title: Дело C-217/13: Преюдициално запитване, отправено от Bundespatentgericht (Германия) на 24 април 2013 г. — Oberbank AG/Deutscher Sparkassen- und Giroverband e.V.

text:
               29.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 189/9

         Преюдициално запитване, отправено от Bundespatentgericht (Германия) на 24 април 2013 г. — Oberbank AG/Deutscher Sparkassen- und Giroverband e.V.
   (Дело C-217/13)
   2013/C 189/17
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundespatentgericht

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Oberbank AG

      Ответник: Deutscher Sparkassen- und Giroverband e.V.

      Заинтересована страна: Deutsches Patent- und Markenamt

      Преюдициални въпроси

               1.

               Допуска ли член 3, параграфи 1 и 3 от Директивата (1) тълкуване на националното право в смисъл, че при абстрактните цветни марки (в случая: червено HKS 13), които са заявени за услуги във финансовия сектор, проучването на мнението на потребителите трябва да установи коригирана степен на разпознаване от минимум 70 %, за да може да се приеме, че марката е придобила отличителен характер вследствие на нейното използване?

               2.

               Следва ли член 3, параграф 3, първо изречение от Директивата да се тълкува в смисъл, че и тогава е релевантна датата на заявката за регистрация на марката, а не датата на нейната регистрация, когато при защитата си срещу искане за обявяване на марката за недействителна притежателят ѝ твърди, че във всеки случай повече от три години след заявката за регистрация, но още преди регистрацията марката е придобила отличителен характер вследствие на нейното използване?

               3.

               В случай че и при посочените по-горе условия е релевантна датата на заявката за регистрация:
               Следва ли марката да се обяви за недействителна едва тогава когато не е изяснено и не може повече да бъде изяснено дали към датата на заявката за регистрация вследствие на нейното използване тя е придобила отличителен характер или обявяването на марката за недействителна изисква лицето, подало искане в този смисъл, да докаже, че към датата на заявката за регистрация марката не е била придобила отличителен характер вследствие нейното използване?

      (1)  Директива 2008/95/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 октомври 2008 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно марките, ОВ L 299, стр. 25.


title: Дело C-278/14: Преюдициално запитване от Curtea de Apel Alba Iulia (Румъния), постъпило на 6 юни 2014 г.  — SC Enterprise Focused Solutions SRL/Spitalul Județean de Urgență Alba Iulia

text:
               8.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 303/17

         Преюдициално запитване от Curtea de Apel Alba Iulia (Румъния), постъпило на 6 юни 2014 г. — SC Enterprise Focused Solutions SRL/Spitalul Județean de Urgență Alba Iulia
   (Дело C-278/14)
   2014/C 303/22
   Език на производството: румънски

      Запитваща юрисдикция

   Curtea de Apel Alba Iulia

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: SC Enterprise Focused Solutions SRL

      Ответник: Spitalul Județean de Urgență Alba Iulia

      Преюдициален въпрос

   Може ли член 23, параграф 8 от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година (1) да се тълкува в смисъл, че когато възлагащият орган определя техническите спецификации на продукта, който е предмет на договора, с позоваване на определена търговска марка, характеристиките на предлагания в офертата продукт следва да се сравняват единствено с техническите спецификации на продукти, чието производство продължава, или те могат да се сравняват и със съществуващи на пазара продукти, чието производство вече е спряно?

      (1)  Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки (ОВ L 134, стр. 114; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 116).


title: Дело T-531/13: Определение на Общия съд от 28 януари 2015 г. — Kicks Kosmetikkedjan/СХВП — Kik Textilien („KICKS“) (Марка на Общността — Възражение — Оттегляне на възражението — Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)

text:
               30.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 107/27

      Определение на Общия съд от 28 януари 2015 г. — Kicks Kosmetikkedjan/СХВП — Kik Textilien („KICKS“)
      (Дело T-531/13) (1)

      ((Марка на Общността - Възражение - Оттегляне на възражението - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество))
      (2015/C 107/36)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Kicks Kosmetikkedjan AB (Стокхолм, Швеция) (представител: K. Strömholm, avocat)

         Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: I. Harrington)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Kik Textilien und Non-Food GmbH (Bönen, Германия)

         Предмет

      Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 25 юли 2013 г. (преписка R 992/2012-4) относно производство по възражение между Kik Textilien und Non-Food GmbH и Kicks Kosmetikkedjan AB.

         Диспозитив

                  1)

                  Липсва основание за произнасяне по съществото на жалбата.

                  2)

                  Осъжда жалбоподателя и другата страна в производството пред апелативния състав да понесат направените от тях разноски, както и, двамата поравно, направените от ответника разноски.

         (1)  ОВ C 359, 7.12.2013 г.


title: Дело C-318/10: Решение на Съда (първи състав) от 5 юли 2012 г. (преюдициално запитване от Cour de cassation — Белгия) — Société d’investissement pour l’agriculture tropicale SA (SIAT)/État belge (Свободно предоставяне на услуги — Данъчно законодателство — Приспадане като професионални разходи на разходите, направени за възнаграждението на доставки на услуги — Разходи, направени по отношение на доставчик на услуги, установен в друга държава членка, в която не се облага с данък върху доходите или се облага съгласно значително по-благоприятен данъчен режим — Приспадане, подчинено на задължението за представяне на доказателства за действителното извършване и редовността на доставката, както и на обичайния характер на свързаното с нея възнаграждение — Пречка — Обосноваване — Борба срещу данъчната измама и избягването на данъци — Ефективност на данъчния контрол — Балансирано разпределение на правомощията за данъчно облагане между държавите членки — Пропорционалност)

text:
               22.9.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 287/2

         Решение на Съда (първи състав) от 5 юли 2012 г. (преюдициално запитване от Cour de cassation — Белгия) — Société d’investissement pour l’agriculture tropicale SA (SIAT)/État belge
   (Дело C-318/10) (1)

   (Свободно предоставяне на услуги - Данъчно законодателство - Приспадане като професионални разходи на разходите, направени за възнаграждението на доставки на услуги - Разходи, направени по отношение на доставчик на услуги, установен в друга държава членка, в която не се облага с данък върху доходите или се облага съгласно значително по-благоприятен данъчен режим - Приспадане, подчинено на задължението за представяне на доказателства за действителното извършване и редовността на доставката, както и на обичайния характер на свързаното с нея възнаграждение - Пречка - Обосноваване - Борба срещу данъчната измама и избягването на данъци - Ефективност на данъчния контрол - Балансирано разпределение на правомощията за данъчно облагане между държавите членки - Пропорционалност)
   2012/C 287/03
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour de cassation

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Société d’investissement pour l’agriculture tropicale SA (SIAT)

      Ответник: État belge

      Предмет

   Преюдициално запитване — Cour de cassation — Тълкуване на член 49 ЕО — Данъчно законодателство, което разрешава приспадането на професионални разходи, направени от местно данъчнозадължено лице, но не разрешава приспадането на такива разходи, когато данъчнозадълженото лице пребивава или седалището му се намира в друга държава членка, в която не се облага с данък върху дохода или се облага в нея съгласно данъчен режим, който е значително по-благоприятен — Пречка пред свободното предоставяне на услуги

      Диспозитив

   Член 49 ЕО трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска правна уредба на държава членка като разглежданата в главното производство, по силата на която възнагражденията за доставки или услуги, изплатени от местно данъчнозадължено лице на дружество — чуждестранно лице, не се считат за професионални разходи, които могат да се приспаднат, когато последното не се облага с данък върху доходите в държавата членка, в която е установено, или се облага за съответните доходи съгласно данъчен режим, значително по-благоприятен от режима на облагане на тези доходи в първата държава членка, освен ако данъчнозадълженото лице не докаже, че тези възнаграждения съответстват на действително извършени и редовни сделки и че не надхвърлят обичайните граници, докато съгласно общото правило подобни възнаграждения могат да бъдат приспаднати в качеството им на професионални разходи, щом като са необходими за придобиване или запазване на облагаемите доходи и щом като данъчнозадълженото лице докаже действителното извършване и размера им.

      (1)  ОВ C 246, 11.9.2010 г.


title: Дело T-514/13: Жалба, подадена на 23 септември 2013 г. — AgriCapital/СХВП — agri.capital (AGRI.CAPITAL)

text:
               30.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 352/18

         Жалба, подадена на 23 септември 2013 г. — AgriCapital/СХВП — agri.capital (AGRI.CAPITAL)
   (Дело T-514/13)
   2013/C 352/34
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: AgriCapital Corp. (Ню Йорк, САЩ) (представители: P. Meyer и M. Gramsch, lawyers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: agri.capital GmbH (Münster, Германия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               Да отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 10 юли 2013 г. по преписка R 2236/2012-2;

               —

               Да осъди ответника и другата страна в производството пред апелативния състав да понесат направените от тях съдебни разноски, както и направените от жалбоподателя съдебни разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „AGRI.CAPITAL“ за стоки и услуги от класове 4, 7, 35, 36, 37, 39, 40, 42 и 45 — заявка за марка на Общността № 8 341 323

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: регистрация на марка на Общността № 6 192 322 за словната марка „AgriCapital“ за услуги от клас 36 и регистрация на марка на Общността № 4 589 339 за словната марка „AGRICAPITAL“ за услуги от клас 36

      Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението в цялост

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламента относно марката на Общността.


title: Дело T-665/15: Жалба, подадена на 13 ноември 2015 г. — Baltijas pētnieciskās žurnālistikas centrs Re:Baltica/Парламент

text:
               8.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 48/78

         Жалба, подадена на 13 ноември 2015 г. — Baltijas pētnieciskās žurnālistikas centrs Re:Baltica/Парламент
   (Дело T-665/15)
   (2016/C 048/86)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Baltijas pētnieciskās žurnālistikas centrs Re:Baltica (Рига, Латвия) (представител: N. Pirc Musar, lawyer)

      Ответник: Европейски парламент

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение A(2015)8305 C на Европейския парламент от 15 септември 2015 г., с което е отхвърлено потвърдителното заявление на жалбоподателя за достъп до някои документи, отнасящи се до информация за пътни разноски, дневни надбавки, надбавки за общи разходи, както и разноски за сътрудници на членове на Европейския парламент,

               —

               да разпореди Парламентът да заплати разноските на жалбоподателя съгласно членове 134 и 140 от Процедурния правилник на Общия съд, включително разноските на встъпилите страни, ако има такива страни.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания.

               1.

               Първо основание — нарушение на член 4, параграф 1, буква б) от Регламент № 1049/2001 (1) във връзка с член 8, буква б) от Регламент № 45/2001 (2), тъй като поисканите лични данни не са защитени от законодателството на Общността.

               2.

               Второ основание — нарушение на член 4, параграф 1, буква б) от Регламент № 1049/2001 във връзка с член 8, буква б) от Регламент № 45/2001, тъй като достъпът до поисканата информация е отказан, независимо че условията за оповестяване са били изпълнени.

               3.

               Трето основание — неизпълнение на общото задължение съгласно членове 2 и 4 от Регламент № 1049/2001 във връзка с член 6, параграф 3 от Регламент № 1049/2001 да се разгледа всеки отделен документ.

               4.

               Четвърто основание — нарушение на член 4, параграф 6 от Регламент № 1049/2001, тъй като отказът да се предостави частичен достъп до поисканите документи е необоснован.

               5.

               Пето основание — неизпълнение на задължението за мотивиране, както изискват член 7, параграф 1 и член 8, параграф 1 от Регламент № 1049/2001, тъй като Парламентът не е разгледал всички доводи на жалбоподателя.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, 2001 г., стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).

      (2)  Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 година относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (ОВ L 8, 2001 г, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13 том 30, стр. 142).


title: Дело T-138/14: Решение на Общия съд от 16 декември 2015 г. — Chart/ЕСВД (Извъндоговорна отговорност — Местен служител към Делегацията на Съюза в Египет — Прекратяване на договор — Непредоставяне от Делегацията на египетското ведомство за социално осигуряване на удостоверението за прекратяване на служебното правоотношение на служителя и неуреждане във връзка с това на неговото положение — Погасителна давност — Продължаващо увреждане — Частична недопустимост — Принцип на добра администрация — Разумен срок — Член 41 от Хартата на основните права — Достатъчно съществено нарушение на правна норма, с която се предоставят права на частноправните субекти — Сигурна вреда — Причинно-следствена връзка)

text:
               8.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 48/46

         Решение на Общия съд от 16 декември 2015 г. — Chart/ЕСВД
   (Дело T-138/14) (1)

   ((Извъндоговорна отговорност - Местен служител към Делегацията на Съюза в Египет - Прекратяване на договор - Непредоставяне от Делегацията на египетското ведомство за социално осигуряване на удостоверението за прекратяване на служебното правоотношение на служителя и неуреждане във връзка с това на неговото положение - Погасителна давност - Продължаващо увреждане - Частична недопустимост - Принцип на добра администрация - Разумен срок - Член 41 от Хартата на основните права - Достатъчно съществено нарушение на правна норма, с която се предоставят права на частноправните субекти - Сигурна вреда - Причинно-следствена връзка))
   (2016/C 048/52)
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Randa Chart (Волуве Сен Ламбер, Белгия) (представители: T. Bontinck и A. Guillerme, адвокати)

      Ответник: Европейска служба за външна дейност (ЕСВД) (представители: S. Marquardt и M. Silva)

      Предмет

   Иск за обезщетение на вредите, които ищцата твърди, че е претърпяла поради непредоставянето от Делегацията на Европейския съюз в Кайро (Египет) след нейното напускане на удостоверение за прекратяване на служебното ѝ правоотношение на египетското ведомство за социално осигуряване и последвалото във връзка с това неуреждане на нейното положение.

      Диспозитив

               1)

               Осъжда Европейската служба за външна дейност (ЕСВД) да заплати обезщетение от 25 000 EUR на г-жа Randa Chart.

               2)

               Отхвърля иска в останалата му част.

               3)

               Г-жа Chart понася две десети от направените от нея съдебни разноски и две десети от тези, които са направени от ЕСВД.

               4)

               ЕСВД понася осем десети от направените от нея съдебни разноски и осем десети от тези, които са направени от г-жа Chart.

      (1)  ОВ C 159, 26.5.2014 г.


title: Дело F-117/13: Жалба, подадена на 30 ноември 2013 г. — ZZ/Frontex

text:
               1.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 31/23

         Жалба, подадена на 30 ноември 2013 г. — ZZ/Frontex
   (Дело F-117/13)
   2014/C 31/41
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: S. Pappas, lawyer)

      Ответник: Европейска агенция за управление на оперативното сътрудничество по външните граници на държавите — членки на Европейския съюз (FRONTEX)

      Предмет и описание на спора

   Отмяна на решението да не се подновява договорът на жалбоподателя след отмяната от Съда на публичната служба на първото решение за неподновяване на договора му.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на Frontex от 19 февруари 2013 г. да не се подновява договорът на жалбоподателя,

               —

               при необходимост да се упражни правомощието за пълен съдебен контрол, за да се гарантира ефективното изпълнение на решението,

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-8/14: Решение на Съда (първи състав) от 29 октомври 2015 г. (преюдициално запитване от Juzgado de Primera Instancia № 4 de Martorell — Испания) — BBVA SA, по-рано Unnim Banc SA/Pedro Peñalva López, Clara López Durán, Diego Fernández Gabarro (Преюдициално запитване — Директива 93/13/ЕИО — Договор за ипотечен кредит — Неравноправни клаузи — Производство за принудително изпълнение — Насрещно възражение — Преклузивни срокове)

text:
               21.12.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 429/2

         Решение на Съда (първи състав) от 29 октомври 2015 г. (преюдициално запитване от Juzgado de Primera Instancia № 4 de Martorell — Испания) — BBVA SA, по-рано Unnim Banc SA/Pedro Peñalva López, Clara López Durán, Diego Fernández Gabarro
   (Дело C-8/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Директива 93/13/ЕИО - Договор за ипотечен кредит - Неравноправни клаузи - Производство за принудително изпълнение - Насрещно възражение - Преклузивни срокове))
   (2015/C 429/02)
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Juzgado de Primera Instancia № 4 de Martorell

      Страни в главното производство

      Взискател: BBVA SA, по-рано Unnim Banc SA

      Ответник: Pedro Peñalva López, Clara López Durán, Diego Fernández Gabarro

      Диспозитив

   Членове 6 и 7 от Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална преходна разпоредба като разглежданата по главното производство, която определя на потребителите, спрямо които е образувано принудително изпълнение върху ипотекиран имот преди датата на влизането в сила на закона, част от който е тази разпоредба, и то не е приключило към тази дата, едномесечен преклузивен срок, изчисляван от деня, следващ този на публикуването на този закон, за да направят възражение срещу принудителното изпълнение, основаващо се на твърдения неравноправен характер на договорни клаузи.

      (1)  ОВ C 102, 7.4.2014 г.


title: Дело C-274/14: Преюдициално запитване от Tribunal Económico Administrativo Central de Madrid (Испания), постъпило на 5 юни 2014 г.  — Banco de Santander S.A.

text:
               8.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 303/15

         Преюдициално запитване от Tribunal Económico Administrativo Central de Madrid (Испания), постъпило на 5 юни 2014 г. — Banco de Santander S.A.
   (Дело C-274/14)
   2014/C 303/19
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Económico Administrativo Central de Madrid

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Banco de Santander S.A.

      Преюдициални въпроси

               1)

               Следва ли член 1, параграф 2 от Решение 2011/5/ЕО (1) на Комисията от 28 октомври 2009 година относно данъчна амортизация на финансовата репутация за придобиване на значителни дялови участия в чуждестранни дружества № С45/07 да се тълкува в смисъл, че признатите в установената в този член форма оправдани правни очаквания намират приложение към приспадането на данъчната амортизация на финансовата репутация по член 12, параграф 5 от TRLIS [испанския Закон за корпоративното данъчно облагане] във връзка с непрякото придобиване на дялови участия в чуждестранни дружества посредством пряко придобиване на дялово участие в чуждестранно холдингово дружество?

               2)

               При положителен отговор на първия въпрос, нищожно ли е Решение C(2013) 4399 окончателен на Комисията от 17 юли 2013 година относно Държавна помощ SA.35550 (13/C) (ex 13/NN, ex 12/CP) — Данъчна амортизация на финансовата репутация за придобиване на значителни дялови участия в дружества — чуждестранни лица, с което се открива процедура по член 108, параграф 2 ДФЕС за нарушение на член 108 ДФЕС и на Регламент (ЕО) № 659/1999 (2) на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (понастоящем — член 108 ДФЕС)?

      (1)  ОВ L 7, 2011 г., стр. 48.

      (2)  ОВ L 83, стр. 1.


title: Дело C-71/10 P: Решение на Съда (трети състав) от 28 юли 2011 г. (преюдициално запитване от Supreme Court of the United Kingdom — Обединено кралство) — Office of Communications/The Information Commissioner (Обществен достъп до информация за околната среда — Директива 2003/4/ЕО — Член 4 — Изключения от правото на достъп — Искане за достъп, което е свързано с няколко интереса, защитени с член 4, параграф 2 от посочената директива)

text:
               8.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 298/6

         Решение на Съда (трети състав) от 28 юли 2011 г. (преюдициално запитване от Supreme Court of the United Kingdom — Обединено кралство) — Office of Communications/The Information Commissioner
   (Дело C-71/10 P) (1)

   (Обществен достъп до информация за околната среда - Директива 2003/4/ЕО - Член 4 - Изключения от правото на достъп - Искане за достъп, което е свързано с няколко интереса, защитени с член 4, параграф 2 от посочената директива)
   2011/C 298/09
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   Supreme Court of the United Kingdom

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Office of Communications

      Ответник: The Information Commissioner

      Предмет

   Преюдициално запитване — Supreme Court of the United Kingdom — Тълкуване на член 4, параграф 2, букви б) и д) от Директива 2003/4/ЕO на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2003 година относно обществения достъп до информация за околната среда и за отмяна на Директива 90/313/ЕИО на Съвета (ОВ L 41, стр. 26; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 9, стр. 200) — Изключения от правото на достъп — Искане за достъп, свързано с няколко защитени от член 4, параграф 2 от Директивата интереса, при което засягането на всеки от интересите самò по себе си не е достатъчно, за да обоснове отказът да се предостави достъп.

      Диспозитив

   Член 4, параграф 2 от Директива 2003/4/ЕO на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2003 година относно обществения достъп до информация за околната среда и за отмяна на Директива 90/313/ЕИО на Съвета трябва да се тълкува в смисъл, че когато информация за околната среда се съхранява от или за публичен орган, същият може — претегляйки обществените интереси от разкриване на информацията спрямо интересите от отказ тя да бъде разкрита, за да прецени направеното искане тази информация да бъде предоставена на разположение на дадено физическо или юридическо лице — да вземе предвид едновременно няколко от основанията за отказ, посочени в тази разпоредба.

      (1)  ОВ C 113, 1.5.2010 г.


title: Дело C-152/10: Преюдициално запитване, отправено от Højesteret (Дания) на 31 март 2010 г. — Unomedical A/S/Skatteministeriet

text:
               5.6.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 148/20

         Преюдициално запитване, отправено от Højesteret (Дания) на 31 март 2010 г. — Unomedical A/S/Skatteministeriet
   (Дело C-152/10)
   2010/C 148/31
   Език на производството: датски

      Запитваща юрисдикция

   Højesteret

      Страни в главното производство

      Ищец: Unomedical A/S

      Ответник: Skatteministeriet

      Преюдициални въпроси

               1.

               Произведена от пластмасови материали торба за диализа, която е специално проектирана за диализната апаратура и може да се използва само с тази апаратура, трябва ли да се класира в

                           —

                           глава 90, подпозиция 9010 90 30, като „част“ и/или „принадлежност“ на диализната апаратура
                           или в

                           —

                           глава 39, подпозиция 3926 90 99 от Комбинираната номенклатура като пластмаси и пластмасови изделия?

               2.

               Произведена от пластмасови материали дренажна уринаторна торба, която е специално проектирана и следователно може да се използва — и действително се използва — само с катетър, трябва ли да се класира в

                           —

                           глава 90, подпозиция 9018399030, като „част“ и/или „принадлежност“ на катетър,
                           или в

                           —

                           глава 39, подпозиция 3926 90 99 от Комбинираната номенклатура като пластмаси и пластмасови изделия?


title: Дело C-495/11 P: Жалба, подадена на 27 септември 2011 г. от Total SA и Elf Aquitaine SA срещу решението, постановено от Общия съд (шести разширен състав) на 14 юли 2011 г. по дело T-190/06, Total и Elf Aquitaine/Комисия

text:
               3.12.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 355/10

         Жалба, подадена на 27 септември 2011 г. от Total SA и Elf Aquitaine SA срещу решението, постановено от Общия съд (шести разширен състав) на 14 юли 2011 г. по дело T-190/06, Total и Elf Aquitaine/Комисия
   (Дело C-495/11 P)
   2011/C 355/17
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: Total SA и Elf Aquitaine SA (представители: E. Morgan de Rivery и A. Noël-Baron, avocats)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите молят Съда:

                     Главно искане:

                           —

                           на основание член 263 ДФЕС да отмени Решение на Общия съд от 14 юли 2011 г. по дело Total и Elf Aquitaine/Комисия, T-190/06,

                           —

                           да уважи исканията, предявени в първоинстанционното производство пред Общия съд,

                           —

                           вследствие на това да отмени член 1, букви o) и п), член 2, буква и), член 3 и член 4 от Решение на Комисията C(2006) 1766 окончателен от 3 май 2006 г.,

                     при условията на евентуалност:

                           —

                           на основание член 261 ДФЕС да отмени глобите, наложени солидарно на Elf Aquitaine и Total по силата на член 2, буква и) от горепосоченото решение на Комисията,

                     при условията на евентуалност спрямо предходното:

                           —

                           на основание член 261 ДФЕС да измени размера на глобите, наложени солидарно на Elf Aquitaine и Total по силата на член 2, буква и) от горепосоченото решение на Комисията,

                     при всички положения
                  , да осъди Европейската комисия да заплати всички съдебни разноски, включително направените от Elf Aquitaine и Total пред Общия съд.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателите излагат пет правни основания в подкрепа на главното си искане, едно правно основание, посочено при условията на евентуалност, и едно правно основание, посочено при условията на евентуалност спрямо предходното.
   С първото правно основание Total SA и Elf Aquitaine SA твърдят, че Общият съд нарушил член 5 ДЕС, тъй като потвърдил приложеният в случая от Комисията принцип на автоматична отговорност на дружеството майка за нарушенията, извършени от дъщерното му дружество, обоснован с понятието за предприятие по смисъла на член 101 ДФЕС. Подобен подход бил несъвместим с принципите на предоставена компетентност и на субсидиарност (първа част), както и на пропорционалност (втора част).
   С второто правно основание жалбоподателите се позовават на явно погрешно тълкуване на националното право и на понятието за предприятие, в частност тъй като Общият съд придал неправилна юридическа стойност на принципа на автономия на юридическите лица.
   С третото правно основание жалбоподателите поддържат по същество, че Общият съд преднамерено не се съобразил с наказателноправното естество на санкциите в правото на конкуренцията и с новите задължения, произтичащи от Хартата на основаните права на ЕС. Всъщност Общият съд приложил неправомерно и погрешно понятието за предприятие в правото на Съюза, без да отчита презумпцията за автономия, на която се основава националното дружествено право, и с наказателноправното естество на санкциите в правото на конкуренция. Освен това жалбоподателите поддържат, че Общият съд трябвало служебно да обяви незаконосъобразността на действащата система на административно производство пред Комисията.
   С четвъртото правно основание жалбоподателите твърдят, че в резултат на погрешно тълкуване на принципите на справедливост и равни процесуални възможности е нарушено правото на защита. Всъщност Общият съд одобрил прибягването от страна на Комисията до probatio diabolica и допуснал грешка, като постановил, че независимостта на дъщерно дружество трябва да се преценява по общ начин в зависимост от капиталовата му връзка с дружеството майка, докато тя трябвало да се преценява в зависимост от поведението му на определен пазар.
   С петото правно основание жалбоподателите сочат, че Общият съд допуснал грешки при прилагане на правото по отношение на задължението за мотивиране на Комисията (първа част). Освен това страните твърдят, че Общият съд допуснал нарушение като заместил мотивите на Комисията със свои мотиви (втора част).
   С шестото правно основание страните искат при условията на евентуалност отмяна на наложените им глоби.
   Накрая със седмото правно основание, изтъкнато при условията на евентуалност спрямо предходното, страните искат намаляване на размера на наложените им глоби.


title: Дело C-177/14: Преюдициално запитване от Sala Tercera de lo Contencioso-Administrativo del Tribunal Supremo (Испания), постъпило на 10 април 2014 г.  — María José Regojo Dans/Consejo del Estado

text:
               4.8.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 253/16

         Преюдициално запитване от Sala Tercera de lo Contencioso-Administrativo del Tribunal Supremo (Испания), постъпило на 10 април 2014 г. — María José Regojo Dans/Consejo del Estado
   (Дело C-177/14)
   2014/C 253/20
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Supremo

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: María José Regojo Dans

      Ответник: Consejo del Estado

      Преюдициални въпроси

               1)

               Обхваща ли определението за „работник на срочен трудов договор“, съдържащо се в клауза 3, параграф 1 от Рамковото споразумение за срочната работа, сключено между CES, UNICE и CEEP, приложено към Директива 1999/70/ЕО на Съвета (1), от 28 юни 1999 година, „помощния персонал“, уреден понастоящем в член 12 от Закон 7/2007 от 12 април 2007 г. за основния статут на служителите в публичната администрация, както и „помощния персонал“, уреден преди това в член 20.2 от Закон № 30/1984 относно мерките за реформа на публичната служба?

               2)

               Прилага ли се принципът на недопускане на дискриминация, прогласен в клауза 4, параграф 4 от посоченото рамково споразумение за срочната работа, сключено между CES, UNICE и CEEP, спрямо този „помощен персонал“, така че на последния да се признава и заплаща възнаграждението за прослужено време, изплащано на държавните служители, назначени за неопределено време, на договорно наетия постоянен персонал, на временно наетите служители и на договорно наетия персонал на срочни договори?

               3)

               Спада ли режимът за назначаване и освобождаване от длъжност по свободна преценка, основана на доверие, приложим спрямо този „[помощен] персонал“ съгласно посочените по-горе два испански закона, към обективните причини по клауза 4, които обосновават различно третиране?

      (1)  ОВ L 175, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 129.


title: Дело F-10/07: Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 18 септември 2007 г. — Botos/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Социално осигуряване — Здравно осигуряване — Поемане на медицински разноски — Сериозно заболяване — Комитет за управление — Медицински преглед)

text:
               10.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/69

         Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 18 септември 2007 г. — Botos/Комисия
   (Дело F-10/07) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Социално осигуряване - Здравно осигуряване - Поемане на медицински разноски - Сериозно заболяване - Комитет за управление - Медицински преглед)
   (2007/C 269/124)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Patricia Botos (Meise, Белгия) (представител: L. Vogel, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: J. Currall и K. Herrmann)
   Предмет
   Отмяна на Решението на ОН от 30 октомври 2006 г., с което се отхвърля подадената от ищцата жалба срещу шест административни решения, отнасящи се по-точно до признаването на заболяването ѝ за сериозно с оглед определяне на размера на възстановяване на медицинските разноски, предвиден в член 72, параграф 1 от Правилника за длъжностните лица.
   Диспозитив

               1)

               Отменя решенията на Комисията на Европейските общности от 23 януари 2006 г. и от 30 октомври 2006 г., доколкото с тях се отказва сумите за изследвания, извършени от RED Laboratories и Ategis, да се възстановят на г-жа Botos в обичайния размер по общата здравноосигурителна схема на институциите на Европейските общности.

               2)

               Отхвърля иска в останалата му част.

               3)

               Осъжда г-жа Botos да понесе две трети от направените от нея съдебни разноски.

               4)

               Осъжда Комисията да понесе направените от нея съдебни разноски и една трета от разноските на г-жа Botos.

      (1)  ОВ C 69, 24.3.2007 г., стр. 31.


title: Дело T-532/13: Определение на Общия съд от 28 януари 2015 г. — Kicks Kosmetikkedjan/СХВП — Kik Textilien („KICKS“) (Марка на Общността — Възражение — Оттегляне на възражението — Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)

text:
               30.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 107/28

      Определение на Общия съд от 28 януари 2015 г. — Kicks Kosmetikkedjan/СХВП — Kik Textilien („KICKS“)
      (Дело T-532/13) (1)

      ((Марка на Общността - Възражение - Оттегляне на възражението - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество))
      (2015/C 107/37)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Kicks Kosmetikkedjan AB (Стокхолм, Швеция) (представител: K. Strömholm, avocat)

         Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: I. Harrington)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Kik Textilien und Non-Food GmbH (Bönen, Германия)

         Предмет

      Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 25 юли 2013 г. (преписка R 991/2012-4) относно производство по възражение между Kosmetikkedjan AB и Kik Textilien und Non-Food GmbH.

         Диспозитив

                  1)

                  Липсва основание за произнасяне по съществото на жалбата.

                  2)

                  Осъжда жалбоподателя и другата страна в производството пред апелативния състав да понесат направените от тях разноски, както и, двамата поравно, направените от ответника разноски.

         (1)  ОВ C 359, 7.12.2013 г.


title: Дело T-123/10: Решение на Общия съд от 30 ноември 2011 г. — Hartmann/СХВП (Complete) (Марка на Общността — Заявка за словна марка на Общността „Complete“ — Абсолютни основания за отказ — Липса на отличителен характер — Описателен характер — Мотивиране — Стоки, образуващи еднородна група — Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               28.1.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 25/49

      Решение на Общия съд от 30 ноември 2011 г. — Hartmann/СХВП (Complete)
      (Дело T-123/10) (1)

      (Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността „Complete“ - Абсолютни основания за отказ - Липса на отличителен характер - Описателен характер - Мотивиране - Стоки, образуващи еднородна група - Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
      (2012/C 25/93)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Paul Hartmann AG (Heidenheim an der Brenz, Германия) (представител: N. Aicher, avocat)

         Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: първоначално B. Schmidt, впоследствие R. Manea и R. Pethke)

         Предмет

      Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 20 януари 2010 г. (преписка R 601/2009-4) относно заявка за регистрация като марка на Общността на словния знак „Complete“

         Диспозитив

                  1.

                  Отменя решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 20 януари 2010 г. (R 601/2009-4).

                  2.

                  СХВП понася направените от нея съдебни разноски, както и тези на Paul Hartmann AG, включително необходимите разноски, направени от последното за целите на производството пред апелативния състав.

         (1)  ОВ C 134, 22.5.2010 г.


title: Дело C-105/11 P: Жалба, подадена на 2 март 2011 г. от Кралство Нидерландия срещу решението, постановено от Общия съд (първи разширен състав) на 16 декември 2010 г. по съединени дела T-231/06 и T-237/06, Кралство Нидерландия (T-231/06) и Nederlandse Omroep Stichting (NOS) (T-237/06)/Европейска комисия

text:
               13.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 238/3

         Жалба, подадена на 2 март 2011 г. от Кралство Нидерландия срещу решението, постановено от Общия съд (първи разширен състав) на 16 декември 2010 г. по съединени дела T-231/06 и T-237/06, Кралство Нидерландия (T-231/06) и Nederlandse Omroep Stichting (NOS) (T-237/06)/Европейска комисия
   (Дело C-105/11 P)
   2011/C 238/04
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподател: Кралство Нидерландия (представители: C.M. Wissels и M. Noort)

      Други страни в производството: Европейска комисия, Stichting Nederlandse Publieke Omroep, по-рано Nederlandse Omroep Stichting (NOS)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Съда:

               —

               да отмени Решението на Общия съд от 16 декември 2010 г. по съединени дела T-231/06 и T-237/06

               —

               да се произнесе по делото, като отмени Решение 2008/136/ЕО (1) на Комисията от 22 юни 2006 г., доколкото в него тя заключава, че сума в размер на 42 457 милиона евро трябва да бъде квалифицирана като нова помощ и трябва да бъде възстановена като част от обща сума в размер на 76 327 милиона евро (ведно с лихвите)

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски, включително тези за производството, състояло се пред Общия съд.

      Правни основания и основни доводи

   С жалбата си жалбоподателят поддържа, че Общият съд е нарушил правото на Съюза, като е изходил от неточно тълкуване на разпоредбите на член 107, параграф 1 ДФЕС във връзка с член 108, параграфи 1 и 3 ДФЕС и член 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 659/1999 (2) и като не е, или най-малкото не е мотивирал в достатъчна степен своите заключения.
   Жалбата почива на следното:

               1.

               решавайки, че изплащането представлява нова помощ, Общият съд се основава погрешно на обстоятелството, че 109a от Закона за медиите е въведен след влизането в сила на Договора;

               2.

               решавайки, че изплащането представлява нова помощ, Общият съд се основава погрешно на критерия, според който тази помощ отговаря на „специфични нужди“ (на обществения радиотелевизионен оператор);

               3.

               решавайки, че изплащането представлява нова помощ, Общият съд се основава погрешно на съображението, че по този начин общественият радиотелевизионен оператор се е ползвал от (допълнително) прекалено завишено подпомагане. Размерът на евентуалното завишено подпомагане не е определящ, за да се отговори на въпроса дали изплащането на средства представлява нова помощ. При всички случаи заключенията на Общия съд не са мотивирани в достатъчна степен;

               4.

               Общият съд е приел погрешно, че за да отговори на въпроса дали изплатените средства представляват нова помощ, източникът на изплащането е без значение. Така, Общият съд пренебрегва разликата между нова и съществуваща помощ. При всички случаи заключенията на Общия съд не са мотивирани в достатъчна степен;

               5.

               Общият съд е решил без наличието на достатъчно мотиви, че не може да се приеме, че изплатените резерви произхождат от годишното финансиране на общественото радио- и телевизионно разпространение и следователно от съществуваща помощ;

               6.

               Общият съд е решил без наличието на достатъчно мотиви, че изплатените средства произтичат от ad hoc финансиране и следователно представляват нова помощ;

               7.

               въпреки че мотивите на Общия съд, предмет на критика по-горе, следва да бъдат разглеждани в тяхната взаимовръзка, те не могат да обосноват заключението, че изплащането на средства представлява нова помощ.

      (1)  Решение 2008/136/ЕО на Комисията от 22 юни 2006 година относно ad hoc финансирането на обществените радио- и телевизионни разпространители в Нидерландия C 2/2004 (ex NN 170/2003) (ОВ L 49, стp. 1).

      (2)  Регламент на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (ОВ L 83, стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41).


title: Дело C-297/06: Определение на председателя на Съда от 23 май 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция

text:
               4.8.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 183/28

         Определение на председателя на Съда от 23 май 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция
   (Дело C-297/06) (1)

   (2007/C 183/50)

      Език на производството: гръцки

   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 212, 2.9.2006 г.


title: Дело C-235/08: Преюдициално запитване, отправено от Landesgerichts Ried im Innkreis (Австрия) на 2 юни 2008 г. — Strafverfahren/Roland Langer

text:
               30.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 223/23

         Преюдициално запитване, отправено от Landesgerichts Ried im Innkreis (Австрия) на 2 юни 2008 г. — Strafverfahren/Roland Langer
   (Дело C-235/08)
   (2008/C 223/35)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Landesgericht Ried в Innkreis
   Страна в главното производство
   Roland Langer
   Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли да се тълкува член 43 от Договора (за създаване на Европейската общност в редакцията му от 2.10.1997 г., последно изменен с Договора за присъединяване на Република България и Румъния към Европейския съюз от 25.4.2005 г., ОВ L 157, стр. 11) в смисъл, че не допуска законова разпоредба на държава-членка, която запазва експлоатирането на хазартни игри в игрални заведения изключително за дружества, учредени като акционерни дружества със седалище на територията на тази държава-членка и по този начин налага учредяването или придобиването на установено в тази държава-членка капиталово дружество?

               2)

               Трябва ли да се тълкуват членове 43 и 49 ЕО в смисъл, че забраняват всеки национален монопол върху определени хазартни игри, като например хазартни игри в игрални заведения, когато в посочената държава-членка липсва съгласувана и систематична политика за ограничаване на хазартните игри, защото организаторите, които притежават национална концесия, насърчават участието в хазартни игри — като спортни залагания и национални лотарии — и рекламират в този смисъл по телевизията, във вестниците и списанията, като една реклама дори обявява, че малко преди тегленето на лотарията ще се предложи сума пари в брой за билетче за участие („TOI TOI TOI — Glaub' ans Glück“ [„Късмет — Вярвай в късмета“])?

               3)

               Трябва ли да се тълкуват членове 43 и 49 ЕО в смисъл, че не допускат национална разпоредба, според която всички концесии за експлоатация на хазартни игри и на игрални заведения, предвидени от националното законодателство в областта на хазартните игри, се предоставят за период от 15 години въз основа на правна уредба, която изключва от процедурата за предоставяне на концесия кандидатите от общностното пространство, които не са установени в тази държава-членка?


               15.1.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 11/16

         Молба за консултативно становище от Съда на ЕАСТ, подадена от Héraðsdómur Reykjavíkur, от 4 септември 2014 г. по дело Wow air ehf./Samkeppniseftirlitið (орган за защита на конкуренцията на Исландия), Isavia ohf. и Icelandair ehf.
   (Дело E-18/14)
   (2015/C 11/06)
   С писмо от 4 септември 2014 г. на Héraðsdómur Reykjavíkur (Районен съд на Reykjavik, Исландия) бе отправена молба до Съда на ЕАСТ, която бе получена в деловодството на Съда на 4 септември 2014 г. и с която се иска консултативно становище по дело Wow air ehf./Samkeppniseftirlitið (орган за защита на конкуренцията на Исландия), Isavia ohf. и Icelandair ehf. по следните въпроси:

               1.

               Задължава ли Регламент (ЕИО) № 95/93 на Съвета от 18 януари 1993 г. относно общите правила за разпределяне на слотовете на летищата в Общността държавите членки да гарантират, че на координатор, назначен по силата на разпоредбите на Регламента, се предоставят, що се отнася до изпълнението на неговите задачи, независими административни правомощия по силата на националното законодателство като част от изпълнителната власт на държавата членка, или държавата членка има право да вземе решение относно статута на координатора по силата на националното законодателство?

               2.

               Приема ли се в инструкциите за обработката на жалбите във връзка с разпределянето на слотове в член 8, параграфи 7 и 8 от Регламент (ЕИО) № 95/93, че по отношение на всички жалби, включително на жалбите въз основа на съображения, свързани с конкуренцията, ще се прилага предвидената в посочените разпоредби процедура, или съображение 15 от преамбюла към посочения регламент следва да се разбира в смисъл, че Регламентът трябва да се прилага, без да се засягат правилата относно конкуренцията, предвидени в Договора, и по-специално в членове 85 и 86, по такъв начин, че жалбите, основани на съображения, свързани с конкуренцията, да попадат изключително в обхвата на компетентността на органите за защита на конкуренцията в съответната държава членка и поради това следва да бъдат подавани директно на тях?

               3.

               Ако органът за защита на конкуренцията на държава членка издава инструкции въз основа на националното законодателство в областта на конкуренцията, и във връзка с Регламент (ЕИО) № 95/93, с цел насърчаване на конкуренцията, приема ли се в Регламента, че тези инструкции се издават за управляващия летището орган/компетентния орган, или тези инструкции следва да се издават за координатора?


title: Дело C-291/13: Преюдициално запитване, отправено от Eparchiako Dikastirio Lefkosias (Кипър) на 27 май 2013 г. — Sotiris Papasavvas/O Fileleftheros Dimosia Etaireia Ltd, Takis Kounnafi и Giorgos Sertis

text:
               20.7.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 207/33

         Преюдициално запитване, отправено от Eparchiako Dikastirio Lefkosias (Кипър) на 27 май 2013 г. — Sotiris Papasavvas/O Fileleftheros Dimosia Etaireia Ltd, Takis Kounnafi и Giorgos Sertis
   (Дело C-291/13)
   2013/C 207/56
   Език на производството: гръцки

      Запитваща юрисдикция

   Eparchiako Dikastirio Lefkosias

      Страни в главното производство

      Ищец: Sotiris Papasavvas

      Ответници: O Fileleftheros Dimosia Etaireia Ltd, Takis Kounnafi и Giorgos Sertis

      Преюдициални въпроси

               1.

               Като се има предвид, че правната уредба на държавите членки относно клеветата оказва въздействие върху способността за предоставяне на информационни услуги по електронен път както на национално равнище, така и в рамките на ЕС, посочената правна уредба може ли да се квалифицира като ограничаване на предоставянето на информационни услуги с оглед на прилагането на Директива 2000/31/ЕО?

               2.

               При утвърдителен отговор на въпроса в точка 1) разпоредбите на членове 12, 13 и 14 от Директива 2000/31/ЕО относно отговорността прилагат ли се към граждански спорове от частноправен характер, например такива относно гражданската отговорност за клевета, или се ограничават до гражданската отговорност за търговски сделки/потребителски договори?

               3.

               С оглед целта на членове 12, 13 и 14 от Директива 2000/31/ЕО относно отговорността на доставчиците на услуги на информационното общество и предвид факта, че в много държави членки е необходимо предварително образуване на съдебно производство, за да бъдат постановени привременни мерки за въздържане от действие, валидни до приключване на производството, посочените разпоредби пораждат ли права, на които правните субекти могат да се позовават в своя защита в контекста на предявен по реда на гражданското производство иск за клевета или са пречка за предявяването на такъв иск?

               4.

               Понятията „услуги на информационното общество“ и „доставчик [на услуги на информационното общество]“ по смисъла на член 2 от Директива 2000/31/ЕО и член 1, параграф 2 от Директива 98/34/ЕО, изменена с Директива 98/48/ЕО, прилагат ли се по отношение на онлайн информационни услуги, когато възнаграждението не се заплаща директно от получателя на услугите, а косвено чрез рекламите, показани на уебстраницата.

               5.

               Предвид определението за „доставчик [на услуги на информационното общество]“ по смисъла на член 2 от Директива 2000/31/ЕО и член 1, параграф 2 от Директива 98/34/ЕО, изменена с Директива 98/48/ЕО, в каква степен може да се приеме, че едно или няколко от следните положения представляват „обикновен пренос“ или „временно съхраняване, наречено кеширане“ или „съхраняване на информация“ по смисъла на членове 12, 13 и 14 от Директива 2000/31/ЕО:

                           а)

                           вестник, притежаващ достъпна безплатно уебстраница, на която е публикувано електронното издание на отпечатания вестник с всички съдържащи се в него статии и реклами, във формат PDF или друг аналогичен електронен формат;

                           б)

                           електронен вестник със свободен достъп, чийто доставчик получава възнаграждение от търговските реклами, показани на уебстраницата. Публикуваните в електронния вестник информации са предоставени от служителите на вестника и/или журналисти на свободна практика;

                           в)

                           платена уебстраница, която предоставя някоя от услугите по букви a) и б) по-горе?


title: Дело C-355/15: Решение на Съда (осми състав) от 21 декември 2016 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof — Австрия) — Bietergemeinschaft. Technische Gebäudebetreuung GesmbH und Caverion Österreich GmbH/Universität für Bodenkultur Wien, VAMED Management und Service GmbH & Co. KG in Wien (Преюдициално запитване — Обществени поръчки — Директива 89/665/ЕИО — Производства по обжалване при възлагането на обществени поръчки — Член 1, параграф 3 — Правен интерес — Член 2а, параграф 2 — Понятието „заинтересован оферент“ — Право на окончателно изключен от възлагащия орган оферент да поиска преразглеждане на последващо решение за възлагане на поръчката)

text:
               20.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/14

         Решение на Съда (осми състав) от 21 декември 2016 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof — Австрия) — Bietergemeinschaft. Technische Gebäudebetreuung GesmbH und Caverion Österreich GmbH/Universität für Bodenkultur Wien, VAMED Management und Service GmbH & Co. KG in Wien
   (Дело C-355/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Обществени поръчки - Директива 89/665/ЕИО - Производства по обжалване при възлагането на обществени поръчки - Член 1, параграф 3 - Правен интерес - Член 2а, параграф 2 - Понятието „заинтересован оферент“ - Право на окончателно изключен от възлагащия орган оферент да поиска преразглеждане на последващо решение за възлагане на поръчката))
   (2017/C 053/16)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Verwaltungsgerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Bietergemeinschaft. Technische Gebäudebetreuung GesmbH und Caverion Österreich GmbH

      Ответници: Universität für Bodenkultur Wien, VAMED Management und Service GmbH & Co. KG in Wien

      Диспозитив

   Член 1, параграф 3 от Директива 89/665/ЕИО на Съвета от 21 декември 1989 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, отнасящи се до прилагането на производства по обжалване при възлагането на обществени поръчки за доставки и за строителство, изменена с Директива 2007/66/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 декември 2007 г., трябва да се тълкува в смисъл, че допуска на оферент, изключен от процедура за възлагане на обществена поръчка с решение на възлагащия орган, което е станало окончателно, да се откаже достъп до преразглеждане на решението за възлагане на съответната обществена поръчка и сключването на договора, когато само този изключен оферент и спечелилият поръчката оферент са представили оферти и първият твърди, че офертата на спечелилия оферент е трябвало също да бъде изключена.

      (1)  ОВ C 320, 28.9.2015 г.


title: Дело T-17/17: Жалба, подадена на 11 януари 2017 г. — Constantinescu/Парламент

text:
               6.3.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 70/24

         Жалба, подадена на 11 януари 2017 г. — Constantinescu/Парламент
   (Дело T-17/17)
   (2017/C 070/34)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Radu Constantinescu (Kreuzweiler, Германия) (представители: S. Rodrigues и A. Blot, avocats)

      Ответник: Европейски парламент

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да обяви настоящата жалба за допустима и основателна;

         вследствие на това:

               —

               да отмени решението от 27 май 2016 г. на Службата за инфраструктура и логистика — Люксембург относно записването на детето на жалбоподателя в детската ясла в Bertrange Mamer и следователно отказа за приемането му в яслата в Kirchberg;

               —

               да отмени решението от 7 октомври 2016 г. на Европейския парламент за отхвърляне на жалбата по административен ред на жалбоподателя от 6 юни 2016 г. срещу това решение;

               —

               да присъди обезщетение за претърпените имуществени и неимуществени вреди;

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания.

               1.

               Първото основание е изведено от нарушение на член 21 от Хартата на основните права на Европейски съюз („Хартата“) и на член 1г от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз, от нарушение на принципа за недопускане на дискриминация и от нарушение на правилата относно тежестта на доказване. В това отношение жалбоподателят упреква ответника, че е направил изключения за други семейства, а му е отказал подобно изключение при липсата на обективни обстоятелства, обосноваващи различно третиране.

               2.

               Второто основание е изведено от явни грешки в преценката, от нарушения на принципа на добра администрация и на задължението за полагане на грижа и на член 41 от Хартата, които опорочавали обжалваното решение.


title: Дело C-20/07: Определение на председателя на Съда от 8 октомври 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Ирландия

text:
               26.1.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/39

         Определение на председателя на Съда от 8 октомври 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Ирландия
   (Дело C-20/07) (1)

   (2008/C 22/69)

      Език на производството: английски

   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 56, 10.3.2007 г.


title: Дело C-609/16 P: Жалба, подадена на 24 ноември 2016 г. от Съвета на Европейския съюз срещу решението, постановено от Общия съд (девети състав) на 15 септември 2016 г. по дело T-118/14, LDC Argentina/Съвет

text:
               30.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 30/38

         Жалба, подадена на 24 ноември 2016 г. от Съвета на Европейския съюз срещу решението, постановено от Общия съд (девети състав) на 15 септември 2016 г. по дело T-118/14, LDC Argentina/Съвет
   (Дело C-609/16 P)
   (2017/C 030/42)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Съвет на Европейския съюз (представители: H. Marcos Fraile, N. Tuominen, avocat)

      Други страни в производството: LDC Argentina SA, Европейска комисия, European Biodiesel Board (EBB)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Съда:

               —

               да отмени решението на Общия съд от 15 септември 2016 г., връчено на Съвета на 16 септември 2016 г., по дело T-118/14, LDC Argentina SA/Съвет на Европейския съюз;

               —

               да отхвърли жалбата, подадена в първоинстанционното производство, за отмяна на обжалвания регламент; и

               —

               да осъди жалбоподателя в първоинстанционното производство да заплати съдебните разноски на Съвета както в това производство, така и разноските в производството по обжалване.

         При условията на евентуалност,

               —

               да върне делото за ново разглеждане от Общия съд;

               —

               да не се произнася по съдебните разноски в първоинстанционното производство и в производството по обжалване.

      Основания и основни доводи

               1.

                  Първо, Общият съд приложил неправилен правен критерий за да определи дали Съветът е разполагал с доказателства, въз основа на които може да реши, че цените на суровините на вътрешния пазар, съдържащи се в документите на съответните аржентински износители, са деформирани съществено, поради което не могат да бъдат взети предвид, и да използва метода, предвиден в член 2, параграф 5, втора алинея от Основния регламент (1). По този начин Общият съд възложил на институцията прекомерна тежест на доказване.

               2.

                  Второ, не е надлежно мотивирана констатацията на Общият съд, че доказателствата, представени от институциите, не са достатъчни, за да установят наличието на чувствително изкривяване на цените на основните суровини в Аржентина, което се дължи на системата за ДЕТ.

               3.

                  Трето, диспозитивът на обжалваното решение, с което се отменят антидъмпинговите мита, що се отнася до жалбоподателя в първоинстанционното производство, не е пропорционален на единственото разгледано от Общия съд отменително основание и извежда необосновани последици от констатираната незаконосъобразност.

               4.

               Съветът ще докаже, че в обжалваното решение са допуснати редица грешки при прилагане на правото, които засягат валидността му. Освен това Съветът твърди, че обстоятелствата, наведени от първоинстанционния жалбоподател в първото основание, са установени в достатъчна степен за да може Съдът да се произнесе по основанието и да отхвърли жалбата.

               5.

               Ето защо Съветът почтително иска отмяната на обжалваното решение и отхвърляне на искането за отмяна на обжалвания регламент, подадено от жалбоподателя в първоинстанционното производство.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (ОВ 2009, L 343, стр. 51) („Основен регламент“).


title: Дело F-46/16: Жалба, подадена на 26 август 2016 г. — ZZ/Комисия

text:
               10.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 371/32

         Жалба, подадена на 26 август 2016 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-46/16)
   (2016/C 371/37)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представители: L. Levi и A. Blot, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет и описание на спора

   Отмяна на решението на Комисията за изпълнение на решение на Съда на публичната служба, доколкото Комисията отказва да назначи жалбоподателя като длъжностно лице на длъжността, на която вече е отказала да го назначи с решение, което е било предмет на съдебното обжалване и е било отменено с посоченото съдебно решение.

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението от 27 октомври 2015 г., с което Генерална дирекция „Човешки ресурси“ на Европейската комисия е приела мерки за изпълнение на решението на Съда на публичната служба на 6 октомври 2015 г., F-119/14 FE/Комисия;

               —

               Да се отмени решението на органа по назначаването от 19 май 2016 г., с което той е отхвърлил жалбата по административен ред, подадена от жалбоподателя срещу посоченото по-горе решение;

               —

               Да се осъди ответникът да заплати 25 000 EUR като обезщетение за неимуществените вреди, като този размер е определен временно;

               —

               Да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-190/08: Жалба, подадена на 14 май 2008 г. — CHEMK и Kuznetskie ferrosplavy/Съвет и Комисия

text:
               2.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 197/25

         Жалба, подадена на 14 май 2008 г. — CHEMK и Kuznetskie ferrosplavy/Съвет и Комисия
   (Дело T-190/08)
   (2008/C 197/45)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподатели: Chelyabinsk elektrometallurgical integrated plant OAO (CHEMK) (Челябинск, Русия) и Kuznetskie ferrosplavy OAO (Новокузнетск, Русия) (представител: P. Vander Schueren, lawyer)

      Ответници: Съвет на Европейския съюз и Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателите

               —

               да се отмени оспорваният регламент доколкото той се отнася до жалбоподателите,

               —

               да се осъди Съветът да заплати съдебните разноски, направени от жалбоподателите във връзка с настоящото производство, или

               —

               при условията на евентуалност, да се отмени оспорваното решение, и

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски, направени от жалбоподателите във връзка с настоящото производство.

         Правни основания и основни доводи
   Жалбоподателите изтъкват пет основания в подкрепа на жалбата си за отмяна на Регламент (ЕО) № 172/2008 (1) на Съвета от 25 февруари 2008 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито върху вноса на феросилиций, произведен в Китайската народна република, Египет, Казахстан, Бившата югославска република Македония и Русия („оспорвания регламент“) доколкото той се отнася до тях. При условията на евентуалност жалбоподателите искат отмяна на Решение на Комисията от 28 февруари 2008 г., което им е нотифицирано на 3 март 2008 г. и с което Комисията отхвърля искането им за суспендиране на антидъмпинговите мерки, въведени с оспорвания регламент („оспорваното решение“).
   На първо място, жалбоподателите твърдят, че Съветът е нарушил член 2, параграф 9 от Основния регламент (2) („Основния регламент“) и не е изпълнил задължението си надлежно да мотивира отказа си да използва действителната граница на печалбата на свързания с жалбоподателите вносител при конструирането на експортната им цена.
   На второ място жалбоподателите поддържат, че Съветът е нарушил принципа на недопускане на дискриминация, както и член 6, параграф 7, член 8, параграф 4 и член 20, параграф 1 от Основния регламент, като е разрешил на македонския производител SILMAK временно разгласяване.
   На трето място жалбоподателите твърдят, че Съветът е нарушил член 3, параграф 6 от Основния регламент, тъй като е допуснал грешка в правото и явна грешка в преценката, като е заключил, че промишлеността на Общността е претърпяла съществена вреда.
   На четвърто място жалбоподателите твърдят, че оспорваният регламент е в противоречие с член 3, параграф 6 и член 3, параграф 7 от Основния регламент и е опорочен поради грешка в правото, редица явни грешки в преценката, както и поради това, че не е положена дължимата грижа и не са изложени достатъчно мотиви, доколкото Съветът не взел предвид последиците от други фактори върху състоянието на общностната промишленост, които прекъсват връзката между целения внос и съществената вреда, за която се твърди, че е причинена на общностната промишленост.
   На пето място жалбоподателите поддържат, че Съветът е нарушил правото им на защита, като е отказал да предостави сведения относно жалбата, въз основа на която е започнало антидъмпинговото разследване.
   При условията на евентуалност жалбоподателите изтъкват едно основание за отмяна на оспорваното решение, а именно, че Комисията е допуснала грешка при прилагане на правото, явна грешка в преценката и е нарушила принципа на равно третиране и на доброто управление, като е отхвърлила искането на жалбоподателите за суспендиране на мерките.

      (1)  ОВ L 55, 2008 г., стр. 6.

      (2)  Регламент (ЕО) № 384/96 на Съвета от 22 декември 1995 година за защита срещу дъмпингов внос на стоки от страни, които не са членки на Европейската общност (ОВ L 56, 1996 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 12, стр. 223).


title: Дело T-268/11 P: Решение на Общия съд от 8 ноември 2012 г. — Комисия/Strack (Обжалване — Публична служба — Длъжностни лица — Отпуски — Отпуск по болест — Отмяна на първа инстанция на решението на Комисията, с което се отказва пренасяне на дни от годишен отпуск, които не са използвани от заинтересованото лице — Член 4 от приложение V към Правилника — Член 1д, параграф 2 от Правилника — Директива 2003/88 ЕО — Основателна жалба — Дело, което е в състояние, позволяващо по него да се постанови окончателно решение — Отхвърляне на жалбата)

text:
               22.12.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/19

         Решение на Общия съд от 8 ноември 2012 г. — Комисия/Strack
   (Дело T-268/11 P) (1)

   (Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Отпуски - Отпуск по болест - Отмяна на първа инстанция на решението на Комисията, с което се отказва пренасяне на дни от годишен отпуск, които не са използвани от заинтересованото лице - Член 4 от приложение V към Правилника - Член 1д, параграф 2 от Правилника - Директива 2003/88 ЕО - Основателна жалба - Дело, което е в състояние, позволяващо по него да се постанови окончателно решение - Отхвърляне на жалбата)
   2012/C 399/34
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Европейска комисия (представители: B. Eggers и J. Currall)

      Друга страна в производството: Guido Strack (Кьолн, Германия) (представител: H. Tettenborn, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу решението на Съда на публичната служба на Европейския съюза (втори състав) от 15 март 2011 г. по дело Strack/Комисия (F-120/07, все още непубликувано в Сборника), с която се иска частична отмяна на това решение

      Диспозитив

               1.

               Отменя решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз от 15 март 2011 г. по дело Strack/Комисия (F-120/07).

               2.

               Отхвърля подадената от г-н Guido Strack жалба до Съда на публичната служба по дело F-120/07.

               3.

               Г-н Strack и Европейската комисия понасят направените от тях съдебни разноски както пред Съда на публичната служба, така и пред настоящата инстанция.

      (1)  ОВ C 232, 6.8.2011 г.


title: Дело C-487/12: Преюдициално запитване, отправено от Juzgado Contencioso-Administrativo n °1 de Ourense (Испания) на 2 ноември 2012 г. — Vueling Airlines S.A./Instituto Galego de Consumo de la Xunta de Galicia

text:
               26.1.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 26/24

         Преюдициално запитване, отправено от Juzgado Contencioso-Administrativo no 1 de Ourense (Испания) на 2 ноември 2012 г. — Vueling Airlines S.A./Instituto Galego de Consumo de la Xunta de Galicia
   (Дело C-487/12)
   2013/C 26/46
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Juzgado Contencioso-Administrativo no 1 de Ourense

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Vueling Airlines S.A.

      Ответник: Instituto Galego de Consumo de la Xunta de Galicia

      Преюдициален въпрос

               1.

               Трябва ли член 22, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1008/2008 на Европейския парламент и на Съвета (1) от 24 септември 2008 година относно общите правила за извършване на въздухоплавателни услуги в Общността да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба [член 97 от Закон 48/1960 за въздухоплаването], която задължава компаниите за въздушен превоз във всички случаи да признават на пътниците право на регистриране на един куфар без заплащане на допълнителна сума, нито увеличаване на уговорената основна цена на билета?

      (1)  ОВ L 293, стр. 3.


title: Дело C-468/08: Иск, предявен на 30 октомври 2008 г.  — Комисия на Европейските общности/Френска република

text:
               10.1.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 6/14

         Иск, предявен на 30 октомври 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Френска република
   (Дело C-468/08)
   (2009/C 6/22)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: H. Støvlbæk и V. Peere)

      Ответник: Френска република
   Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е приела необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби за съобразяване с Директива 2005/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 септември 2005 година относно признаването на професионалните квалификации (1) и във всеки случай, като не е уведомила Комисията за тях, Френската република не е изпълнила задълженията си по тази директива,

               —

               да се осъди Френската република да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Срокът за транспониране на Директива 2005/36/ЕО е изтекъл на 20 октомври 2007 г. Към момента на предявяване на настоящия иск обаче ответникът все още не е приел всички необходими мерки, за да транспонира директивата, или във всеки случай не е уведомил Комисията за тях.

      (1)  ОВ L 255, стр. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 8, стр. 3.


title: Дело T-137/13: Решение на Общия съд от 28 април 2015 г. — Saferoad RRS/СХВП (MEGARAIL) (Марка на Общността — Заявка за словна марка на Общността „MEGARAIL“ — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               15.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/34

         Решение на Общия съд от 28 април 2015 г. — Saferoad RRS/СХВП (MEGARAIL)
   (Дело T-137/13) (1)

   ((Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността „MEGARAIL“ - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2015/C 198/45)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Saferoad RRS GmbH (Верот, Германия) (представител: C. Czychowski, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Pohlmann)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 9 януари 2013 г. (преписка R 2536/2011-4) относно заявка за регистрация на словния знак „MEGARAIL“ като марка на Общността.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Saferoad RRS GmbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 129, 4.5.2013 г.


title: Съединени дела C-403/04 P и C-405/04 P: Решение на Съда (първи състав) от 25 януари 2007 г. — Sumitomo Metal Industries Ltd, Nippon Steel Corp./JFE Engineering Corp. бивш NKK Corp., JFE Steel Corp., бивш Kawasaki Steel Corp., Комисия на Европейските общности, Надзорен орган на ЕАСТ (Жалба — Конкуренция — Съглашение — Пазар на безшевни стоманени тръби — Защита на националните пазари — Доказателствена тежест и събиране на доказателствата — Продължителност на процеса пред Първоинстанционния съд)

text:
               10.3.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 56/2

         Решение на Съда (първи състав) от 25 януари 2007 г. — Sumitomo Metal Industries Ltd, Nippon Steel Corp./JFE Engineering Corp. бивш NKK Corp., JFE Steel Corp., бивш Kawasaki Steel Corp., Комисия на Европейските общности, Надзорен орган на ЕАСТ
   (Съединени дела C-403/04 P и C-405/04 P) (1)

   (Жалба - Конкуренция - Съглашение - Пазар на безшевни стоманени тръби - Защита на националните пазари - Доказателствена тежест и събиране на доказателствата - Продължителност на процеса пред Първоинстанционния съд)
   (2007/C 56/03)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищци: Sumitomo Metal Industries Ltd (представители: C. Vajda QC, G. Sproul и S. Szlezinger, Solicitors) Nippon Steel Corp. (представители: J.-F. Bellis и K. Van Hove, aдвокати)

      Други страни в производството: JFE Engineering Corp. бивш NKK Corp., JFE Steel Corp., JFE Steel Corp., бивш Kawasaki Steel Corp., Комисия на Европейските общности (представители: N. Khan и A. Whelan), Надзорен орган на ЕАСТ
   Предмет
   Жалба срещу решението на Първоинстанционния съд (втори състав) от 8 юли 2004 г., JFE Engineering Corp. e.a./Комисията (съединени дела T-67/00, T-68/00, T-71/00 и T-78/00), с което се отменя частично решение 2003/382/ЕО на Комисията от 8 декември 1999 г., относно процедура за приложение на член 81 от ДЕО (IV/E-1/35.860-B безшевни стоманени тръби и маркучи)[обявено под номер C(1999) 4154] и се намалява размера на глобата, наложена на ищците
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбите.

               2)

               Осъжда Sumitomo Metal Industries Ltd да заплати съдебните разноски по дело C-403/04 P и Nippon Steel Corp. — да заплати съдебните разноски по дело C-405/04 P.

      (1)  ОВ C 284, 20.11.2004 г.


title: Дело T-54/08: Определение на Първоинстанционния съд от 29 април 2008 г. — Кипър/Комисия

text:
               21.6.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 158/22

         Определение на Първоинстанционния съд от 29 април 2008 г. — Кипър/Комисия
   (Дело T-54/08) (1)

   (2008/C 158/38)

      Език на производството: гръцки

   Председателят на първи състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 79, 29.3.2008 г.


title: Дело F-18/15: Жалба, подадена на 2 февруари 2015 г.  — ZZ и др./Комисия

text:
               23.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 96/28

         Жалба, подадена на 2 февруари 2015 г. — ZZ и др./Комисия
   (Дело F-18/15)
   (2015/C 096/36)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: ZZ и др. (представители: T. Bontinck и A. Guillerme, avocats)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на решенията, с които се изменя описанието на вида на длъжността на жалбоподателите в приложението sysper 2 и/или с които те не са включени в списъка на длъжностните лица, предложени за повишаване в степени AD13 и AD14 в процедурата по повишаване за 2014 година.

      Искания на жалбоподателите

   Като главно искане:

               —

               Да се установи незаконосъобразността на член 45 от Правилника и на приложение I, както и на свързаните с тях преходни мерки;

               —

               Да се отмени решението на ОН от 14 април 2014 г. за изменение на преписката за повишаването на жалбоподателите, съдържаща се в системата „Sysper 2“, за да бъде блокирана всяка възможност, отнасяща се до тях;

               —

               Да се отмени следващото от това решение на ОН, уведомление за което е изпратено на 24 юни 2014 г., жалбоподателите да не бъдат предложени за повишаване в степени AD13 и AD14 в рамките на годишната процедура по повишаване за 2014 година, предвидена в член 45 от Правилника.

               —

               Да осъди Комисията да заплати съдебните разноски;

         При условията на евентуалност:

               —

               Да се отмени решението на ОН от 14 април 2014 г. за изменение на преписката за повишаването на жалбоподателите, съдържаща се в системата „Sysper 2“, за да бъде блокирана всяка възможност, отнасяща се до тях;

               —

               Да се отмени следващото от това решение на ОН, нотифицирано на 24 юни 2014 г. жалбоподателите да не бъдат включени в повишаването в степени AD13 и AD14 в рамките на годишната процедура по повишаване за 2014 година, предвидена в член 45 от Правилника.

               —

               Да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-553/12: Решение на Общия съд от 21 май 2014 г.  — Bateaux mouches/СХВП (BATEAUX-MOUCHES) (Марка на Общността — Заявка за фигуративна марка на Общността „BATEAUX-MOUCHES“  — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 207/2009 — Липса на отличителен характер, придобит в резултат на използване — Член 7, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               7.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 212/28

         Решение на Общия съд от 21 май 2014 г. — Bateaux mouches/СХВП (BATEAUX-MOUCHES)
   (Дело T-553/12) (1)

   ((Марка на Общността - Заявка за фигуративна марка на Общността „BATEAUX-MOUCHES“ - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 207/2009 - Липса на отличителен характер, придобит в резултат на използване - Член 7, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   2014/C 212/34
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Compagnie des bateaux mouches SA (Париж, Франция) (представител: G. Barbaut, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: V. Melgar)

      Предмет

   Жалба, подадена срещу решение на втори апелативен състав на СХВП от 9 октомври 2012 г. (преписка R 1709/2011-2) относно заявка за регистрация на фигуративния знак „BATEAUX-MOUCHES“ като марка на Общността

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Compagnie des bateaux mouches SA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 55, 23.2.2013 г.


title: Дело T-380/07: Жалба, подадена на 25 септември 2007 г. — Kaloudis/СХВП — Fédération Française de Tennis (Roland Garros SPORTSWEAR)

text:
               24.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 283/39

         Жалба, подадена на 25 септември 2007 г. — Kaloudis/СХВП — Fédération Française de Tennis (Roland Garros SPORTSWEAR)
   (Дело T-380/07)
   (2007/C 283/70)
   Език, на който е изготвена жалбата: френски
   Страни

      Жалбоподател: Dimitrios Kaloudis (Dassia-Corfou, Гърция) (представител: G. Kaloudis, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Fédération Française de Tennis ( Париж, Франция)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 19 юли 2007 г.;

               —

               да се приеме заявката за марка на Общността Roland Garros SPORTSWEAR № 3114477 за клас 25;

               —

               да се осъди другата страна пред апелативния състав да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка „Roland Garros SPORTSWEAR“ за стоки, класирани в клас 25-заявка № 3114477

      Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: Fédération Française de Tennis

      Марка или знак, на който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Национална марка „Roland Garros“ за стоки, класирани в класове 3, 16, 18, 22, 25, 28, 32, 41 и 42

      Решение на отдела по споровете: Приема възражението за всички оспорени стоки

      Решение на апелативния състав: Счита се, че жалбата не е подадена поради закъснение в плащането на таксата за жалбата


title: Дело T-207/06: Решение на Първоинстанционния съд от 14 юни 2007 г. — Europig/СХВП (EUROPIG) ( Марка на Общността — Заявка за словна марка на Общността EUROPIG — Абсолютни основания за отказ — Описателен характер — Липса на отличителни белези — Член 7, параграф 1, букви б) и в) и член 7, параграф 3, от Регламент (ЕО) № 40/94 )

text:
               21.7.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 170/24

         Решение на Първоинстанционния съд от 14 юни 2007 г. — Europig/СХВП (EUROPIG)
   (Дело T-207/06) (1)

   („Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността EUROPIG - Абсолютни основания за отказ - Описателен характер - Липса на отличителни белези - Член 7, параграф 1, букви б) и в) и член 7, параграф 3, от Регламент (ЕО) № 40/94“)
   (2007/C 170/47)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Europig SA (Josselin, Франция) (представител: D. Masson, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: A. Folliard-Monguiral)
   Предмет
   Иск, предявен срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 31 май 2006 година (дело R 1425/2005-4) относно заявка за регистрация на словната марка EUROPIG, като марка на Общността.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля иска.

               2)

               Осъжда ищеца да заплати разноските.

      (1)  ОВ C 261, 28.1.2006 г.


title: Дело F-63/10: Жалба, подадена на 5 август 2010 г. — Lunetta/Комисия

text:
               25.9.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 260/29

         Жалба, подадена на 5 август 2010 г. — Lunetta/Комисия
   (Дело F-63/10)
   ()
   2010/C 260/41
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Calogero Lunetta (Брюксел, Белгия) (представители: L. Levi и C. Christophe Bernard-Glanz, avocats)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет и описание на спора

   Отмяна на решението на Комисията за прекратяване на производството, което е образувано на основание член 73 от Правилника вследствие на злополука с жалбоподателя от 13 август 2001 г. и в което му се признават 6 % трайна частична инвалидност, и осъждане на ответника да заплати обезщетение на жалбоподателя.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се обяви настоящата жалба за допустима,

               —

               ако е необходимо да се покани ответникът да представи решението, прието от председателя на Съда на Европейския съюз за определяне на третия лекар в лекарската комисия,

               —

               ако е необходимо да се покани ответникът да представи копие от материалите по преписката, образувана под номер 10 006 353,

               —

               да се отмени решението на органа по назначаването от 28 октомври 2009 г. за прекратяване на производството, което е образувано на основание член 73 от Правилника вследствие на злополука с жалбоподателя от 13 август 2001 г. и в което му се признават 6 % трайна частична инвалидност и, ако е необходимо, да се отмени решението на органа по назначаването за отхвърляне на жалбата по административен ред,

               —

               вследствие на това да се приеме оценката на процента на трайна частична инвалидност въз основа на действащата към момента на злополуката и до 1 януари 2006 г. правна уредба и скала за оценка, като се възобнови разглеждането на искането на жалбоподателя на основание член 73 от Правилника от безпристрастна и неутрална лекарска комисия, която може да работи бързо, напълно независимо и безпристрастно,

               —

               да се осъди ответникът да заплати обезщетение, определено ex aequo et bono в размер на 50 000 EUR (петдесет хиляди евро), за претърпените вследствие на обжалваните решения неимуществени вреди,

               —

               да се осъди ответникът да заплати обезщетение, определено неокончателно в размер на 25 000 EUR (двадесет и пет хиляди евро), за претърпените вследствие на обжалваните решения имуществени вреди,

               —

               да се осъди ответникът да заплати лихви за забава върху дължимата на основание член 73 от Правилника главница при лихвен процент от 12 % за период, считано не по-късно от 13 август 2002 г. до окончателното изплащане на главницата,

               —

               във всички случаи да се осъди ответникът да заплати обезщетение, определено ex aequo et bono в размер на 50 000 EUR (петдесет хиляди евро), за претърпените вследствие на неспазването на разумния срок вреди,

               —

               да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-464/14: Преюдициално запитване от Tribunal Tributário de Lisboa (Португалия), постъпило на 8 октомври 2014 г.  — SECIL — Companhia Geral de Cal e Cimento SA/Fazenda Pública

text:
               2.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 34/2

         Преюдициално запитване от Tribunal Tributário de Lisboa (Португалия), постъпило на 8 октомври 2014 г. — SECIL — Companhia Geral de Cal e Cimento SA/Fazenda Pública
   (Дело C-464/14)
   (2015/C 034/02)
   Език на производството: португалски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Tributário de Lisboa

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: SECIL — Companhia Geral de Cal e Cimento SA

      Ответник: Fazenda Pública

      Преюдициални въпроси

               1)

               Член 31 от Споразумението с Тунис (1) представлява ли ясна, точна, безусловна и следователно пряко приложима норма, от която да следва прилагане на правото на установяване към разглеждания случай?

               2)

               При утвърдителен отговор, предвиденото в посочената разпоредба право на установяване поражда ли твърдените от жалбоподателя последици, а именно че спазването на тази разпоредба налага прилагането на предвидения в член 46.o, n.o 1 от CIRC механизъм за пълно приспадане по отношение на дивидентите, получени от жалбоподателя от дъщерното му дружество в Тунис?

               3)

               Член 34 от Споразумението с Тунис представлява ли ясна, точна, безусловна и следователно пряко приложима норма, от която да следва прилагане на свободното движение на капитали към разглеждания случай, така че направената от жалбоподателя инвестиция да се счита за попадаща в обхвата му?

               4)

               При утвърдителен отговор, предвиденото в посочената разпоредба свободно движение на капитали поражда ли твърдените от жалбоподателя последици, а именно налага прилагането на предвидения в член 46.o, n.o 1 от CIRC механизъм за пълно приспадане по отношение на дивидентите, получени от жалбоподателя от дъщерното му дружество в Тунис?

               5)

               Разпоредбата на член 89 от Споразумението с Тунис обуславя ли утвърдителен отговор на поставените по-горе въпроси?

               6)

               Обосновано ли е ограничителното третиране на разпределените от Société des Ciments de Gabés дивиденти, като се има предвид, че по отношение на Тунис не се прилага рамката за сътрудничество, предвидена в Директива 77/799/ЕИО (2) на Съвета от 19 декември 1977 година относно взаимопомощта между компетентните органи на държавите членки в областта на прякото данъчно облагане?

               7)

               Разпоредбата на член 31 във връзка с член 33, параграф 2 от Споразумението с Ливан представлява ли ясна, точна, безусловна и следователно пряко приложима норма, от която следва прилагане на свободното движение на капитали към разглеждания случай?

               8)

               При утвърдителен отговор, предвиденото в посочената разпоредба свободно движение на капитали поражда ли твърдените от жалбоподателя последици, а именно че налага прилагането на предвидения в член 46.o, n.o 1 от CIRC механизъм за пълно приспадане по отношение на дивидентите, получени от жалбоподателя от дъщерното му дружество в Ливан?

               9)

               Разпоредбата на член 85 от Споразумението с Ливан (3) обуславя ли утвърдителен отговор на поставените по-горе въпроси?

               10)

               Обосновано ли е ограничителното третиране на разпределените от Ciments de Sibline, S.A.L. дивиденти, като се има предвид, че по отношение на Ливан не се прилага рамката за сътрудничество, предвидена в Директива 77/799/ЕИО на Съвета от 19 декември 1977 година относно взаимопомощта между компетентните органи на държавите членки в областта на прякото данъчно облагане?

               11)

               Приложима ли е в разглеждания случай разпоредбата на член 56 ДЕО (понастоящем 63 ДФЕС) и при утвърдителен отговор, предвиденото в посочената разпоредба свободно движение на капитали предполага ли задължително прилагане на предвидения в член 46.o, n.o 1 от CIRC механизъм за пълно приспадане по отношение на дивидентите, разпределени в полза на жалбоподателя за финансовата 2009 година от Société des Ciments de Gabés, S.A. и Ciments de Sibline S.A.L., или евентуално на механизма за частично приспадане, предвиден в n.o 8 от същата разпоредба?

               12)

               Дори да се приеме, че свободното движение на капитали е приложимо в разглеждания случай, неприлагането към въпросните дивиденти на предвидените в действащото тогава португалско законодателство механизми за премахване/намаляване на икономическото двойно данъчно облагане, обосновано ли е от факта, че по отношение на Тунис и Ливан не се прилага рамката за сътрудничество, установена в Директива 77/799/ЕИО на Съвета от 19 декември 1977 година относно взаимопомощта между компетентните органи на държавите членки в областта на прякото данъчно облагане?

               13)

               Предвидената в член 57, параграф 1 ДЕО (понастоящем член 64 ДФЕС) предпазна клауза допуска ли свободното движение на капитали с твърдените от жалбоподателя последици?

               14)

               Следва ли предвидената в член 57, параграф 1 ДЕО (понастоящем член 64 ДФЕС) предпазна клауза да не се прилага поради междувременното въвеждане на режим на данъчни предимства за инвестициите с договорен характер, въведен с член 41.o, n.o 5, буква b) от EBF, и режима, предвиден в член 42.o от EBF, за дивидентите, произхождащи от страните от африканския континент с официален език португалски и Източен Тимор?

      (1)  Евро-средиземноморско споразумение за асоцииране между Европейските общности и техните държави членки, от една страна, и Република Тунис, от друга страна (наричано по-нататък „Споразумението с Тунис“) (ОВ 1998, 30.3.1998, L 97, стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 70, стр. 133).

      (2)  ОВ L 336, стр. 15 — EE 09F1, стр. 94; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 21.

      (3)  Евро-средиземноморско Споразумение за асоцииране между Европейската общност и нейните държави членки, от една страна, и Република Ливан, от друга страна (ОВ L 143, 2006, 30.5.2006, стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 79, стр. 152).