title: Дело T-616/20: Решение на Общия съд от 17 ноември 2021 г. — Société des produits Nestlé/EUIPO — Amigüitos pets & life (THE ONLY ONE by alphaspirit wild and perfect) (Mарка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „THE ONLY ONE by alphaspirit wild and perfect“ — По-ранна словна малка на Европейския съюз „ONE“ — Относителни основания за отказ — Член 8, параграф 1, буква б) и параграф 5 от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) и параграф 5 от Регламент (ЕС) 2017/1001) — Решение, взето след отмяната от Общия съд на предходно решение — Член 72, параграф 6 от Регламент (ЕС) 2017/1001 — Сила на пресъдено нещо)

text:
               17.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/33

      Решение на Общия съд от 17 ноември 2021 г. — Société des produits Nestlé/EUIPO — Amigüitos pets & life (THE ONLY ONE by alphaspirit wild and perfect)
      (Дело T-616/20) (1)

      (Mарка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „THE ONLY ONE by alphaspirit wild and perfect“ - По-ранна словна малка на Европейския съюз „ONE“ - Относителни основания за отказ - Член 8, параграф 1, буква б) и параграф 5 от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) и параграф 5 от Регламент (ЕС) 2017/1001) - Решение, взето след отмяната от Общия съд на предходно решение - Член 72, параграф 6 от Регламент (ЕС) 2017/1001 - Сила на пресъдено нещо)
      (2022/C 24/43)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Société des produits Nestlé SA (Веве, Швейцария) (представители: A. Jaeger-Lenz и C. Elkemann, адвокати)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: G. Sakalaitė-Orlovskienė и D. Walicka)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Amigüitos pets & life SA (Лорка, Испания) (представител: N. Fernández Fernández-Pacheco, адвокат)

         Предмет

      Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 29 юли 2020 г. (преписка R 424/2020-5), постановено в производство по възражение със страни Société des produits Nestlé и Amigüitos pets & life

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя решението на пети апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 29 юли 2020 г. (преписка R 424/2020-5).

                  2)

                  EUIPO понася направените от нея съдебни разноски, както и тези на Société des produits Nestlé SA, направени в производството пред Общия съд.

                  3)

                  Amigüitos pets & life SA понася направените от него съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 399, 23.11.2020 г.


title: Дело T-658/20: Решение на Общия съд от 17 ноември 2021 г. — Jakober/EUIPO (Форма на чаша) (Марка на Европейския съюз — Заявка за триизмерна марка на Европейския съюз — Форма на чаша — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001) — Липса на отличителен характер, придобит чрез използване — Член 7, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 7, параграф 3 от Регламент (ЕС) 2017/1001)

text:
               17.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/34

      Решение на Общия съд от 17 ноември 2021 г. — Jakober/EUIPO (Форма на чаша)
      (Дело T-658/20) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Заявка за триизмерна марка на Европейския съюз - Форма на чаша - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001) - Липса на отличителен характер, придобит чрез използване - Член 7, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 7, параграф 3 от Регламент (ЕС) 2017/1001)
      (2022/C 24/44)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Philip Jakober (Щутгарт, Германия) (представител: J. Klink, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: M. Fischer, D. Hanf и M. Eberl)

         Предмет

      Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 20 август 2020 г. (преписка R 554/2020-5) относно заявка за регистрация на триизмерен знак във формата на чаша, като марка на Европейския съюз

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда г-н Philip Jakober да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 433, 14.12.2020 г.


title: Дело T-247/16 RENV: Определение на Общия съд от 17 ноември 2021 г. — Trasta Komercbanka/ЕЦБ (Жалба за отмяна — Пруденциален надзор над кредитните институции — Конкретни надзорни задачи, възложени на ЕЦБ — Решение за отнемане на лиценза на кредитна институция — Отпадане на предмета на иска или жалбата — Отпадане на правния интерес — Липса на основание за произнасяне)

text:
               17.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/34

      Определение на Общия съд от 17 ноември 2021 г. — Trasta Komercbanka/ЕЦБ
      (Дело T-247/16 RENV) (1)

      (Жалба за отмяна - Пруденциален надзор над кредитните институции - Конкретни надзорни задачи, възложени на ЕЦБ - Решение за отнемане на лиценза на кредитна институция - Отпадане на предмета на иска или жалбата - Отпадане на правния интерес - Липса на основание за произнасяне)
      (2022/C 24/45)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Trasta Komercbanka AS (Рига, Латвия) (представител: O. Behrends, адвокат)

         Ответник: Европейска централна банка (представители: E. Koupepidou и C. Hernández Saseta, подпомагани от B. Schneider и M. Petite, адвокати)

         Встъпили страни в подкрепа на ответника: Република Латвия (представител: K. Pommere), Европейска комисия (представители: V. Di Bucci и A. Steiblytė)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение ECB/SSM/2016 — 529900WIP0INFDAWTJ81/1 WOANCA-2016-0005 на ЕЦБ от 3 март 2016 г., прието на основание член 4, параграф 1, буква а) и член 14, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1024/2013 на Съвета от 15 октомври 2013 година за възлагане на Европейската централна банка на конкретни задачи относно политиките, свързани с пруденциалния надзор над кредитните институции (ОВ L 287, 2013 г., стр. 63).

         Диспозитив

                  1)

                  Липсва основание за произнасяне по настоящата жалба.

                  2)

                  Trasta Komercbanka AS и Европейската централна банка (ЕЦБ) понасят направените от тях съдебни разноски.

                  3)

                  Република Латвия и Европейската комисия понасят направените от тях съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 270, 25.7.2016 г.


title: Дело T-271/19: Определение на Общия съд от 12 ноември 2021 г. — Proodeftiki/Комисия (Държавни помощи — Жалбоподател, спрял да отговаря на писмата на Общия съд — Липса на основание за произнасяне)

text:
               17.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/35

      Определение на Общия съд от 12 ноември 2021 г. — Proodeftiki/Комисия
      (Дело T-271/19) (1)

      (Държавни помощи - Жалбоподател, спрял да отговаря на писмата на Общия съд - Липса на основание за произнасяне)
      (2022/C 24/46)
      Език на производството: гръцки

         Страни

         Жалбоподател: Proodeftiki ATE (Атина, Гърция) (представител: M. Panagopoulou, avocate)

         Ответник: Европейска комисия (представители: A. Bouchagiar и L. Haasbeek)

         Встъпили страни в подкрепа на ответника: Република Гърция (представител: K. Boskovits), Aftokinitodromos Kentrikis Elladas AE Parachorisis (Odos Kentrikis Elladas AE) (Ламиа, Гърция) (представители: E. Bourtzalas и A. Kedikoglou, avocats)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение C(2018) 6717 окончателен на Комисията от 19 октомври 2018 г. относно държавна помощ S.A. 50233 (2018/N) — Гърция, с което се обявява държавната помощ, предоставена от Република Гърция на Aftokinitodromos Kentrikis Elladas AE Parachorisis (Odos Kentrikis Elladas AE) за построяването на отсечката Lamia-Xyniada от автомагистрала E65 за съвместима с вътрешния пазар

         Диспозитив

                  1)

                  Основанието за произнасяне по настоящата жалба е отпаднало.

                  2)

                  Осъжда Proodeftiki ATE да понесе освен собствените си съдебни разноски, и тези, направени от Европейската комисия и от Aftokinitodromos Kentrikis Elladas AE Parachorisis (Odos Kentrikis Elladas AE).

                  3)

                  Република Гърция понася направените от нея съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 220, 1.7.2019 г.


title: Дело T-689/19: Определение на Общия съд от 11 ноември 2021 г. — ZU/ЕСВД (Жалба за отмяна и искане за обезщетение — Публична служба — Длъжностни лица — Персонал на Комисията на служба към ЕСВД — Искане за възстановяване на командировъчни разходи — Молба за подпомагане — Отхвърляне — Компетентност на издаващия акта — Делегиране на правомощия — Процедура за досъдебно уреждане на спорове — Определяне на ответника — Частична недопустимост — Принцип на добро финансово управление — Злоупотреба с власт — Жалба, която отчасти е явно лишена от всякакво правно основание)

text:
               17.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/36

      Определение на Общия съд от 11 ноември 2021 г. — ZU/ЕСВД
      (Дело T-689/19) (1)

      (Жалба за отмяна и искане за обезщетение - Публична служба - Длъжностни лица - Персонал на Комисията на служба към ЕСВД - Искане за възстановяване на командировъчни разходи - Молба за подпомагане - Отхвърляне - Компетентност на издаващия акта - Делегиране на правомощия - Процедура за досъдебно уреждане на спорове - Определяне на ответника - Частична недопустимост - Принцип на добро финансово управление - Злоупотреба с власт - Жалба, която отчасти е явно лишена от всякакво правно основание)
      (2022/C 24/47)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: ZU (представител: C. Bernard-Glanz, адвокат)

         Ответник: Европейска служба за външна дейност (представители: S. Marquardt и R. Spáč)

         Предмет

      Жалба, подадена на основание член 270 ДФЕС, от една страна, за отмяна на решението на ЕСВД от 30 ноември 2018 г., с което се отхвърлят молбите на жалбоподателя за възстановяване на командировъчни разходи и за подпомагане, предвидено в член 24 от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз и доколкото е необходимо на решението на Европейската комисия от 28 юни 2019 г., с което се отхвърля подадената по административен ред жалба от жалбоподателя срещу посоченото по-горе решение на ЕСВД и, от друга страна, за изплащане на обезщетение за вреди, които жалбоподателят твърди, че е претърпял

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда ZU да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 423, 16.12.2019 г.


title: Дело T-136/20: Определение на Общия съд от 11 ноември 2021 г. — Ardex/EUIPO — Chen (ArtiX PAINTS) (Марка на Европейския съюз — Оттегляне на обжалваното решение — Отпадане на предмета на спора — Липса на основание за произнасяне)

text:
               17.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/36

      Определение на Общия съд от 11 ноември 2021 г. — Ardex/EUIPO — Chen (ArtiX PAINTS)
      (Дело T-136/20) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Оттегляне на обжалваното решение - Отпадане на предмета на спора - Липса на основание за произнасяне)
      (2022/C 24/48)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Ardex GmbH (Витен, Германия) (представител: C. Becker, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: S. Palmero Cabezas)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Lian Chen (Сесеня Нуево, Испания) (представители: A. González López-Menchero и V. Valero Piña, адвокати)

         Предмет

      Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 18 ноември 2019 г. (преписка R 2503/2018-2), постановено в производство по възражение със страни Ardex и г-н Chen

         Диспозитив

                  1)

                  Липсва основание за произнасяне по жалбата.

                  2)

                  Осъжда Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) да понесе направените от нея съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от Ardex GmbH и г-н Lian Chen.

         (1)  ОВ C 161, 11.5.2020 г.


title: Дело T-771/20: Определение на Общия съд от 10 ноември 2021 г. — KS и KD/Съвет и др. (Иск за обезщетение — Обща външна политика и политика на сигурност — Мисия Eulex Kosovo — Явна липса на компетентност)

text:
               17.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/37

      Определение на Общия съд от 10 ноември 2021 г. — KS и KD/Съвет и др.
      (Дело T-771/20) (1)

      (Иск за обезщетение - Обща външна политика и политика на сигурност - Мисия Eulex Kosovo - Явна липса на компетентност)
      (2022/C 24/49)
      Език на производството: английски

         Страни

         Ищци: KS, KD (представители: F. Randolph, QC, и J. Stojsavljevic-Savic, solicitor)

         Ответници: Съвет на Европейския съюз (представители: A. Vitro, P. Mahnič и K. Kouri), Европейска комисия (представители: Й. Маринова и J. Roberti di Sarsina), Европейска служба за външна дейност (представители: S. Marquardt, S. Rodríguez Sánchez-Tabernero и E. Orgován)

         Предмет

      Искане на основание член 268 ДФЕС да бъдат поправени вредите, които ищците твърдят, че са понесли вследствие на различни действия и бездействия на Съвета, Комисията и ЕСВД в рамките на прилагането на Съвместно действие 2008/124/ОВППС на Съвета от 4 февруари 2008 година относно мисията на Европейския съюз в областта на върховенството на закона в Косово, EULEX KOSOVO (OВ L 42, 2008 г., стр. 92), и по-конкретно във връзка с провежданите по време на тази мисия разследвания относно изчезването и убийството на членове на семейството на ищците през 1999 г. в Прищина (Косово)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля иска, тъй като разглеждането му явно не е от компетентността на Общия съд.

                  2)

                  KS и KD понасят направените от тях съдебни разноски, както и тези, направени от Съвета на Европейския съюз и Европейската комисия.

                  3)

                  Европейската служба за външна дейност (ЕСВД) понася направените от нея съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 62, 22.2.2021 г.


title: Дело T-5/21: Определение на Общия съд от 4 ноември 2021 г. — Stichting Comité N 65 Ondergronds Helvoirt/ЕАОС (Жалба за отмяна — Околна среда — Директива 2008/50/ЕО — Задължение за държавите членки да опазват и подобряват качеството на атмосферния въздух — Отказ на ЕАОС да постави въпрос на Съда — Регламент (ЕО) № 1367/2006 — Искане за вътрешно преразглеждане — Недопустимост)

text:
               17.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/38

      Определение на Общия съд от 4 ноември 2021 г. — Stichting Comité N 65 Ondergronds Helvoirt/ЕАОС
      (Дело T-5/21) (1)

      (Жалба за отмяна - Околна среда - Директива 2008/50/ЕО - Задължение за държавите членки да опазват и подобряват качеството на атмосферния въздух - Отказ на ЕАОС да постави въпрос на Съда - Регламент (ЕО) № 1367/2006 - Искане за вътрешно преразглеждане - Недопустимост)
      (2022/C 24/50)
      Език на производството: нидерландски

         Страни

         Жалбоподател: Stichting Comité N 65 Ondergronds Helvoirt (Хелвоирт, Нидерландия) (представител: J. Gebruers, avocat)

         Ответник: Европейска агенция по околната среда (представители: O. Cornu, подпомаган от B. Wägenbaur, avocat)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС с предмет отмяна на решението, което ЕАОС била приела в електронно писмо от 9 ноември 2020 г., относно отказа ѝ да постави въпроси на Съда на Европейския съюз във връзка с тълкуването на разпоредба от Директива 2008/50/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 май 2008 година относно качеството на атмосферния въздух и за по-чист въздух за Европа (ОВ L 152, 2008 г., стр. 1)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата като недопустима.

                  2)

                  Осъжда Stichting Comité N 65 Ondergronds Helvoirt да заплати направените от него съдебни разноски, както и тези на Европейската агенция по околната среда (ЕАОС).

         (1)  ОВ C 88 от 15.3.2021 г.


title: Дело T-77/21: Определение на Общия съд от 11 ноември 2021 г. — QC/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Пенсия — Прехвърляне на национални пенсионни права — Решение за определяне на броя на годините осигурителен стаж — Обвързана компетентност — Жалба за отмяна и искане за обезщетение — Жалба, явно лишена от всякакво правно основание — Отказ да се образува производство за установяване на неизпълнение на задължения — Недопустимост — Искане за издаване на разпореждане — Явна липса на компетентност)

text:
               17.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/38

      Определение на Общия съд от 11 ноември 2021 г. — QC/Комисия
      (Дело T-77/21) (1)

      (Публична служба - Длъжностни лица - Пенсия - Прехвърляне на национални пенсионни права - Решение за определяне на броя на годините осигурителен стаж - Обвързана компетентност - Жалба за отмяна и искане за обезщетение - Жалба, явно лишена от всякакво правно основание - Отказ да се образува производство за установяване на неизпълнение на задължения - Недопустимост - Искане за издаване на разпореждане - Явна липса на компетентност)
      (2022/C 24/51)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: QC (представител: F. Moyse, адвокат)

         Ответник: Европейска комисия (представители: D. Martin, B. Mongin и M. Brauhoff)

         Предмет

      Искане на основание член 270 ДФЕС, от една страна, за отмяна на известие за определяне на пенсионни права от 6 април 2020 г., и от друга страна, за получаване на обезщетение за имуществени и неимуществени вреди, които жалбоподателят е претърпял

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата отчасти като явно лишена от всякакво правно основание, отчасти като недопустима и отчасти поради явна липса на компетентност на Общия съд да се произнесе по нея.

                  2)

                  Осъжда QC да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 138, 19.4.2021 г.


title: Дело T-96/21: Определение на Общия съд от 9 ноември 2021 г. — Amort и др./Комисия (Жалба за отмяна — Лекарствени продукти за хуманна употреба — Условно разрешение за пускане на пазара на лекарствен продукт за хуманна употреба „Comirnaty — иРНК ваксина срещу COVID-19 (нуклеозидно модифицирана)“ — Липса на правен интерес — Липса на пряко засягане — Липса на лично засягане — Ненормативен акт — Недопустимост)

text:
               17.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/39

      Определение на Общия съд от 9 ноември 2021 г. — Amort и др./Комисия
      (Дело T-96/21) (1)

      (Жалба за отмяна - Лекарствени продукти за хуманна употреба - Условно разрешение за пускане на пазара на лекарствен продукт за хуманна употреба „Comirnaty — иРНК ваксина срещу COVID-19 (нуклеозидно модифицирана)“ - Липса на правен интерес - Липса на пряко засягане - Липса на лично засягане - Ненормативен акт - Недопустимост)
      (2022/C 24/52)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподатели: Heidi Amort (Сан Дженезио Атезино, Италия) и 35 други жалбоподатели, чиито имена са посочени в приложение към определението (представител: R. Holzeisen, адвокат)

         Ответник: Европейска комисия (представители: B.-R. Killmann и A. Sipos)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение за изпълнение C(2020) 9598 (final) на Комисията от 21 декември 2020 година за издаване на условно разрешение за пускане на пазара съгласно Регламент (ЕО) № 726/2004 на Европейския парламент и на Съвета на „Comirnaty — иРНК ваксина срещу COVID-19 (нуклеозидно модифицирана)“, лекарствен продукт за хуманна употреба, изменено и допълнено

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата като недопустима.

                  2)

                  Няма основание за произнасяне по молбите за встъпване, подадени от Roberta Riccio и Alessandra Rizzotto, от Gheorghe Piperea, от TN, от TF, TG, TH и TI, от Jean Gouezo и другите лица, чиито имена са посочени в приложение II, от VV, от Stefano Del Gaudio и другите лица, чиито имена са посочени в приложение II, от TO, TP и TQ, от TR и другите лица, чиито имена са посочени в приложение II, от VH и другите лица, чиито имена са посочени в приложение II, и от Dieter Achtschin и другите лица, чиито имена са посочени в приложение II, и от VW, както и от BioNTech Manufacturing GmbH и Pfizer Inc.

                  3)

                  Осъжда г-жа Heidi Amort и другите лица, чиито имена са посочени в приложение I, да заплатят съдебните разноски.

                  4)

                  Roberta Riccio и Alessandra Rizzotto, Gheorghe Piperea, TN, TF, TG, TH и TI, Jean Gouezo и другите лица, чиито имена са посочени в приложение II, VV, Stefano Del Gaudio и другите лица, чиито имена са посочени в приложение II, TO, TP и TQ, TR и другите лица, чиито имена са посочени в приложение II, VH и другите лица, чиито имена са посочени в приложение II, и Dieter Achtschin и другите лица, чиито имена са посочени в приложение II, и VW, както и BioNTech Manufacturing GmbH и Pfizer Inc. понасят направените от тях съдебни разноски във връзка с молбите за встъпване.

         (1)  ОВ C 148, 26.4.2021 г.


title: Дело C-490/20: Решение на Съда (голям състав) от 14 декември 2021 г. (преюдициално запитване от Административен съд София-град — България) —В.М.А./Столична община, район „Панчарево“ (Преюдициално запитване — Гражданство на Съюза — Членове 20 ДФЕС и 21 ДФЕС — Право на свободно движение и на свободно пребиваване на територията на държавите членки — Дете, родено в приемащата държава членка на своите родители — Акт за раждане, издаден от тази държава членка, в който за детето са посочени две майки — Отказ от държавата членка на произход на едната от двете майки да състави акт за раждане на това дете поради липса на информация за самоличността на неговата биологична майка — Притежаването на такъв акт като условие за издаване на карта за самоличност или паспорт — Национална правна уредба на посочената държава членка на произход, която не допуска двама родители от един и същ пол)

text:
               21.2.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 84/17

      Решение на Съда (голям състав) от 14 декември 2021 г. (преюдициално запитване от Административен съд София-град — България) —В.М.А./Столична община, район „Панчарево“
      (Дело C-490/20) (1)

      (Преюдициално запитване - Гражданство на Съюза - Членове 20 ДФЕС и 21 ДФЕС - Право на свободно движение и на свободно пребиваване на територията на държавите членки - Дете, родено в приемащата държава членка на своите родители - Акт за раждане, издаден от тази държава членка, в който за детето са посочени две майки - Отказ от държавата членка на произход на едната от двете майки да състави акт за раждане на това дете поради липса на информация за самоличността на неговата биологична майка - Притежаването на такъв акт като условие за издаване на карта за самоличност или паспорт - Национална правна уредба на посочената държава членка на произход, която не допуска двама родители от един и същ пол)
      (2022/C 84/20)
      Език на производството: български

         Запитваща юрисдикция

      Административен съд София-град

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: В. М. А.

         Ответник: Столична община, район „Панчарево“

         Диспозитив

      Член 4, параграф 2 ДЕС, членове 20 ДФЕС и 21 ДФЕС, както и членове 7, 24 и 45 от Хартата на основните права на Европейския съюз във връзка с член 4, параграф 3 от Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки, за изменение на Регламент (ЕИО) № 1612/68 и отменяща директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО, трябва да се тълкуват в смисъл, че по отношение на ненавършило пълнолетие дете, гражданин на Съюза, чийто акт за раждане, съставен от компетентните власти на приемащата държава членка, посочва като негови родители две лица от един и същ пол, държавата членка, на която това дете е гражданин, е задължена, от една страна, да му издаде карта за самоличност или паспорт, без да изисква предварително съставяне на акт за раждане от своите национални власти, както и, от друга страна, да признае, също както всяка друга държава членка, издадения от приемащата държава членка документ, който позволява на това дете заедно с всяко от посочените две лица да упражнява правото си свободно да се движи и да пребивава в рамките на територията на държавите членки.

         (1)  ОВ C 433, 14.12.2020 г.


title: Съединени дела C-177/19 Р—С-179/19 P: Решение на Съда (пети състав) от 13 януари 2022 г. — Федерална република Германия/Ville de Paris (Франция), Ville de Bruxelles (Белгия), Ayuntamiento de Madrid (Испания), Европейска комисия (C-177/19 P), Унгария/Ville de Paris (Франция), Ville de Bruxelles (Белгия), Ayuntamiento de Madrid (Испания), Европейска комисия (C-178/19 P), Европейска комисия/Ville de Paris (Франция), Ville de Bruxelles (Белгия), Ayuntamiento de Madrid (Испания) (C-179/19 P) (Обжалване — Жалба за отмяна — Околна среда — Типово одобрение на моторни превозни средства — Регламент (ЕС) 2016/646 — Емисии от леки превозни средства за превоз на пътници и товари (Евро 6) — Определяне на непревишавани стойности (NTE) за емисиите на азотни оксиди при изпитвания в реални условия на движение (RDE) — Член 263, четвърта алинея ДФЕС — Допустимост на жалба — Правомощия на субдържавно образувание в областта на опазването на околната среда да ограничи движението на някои превозни средства — Условие жалбоподателят да е пряко засегнат)

text:
               7.3.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 109/2

      Решение на Съда (пети състав) от 13 януари 2022 г. — Федерална република Германия/Ville de Paris (Франция), Ville de Bruxelles (Белгия), Ayuntamiento de Madrid (Испания), Европейска комисия (C-177/19 P), Унгария/Ville de Paris (Франция), Ville de Bruxelles (Белгия), Ayuntamiento de Madrid (Испания), Европейска комисия (C-178/19 P), Европейска комисия/Ville de Paris (Франция), Ville de Bruxelles (Белгия), Ayuntamiento de Madrid (Испания) (C-179/19 P)
      (Съединени дела C-177/19 Р—С-179/19 P) (1)

      (Обжалване - Жалба за отмяна - Околна среда - Типово одобрение на моторни превозни средства - Регламент (ЕС) 2016/646 - Емисии от леки превозни средства за превоз на пътници и товари (Евро 6) - Определяне на непревишавани стойности (NTE) за емисиите на азотни оксиди при изпитвания в реални условия на движение (RDE) - Член 263, четвърта алинея ДФЕС - Допустимост на жалба - Правомощия на субдържавно образувание в областта на опазването на околната среда да ограничи движението на някои превозни средства - Условие жалбоподателят да е пряко засегнат)
      (2022/C 109/02)
      Език на производството: испански и френски

         Страни

         (Дело C-177/19 P)

         Жалбоподател: Федерална република Германия (представители: J. Möller, D. Klebs и S. Eisenberg)

         Други страни в производството: Ville de Paris (Франция) (представител: J. Assous, адвокат), Ville de Bruxelles (Белгия) (представители: M. Uyttendaele, C. Derave, N. Mouraux и A. Feyt, адвокати, и S. Kaisergruber, Rechtsanwalt), Ayuntamiento de Madrid (Испания) (представител: J. Assous, адвокат), Европейска комисия (представители: J.-F. Brakeland и M. Huttunen)

         Встъпили страни в подкрепа на жалбоподателя: Association des Constructeurs Européens d’Automobiles (представители: F. Di Gianni и G. Coppo, avvocati), Румъния (представители: първоначално от E. Gane, O.-C. Ichim, L. Liţu и C.-R. Canţăr, впоследствие от E. Gane, O.-C. Ichim и L. Liţu), Словашка република (представител: B. Ricziová)

         (Дело C-178/19 P)

         Жалбоподател: Унгария (представител: M. Z. Fehér)

         Други страни в производството: Ville de Paris (Франция) (представител: J. Assous, адвокат), Ville de Bruxelles (Белгия) (представители: M. Uyttendaele, C. Derave, N. Mouraux и A. Feyt, адвокати, и S. Kaisergruber, Rechtsanwalt), Ayuntamiento de Madrid (Испания) (представител: J. Assous, адвокат), Европейска комисия (представители: J.-F. Brakeland и M. Huttunen)

         Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателя: Association des Constructeurs Européens d’Automobiles (представители: F. Di Gianni и G. Coppo, avvocati)

         (Дело C-179/19 P)

         Жалбоподател: Европейска комисия (представител: J.-F. Brakeland)

         Други страни в производството: Ville de Paris (Франция) (представител: J. Assous, адвокат), Ville de Bruxelles (Белгия) (представители: M. Uyttendaele, C. Derave, N. Mouraux и A. Feyt, адвокати, и S. Kaisergruber, Rechtsanwalt), Ayuntamiento de Madrid (Испания) (представител: J. Assous, адвокат)

         Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателя: Association des Constructeurs Européens d’Automobiles (представители: F. Di Gianni и G. Coppo, avvocati)

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя решението на Общият съд на Европейския съюз от 13 декември 2018 г., Ville de Paris, Ville de Bruxelles и Ayuntamiento de Madrid/Комисия (T-339/16, T-352/16 и T-391/16, EU:T:2018:927).

                  2)

                  Отхвърля като недопустими жалбите за отмяна по съединени дела T-339/16, T-352/16 и T-391/16, подадени съответно от град Париж, град Брюксел и община Мадрид.

                  3)

                  Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски, свързани с производството по обжалване.

                  4)

                  Град Париж, град Брюксел и община Мадрид понасят, наред с направените от тях съдебни разноски в първоинстанционното производство и в производството по обжалване, съдебните разноски, направени от Европейската комисия в първоинстанционното производство.

         (1)  ОВ C 155, 6.5.2019 г.


title: Дело C-282/19: Решение на Съда (втори състав) от 13 януари 2022 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Napoli — Италия) — YT и др./Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca — MIUR, Ufficio Scolastico Regionale per la Campania (Преюдициално запитване — Социална политика — Директива 1999/70/ЕО — Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) — Клаузи 4 и 5 — Срочни трудови договори в публичния сектор — Преподаватели по католическа религия — Понятие за обективни причини, които оправдават подновяването на такива договори — Постоянна нужда от заместващ персонал)

text:
               7.3.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 109/3

      Решение на Съда (втори състав) от 13 януари 2022 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Napoli — Италия) — YT и др./Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca — MIUR, Ufficio Scolastico Regionale per la Campania
      (Дело C-282/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Социална политика - Директива 1999/70/ЕО - Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) - Клаузи 4 и 5 - Срочни трудови договори в публичния сектор - Преподаватели по католическа религия - Понятие за обективни причини, които оправдават подновяването на такива договори - Постоянна нужда от заместващ персонал)
      (2022/C 109/03)
      Език на производството: италиански

         Запитваща юрисдикция

      Tribunale di Napoli

         Страни в главното производство

         Ищци: YT, ZU, AW, BY, CX, DZ, EA, FB, GC, IE, JF, KG, LH, MI, NY, PL, HD, OK

         Ответници: Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca — MIUR, Ufficio Scolastico Regionale per la Campania

         при участието на: Federazione GILDA-UNAMS

         Диспозитив

      Клауза 5 от Рамковото споразумение относно срочната работа, сключено на 18 март 1999 г. и приложено към Директива 1999/70/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 година относно Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP), трябва да се тълкува в смисъл, че от една страна, не допуска национална правна уредба, която изключва прилагането към преподавателите по католическа религия в публичните учебни заведения на правила за санкциониране на злоупотребата с последователни срочни трудови договори, когато във вътрешния правен ред не е заложена никаква друга ефективна мярка за санкциониране на тази злоупотреба, и от друга страна, че необходимостта от притежаване на удостоверение за годност, издадено от църковен орган, за да могат тези преподаватели да преподават католическа религия, не представлява „обективна причина“ по смисъла на член 5, точка 1, буква а) от Рамковото споразумение, тъй като това удостоверение се издава еднократно, а не преди всяка учебна година, което да обоснове сключването на срочен трудов договор.

         (1)  ОВ C 206, 17.6.2019 г.


title: Дело C-377/19: Решение на Съда (втори състав) от 13 януари 2022 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Stato — Италия) — Benedetti Pietro e Angelo S.S. и др./Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA) (Преюдициално запитване — Сектор на млякото и млечните продукти — Квоти — Допълнителна такса — Регламент (ЕО) № 1788/2003 — Доставки, които превишават свободното референтно количество на производителя — Събиране на вноската в размера на допълнителната такса от изкупвачите — Възстановяване на надвзетата такса — Регламент (ЕО) № 595/2004 — Член 16 — Критерии за разпределяне на надвзетата такса)

text:
               7.3.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 109/4

      Решение на Съда (втори състав) от 13 януари 2022 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Stato — Италия) — Benedetti Pietro e Angelo S.S. и др./Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA)
      (Дело C-377/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Сектор на млякото и млечните продукти - Квоти - Допълнителна такса - Регламент (ЕО) № 1788/2003 - Доставки, които превишават свободното референтно количество на производителя - Събиране на вноската в размера на допълнителната такса от изкупвачите - Възстановяване на надвзетата такса - Регламент (ЕО) № 595/2004 - Член 16 - Критерии за разпределяне на надвзетата такса)
      (2022/C 109/04)
      Език на производството: италиански

         Запитваща юрисдикция

      Consiglio di Stato

         Страни в главното производство

         Жалбоподатели: Benedetti Pietro e Angelo Ss, Capparotto Giampaolo e Lorenzino Ss, Gonzo Dino Ss, Mantovani Giuseppe e Giorgio Ss, Azienda agricola Padovani Luigi, Azienda agricola La Pila di Mastrotto Piergiorgio e C. Ss, Azienda agricola Mastrotto Giuseppe, Soc. agr. semplice F.lli Isolan

         Ответник: Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA)

         Диспозитив

      Член 16, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 595/2004 на Комисията от 30 март 2004 година за определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 1788/2003 на Съвета относно въвеждането на такса в сектора на млякото и млечните продукти трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба, вследствие на която от възстановяването на надвзетата допълнителна такса трябва приоритетно да се ползват производителите, по отношение на които изкупвачите са изпълнили задължението си за месечно плащане на тази такса.

         (1)  ОВ C 312, 16.9.2019 г.


title: Дело C-881/19: Решение на Съда (пети състав) от 13 януари 2022 г. (преюдициално запитване от Krajský soud v Brně — Чешка република) — Tesco Stores ČR a.s./Ministerstvo zemědělství (Преюдициално запитване — Защита на потребителите — Сближаване на законодателствата — Регламент (ЕС) № 1169/2011 — Част Д, точка 2, буква а) от приложение VII — Предоставяне на потребителите на информация за храните — Етикетиране и представяне на храните — Директива 2000/36/ЕО — Част А, точка 2, буква в) от приложение I — Какаови и шоколадови продукти — Списък на съставките на храна, предназначена за потребителите в дадена държава членка)

text:
               7.3.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 109/4

      Решение на Съда (пети състав) от 13 януари 2022 г. (преюдициално запитване от Krajský soud v Brně — Чешка република) — Tesco Stores ČR a.s./Ministerstvo zemědělství
      (Дело C-881/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Защита на потребителите - Сближаване на законодателствата - Регламент (ЕС) № 1169/2011 - Част Д, точка 2, буква а) от приложение VII - Предоставяне на потребителите на информация за храните - Етикетиране и представяне на храните - Директива 2000/36/ЕО - Част А, точка 2, буква в) от приложение I - Какаови и шоколадови продукти - Списък на съставките на храна, предназначена за потребителите в дадена държава членка)
      (2022/C 109/05)
      Език на производството: чешки

         Запитваща юрисдикция

      Krajský soud v Brně

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Tesco Stores ČR a.s.

         Ответник: Ministerstvo zemědělství

         Диспозитив

      Част Д, точка 2, буква а) от приложение VII към Регламент (ЕС) № 1169/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2011 година за предоставянето на информация за храните на потребителите, за изменение на регламенти (ЕО) № 1924/2006 и (ЕО) № 1925/2006 на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директива 87/250/ЕИО на Комисията, Директива 90/496/ЕИО на Съвета, Директива 1999/10/ЕО на Комисията, Директива 2000/13/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, директиви 2002/67/ЕО и 2008/5/ЕО на Комисията и на Регламент (ЕО) № 608/2004 на Комисията трябва да се тълкува в смисъл, че при етикетирането на продукти, предлагани на пазара на дадена държава членка, икономическият оператор е освободен от задължението да изброи всички съставки, съдържащи се в сложна съставка по смисъла на член 2, параграф 2, буква з) от този регламент, само ако тази сложна съставка — която има търговско наименование по част А от приложение I към Директива 2000/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 юни 2000 година относно какаовите и шоколадовите продукти, предназначени за консумация от човека — е посочена в списъка на съставките на продукта с това търговско наименование така, както то присъства в текста на Директивата на езика на въпросната държава членка.

         (1)  ОВ C 68, 2.3.2020 г.


title: Дело C-55/20: Решение на Съда (трети състав) от 13 януари 2022 г. (преюдициално запитване от Sąd Dyscyplinarny Izby Adwokackiej w Warszawie — Полша) —производство по дело, образувано по жалба на Minister Sprawiedliwości (Преюдициално запитване — Допустимост — Член 267 ДФЕС — Понятие за национална юрисдикция — Дисциплинарен съд към адвокатската колегия — Дисциплинарно разследване, образувано срещу адвокат — Решение, в което дисциплинарният обвинител приема, че не е имало дисциплинарно нарушение, и прекратява разследването — Жалба от министъра на правосъдието до дисциплинарния съд към адвокатската колегия — Директива 2006/123/ЕО — Услуги на вътрешния пазар — Член 4, точка 6 и член 10, параграф 6 — Разрешителен режим — Оттегляне на разрешението — Член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз — Неприложимост)

text:
               7.3.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 109/5

      Решение на Съда (трети състав) от 13 януари 2022 г. (преюдициално запитване от Sąd Dyscyplinarny Izby Adwokackiej w Warszawie — Полша) —производство по дело, образувано по жалба на Minister Sprawiedliwości
      (Дело C-55/20) (1)

      (Преюдициално запитване - Допустимост - Член 267 ДФЕС - Понятие за национална юрисдикция - Дисциплинарен съд към адвокатската колегия - Дисциплинарно разследване, образувано срещу адвокат - Решение, в което дисциплинарният обвинител приема, че не е имало дисциплинарно нарушение, и прекратява разследването - Жалба от министъра на правосъдието до дисциплинарния съд към адвокатската колегия - Директива 2006/123/ЕО - Услуги на вътрешния пазар - Член 4, точка 6 и член 10, параграф 6 - Разрешителен режим - Оттегляне на разрешението - Член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз - Неприложимост)
      (2022/C 109/06)
      Език на производството: полски

         Запитваща юрисдикция

      Sąd Dyscyplinarny Izby Adwokackiej w Warszawie

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Minister Sprawiedliwości

         при участието на: Prokurator Krajowy — Pierwszy Zastępca Prokuratora Generalnego, Rzecznik Dyscyplinarny Izby Adwokackiej w Warszawie

         Диспозитив

      Член 10, параграф 6 от Директива 2006/123/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 година относно услугите на вътрешния пазар трябва да се тълкува в смисъл, че не прави член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз приложим към производство, образувано по жалба на орган на публичната власт пред дисциплинарния съд към адвокатска колегия за отмяна на решение, с което дисциплинарният обвинител е прекратил воденото срещу адвокат разследване, след като е заключил, че няма дисциплинарно нарушение, за което последният да е отговорен, и в случай че това решение бъде отменено, за връщане на преписката на дисциплинарния обвинител.

         (1)  ОВ C 191, 8.6.2020 г.


title: Дело C-110/20: Решение на Съда (втори състав) от 13 януари 2022 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Stato — Италия) — Regione Puglia/Ministero dell'Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare и др. (Преюдициално запитване — Енергетика — Директива 94/22/ЕО — Условия за предоставяне и ползване на разрешения за проучване, изследване и производство на въглеводороди — Разрешение за проучване за въглеводороди в конкретна географска област за определен период — Съседни области — Предоставяне на няколко разрешения на един и същ оператор — Директива 2011/92/ЕС — Член 4, параграфи 2 и 3 — Оценка на въздействието върху околната среда)

text:
               7.3.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 109/6

      Решение на Съда (втори състав) от 13 януари 2022 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Stato — Италия) — Regione Puglia/Ministero dell'Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare и др.
      (Дело C-110/20) (1)

      (Преюдициално запитване - Енергетика - Директива 94/22/ЕО - Условия за предоставяне и ползване на разрешения за проучване, изследване и производство на въглеводороди - Разрешение за проучване за въглеводороди в конкретна географска област за определен период - Съседни области - Предоставяне на няколко разрешения на един и същ оператор - Директива 2011/92/ЕС - Член 4, параграфи 2 и 3 - Оценка на въздействието върху околната среда)
      (2022/C 109/07)
      Език на производството: италиански

         Запитваща юрисдикция

      Consiglio di Stato

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Regione Puglia

         Ответници: Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dei Beni e delle Attività culturali e del Turismo, Ministero dello Sviluppo economico, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Commissione tecnica di verifica dell’impatto ambientale,

         при участието на: Global Petroleum Ltd

         Диспозитив

      Директива 94/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 1994 година относно условията за предоставяне и ползване на разрешения за проучване, изследване и производство на въглеводороди и член 4, параграфи 2 и 3 от Директива 2011/92/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 13 декември 2011 година относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат национална правна уредба, която предвижда максимален размер на площта на областта, обхваната от дадено разрешение за проучване за въглеводороди, но не забранява изрично на един и същ оператор да бъдат предоставени няколко разрешения за съседни зони, които заедно обхващат площ, по-голяма от този размер, стига такова предоставяне да е годно да гарантира и от техническа, и от икономическа гледна точка възможно най-доброто упражняване на съответната дейност по проучване, както и постигането на целите, преследвани с Директива 94/22. При оценката на въздействието върху околната среда трябва да се прецени и кумулираният ефект от проектите, които могат да окажат значително въздействие върху околната среда и са представени от този оператор в подадените от него заявления за издаване на разрешение за проучване за въглеводороди.

         (1)  ОВ C 247, 27.7.2020 г.


title: Дело C-156/20: Решение на Съда (първи състав) от 13 януари 2022 г. (преюдициално запитване от Supreme Court of the United Kingdom — Обединеното кралство) — Zipvit Ltd/Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs (Преюдициално запитване — Обща система на данъка върху добавената стойност (ДДС) — Директива 2006/112/ЕО — Член 168 — Право на приспадане — Неправилно освободена доставка на пощенски услуги — ДДС, който се счита за включен в търговската цена на доставката за целите на упражняването на правото на приспадане — Изключване — Понятие за дължим или платен ДДС)

text:
               7.3.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 109/6

      Решение на Съда (първи състав) от 13 януари 2022 г. (преюдициално запитване от Supreme Court of the United Kingdom — Обединеното кралство) — Zipvit Ltd/Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
      (Дело C-156/20) (1)

      (Преюдициално запитване - Обща система на данъка върху добавената стойност (ДДС) - Директива 2006/112/ЕО - Член 168 - Право на приспадане - Неправилно освободена доставка на пощенски услуги - ДДС, който се счита за включен в търговската цена на доставката за целите на упражняването на правото на приспадане - Изключване - Понятие за дължим или платен ДДС)
      (2022/C 109/08)
      Език на производството: английски

         Запитваща юрисдикция

      Supreme Court of the United Kingdom

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Zipvit Ltd

         Ответник: Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

         Диспозитив

      Член 168, буква а) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност трябва да се тълкува в смисъл, че съответният данък върху добавената стойност (ДДС) не може да се счита за дължим или платен по смисъла на тази разпоредба и следователно за подлежащ на приспадане от данъчнозадълженото лице, когато, от една страна, това лице и доставчикът му погрешно са приели, въз основа на неправилно тълкуване на правото на Съюза от страна на националните органи, че процесните услуги са били освободени от ДДС, и съответно в издадените фактури не е посочен ДДС — в хипотеза, при която в сключения между тези две лица договор е било уговорено, че ако се дължи ДДС, същият е за сметка на получателя на услугата — и от друга страна, не са били направени своевременно никакви постъпки за събирането на ДДС и съответно е погасено по давност всяко вземане на доставчика и на данъчната и митническа администрация за неначисления ДДС.

         (1)  ОВ C 215, 29.6.2020 г.


title: Дело C-326/20: Решение на Съда (трети състав) от 13 януари 2022 г. (преюдициално запитване от Administratīvā apgabaltiesa — Латвия) — „MONO“ SIA/Valsts ieņēmumu dienests (Преюдициално запитване — Акцизи — Директива 2008/118/ЕО — Освобождаване от хармонизиран акциз — Стоки, предназначени за ползване в рамките на дипломатически или консулски отношения — Определяни от приемащата държава членка условия за освобождаване от акциз — Плащане с непарични платежни средства)

text:
               7.3.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 109/7

      Решение на Съда (трети състав) от 13 януари 2022 г. (преюдициално запитване от Administratīvā apgabaltiesa — Латвия) — „MONO“ SIA/Valsts ieņēmumu dienests
      (Дело C-326/20) (1)

      (Преюдициално запитване - Акцизи - Директива 2008/118/ЕО - Освобождаване от хармонизиран акциз - Стоки, предназначени за ползване в рамките на дипломатически или консулски отношения - Определяни от приемащата държава членка условия за освобождаване от акциз - Плащане с непарични платежни средства)
      (2022/C 109/09)
      Език на производството: латвийски

         Запитваща юрисдикция

      Administratīvā apgabaltiesa

         Страни в главното производство

         Жалбоподател:„MONO“ SIA

         Ответник: Valsts ieņēmumu dienests

         Диспозитив

      Член 12 от Директива 2008/118/ЕО на Съвета от 16 декември 2008 година относно общия режим на облагане с акциз и за отмяна на Директива 92/12/ЕИО трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска приемащата държава членка, когато определя условията и ограниченията, при които ползваните в рамките на дипломатическите и консулските отношения стоки се освобождават от акциз, да обвързва това освобождаване с условието цената за придобиване на тези стоки да се заплаща с непарични платежни средства.

         (1)  ОВ C 329, 5.10.2020 г.


title: Дело C-697/21: Определение на председателя на Съда от 5 януари 2022 г. (преюдициално запитване от Amtsgericht Düsseldorf — Германия) — PW/Eurowings GmbH (Въздушен транспорт — Обезщетяване на пътниците при отмяна на полет — Правила за възстановяване на билета — Възстановяване с ваучер за пътуване — Искане за възстановяване на пари в брой)

text:
               7.3.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 109/13

      Определение на председателя на Съда от 5 януари 2022 г. (преюдициално запитване от Amtsgericht Düsseldorf — Германия) — PW/Eurowings GmbH
      (Дело C-697/21) (1)

      (Въздушен транспорт - Обезщетяване на пътниците при отмяна на полет - Правила за възстановяване на билета - Възстановяване с ваучер за пътуване - Искане за възстановяване на пари в брой)
      (2022/C 109/19)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Amtsgericht Düsseldorf

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: PW

         Ответник: Eurowings GmbH

         Диспозитив

      Заличава дело C-697/21 от регистъра на Съда.

         (1)  Дата на постъпване в Съда: 19.11.2021 г.


title: Дело C-548/21: Преюдициално запитване от Landesverwaltungsgericht Tirol (Австрия), постъпило на 6 септември 2021 г. — C.G./Bezirkshauptmannschaft Landeck

text:
               7.3.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 109/14

      Преюдициално запитване от Landesverwaltungsgericht Tirol (Австрия), постъпило на 6 септември 2021 г. — C.G./Bezirkshauptmannschaft Landeck
      (Дело C-548/21)
      (2022/C 109/20)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Landesverwaltungsgericht Tirol

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: C.G.

         Ответник: Bezirkshauptmannschaft Landeck

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Трябва ли член 15, параграф 1 (евентуално във връзка с член 5) от Директива 2002/58 (1), изменена с Директива 2009/136/ЕО (2), в светлината на членове 7 и 8 от Хартата на основните права да се тълкува в смисъл, че достъпът на публични органи до запазените на мобилни телефони данни представлява намеса в закрепените в тези членове от Хартата основни права, тежестта на която е такава, че в областта на превенцията, разследването, разкриването и преследването на престъпления посоченият достъп трябва да бъде ограничен до борбата с тежката престъпност?

                  2)

                  Трябва ли член 15, параграф 1 от Директива 2002/58, изменена с Директива 2009/136, в светлината на членове 7, 8 и 11, както и на член 52, параграф 1 от Хартата да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба като тази на член 18 във връзка с член 99, параграф 1 от Strafprozessordnung, която позволява органите в сферата на сигурността да имат в хода на наказателното разследване широк и неконтролиран достъп до всички запазени на мобилен телефон цифрови данни, без да разполагат с разрешение за това от съд или независим административен орган?

                  3)

                  Трябва ли член 47 от Хартата, евентуално във връзка с членове 41 и 52 от нея, разглеждани с оглед на принципа за равните процесуални възможности и правото на ефективни правни средства за защита, да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба, която като член 18 във връзка с член 99, параграф 1 от Strafprozessordnung позволява да бъдат анализирани цифрови данни от мобилен телефон, без засегнатото лице да бъде уведомено за това преди или най-малкото след налагането на съответната мярка?

         (1)  Директива 2002/58/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 юли 2002 година относно обработката на лични данни и защита на правото на неприкосновеност на личния живот в сектора на електронните комуникации (Директива за правото на неприкосновеност на личния живот и електронни комуникации) (ОВ L 201, 2002 г., стр. 37; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 36, стр. 63).

         (2)  Директива 2009/136/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 25 ноември 2009 година за изменение на Директива 2002/22/ЕО относно универсалната услуга и правата на потребителите във връзка с електронните съобщителни мрежи и услуги, Директива 2002/58/ЕО относно обработката на лични данни и защита на правото на неприкосновеност на личния живот в сектора на електронните комуникации и Регламент (ЕО) № 2006/2004 за сътрудничество между националните органи, отговорни за прилагане на законодателството за защита на потребителите (ОВ L 337, 2009 г., стр. 11).


title: Дело C-725/21: Преюдициално запитване от Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Словения), постъпило на 30 ноември 2021 г. — SOMEO S.A., предишно наименование PEARL STREAM S.A./Република Словения

text:
               7.3.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 109/14

      Преюдициално запитване от Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Словения), постъпило на 30 ноември 2021 г. — SOMEO S.A., предишно наименование PEARL STREAM S.A./Република Словения
      (Дело C-725/21)
      (2022/C 109/21)
      Език на производството: словенски

         Запитваща юрисдикция

      Vrhovno sodišče Republike Slovenije

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: SOMEO S.A., предишно наименование PEARL STREAM S.A.

         Ответник: Република Словения

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Необходимо ли е — с оглед на квалификацията на отделна стока като „част“ за седалка на моторно превозно средство по смисъла на глава 94 от Комбинираната номенклатура, съдържаща се в приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (1), в приложимите за главното производство редакции — седалката да не може без тази стока да изпълнява своята съществена и основна функция (в смисъл на функционалното ѝ единство), или е достатъчно отделната част, която е предназначена единствено за монтиране върху автомобилните седалки, да бъде призната за част от седалката?

                  2)

                  Влияе ли възможността за (не)самостоятелна обща употреба на двете посочени стоки върху тяхното класиране (или не) в подпозиция 9401 90 80?

         (1)  Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (ОВ L 256, 1987 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 4, стр. 3).


title: Дело C-752/21: Преюдициално запитване, отправено от Административен съд — Хасково (България) на 7 декември 2021 година — JP EOOD / Отдел „Митническо разследване и разузнаване“ в Териториална дирекция „Митница Бургас“

text:
               7.3.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 109/15

      Преюдициално запитване, отправено от Административен съд — Хасково (България) на 7 декември 2021 година — JP EOOD / Отдел „Митническо разследване и разузнаване“ в Териториална дирекция „Митница Бургас“
      (Дело C-752/21)
      (2022/C 109/22)
      Език на производството: български

         Запитваща юрисдикция

      Административен съд — Хасково

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: JP EOOD

         Ответник: Отдел „Митническо разследване и разузнаване“ в Териториална дирекция „Митница Бургас“

         Преюдициални въпроси

                  1.

                  Следва ли нормата на член 44 точка 1 от Регламент 952/2013г. (1) на Европейският парламент и на Съвета от 9 октомври 2013г., във връзка с член 13 от Конвенция за защита правата на човека и основните свободи и член 47 от Харта на основните права на Европейския съюз да се тълкува в смисъл, че не се допуска съществуването на национална правна норма като тази на чл. 59, ал.2 от ЗАНН, която не включва в кръга на лицата, имащи право на жалба срещу наказателно постановление, собственикът на вещите, отнети със същото, тогава когато последният не е извършител на инкриминираното деяние.

                  2.

                  Следва ли норматите на член 22, т.7, вр. член 29 и член 44 от Регламент 952/2013г. на Европейският парламент и на Съвета от 9 октомври 2013г., във връзка с член 13 от Конвенция за защита правата на човека и основните свободи и член 47 от Харта на основните права на Европейския съюз да се тълкуват в смисъл, че не допускат съществуването на национална правна уредба като тази на чл. 232, ал.1 от ЗМ, която изключва обжалваемостта на издаденото срещу неизвестен извършител наказателно постановление, доколкото с последното съгласно националното законодателство може да бъде разпоредено отнемане в полза на държавата имущество — собственост на трето, неучастващо в административнонаказателното производство лице.

                  3.

                  Следва ли per argumentum a fortiori нормата на член 4 от Рамково решение 2005/212/ПВР (2) на Съвета от 24 февруари 2005г., във вр. член 47 от Хартата да се тълкуват в смисъл, че същата е относима и в случаите, когато деянието не съставлява престъпление и следва ли същата да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба като тази на чл. 59, ал.2 от ЗАНН, изключваща собственикът на отнетото имущество от кръга на лицата, с право на обжалване и тази на чл. 232 от ЗМ, предвиждаща изрична необжалваемост на акт, с който по националното законодателство е допустимо отнемането на имущество, от трето, неучастващо в административнонаказателното производство лице.

         (1)  Регламент (ЕС) № 952/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 9 октомври 2013 година за създаване на Митнически кодекс на Съюза (OB 2013, L 269, стр. 1)

         (2)  Рамково решение 2005/212/ПВР на Съвета от 24 февруари 2005 година относно конфискация на облаги, средства и имущество от престъпления (OB 2005, L 68, стр. 49; специално българско издание: глава 19, том 7, стр. 147)


title: Дело C-767/21 P: Жалба, подадена на 8 декември 2021 г. от Jérôme Rivière и др. срещу решението, постановено от Общия съд (шести състав) на 6 октомври 2021 г. по дело T-88/20, Rivière и др./Парламент

text:
               7.3.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 109/16

      Жалба, подадена на 8 декември 2021 г. от Jérôme Rivière и др. срещу решението, постановено от Общия съд (шести състав) на 6 октомври 2021 г. по дело T-88/20, Rivière и др./Парламент
      (Дело C-767/21 P)
      (2022/C 109/23)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподатели: Jérôme Rivière, Dominique Bilde, Joëlle Mélin, Aurélia Beigneux, Thierry Mariani, Jordan Bardella, Jean-Paul Garraud, Jean-François Jalkh, Gilbert Collard, Gilles Lebreton, Nicolaus Fest, Gunnar Beck, Philippe Olivier (представител: F. Wagner, avocat)

         Друга страна в производството: Европейски парламент

         Искания на жалбоподателя

      Жалбоподателите молят Съда:

                  —

                  да отмени решението на Общия съд на Европейския съюз от 6 октомври 2021 г. по дело T-88/20, Rivière и др./Парламент,

                  —

                  предвид членове 236 ДФЕС и 277 ДФЕС, да обяви жалбата за допустима,

                  —

                  да констатира липсата на правно основание на устното решение на председателя на Европейския парламент от 13 януари 2020 г. и да го отмени,

                  —

                  да осъди Европейския парламент да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата жалбоподателите излагат две основания.
      Първото основание е изопачаване на фактите и грешка в правната квалификация на фактите. По-конкретно, жалбоподателите изтъкват, че точка 38, второ изречение от съдебното решение изопачава фактите. Действителната практическа последица на оспорваната мярка e отнемането на правото на изказване на членовете на парламента, които са отказали да махнат флага си. Изопачаването на фактите е накарало Общия съд да пренебрегне втората последица от решението от 13 януари 2020 г. Следователно Общият съд е допуснал грешка в правната квалификация на фактите. Той не е взел предвид лишаването на член на парламента от един от основните елементи при упражняването на неговия мандат, а именно правото на изказване.
      Второто основание е нарушение и изопачаване от правна и фактическа страна на член 10 от вътрешния правилник на Европейския парламент, както и явна грешка в преценката. Според жалбоподателите Общият съд е трябвало да анализира на практика дали малкият флаг, използван от членовете на парламента, е плакат или надпис, както и дали наличието на този флаг нарушава добрия ред в пленарната зала или представлява неуместно поведение и нарушава нормалното протичане на парламентарната работа и да изведе от това съответните правни последици. Като е направил сравнение с други официални езици на Съюза Общият съд е нарушил член 1 от Регламент № 1 на Съвета от 15 април 1958 година за определяне на езиковия режим на Европейската икономическа общност (1), който обявява френския език за официален и работен език на институциите на Европейския съюз, следователно на Парламента. По отношение на френските членове на парламента член 10 от вътрешния правилник трябва да се тълкува съгласно обхвата, който му дава френския език.
      Общият съд не е анализирал и израза „Те не излагат на показ плакати или надписи“, нито пък е анализирал член 10, алинея 3 в контекста на член 10, алинея 2. Доказателството за липсата на неудобство, причинено от наличието на флаг, е представено в отговора на възражението за недопустимост, тъй като членовете на парламента могат да поставят малки европейски флагове и белгийският член на парламента Guy Verhofstadt може да се изказва с такъв флаг пред него.
      Като развива в точки 43 —49 от решението си мотиви, копирани от тези на Парламента, по напълно различна правна ситуация от тази по член 10 и като се основава на член 171 от правилника, озаглавен „Разпределение на времето за изказвания и списък на ораторите“, за да изтъкне равенството на членовете на парламента относно времето за изказвания, Общият съд добавя към член 10 предмет, какъвто той няма. Това е изопачаване на текста, в резултат на което Общият съд придава на този член правни последици, каквито той няма. Според жалбоподателите решението от 13 януари 2020 г. произвежда правни последици, които могат да засегнат условията за упражняване на мандата на жалбоподателите, като изменят съществено правното им положение. Следователно мярката е обжалваем акт и съдебното решение трябва да се отмени.

         (1)  ОВ X 17, 6.10.1958 г., стр. 385; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 1, стр. 3.


title: Дело C-788/21: Преюдициално запитване от Retten i Esbjerg (Дания), постъпило на 17 декември 2021 г. — Skatteministeriet Departementet/Global Gravity ApS

text:
               7.3.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 109/17

      Преюдициално запитване от Retten i Esbjerg (Дания), постъпило на 17 декември 2021 г. — Skatteministeriet Departementet/Global Gravity ApS
      (Дело C-788/21)
      (2022/C 109/24)
      Език на производството: датски

         Запитваща юрисдикция

      Retten i Esbjerg

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Skatteministeriet Departementet

         Ответник: Global Gravity ApS

         Преюдициални въпроси

                  1)

               Какви критерии трябва да се прилагат, за да се определи дали даден артикул представлява контейнер по подпозиция 8609 00 9000 от Комбинираната номенклатура на Общата митническа тарифа, както е посочена в приложение I към Регламент за изпълнение (ЕС) № 1001/2013 (1) на Комисията от 4 октомври 2013 година за изменение на приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 (2) на Съвета относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа, и по-конкретно:
                              а)

                              може ли тези критерии, взети поотделно, да доведат до класирането на даден артикул като контейнер;

                              б)

                              за да се определи дали даден артикул следва да се класира като контейнер, трябва ли да се направи цялостна оценка на критериите, така че изпълнението на няколко — но не на всички — критерии да води до класиране на артикула като контейнер;
                              или

                              в)

                              трябва всички критерии да бъдат изпълнени кумулативно, за да може даден артикул да бъде класиран като контейнер?

                  2)

                  Следва ли терминът „контейнер“ в подпозиция 8609 00 9000 от Комбинираната номенклатура на Общата митническа тарифа, в редакцията, посочена в приложение I към Регламент за изпълнение (ЕС) № 1001/2013 на Комисията от 4 октомври 2013 година за изменение на приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа, да се тълкува в смисъл, че обхваща артикул, който представлява система за транспортиране на тръби, състояща се от няколко алуминиеви носещи профила, всеки от които е с по два стоманени опорни пръта и с по два болта М20, използвани за закрепване на носещите профили. Тръбите се поставят върху носещите профили. Добавя се нов комплект носещи профили, след което върху тях се полагат тръби и така нататък, докато се опакова желаното количество тръби. Накрая винаги се поставя комплект носещи профили. След като тръбите бъдат опаковани в носещите профили, към опорните пръти се прикрепят стоманени вериги през всеки от четирите ъгъла (чрез прорези в опорните пръти) и артикулът е готов за натоварване с кран или с мотокар, ако транспортирането се извършва по суша.

         (1)  Регламент (ЕС) № 1001/2013 на Комисията от 4 октомври 2013 година за изменение на приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (OВ L 290, 2013 г., стp. 1).

         (2)  OВ L 256, 1987 г., стp. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 4, стр. 3.


title: Дело C-808/21: Иск, предявен на 21 декември 2021 г. — Европейска комисия/Чешка република

text:
               7.3.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 109/18

      Иск, предявен на 21 декември 2021 г. — Европейска комисия/Чешка република
      (Дело C-808/21)
      (2022/C 109/25)
      Език на производството: чешки

         Страни

         Ищец: Европейска комисия (представители: P. Ondrůšek, J. Tomkin)

         Ответник: Чешка република

         Искания на ищеца

                  —

                  да бъде установено, че като отказва на гражданите на Съюза, които не са граждани на Чешката република, но пребивават в тази държава членка, правото да членуват в политическа партия или политическо движение, Чешката република не е изпълнила задълженията си по член 22 от Договора за функционирането на Европейския съюз;

                  —

                  Чешката република да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Съгласно член 22 от Договора за функционирането на Европейския съюз всеки гражданин на Съюза, пребиваващ в държава членка, на която не е гражданин, има право да избира и да бъде избиран в местни избори и в изборите за Европейски парламент в държавата членка, където пребивава при същите условия като гражданите на тази държава.
      Според Комисията, тъй като гражданите на Съюза, които не са граждани на Чешката република, но пребивават в Чешката република, нямат право да членуват в политическа партия или политическо движение, те не могат да се ползват от политическите права, които са им признати с член 22 Договора за функционирането на Европейския съюз, при същите условия като гражданите на Чешката република.


title: Дело C-29/22 P: Жалба, подадена на 12 януари 2022 г. от KS и KD срещу определението, постановено от Общия съд (девети състав) на 10 ноември 2021 г. по дело T-771/20, KS и KD/Съвет и др.

text:
               7.3.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 109/18

      Жалба, подадена на 12 януари 2022 г. от KS и KD срещу определението, постановено от Общия съд (девети състав) на 10 ноември 2021 г. по дело T-771/20, KS и KD/Съвет и др.
      (Дело C-29/22 P)
      (2022/C 109/26)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподатели: KS и KD (представители: J. Stojsavljevic-Savic, Solicitor, F. Randolph QC и P. Koutrakos, Barrister)

         Други страни в производството: Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия, Европейска служба за външна дейност (EEAS)

         Искания на жалбоподателите

      Жалбоподателите молят Съда да:

                  —

                  уважи жалбата, да отмени обжалваното определение и да уважи исканията, предявени пред Общия съд,

                  —

                  при условията на евентуалност, да уважи жалбата и да върне делото на Общия съд и

                  —

                  да осъди ответниците да заплатят съдебните разноски, възникнали в производството по обжалване, в производството пред Общия съд и пред експертната група по правата на човека на EULEX.

         Основания и основни доводи

      Основанието за обжалване е допуснатата от Общия съд грешка при прилагане на правото, приемайки, че не е компетентен да разгледа иска за обезщетение на вредите, които жалбоподателите са претърпели в резултат на нарушаване на техните основни човешки права от ответниците. Основанието за обжалване е разделено на четири части.
      Първо, Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, тълкувайки широко изключването за ОВППС (обща външна политика и политика на сигурност на Европейския съюз), установено в последното изречение на втора алинея от член 24, параграф 1 ДЕС и в първа алинея от член 275 ДФЕС.
      Второ, Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е приложил неправилно решение от 6 октомври 2020 г., Bank Refah Kargaran/Съвет (C-134/19 P, EU:C:2020:793).
      Трето, Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е приложил неправилно решение от 25 март 2021 г., Carvalho и др./Парламент и Съвет (C-565/19 P, not published, EU:C:2021:252).
      Четвърто, Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като не е разгледал иска по същество и като не е изложил достатъчно мотиви за решението си.


title: Дело C-44/22 P: Жалба, подадена на 19 януари 2022 г. от Европейската комисия срещу определението, постановено от Общия съд (девети състав) на 10 ноември 2021 г. по дело T-771/20, KS и KD/Съвет и др.

text:
               7.3.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 109/19

      Жалба, подадена на 19 януари 2022 г. от Европейската комисия срещу определението, постановено от Общия съд (девети състав) на 10 ноември 2021 г. по дело T-771/20, KS и KD/Съвет и др.
      (Дело C-44/22 P)
      (2022/C 109/27)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Европейска комисия (представители: Й. Маринова и J. Roberti di Sarsina)

         Други страни в производството: KS, KD, Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия, Европейска служба за външна дейност (ЕСВД)

         Искания на жалбоподателя

      Жалбоподателят моли Съда да:

                  —

                  да отмени изцяло обжалваното определение,

                  —

                  да обяви, че съдилищата на Съюза имат изключителна компетентност да разгледат и решат делото,

                  —

                  да върне делото на Общия съд, който да се произнесе по допустимостта и по същество,

                  —

                  да не се произнася по разноските в настоящото и предходните производства.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата жалбоподателят изтъква четири основания.
      Първо основание: Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, като i) не признал естеството на ограничаването на компетентността на Съда на Европейския съюз (СЕС) по член 24 ДЕС и член 275 ДФЕС като дерогация от общата компетентност на СЕС, ii) не тълкувал тази дерогация ограничително, за разлика от установената практика на СЕС и като iii) тълкувал неправилно в този контекст решения H (1), SatCen (2) и Elitaliana (3) в смисъл, че не подкрепят тезата за компетентност на СЕС по делото.
      Второ основание: Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, като не квалифицирал правилно иска като иск за обезщетение поради предполагаеми нарушения на основни човешки права и не тълкувал ограниченията на компетентността на СЕС в светлината на човешките права и изискванията на правовата съгласно първичното право на ЕС, което установявало компетентност на СЕС по делото.
      Първа част: Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото като квалифицирал оспорените от ищците в първоинстанционното производство актове, действия и бездействия като такива, които са от сферата на свързани с Мисията политически или стратегически въпроси и които се отнасят до определянето или прилагането на ОВППС (Европейската обща външна политика и политика на сигурност), а не като актове, действия и бездействия, причинили вреди, произтекли от предполагаеми нарушения на човешки права в контекста на ОВППС.
      Втора част: Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, като не тълкувал член 24 ДЕС и член 275 ДФЕС в светлината на основните права и свободи съгласно Хартата и ЕКПЧ, както и на основополагащите ценности на правовата държава и зачитането на човешките права в Договорите (член 2, член 3, параграф 5, член 6, параграфи 1 и 3, член 21, параграф 2, буква б) и член 23 ДЕС, както и член 19 ДЕС и член 47 от Хартата).
      Трето основание: Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото като тълкувал неправилно решение Bank Refah (4) и не разгледал иска за обезщетение като самостоятелно правно средство за защита, за което СЕС е компетентен съгласно член 268 и член 340, втора алинея, ДФЕС.
      Четвърто основание: Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, като не гарантирал автономията на правния ред на Съюза и лишил ищците в първоинстанционното производство от ефективно правно средство за защита.
      Първа част: Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, като не установил изключителната компетентност на съдилищата на Съюза да разгледат и решат делото.
      Втора част: Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, като лишил ищците в първоинстанционното производство от всякакво ефективно правно средство за защита, без да има оставя на практика никаква реална възможност да защитят основните си права.

         (1)  Решение на Съда от 19 юли 2016 г., H срещу Съвет на Европейския съюз и др., C-455/14 P, EU:C:2016:569.

         (2)  Решение на Общия съд от 25 октомври 2018 г., KF/SatCen, T-286/15, EU:T:2018:718; решение на Съда от 25 юни 2020 г., SatCen/KF, C-14/19 P, ECLI:EU:C:2020:492; определение на Общия съд от 10 юли 2020 г., KF/SatCen, T-619/19, непубликувано, EU:T:2020:337; решение от 14 октомври 2021г., KF/SatCen, C-464/20 P, непубликувано, ECLI:EU:C:2021:848.

         (3)  Решение от 12 ноември 2015 г., Elitaliana SpA срещу Eulex Kosovo, C-439/13 P, EU:C:2015:753.

         (4)  Решение от 6 октомври 2020 г., Bank Refah Kargaran/Съвет, C-134/19 P, EU:C:2020:793.


title: Дело C-327/20: Решение на Съда (девети състав) от 13 януари 2022 г. (преюдициално запитване от Sąd Okręgowy w Opolu — Полша) — Skarb Państwa — Starosta Nyski/New Media Development & Hotel Services Sp. z o.o. (Преюдициално запитване — Директива 2011/7/ЕС — Борба със забавяне на плащането по търговски сделки — Приложно поле — Понятие „търговски сделки“ — Публичен орган, действащ като кредитор на предприятие — Изключване — Отдаване на недвижим имот за дългосрочно ползване от публичен орган на предприятие срещу заплащане на годишна такса)

text:
               7.3.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 109/8

      Решение на Съда (девети състав) от 13 януари 2022 г. (преюдициално запитване от Sąd Okręgowy w Opolu — Полша) — Skarb Państwa — Starosta Nyski/New Media Development & Hotel Services Sp. z o.o.
      (Дело C-327/20) (1)

      (Преюдициално запитване - Директива 2011/7/ЕС - Борба със забавяне на плащането по търговски сделки - Приложно поле - Понятие „търговски сделки“ - Публичен орган, действащ като кредитор на предприятие - Изключване - Отдаване на недвижим имот за дългосрочно ползване от публичен орган на предприятие срещу заплащане на годишна такса)
      (2022/C 109/10)
      Език на производството: полски

         Запитваща юрисдикция

      Sąd Okręgowy w Opolu

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Skarb Państwa — Starosta Nyski

         Ответник: New Media Development & Hotel Services Sp. z o.o.

         Диспозитив

      Понятието „търговска сделка“ по смисъла на член 2, точка 1 от Директива 2011/7/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 година относно борбата със забавяне на плащането по търговски сделки трябва да се тълкува в смисъл, че не обхваща събирането от страна на публичен орган на такса, дължима като възнаграждение за правото на дългосрочно ползване на поземлен имот, от предприятие, на което този публичен орган е кредитор.

         (1)  ОВ C 28, 25.1.2021 г.


title: Дело C-351/20 P: Решение на Съда (трети състав) от 13 януари 2022 г. — Liviu Dragnea/Европейска комисия (Обжалване — Разследвания на Европейската служба за борба с измамите (OLAF) — Доклади за разследвания — Искане за започване на разследване във връзка с хода на предходни разследвания, провеждани от OLAF — Заявление за достъп до документи — Писмо за отказ — Член 263 ДФЕС — Решение, което може да бъде предмет на жалба за отмяна — Срок за подаване на жалбите — Жалба срещу писмо, с което се потвърждават доклади на OLAF за разследвания — Регламент (ЕО) № 1049/2001 — Член 6 и член 7, параграф 2 — Задължение за уведомяване на заявителя за правото му да представи потвърждение на заявлението)

text:
               7.3.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 109/8

      Решение на Съда (трети състав) от 13 януари 2022 г. — Liviu Dragnea/Европейска комисия
      (Дело C-351/20 P) (1)

      (Обжалване - Разследвания на Европейската служба за борба с измамите (OLAF) - Доклади за разследвания - Искане за започване на разследване във връзка с хода на предходни разследвания, провеждани от OLAF - Заявление за достъп до документи - Писмо за отказ - Член 263 ДФЕС - Решение, което може да бъде предмет на жалба за отмяна - Срок за подаване на жалбите - Жалба срещу писмо, с което се потвърждават доклади на OLAF за разследвания - Регламент (ЕО) № 1049/2001 - Член 6 и член 7, параграф 2 - Задължение за уведомяване на заявителя за правото му да представи потвърждение на заявлението)
      (2022/C 109/11)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Liviu Dragnea (представители: C. Toby, O. Riffaud и B. Entringer, адвокати)

         Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: J.-P. Keppenne и J. Baquero Cruz)

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя определение на Общия съд на Европейския съюз от 12 май 2020 г., Dragnea/Комисия (T-738/18, непубликувано, EU:T:2020:208) в частта му, в която Общият съд е отхвърлил като недопустима жалбата на г-н Liviu Dragnea за отмяна на писмото на Европейската служба за борба с измамите (OLAF) от 1 октомври 2018 г., доколкото с това писмо последната е отказала да му предостави достъп до документите, поискани в писмото му от 22 август 2018 г.

                  2)

                  Връща делото на Общия съд на Европейския съюз, за да се произнесе по това искане за отмяна.

                  3)

                  Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

                  4)

                  Г-н Liviu Dragnea и Европейската комисия понасят съдебните разноски, които са направили в настоящото производство по обжалване.

                  5)

                  Не се произнася по останалата част от съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 313, 21.9.2020 г.


title: Дело C-361/20 P: Решение на Съда (седми състав) от 13 януари 2022 г. — YG/Европейска комисия (Обжалване — Публична служба — Длъжностно лице — Повишаване — Процедура по повишаване за 2017 г. — Решение жалбоподателят да не бъде повишен — Член 45, параграф 1 от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз — Съпоставяне на заслугите — Принцип на равно третиране — Задължение за мотивиране)

text:
               7.3.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 109/9

      Решение на Съда (седми състав) от 13 януари 2022 г. — YG/Европейска комисия
      (Дело C-361/20 P) (1)

      (Обжалване - Публична служба - Длъжностно лице - Повишаване - Процедура по повишаване за 2017 г. - Решение жалбоподателят да не бъде повишен - Член 45, параграф 1 от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз - Съпоставяне на заслугите - Принцип на равно третиране - Задължение за мотивиране)
      (2022/C 109/12)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: YG (представители: A. Champetier и S. Rodrigues, адвокати)

         Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: L. Hohenecker, L. Vernier и L. Radu Bouyon)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда YG да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 433, 14.12.2020 г.


title: Дело C-363/20: Решение на Съда (осми състав) от 13 януари 2022 г. (преюдициално запитване от Fővárosi Törvényszék — Унгария) — MARCAS MC Szolgáltató Zrt./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága (Преюдициално запитване — Дружества — Корпоративен данък — Данъчен контрол — Приложно поле на правото на Съюза — Харта на основните права на Европейския съюз — Член 51, параграф 1 — Прилагане на правото на Съюза — Липса — Четвърта директива 78/660/ЕИО — Годишни счетоводни отчети на някои видове дружества — Осчетоводяване на приходите от права на интелектуална собственост — Член 2, параграф 3 — Принцип на вярната и точна представа — Член 31 — Оценка на позициите в годишния счетоводен отчет — Спазване на счетоводните принципи)

text:
               7.3.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 109/9

      Решение на Съда (осми състав) от 13 януари 2022 г. (преюдициално запитване от Fővárosi Törvényszék — Унгария) — MARCAS MC Szolgáltató Zrt./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
      (Дело C-363/20) (1)

      (Преюдициално запитване - Дружества - Корпоративен данък - Данъчен контрол - Приложно поле на правото на Съюза - Харта на основните права на Европейския съюз - Член 51, параграф 1 - Прилагане на правото на Съюза - Липса - Четвърта директива 78/660/ЕИО - Годишни счетоводни отчети на някои видове дружества - Осчетоводяване на приходите от права на интелектуална собственост - Член 2, параграф 3 - Принцип на вярната и точна представа - Член 31 - Оценка на позициите в годишния счетоводен отчет - Спазване на счетоводните принципи)
      (2022/C 109/13)
      Език на производството: унгарски

         Запитваща юрисдикция

      Fővárosi Törvényszék

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: MARCAS MC Szolgáltató Zrt.

         Ответник: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Диспозитив

                  1)

                  Съдът на Европейския съюз не е компетентен да отговори на преюдициалните въпроси, поставени от Fővárosi Törvényszék (Градски съд Будапеща, Унгария) с решение от 29 юни 2020 г., доколкото те се отнасят до практики на данъчната администрация на държава членка, свързани с контрола и санкционирането на данъчните нарушения в областта на корпоративния данък.

                  2)

                  Член 2, параграф 2 и член 31 от Четвърта директива 78/660/ЕИО на Съвета от 25 юли 1978 година, приета на основание член [50, параграф 2, буква ж) ДФЕС] относно годишните счетоводни отчети на някои видове дружества, изменена с Директива 2003/51/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 18 юни 2003 г., трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат практика на данъчната администрация на държава членка, която оспорва счетоводни документи на дружество с мотива, че те не зачитат принципите на изчерпателност и независимост на финансовите години, съдържащи се в правната уредба на тази държава членка, независимо че всички други счетоводни принципи, предвидени в тази правна уредба, са спазени, когато това неспазване не се дължи на изключение и не е необходимо за осигуряване за гарантиране на спазването на принципа на вярна и точна представа, посочено в приложението към годишните отчети и надлежно обосновано с посочване на въздействието му върху имуществото, финансовото състояние и резултатите.

         (1)  ОВ C 413, 7.12.2020 г.


title: Дело C-513/20: Решение на Съда (седми състав) от 13 януари 2022 г. (преюдициално запитване от Supremo Tribunal Administrativo — Португалия) — Autoridade Tributária e Aduaneira/Termas Sulfurosas de Alcafache SA (Преюдициално запитване — Обща система на данъка върху добавената стойност (ДДС) — Директива 2006/112/ЕО — Член 132, параграф 1, буква б) — Освобождавания за някои дейности от обществен интерес — Освобождаване на болничната и медицинската помощ — Тясно свързани дейности — Балнеологично лечение — Сума, събирана за откриването на индивидуално досие, включващо клинично досие)

text:
               7.3.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 109/10

      Решение на Съда (седми състав) от 13 януари 2022 г. (преюдициално запитване от Supremo Tribunal Administrativo — Португалия) — Autoridade Tributária e Aduaneira/Termas Sulfurosas de Alcafache SA
      (Дело C-513/20) (1)

      (Преюдициално запитване - Обща система на данъка върху добавената стойност (ДДС) - Директива 2006/112/ЕО - Член 132, параграф 1, буква б) - Освобождавания за някои дейности от обществен интерес - Освобождаване на болничната и медицинската помощ - Тясно свързани дейности - Балнеологично лечение - Сума, събирана за откриването на индивидуално досие, включващо клинично досие)
      (2022/C 109/14)
      Език на производството: португалски

         Запитваща юрисдикция

      Supremo Tribunal Administrativo

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Ответник: Termas Sulfurosas de Alcafache SA

         Диспозитив

      Член 132, параграф 1, буква б) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност трябва да се тълкува в смисъл, че дейността по откриване на индивидуално досие, включващо клинично досие, което дава право на закупуване на процедури за медицинска помощ в рамките на „класическо балнеологично лечение“ в балнеологична станция, може да попада в обхвата на предвиденото в тази разпоредба освобождаване от данък върху добавената стойност като дейност, тясно свързана с медицинската помощ, щом тези досиета съдържат данни за здравословното състояние и за предписаната и планирана медицинска помощ, както и за условията на нейното извършване — данни, консултирането на които е от съществено значение, за да се предостави тази помощ и да се постигнат преследваните терапевтични цели. Освен това посочената медицинска помощ и тясно свързаните с нея дейности трябва да се извършват при социални условия, сравними с приложимите за публичноправните субекти, от болници, терапевтични или диагностични медицински центрове или от друго надлежно признато заведение с подобен характер по смисъла на член 132, параграф 1, буква б).

         (1)  ОВ C 19, 18.1.2021 г.


title: Дело C-514/20: Решение на Съда (шести състав) от 13 януари 2022 г. (преюдициално запитване от Bundesarbeitsgericht — Германия) — DS/Koch Personaldienstleistungen GmbH (Преюдициално запитване — Социална политика — Харта на основните права на Европейския съюз — Член 31, параграф 2 — Директива 2003/88/ЕО — Организация на работното време — Член 7 — Годишен отпуск — Работно време — Извънреден труд — Изчисляване на работното време на месечна основа — Липса на увеличение за извънреден труд при ползване на отпуск)

text:
               7.3.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 109/11

      Решение на Съда (шести състав) от 13 януари 2022 г. (преюдициално запитване от Bundesarbeitsgericht — Германия) — DS/Koch Personaldienstleistungen GmbH
      (Дело C-514/20) (1)

      (Преюдициално запитване - Социална политика - Харта на основните права на Европейския съюз - Член 31, параграф 2 - Директива 2003/88/ЕО - Организация на работното време - Член 7 - Годишен отпуск - Работно време - Извънреден труд - Изчисляване на работното време на месечна основа - Липса на увеличение за извънреден труд при ползване на отпуск)
      (2022/C 109/15)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Bundesarbeitsgericht

         Страни в главното производство

         Ищец: DS

         Ответник: Koch Personaldienstleistungen GmbH

         Диспозитив

      Член 7, параграф 1 от Директива 2003/88/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време в светлината на член 31, параграф 2 от Хартата на основните права на Европейския съюз трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска разпоредба на колективен трудов договор, според която часовете, съответстващи на използвания от работника платен годишен отпуск, не се отчитат като изработени часове, за да се определи дали е достигнат прагът на отработените часове, което дава право на увеличение за извънреден труд.

         (1)  ОВ C 19, 18.1.2021 г.


title: Дело C-683/20: Решение на Съда (осми състав) от 13 януари 2022 г. — Европейска комисия/Словашка република (Неизпълнение на задължения от държава членка — Околна среда — Директива 2002/49/EО — Оценка и управление на шума в околната среда — Главни пътища и главни железопътни линии — Член 8, параграф 2 — Планове за действие — Член 10, параграф 2 — Приложение VI — Обобщения на плановете за действие — Неизпращане на Комисията в предвидените срокове)

text:
               7.3.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 109/11

      Решение на Съда (осми състав) от 13 януари 2022 г. — Европейска комисия/Словашка република
      (Дело C-683/20) (1)

      (Неизпълнение на задължения от държава членка - Околна среда - Директива 2002/49/EО - Оценка и управление на шума в околната среда - Главни пътища и главни железопътни линии - Член 8, параграф 2 - Планове за действие - Член 10, параграф 2 - Приложение VI - Обобщения на плановете за действие - Неизпращане на Комисията в предвидените срокове)
      (2022/C 109/16)
      Език на производството: словашки

         Страни

         Ищец: Европейска комисия (представители: R. Lindenthal и M. Noll-Ehlers)

         Ответник: Словашка република (представител: B. Ricziová)

         Диспозитив

                  1)

                  Като не е разработила планове за действие за посочените в приложението към настоящото решение главни пътища и главни железопътни линии, от една страна, и като не е изпратила на Европейската комисия обобщения на посочените планове за действие, от друга страна, Словашката република не е изпълнила задълженията си съответно по член 8, параграф 2 и член 10, параграф 2 от Директива 2002/49 във връзка с приложение VI към нея.

                  2)

                  Осъжда Словашката република да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 53, 15.2.2021 г.


title: Дело C-724/20: Решение на Съда (трети състав) от 13 януари 2022 г. (преюдициално запитване от Cour de cassation — Франция) — Paget Approbois SAS/Depeyre entreprises SARL, Alpha Insurance A/S (Преюдициално запитване — Свобода на установяване — Свободно предоставяне на услуги — Застрахователна и презастрахователна дейност — Директива 2009/138/ЕО — Ликвидация на застрахователни предприятия — Член 292 — Последици за висящите производства от производството за ликвидация — Изключение за прилагането на lex concursus — Lex processus)

text:
               7.3.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 109/12

      Решение на Съда (трети състав) от 13 януари 2022 г. (преюдициално запитване от Cour de cassation — Франция) — Paget Approbois SAS/Depeyre entreprises SARL, Alpha Insurance A/S
      (Дело C-724/20) (1)

      (Преюдициално запитване - Свобода на установяване - Свободно предоставяне на услуги - Застрахователна и презастрахователна дейност - Директива 2009/138/ЕО - Ликвидация на застрахователни предприятия - Член 292 - Последици за висящите производства от производството за ликвидация - Изключение за прилагането на lex concursus - Lex processus)
      (2022/C 109/17)
      Език на производството: френски

         Запитваща юрисдикция

      Cour de cassation

         Страни в главното производство

         Ищец: Paget Approbois SAS

         Ответници: Depeyre entreprises SARL, Alpha Insurance A/S

         Диспозитив

                  1)

                  Член 292 от Директива 2009/138/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 25 ноември 2009 година относно започването и упражняването на застрахователна и презастрахователна дейност (Платежоспособност II) трябва да се тълкува в смисъл, че посоченото в него понятие „висящо съдебно производство относно активи или право, което е отнето на застрахователното предприятие“ се отнася до висящо съдебно производство с предмет искане от страна на застраховател за застрахователно обезщетение за претърпени в дадена държава членка вреди, насочено към застрахователно предприятие, по отношение на което има образувано производство по ликвидация в друга държава членка.

                  2)

                  Член 292 от Директива 2009/138 трябва да се тълкува в смисъл, че законът на държавата членка, на чиято територия е висящо съдебното производство по смисъла на този член, има за цел да уреди всички последици от производството по ликвидация за това съдебно производство. В частност следва да се приложат разпоредбите на правото на държавата членка, които, първо, предвиждат образуването на такова производство да води до спиране на висящото съдебно производство, второ, обвързват възобновяването на съдебното производство с декларирането от кредитора на неговото вземане за застрахователно обезщетение към застрахователното предприятие и с привличането в производството на органите, които са натоварени с осъществяването на производството по ликвидация, и трето, забраняват да се присъжда каквото и да било плащане на обезщетение, което вече би могло единствено да бъде установено по основание и определено по размер, при което подобни разпоредби поначало не засягат запазената за държавата членка по произход компетентност съгласно член 274, параграф 2 от Директива 2009/138.

         (1)  ОВ C 79, 8.3.2021 г.