title: Дело C-132/09: Решение на Съда (трети състав) от 30 септември 2010 г. — Европейска комисия/Кралство Белгия (Неизпълнение на задължения от държава членка — Компетентност на Съда — Статут на Европейските училища — Споразумение за седалище от 1962 г. — Конвенциите от 1957 г. и от 1994 г. — Клауза за подсъдност — Член 10 ЕО — Финансиране на Европейските училища — Разходи за обзавеждане и дидактически материали)

text:
               20.11.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 317/8

         Решение на Съда (трети състав) от 30 септември 2010 г. — Европейска комисия/Кралство Белгия
   (Дело C-132/09) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Компетентност на Съда - Статут на Европейските училища - Споразумение за седалище от 1962 г. - Конвенциите от 1957 г. и от 1994 г. - Клауза за подсъдност - Член 10 ЕО - Финансиране на Европейските училища - Разходи за обзавеждане и дидактически материали)
   2010/C 317/15
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: J.-P. Keppenne и B. Eggers)

      Ответник: Кралство Белгия (представител: J.-C. Halleux)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 1, трета алинея от подписаното на 12 октомври 1962 г. Споразумение между Управителния съвет на Европейското училище и правителството на Кралство Белгия (наричано по-нататък „Споразумението за седалище“) и на член 10 ЕО — Отказ на белгийските органи да поемат разходите за обзавеждане и дидактически материали на Европейските училища — Обосновка, изведена от вътрешния правен ред — Липса на последващи действия или изявления на страните, по смисъла на член 31, параграф 3, букви a) и б) от Виенската конвенция за правото на договорите, поставящи под въпрос Споразумението за седалище

      Диспозитив

               1.

               Съдът на Европейския съюз не е компетентен да се произнесе по иска на Европейската комисия, предявен на основание член 226 ЕО във връзка с член 10 ЕО с мотива, че Кралство Белгия не било изпълнило задълженията си по Споразумението за седалище, сключено на 12 октомври 1962 г. между Управителния съвет на Европейското училище и правителството на Кралство Белгия.

               2.

               Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 153, 4.7.2009 г.


title: Дело T-162/14: Жалба, подадена на 28 февруари 2014 г.  — Canadian Solar Emea и др./Съвет

text:
               5.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 135/58

         Жалба, подадена на 28 февруари 2014 г. — Canadian Solar Emea и др./Съвет
   (Дело T-162/14)
   2014/C 135/77
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Canadian Solar Emea GmbH (Мюнхен, Германия), Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc. (Чангшу, Китай), Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc. (Луоянг, Китай), Csi Cells Co. Ltd (Сузхоу, Китай) и Csi Solar Power (Китай), Inc. (Сузхоу) (представители: A. Willems, S. De Knop and J. Charles, lawyers)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да приеме жалбата за допустима,

               —

               да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) № 1238/2013 на Съвета от 2 декември 2013 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи) с произход или изпратени от Китайската народна република (ОВ L 325, стр. 1) в частите, които се отнасят до жалбоподателите,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат шест основания.

               1.

               Първото основание е изведено от твърдението, че като наложили антидъмпингови мерки по отношение на кристалните силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи) с произход или изпратени от Китайската народна република, институциите нарушили член 5, параграф 10 и член 5, параграф 11 от Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета (1).

               2.

               Второто основание е изведено от твърдението, че като наложили антидъмпингови мерки по отношение на кристалните силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи), за които не било проведено антидъмпингово разследване, институциите нарушили членове 1 и 17 от Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета.

               3.

               Третото основание е изведено от твърдението, че като приложили непазарна методология за изчисляване на дъмпинговия марж за стоки от страни с пазарна икономика, институциите нарушили член 2 от Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета.

               4.

               Четвъртото основание е изведено от твърдението, че като провели само едно разследване за две различни стоки (т.е. силициеви фотоволтаични модули и елементи), институциите нарушили член 1, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета.

               5.

               Петото основание е изведено от твърдението, че като не разгледали исканията на жалбоподателите за третиране като пазарна икономика, институциите нарушили член 2, параграф 7, буква в) от Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета.

               6.

               Шестото основание е изведено от твърдението, че като не определили поотделно вредите, претърпени от промишлеността на Съюза поради дъмпинговия внос, и тези, претърпени поради други известни фактори, и като наложили вследствие на това по-голяма митническа ставка от необходимата за поправянето на вредите, причинени на промишлеността на Съюза от дъмпинговия внос, институциите нарушили член 3 и член 9, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (ОВ L 343, 2009 г., стр. 51)


20150731057617082015/C 270/362102015TC27020150817BG01BGINFO_JUDICIAL20150424283032Дело T-210/15: Жалба, подадена на 24 април 2015 г. — Deutsche Telekom/Комисия
 ---documentbreak--- C2702015BG2820120150424BG0036282303Жалба, подадена на 24 април 2015 г. — Deutsche Telekom/Комисия
   (Дело T-210/15)2015/C 270/36Език на производството: немски
      Страни

      Жалбоподател: Deutsche Telekom AG (Бон, Германия) (представители: A. Rosenfeld и O. Corzilius, Rechtsanwälte)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

            —

            да отмени решението на Европейската комисия от 17 февруари 2015 г. по заявлението на жалбоподателя за достъп до документи съгласно Регламент (ЕО) № 1049/2001 — GESTDEM 2014/4555,

            —

            да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски. !Unerwartetes Ende des Ausdrucks

      Основания и основни доводи

   Заявеният достъп до документи се отнася до производство за злоупотреба съгласно член 102 ДФЕС.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага седем основания.

            1.

            Първо основание: нарушение на член 4, параграф 3, втора алинея от Регламент (ЕО) № 1049/2001 (
                  1
               ) и на задължението за мотивиране

                     —

                     В това отношение жалбоподателят твърди, че Комисията неправилно не е проверила специалното изключение с оглед защитата на процесите на вземане на решение и ограничителните му предпоставки, въпреки че именно тази разпоредба изрично уреждала настоящия случай на поискано оповестяване на документи след като производството е приключило. Освен това Комисията не обосновала това действие.

            2.

            Второ основание: нарушение на член 4, параграф 2, първо и трето тире от Регламент № 1049/2001 поради неприложимост на изключенията

                     —

                     Жалбоподателят твърди, че Комисията неправилно, обосновавайки се с обща презумпция, потвърдила приложимостта на изключенията с оглед защитата на търговските интереси на трети лица, както и с оглед целите на дейности по разследване, спрямо оповестяването на документи от приключило производство. С това тя не изпълнила задължението си за конкретна и индивидуална проверка на документите, визирани от заявлението за достъп. В допълнение, Комисията изобщо не доказала наличието на конкретно засягане на защитените интереси.

            3.

            Трето основание: нарушение на член 4, параграф 2, последна алинея от Регламент № 1049/2001 поради съществуването на по-висш обществен интерес от оповестяване на информацията

                     —

                     В рамките на това основание жалбоподателят твърди, че съществува по-висш обществен интерес от оповестяване на поисканите документи. Този по-висш обществен интерес се отнасял до насърчаването на добрите административни практики, изпълнението на мерки за привеждане в съответствие, разглеждането на евентуални искания за обезщетение за вреди и съдебния контрол върху действия на администрацията. Според жалбоподателя без достъпа до документите за него би било невъзможно да контролира административните действия на Комисията, които го засягат.

            4.

            Четвърто основание: нарушение на член 4, параграф 4 от Регламент № 1049/2001 поради липсата на консултиране с трети лица

                     —

                     В това отношение жалбоподателят твърди, че Комисията неправилно не се е консултирала с трети лица относно оповестяването на документите, които го засягат.

            5.

            Пето основание: нарушение на член 4, параграф 6 от Регламент № 1049/2001 поради непредоставянето на частичен достъп до документите

                     —

                     В рамките на това основание жалбоподателят посочва, че Комисията неправилно е отказала частичен достъп до документите.

            6.

            Шесто основание: нарушение на първичното право поради нарушение на основното право на достъп до документи съгласно член 42 от Хартата на основните права на Европейския съюз, както и на изискването за прозрачност съгласно член 15, параграф 3 ДФЕС

                     —

                     Жалбоподателят твърди, че правото на достъп до поисканите документи (при условията на евентуалност) произтича пряко от първичното право и трябва да му бъде предоставено. Пълният отказ за достъп представлявал несъразмерно накърняване на основното право на достъп до документи съгласно член 42 от Хартата на основните права на Европейския съюз. Регламент № 1049/2001 трябвало да се тълкува в светлината на значението на това основно право и на изискването за прозрачност, залегнало в член 15, параграф 3 ДФЕС.

            7.

            Седмо основание: нарушение на член 8 от Регламент № 1049/2001 поради неспазване на сроковете

                     —

                     В рамките на това основание жалбоподателят твърди, че Комисията е нарушила императивните норми относно сроковете, тъй като не е обработила потвърдителното заявление в предвидените срокове и необосновано на няколко пъти е удължавала сроковете.

      (
         1
      )	Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ. L 145, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).


title: Дело T-56/13: Определение на Общия съд от 8 юли 2013 г. — ClientEarth и Stichting BirdLife Europe/Комисия (Достъп до документи на институциите — Държан от Комисията документ, засягащ политиката на Европейския съюз в областта на енергетиката — Мълчалив отказ на достъп — Изрично решение, прието след подаване на жалбата — Липса на основание за произнасяне)

text:
               12.10.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 298/6

         Определение на Общия съд от 8 юли 2013 г. — ClientEarth и Stichting BirdLife Europe/Комисия
   (Дело T-56/13) (1)

   (Достъп до документи на институциите - Държан от Комисията документ, засягащ политиката на Европейския съюз в областта на енергетиката - Мълчалив отказ на достъп - Изрично решение, прието след подаване на жалбата - Липса на основание за произнасяне)
   2013/C 298/10
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: ClientEarth (Лондон, Обединено кралство) и Stichting BirdLife Europe (Zeist, Нидерландия) (представител: O. Brouwer, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представител: F. Clotuche-Duvieusart)

      Предмет

   Искане за отмяна на мълчалив отказ на Комисията да предостави на жалбоподателите достъп до документ, засягащ политиката на Европейския съюз в областта на енергетиката

      Диспозитив

               1.

               Липсва основание за произнасяне по жалбата.

               2.

               Осъжда Европейската комисия да понесе направените от нея съдебни разноски, както и тези на ClientEarth и Stichting BirdLife Europe.

      (1)  ОВ C 101, 6.4.2013 г.


title: Дело C-310/12: Иск, предявен на 27 юни 2012 г. — Европейска комисия/Унгария

text:
               24.11.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 366/22

         Иск, предявен на 27 юни 2012 г. — Европейска комисия/Унгария
   (Дело C-310/12)
   2012/C 366/38
   Език на производството: унгарски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: P. Hetsch, D. Düsterhaus и A. Sipos)

      Ответник: Унгария

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е приела законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за транспониране на Директива 2008/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 ноември 2008 година относно отпадъците и за отмяна на определени директиви (1), както изисква член 40 от тази директива, или най-малкото, като не е съобщила тези разпоредби на Комисията, Унгария не е изпълнила задълженията си по директивата.

               —

               да се осъди Унгария на основание член 260, параграф 3 ДФЕС да заплаща периодична имуществена санкция в размер на 27 316,80 EUR дневно, считано от датата на постановяване на решението, тъй като не е съобщила на Комисията националните разпоредби, приети за транспониране на Директива 2008/98/ЕО.

               —

               да се осъди Унгария да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Директива 2008/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 ноември 2008 година относно отпадъците и за отмяна на определени директиви е основният правен акт в този сектор и в частност определя съществени понятия, свързани с управлението на отпадъците като например „отпадък“, „рециклиране“ или „оползотворяване“.
   Определеният за транспониране на тази директива срок е изтекъл на 12 декември 2010 г. Унгария е уведомила Комисията, че не е приключила законодателните действия по транспониране на директивата. Като се има предвид, че към настоящия момент разпоредбите за транспониране все още не са приети, Комисията счита, че Унгария не е изпълнила задълженията си за пълно транспониране на директивата.
   Съгласно член 260, параграф 3 ДФЕС, когато предяви иск по член 258 ДФЕС, Комисията може да поиска от Съда с решението за установяване на неизпълнение на задължения да задължи съответната държава членка да съобщи на Комисията мерките за транспониране на директива, приета съгласно определена законодателна процедура, или може да посочи размера на еднократно платимата сума или периодичната парична санкция, която тази държава трябва да заплати и която според Комисията е съобразена с обстоятелствата. В изпълнение на Съобщение на Комисията — Прилагане на член 260, параграф 3 от ДФЕС (2) Комисията е изчислила предложената периодична имуществена санкция съгласно метода, предвиден в Съобщението относно прилагането на член 228 от ДЕО.

      (1)  ОВ L 312, стр. 3.

      (2)  ОВ C 12, 15.1.2011 г., стр. 1.


title: Дело T-463/07: Жалба, подадена на 12 декември 2007 г. — Италия/Комисия

text:
               23.2.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 51/51

         Жалба, подадена на 12 декември 2007 г. — Италия/Комисия
   (Дело T-463/07)
   (2008/C 51/93)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Жалбоподател: Италианска република (представител: G. Aiello, Avvocato dello Stato)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение на Комисията C (2007) 4477 от 3 октомври 2007 г., нотифицирано на 4 октомври 2007 г., в частта, в която изключва от финансиране от страна на Общността и прехвърля в тежест на бюджета на Италианската република финансовите последици, приложими в рамките на уреждането на разходите, финансирани от Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА), секция „Гарантиране“.

         Правни основания и основни доводи
   С настоящата жалба жалбоподателят оспорва законосъобразността на обжалваното решение в частта, в която изключва от финансиране от страна на Общността и прехвърля в тежест на бюджета на Италианската република финансовите последици, приложими в рамките на уреждането на разходите, финансирани от Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието, секция „Гарантиране“.
   Конкретните разходи, изключени от това финансиране и представляващи основния предмет на жалбата, се отнасят до премиите за скотовъдство, контролът на пресите за маслиново масло, съществуването на регистър на маслиновите насаждения и на ГИС (географска информационна система) за маслиновите насаждения, контролът на добивите, проверката на местоназначението на олиото и сухия фураж.
   В подкрепа на своите претенции жалбоподателят изтъква нарушението:

               —

               на член 15 и член 24, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 2419/2001 на Комисията от 11 декември 2001 година, предвиждащ подробни правила за прилагане на интегрираната система за администриране и контрол за определени схеми за помощ на Общността, установени от Регламент на Съвета (ЕИО) № 3508/92;

               —

               на член 9а, параграф 1 и 3, член 10, член 16, член 26 и член 28, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 2366/98 на Комисията от 30 октомври 1998 година относно определяне на подробни правила за прилагане на системата от помощи за производство на маслиново масло през пазарните години 1998/1999-2000/2001;

               —

               на член 11а от Регламент № 136/66/ЕИО на Съвета относно създаване на обща организация на пазара на масла и мазнини;

               —

               на член 14, параграф 3 от Регламент (ЕИО) № 2261/84 на Съвета от 17 юли 1984 година относно определяне на общи правила за отпускане на помощ за производство на маслиново масло и за подпомагане на организациите на производителите на маслиново масло;

               —

               на член 2, член 8, член 13 и член 14 от Регламен (ЕО) № 785/95 на Комисията от 6 април 1995 година, предвиждащ подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 603/95 на Съвета относно общата организация на пазара на сух фураж.


title: Дело T-520/10 R: Определение на председателя на Общия съд от 17 февруари 2011 г. — Comunidad Autónoma de Galicia/Комисия (Обезпечително производство — Държавни помощи — Компенсиране на допълнителните производствени разходи на някои електроцентрали, породени от задължението за обществена услуга, свързано с производство на определени количества електрическа енергия от местни въглища и от въвеждането в полза на тези централи на „механизъм за приоритетно диспечиране“ — Решение да не се повдигат възражения — Молба за спиране на изпълнението — Fumus boni juris — Липса на неотложност — Претегляне на интереси)

text:
               9.4.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/14

         Определение на председателя на Общия съд от 17 февруари 2011 г. — Comunidad Autónoma de Galicia/Комисия
   (Дело T-520/10 R)
   (Обезпечително производство - Държавни помощи - Компенсиране на допълнителните производствени разходи на някои електроцентрали, породени от задължението за обществена услуга, свързано с производство на определени количества електрическа енергия от местни въглища и от въвеждането в полза на тези централи на „механизъм за приоритетно диспечиране“ - Решение да не се повдигат възражения - Молба за спиране на изпълнението - Fumus boni juris - Липса на неотложност - Претегляне на интереси)
   2011/C 113/28
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Comunidad Autónoma de Galicia (Santiago de Compostela, Испания) (представители: S. Martínez Lage, H. Brokelmann и A. Rincón García Loygorri, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представител: É. Gippini Fournier и C. Urraca Caviedes)

      Предмет

   Искане за постановяване на временни мерки, с които по същество се цели спиране на изпълнението на Решение C(2010) 4499 на Комисията от 29 септември 2010 г., относно държавна помощ № 178/2010, за която Кралство Испания е отправило уведомление, под формата на компенсиране на обществената услуга, заедно с механизъм за приоритетно диспечиране, въведен в полза на централите за производство на електрическа енергия, които използват местно гориво

      Диспозитив

               1.

               Допуска Hidroeléctrica del Cantábrico, SA и Federación Nacional de Empresarios de Minas de Carbón да встъпят в подкрепа на исканията на Европейската комисия.

               2.

               На страните, посочени в т. 1 на диспозитива, се връчва препис от всички доказателства по делото.

               3.

               Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.

               4.

               Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело C-103/11 P: Жалба, подадена на 2 март 2011 г. от Европейската комисия срещу решението, постановено от Общия съд (трети състав) на 16 декември 2010 г. по дело T-19/07, Systran и Systran Luxembourg/Комисия

text:
               14.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 145/13

         Жалба, подадена на 2 март 2011 г. от Европейската комисия срещу решението, постановено от Общия съд (трети състав) на 16 декември 2010 г. по дело T-19/07, Systran и Systran Luxembourg/Комисия
   (Дело C-103/11 P)
   2011/C 145/18
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Европейска комисия (представители: T. van Rijn, E. Montaguti и J. Samnadda, подпомагани от адв. A. Berenboom и адв. M. Isgour, avocats)

      Други страни в производството: Systran SA и Systran Luxembourg SA

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се обяви жалбата за допустима и основателна,

               —

               да се отмени решението, постановено на 16 декември 2010 г. по дело T-19/07, Systran и Systran Luxembourg/Комисия, с което частично се уважава предявеният срещу Комисията иск за обезщетение, и вследствие на това да се реши окончателно спорът, като се отхвърли искът като недопустим или неоснователен,

               —

               да се осъдят Systran SA и Systran Luxembourg SA да заплатят всички съдебни разноски, направени от тях и от Комисията,

               —

               при условията на евентуалност, да се отмени решението, постановено на 16 декември 2010 г. по дело T-19/07, Systran и Systran Luxembourg/Комисия, и да се върне делото за ново разглеждане от Общия съд.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си Комисията излага осем правни основания. Тя твърди, че съдебното решение е опорочено поради редица грешки, обосноваващи отмяната му. Правните ѝ основания са свързани с компетентността на Общия съд да разгледа делото, със спазването от страна на Общия съд на процесуалните норми, както и със спазването на трите кумулативни условия, които съгласно постоянната съдебна практика са необходими, за да се ангажира извъндоговорната отговорност на Общността, а именно наличието на нарушение, на вреда и на причинно-следствена връзка между нарушението и вредата.
   С първото правно основание Комисията твърди, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото във връзка с извъндоговорния характер на спора, а оттам и като е приел, че е компетентен да го разгледа.
   С второто правно основание жалбоподателят твърди, че Общият съд е нарушил правото на защита на Комисията и не е спазил правилата относно събирането на доказателства.
   С третото правно основание Комисията изтъква неправилно прилагане на нормите в областта на авторското право във връзка с определянето на титуляра на тези права.
   С четвъртото правно основание Комисията поддържа, че Общият съд е допуснал явна грешка при прилагане на правото във връзка с наличието, от една страна, на нарушение на авторските права и, от друга страна, на нарушение на ноу-хау на Systran.
   С петото правно основание се твърди, че като е приел твърдяното нарушение на Комисията за достатъчно съществено, Общият съд е допуснал явна грешка в преценката, довела до нарушение на уреждащите извъндоговорната отговорност на Европейския съюз принципи.
   С шестото правно основание жалбоподателят поддържа, от една страна, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото при тълкуване на изключението, предвидено в член 5 от Директива 91/250/ЕИО и, от друга страна, че не е изпълнил задължението си за мотивиране във връзка с член 6 от директивата.
   Със седмото правно основание Комисията твърди, от една страна, че Общият съд е направил явно неправилни фактически констатации, изопачил е доказателства и е допуснал явни грешки в преценката, и от друга страна, че той не е изпълнил задължението си за мотивиране във връзка с наличието на причинно-следствена връзка.
   Накрая, с осмото правно основание се твърди, че като е присъдил на Systran обезщетение за вреди в размер на 12 001 000 EUR, от една страна, Общият съд е направил явно неправилни фактически констатации, изопачил е доказателства и е допуснал явни грешки в преценката и, от друга страна, не е изпълнил задължението си за мотивиране във връзка с определяне на размера на вредата.


title: Дело T-169/07: Иск, предявен на 16 май 2007 г. — Longevity Health Products/СХВП — Celltech Pharma (Cellutrim)

text:
               7.7.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 155/40

         Иск, предявен на 16 май 2007 г. — Longevity Health Products/СХВП — Celltech Pharma (Cellutrim)
   (Дело T-169/07)
   (2007/C 155/72)
   Език, на който е изготвен искът: немски
   Страни

      Ищец: Longevity Health Products Inc. (Nassau, Бахамски острови) (представител: Rechtsanwalt J. E. Korab)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Celltech Pharma GmbH & Co. KG
   Искания на ищеца

               —

               да се обяви иска за допустим,

               —

               да се отмени решението на първи апелативен състав от 7 март 2007 г. и да се отхвърли искането на Celltech Pharma GmbH & Co. KG за обявяване за недействителна на заявката за марка на Общността № 3 979 036,

               —

               да се осъди Службата за хармонизация във вътрешния пазар да заплати разноските по производството.

         Правни основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: Словната марка „Cellutrim“ за стоки и услуги от класове 3, 5 и 35 (марка на Общността № 3 979 036).

      Притежател на марката на Общността: Ищецът

      Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: Celltech Pharma GmbH & Co. KG.

      Предявена марка на ищеца в производството по отмяна: Словната марка „Cellidrin“ за стоки от клас 5.

      Решение на отдела за отмяна: Заличаване на въпросната марка на Общността за стоки от клас 5.

      Решение на апелативния състав: отхвърляне на жалбата.

      Изложени правни основания: погрешно мотивиране от страна на апелативния състав, тъй като между двете противопоставени марки не съществува вероятност за объркване.


title: Дело T-352/08 R: Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 23 януари 2009 г.  — Pannon Hőerőmű/Комисия на Европейските общности (Обезпечително производство — Държавни помощи — Решение на Комисията, с което се обявява за несъвместима с общия пазар помощта, предоставена от Република Унгария на някои производители на електрическа енергия под формата на споразумения за закупуване на електрическа енергия — Молба за спиране на изпълнението — Липса на неотложност — Претегляне на интереси)

text:
               4.4.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 82/25

         Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 23 януари 2009 г. — Pannon Hőerőmű/Комисия на Европейските общности
   (Дело T-352/08 R)
   (Обезпечително производство - Държавни помощи - Решение на Комисията, с което се обявява за несъвместима с общия пазар помощта, предоставена от Република Унгария на някои производители на електрическа енергия под формата на споразумения за закупуване на електрическа енергия - Молба за спиране на изпълнението - Липса на неотложност - Претегляне на интереси)
   (2009/C 82/44)
   Език на производството: унгарски
   Страни

      Жалбоподател: Pannon Hőerőmű Energiatermelő, Kereskedelmi és Szolgáltató Zrt. (Pannon Hőerőmű Zrt.) (Pécs, Унгария) (представители: M. Kohlrusz, P. Simon и G. Ormai, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: C. Giolito и K. Talabér-Ritz)
   Предмет
   Молба за спиране на изпълнението на член 2 от Решение C (2008)2223 окончателен на Комисията от 4 юни 2008 г. относно държавна помощ, предоставена от Република Унгария под формата на споразумения за закупуване на електрическа енергия.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.

               2)

               Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело T-244/10: Жалба, подадена на 26 май 2010 г. — Tsakiris-Mallas/СХВП — Seven (7 Seven Fashion Shoes)

text:
               14.8.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 221/49

         Жалба, подадена на 26 май 2010 г. — Tsakiris-Mallas/СХВП — Seven (7 Seven Fashion Shoes)
   (Дело T-244/10)
   ()
   2010/C 221/79
   Език на жалбата: гръцки

      Страни

      Жалбоподател: Tsakiris-Mallas A.E. (Argyroupoli Attiki, Гърция) (представляван от адв.N. Simantiras)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Seven S.p.A. (Торино, Италия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 22 март 2010 г., производство R 1045/2009-2,

               —

               да уважи заявка за регистрация № 5445481 на фигуративна марка на Общността „7Seven Fashion Shoes“ за стоки от класове 18 и 25 и

               —

               да осъди насрещните страни да заплатят съдебните разноски, включително разноските за производството по възражение и производството по обжалване пред СХВП.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателя

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка „7Seven Fashion Shoes“ за стоки от класове 18 и 25, заявка за регистрация № 5445481

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: насрещната страна в производството пред апелативния състав

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: италианска фигуративна марка „7Seven“, регистрационен номер 769296 за стоки от класове 14, 16 и 18; италианска фигуративна марка „Seven“, регистрационен номер 928116 за стоки от класове 16 и 18

      Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението.

      Решение на апелативния състав: отменя решението на отдела по споровете и отхвърля заявката за регистрация на стоките от клас 18.

      Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, букви а) и б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета, доколкото апелативният състав неправилно е достигнал до извода, че е налице вероятност от объркване между съответните знаци; нарушение на член 65, параграф 2 във връзка с член 8, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета, доколкото апелативният състав напълно се е въздържала да разгледа въпроса дали следва да се приложи член 8, параграф 5 от регламента.


title: Дело T-82/11: Определение на Общия съд от 11 юли 2012 г. — Formica/СХВП — Silicalia (CompacTop)

text:
               22.9.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 287/39

         Определение на Общия съд от 11 юли 2012 г. — Formica/СХВП — Silicalia (CompacTop)
   (Дело T-82/11) (1)

   2012/C 287/71
   Език на производството: испански
   Председателят на първи състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 113, 9.4.2011 г.


title: Дело C-351/11: Решение на Съда (пети състав) от 8 ноември 2012 г. (преюдициално запитване от Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen — Белгия) — KGH Belgium NV/Belgische Staat (Митническо задължение — Последващо събиране на вносни или износни сборове — Вземане под отчет на сборовете — Практически правила)

text:
               12.1.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 9/18

         Решение на Съда (пети състав) от 8 ноември 2012 г. (преюдициално запитване от Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen — Белгия) — KGH Belgium NV/Belgische Staat
   (Дело C-351/11) (1)

   (Митническо задължение - Последващо събиране на вносни или износни сборове - Вземане под отчет на сборовете - Практически правила)
   2013/C 9/27
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: KGH Belgium NV

      Ответник: Belgische Staat

      Предмет

   Преюдициално запитване — Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen — Тълкуване на член 217, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 302, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 5, стр. 58) — Последващо начисляване на вносни или износни мита — Вземане под отчет на митата — Практически правила

      Диспозитив

   Член 217, параграф 2 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността, изменен с Регламент (ЕО) № 82/97 на Европейския парламент и на Съвета от 19 декември 1996 година, трябва да се тълкува в смисъл, че след като този член не предвижда практически правила за вземането под отчет по смисъла на същата разпоредба, той предоставя на държавите членки възможността да въведат практически правила за вземането под отчет на произтичащ от конкретно митническо задължение размер на сборовете, без да са длъжни да въвеждат във вътрешните си законодателства правила за това вземане под отчет, което трябва да се извършва така, че да се гарантира вписването от компетентните митнически органи на точния размер на вносните или износните сборове, които произтичат от митническо задължение, в счетоводните документи или на друг носител на счетоводна информация, за да се позволи по-специално вземането под отчет на съответния размер на сборовете да бъде установено със сигурност и по отношение на длъжника.

      (1)  ОВ C 282, 24.9.2011 г.


title: Дело C-70/16 P: Жалба, подадена на 5 февруари 2016 г. от Comunidad Autónoma de Galicia и Redes de Telecomunicación Galegas Retegal, S.A. (Retegal) срещу решението, постановено от Общия съд (пети състав) на 26 ноември 2015 г. по дело T-463/13 и T-464/13, Comunidad Autónoma de Galicia и Retegal/Комисия

text:
               4.4.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 118/19

         Жалба, подадена на 5 февруари 2016 г. от Comunidad Autónoma de Galicia и Redes de Telecomunicación Galegas Retegal, S.A. (Retegal) срещу решението, постановено от Общия съд (пети състав) на 26 ноември 2015 г. по дело T-463/13 и T-464/13, Comunidad Autónoma de Galicia и Retegal/Комисия
   (Дело C-70/16 P)
   (2016/C 118/21)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподатели: Comunidad Autónoma de Galicia и Redes de Telecomunicación Galegas Retegal, S.A. (Retegal) (представители: F. J. García Martínez и B. Pérez Conde, abogados)

      Други страни в производството: Европейска комисия и SES Astra

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите молят Съда:

               —

               Да уважи основанията за отмяна, изложени в касационната жалба.

               —

               Да отмени решението на Общия съд на Европейския съюз от 26 ноември 2015 г., постановено по съединени дела T-463/13 и T-464/13.

               —

               Да се произнесе окончателно по жалбата за отмяна като уважи претенциите, изтъкнати от жалбоподателя на първа инстанция, срещу Решение (1) на Комисията от 19 юни 2013 година относно държавна помощ SA.28599 (C 23/10 (ex NN 36/10, ex CP 163/09), приведена в действие от Кралство Испания за въвеждане на цифрова наземна телевизия в отдалечени и слабо урбанизирани райони (извън Кастилия-Ла Манча).

               —

               Да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски по настоящото производство.

      Основания и основни доводи

      Първо основание за отмяна: грешка при прилагане на правото, състояща се в липса на последователност в диспозитива на обжалваното решение с оглед на констатацията на грешките в оспорваното решение, посочени в четвъртото основание на жалбите и изразяващи се в изрично квалифициране и идентифициране на Retegal като пряк бенефициер на незаконна държавна помощ и в определяне на сумата, подлежаща на възстановяване.

   С това основание жалбоподателите изтъкват явната неправомерност в обжалваното решение, доколкото в диспозитива му не са констатирани грешките в оспорваното решение, които са посочени в жалбата (съображения 193 и 194 от решението) относно особеното положение на Галисия, Retegal е изрично квалифицирано и идентифицирано като пряк бенефициер на незаконна държавна помощ, и е определена сумата, подлежаща на възстановяване. Макар обжалваното решение (в точка 153) да отменя правно обвързващия характер на това погрешно квалифициране на Retegal като пряк бенефициер на помощта (в съображение 193) и на погрешното изчисляване на сумата (в съображение 194), която то е длъжно да възстанови (в диспозитива) съгласно оспорваното решение, с което жалбоподателите са съгласни, Общият съд не възприема тази изрична констатация в диспозитива, въпреки че подадената жалба е целяла отмяната на тези погрешни констатации в оспорваното решение, които са били правилно и действително обявени за лишени от задължителна правна сила. Необходимостта от вътрешна последователност между правните основания и диспозитива налага да се уважи частично жалбата, поради логични причини, свързани с правната сигурност (за да се избегнат последващи конфликти относно тълкуването на обхвата на спорното решение при фазата на възстановяване, както е в настоящия случай).

      Второ основание за отмяна: грешка при прилагане на правото поради нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС, изведено от това, че в обжалваното решение е прието, че са изпълнени условията за квалифициране на въпросната дейност като държавна помощ

   С това основание жалбоподателите искат отмяната на решението, доколкото в него е допусната грешка при прилагане на правото, изразяваща се в това, че Общият съд е извършил контрол, която не съответства на установените в съдебната практика критерии, при проверката дали въпросната намеса на публичните органи на Галисия отговаря на всички условия, за да бъде квалифицирана като държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС. Въпреки, че в хода на производството Комисията е признала, че не разполагала с достатъчни, надеждни и изчерпателни данни относно особеното положение на Галисия, с което е потвърдила изтъкнатата от жалбоподателите грешка в преценката, в обжалваното решение е погрешно прието, че въпросното поведение на Галисия не е свързано с упражняването на властническите правомощия (необходимата публична интервенция при констатирана неизправност на пазара в зона II, за да се гарантира, че гражданите ще могат да получават телевизионния сигнал след изоставянето на аналогичната телевизия), а има икономически характер. Общият съд е достигнал до това заключение, тъй като не е проверил дали изтъкнатите от Комисията факти са верни, по-конкретно факта, че цифровата мрежа на общинските администрации не е можела, нито понастоящем може да се експлоатира по търговски начин. Общият съд е сгрешил и като е потвърдил изтъкната от Комисията презумпция относно това, че могат да се „доставят други услуги“, различни от „услугата за поддържане на DDT“ посредством посочената поддържаща инфраструктура, собственост на общините, при това въпреки, че нито от материална, нито от правна гледна точка е възможна подобна презумирана търговска експлоатация.
   Ако Общият съд беше направил пълен контрол на конкретните данни по спора при условията, изисквани от изтъкнатата съдебна практика, той нямаше да стигне до такава констатация, доколкото цифровата инфраструктура вследствие на въпросната намеса на властите на Галисия, нито по своите технически характеристики (обикновен пункт и малка сграда), нито по нивото на своето оборудване (единствено оборудване DDT), нито по правния режим, на който е подчинена (национална норма, която позволява единствено на териториалните органи да предоставят услугата носител на сигнала на наземната цифрова телевизия без икономическа насрещна престация), не е могла, нито може да бъде търговски експлоатирана, поради което не може да се счита за мярка, попадаща в приложното поле на член 107, параграф 1 ДФЕС.

      Трето основание за отмяна: грешка при прилагане на правото поради нарушение на задължението за мотивиране на решенията (член 36 от Статута на Съда на Европейския съюз и член 81 от Процедурния правилник на Общия съд) и на член 107, параграф 1 ДФЕС, доколкото в обжалваното решение е направена погрешна преценка на селективния характер на помощта.

   С това основание жалбоподателите изтъкват, че обжалваното решение (точка 85), що се отнася до селективният характер, който се придава на въпросната мярка, е опорочено от същата липса на мотиви и грешка при преценката като спорното решение (съображение 113), доколкото без да анализира, нито да отговори на липсата на мотиви и грешката, изтъкнати в жалбата, Общият съд се е ограничил да потвърди, без да изложи ясно и недвусмислено своето разсъждение, позицията на Комисията по този въпрос, като по този начин е нарушил не само задължението за мотивиране на решенията, но и задължението за извърши сравнителен анализ, за да прецени дали помощта има селективен характер. Ако Общият съд не беше пропуснал да извърши този задължителен анализ, той щеше да констатира, че положението на общините от зона II на Галисия и това на други „предприятия, използващи други технологии“, като встъпилата страна, изобщо не са сравними нито от фактическа, нито от юридическа гледна точка, доколкото тези други „предприятия“ нито предоставят, нито имат задължение или намерение да предоставят (при условията, определени в националната правна уредба: „без насрещна парична престация“) услугата за носител на сигнала на цифрова телевизия на гражданите, които живеят в зона II на Галисия.

      Четвърто основание за отмяна: грешка при тълкуването на член 14 ДФЕС, член 106, параграф 2 ДФЕС и на Протокол 26 относно услугите от общ интерес към ДФЕС, както и на съдебната практика за тяхното тълкуване.

   Това основание се разделя на три части, в които се изтъква нарушението на член 14 ДФЕС, член 106, параграф 2 ДФЕС, на Протокол 26 към ДФЕС и на съдебната практика за тяхното тълкуване, доколкото в решението си Общият съд е дал неправилно тълкуване на посочените норми от Договора относно УОИИ. Първата част се основава на това, че в обжалваното решение Общият съд не е взел предвид свободата на преценка, с която разполагат държавите членки, за да определят УОИИ, като в случая е дал тълкуване, което води до пренебрегване или до обезсмисляне на това дискреционно правомощие. Официалният акт, оправомощаващ публичните органи за въпросната намеса, съдържа ясна и точка дефиниция на задачата за обществена услуга, отговаря на всички условия, изисквани от съдебната практика, за да се приеме, че става въпрос за правомерно дефиниране на УОИИ. Във втората част се изтъква, че в решението си Общият съд не е отчел наличието на явна грешка в дефиницията на обществената услуга, нито е констатирал, че дадената от националните власти дефиниция на УОИИ е явно погрешна, въпреки че е установил, че ясно става въпрос за дейност, която може напълно да се квалифицира като УОИИ. С третата част се изтъкват грешки при прилагане на правото, доколкото в решението е направено погрешно тълкуване на националните норми, което накарало Общият съд да приеме, че не е дадена ясна и точна дефиниция на УОИИ по смисъла на решение Altmark (2).

      (1)  Решение 2014/489/ЕС на Комисията от 19 юни 2013 година относно държавна помощ SA.28599 (C 23/10 (ex NN 36/10, ex CP 163/09), приведена в действие от Кралство Испания за въвеждане на цифрова наземна телевизия в отдалечени и слабо урбанизирани райони (извън Кастилия-Ла Манча) (OB L 217, 2014 г., стр. 52).

      (2)  Решение от 24 юли 2003 г., Altmark Trans и Regierungspräsidium Magdeburg, C-280/00, EU:C:2003:415


title: Дело T-155/09: Определение на Общия съд от 8 март 2010 г. — Maxcom/СХВП — Maxdata Computer (maxcom) (Марка на Общността — Възражение — Оттегляне на възражението — Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)

text:
               22.5.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 134/36

         Определение на Общия съд от 8 март 2010 г. — Maxcom/СХВП — Maxdata Computer (maxcom)
   (Дело T-155/09) (1)

   (Марка на Общността - Възражение - Оттегляне на възражението - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)
   2010/C 134/61
   Език на производството: полски

      Страни

      Жалбоподател: Maxcom sp. z o.o. (Тихи, Полша) (представител: P. Kral, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) (представител: D. Schimanek-Walicka)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Maxdata Computer GmbH & Co. KG (Марл, Германия)

      Предмет

   Жалба за отмяна на решението на втори апелативен състав на СХВП от 30 януари 2009 г. (преписка R 1019/2009-2) в процедурата по възражение между Maxdata Computer GmbH & Co. KG и Maxcom sp. z o.o.

      Диспозитив

               1.

               Отпаднало е основанието за постановяване на съдебно решение по същество.

               2.

               Maxcom sp. z o.o. понася направените от него съдебни разноски, както и разноските на СХВП.

      (1)  ОВ C 153, 4.7.2009 г.


title: Дело C-91/07: Определение на председателя на Съда от 18 юни 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република

text:
               25.8.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 199/25

         Определение на председателя на Съда от 18 юни 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република
   (Дело C-91/07) (1)

   (2007/C 199/45)

      Език на производството: италиански

   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 82, 14.4.2007 г.


title: Дело T-427/09: Решение на Общия съд от 15 септември 2011 г. — centrotherm Clean Solutions/СХВП — Centrotherm Systemtechnik (CENTROTHERM) (Марка на Общността — Производство по отмяна — Словна марка на Общността CENTROTHERM — Реално използване на марката — Член 51, параграф 1, буква a) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               22.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 311/42

         Решение на Общия съд от 15 септември 2011 г. — centrotherm Clean Solutions/СХВП — Centrotherm Systemtechnik (CENTROTHERM)
   (Дело T-427/09) (1)

   (Марка на Общността - Производство по отмяна - Словна марка на Общността „CENTROTHERM“ - Реално използване на марката - Член 51, параграф 1, буква a) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2011/C 311/77
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG (Blaubeuren, Германия) (представител: O. Löffel, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: G. Schneider и R. Manea)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Centrotherm Systemtechnik GmbH (Brilon, Германия) (представители: J. Albrecht и U. Vormbrock, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 25 август 2009 г. (преписка R 6/2008-4) относно производство по отмяна между centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG и Centrotherm Systemtechnik GmbH

      Диспозитив

               1.

               Отменя решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 25 август 2009 г. (преписка R 6/2008-4), доколкото с него се отменя частично решението на отдела по отмяна от 30 октомври 2007 г.

               2.

               Осъжда СХВП да понесе направените от нея съдебни разноски, както и тези, направени от centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG.

               3.

               Centrotherm Systemtechnik GmbH понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 312, 19.12.2009 г.


title: Дело T-480/07: Определение на Първоинстанционния съд от 9 юли 2008 г. — SIMSA/Комисия

text:
               27.9.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 247/24

         Определение на Първоинстанционния съд от 9 юли 2008 г. — SIMSA/Комисия
   (Дело T-480/07) (1)

   (2008/C 247/49)

      Език на производството: италиански

   Председателят на пети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 64, 8.3.2008 г.


title: Дело T-153/06: Определение на Първоинстанционния съд от 28 февруари 2008 г. — EAEPC/Комисия

text:
               12.4.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 92/46

         Определение на Първоинстанционния съд от 28 февруари 2008 г. — EAEPC/Комисия
   (Дело T-153/06) (1)

   (2008/C 92/91)

      Език на производството: английски

   Председателят на втори състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 178, 29.07.2006 г.


title: Дело T-506/12 P: Жалба, подадена на 12 март 2014 г. от Eva Cuallado Martorell срещу решението, постановено на 18 септември 2012 г. от Съда на публичната служба по дело F-96/09, Cuallado Martorell/Комисия

text:
               5.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 135/40

         Жалба, подадена на 12 март 2014 г. от Eva Cuallado Martorell срещу решението, постановено на 18 септември 2012 г. от Съда на публичната служба по дело F-96/09, Cuallado Martorell/Комисия
   (Дело T-506/12 P)
   2014/C 135/52
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Eva Cuallado Martorell (Аугсбург, Германия) (представител: C. Pinto Cañón, abogado)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателката

   Жалбоподателката иска от Общия съд:

               —

               да уважи жалбата срещу Решение на Съда на публичната служба, втори състав, по дело F-96/09, да отмени частично това решение, а именно в частта, в която Съдът на публичната служба отхвърля искането за отмяна на решението на конкурсната комисия, която отказва да допусне жалбоподателката до устния изпит, и в частта, в която той отказва да отмени решенията, с които на жалбоподателката се отказва да се предоставят писмените ѝ работи с поправките и формулярите за индивидуално оценяване на същите,

               —

               да се уважат изцяло изтъкнатите в първоинстанционното производство доводи, с изключение на оспорването на решенията за отказ до писмените изпити б) и в), доколкото по силата на тези решения се отказва да се предоставят писмените работи на жалбоподателката и формулярите за индивидуално оценяване на конкурсната комисия, предвид факта че заинтересованото лице се е запознало с тях с писмо на EPSO от 16 юни 2010 г., точки 72 и 73 и

               —

               да се потвърди осъждането на Комисията да заплати съдебните разноски в първоинстанционното производство, както и да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски в производството по обжалване.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателката излага три правни основания в подкрепа на жалбата си.

               1.

               Първото правно основание е изведено от грешка при прилагане на правото, която Съдът на публичната служба допуснал, като отхвърлил някои от исканията в жалбата ѝ, в нарушение на правото ѝ на ефективни правни средства за защита, установено в член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз.

                           —

                           В това отношение жалбоподателката твърди, че Съдът на публичната служба е приел, че за някои от формулираните от нея искания, жалбата е просрочена, като отсъжда, в нарушение на принципа pro actione, че за да се изчисли срокът за подаване на жалба по съдебен ред от момента на вредоносното действие, не следва да се разглежда подадената от жалбоподателката жалба по административен ред в съответствие с член 90, параграф 2 от Правилника за длъжностните лица и Условията за работа на другите служители на Европейската общност и на Европейската общност за атомна енергия.

               2.

               Второто правно основание е изведено от нарушение на член 41, параграф 1 от Хартата на основните права на Европейския съюз и на член 296 ДФЕС, доколкото е постановено, че без да се посочват други мотиви, само съобщаването на получените от кандидата точки от двата писмени изпита в конкурса на общо основание, представлява достатъчно мотивиране.

                           —

                           Предвид становището на първоинстанционния съд, според който всички действия на дадена изпитната комисия са защитени от тайната на разискванията, което означава да се защити невъзможността те да бъдат изменяни, жалбоподателката твърди, че е възможно да се упражни съдебен контрол върху решенията на изпитната комисия, като се направи разграничение в рамките на техническата му оценка между „материалното ядро на решението“ и „контурите“ му.

               3.

               Третото правно основание е изведено от тълкуването на членове 42 и 52 от Хартата на основните права на Европейския съюз.

                           —

                           В това отношение жалбоподателката твърди, че Съдът на публичната служба е допуснал грешка при прилагане на правото, като е приел, че кандидатът в конкурс на общо основание, независимо от получените точки, няма право на достъп до писмените си работи с поправките, като по този начин посоченият съд е нарушил правото му достъп до документи.


title: Дело T-136/16: Жалба, подадена на 29 март 2016 г. — Caisse régionale de crédit agricole mutuel Brie Picardie/ЕЦБ

text:
               17.5.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 175/32

         Жалба, подадена на 29 март 2016 г. — Caisse régionale de crédit agricole mutuel Brie Picardie/ЕЦБ
   (Дело T-136/16)
   (2016/C 175/38)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Caisse régionale de crédit agricole mutuel Brie Picardie (Amiens, Франция) (представител: H. Savoie, адвокат)

      Ответник: Европейска централна банка

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на Европейската централна банка от 29 януари 2016 г. (ECB/SSM/2016 — 969500TJ5KRTCJQWXH05/99), прието на основание член 4, параграф 1, буква д) от Регламент (ЕС) № 468/2014 на Европейската централна банка и на основание членове L. 511-13, L. 511-52, L. 511-58, L. 612-23-1 и R. 612-29-3 от френския Code monétaire et financier (Паричен и финансов кодекс).

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири основания, които са по същество идентични или сходни с изложените по дело T-133/16, Caisse régionale de crédit agricole mutuel Alpes Provence/ЕЦБ.


               16.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 216/7

         Дело, заведено на 23 октомври 2015 г. от Надзорния орган на ЕАСТ срещу Исландия
   (Дело E-25/15)
   (2016/C 216/04)
   На 23 октомври 2015 г. пред Съда на ЕАСТ беше заведено дело срещу Исландия от Надзорния орган на ЕАСТ, представляван от Carsten Zatschler, Markus Schneider и Clémence Perrin в качеството им на представители на Надзорния орган на ЕАСТ, с адрес: 35 Rue Belliard, 1040 Brussels, Belgium.
   Надзорният орган на ЕАСТ иска от Съда на ЕАСТ:

               1.

               Да постанови, че като в определения срок не е взела всички необходими мерки за събиране от получателите на държавната помощ, обявена за несъвместима с функционирането на Европейското икономическо пространство съгласно член 2, 3, 4 и 5 от Решение № 404/14/COL на Надзорния орган на ЕАСТ от 8 октомври 2014 г. относно схемата за поощряване на инвестициите в Исландия; като в определения срок не е отменила оставащите плащания, упоменати в член 7, трето изречение от това решение; и като в определения срок не е предоставила на Надзорния орган на ЕАСТ цялата информация, посочена в член 8 от решението, Исландия не е изпълнила задълженията си по член 14, параграф 3 от част II от Протокол 3 към Споразумението между държавите от ЕАСТ за създаване на надзорен орган и съд и членове 6, 7 и 8 от Решение № 404/14/COL.

               2.

               Да осъди Исландия да заплати съдебните разноски.

      Правен и фактически контекст и правни аргументи, приведени в подкрепа на иска:

               —

               Надзорният орган на ЕАСТ твърди, че Исландия не е изпълнила задълженията си, предвидени в Решение № 404/14/COL на Органа от 8 октомври 2014 г.относно схемата за поощряване на инвестициите в Исландия („решението за възстановяване“ или „решението“).

               —

               Надзорният орган на ЕАСТ твърди, че в решението за възстановяване е установил, наред с другото, че Исландия е сключила с дружества пет инвестиционни споразумения, които включват нова държавна помощ, несъвместима с функционирането на Споразумението за ЕИП.

               —

               Надзорният орган на ЕАСТ твърди, че член 6 от решението за възстановяване задължава Исландия да предприеме всички необходими мерки за възстановяване от страна на бенефициерите на неправомерно получената държавна помощ, посочена в членове 2, 3, 4 и 5 от решението.

               —

               Надзорният орган на ЕАСТ твърди, че член 7, трето изречение от решението за възстановяване налага задължението на Исландия да отмени всички оставащи плащания от помощта, считано от датата на нотифициране на решението, т.е. от 8 октомври 2014 г.

               —

               Освен това Надзорният орган на ЕАСТ твърди, че съгласно член 8 от решението за възстановяване, Исландия е била длъжна да му предостави информацията, посочена в гореспоменатия член, до 9 декември 2014 г.


title: Дело C-528/08 P: Определение на Съда от 9 декември 2009 г. — Luigi Marcuccio/Европейска комисия (Обжалване — Длъжностни лица — Социална сигурност — Мълчалив отказ на искането за възстановяване в размер на 100 % на определени медицински разходи, направени от длъжностното лице — Определение за десезиране на Съда на публичната служба — Жалба отчасти явно недопустима и отчасти явно неоснователна)

text:
               17.4.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 100/11

         Определение на Съда от 9 декември 2009 г. — Luigi Marcuccio/Европейска комисия
   (Дело C-528/08 P) (1)

   (Обжалване - Длъжностни лица - Социална сигурност - Мълчалив отказ на искането за възстановяване в размер на 100 % на определени медицински разходи, направени от длъжностното лице - Определение за десезиране на Съда на публичната служба - Жалба отчасти явно недопустима и отчасти явно неоснователна)
   2010/C 100/17
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Luigi Marcuccio (представител: G. Cipressa, avvocato)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: J. Currall и C. Berardis-Kayser, A. dal Ferro, avvocato)

      Предмет

   Жалба срещу Определение на Общия съд (четвърти състав) от 9 септември 2008 г. по дело Marcuccio/Комисия (T-144/08), с което Общият съд отхвърля като недопустимо искането за отмяна на решението за отхвърляне на искането на жалбоподателя да се поемат в размер на 100 % определени медицински разходи, и от друга страна, искането Комисията да бъде осъдена да заплати на жалбоподателя сумата от 89,56 EUR като допълнително възстановяване на неговите медицински разходи или като обезщетение за вреди

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда г-н Marcuccio да заплати съдебните разноски в производството по обжалване.

      (1)  ОВ C 32, 7.2.2009 г.


title: Дело T-513/13: Жалба, подадена на 23 септември 2013 г. — Braun Melsungen/СХВП (SafeSet)

text:
               16.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 336/28

         Жалба, подадена на 23 септември 2013 г. — Braun Melsungen/СХВП (SafeSet)
   (Дело T-513/13)
   2013/C 336/61
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: B. Braun Melsungen AG (Мелзунген, Германия) (представител: адв. M.-C. Seiler)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение на първи апелативен състав на СХВП от 27 юни 2013 г.,

               —

               да измени обжалваното решение на първи апелативен състав на СХВП от 27 юни 2013 г., като отмени предходното решение за отхвърляне на СХВП от 25 юни 2012г.,

               —

               да измени обжалваното решение на първи апелативен състав на СХВП от 27 юни 2013 г., като се продължи процедурата по регистрация,

               —

               да осъди СХВП да заплати както съдебните разноски, така и разноските, направени в производството пред апелативния състав.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „SafeSet“ за стоки от клас 10 ‒ заявка за марка на Общността № 10 549 368.

      Решение на проверителя: отказва регистрацията.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) и параграф 2, както и на членове 75 и 76 от Регламент (ЕО) № 207/2009.


title: Решение на Съда от 15 ноември 2013 година по дело E-9/13 — Надзорен орган на ЕАСТ срещу Кралство Норвегия (Неизпълнение на задълженията от страна на държава от ЕИП — Директива 2010/48/ЕС на Комисията от 5 юли 2010 г. за привеждане в съответствие с техническия прогрес на Директива 2009/40/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно прегледите за проверка на техническата изправност на моторните превозни средства и техните ремаркета)

text:
               27.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 88/11

      РЕШЕНИЕ НА СЪДА

   от 15 ноември 2013 година
   по дело E-9/13
   Надзорен орган на ЕАСТ срещу Кралство Норвегия
   (Неизпълнение на задълженията от страна на държава от ЕИП — Директива 2010/48/ЕС на Комисията от 5 юли 2010 г. за привеждане в съответствие с техническия прогрес на Директива 2009/40/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно прегледите за проверка на техническата изправност на моторните превозни средства и техните ремаркета)
   2014/C 88/08
   По дело E-9/13, Надзорен орган на ЕАСТ срещу Кралство Норвегия — ИСК за постановяване, че като не е приело всички мерки, необходими за прилагането в предвидения срок на посочения в точка 16а от глава II на приложение XIII към Споразумението за Европейското икономическо пространство акт (Директива 2010/48/ЕС на Комисията от 5 юли 2010 г. за привеждане в съответствие с техническия прогрес на Директива 2009/40/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно прегледите за проверка на техническата изправност на моторните превозни средства и техните ремаркета), адаптиран към Споразумението посредством Протокол 1 към него (с изключение на точка 3 от приложение II към Директивата относно прегледите за проверка на техническата изправност, която точка трябва да се прилага едва от 31 декември 2013 г.), или като не е уведомило незабавно Надзорния орган на ЕАСТ за тези мерки, Кралство Норвегия не е изпълнило задълженията си по акта и съгласно член 7 от Споразумението, Съдът в състав Carl Baudenbacher, председател, Per Christiansen и Páll Hreinsson (съдия-докладчик), съдии, постанови на 15 ноември 2013 г. решение със следния диспозитив:
   С настоящото Съдът:

               1.

               постановява, че като не е приело всички мерки, необходими за прилагането в предвидения срок на посочения в точка 16а от глава II на приложение XIII към Споразумението за Европейското икономическо пространство акт (Директива 2010/48/ЕС на Комисията от 5 юли 2010 г. за привеждане в съответствие с техническия прогрес на Директива 2009/40/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно прегледите за проверка на техническата изправност на моторните превозни средства и техните ремаркета), адаптиран към Споразумението посредством Протокол 1 към него (с изключение на точка 3 от приложение II към Директивата относно прегледите за проверка на техническата изправност, която точка трябва да се прилага едва от 31 декември 2013 г.), Кралство Норвегия не е изпълнило задълженията си по акта и съгласно член 7 от Споразумението за ЕИП.

               2.

               осъжда Кралство Норвегия да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-185/09: Решение на Съда (шести състав) от 4 февруари 2010 г. — Европейска комисия/Кралство Швеция (Неизпълнение на задължения от държава членка — Директива 2006/24/ЕО — Електронни съобщения — Запазване на данни, създадени или обработени във връзка с предоставянето на електронни съобщителни услуги — Липса на транспониране в определения срок)

text:
               27.3.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 80/6

         Решение на Съда (шести състав) от 4 февруари 2010 г. — Европейска комисия/Кралство Швеция
   (Дело C-185/09) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 2006/24/ЕО - Електронни съобщения - Запазване на данни, създадени или обработени във връзка с предоставянето на електронни съобщителни услуги - Липса на транспониране в определения срок)
   2010/C 80/10
   Език на производството: шведски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: L. Balta и U. Jonsson)

      Ответник: Кралство Швеция (представители: A. Falk и A. Engman)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Неприемане в предвидения срок на всички необходими разпоредби за съобразяване с Директива 2006/24/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 година за запазване на данни, създадени или обработени, във връзка с предоставянето на обществено достъпни електронни съобщителни услуги или на обществени съобщителни мрежи и за изменение на Директива 2002/58/ЕО (ОВ L 105, стр. 54; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 53, стр. 51)

      Диспозитив

               1.

               Като не е приело в определения срок всички необходими законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобрази с Директива 2006/24/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 година за запазване на данни, създадени или обработени, във връзка с предоставянето на обществено достъпни електронни съобщителни услуги или на обществени съобщителни мрежи и за изменение на Директива 2002/58/ЕО, Кралство Швеция не е изпълнило задълженията си по тази директива.

               2.

               Осъжда Кралство Швеция да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 180, 1.8.2009 г.


title: Дело T-848/16: Жалба, подадена на 1 декември 2016 г. — Deichmann/EUIPO — Vans (V)

text:
               6.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/41

         Жалба, подадена на 1 декември 2016 г. — Deichmann/EUIPO — Vans (V)
   (Дело T-848/16)
   (2017/C 038/55)
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Deichmann SE (Есен, Германия) (представител: C. Onken, Rechtsanwältin)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Vans, Inc. (Сайпръс, Калифорния, Съединени американски щати)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз (Изображение „V“) — заявка за регистрация № 10 345 403

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 20 септември 2016 г. по преписка R 2129/2015-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложени основания

               —

               нарушение на член 151, параграф 2 от Регламента относно марката на Европейския съюз във връзка с правило 19, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕО) № 2868/95,

               —

               нарушение на правило 19, параграф 2, буква а), подточка ii) и параграф 3, както и на правило 20, параграф 1 от Регламент № 2868/95,

               —

               нарушение на принципите на правна сигурност, на добра администрация, на равно третиране, както и на забрана за обратно действие.


title: Дело C-92/07: Решение на Съда (втори състав) от 29 април 2010 г. — Европейска комисия/Кралство Нидерландия (Споразумение за асоцииране между ЕИО и Турция — Правила „standstill“ и правила за недопускане на дискриминация — Задължение за плащане на такси за получаването и продължаването на разрешение за пребиваване — Пропорционалност на таксите, които трябва да бъдат платени — Сравнение с таксите, платени от гражданите на Съюза — Член 9 от Споразумението за асоцииране — Член 41, параграф 1 от Допълнителния протокол — Член 10, параграф 1 и член 13 от Решение № 1/80 на Съвета за асоцииране)

text:
               19.6.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 161/2

      Решение на Съда (втори състав) от 29 април 2010 г. — Европейска комисия/Кралство Нидерландия
      (Дело C-92/07) (1)

      (Споразумение за асоцииране между ЕИО и Турция - Правила „standstill“ и правила за недопускане на дискриминация - Задължение за плащане на такси за получаването и продължаването на разрешение за пребиваване - Пропорционалност на таксите, които трябва да бъдат платени - Сравнение с таксите, платени от гражданите на Съюза - Член 9 от Споразумението за асоцииране - Член 41, параграф 1 от Допълнителния протокол - Член 10, параграф 1 и член 13 от Решение № 1/80 на Съвета за асоцииране)
      (2010/C 161/02)
      Език на производството: нидерландски

         Страни

         Ищец: Европейска комисия (представители: P.J. Kuijper и S. Boelaert)

         Ответник: Кралство Нидерландия (представители: H.G. Sevenster, C. Wissels и M. de Grave)

         Встъпила страна в подкрепа на ответника: Федерална република Германия (представители: M. Lumma и J. Möller)

         Предмет

      Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 9 от Споразумението за асоцииране между Европейската икономическа общност и Турция, подписано на 12 септември 1963 г. в Анкара, сключено от името на Общността с Решение 64/732/ЕИО на Съвета от 23 декември 1963 година (ОВ 217, 1964 г., стр. 3685; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 1, стр. 10), на член 41 от Допълнителния протокол, одобрен и утвърден от името на Общността с Регламент (ЕИО) № 2760/72 на Съвета от 19 декември 1972 година (ОВ L 293, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 1, стр. 37) и на член 10, параграфи 1 и 13 от Решение № 1/80 от 19 септември 1980 година за развитие на асоциирането — Дискриминационни такси във връзка с разрешенията за пребиваване

         Диспозитив

                  1.

                  Като въвежда и запазва в действие режим за издаването на разрешения за пребиваване, който предвижда несъразмерни такси в сравнение с изискваните от гражданите на държавите членки за издаването на подобни документи, и като прилага този режим спрямо турските граждани, които имат право на пребиваване в Нидерландия по силата на:

                              —

                              Споразумението за асоцииране между Европейската икономическа общност и Турция, подписано на 12 септември 1963 г. в Анкара от Република Турция, от една страна, както и от държавите членки на Европейската икономическа общност и Общността, от друга страна, и сключено, одобрено и утвърдено от името на Общността с Решение 64/732/ЕИО на Съвета от 23 декември 1963 година,

                              —

                              Допълнителния протокол, подписан на 23 ноември 1970 г. в Брюксел и сключен, одобрен и утвърден от името на Общността с Регламент (ЕИО) № 2760/72 на Съвета от 19 декември 1972 година, и

                              —

                              Решение № 1/80, прието на 19 септември 1980 година от Съвета за асоцииране, създаден със Споразумението за асоцииране и състоящ се, от една страна, от членовете на правителствата на държавите членки, на Съвета на Европейския съюз, както и на Комисията на Европейските общности, а от друга страна, от членовете на турското правителство,

                        Кралство Нидерландия не е изпълнило задълженията си по член 9 от посоченото Споразумение за асоцииране, по член 41 от посочения Допълнителен протокол, както и по и член 10, параграф 1 и по член 13 от Решение № 1/80.

                  2.

                  Осъжда Кралство Нидерландия да заплати съдебните разноски. Федерална република Германия понася направените от нея съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 95, 28.4.2007 г.


title: Дело T-688/15 P: Жалба, подадена на 28 ноември 2015 г. от Peter Schönberger срещу определението, постановено на 30 септември 2015 г. от Съда на публичната служба по дело F-14/12 RENV, Schönberger/Сметна палата

text:
               15.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 59/27

         Жалба, подадена на 28 ноември 2015 г. от Peter Schönberger срещу определението, постановено на 30 септември 2015 г. от Съда на публичната служба по дело F-14/12 RENV, Schönberger/Сметна палата
   (Дело T-688/15 P)
   (2016/C 059/29)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Peter Schönberger (Люксембург, Люксембург) (представител: O. Mader, Rechtsanwalt)

      Друга страна в производството: Сметна палата на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени спорното решение,

               —

               да уважи направените в първоинстанционното производство искания.

      Основания и основни доводи

   С настоящата жалба жалбоподателят иска отмяна на определение от 30 септември 2015 г., Schönberger/Сметна палата (F-14/12 RENV, RecFP, EU:F:2015:112).
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага седем основания.

               1.

               Първо основание: неправилно прилагане на член 81 от Процедурния правилник на Съда на публичната служба
               Жалбоподателят твърди, че в обжалваното определение Съдът на публичната служба (наричан по-нататък „СПС“) е приложил неправилно член 81 от своя Процедурен правилник и по този начин е нарушил правото му на изслушване и на справедлив съдебен процес.

               2.

               Второ основание: замяна на мотивите като са взети предвид несвоевременно посочени доводи
               Според жалбоподателят СПС е извършил неправилно замяна на мотивите, като се е основал на доводи, които ответникът не е посочил своевременно.

               3.

               Трето основание: изопачаване на фактите
               Според жалбоподателя СПС е изопачил позицията на Сметната палата, като в обжалваното определение посочил, че тя е установила, че съпоставянето на заслугите на жалбоподателя с тези на другите подлежащи на повишаване длъжностни лица нямаше да доведе до повишаване на жалбоподателя, въпреки че Сметната палата единствено заявява, че жалбоподателят не би бил автоматично повишен, ако имаше повече места на разположение.

               4.

               Четвърто основание: неправилно прилагане на един от критериите за повишаване
               Освен това жалбоподателят твърди, че при преценката на неговите заслуги СПС неправилно е приложил критерий за повишаване, който надхвърля критериите на Сметната палата и е необосновано строг, при който се изисква доказателство, че между 53 подлежащи на повишаване длъжностни лица жалбоподателят е този с най-големите заслуги.

               5.

               Пето основание: неправилно направена сравнителна преценка на степента на отговорност, която се носи
               По-нататък жалбоподателят твърди, че СПС е направил сравнителна преценка на степента на отговорност, която той носи, без тя да е подкрепена с факти и неправилно приема, че началниците на отдели се ползват автоматично с предимство

               6.

               Шесто основание: неправилна преценка на приложимия процент при повишаване
               Жалбоподателят тук твърди, че въпросът за приложимия процент при повишаване е съществен за правния спор. Поради това не е трябвало да бъде разглеждан в рамките на проверката за допустимост.

               7.

               Седмо основание: неправилно прилагане на принципа на равно третиране
               На последно място жалбоподателят твърди, че СПС не е приложил правилно и в съответствие с постоянната съдебна практика принципа на равно третиране, като игнорира, че този принцип е нарушен, когато институциите превишат свободата си на преценка и при произволно разграничаване приемат мерки, които нарушават разпоредбите на Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз.


title: Дело T-628/15: Жалба, подадена на 11 ноември 2015 г. — Frame/СХВП — Bianca-Moden (BiancalunA)

text:
               11.1.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 7/33

         Жалба, подадена на 11 ноември 2015 г. — Frame/СХВП — Bianca-Moden (BiancalunA)
   (Дело T-628/15)
   (2016/C 007/45)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Frame Srl (Сан Джузепе Везувиано, Италия) (представители: M. Borghese, R. Giordano, E. Montelione, адвокати)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Bianca-Moden GmbH & Co. KG (Охтруп, Германия)

      Данни за производството пред СХВП

      Заявител на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: фигуративна марка на Общността, съдържаща словния елемент „BiancalunA“ — заявка за регистрация № 11 246 204

      Производство пред СХВП: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на СХВП от 7 август 2015 г. по преписка R 2720/2014-5

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение и/или

               —

               да върне делото на СХВП, за да се анализира правилно вероятността от объркване, като се вземат предвид резултатите от разглеждането на доказателствата за използването, представени от Bianca-Moden GmbH & Co. KG,

               —

               да осъди СХВП да плати разноските, направени както в производството пред апелативния състав, така и в настоящото производство,

               —

               при условията на евентуалност, да измени обжалваното решение, така че да се регистрират следните стоки от клас 25: бельо, пижами, тениски, дамски пликчета.

      Изложени основания

               —

               неправилно тълкуване на Регламент № 207/2009, тъй като е избрано само едно по-ранно право,

               —

               неправилно тълкуване на Регламент № 207/2009 при преценката на вероятността от объркване между сравняваните знаци.


title: Дело C-421/13: Решение на Съда (трети състав) от 10 юли 2014 г. (преюдициално запитване от Bundespatentgericht. — Германия) — Apple, Inc./Deutsches Patent- und Markenamt (Преюдициално запитване — Марки — Директива 2008/95/ЕО — Членове 2 и 3 — Знаци, които могат да съставляват марка — Отличителен характер — Представяне чрез рисунка на обзавеждането на даден представителен магазин ( „flagship store“ ) — Регистриране като марка на „услуги“ , свързани с продукти, които се предлагат за продажба в такъв магазин)

text:
               15.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 315/20

         Решение на Съда (трети състав) от 10 юли 2014 г. (преюдициално запитване от Bundespatentgericht. — Германия) — Apple, Inc./Deutsches Patent- und Markenamt
   (Дело C-421/13) (1)

   ((Преюдициално запитване - Марки - Директива 2008/95/ЕО - Членове 2 и 3 - Знаци, които могат да съставляват марка - Отличителен характер - Представяне чрез рисунка на обзавеждането на даден представителен магазин („flagship store“) - Регистриране като марка на „услуги“, свързани с продукти, които се предлагат за продажба в такъв магазин))
   2014/C 315/30
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundespatentgericht

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Apple, Inc.

      Ответник: Deutsches Patent- und Markenamt

      Диспозитив

   Членове 2 и 3 от Директива 2008/95/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 октомври 2008 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно марките трябва да се тълкуват в смисъл, че представянето само чрез рисунка на обзавеждането на търговско помещение за продажба на стоки, без да се посочват размерът и пропорциите, може да бъде регистрирано като марка за услуги, представляващи свързани с тези стоки услуги, но които не са неделима част от предлагането им за продажба, при условие че то може да отличи стоките или услугите, предлагани от лицето, подало заявката за регистрацията им, от тези на други предприятия и че не се прилага нито едно от основанията за отказ, посочени в тази директива.

      (1)  ОВ C 313, 26.10.2013 г.


title: Дело T-411/12: Жалба, подадена на 14 септември 2012 г. — Celtipharm/СХВП — Alliance Healthcare France (PHARMASTREET)

text:
               24.11.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 366/36

         Жалба, подадена на 14 септември 2012 г. — Celtipharm/СХВП — Alliance Healthcare France (PHARMASTREET)
   (Дело T-411/12)
   2012/C 366/73
   Език на жалбата: френски

      Страни

      Жалбоподател: Celtipharm (Ван, Франция) (представители: адв. P. Greffe и адв. C. Fendeleur)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Alliance Healthcare France SA (Женевилиер, Франция)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени решението за поправка (на решението от 2 май 2012 г.) на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 26 юни 2012 г. по преписка R 767/2011-2.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Alliance Healthcare France SA

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „PHARMASTREET“ за стоки и услуги от класове 3, 5 и 35 — заявка за марка на Общността № 8 658 445

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: национална словна марка „PHARMASEE“ за стоки и услуги от класове 9, 35, 38, 42 и 44

      Решение на отдела по споровете: отчасти уважава възражението.

      Решение на апелативния състав: уважава жалбата и отменя решението на отдела по споровете.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-284/11: Решение на Съда (втори състав) от 12 юли 2012 г. (преюдициално запитване от Върховен административен съд — България) — „ЕМС-България транспорт“ ООД/Директор на дирекция „Обжалване и управление на изпълнението“ , Пловдив (ДДС — Директива 2006/112/ЕО — Право на приспадане — Преклузивен срок за упражняване на правото на приспадане на ДДС — Принцип на ефективност — Отказ да се признае правото на приспадане на ДДС — Принцип на данъчен неутралитет)

text:
               22.9.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 287/14

         Решение на Съда (втори състав) от 12 юли 2012 г. (преюдициално запитване от Върховен административен съд — България) — „ЕМС-България транспорт“ ООД/Директор на дирекция „Обжалване и управление на изпълнението“, Пловдив
   (Дело C-284/11) (1)

   (ДДС - Директива 2006/112/ЕО - Право на приспадане - Преклузивен срок за упражняване на правото на приспадане на ДДС - Принцип на ефективност - Отказ да се признае правото на приспадане на ДДС - Принцип на данъчен неутралитет)
   2012/C 287/24
   Език на производството: български

      Запитваща юрисдикция

   Върховен административен съд

      Страни в главното производство

      Жалбоподател:„ЕМС-България транспорт“ ООД

      Ответник: Директор на дирекция „Обжалване и управление на изпълнението“, Пловдив

      Предмет

   Преюдициално запитване — Върховен административен съд — Тълкуване на членове 179, 180 и 273 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (OB L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7) и на принципа на ефективност съгласно Решение на Съда по дело Ecotrade и др., C-95/07 и C-96/07 — Право на приспадане на платен по получени доставки ДДС — Национално законодателство, което обвързва упражняването на правото на приспадане на кредита по ДДС с преклузивен срок от три данъчни периода след този, в който е възникнало правото на приспадане — Непризнаване на правото на приспадане на ДДС поради неизпълнение на задължението за регистрация по избор по ДДС от лицето, придобиващо стоките при вътреобщностно придобиване и поради неупражняване на правото на приспадане в срок

      Диспозитив

               1.

               Член 179, параграф 1 и членове 180 и 273 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност трябва да се тълкуват в смисъл, че те допускат съществуването на преклузивен срок като този в главното производство, обуславящ упражняването на правото на приспадане, ако той не прави прекомерно трудно или практически невъзможно упражняването на това право. Подобна преценка следва да се направи от националната юрисдикция, която може по-специално да вземе предвид последвалото удължаване на съответния преклузивен срок, както и продължителността на процедура за регистрация по Закона за данък върху добавената стойност, която трябва да се осъществи в същия срок, за да може да се упражни правото на приспадане.

               2.

               Принципът на данъчен неутралитет не допуска санкция, която се изразява в отказ да се признае правото на приспадане в случай на късно начисляване на данък върху добавената стойност, но допуска заплащането на лихва за забава, при условие че тази санкция спазва принципа на пропорционалност, което трябва да се установи от запитващата юрисдикция.

      (1)  ОВ C 238, 13.8.2011 г.


title: Дело T-434/10: Жалба, подадена на 17 септември 2010 г. — Václav Hrbek, осъществяващ търговска дейност под името BODY-HF/СХВП — The Outdoor Group (ALPINE PRO SPORTSWEAR & EQUIPMENT)

text:
               4.12.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 328/33

         Жалба, подадена на 17 септември 2010 г. — Václav Hrbek, осъществяващ търговска дейност под името BODY-HF/СХВП — The Outdoor Group (ALPINE PRO SPORTSWEAR & EQUIPMENT)
   (Дело T-434/10)
   ()
   2010/C 328/57
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Václav Hrbek, осъществяващ търговска дейност под името BODY-HF (Прага, Чешка република) (представител: C. Jäger, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: The Outdoor Group Ltd (Northampton, Обединено Кралство)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 8 юли 2010 г. по преписка R 1441/2009-2,

               —

               да се осъди ответника да отхвърли възражение № B1276692 и да уважи изцяло заявка за регистрация № 5779351,

               —

               да се осъди ответника да заплати съдебните разноски,

               —

               да се осъди другата страна в производството пред апелативния състав, в случай че встъпи в настоящото производство, да заплати съдебните разноски, включително разноските, направени от жалбоподателя в производството пред апелативния състав и пред отдела по споровете.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка „ALPINE PRO SPORTSWEAR & EQUIPMENT“ за стоки от класове 18, 24, 25 и 28 — Заявка за регистрация на марка на Общността № 5779351

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Регистрация на марка на Общността № 2165017 за фигуративна марка „alpine“ за стоки от класове 18 и 25

      Решение на отдела по споровете: Уважава частично възражението

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: Жалбоподателят смята, че оспорваното решение нарушава член 65, параграф 2 и член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета, защото с постановяването му апелативният състав злоупотребява с правомощията си, тъй като решението не е обективно и е прието без правно основание, и защото апелативният състав прилага неправилно критериите за установяване наличието на вероятност от объркване между по-ранната марка и спорната марка.


title: Дело C-471/13: Определение на председателя на Съда от 19 февруари 2014 г. (преюдициално запитване, отправено от Amtsgericht Rüsselsheim — Германия) — Peter Link/Condor Flugdienst GmbH

text:
               16.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 184/24

         Определение на председателя на Съда от 19 февруари 2014 г. (преюдициално запитване, отправено от Amtsgericht Rüsselsheim — Германия) — Peter Link/Condor Flugdienst GmbH
   (Дело C-471/13) (1)

   2014/C 184/40
   Език на производството: немски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 344, 23.11.2013 г.


title: Дело C-645/11: Решение на Съда (трети състав) от 11 април 2013 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof — Германия) — Land Berlin/Ellen Mirjam Sapir, Michael J Busse, Mirjam M Birgansky, Gideon Rumney, Benjamin Ben-Zadok, Hedda Brown (Регламент (ЕО) № 44/2001 — Член 1, параграф 1 и член 6, точка 1 — Понятие за граждански и търговски дела — Плащане, извършено без основание от субект на публична власт — Искане за връщане на плащането в рамките на съдебно производство — Определяне на компетентността при наличие на връзка между исковете — Тясна връзка между исковете — Ответник с местоживеене в трета държава)

text:
               1.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 156/11

         Решение на Съда (трети състав) от 11 април 2013 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof — Германия) — Land Berlin/Ellen Mirjam Sapir, Michael J Busse, Mirjam M Birgansky, Gideon Rumney, Benjamin Ben-Zadok, Hedda Brown
   (Дело C-645/11) (1)

   (Регламент (ЕО) № 44/2001 - Член 1, параграф 1 и член 6, точка 1 - Понятие за граждански и търговски дела - Плащане, извършено без основание от субект на публична власт - Искане за връщане на плащането в рамките на съдебно производство - Определяне на компетентността при наличие на връзка между исковете - Тясна връзка между исковете - Ответник с местоживеене в трета държава)
   2013/C 156/16
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesgerichtshof

      Страни в главното производство

      Ищец: Land Berlin

      Ответници: Ellen Mirjam Sapir, Michael J Busse, Mirjam M Birgansky, Gideon Rumney, Benjamin Ben-Zadok, Hedda Brown

      Предмет

   Преюдициално запитване — Bundesgerichtshof — Тълкуване на член 1, параграф 1 и на член 6, точка 1 от Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (ОB L 12, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74) — Понятие за граждански и търговски дела — Включва ли се в това понятие предявен от субект на публичната власт иск за връщане на недължимо платеното в рамките на административно производство за обезщетяване на вреди, причинени от нацисткия режим?

      Диспозитив

               1.

               Член 1, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела трябва да се тълкува в смисъл, че понятието „граждански и търговски дела“ обхваща иск за връщане на недължимо платеното, когато публична организация, на която е разпоредено от орган, създаден със закон за обезщетяване на репресиите, извършени по време на тоталитарен режим, да изплати на увредено лице като обезщетение част от получената по договор за продажба на даден недвижим имот сума, изплаща на това лице по погрешка цялата сума на продажната цена и иска впоследствие по съдебен ред възстановяване на недължимо платеното.

               2.

               Член 6, точка 1 от Регламент № 44/2001 трябва да се тълкува в смисъл, че съгласно тази разпоредба е налице тясна връзка между исковете, предявени срещу множество ответници с местоживеене на територията на други държави членки, когато при обстоятелства като тези в делото по главното производство последните се позовават на права на допълнително обезщетение, по отношение на които трябва да бъде постановено еднакво решение.

               3.

               Член 6, точка 1 от Регламент № 44/2001 трябва да се тълкува в смисъл, че той не се прилага за ответници, които нямат местоживеене на територията на държава членка, когато срещу тях е започнато производство по иск, предявен срещу няколко ответника, сред които има и лица с местоживеене в Европейския съюз.

      (1)  ОВ C 80, 17.3.2012 г.


title: Дело T-77/08: Жалба, подадена на 18 февруари 2008 г. — Dow Chemical/Комисия

text:
               9.5.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 116/22

         Жалба, подадена на 18 февруари 2008 г. — Dow Chemical/Комисия
   (Дело T-77/08)
   (2008/C 116/41)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: The Dow Chemical Company (Midland, Съединени щати) (представители: D. Schroeder и T. Graf, lawyers)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението в частта му, която се отнася до жалбоподателя,

               —

               при условията на евентуалност, значително да се намали глобата му, и

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски, както и другите разходи на жалбоподателя във връзка с делото.

         Правни основания и основни доводи
   Жалбоподателят иска частична отмяна на Решение С(2007) 5910 — окончателен на Комисията от 5 декември 2007 г. (преписка COMP/F/38.629 — Хлоропренова гума), с което Комисията приема, че жалбоподателят заедно с други предприятия е нарушил член 81 ЕО и член 53 от Споразумението за Европейското икономическо пространство, като е участвал в едно продължаващо споразумение и/или съгласувана практика в сектора на хлоропреновата гума.
   В подкрепа на исканията си жалбоподателят твърди, че като го е приела за отговорен за нарушението на съвместното предприятие DuPont Dow Elastomers, Комисията е допуснала явна грешка в преценката на фактите, както и грешка при прилагането на правото. Според жалбоподателя Комисията не е взела предвид факта, че жалбоподателят упражнява решаващо влияние върху DuPont Dow Elastomers. Освен това жалбоподателят поддържа, че с DuPont Dow Elastomers не образуват единен стопански субект.
   По-нататък жалбоподателят изтъква, че Комисията е допуснала явна грешка в преценката на фактите и грешка при прилагането на правото и не е мотивирала надлежно решението си, доколкото:

               —

               е използвала коефициент за продължителност 6,5, макар че продължителността на нарушението е само шест години и един месец,

               —

               увеличила е основния размер на глобата на жалбоподателя с 10 % за осигуряване на достатъчен възпиращ ефект, и

               —

               е отказала да предостави на жалбоподателя максималното намаление за съдействие от 30 %.