title: Дело T-741/16: Жалба, подадена на 21 октомври 2016 г. — Changmao Biochemical Engineering/Комисия

text:
               12.12.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 462/38

         Жалба, подадена на 21 октомври 2016 г. — Changmao Biochemical Engineering/Комисия
   (Дело T-741/16)
   (2016/C 462/49)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Changmao Biochemical Engineering Co. Ltd (Changzhou, Китай) (представители: R. Antonini, E. Monard и B. Maniatis, lawyers)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Регламент за изпълнение на (ЕС) 2016/1247 от 28 юли 2016 година на Комисията за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на аспартам с произход от Китайската народна република; и

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски в производството.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания.

               1.

               Първо основание: с отказа си да третира жалбоподателя като дружество, работещо при условията на пазарна икономика, Европейската комисия нарушила член 2, параграф 7, букви б) и в) от Регламент (ЕС) 2016/1036 (1) и принципа на оправданите правни очаквания, и наложила необоснована тежест на доказване в нарушение на принципа на добра администрация.

               2.

               Второ основание: като се позовава на производствените цени и разходи в Съюза, за да определи нормалната стойност, Европейската комисия нарушила член 2, параграф 7, буква a) от Регламент (ЕС) 2016/1036.

               3.

               Трето основание: с отказа си да вземе предвид корекциите Европейската комисия нарушила член 2, параграф 10, член 3, параграф 2, буква a), член 3, параграф 3 и член 9, параграф 4 от Регламент (ЕС) 2016/1036 и принципа на добра администрация.

               4.

               Четвърто основание: с констатациите си, че дъмпинговият внос е причинил съществени вреди на промишлеността в Съюза, Европейската комисия нарушила член 3, параграф 2 и член 3, параграф 6 (и при условията на евентуалност, член 6, параграф 7) от Регламент (ЕС) 2016/1036.

               5.

               Пето основание: като се позовала на ненадеждна информация, Европейската комисия нарушила член 2, параграф 7, буква a), член 3, параграф 2, член 3, параграф 3 и член 3, параграф 5 от Регламент (ЕС) 2016/1036.

      (1)  Регламент (ЕС) 2016/1036 на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2016 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейския съюз (ОВ L 176, стр. 21).


title: Дело C-52/08: Решение на Съда (голям състав) от 24 май 2011 г. — Европейска комисия/Португалска република (Неизпълнение на задължения от държава членка — Нотариуси — Директива 2005/36/ЕО)

text:
               9.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 204/3

         Решение на Съда (голям състав) от 24 май 2011 г. — Европейска комисия/Португалска република
   (Дело C-52/08) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Нотариуси - Директива 2005/36/ЕО)
   2011/C 204/05
   Език на производството: португалски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: H. Støvlbæk и P. Andrade)

      Страна, встъпила в подкрепа на ищеца: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представител: S. Ossowski, подпомаган от M. K. Smith, barrister)

      Ответник: Португалска република (представители: L. Inez Fernandes и F.S. Gaspar Rosa)

      Страни, встъпили в подкрепа на ответника: Чешка република (представител: M. Smolek), Република Литва (представители: D. Kriaučiūnas и E. Matulionytė), Република Словения (представители: V. Klemenc и Ž. Cilenšek Bončina), Словашка република (представител: J. Čorba)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Неприемане в предвидения срок, що се отнася до професията нотариус, на разпоредбите, необходими за съобразяване с Директива 2005/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 септември 2005 година относно признаването на професионалните квалификации (ОВ L 255, стр. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 8, стр. 3), с която се отменя Директива 89/48/ЕИО (ОВ L 19, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 2, стр. 76)

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля иска.

               2.

               Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

               3.

               Чешката република, Република Литва, Република Словения, Словашката република и Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 107, 26.4.2008 г.


title: Дело C-462/14: Преюдициално запитване от Tribunale di Bari (Италия), постъпило на 8 октомври 2014 г.  — Наказателно производство срещу Lorenzo Carlucci

text:
               15.12.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 448/12

         Преюдициално запитване от Tribunale di Bari (Италия), постъпило на 8 октомври 2014 г. — Наказателно производство срещу Lorenzo Carlucci
   (Дело C-462/14)
   (2014/C 448/16)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale di Bari

      Страна в главното производство

   Lorenzo Carlucci

      Преюдициални въпроси

               1)

               Следва ли член 49 и сл. и член 56 и сл. от ДФЕС да се тълкуват, с оглед на решението на Съда на Европейския съюз от 16 февруари 2012 г. по съединени дела C-72/10 и C-77/10, в смисъл, че не допускат да се организира процедура за възлагане на обществени поръчки за концесии с по-кратка продължителност от тази на по-рано възложените обществени поръчки, при което разглежданата обществена поръчка е със заявена цел да се поправят последиците от неправомерното изключване на определен брой оператори от предходните обществени поръчки?

               2)

               Следва ли член 49 и сл. и член 56 и сл. от ДФЕС да се тълкуват, с оглед на посоченото решение на Съда на Европейския съюз, в смисъл, че не допускат изискването за изравняване във времето на крайните срокове на концесиите да бъде подходящо основание за намаляване на продължителността на концесиите, за които са образувани процедурите, спрямо продължителността на преди възложените концесии?

               3)

               Следва ли член 49 и сл. и член 56 и сл. от ДФЕС да се тълкуват, с оглед на посоченото решение на Съда на Европейския съюз, в смисъл, че не допускат въвеждането на задължение за безвъзмездно прехвърляне на ползването на притежавани материални и нематериални активи, които представляват система на управление и събиране на залози, в случай на прекратяване на дейността поради изтичане на срока на концесията или вследствие на решение за отмяна или разваляне?


title: Дело F-100/08: Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 4 май 2010 г. — Petrilli/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Пенсии — Понятие за място на пребиваване — Основно жилище — Удостоверяващи документи)

text:
               31.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/52

         Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 4 май 2010 г. — Petrilli/Комисия
   (Дело F-100/08) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Пенсии - Понятие за място на пребиваване - Основно жилище - Удостоверяващи документи)
   2010/C 209/80
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Alessandro Petrilli (Grottammare, Италия) (представители: J.-L. Lodomez и J. Lodomez, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: J. Currall и D. Martin)

      Предмет

   Отмяна на решението на органа по назначаването за определяне на мястото на основното жилище на жалбоподателя.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Г-н Petrilli понася всички съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 55, 07.03.2009 г., стр. 52.


title: Дело C-322/17: Преюдициално запитване от High Court (Ирландия), постъпило на 30 май 2017 г. — Eugen Bogatu/Minister for Social Protection

text:
               21.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 277/26

         Преюдициално запитване от High Court (Ирландия), постъпило на 30 май 2017 г. — Eugen Bogatu/Minister for Social Protection
   (Дело C-322/17)
   (2017/C 277/37)
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   High Court (Ирландия)

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Eugen Bogatu

      Ответник: Minister for Social Protection

      Преюдициални въпроси

               1)

               Изисква ли Регламент № 883/2004 (1), и по-специално член 67 от него, разгледан във връзка с член 11, параграф 2 от същия, дадено лице да бъде или наето на работа, или да е самостоятелно зает работник в компетентната държава членка (съгласно определението в член 1, буква т) от Регламента), или алтернативно, да получава паричните обезщетения, посочени в член 11, параграф 2 от Регламента, за да има право на „семейни обезщетения“, съгласно определението в член l, буква щ) oт Регламента?

               2)

               Следва ли понятието „парични обезщетения“ в член 11, параграф 2 oт Регламента да се тълкува в смисъл, че се отнася само за периода, през който молителят действително получава парични обезщетения, или се отнася за всеки период, през който молителят е осигурен за риск, с право на парично обезщетение за в бъдеще, независимо дали това обезщетение е било поискано при подаването на молбата за семейни обезщетения?

      (1)  Регламент (ЕО) № 883/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година за координация на системите за социално осигуряване (ОВ L 166, 2004 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 82 и поправка в OB L 33, 2008 г., стр. 12).


title: Дело T-438/12: Жалба, подадена на 5 октомври 2012 г. — Global Steel Wire/Комисия

text:
               1.12.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 373/11

         Жалба, подадена на 5 октомври 2012 г. — Global Steel Wire/Комисия
   (Дело T-438/12)
   2012/C 373/17
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Global Steel Wire (Cerdanyola del Vallés, Испания) (представители: F. González Díaz, abogado, и P. Herrero Prieto, abogada)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени на основание член 264 ДФЕС Решението на Европейската комисия от 25 юли 2012 г. по дело COMP/38.344 — Стомана за предварително напрягане,

               —

               да изиска от Комисията, в съответствие с член 24 от Статута на Съда на Европейския съюз и член 64, параграф 3, буква г) от Процедурния правилник на Общия съд, да представи документите, сметките и останалите фактически и/или правни елементи, които са ѝ послужили като основание за приемането на заявленията за неплатежоспособност на Proderac, CB, ITAS, OriMartin, Siderúrgica Latina Martin и/или намаляване на размера на глобата на ArcelorMittal,

               —

               във всички случаи, да осъди Европейската комисия дa заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Настоящата жалба е срещу Решението на Европейската комисия, с което е отхвърлено заявлението за неплатежоспособност и/или отложено плащане с освобождаване от представянето на банкова гаранция, подадено от жалбоподателя до Комисията.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири правни основания.

               1.

               Първо правно основание, изведено от допускането на фактически и правни грешки в оценяването на платежоспособността на жалбоподателя с оглед на плащането на глобата.

               2.

               Второ правно основание, изведено от допускането на фактически и правни грешки в оценяването на платежоспособността на акционерите на жалбоподателя.

               3.

               Трето правно основание, изведено от нарушението на принципа за недопускане на дискриминация, доколкото за други предприятия в сектора Комисията е признала състояние на неплатежоспособност, намалила е размера на глобата или ги е освободила от представянето на гаранция.

               4.

               Четвърто правно основание, изведено от накърняване на правото на защита.

                           —

                           На първо място, Комисията не е предоставила на жалбоподателя възможността за изложи своето мнение.

                           —

                           На второ място, Комисията, нарушавайки принципа на колективно вземане на решения, е допуснала опорочаване поради некомпетентност.

                           —

                           На последно място, Комисията е нарушила задължението за мотивиране на актовете.


title: Дело C-554/12 P: Жалба, подадена на 30 ноември 2012 г. от Европейската комисия срещу решението, постановено от Общия съд (шести състав) на 20 септември 2012 г. по дело T-421/09, DEI/Европейска комисия

text:
               2.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 32/11

         Жалба, подадена на 30 ноември 2012 г. от Европейската комисия срещу решението, постановено от Общия съд (шести състав) на 20 септември 2012 г. по дело T-421/09, DEI/Европейска комисия
   (Дело C-554/12 P)
   2013/C 32/15
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Жалбоподател: Европейска комисия (представители: Th. Christoforou и A. Antoniadis; avvocato: A. Oikonomou)

      Друга страна в производството: Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI), Република Гърция

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени изцяло Решение на Общия съд от 20 септември 2012 г. по дело T-421/09.

               —

               да се постанови окончателно решене по спора, когато фазата на производството го позволява,

               —

               да се осъди DEI да заплати направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски на Комисията в първоинстанционното производство и производството по обжалване.

      Правни основания и основни доводи

               1.

               С решението си по дело T-421/09 Общият съд отменя решението от 4 август 2009 г., с което Комисията приема, че предложените от Република Гърция мерки за коригиране са необходими и пропорционални за премахване на последиците от нарушението и за гарантиране на съвместимостта с по-ранното решение от 5 март 2008 г. (наричано по-нататък „решението от 4 август 2009 г.“ или „обжалваното решение“). Общият съд е посочил, че обжалваното решение трябва да се отмени, като се е основал решението си единствено на факта, че междувременно с Решение по дело T-169/08, постановено на 20 септември 2012 г., е отменено и по-ранното решение на Комисията от 5 март 2008г., върху което се основава изцяло обжалваното решение.

               2.

               Като приема, че решението на Общия съд по дело T-169/08 се основава на многобройни грешки при прилагане на правото, непълни и недостатъчни мотиви, неправилно тълкуване на доказателствата и на основанието за приемане на решението ѝ от 5 март 2008 г., Комисията подава жалба и срещу това решение на Общия съд. Следователно ако жалбата срещу решението по дело Т-169/08 бъде уважена, автоматично ще отпадне и единственото основание за приемане на обжалваното съдебно решение по дело T-421/09.


title: Дело F-12/09: Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 14 септември 2011 г. — А/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Професионално заболяване — Отношения между производствата, предвидени в членове 73 и 78 от Правилника за длъжностните лица — Авансово обезщетение — Възстановяване на медицински разходи — Достъп до личното досие)

text:
               10.12.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 362/22

         Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 14 септември 2011 г. — А/Комисия
   (Дело F-12/09) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Професионално заболяване - Отношения между производствата, предвидени в членове 73 и 78 от Правилника за длъжностните лица - Авансово обезщетение - Възстановяване на медицински разходи - Достъп до личното досие)
   2011/C 362/34
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: А (P., Франция) (представители: адв. B. Cambier и адв. A. Paternostre, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: г-н J. Currall и г-н J. Baquero Cruz)

      Предмет

   От една страна, с искането се цели да сe обяви, че Комисията носи отговорност за някои нарушения, за които се твърди че са извършени спрямо жалбоподателя, в рамките на процедурата на основание член 73 от Правилника за длъжностните лица, както и да се отменят множество решения, с които се отказва да се приложат спрямо жалбоподателя разпоредбите на член 73, параграф 2, буква б) от Правилника за длъжностните лица, да му се предостави поредица документи, които са част от неговото медицинско досие, и да му възстановят някои медицински разходи — От друга страна, с искането се цели поправяне на вредите, за които се твърди, че са претърпени.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда жалбоподателя да заплати всички съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 113, 16.5.2009 г., стр. 45.


title: Дело T-296/11: Решение на Общия съд от 14 март 2014 г.  — Cementos Portland Valderrivas/Комисия (Конкуренция  — Административно производство  — Решение, изискващо предоставянето на информация  — Необходим характер на поисканата информация  — Достатъчно сериозни улики  — Съдебен контрол  — Пропорционалност)

text:
               5.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 135/30

         Решение на Общия съд от 14 март 2014 г. — Cementos Portland Valderrivas/Комисия
   (Дело T-296/11) (1)

   ((Конкуренция - Административно производство - Решение, изискващо предоставянето на информация - Необходим характер на поисканата информация - Достатъчно сериозни улики - Съдебен контрол - Пропорционалност))
   2014/C 135/36
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Cementos Portland Valderrivas, SA (Памплона, Испания) (представители: L. Ortiz Blanco, A. Lamadrid de Pablo и N. Ruiz García, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: F. Castilla Contreras, C. Urraca Caviedes и C. Hödlmayr, подпомагани от A. Rivas, адвокат)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение на Комисията C (2011) 2368 окончателен от 30 март 2011 г. относно производство по прилагане на член 18, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета (преписка 39520 — Цимент и свързани продукти).

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Cementos Portland Valderrivas, SA да заплати съдебните разноски, включително разноските по обезпечителното производство.

      (1)  ОВ C 238, 13.8.2011 г.


title: Дело C-430/09: Преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden на 2 ноември 2009 г. — Euro Tyre Holding BV/Staatssecretaris van Financiën

text:
               30.1.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/23

         Преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden на 2 ноември 2009 г. — Euro Tyre Holding BV/Staatssecretaris van Financiën
   (Дело C-430/09)
   2010/C 24/42
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hoge Raad der Nederlanden

      Страни в главното производство

      Ищец: Euro Tyre Holding BV

      Ответник: Staatssecretaris van Financiën

      Преюдициални въпроси

   Предвид член 28в, дял A, първо изречение и буква а) от Шеста директива за ДДС (1), както и член 8, параграф 1, букви a) и б), член 28а, параграф 1, буква a), първа алинея и член 28б, дял A, буква a), първа алинея от същата директива и когато една и съща стока е предмет на две последователни доставки, извършени между данъчнозадължени лица като такива по начин, че може да се говори за една единствена вътреобщностна пратка или превоз, как трябва да се определи коя доставка на вътреобщностен превоз трябва да се приспадне, когато превозът е извършен от или за сметка на лицето, което има както качеството на купувач по първата доставка, така и на продавач по втората доставка?

      (1)  Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1).


title: Дело C-609/10 P: Жалба, подадена на 23 декември 2010 г. от г-н Dieter C. Umbach срещу решението, постановено от Общия съд (седми състав) на 21 октомври 2010 г. по дело T-474/08, Dieter C. Umbach/Европейска комисия

text:
               19.3.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 89/8

         Жалба, подадена на 23 декември 2010 г. от г-н Dieter C. Umbach срещу решението, постановено от Общия съд (седми състав) на 21 октомври 2010 г. по дело T-474/08, Dieter C. Umbach/Европейска комисия
   (Дело C-609/10 P)
   2011/C 89/16
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Dieter C. Umbach (представител: M. Stephani, Rechtsanwalt)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени първа точка от диспозитива на Решението на Общия съд от 21 октомври 2010 г. по дело T-474/08 (Umbach/Европейска комисия);

               —

               да се отмени решение на Европейската комисия № Az.: SG.E.3/MV/psi D(2008) 6991, от 2 септември 2008 г.;

               —

               да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски в първоинстанционното производство и в производството по обжалване.

      Правни основания и основни доводи

   С подадената жалба жалбоподателят иска да се отмени Решението на Общия съд (седми състав) от 21 октомври 2010 г. по дело T-474/08, с което му се отказва пълен достъп до отнасящите се до него документи във връзка с договор по програма „TACIS“.
   Жалбоподателят твърди, че въз основа на задълженията, произтичащи от първичното право и по-специално от разпоредбата на член 41, параграф 2, буква б) от Хартата на основните права, е следвало да му бъде предоставен пряк достъп до документите, които се отнасят до него, особено предвид обстоятелството, че Европейската комисия предявила срещу него иск за заплащането на определено парично задължение пред съд на държава членка и във връзка с организирането на защитата си в това съдебно производство се налагало да разполага с достъп до посочените документи на Европейската комисия.
   От своя страна Европейската комисия изтъква, че приложение намирал единствено Регламент (ЕО) № 1049/2001 и в тази връзка разполагала с правомощието да ограничи или напълно да откаже достъпа до съответните документи.
   Като се позовава на Регламент (ЕО) № 1049/2001, жалбоподателят посочва, че ако се приемело, че този регламент намирал приложение в конкретния случай, правото на преценка на Европейската комисия се ограничавало от основните права на жалбоподателя, като при прилагането на вторичното право следвало да се стигне до същите последици, както и при прилагането на първичното право и по-специално на посочената разпоредба на Хартата на основните права.


title: Дело T-447/09: Жалба, подадена на 6 ноември 2009 г. — Centre national de la recherche scientifique/Комисия

text:
               30.1.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/55

         Жалба, подадена на 6 ноември 2009 г. — Centre national de la recherche scientifique/Комисия
   (Дело T-447/09)
   2010/C 24/98
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Centre national de la recherche scientifique (Париж, Франция) (представител: N. Lenoir, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението от 28 август 2009 г. за прихващане на вземането по договор FP7 239108 ICT — VAMDC/=PF=, от една страна, с твърдяното вземане на Общността, което тя изисква от CNRS на основание договор NEMAGENETAG, от друга страна,

               —

               да се осъди Комисията да заплати всички свързани с производството разноски.

      Правни основания и основни доводи

   С настоящата жалба Centre national de la recherche scientifique (CNRS) иска отмяна на акта за прихващане, съдържащ се в Решение BUDG/C3 D (2009) 10.5-1232 от 28 август 2009 г. и с който Комисията пристъпва към събиране на сумите, изплатени на жалбоподателя на основание договора NEMAGENETAG, свързан с проект по 6-тата Рамкова програма за научни изследвания и технологично развитие.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят представя три правни основания, изведени от:

               —

               нарушение на правото на защита, тъй като Комисията е приела решението без да разгледа подробните сведения, които CNRS представя в отговор на окончателния одитен доклад,

               —

               грешки при прилагане на правото и явни грешки в преценката на фактите, които са допуснати в решението и водят до това, от една страна, Комисията да отхвърли разходи, като измени критериите за преценка на допустимите разходи, и от друга страна, неправилно да не вземе предвид доказателства за направените във връзка с проекта разходи,

               —

               нарушение на член 73, параграф 1 от Финансовия регламент, доколкото, на първо място, спорното вземане не може да се приеме за „безспорно, ликвидно и изискуемо“ поради сериозното му оспорване и на второ място, вземанията, между които се извършва прихващане, не могат да се приемат за насрещни, тъй като едното е колективно, а другото — лично, и на последно място, сумата по дължимото по договор VAMDC предварително финансиране не е изискуема към момента на приемане на акта за прихващане.


title: Дело T-358/06: Иск, предявен на 5 декември 2006 г. — Wegenbouwmaatschappij J. Heijmans/Комисия

text:
               27.1.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 20/24

         Иск, предявен на 5 декември 2006 г. — Wegenbouwmaatschappij J. Heijmans/Комисия
   (Дело T-358/06)
   (2007/C 20/36)
   Език на производството: нидерландски
   Страни

      Ищец: Wegenbouwmaatschappij J. Heijmans BV [представители: M.F.A.M.Smeets и A.M. van den Oord, advocaten]

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени изцяло или частично решението, чиито адресати са Heimans NV и Heimans Infrastruktuur BV;

               —

               да се отмени санкцията, наложена на Heimans NV и Heimans Infrastruktuur BV, или да се намали размера й;

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Ищецът оспорва Решение на Комисията C(2006) 4090 окончателен от 13 септември 2006 г. във връзка с процедура по член 81 ЕО (Дело COMP/38.456 — Битум — Нидерландия). Макар да не е адресат на решението, според ищеца то го засяга пряко и лично, тъй като в решението е упоменато, че той е част от концерна Heijmans, както и поради обстоятелството, че въз основа на решението следва да се очаква, че ищецът ще бъде привлечен под отговорност за споменатите практики.
   В подкрепа на исканията си ищецът се позовава, на първо място, на нарушение на член 81 ЕО, както и на член 2, 7 и 23, параграф 2 на Регламент (EO) 1/2003, тъй като Комисията неправилно е приела, че пазарът на битум за пътни настилки в Нидерландия представлява релевантния икономически контекст за преценка на събраните срещу Heimans Infrastruktuur BV доказателства. Освен това, Комисията неправилно е приела, че Heimans Infrastruktuur BV е участник в постоянно споразумение за сътрудничество между пътностроителните предприятия в областта на изкупуването на битум и в това си качество е участвал в съглашение с доставчиците на битум в Нидерландия, с цел ограничаване на конкуренцията. В заключение, Комисията, на основание Насоките относно хоризонталното сътрудничество, неоснователно не е ограничила проверката си единствено до последиците от участието на Heimans Infrastruktuur BV в това съглашение (1).
   На второ място, ищецът твърди, че Комисията е нарушила член 81 ЕО, както и член 11 и 16 от Регламент (EO) 1/2003, задължението за полагане на грижа, общия принцип на доброто управление, принципа за равенство и правото на защита, тъй като не е взела предвид и оценила като „безобидно представяне на фактите“ мотивираните материално- и процесуалноправни възражения, направени от Heimans Infrastruktuur BV и на Wegenbowmaatschapij J. Heijmans BV в административното производство.
   На трето място, ищецът се позовава на нарушение на задължението за мотивиране на актовете, тъй като значителни части от решението са неясни или двусмислени.
   Субсидиарно, ищецът твърди, че Комисията не е представила никакви или непълни доказателства относно участието на Heimans Infrastruktuur BV в предполагаемото нарушение за целия период на времетраенето му.
   Също така субсидиарно, ищецът твърди, че Комисията неправилно е преценила значимостта и тежестта на нарушението. Ищецът твърди, че ролята на Heimans Infrastruktuur BV на съответния пазар е била само второстепенна.

      (1)  Насоки относно приложимостта на член 81 ДЕО по отношение на споразуменията за хоризонтално сътрудничество (Текст от значение за ЕИП) (OB C 3, 2001 г., стр. 2).


title: Дело C-446/09: Преюдициално запитване, отправено от Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Белгия) на 17 ноември 2009 г. — Koninklijke Philips Electronics NV/Lucheng Meijing Industrial Company Ltd и др.

text:
               30.1.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/29

         Преюдициално запитване, отправено от Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Белгия) на 17 ноември 2009 г. — Koninklijke Philips Electronics NV/Lucheng Meijing Industrial Company Ltd и др.
   (Дело C-446/09)
   2010/C 24/54
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen

      Страни в главното производство

      Ищец: Koninklijke Philips Electronics NV

      Ответник: Lucheng Meijing Industrial Company Ltd и др.

      Преюдициален въпрос

   Е ли член 6, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕО) № 3295/94 (1) от 22 декември 1994 година (наричан по-нататък „стария митнически регламент“) уеднаквена разпоредба на общностното право, обвързваща съда на държавата членка, сезиран в съответствие с член 7 от Регламента и означава ли тя, че при преценката си съдът може да не взима предвид, че стоките се намират в режим на временно допускане/транзит, а трябва да приеме, че стоките са били произведени в тази държава членка и впоследствие съгласно правото на тази държава членка да се произнесе, дали тези стоки накърняват съответното право върху интелектуална собственост?

      (1)  Регламент (ЕО) № 3295/94 на Съвета от 22 декември 1994 година, определящ мерките за забраняване на пускането в свободно обращение, експорта, реекспорта и поставянето в режим на изчакване на имитирани и пиратски стоки (ОВ L 341, стр. 8).


title: Дело C-36/10: Решение на Съда (седми състав) от 30 септември 2010 г. — Европейска комисия/Кралство Белгия (Неизпълнение на задължения от държава членка — Директива 96/82/ЕО и Директива 2003/105/ЕО — Контрол на опасностите от големи аварии, които включват опасни вещества — Член 12, параграф 1, втора алинея — Неправилно транспониране)

text:
               20.11.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 317/12

         Решение на Съда (седми състав) от 30 септември 2010 г. — Европейска комисия/Кралство Белгия
   (Дело C-36/10) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 96/82/ЕО и Директива 2003/105/ЕО - Контрол на опасностите от големи аварии, които включват опасни вещества - Член 12, параграф 1, втора алинея - Неправилно транспониране)
   2010/C 317/23
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: A. Sipos и J.-B. Laignelot)

      Ответник: Кралство Белгия (представител: T. Materne)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Неприемане в предвидения срок на всички необходими разпоредби за съобразяване с Директива 96/82/ЕО на Съвета от 9 декември 1996 година относно контрола на опасностите от големи аварии, които включват опасни вещества (ОВ L 10, 1997 г., стр. 13; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 4, стр. 8), изменена с Директива 2003/105/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2003 година (ОВ L 345, стр. 97; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 20)

      Диспозитив

               1.

               Като не е приело в предвидения срок всички мерки, необходими за правилно транспониране на член 12, параграф 1, втора алинея от Директива 96/82/ЕО на Съвета от 9 декември 1996 година относно контрола на опасностите от големи аварии, които включват опасни вещества, изменена с Директива 2003/105/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2003 година, Кралство Белгия не е изпълнило задълженията си по тази директива.

               2.

               Осъжда Кралство Белгия а заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 80, 27.3.2010 г.


title: Дело C-146/16: Преюдициално запитване от Bundesgerichtshof (Германия), постъпило на 14 март 2016 г. — Verband Sozialer Wettbewerb e.V./DHL Paket GmbH

text:
               4.7.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 243/15

         Преюдициално запитване от Bundesgerichtshof (Германия), постъпило на 14 март 2016 г. — Verband Sozialer Wettbewerb e.V./DHL Paket GmbH
   (Дело C-146/16)
   (2016/C 243/16)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesgerichtshof

      Страни в главното производство

      Ищец: Verband Sozialer Wettbewerb e.V.

      Ответник: DHL Paket GmbH

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли информацията за седалището и адреса на управление, географския адрес и самоличността на търговеца, по смисъла на член 7, параграф 4, буква б) от Директива 2005/29/ЕО (1) да бъде посочена още в рекламата на конкретни продукти в печатна медия, дори когато потребителите придобиват рекламираните продукти единствено чрез посочен в рекламата уебсайт на рекламиращото предприятие и могат лесно да получат изискваната от член 7, параграф 4 от Директивата информация на или чрез този уебсайт?

               2)

               За отговора на първия въпрос има ли значение дали рекламиращото в печатна медия предприятие рекламира продажба на собствени продукти и за изискваната от член 7, параграф 4 от Директива 2005/29/ЕО информация препраща директно към своя собствен уебсайт или рекламата се отнася до продукти, които се продават от други предприятия на интернет платформа на рекламодателя, а потребителите могат да получат информацията по член 7, параграф 4 от Директивата едва след една или повече допълнителни стъпки (кликвания) чрез електронна препратка към интернет сайтовете на тези други предприятия, която фигурира единствено на посочен в рекламата уебсайт, а именно, този на оператора на платформата за продажба?

      (1)  Директива 2005/29/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 11 май 2005 година относно нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители на вътрешния пазар и изменение на Директива 84/450/ЕИО на Съвета, Директиви 97/7/EО, 98/27/EО и 2002/65/EО на Европейския парламент и на Съвета, и Регламент (EО) № 2006/2004 на Европейския парламент и на Съвета (OВ L 149, стр. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 14, стр. 260)


title: Дело F-118/10: Жалба, подадена на 15 ноември 2010 г. — Psarras/ENISA

text:
               26.2.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/34

         Жалба, подадена на 15 ноември 2010 г. — Psarras/ENISA
   (Дело F-118/10)
   2011/C 63/61
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Aristidis Psarras (Хераклион, Гърция) (представители: E. Boigelot и S. Woog, avocats)

      Ответник: Европейска агенция за мрежова и информационна сигурност (ENISA)

      Предмет и описание на спора

   От една страна, отмяна на решението за освобождаване на жалбоподателя от длъжността му на счетоводител в Агенцията и за назначаване на друго лице на същата длъжност. От друга страна, искане за изплащане на жалбоподателя на парично обезщетение за претърпените вреди в резултат на обжалваните актове и на тормоза, на който той претендира, че е бил жертва.

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението от 7 февруари 2010 г. на управителния съвет на ENISA за незабавно освобождаване на жалбоподателя от длъжността му на счетоводител в Агенцията и за назначаване на друго лице на длъжността счетоводител за неопределен срок,

               —

               да се отмени като подготвителен акт приложение 1 към посоченото по-горе решение от 7 февруари 2010; това приложение 1 е предложението на изпълнителния директор на управителния съвет да възложи на друго лице да изпълнява постоянно функциите на счетоводител и да освободи жалбоподателя от изпълнение на функциите му на счетоводител,

               —

               доколкото е необходимо, да се отмени решението от 1 март 2010 г., прието от изпълнителния директор в съответствие с горното да преназначи жалбоподателя на нова длъжност съгласно член 7 от Правилника,

               —

               в резултат от отмяната на тези актове жалбоподателят да бъде възстановен на длъжността счетоводител на Агенцията,

               —

               да се осъди ENISA да заплати на жалбоподателя сумата от 10 000 EUR като обезщетение, от една страна, за претърпяната в резултат на обжалваните решения вреда и, от друга страна, за неимуществените вреди, претърпени поради психическия тормоз, на който той е бил жертва като си запазва правото в хода на производството да увеличи претенцията си,

               —

               да се осъди ENISA да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-202/17: Преюдициално запитване от Amtsgericht Hannover (Германия), постъпило на 13 април 2017 г. — Peter Rebbe, Hans-Peter Rebbe, Harmine Rebbe/TUIfly GmbH

text:
               17.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 231/12

         Преюдициално запитване от Amtsgericht Hannover (Германия), постъпило на 13 април 2017 г. — Peter Rebbe, Hans-Peter Rebbe, Harmine Rebbe/TUIfly GmbH
   (Дело C-202/17)
   (2017/C 231/15)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Amtsgericht Hannover

      Страни в главното производство

      Ищец: Peter Rebbe, Hans-Peter Rebbe, Harmine Rebbe

      Ответник: TUIfly GmbH

      Преюдициални въпроси

               1)

               Представлява ли извънредно обстоятелство по член 5, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 261/2004 (1) отсъствието поради отпуск по болест на съществена за провеждането на полети част от персонала на опериращия въздушен превозвач? При утвърдителен отговор на първия въпрос: Какъв трябва да бъде процентът на отсъстващите, за да се приеме наличието на подобно обстоятелство?

               2)

               Ако отговорът на първия въпрос е отрицателен: Представлява ли извънредно обстоятелство по член 5, параграф 3 от Регламент № 261/2004 спонтанното отсъствие на съществена за провеждането на полети част от персонала на опериращия въздушен превозвач поради спиране на работата, което не е в съответствие с трудовото законодателство и колективните трудови договори (незаконна стачка, „wilder Streik“)? Ако отговорът на втория въпрос е утвърдителен: Какъв трябва да бъде процентът на отсъстващите, за да се приеме наличието на подобно обстоятелство?

               3)

               Ако отговорът на първия или втория въпрос е утвърдителен: Трябва ли извънредното обстоятелство да е било налице при самия анулиран полет или опериращият въздушен превозвач има право по икономически съображения да изготви нов график на полетите?

               4)

               Ако отговорът на първия или втория въпрос е утвърдителен: Предотвратимостта до извънредното обстоятелство ли се отнася или до последиците от настъпването на това обстоятелство?

      (1)  Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския Парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91 (ОВ L 46, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218).


title: Дело C-467/14: Преюдициално запитване от Tribunale di Bergamo (Италия), постъпило на 13 октомври 2014 г.  — Наказателно производство срещу Baldo Chiara

text:
               15.12.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 448/14

         Преюдициално запитване от Tribunale di Bergamo (Италия), постъпило на 13 октомври 2014 г. — Наказателно производство срещу Baldo Chiara
   (Дело C-467/14)
   (2014/C 448/18)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale di Bergamo

      Страна в главното производство

   Baldo Chiara

      Преюдициални въпроси

               1)

               Следва ли член 49 и сл. и член 56 и сл. от ДФЕС да се тълкуват, с оглед на принципите, установени в решението на Съда на Европейския съюз от 16 февруари 2012 г. по съединени дела C-72/10 и C-77/10, в смисъл, че не допускат да се организира процедура за възлагане на обществени поръчки за концесии с по-кратка продължителност от тази на по-рано възложените обществени поръчки?

               2)

               Следва ли член 49 и сл. и член 56 и сл. от ДФЕС да се тълкуват, с оглед на принципите, установени в решението на Съда на Европейския съюз от 16 февруари 2012 г. по съединени дела C-72/10 и C-77/10, в смисъл, че не допускат изискването за изравняване във времето на крайните срокове на концесиите да бъде подходящо основание за намаляване на продължителността на концесиите, за които са образувани процедурите, спрямо продължителността на преди възложените концесии?

               3)

               Следва ли член 49 и сл. и член 56 и сл. от ДФЕС да се тълкуват, с оглед на принципите, установени в решението на Съда на Европейския съюз от 16 февруари 2012 г. по съединени дела C-72/10 и C-77/10, в смисъл, че не допускат въвеждането на задължение за безвъзмездно прехвърляне на ползването на притежавани материални и нематериални активи, които представляват система на управление и събиране на залози, в случай на прекратяване на дейността поради изтичане на срока на концесията или вследствие на решение за отмяна или разваляне?


title: Дело T-81/08: Жалба, подадена на 18 февруари 2008 г. — Enercon/СХВП

text:
               26.4.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 107/34

         Жалба, подадена на 18 февруари 2008 г. — Enercon/СХВП
   (Дело T-81/08)
   (2008/C 107/58)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: Enercon GmbH (Aurich, Германия) [представител: R. Böhm, Rechtsanwalt]

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
   Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени Решението на първи апелативен състав на Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 4 декември 2007 г. (процедура по обжалване R 319/2007-1),

               —

               да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „E-Ship“ за стоки и услуги от класове 7, 9, 12 и 39 (заявка № 5 050 539).

      Решение на проверителя: отхвърля заявката

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: Нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 40/94 (1), тъй като е налице неправилна преценка на необходимостта марката да бъде оставена на разположение и на отличителнителните белези на марката.

      (1)  Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ 1994, L 11, S. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).


title: Свързани дела C-188/10 и 189/10: Решение на Съда (голям състав) от 22 юни 2010 г. (преюдициални запитвания от Cour de cassation, Франция) — Производства по дела срещу Aziz Melki (C-188/10), Sélim Abdeli (C-189/10) (Преюдициално запитване — Член 267 ДФЕС — Проверка за съответствието на национален закон както с правото на Съюза, така и с конституцията на страната — Национална правна уредба, която осигурява приоритет на производство за инцидентен контрол за конституционност — Член 67 ДФЕС — Свободно движение на хора — Премахване на контрола по вътрешните граници — Регламент (ЕО) № 562/2006 — Членове 20 и 21 — Национална правна уредба, която допуска проверки на самоличността в 20-километровата зона, прилежаща към сухопътната граница на Франция с държавите по Конвенцията за прилагане на Споразумението от Шенген)

text:
               14.8.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 221/14

         Решение на Съда (голям състав) от 22 юни 2010 г. (преюдициални запитвания от Cour de cassation, Франция) — Производства по дела срещу Aziz Melki (C-188/10), Sélim Abdeli (C-189/10)
   (Свързани дела C-188/10 и 189/10) (1)

   (Преюдициално запитване - Член 267 ДФЕС - Проверка за съответствието на национален закон както с правото на Съюза, така и с конституцията на страната - Национална правна уредба, която осигурява приоритет на производство за инцидентен контрол за конституционност - Член 67 ДФЕС - Свободно движение на хора - Премахване на контрола по вътрешните граници - Регламент (ЕО) № 562/2006 - Членове 20 и 21 - Национална правна уредба, която допуска проверки на самоличността в 20-километровата зона, прилежаща към сухопътната граница на Франция с държавите по Конвенцията за прилагане на Споразумението от Шенген)
   2010/C 221/23
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour de cassation

      Страни по главното производство

   Aziz Melki (C-188/10), Sélim Abdeli (C-189/10),

      Предмет

   Преюдициално запитване — Cour de cassation — Тълкуване на общите принципи на правото на Съюза и на членове 67 и 267 ДФЕС — Предварително задължително сезиране на Конституционния съвет, когато предполагаемото несъответствие на вътрешноправна норма с конституцията води до нейното противоречие с разпоредбите на правото на Съюза — Приоритет на правото на Съюза спрямо националното право — Свободно движение на хора — Липса на контрол на лицата по вътрешните граници

      Диспозитив

               1.

               Член 267 ДФЕС не допуска правна уредба на държава членка, с която се въвежда производство за инцидентен контрол за конституционност на националните закони, когато приоритетът на това производство може да попречи — както преди изпращането на въпрос за конституционност до националната юрисдикция, която упражнява контрол за конституционност на законите, така и евентуално след решението на тази юрисдикция по въпроса — на всички останали национални юрисдикции да упражнят правото, съответно да изпълнят задължението си да сезират Съда с преюдициални въпроси. От друга страна, член 267 ДФЕС допуска такава национална правна уредба, когато останалите национални юрисдикции имат възможност:

                           —

                           да сезират Съда с всеки преюдициален въпрос, който счетат за необходим, и във всеки момент от производството, който според тях е подходящ, включително след приключването на производство за инцидентен контрол за конституционност,

                           —

                           да приемат необходимите мерки, за да обезпечат временната съдебна защита на правата, гарантирани от правния ред на Съюза и

                           —

                           след приключването на производството за инцидентен контрол за конституционност да оставят без приложение разглежданата национална законова разпоредба, ако считат, че тя противоречи на правото на Съюза.

                     Запитващата юрисдикция трябва да провери дали разглежданата в главното производство национална правна уредба може да се тълкува съобразно тези изисквания на правото на Съюза.

               2.

               Член 67, параграф 2 ДФЕС, както и членове 20 и 21 от Регламент (ЕО) № 562/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 година за създаване на Кодекс на Общността за режима за движение на лица през границите (Кодекс на Шенгенските граници) не допускат национална правна уредба, която оправомощава полицейските органи на съответната държава членка да извършват проверки на самоличността на лицата, независимо от поведението им и от конкретните обстоятелства, въз основа на които се установява опасност за обществения ред, само в зона от 20 километра до сухопътната граница на тази държава с държавите — страни по Конвенцията за прилагане на Споразумението от Шенген от 14 юни 1985 година между правителствата на държавите от Икономическия съюз Бенелюкс, Федерална република Германия и Френската република за постепенното премахване на проверките по техните общи граници, подписана в Шенген (Люксембург) на 19 юни 1990 г., за да проверят дали са спазени задълженията за притежаване, носене и представяне на предвидените в закона удостоверения и документи, без да предвижда необходимите във връзка с това правомощие ограничения, гарантиращи, че практическото му упражняване няма да има ефект, равностоен на този на граничните проверки.

      (1)  ОВ C 161, 19.6.2010 г.


title: Дело C-450/09: Преюдициално запитване, отправено от Niedersächsisches Finanzgericht (Германия) на 19 ноември 2009 г. — Ulrich Schröder/Finanzamt Hameln

text:
               13.2.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 37/3

         Преюдициално запитване, отправено от Niedersächsisches Finanzgericht (Германия) на 19 ноември 2009 г. — Ulrich Schröder/Finanzamt Hameln
   (Дело C-450/09)
   2010/C 37/04
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Niedersächsisches Finanzgericht

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Ulrich Schröder

      Ответник: Finanzamt Hameln

      Преюдициални въпроси

   Съгласно член 234, параграф 3 ЕО се поставя следният преюдициален въпрос:
   Противоречи ли на член 56 ЕО, респ. на член 12 ЕО положение, при което ограничено данъчно задължено на територията на страната лице не може от получените си от недвижими имоти доходи да приспадне като особени разходи изплатените ренти, докато неограничено данъчно задължено лице може да извърши подобно приспадане?


title: Дело C-117/07: Решение на Съда (осми състав) от 27 септември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Чешка република (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Директива 2005/28/EО — Принципи и подробни насоки за добра клинична практика по отношение на лекарствените продукти за хуманна употреба — Изисквания за издаване на разрешение за производство или за внос на тези продукти — Нетранспониране в предписания срок)

text:
               24.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 283/5

         Решение на Съда (осми състав) от 27 септември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Чешка република
   (Дело C-117/07) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 2005/28/EО - Принципи и подробни насоки за добра клинична практика по отношение на лекарствените продукти за хуманна употреба - Изисквания за издаване на разрешение за производство или за внос на тези продукти - Нетранспониране в предписания срок)
   (2007/C 283/08)
   Език на производството: чешки
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности [представители: B. Stromsky и M. Šimerdová, agents]

      Ответник: Чешка република [представител: T. Boček, agent]
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Неприемане, в предвидения срок, на всички разпоредби необходими за съобразяване с Директива 2005/28/EО на Комисията от 8 април 2005 г., относно определяне на принципи и подробни насоки за добра клинична практика по отношение на лекарствените продукти за хуманна употреба, предназначени за изследване, както и изискванията относно издаването на разрешително за производството или вноса на такива продукти (OВ L 91, стp. 13)
   Диспозитив

               1)

               Като не е приела в предвидения срок законовите, подзаконови и административни разпоредби, необходими за да се съобрази с Директива 2005/28/EО на Комисията от 8 април 2005 г., относно определяне на принципи и подробни насоки за добра клинична практика по отношение на лекарствените продукти за хуманна употреба, предназначени за изследване, както и изискванията относно издаването на разрешително за производството или вноса на такива продукти, Чешката република не е изпълнила задълженията, които са й вменени въз основа на член 31, параграф 1 от тази директива.

               2)

               Осъжда Чешката република да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 95 от 28.4.2007 г.


title: Дело F-70/07: Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 10 ноември 2009 г. — Marcuccio/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Иск за обезщетение — Възражение за паралелна жалба — Явна недопустимост)

text:
               30.1.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/78

         Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 10 ноември 2009 г. — Marcuccio/Комисия
   (Дело F-70/07) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Иск за обезщетение - Възражение за паралелна жалба - Явна недопустимост)
   2010/C 24/146
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: C. Cipressa, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: C. Berardis-Kayser и J. Currall)

      Предмет

   Отмяна на решението на Комисията да не уважи искането на жалбоподателя за възстановяване на частта от направените от него разходи, за която Комисията е била осъдена с Определение на Първоинстанционния съд от 6 март 2006 г. по дело T 176/04 — Искане за обезщетение — Дело T-176/04 DEP, върнато за ново разглеждане от Първоинстанционния съд с Определение от 6 юли 2009 г.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля първото, второто, третото и шестото искане по жалбата на г-н Marcuccio като явно недопустими.

               2.

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски по отношение на първото, второто, третото и шестото искане по жалбата на г-н Marcuccio, включително разноските, направени в рамките на производството по дело T-176/04 DEP.

      (1)  ОВ C 223, 22.9.2007 г., стр. 20.


title: Дело C-227/11: Определение на Съда (шести състав) от 19 януари 2012 г. (преюдициално запитване от Rechtbank Haarlem — Нидерландия) — DHL Danzas Air & Ocean (Netherlands) BV/Inspecteur van de Belastingdienst/Douane West, kantoor Hoofddorp Saturnusstraat (Член 104, параграф 3 от Процедурния правилник — Обща митническа тарифа — Тарифни позиции — Мрежови анализатори — Класиране — Юридическа стойност на становище за класиране на Световната митническа организация)

text:
               28.4.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 126/3

         Определение на Съда (шести състав) от 19 януари 2012 г. (преюдициално запитване от Rechtbank Haarlem — Нидерландия) — DHL Danzas Air & Ocean (Netherlands) BV/Inspecteur van de Belastingdienst/Douane West, kantoor Hoofddorp Saturnusstraat
   (Дело C-227/11) (1)

   (Член 104, параграф 3 от Процедурния правилник - Обща митническа тарифа - Тарифни позиции - Мрежови анализатори - Класиране - Юридическа стойност на становище за класиране на Световната митническа организация)
   2012/C 126/05
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Rechtbank Haarlem

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: DHL Danzas Air & Ocean (Netherlands) BV

      Ответник: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane West, kantoor Hoofddorp Saturnusstraat

      Предмет

   Преюдициално запитване — Rechtbank Haarlem — Валидност на Регламент (ЕО) № 129/2005 на Комисията от 20 януари 2005 година относно класирането на определени стоки в Комбинираната номенклатура и за изменение на Регламент (ЕО) № 955/98 (ОВ L 25, стр. 37; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 17, стр. 175) — Мрежови анализатори

      Диспозитив

   Комбинираната номенклатура, която е приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа, съответно изменен с Регламент (ЕО) № 1810/2004 на Комисията от 7 септември 2004 година и с Регламент (ЕО) № 1719/2005 на Комисията от 27 октомври 2005 година следва да се тълкува в смисъл, че мрежови анализатори, като разглежданите в главното производство, могат да бъдат класирани в зависимост от датата, на която са внесени, в подпозиция 9030 40 90 от комбинираната номенклатура в редакцията ѝ след Регламент № 1810/2004 или в подпозиция 9030 40 00 от комбинираната номенклатура в редакцията ѝ след Регламент № 1719/2005, при условие че тези уреди сами по себе си са предназначени за измервания или проверки на електрически величини, като последното следва да бъде проверено от националния съд. Ако това не е така, тези уреди трябва да бъдат класирани в зависимост от датата, на която са внесени, в подпозиция 9031 80 39 от комбинираната номенклатура в редакцията ѝ след Регламент № 1810/2004 или в подпозиция 9031 80 38 от комбинираната номенклатура в редакцията ѝ след Регламент № 1719/2005.

      (1)  ОВ C 226, 30.7.2011 г.


title: Дело T-314/11: Определение на Общия съд от 24 май 2012 г. — Fortress Participations/СХВП — FIG и Fortress Investment Group (FORTRESS) (Марка на Общността — Производство за обявяване на недействителност — Оттегляне на искането за обявяване на недействителност — Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)

text:
               7.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 200/16

         Определение на Общия съд от 24 май 2012 г. — Fortress Participations/СХВП — FIG и Fortress Investment Group (FORTRESS)
   (Дело T-314/11) (1)

   (Марка на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Оттегляне на искането за обявяване на недействителност - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)
   2012/C 200/34
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Fortress Participations BV (Ротердам, Нидерландия) (представители: първоначално L. J. van de Braak, avocat, B. Ladas, solicitor, и S. Malynicz, barrister, впоследствие L. J. van de Braak, S. Malynicz, R. Black, solicitor, и V. Baxter, solicitor)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: V. Melgar)

      Други страни в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпили в производството пред Общия съд: FIG LLC (Ню Йорк, САЩ) и Fortress Investment Group (UK) Ltd (Лондон, Обединено кралство) (представители: адв. J. Gray и адв. R. Mallinson)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 1 април 2011 г. (преписка R 354/2009-2) относно производство за обявяване на недействителност между FIG LLC и Fortress Investment Group (UK), от една страна, и Fortress Participations BV, от друга страна.

      Диспозитив

               1.

               Липсва основание за постановяване на съдебно решение по същество по настоящата жалба.

               2.

               Жалбоподателят понася направените от него съдебни разноски, както и тези, направени от ответника. Встъпилите страни понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 238, 13.8.2011 г.


title: Дело T-108/13: Жалба, подадена на 23 февруари 2013 г. — VTZ и др./Съвет

text:
               20.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 114/42

         Жалба, подадена на 23 февруари 2013 г. — VTZ и др./Съвет
   (Дело T-108/13)
   2013/C 114/64
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Volžskij trubnyi zavod OAO (VTZ OAO) (Волжски, Русия); Taganrogskij metallurgičeskij zavod OAO (Tagmet OAO) (Таганрог, Русия); Sinarskij trubnyj zavod OAO (SinTZ OAO) (Каменск-Уралски, Русия); и Severskij trubnyj zavod OAO (STZ OAO) (Полевской, Русия) (представители: J. Bellis, F. Di Gianni и G. Coppo, адвокати)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) № 1269/2012 на Съвета от 21 декември 2012 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на някои видове безшевни тръби от желязо или стомана с произход, inter alia, от Русия, след частично междинно преразглеждане съгласно член 11, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1225/2009, доколкото включва продажбите, посочени в точки 23—33 от обжалвания регламент, в обхвата на разследването в рамките на преразглеждането,

               —

               вследствие на поисканата по-горе частична отмяна, да коригира ставката на наложените на групата TMK антидъмпингови мита от 28,7% на 13,6%; и

               —

               да осъди Съвета да заплати съдебните разноски за настоящото производство.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателите излагат три правни основания.

               1.

               С първото правно основание жалбоподателите твърдят, че Съветът незаконосъобразно се основал на критерии, различни от тези, които се съдържат в текста на релевантните митнически разпоредби, за да определи класификацията на посочените в точки 23—33 от обжалвания регламент тръби.

               2.

               С второто правно основание жалбоподателите твърдят, че Съветът изхождал от неправилни съображения като приел, че посочените в точки 23—33 от обжалвания регламент тръби не спадат към код по КН 7304 59 10.

               3.

               С третото правно основание жалбоподателите твърдят, че с оглед на специфичните обстоятелства на конкретния случай фактът, че посочените в точки 23—33 от обжалвания регламент тръби всъщност се използват в производството на тръби с различно напречно сечение и с различна дебелина на стените, сам по себе си доказвал, че те спадат към код по КН 7304 59 10.


title: Дело C-389/12 P: Жалба, подадена на 20 август 2012 г. от Tibor Szarvas срещу определението, постановено от Общия съд (трети състав) на 26 юни 2012 г. по дело T-129/12, Szarvas/Унгария

text:
               15.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/9

         Жалба, подадена на 20 август 2012 г. от Tibor Szarvas срещу определението, постановено от Общия съд (трети състав) на 26 юни 2012 г. по дело T-129/12, Szarvas/Унгария
   (Дело C-389/12 P)
   2013/C 171/16
   Език на производството: унгарски

      Страни

      Жалбоподател: Tibor Szarvas (представител: M. Katona, abogado)

      Друга страна в производството: Унгария
   С Определение от 7 март 2013 г. Съдът (осми състав) отхвърли жалбата и осъди жалбоподателя да понесе направените от него съдебни разноски.


title: Дело T-357/09: Жалба, подадена на 15 септември 2009 г. — Pucci International/СХВП — El Corte Inglés (Emidio Tucci)

text:
               7.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 267/78

         Жалба, подадена на 15 септември 2009 г. — Pucci International/СХВП — El Corte Inglés (Emidio Tucci)
   (Дело T-357/09)
   2009/C 267/140
   Език, на който е подадена жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Emilio Pucci International BV (Baarn, Нидерландия) (представители: M. Boletto, E. Gavuzzi, G. Lazzeretti и P. Roncaglia, lawyers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: El Corte Inglés, SA (Мадрид, Испания)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 18 юни 2009 г. по съединени преписки R 770/2008-2 и R 826/2008-2, в частта, с която се приема заявка № 3 679 594 за регистрация на марка на Общността „Emidio Tucci“ за всички стоки и услуги, които тя обхваща в класове 1, 2, 4—17, 19, 20, 21, 22, 23, 26—45;

               —

               да се осъди ответника да заплати, направените от жалбоподателя разноски в хода на това производство; и

               —

               да се осъди другата страна в производството пред апелативния състав да заплати направените от жалбоподателя разноски в хода на производството пред отдела по спорове и апелативния състав на СХВП.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративната марка „Emidio Tucci“ за стоки и услуги в класове 1—45

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Жалбоподателят

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Регистрация като марка на Общността на фигуративната марка „Emilio Pucci“ за стоки в класове 18 и 24; италианска регистрация на словната марка „EMILIO PUCCI“, регистрирана за стоки в класове 3, 14, 18, 21, 24, 25 и 33; италианска регистрация на словната марка „EMILIO PUCCI“ за стоки в класове 9, 12, 18, 20, 26, 27 и 34; италианска регистрация на фигуративната марка „Emilio Pucci“, регистрирана за стоки в класове 14, 18, 24 и 25

      Решение на отдела по споровете: Възражението е частично уважено

      Решение на апелативния състав: Жалбата е частично уважена по преписки R 826/2008-2 и R 770/2008-2; жалбата се отхвърля в останалата част

      Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) и член 8, параграф 5 от Регламент 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав е допуснал грешка в заключението си, че тези правни разпоредби не могли да се прилагат по отношение на стоки и услуги, обхванати от разглежданата марка на Общността в класове 1, 2, 4—17, 19, 20, част от 21, 22, 23 и 26—45.


20150731016616682015/C 270/222742015CJC27020150817BG01BGINFO_JUDICIAL20150608171822Дело C-274/15: Иск, предявен на 8 юни 2015 г. — Европейска комисия/Великото херцогство Люксембург
 ---documentbreak--- C2702015BG1720120150608BG0022172182Иск, предявен на 8 юни 2015 г. — Европейска комисия/Великото херцогство Люксембург
   (Дело C-274/15)2015/C 270/22Език на производството: френски
      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: F. Dintilhac, C. Soulay)

      Ответник: Великото херцогство Люксембург

      Искания на ищеца

            —

            да се установи, че като е предвидило режима на ДДС за самостоятелните групи лица, определен в член 44, параграф 1, точка y) от Закона за ДДС от 12 февруари 1979 г., в членове 1 — 4 от Наредбата на Великия херцог от 21 януари 2004 година относно освобождаването от ДДС на услугите, предоставяни от самостоятелните групи лица на техни членове, в административно циркулярно писмо № 707 от 29 януари 2004 г., доколкото се отнася до членове 1 — 4 от Наредбата на Великия херцог, и в меморандума от 18 декември 2008 г., изготвен от работната група в рамките на Comité d'Observation des Marchés (Cobma) след съгласуване с Administration de l'Enregistrement et des Domaines, Великото херцогство Люксембург не е изпълнило задълженията си по Директивата относно ДДС (
                  1
               ), и по-специално по член 2, параграф 1, буква в) и член 132, параграф 1, буква е), член 1, параграф 2, втора алинея, член 168, буква а), член 178, буква а), член 14, параграф 2, буква в) и член 28 от тази директива,

            —

            да се осъди Великото херцогство Люксембург да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Съгласно член 132, параграф 1, буква е) от Директивата относно ДДС държавите членки освобождават от ДДС „доставката на услуги, извършвани от самостоятелни групи лица, чиито дейности са освободени от ДДС или във връзка с които те не са данъчнозадължени лица, с цел предоставяне на техните членове на услугите, които са пряко необходими за осъществяване на тяхната дейност, когато такива групи изискват от своите членове само възстановяване на дела им от общите разходи, при условие че освобождаването не би довело до нарушаване на конкуренцията“.
   Според Комисията обаче приложимата в Люксембург правна уредба не ограничава обхвата на освобождаването от ДДС само до услугите, предоставяни от самостоятелна група лица и пряко необходими за осъществяваните от членовете ѝ неподлежащи на облагане със или освободени от ДДС дейности.
   Освен това Комисията смята, че съгласно люксембургското право членовете на самостоятелна група лица, които осъществяват подлежащи на облагане дейности за част от оборота си, могат да приспаднат от ДДС, дължим от самите тях, ДДС, фактуриран на самостоятелната група лица за придобиването на стоки или получаването на услуги от трети лица, при положение че съгласно член 168 от Директивата относно ДДС право на приспадане на платения по получени доставки ДДС се предоставя само на данъчнозадължено лице, което придобива стоките или получава услугите, за които е наложен ДДС, и ги използва пряко за целите на облагаемите си сделки.
   На последно място, Комисията поддържа, че член 14, параграф 2, буква в) и член 28 от Директивата относно ДДС не допускат национално законодателство, което предвижда, че когато член на самостоятелна група лица придобива стоки и получава услуги от трети лица от свое име, но за сметка на групата, сделката, по която този член зачислява на групата така направените разходи, е изключена от обхвата на ДДС.
   (
         1
      )	Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7).


title: Дело T-94/03: Решение на Първоинстанционния съд от 25 октомври 2007 г. — Ferriere Nord/Комисия ( Картели — Производители на бетонова арматура — Решение, с което се установява нарушение на член 65 ВС — Решение, основаващо се на Договора за ЕОВС след изтичане на срока на действие на посочения договор — Липса на компетентност на Комисията )

text:
               8.12.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 297/37

         Решение на Първоинстанционния съд от 25 октомври 2007 г. — Ferriere Nord/Комисия
   (Дело T-94/03) (1)

   („Картели - Производители на бетонова арматура - Решение, с което се установява нарушение на член 65 ВС - Решение, основаващо се на Договора за ЕОВС след изтичане на срока на действие на посочения договор - Липса на компетентност на Комисията“)
   (2007/C 297/76)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Ищец: Ferriere Nord SpA (Osoppo, Италия) (представители: W. Viscardini, G. Donà и E. Perricone, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: L. Pignataro-Nolin и A. Whelan, подпомагани от М. Moretto, avocat)

      Встъпила страна в подкрепа на ищеца: Италианска република (представител: I. Braguglia)
   Предмет
   Искане за отмяна на Решение C (2002) 5087 окончателен на Комисията от 17 декември 2002 година относно процедура по прилагане на член 65 ВС (COMP/37.956 — Бетонова арматура)
   Диспозитив

               1)

               Отменя Решение C (2002) 5087 окончателен на Комисията от 17 декември 2002 г. относно процедура по прилагане на член 65 ВС (COMP/37.956 — Бетонова арматура) по отношение на Ferriere Nord SpA.

               2)

               Осъжда Комисията да понесе направените от нея съдебни разноски, както и направените от Ferriere Nord.

               3)

               Италианската република понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 112, 10.5.2003 г.


               26.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 26/17

         Молба за консултативно становище от Съда на ЕАСТ, подадена от Норвежкия апелативен съвет за правата върху индустриална собственост на 22 март 2016 г. по дело за обжалване от община Осло
   (Дело E-5/16)
   (2017/C 26/08)
   На 22 март 2016 г. до Съда на ЕАСТ беше отправена молба от Норвежкия апелативен съвет за правата върху индустриална собственост (Klagenemnda for industrielle rettigheter), която беше получена в деловодството на Съда на 31 март 2016 г., за консултативно становище по дело за обжалване от община Осло по следните въпроси:

               1.

               Възможно ли е при определени обстоятелства регистрацията на марка за произведения, защитени с авторско право, за които срокът за защита е изтекъл, да противоречи на забраната по член 3, параграф 1, буква е) от Директивата за марките, за регистриране на марки, „които противоречат на обществения ред или на добрите нрави“?

               2.

               Ако отговорът на въпрос 1 е положителен, ще се отрази ли на оценката фактът, че произведението, защитено с авторско право, е добре известно и от голямо културно значение?

               3.

               Ако отговорът на въпрос 1 е положителен, могат ли други фактори или други критерии освен тези, посочени във въпрос 2, да бъдат от значение за оценката, и, ако е така, кои са те?

               4.

               Прилага ли се член 3, параграф 1, буква д), подточка iii) от Директива 2008/95/ЕО за двуизмерни изображения на скулптури?

               5.

               Прилага ли се член 3, параграф 1, буква в) от Директива 2008/95/ЕО като правно основание за отказ на марки, които представляват дву- или триизмерни изображения на формата или външния вид на стоките?

               6.

               Ако отговорът на въпрос 5 е положителен, следва ли член 3, параграф 1, букви б) и в) от Директива 2008/95/ЕО да се тълкува в смисъл, че при оценката на марките, които се състоят от дву- или триизмерни изображения на формата или външния вид на стоките, националният орган за регистрация трябва да прилага критерия за оценка на това дали въпросната рисунка се различава значително от нормата или от обичайното в стопанския сектор, или може ли основанието за отказ да бъде, че такава марка е описателна за формата или външния вид на стоките?


title: Дело C-237/17 P: Жалба, подадена на 8 май 2017 г. от Canadian Solar Emea GmbH, Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd, Csi Solar Power (China), Inc. срещу решението, постановено от Общия съд (пети състав) на 28 февруари 2017 г. по дело T-163/14, Canadian Solar Emea и др./Съвет

text:
               24.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 239/28

         Жалба, подадена на 8 май 2017 г. от Canadian Solar Emea GmbH, Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd, Csi Solar Power (China), Inc. срещу решението, постановено от Общия съд (пети състав) на 28 февруари 2017 г. по дело T-163/14, Canadian Solar Emea и др./Съвет
   (Дело C-237/17 P)
   (2017/C 239/35)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Canadian Solar Emea GmbH, Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd, Csi Solar Power (China), Inc. (представители: J. Bourgeois, avocat, S. De Knop, advocaat, M. Meulenbelt, advocaat, A. Willems, avocat)

      Други страни в производството: Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Съда:

               —

               да отмени решението на Общия съд по дело T-163/14,

               —

               да уважи предявените в първоинстанционното производство искания и да отмени обжалвания регламент в частта, която се отнася до жалбоподателите,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски, направени от него и жалбоподателите в първоинстанционното и въззивното производство,

               —

               да осъди останалите страни в производството да заплатят направените от тях съдебни разноски.

         При условията на евентуалност:

               —

               да отмени решението на Общия съд по дело T-163/14,

               —

               да върне делото на Общия съд за ново разглеждане,

               —

               да не се произнася по съдебните разноски за първоинстанционното и въззивното производство, които да бъдат присъдени с окончателното решение на Общия съд,

               —

               да осъди всички останали страни във въззивното производство да заплатят направените от тях съдебни разноски.

      Основания и основни доводи

   Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, като поискал от жалбоподателите да докажат правния си интерес от първото и второто основание; при всички случаи Общият съд допуснал грешка в правната квалификация на фактите, тъй като жалбоподателите имали такъв интерес.


title: Дело C-171/14 P: Жалба, подадена на 7 април 2014 г. от Eleonora Giulia Calvi срещу определението, постановено от Общия съд (шести състав) на 31 март 2014 г. по дело T-159/14, Eleonora Giulia Calvi/Европейски съд по правата на човека

text:
               12.1.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 7/12

         Жалба, подадена на 7 април 2014 г. от Eleonora Giulia Calvi срещу определението, постановено от Общия съд (шести състав) на 31 март 2014 г. по дело T-159/14, Eleonora Giulia Calvi/Европейски съд по правата на човека
   (Дело C-171/14 P)
   (2015/C 007/16)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Eleonora Giulia Calvi (представители: M. Schirò и G. Crespi, avvocati)

      Друга страна в производството: Европейски съд по правата на човека
   С определение от 9 октомври 2014 г. Съдът (шести състав) отхвърля жалбата като явно неоснователна.


title: Дело T-279/10: Жалба, подадена на 21 юни 2010 г. — K-Mail Order/СХВП — IVKO (MEN’Z)

text:
               28.8.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 234/45

         Жалба, подадена на 21 юни 2010 г. — K-Mail Order/СХВП — IVKO (MEN’Z)
   (Дело T-279/10)
   ()
   2010/C 234/81
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: K-Mail Order GmbH & Co. KG (Pforzheim, Германия) (представител: Rechtsanwältin T. Zeiher)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: IVKO Industrieprodukt-Vertriebskontakt GmbH (Baar-Wanderath, Германия)

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 30 март 2010 г. по преписка R 746/2009-1,

               —

               да се уважи възражението срещу регистрацията на обжалваната заявка за марка на Общността и, при условията на евентуалност, преписката да се препрати на апелативния състав за последващо решение,

               —

               да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: IVKO Industrieprodukt-Vertriebskontakt GmbH.

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративната марка MEN’Z за стоките от класове 9, 14 и 18.

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: използваното в търговския оборот в Германия наименование на дружество „WENZ“ за стоките от класове 14, 18 и 25.

      Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушаване на член 8, параграф 4 във връзка с член 41, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (1), както и на член 76, параграф 1, тъй като наименованието на дружество на жалбоподателя не е единствено от местно значение.

      (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1).


title: Дело T-358/17: Жалба, подадена на 31 май 2017 г. — Mubarak/Съвет

text:
               24.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 239/71

         Жалба, подадена на 31 май 2017 г. — Mubarak/Съвет
   (Дело T-358/17)
   (2017/C 239/83)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Mohamed Hosni Elsayed Mubarak (Кайро, Египет) (представители: B. Kennelly, QC, J. Pobjoy, Barrister, G. Martin, M. Rushton и C. Enderby Smith, Solicitors)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение (ОВППС) 2017/496 на Съвета от 21 март 2017 година за изменение на Решение 2011/172/ОВППС относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Египет (наричано по-нататък „обжалваното решение“; OВ L 76, 2017 г., стp. 22), и Регламента за изпълнение (ЕС) 2017/491 на Съвета от 21 март 2017 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 270/2011 относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Египет (наричан по-нататък „обжалвания регламент“; OВ L 76, 2017 г., стp. 10), доколкото се прилагат спрямо жалбоподателя;

               —

               да обяви, че член 1, параграф 1 от Решение № 2011/172/ОВППС от 21 март 2011 година относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Египет (наричано по-нататък „Решението“; OВ L 76, 2011 г., стp. 63) и член 2, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 270/2011 на Съвета от 21 март 2011 година относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Египет (наричан по-нататък „Регламентът“; OВ L 76, 2011 г., стp. 4) са неприложими, доколкото се отнасят до жалбоподателя, и в резултат на това да отмени Решение (ОВППС) 2016/411, доколкото се прилага към жалбоподателя, и

               —

               да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания.

               1.

               Първото основание е незаконосъобразност на член 1, параграф 1 от Решението и на член 2, параграф 1 от Регламента, тъй като: а) нямат правно основание и/или б) нарушават принципа на пропорционалност.

               2.

               Второто основание е нарушение на правата на жалбоподателя по член 6 във връзка с членове 2 и 3 ДЕС и по членове 47 и 48 oт Хартата на основните права на Европейския съюз от преценката на Съвета, че съдебните производства в Египет съблюдават човешките права.

               3.

               Третото основание е грешки в преценката на Съвета, че критерият за вписване на жалбоподателя в член 1, параграф 1 oт Решението и член 2, параграф 1 от Регламента е удовлетворен.

               4.

               Четвъртото основание е нарушение на правото на защита и на правото на добра администрация и ефективно средство за съдебна защита на жалбоподателя. По-специално Съветът не е разгледал щателно и безпристрастно дали съображенията за оправдаване на повторното вписване са достатъчно обосновани с оглед на изявленията на жалбоподателя преди повторното вписване.

               5.

               Петото основание е нарушение от страна на Съвета, неоправдано или непропорционално, на основните права на жалбоподателя, включително на правото му на защита на собствеността и доброто име. Тези последици на обжалваните решение и регламент по отношение на жалбоподателя и на доброто му име в световен мащаб. Съветът не е доказал, че замразяването на активите и икономическите ресурси на жалбоподателя е свързано с или оправдано от каквато и да е легитимна цел, а още по-малко, че е пропорционално на такава цел.


title: Дело T-87/11: Жалба, подадена на 18 февруари 2011 г. — GRP Security/Сметна палата

text:
               16.4.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 120/13

         Жалба, подадена на 18 февруари 2011 г. — GRP Security/Сметна палата
   (Дело T-87/11)
   2011/C 120/33
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: GRP Security (Bertrange, Люксембург) (представител: G. Osch, avocat)

      Ответник: Сметна палата на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да вземе предвид правните основания на жалбоподателя, изложени в настоящата жалба,

               —

               с оглед на всички правни и фактически основания и искания за последващо представяне и прилагане на доказателства,

               —

               да приеме, че настоящата жалба допустима,

               —

               да я уважи като основателна по същество,

               —

               въз основа на изложените по-горе основания да отмени обжалваните решения,

               —

               да вземе предвид изявлението на жалбоподателя, че същият си запазва правото да претендира поправяне на претърпените в резултат на неправомерното поведение на Сметната палата вреди,

               —

               да осъди Сметната палата да понесе всички съдебни разноски и други разходи за настоящото производство,

               —

               да отложи произнасянето по всички други права, претенции, основания и искове на жалбоподателя.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят иска отмяна на решенията на Сметната палата на Европейския съюз, с които, от една страна, му е наложена административна санкция състояща се в недопускане на жалбоподателя до участие в обществени поръчки и отнемане на възможността за получаване на субсидии, финансирани от бюджета на Европейския съюз за срок от три месеца и, от друга страна, е развален рамковият договор за услуги № LOG/2026/10/2 наречен „различни услуги във връзка с безопасността“.
   Жалбоподателят излага три правни основания в подкрепа на жалбата си.

               1.

               Първото правно основание е изведено от нарушението на принципа на пропорционалност, на правото на защита и на правото на справедлив процес, доколкото жалбоподателя бил добросъвестен, тъй като не бил в основата на фалшификациите и неверните декларации, направени от един от неговите служители и доколкото Сметната палата могла да поиска да бъде заменен съответният служител вместо да разваля договора.

               2.

               Второто правно основание е изведено от явна грешка в преценката доколкото Сметната палата не взел предвид всички съдържащи се в преписката документи.

               3.

               Третото правно основание е изведено от нарушение на членове 93, 94 и 96 от Финансовия регламент, тъй като жалбоподателят не представил никакво грешно сведение и нямал вина за никаква фалшива декларация във връзка с процедурата за възлагане на спорната обществена поръчка.


title: Съединени дела T-65/10, Т-113/10 и Т-138/10: Решение на Общия съд от 26 февруари 2013 г. — Испания/Комисия (ЕФРР — Намаляване на финансова помощ — Оперативни програми по цел № 1 (1994-1999), „Андалусия“ и „Област Валенсия“ — Оперативна програма по цел № 2 (1997-1999), „Баска област“ — Екстраполация)

text:
               13.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 108/20

         Решение на Общия съд от 26 февруари 2013 г. — Испания/Комисия
   (Съединени дела T-65/10, Т-113/10 и Т-138/10) (1)

   (ЕФРР - Намаляване на финансова помощ - Оперативни програми по цел № 1 (1994-1999), „Андалусия“ и „Област Валенсия“ - Оперативна програма по цел № 2 (1997-1999), „Баска област“ - Екстраполация)
   2013/C 108/54
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Кралство Испания (представители: първоначално J. Rodríguez Cárcamo, впоследствие A. Rubio González, abogados del Estado)

      Ответник: Европейска комисия (представители: A. Steiblytė и J. Baquero Cruz)

      Предмет

   Искане за отмяна, подадено срещу Решение C(2009) 9270 на Комисията от 30 ноември 2009 г., Решение C(2009) 10678 на Комисията от 23 декември 2009 г. и Решение C(2010) 337 на Комисията от 28 януари 2010 г., с които се намалява финансовата помощ от Европейския фонд за регионално развитие (ЕФРР), отпусната, съответно, по оперативна програма „Андалусия“ по цел № 1 (1994-1999), в приложение на решение C(94) 3456 на Комисията от 9 декември 1994 г., по оперативна програма „Баска област“ по цел № 2 (1997-1999), в приложение на Решение C(1998) 121 на Комисията от 5 февруари 1998 г., и по оперативна програма „Област Валенсия“ по цел № 1 (1994-1999), в приложение на Решение C(1994) 3043/6 на Комисията от 25 ноември 1994 г.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Кралство Испания да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 100, 17.4.2010 г.


title: Дело T-254/12: Жалба, подадена на 11 юни 2012 г. — Kühne + Nagel International и др./Комисия

text:
               28.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 227/31

         Жалба, подадена на 11 юни 2012 г. — Kühne + Nagel International и др./Комисия
   (Дело T-254/12)
   2012/C 227/52
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподатели: Kühne + Nagel International AG (Шинделеги, Швейцария), Kühne + Nagel Management AG (Шинделеги, Швейцария), Kühne + Nagel Ltd (Ъксбридж, Обединено кралство), Kühne + Nagel Ltd (Шанхай, Китай), Kühne + Nagel Ltd (Хонконг, Китай) (представители: U. Denzel, C. Klöppner и C. von Köckritz, Rechtsanwälte)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               на основание член 263, четвърта алинея ДФЕС да отмени членове 1, 2 и 3 от Решение C(2012) 1959 окончателен на Комисията от 28 март 2012 г. по дело COMP/39.462 — Спедиторски услуги, доколкото това решение се отнася до жалбоподателите,

               —

               при условията на евентуалност, да намали размера на глобите, наложени на жалбоподателите в член 2 от решението,

               —

               на основание член 87, параграф 2 от Процедурния правилник на Общия съд да осъди Комисията да заплати съдебните разноски на жалбоподателите.

      Правни основания и основни доводи

   Комисията налага глоба на жалбоподателите за участието им в четири различни картела за допълнителните такси NES, AMS, CAF и PSS.
   Що се отнася до всички допълнителни такси, жалбоподателите посочват следните основания за обжалване:

               —

               Решението да се наложат глоби на жалбоподателите било незаконосъобразно поради наличието на грешки в преценката. От една страна, Комисията определила неправилно свързания с нарушението оборот, тъй като взела предвид оборот, който няма нито пряка, нито косвена връзка с нарушението. От друга страна, неправилно не били взети предвид смекчаващите обстоятелства, които били налице за жалбоподателите.

               —

               Размерът на наложените глоби бил определен в нарушение на принципа на пропорционалност и член 49, параграф 3 от Хартата на основните права на Европейския съюз. Поради особеностите в спедиторския сектор наложените от Комисията глоби били грубо непропорционални и били в разрез с член 49, параграф 3 от Хартата на основните права.

               —

               Нарушено било правото на защита на жалбоподателите, тъй като Комисията отхвърлила подаденото на 30 ноември 2011 г. заявление за достъп до документите (от преписката по дело COMP/39.258) и с това неправомерно ограничила правото на защита на жалбоподателите.

         Що се отнася до допълнителните такси NES и AMS, жалбоподателите посочват и следните основания за обжалване:

               —

               Търговията между държавите членки не била засегната. Комисията неправилно приложила правото, тъй като не били налице условията по член 101, параграф 1 ДФЕС (засягане на търговията между държавите членки).

               —

               Комисията неправилно приложила правото, доколкото погрешно приела, че има правомощието да санкционира нарушения на член 101, параграф 1 ДФЕС в областта на въздушния транспорт. При всички случаи Комисията неправилно не допуснала освобождаване съгласно Регламент (ЕИО) № 3975/87 за установяване на процедура за прилагане на правилата за конкуренция на предприятията в сектора на въздушния транспорт. Комисията нямала правомощието да санкционира с глоби такива нарушения на член 101, параграф 1 ДФЕС, тъй като преди 1 май 2004 г. нямало правила за прилагане в областта на въздушния транспорт и следователно за въздушния транспорт между Съюза и трети държави било налице освобождаване („Air Transport Exemption“).

               —

               Комисията неправилно определила продължителността на нарушението, извършено от жалбоподателите. Комисията неправилно приложила правото и не мотивирала в достатъчна степен извода си относно началната дата на нарушението на жалбоподателите. Жалбоподателите участвали в антиконкурентните практики във връзка с допълнителната такса NES най-рано от 4 ноември 2002 г., а във връзка с допълнителната такса AMS — най-рано от 21 октомври 2003 г.


title: Дело T-134/16: Жалба, подадена на 29 март 2016 г. — Caisse régionale de crédit agricole mutuel Nord Midi-Pyrénées/ЕЦБ

text:
               17.5.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 175/31

         Жалба, подадена на 29 март 2016 г. — Caisse régionale de crédit agricole mutuel Nord Midi-Pyrénées/ЕЦБ
   (Дело T-134/16)
   (2016/C 175/36)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Caisse régionale de crédit agricole mutuel Nord Midi-Pyrénées (Albi, Франция) (представител: H. Savoie, адвокат)

      Ответник: Европейска централна банка

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на Европейската централна банка от 29 януари 2016 г. (ECB/SSM/2016 — 969500TJ5KRTCJQWXH05/100), прието на основание член 4, параграф 1, буква д) от Регламент (ЕС) № 468/2014 на Европейската централна банка и на основание членове L. 511-13, L. 511-52, L. 511-58, L. 612-23-1 и R. 612-29-3 от френския Code monétaire et financier (Паричен и финансов кодекс).

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири основания, които са по същество идентични или сходни с изложените по дело T-133/16, Caisse régionale de crédit agricole mutuel Alpes Provence/ЕЦБ.


title: Дело T-351/06: Иск, предявен на 5 декември 2006 г. — Dura Vermeer Groep/Комисия

text:
               27.1.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 20/20

         Иск, предявен на 5 декември 2006 г. — Dura Vermeer Groep/Комисия
   (Дело T-351/06)
   (2007/C 20/29)
   Език на производството: нидерландски
   Страни

      Ищец: Dura Vermeer Groep NV (представител: MM. Slotboom, advocaat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               да се отменят член 1, буква д) и член 2, буква д) от решението в частта относно отговорността на Dura Vermeer Groep; и

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Ищецът оспорва Решение на Комисията C(2006) 4090 окончателен от 13 септември 2006 г. във връзка с процедура по член 81 ЕО (Дело COMP/38.456 — Битуми — Нидерландия), с което на ищеца е наложена санкция поради нарушение на член 81 ЕО.
   В подкрепа на своите искания ищецът твърди, на първо място, че Комисията е нарушила член 81, параграф 1 ЕО и член 23, параграф 2 на Регламент (EO) 1/2003. Според ищеца, Комисията неправилно е анализирала съдебната практика на Съда и на Първоинстанционния съд относно отговорността на дружествата-майки за предполагаеми нарушения от страна на дъщерните дружества. В резултат на това, Комисията е подложила ищеца на твърде строга проверка. Освен това, Комисията неправилно е преценила фактическата обстановка относно същинските отношения в рамките на концерна Dura Vermeer. Ето защо, Комисията не е доказала, че ищецът е оказал решаващо влияние върху поведението на Vermeer Infrastructuur BV.
   На второ място, ищецът твърди, че е налице нарушение на установените в член 253 ЕО съществени изисквания относно формата и на задължението за мотивиране на актовете.