“, дирекция HR. B, главна дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ в качеството му на орган по назначаването,

               —

               доколкото е необходимо, да се отмени решението на органа по назначаването, с което се отхвърля жалбата, подадена от жалбоподателя по административен ред,

               —

               жалбоподателят да бъде възстановен на длъжността, която е заемал в DG DIGIT, чрез продължаване на договора му в съответствие с изискванията на Правилника,

               —

               при условията на евентуалност — в случай че съдът не уважи искането за възстановяване на работа — ответникът да бъде осъден да заплати обезщетение за претърпените от жалбоподателя вреди, като жалбоподателят предлага размерът му да се определи по справедливост като разликата между двугодишното възнаграждение, което е щял да получи като срочно нает служител в Комисията, ако беше подновен договорът му, и получаваните понастоящем обезщетения за безработица за същия срок от две години (който съответства на срока, за който се подновяват договорите съгласно член 8 от УРДС), заедно с лихва за забава в размер на законоустановената лихва за съответния период,

               —

               при всички случаи ответникът да бъде осъден да заплати фиксирана сума като обезщетение за неимуществени вреди, като жалбоподателят предлага то да се определи по справедливост на 5 000 EUR, заедно с лихва за забава в размер на законоустановената лихва към датата на съдебното решение,

               —

               Комисията да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-254/11: Преюдициално запитване, отправено от Legfelsőbb Bírósága (Унгария) на 25 май 2011 г. — Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Rendőrkapitányság Záhony Határrendészeti Kirendeltsége/Oskar Shomodi

text:
               6.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 232/17

         Преюдициално запитване, отправено от Legfelsőbb Bírósága (Унгария) на 25 май 2011 г. — Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Rendőrkapitányság Záhony Határrendészeti Kirendeltsége/Oskar Shomodi
   (Дело C-254/11)
   2011/C 232/29
   Език на производството: унгарски

      Запитваща юрисдикция

   Legfelsőbb Bírósága

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Rendőrkapitányság Záhony Határrendészeti Kirendeltsége

      Ответник: Oskar Shomodi

      Преюдициални въпроси

               1.

               Следва ли член 5 от Регламент (ЕО) № 1931/2006 (1) на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 година (наричан по-нататък „Регламент №°1931/2006“), който разрешава непрекъснат престой с максимална продължителност три месеца, предвид по-специално член 2, буква а) и член 3, точка 3 от същия регламент, да се тълкува в смисъл, че въз основа на двустранни споразумения между държавите членки и съседните им трети страни съгласно член 13 от посочения регламент, са допустими многократни влизания и излизания и непрекъснат престой за максимален период от три месеца, така че жител на граничен район, който разполага с разрешително за местен граничен трафик, може да прекъсне непрекъснатия престой преди изтичане на тримесечния срок, а впоследствие, след като отново премине границата, да придобие още веднъж право на непрекъснат тримесечен престой?

               2.

               В случай на утвърдителен отговор на първия въпрос, може ли непрекъснатият престой по смисъла на член 5 от Регламент №°1931/2006 да се счита за прекъснат когато влизането и излизането са осъществени в един и същи ден или пък през два последователни дни?

               3.

               В случай на утвърдителен отговор на първия въпрос и отрицателен отговор на втория въпрос, какъв интервал или какъв друг критерий за преценка е необходимо да се вземе предвид, за да може да се установи наличието на прекъсване на непрекъснатия престой за целите на член 5 от Регламент №°1931/2006?

               4.

               В случай на отрицателен отговор на първия въпрос, следва ли разпоредбата, която допуска непрекъснат престой с максимална продължителност от три месеца съгласно член 5 от Регламент № 1931/2006 да се тълкува в смисъл, че периодите на престой по време на влизанията и излизанията трябва да се сумират и че с оглед на член 20, параграф 1 от Конвенцията за прилагане на споразумението от Шенген от 14 юни 1985 година (ОВ L 239, 2000 г., стр. 19; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 1, стр. 183) или на всяка друга норма, уреждаща шенгенското пространство, щом общият брой дни, изчислени по този начин, достигне 93, т.е. три месеца, следва да се приеме, че разрешителното за местен граничен трафик вече не предоставя правото на допълнителен престой в рамките на шест месеца считано от датата на първото влизане?

               5.

               В случай на положителен отговор на четвъртия въпрос, следва ли за целите на това изчисляване да се вземе предвид и влизането и излизането в рамките на един ден или няколко влизания и излизания в рамките на един и същи ден, и какъв метод на изчисляване следва да се възприеме за тази цел?

      (1)  Регламент (ЕО) № 1931/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 година за определяне на правилата за местния граничен трафик на външните сухопътни граници на държавите членки и за изменение на разпоредбите на Шенгенската конвенция (ОВ L 405, стр. 1).


title: Дело T-534/11: Жалба, подадена на 10 октомври 2011 г. — Schenker/Комисия

text:
               3.12.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 355/26

         Жалба, подадена на 10 октомври 2011 г. — Schenker/Комисия
   (Дело T-534/11)
   2011/C 355/47
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Schenker AG (Есен, Германия) (представители: C. von Hammerstein, B. Beckmann и C. Munding, Rechtsanwälte)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени отказа на ответника от 3 август 2011 г. (SG.B/MKu/psi-Ares [2011]),

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири правни основания.

               1.

               Първо правно основание: липса на конкретна и индивидуална проверка на документите.
               Първо, Комисията не извършила необходимата конкретна и индивидуална проверка на посочените в заявлението за достъп документи. Според жалбоподателя Комисията не е имала право да се основава на обща презумпция за наличието на основания за отказ. Така тя нарушила изведените в съдебната практика принципи във връзка с достъпа до документи и не съобразила значението на основното право на достъп до документи, закрепено в член 42 от Хартата на основните права.

               2.

               Второ правно основание: явна грешка при прилагането на изключенията, предвидени в Регламент (ЕО) № 1049/2001 (1).
               Второ, Комисията допуснала явна грешка при прилагането на изключенията, предвидени в Регламент № 1049/2001. Чрез твърде разширителното прилагане на изключенията Комисията нарушила изведените в съдебната практика принципи във връзка с достъпа до документи и не съобразила значението на основното право на достъп до документи, закрепено в член 42 от Хартата на основните права. С оглед на основните му права и с оглед на принципа на прозрачност и принципа на правовата държава жалбоподателят трябвало да получи възможно най-широк достъп до документите.

               3.

               Трето правно основание: нарушение на принципа на пропорционалност.
               Трето, Комисията нарушила принципа на пропорционалност, тъй като неоснователно не претеглила или най-малкото не претеглила по необходимия начин съображенията си за прилагане на изключенията спрямо обществения интерес от оповестяването на поисканите документи. Така Комисията не взела предвид обстоятелството, че общественият интерес от оповестяването на документите категорично надделява над евентуалните интереси от запазването на поверителността им.

               4.

               Четвърто правно основание: нарушение на член 42 от Хартата на основните права.
               Четвърто, Комисията не съобразила, че при всички случаи жалбоподателят има право на поне частичен достъп до поисканите документи, гарантиран с член 42 от Хартата на основните права. Като изцяло и на общо основание отказала достъп до документите, Комисията лишила от полезно действие гарантираното основно право на достъп до документи и Регламент № 1049/2001.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията.


title: Дело C-102/17: Преюдициално запитване от Tribunal de Contas (Португалия), постъпило на 28 февруари 2017 г. — Secretaria Regional de Saúde dos Açores/Ministério Público

text:
               15.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 151/21

         Преюдициално запитване от Tribunal de Contas (Португалия), постъпило на 28 февруари 2017 г. — Secretaria Regional de Saúde dos Açores/Ministério Público
   (Дело C-102/17)
   (2017/C 151/27)
   Език на производството: португалски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal de Contas

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Secretaria Regional de Saúde dos Açores

      Ответник: Ministério Público

      Преюдициални въпроси

   Трябва ли член 58, параграф 4 от Директива № 2014/24/ЕС (1) на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2014 г. да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба като предвидената в [член 40, параграфи 3 и 5, буква c) от Регионален законодателен декрет № 27/2015/A от 29 декември 2015 г.], която в областта на процедура за възлагане на обществена поръчка позволява въвеждането като условие за допускане на географски критерий, изразяващ се в предходна реализация на три обществени поръчки в същата автономна област?

      (1)  Директива 2014/24/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2014 година за обществените поръчки и за отмяна на Директива 2004/18/ЕО (ОВ L 94, 2014 г., стр. 65).


title: Дело C-557/11: Решение на Съда (шести състав) от 25 октомври 2012 г. (преюдициално запитване от Naczelny Sąd Administracyjny — Полша) — Maria Kozak/Dyrektor Izby Skarbowej w Lublinie (ДДС — Директива 2006/112/ЕО — Членове 306—310 — Специален режим за туристически агенти — Услуга за превоз, която туристическа агенция предоставя от свое собствено име — Понятие за една-единствена доставка — Член 98 — Намалена ставка на ДДС)

text:
               22.12.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/7

         Решение на Съда (шести състав) от 25 октомври 2012 г. (преюдициално запитване от Naczelny Sąd Administracyjny — Полша) — Maria Kozak/Dyrektor Izby Skarbowej w Lublinie
   (Дело C-557/11) (1)

   (ДДС - Директива 2006/112/ЕО - Членове 306—310 - Специален режим за туристически агенти - Услуга за превоз, която туристическа агенция предоставя от свое собствено име - Понятие за една-единствена доставка - Член 98 - Намалена ставка на ДДС)
   2012/C 399/11
   Език на производството: полски

      Запитваща юрисдикция

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Maria Kozak

      Ответник: Dyrektor Izby Skarbowej w Lublinie

      Предмет

   Преюдициално запитване — Naczelny Sąd Administracyjny — Тълкуване на членове 306—310, както и на член 98 във връзка с точка 5 от приложение III към Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7) — Приложно поле на специалния режим за данъчно облагане на туристическите агенти — Отказ за прилагане на намалената ставка за ДДС, с която се облагат транспортните услуги, към транспортна услуга, която туристическа агенция предоставя от свое собствено име в рамките на комплексна доставка на туристически услуги — Квалификация като една-единствена доставка

      Диспозитив

   Членове 306—310 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност трябва да се тълкуват в смисъл, че когато в рамките на туристическа услуга, предоставена на пътуващо лице срещу заплащане на пакетна цена, определена в съответствие с тези разпоредби, туристическа агенция предоставя на това пътуващо лице собствена услуга за превоз, представляваща част от тази туристическа услуга, за тази доставка на услуга се прилага общият режим на ДДС, по-конкретно що се отнася до данъчната ставка, а не специалният режим на ДДС, приложим за сделките на туристическите агенти. В съответствие с член 98 от тази директива, ако държавите членки са предвидили намалена ставка на ДДС в областта на услугите за превоз, тази ставка е приложима за посочената доставка на услуга.

      (1)  ОВ C 25, 28.1.2012 г.


title: Дело T-331/15: Решение на Общия съд от 26 май 2016 г. — Bimbo/EUIPO (THE SNACK COMPANY) (Марка на Европейския съюз — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „THE SNACK COMPANY“ — Абсолютни основания за отказ — Описателен характер — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1 , букви б) и в) и параграф 2 от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Равно третиране — Задължение за мотивиране — Член 75 от Регламент №°207/2009)

text:
               11.7.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 251/30

         Решение на Общия съд от 26 май 2016 г. — Bimbo/EUIPO (THE SNACK COMPANY)
   (Дело T-331/15) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „THE SNACK COMPANY“ - Абсолютни основания за отказ - Описателен характер - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1 , букви б) и в) и параграф 2 от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Равно третиране - Задължение за мотивиране - Член 75 от Регламент №o207/2009))
   (2016/C 251/34)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Bimbo, SA (Барселона, Испания) (представител: J. Carbonell Callicó, адвокат)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: J. García Murillo и A. Schifko)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 31 март 2015 г. (преписка R 954/2014-2), свързано със заявка за регистрация на фигуративния знак „THE SNACK COMPANY“ като марка на Европейския съюз

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Bimbo, SA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 262, 10.8.2015 г.


title: Дело T-463/17: Жалба, подадена на 25 юли 2017 г. — Raise Conseil/EUIPO — Raizers (RAISE)

text:
               2.10.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 330/11

         Жалба, подадена на 25 юли 2017 г. — Raise Conseil/EUIPO — Raizers (RAISE)
   (Дело T-463/17)
   (2017/C 330/14)
   Език на жалбата: френски

      Страни

      Жалбоподател: Raise Conseil (Париж, Франция) (представител: F. Fajgenbaum, адвокат)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Raizers (Париж)

      Данни за производството пред EUIPO

      Притежател на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „RAISE“ — марка на Европейския съюз № 11 508 967

      Производство пред EUIPO: производство по обявяване на недействителност

      Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 24 май 2017 г. по преписка R 1606/2016-5

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение в частта, с която е обявена за недействителна марка на Европейския съюз „RAISE“ № 11 508 967 поради липса на отличителен характер по смисъла на член 7, параграф 1, буква б) от РМЕС, що се отнася до следните услуги от клас 36 „Финансови сделки; Финансова информация; Управление на капитали; Финансови услуги; Финансови анализи; Създаване и инвестиране на капитали; Финансови консултации; Финансово спонсориране; Заеми (финансиране); Финансова оценка (застраховки, банково дело, недвижимо имущество); Образуване на капитали и капиталовложения; Факторинг; Емитиране на ценни книжа; Борсови котировки; Борсово посредничество; Парични сделки; Обмяна на валута; Определяне размера на облагаемите доходи/данъчно облагане/и данъчни оценки; Услуги на влогонабирателни фондове; Директна банка; Издаване на пътнически чекове или кредитни карти; Сделки с недвижимо имущество; Оценяване на недвижимо имущество“,

               —

               да осъди дружество Raizers, поискало обявяването на недействителност, да понесе собствените си съдебни разноски, както и съдебните разноски на дружество Raise Conseil, включително на разходите за процесуално представителство.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело F-14/07: Иск, предявен на 27 февруари 2007 г. — Caló/Комисия

text:
               14.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 82/57

         Иск, предявен на 27 февруари 2007 г. — Caló/Комисия
   (Дело F-14/07)
   (2007/C 82/120)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Guiseppe Caló (Люксембург, Люксембург) [представители: O. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis и E. Marchal, адвокати]

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени решението за отхвърляне на кандидатурата на ищеца за длъжността директор в Дирекция „Статистика за предприятията “към Служба „Статистика “на Европейските общности,

               —

               да се отмени решението за назначаване на M. X на споменатата длъжност,

               —

               да се осъди ответникът да заплати на ищеца символичната сума от едно еуро като обезщетение за нарушение при упражняване на службата,

               —

               да се осъди ответникът да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи
   Ищецът — длъжностно лице на ответника — оспорва пред Първоинстанционния съд на Европейските общности решението за неговото преназначаване на длъжност главен съветник в Генералната дирекция, в която е назначен на работа (1), от една страна, и, от друга страна, решението, с което се отхвърля неговата кандидатурата за пост на директор в същата Генерална дирекция (2) и — пред Съда на публичната служба (3) — решенията, приети в рамките на реорганизацията на Генерална дирекция Eurostat, с които се отхвърля кандидатурата му за длъжност директор. В настоящото производство, той оспорва решението за отхвърляне на кандидатурата му за пост на директор към същата Генерална дирекция и назначаването на този пост на друг кандидат.
   В подкрепа на своя иск, ищецът твърди, че съществува явна грешка в преценката, както и нарушение на: i) членове 7, 29 и 45 от Правилника; ii) правилата за оценяване, избор и назначаване на висшия ръководен персонал на Комисията, така както те са определени със съобщение от 22 ноември 2000 г.; iii) правилата за оценяване на висшия ръководен персонал от степен A1 и A2, така както са определени със съобщение от 10 март 2004 г.; iv) обявлението за свободна длъжност COM/2006/164.

      (1)  Дело T-118/04 (ОВ C 118, 30.4.2004 г., стр. 47).

      (2)  Дело T-134/04 (ОВ C 146, 29.5.2004 г., стр. 6).

      (3)  Дело F-79/06 (ОВ C 237, 30.9.2006 г., стр. 17).


title: Дело C-388/16: Решение на Съда (десети състав) от 13 юли 2017 г. — Европейска комисия/Кралство Испания (Неизпълнение на задължения от държава членка — Решение на Съда, с което се установява неизпълнение на задължения от държава членка — Неизпълнение — Член 260, параграф 2 ДФЕС — Имуществени санкции — Еднократно платима сума)

text:
               4.9.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 293/11

         Решение на Съда (десети състав) от 13 юли 2017 г. — Европейска комисия/Кралство Испания
   (Дело C-388/16) (1)

   ((Неизпълнение на задължения от държава членка - Решение на Съда, с което се установява неизпълнение на задължения от държава членка - Неизпълнение - Член 260, параграф 2 ДФЕС - Имуществени санкции - Еднократно платима сума))
   (2017/C 293/14)
   Език на производството: испански

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: L. Nicolae и S. Pardo Quintillán)

      Ответник: Кралство Испания (представители: M. A. Sampol Pucurull и A. Rubio González)

      Диспозитив

               1)

               Като не е приело, към датата, на която е изтекъл срокът, определен в официалното уведомително писмо на Европейската комисия, тоест 20 септември 2015 г., необходимите мерки за изпълнението на решението от 11 декември 2014 г., Комисия/Испания (C-576/13, непубликувано, EU:C:2014:2430), Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по член 260, параграф 1 ДФЕС.

               2)

               Осъжда Кралство Испания да заплати на Европейската комисия еднократно платима сума от 3 милиона евро.

               3)

               Осъжда Кралство Испания да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 314, 29.8.2016 г.


title: Дело C-32/15 P: Жалба, подадена на 28 януари 2015 г. от Electrabel SA, Dunamenti Erőmű Zrt срещу определението, постановено от Общия съд (девети състав) на 13 ноември 2014 г. по дело T-40/14, Electrabel SA, Dunamenti Erőmű Zrt/Европейска комисия

text:
               16.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 89/15

         Жалба, подадена на 28 януари 2015 г. от Electrabel SA, Dunamenti Erőmű Zrt срещу определението, постановено от Общия съд (девети състав) на 13 ноември 2014 г. по дело T-40/14, Electrabel SA, Dunamenti Erőmű Zrt/Европейска комисия
   (Дело C-32/15 P)
   (2015/C 089/16)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Electrabel SA, Dunamenti Erőmű Zrt (представител: Philippe, avocat)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Съда:

               —

               да отмени определението на Общия съд от 13 ноември 2014 г. по дело T-40/14, доколкото с него искът на жалбоподателите е отхвърлен като недопустим;

               —

               да обяви иска на жалбоподателите за допустим или, алтернативно, че е допустим за периода с начало 10 януари 2009 г.;

               —

               да осъди Комисията да заплати разноските в производството пред Общия съд и Съда.

      Основания и основни доводи

   Жалбоподателите посочват четири основания за обжалването си. В обжалваното определение Общият съд е отхвърлил иска на жалбоподателите, с който по същество те искат обезщетяване на претърпените от тях загуби, произтичащи от погрешното прекратяване на Споразумението за закупуване на електроенергия (СЗЕ) в приложение на незаконосъобразното Решение 2009/609/EО на Комисията от 4 юни 2008 година относно държавна помощ C 41/05 (1). Общият съд е установил, че искът на жалбоподателите е просрочен и го е отхвърлил като недопустим.
   С първото си основание жалбоподателите посочват пропуск на Общия съд да изложи мотиви защо член 102, параграф 2 oт Процедурния правилник на Общия съд (Процедурният правилник), предвиждащ продължаване на срока въз основа на отдалеченост, е неприложим спрямо иска на жалбоподателите, независимо, че прочитът на Договорите, Статута на Съда на Европейския съюз (Статутът) и Процедурния правилник сочи, че член 102, параграф 2 се прилага спрямо срока, установен в член 46, параграф 1 от Статута.
   С второто си основание жалбоподателите посочват, че Общият съд е допуснал правна грешка при прилагането на членове 268 и 340, параграф 2 oт Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), като е изисквал от жалбоподателите посочване на повтарящия се характер на вредите им още в първоначалното им искане.
   С третото си основание жалбоподателите посочват пропуск на Общия съд да изложи мотивите относно цитираната от тях съдебна практика в подкрепа на повтарящия се характер на техните вреди, не е сходна с тяхното положение, въпреки, че жалбоподателите са провели подробно доказване.
   С четвъртото си основание жалбоподателите отбелязват, че Общият съд е допуснал правна грешка, като е отхвърлил доводите на жалбоподателите относно продължаването на увреждането им, доколкото производството по обжалване на решението на Комисията все още не е приключило.

      (1)  ОВ L 225, стр. 53


title: Дело C-16/12: Определение на Съда (седми състав) от 6 юли 2012 г. (преюдициално запитване от Gyulai Törvényszék — Унгария) — HERMES Hitel és Faktor Zrt/Nemzeti Földalapkezelő Szervezet (Преюдициално запитване — Общи принципи на правото на Съюза — Закон за горите — Липса на връзка с правото на Съюза — Явна липса на компетентност на Съда)

text:
               6.10.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 303/7

         Определение на Съда (седми състав) от 6 юли 2012 г. (преюдициално запитване от Gyulai Törvényszék — Унгария) — HERMES Hitel és Faktor Zrt/Nemzeti Földalapkezelő Szervezet
   (Дело C-16/12) (1)

   (Преюдициално запитване - Общи принципи на правото на Съюза - Закон за горите - Липса на връзка с правото на Съюза - Явна липса на компетентност на Съда)
   2012/C 303/13
   Език на производството: унгарски

      Запитваща юрисдикция

   Gyulai Törvényszék

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: HERMES Hitel és Faktor Zrt

      Ответник: Nemzeti Földalapkezelő Szervezet

      Предмет

   Преюдициално запитване — Gyulai Törvényszék — Тълкуване на общите принципи на правото на Съюза — Договор за ипотечен заем, сключен между финансова институция и публично предприятие — Законодателно изменение, с което някои горски територии, участвали по-рано в търговския оборот, се изключват от него — Изменение, което прави невъзможна публичната продан на терените, предмет на посочената ипотека, вследствие на съдебното производство, образувано по почин на кредитора за неизпълнение на договора от страна на длъжника

      Диспозитив

   Съдът на Европейския съюз явно няма компетентност да се произнесе по въпросите, отправени от Gyulai Törvényszék (Унгария) с акт от 4 януари 2012 г.

      (1)  ОВ C 126, 28.4.2012 г.


               26.5.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 117/1

         (2007/C 117/01)
   Последна публикация на Съда в Официален вестник на Европейския съюз

         ОВ C 95, 28.4.2007 г.

   Предишни публикации

      ОВ C 82, 14.4.2007 г.

      ОВ C 69, 24.3.2007 г.

      ОВ C 56, 10.3.2007 г.

      ОВ C 42, 24.2.2007 г.

      ОВ C 20, 27.1.2007 г.

   Може да намерите тези текстове на:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Дело C-665/13: Преюдициално запитване, отправено от Tribunal do Trabalho de Lisboa (Португалия) на 16 декември 2013 г. — Sindicato Nacional dos Profissionais de Seguros e Afins/Via Directa — Companhia de Seguros SA

text:
               22.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 85/12

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunal do Trabalho de Lisboa (Португалия) на 16 декември 2013 г. — Sindicato Nacional dos Profissionais de Seguros e Afins/Via Directa — Companhia de Seguros SA
   (Дело C-665/13)
   2014/C 85/21
   Език на производството: португалски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal do Trabalho de Lisboa

      Страни в главното производство

      Ищец: Sindicato Nacional dos Profissionais de Seguros e Afins

      Ответник: Via Directa — Companhia de Seguros SA

      Преюдициални въпроси

               1.

               Принципът на равнопоставеност, от който произтича забраната за дискриминация, трябва ли да се тълкува в смисъл, че е приложим за служителите от публичния сектор?

               2.

               Едностранното налагане от държавата на спирането на плащането на посочените възнаграждения, когато се прилага единствено по отношение на определена категория служители — а именно тези от публичния сектор — представлява ли дискриминация, основана на правния характер на трудовото правоотношение?


title: Дело T-207/16: Жалба, подадена на 4 май 2016 г. — Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis/Комисия

text:
               11.7.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 251/36

         Жалба, подадена на 4 май 2016 г. — Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis/Комисия
   (Дело T-207/16)
   (2016/C 251/42)
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Жалбоподател: Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis (Солун, Гърция) (представител: B. Christianòs, avvocato)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението за изключването му,

               —

               да отмени решението за регистрация и активиране на жалбоподателя в Системата за ранно предупреждение и/или в Единната система за ранно откриване и отстраняване), и

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски, направени от жалбоподателя.

      Основания и основни доводи

   С жалбата – предмет на производството жалбоподателят иска отмяната, на първо място, на решението на отговорния разпоредител и/или на отговорната възлагаща администрация да изключи жалбоподателя и, на второ място, отмяната на решението на отговорния разпоредител и/или на отговорната възлагаща администрация, с което е поискана регистрацията или същата е извършена, както и активирането на обявлението за изключване от страна на Комисията спрямо жалбоподателя в Системата за ранно предупреждение (Early Warning System) и/или в Единната система за ранно откриване и отстраняване (Early Detection and Exclusion System), управлявани от Европейската комисия.
   Жалбоподателят поддържа, че обжалваните актове трябва да се отменят поради следните основания:

               1.

               Първо, поради съществено процесуално нарушение.

               2.

               Второ, поради нарушението на разпоредбите на Решение 2014/792/ЕС (1) относно Системата за ранно предупреждение, и на Регламент № 2015/1929 (2) относно Единната система за ранно откриване и отстраняване, както и на правото на изслушване и на принципа на пропорционалност.

               3.

               Трето, поради нарушението на общите принципи на добра администрация и на прозрачност.

      (1)  2014/792/EC: Решение на Комисията от 13 ноември 2014 година относно Системата за ранно предупреждение, която трябва да се използва от разпоредителите с бюджетни кредити на Комисията и от изпълнителните агенции (ОВ L 329, стр. 68).

      (2)  Регламент (ЕС, Евратом) 2015/1929 на Европейския парламент и на Съвета от 28 октомври 2015 година за изменение на Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 относно финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза (ОВ L 286, стр. 1).


title: Дело F-94/10: Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 18 май 2011 г. — Carpenito/Съвет

text:
               27.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/58

         Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 18 май 2011 г. — Carpenito/Съвет
   (Дело F-94/10) (1)

   2011/C 252/130
   Език на производството: френски
   Председателят на трети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 13, 15.1.2011 г., стр. 41.


title: Дело C-21/15 P: Жалба, подадена на 19 януари 2015 г. от Европейската комисия срещу решението, постановено от Общия съд (втори разширен състав) на 7 ноември 2014 г. по дело T-399/11, Banco Santander и Santusa/Комисия

text:
               9.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 81/11

         Жалба, подадена на 19 януари 2015 г. от Европейската комисия срещу решението, постановено от Общия съд (втори разширен състав) на 7 ноември 2014 г. по дело T-399/11, Banco Santander и Santusa/Комисия
   (Дело C-21/15 P)
   (2015/C 081/14)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Европейска комисия (представители: R. Lyal, B. Stromsky, C. Urraca Caviedes и P. Němečková)

      Други страни в производството: Banco Santander, S.A. и Santusa Holding, S.L.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени обжалваното съдебно решение,

               —

               делото да се върне на Общия съд на Европейския съюз за ново разглеждане,

               —

               произнасянето по съдебните разноски да се отложи за окончателното съдебно решение.

      Основания и основни доводи

   Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като неправилно е тълкувал член 107, параграф 1 от Договора и по-специално понятието за селективен характер на държавните помощи съгласно този член.
   Това основание включва две части, изведени от твърдяната грешка при прилагане на правото:

               —

               на първо място Общият съд неправилно счита че, за да се докаже, че определена мярка е селективна, трябва да се определи група от предприятия със собствени вътрешно присъщи особености (предварително установими) и

               —

               на второ място Общият съд тълкува неправилно понятието за селективен характер, като провежда изкуствено разграничение между помощите за износ на стоки и помощите за износ на капитал.


title: Дело C-310/16: Преюдициално запитване, отправено от Специализиран наказателен съд (България) на 31 май 2016 година — наказателно производство срещу Петър Дзивев

text:
               29.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 314/11

         Преюдициално запитване, отправено от Специализиран наказателен съд (България) на 31 май 2016 година — наказателно производство срещу Петър Дзивев
   (Дело C-310/16)
   (2016/C 314/17)
   Език на производството: български

      Запитваща юрисдикция

   Специализиран наказателен съд

      Страна в главното производство

   Петър Дзивев

      Преюдициални въпроси

               1.

               Съответна ли е на:

                           —

                           чл.325 пар.1 от Договора за функциониране на Европейския съюз, съобразно който държавите-членки трябва да предприемат мерки за ефикасна защита против измамата и всяка друга незаконна дейност, която засяга финансовите интереси на Съюза;

                           —

                           чл.2 пар. 1 вр чл.1 пар.1 б. „b“ от Конвенцията за защита на финансовите интереси на Европейските общности Конвенцията PIF вр член 2, параграф 1 б. „b“ от Решение 2007/436/ЕО, съобразно които държавата членка трябва да вземе мерки за ефективно наказване на данъчни измами относно данък върху добавената стойност;

                           —

                           чл.47 пар.1 и пар.2 от Хартата, предоставящ ефективни правни средства за защита пред съд, предварително създаден със закон,

                     национална правна уредба, съобразно която доказателства, събрани чрез използване на „специални разузнавателни средства“ — а именно подслушване на телефонни разговори на лица, спрямо които по-късно се повдига обвинение за данъчно престъпление по данъка за добавена стойност, следва да бъдат изключени от доказателствения материал поради даване на разрешение за това подслушване от некомпетентен съдебен орган; като се вземат предвид следните условия:

                           —

                           в предходни моменти (между един и три месеца по-рано) за подслушване на част от тези телефони е било искано и дадено разрешение от същия този съдебен орган — като към този момент той още е бил компетентен;

                           —

                           относно въпросното подслушване е поискано такова разрешение (за продължаване на предходно подслушване и за подслушване на нови телефони) към същия този съдебен орган; този съдебен орган вече не е бил компетентен — като неговата компетентност е била прехвърлена на нов съдебен орган непосредствено преди това; старият съдебен орган въпреки своята некомпетентност е разгледал искането по същество и е дал такова разрешение;

                           —

                           в последващ момент (около месец по-късно) отново за подслушване на същите телефони е било искано и дадено разрешение от новия компетентен за това орган;

                           —

                           всички дадени разрешения фактически са без мотиви;

                           —

                           нормата на закона, прехвърляща компетентност, е била неясна, довела е до множество противоречиви съдебни актове, което е накарало Върховният съд да постанови задължителен тълкувателен акт — около две години след законодателното прехвърляне на компетентност и след въпросното подслушване;

                           —

                           съдът, разглеждащ делото по същество, няма правомощието да се произнася по искания за използване на специални разузнавателни средства (подслушване на телефон); той обаче има компетентност да се произнася по законосъобразността на проведено подслушване, вкл. да приеме, че дадено разрешение не отговаря на законовите изисквания и поради това да откаже да цени събраните в следствие на него доказателства; тази компетентност възниква само при валидно дадено разрешение за подслушване;

                           —

                           ползването на тези доказателства (телефонни разговори на подсъдимите, разрешение за подслушването на които е дадено от съдебен орган, който вече е загубил своята компетентност) е от съществено значение за решаване на въпроса отговорността на ръководителя на организирана престъпна група, поставила си за цел да извършва данъчни престъпления по Закона за данък добавена стойност, респективно като подбудител за конкретните данъчни престъпления — като той може да бъде признат за виновен и осъден само ако тези разговори бъдат ценени като доказателство; в противен случай ще бъде оправдан.

               2.

               По настоящия казус намира ли приложение Преюдициално заключение С-614/14.


title: Дело T-322/13: Решение на Общия съд от 22 януари 2015 г.  — Tsujimoto/СХВП — Kenzo (KENZO) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „KENZO“  — По-ранна словна марка на Общността „KENZO“  — Относително основание за отказ — Репутация — Член 8, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Късно представяне на документи — Правомощие за преценка на апелативния състав — Член 76, параграф 2 от Регламент № 207/2009)

text:
               9.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 81/17

         Решение на Общия съд от 22 януари 2015 г. — Tsujimoto/СХВП — Kenzo (KENZO)
   (Дело T-322/13) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „KENZO“ - По-ранна словна марка на Общността „KENZO“ - Относително основание за отказ - Репутация - Член 8, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Късно представяне на документи - Правомощие за преценка на апелативния състав - Член 76, параграф 2 от Регламент № 207/2009))
   (2015/C 081/22)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Kenzo Tsujimoto (Осака, Япония) (представител: A. Wenninger-Lenz, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: първоначално M. Rajh и J. Crespo Carrillo, впоследствие M. Rajh и P. Bullock)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Kenzo (Париж, Франция) (представители: P. Roncaglia, G. Lazzaretti, F. Rossi и N. Parrotta, адвокати)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 25 март 2013 г. (преписка R 1364/2012-2), постановено в производство по възражение със страни Kenzo и г-н Kenzo Tsujimoto.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда г-н Kenzo Tsujimoto да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 252, 31.8.2013 г.