title: Дело T-276/07: Решение на Общия съд от 16 декември 2010 г. — Martin/Парламент (Правна уредба, свързана с разноските и надбавките на членовете на Европейския парламент — Събиране на неправомерно платени суми)

text:
               5.2.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/10

         Решение на Общия съд от 16 декември 2010 г. — Martin/Парламент
   (Дело T-276/07) (1)

   (Правна уредба, свързана с разноските и надбавките на членовете на Европейския парламент - Събиране на неправомерно платени суми)
   2011/C 38/13
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Hans-Peter Martin (Виена, Австрия) (представители: É. Boigelot, T. Bontinck и S. Woog, avocats)

      Ответник: Европейски парламент (представители: първоначално H. Krück, D. Moore и C. Karamarcos, впоследствие H. Krück, D. Moore и M. Windisch)

      Предмет

   Жалба за отмяна на решението на генералния секретар на Европейския парламент от 10 май 2007 г. и, доколкото е необходимо, на дебитното известие на генералния директор по въпросите на финансите на Парламента от 13 юни 2007 г., изготвено въз основа на решението от 10 май 2007 г., както и евентуално на всички решения в изпълнение на посочените актове, приети в хода на производството.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда г-н Hans-Peter Martin да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 211, 8.9.2007 г.


title: Дело T-341/16: Определение на Общия съд от 4 май 2017 г. — De Masi/Комисия (Жалба за отмяна — Достъп до документи — Заявление за достъп в рамките на междуинституционалното сътрудничество на основание член 230 ДФЕС — Документи относно работата на групата „Кодекс за поведение (данъчно облагане на предприятията)“, създадена от Съвета — Акт, неподлежащ на обжалване — Недопустимост)

text:
               10.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 221/28

         Определение на Общия съд от 4 май 2017 г. — De Masi/Комисия
   (Дело T-341/16) (1)

   ((Жалба за отмяна - Достъп до документи - Заявление за достъп в рамките на междуинституционалното сътрудничество на основание член 230 ДФЕС - Документи относно работата на групата „Кодекс за поведение (данъчно облагане на предприятията)“, създадена от Съвета - Акт, неподлежащ на обжалване - Недопустимост))
   (2017/C 221/40)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Fabio De Masi (Брюксел, Белгия) (представител: A. Fischer-Lescano, преподавател)

      Ответник: Европейска комисия (представители: F. Erlbacher и J. Baquero Cruz)

      Предмет

   Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на решението, съдържащо се в писмо на Комисията от 8 юни 2016 г., изпратено в отговор на заявление от председателя на специалната комисия на Европейския парламент относно данъчните постановления и другите мерки, сходни по естество или въздействие (TAXE2) за пълен достъп до документите на групата „Кодекс за поведение (данъчно облагане на предприятията)“.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2)

               Г-н Fabio De Masi понася направените от него съдебни разноски и съдебните разноски на Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 287, 8.8.2016 г.


title: Дело T-245/12: Жалба, подадена на 4 юни 2012 г. — Gamesa Eólica/СХВП — Enercon (хоризонтално съчетание на зелени цветове)

text:
               11.8.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 243/24

         Жалба, подадена на 4 юни 2012 г. — Gamesa Eólica/СХВП — Enercon (хоризонтално съчетание на зелени цветове)
   (Дело T-245/12)
   2012/C 243/43
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Gamesa Eólica, SL (Sarriguren, Испания) (представители: E. Armijo Chávarri и A. Sanz Cerralbo, lawyers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Enercon GmbH (Aurich, Германия)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 1 март 2012 г. по преписка R 260/2011-1,

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: фигуративна марка на Общността, представляваща хоризонтално съчетание на зелени цветове за стоки от клас 7 — Заявка за регистрация на марка на Общността № 2346542

      Притежател на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав

      Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: жалбоподателят

      Основание на искането за обявяване на недействителност: страната, която иска обявяване на недействителност, основава искането си на член 52, параграф 1, буква а) и на член 52, параграф 1,буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета.

      Решение на отдела по отмяна: обявява недействителността на марката на Общността.

      Решение на апелативния състав: отменя оспореното решение и отхвърля искането за обявяване на недействителност.

      Изложени правни основания:

               —

               нарушение на член 7, параграф 1,буква б) от Регламент № 207/2009 на Съвета,

               —

               нарушение на член 62 от Регламента относно марката на Общността, и

               —

               нарушение на член 52, параграф 1,буква б) от Регламент № 207/2009 на Съвета.


title: Дело C-153/16: Решение на Съда (седми състав) от 6 април 2017 г. — Европейска комисия/Република Словения (Неизпълнение на задължения от държава членка — Неподходящо депониране на значителни количества употребявани автомобилни гуми — Обезвреждане в противоречие с изискванията на директиви 2008/98/ЕО и 1999/31/ЕО — Непрекъснат риск за околната среда и за здравето на човека)

text:
               29.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 168/16

         Решение на Съда (седми състав) от 6 април 2017 г. — Европейска комисия/Република Словения
   (Дело C-153/16) (1)

   ((Неизпълнение на задължения от държава членка - Неподходящо депониране на значителни количества употребявани автомобилни гуми - Обезвреждане в противоречие с изискванията на директиви 2008/98/ЕО и 1999/31/ЕО - Непрекъснат риск за околната среда и за здравето на човека))
   (2017/C 168/20)
   Език на производството: словенски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: E. Sanfrutos Cano и D. Kukovec

      Ответник: Република Словения (представител: A. Grum)

      Диспозитив

               1)

               Като е допуснала положение на непрекъснат риск за околната среда и за здравето на човека в кариера, намираща се на територията на Ловренц на Дравскем Полю (Словения), чрез неподходящо депониране на значителни количества употребявани автомобилни гуми, смесването им с други отпадъци и обезвреждането им в противоречие с изискванията на Директива 1999/31/ЕО на Съвета от 26 април 1999 година относно депонирането на отпадъци, Република Словения не е изпълнила задълженията си по член 5, параграф 3, буква г) от тази директива и по член 12, член 13 и член 36, параграф 1 от Директива 2008/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 ноември 2008 година относно отпадъците и за отмяна на определени директиви.

               2)

               Отхвърля иска в останалата му част.

               3)

               Осъжда Република Словения да понесе направените от нея съдебни разноски и две трети от съдебните разноски, направени от Европейската комисия.

               4)

               Осъжда Европейската комисия да понесе една трета от направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 222, 20.6.2016 г.


title: Дело C-208/07: Решение на Съда (трети състав) от 16 юли 2009 г. (преюдициално запитване от Bayerisches Landessozialgericht, Германия) — Petra von Chamier-Glisczinski/Deutsche Angestellten-Krankenkasse (Социално осигуряване — Регламент (ЕИО) № 1408/71 — Дял III, глава 1 — Членове 18 ЕО, 39 ЕО и 49 ЕО — Обезщетения в натура, предназначени да покрият риска нужда от чужда помощ — Пребиваване в държава членка, различна от компетентната държава членка — Схема за социално осигуряване в държавата членка на пребиваване, която не включва обезщетения в натура, свързани с риска нужда от чужда помощ)

text:
               12.9.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 220/2

         Решение на Съда (трети състав) от 16 юли 2009 г. (преюдициално запитване от Bayerisches Landessozialgericht, Германия) — Petra von Chamier-Glisczinski/Deutsche Angestellten-Krankenkasse
   (Дело C-208/07) (1)

   (Социално осигуряване - Регламент (ЕИО) № 1408/71 - Дял III, глава 1 - Членове 18 ЕО, 39 ЕО и 49 ЕО - Обезщетения в натура, предназначени да покрият риска нужда от чужда помощ - Пребиваване в държава членка, различна от компетентната държава членка - Схема за социално осигуряване в държавата членка на пребиваване, която не включва обезщетения в натура, свързани с риска нужда от чужда помощ)
   2009/C 220/02
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bayerisches Landessozialgericht

      Страни в главното производство

      Ищец: Petra von Chamier-Glisczinski

      Ответник: Deutsche Angestellten-Krankenkasse

      Предмет

   Искане за преюдициално заключение — Bayerisches Landessozialgericht — Тълкуване на член 19, параграф 1, буква а) и параграф 2 от Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социално осигуряване на заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността (ОВ L 149, стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 26) в светлината на членове 18, 39 и 49 ЕО и във връзка с член 10 от Регламент (ЕИО) № 1612/68 на Съвета от 15 октомври 1968 година относно свободното движение на работници в Общността (ОВ L 257, стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 11) — Национална правна уредба, по силата на която член на семейството на заето лице, което пребивава в държава членка, различна от компетентната държава и се ползва в тази последна държава членка от комбинирани обезщетения за грижи (парични обезщетения и обезщетения в натура), има право единствено на добавка за чужда помощ („Pflegegeld“), изчислена съгласно правото на компетентната държава, ако законодателството на държавата на пребиваване не предвижда обезщетения в натура за обезщетенията за грижи, които лицето получава в тази държава членка — Прехвърляне на обезщетенията в натура в друга държава членка, чиято схема за социално осигуряване предвижда единствено парични обезщетения

      Диспозитив

               1.

               Когато за разлика от системата на социално осигуряване на компетентната държава системата на държавата членка, в която пребивава лице, което се нуждае от чужда помощ, осигурено в качеството му на член на семейството на заето или на самостоятелно заето лице по смисъла на Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социална сигурност на заети лица, самостоятелно заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността, изменен и актуализиран с Регламент (ЕО) № 118/97 на Съвета от 2 декември 1996 година, изменен с Регламент (ЕО) № 1386/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 5 юни 2001 година, не предвижда обезщетения в натура в случай на нужда от чужда помощ като този на това лице, член 19 и член 22, параграф 1, буква б) от посочения регламент сами по себе си не изискват предоставянето на такива обезщетения извън компетентната държава от компетентната институция или за нейна сметка.

               2.

               Когато за разлика от системата на социално осигуряване на компетентната държава системата на държавата членка, в която пребивава нуждаещо се от чужда помощ лице, осигурено в качеството му на член на семейството на заето или на самостоятелно заето лице по смисъла на Регламент № 1408/71, изменен и актуализиран с Регламент № 118/97, изменен от Регламент № 1386/2001, не предвижда обезщетения в натура в случай на нужда от чужда помощ, член 18 ЕО допуска — при обстоятелства като тези в делото по главното производство — национална правна уредба като установената в § 34 от книга XI от Кодекса за социално осигуряване (Sozialgesetzbuch), въз основа на която компетентна институция — при такива обстоятелства и независимо от механизмите, установени от член 19 или евентуално от член 22, параграф 1, буква б) от този регламент и за неограничено време — отказва да покрие разходите, свързани с престой в лечебно заведение в държавата членка на пребиваване до размер, равен на обезщетенията, на които съответното лице би имало право, ако бе получило същата помощ в сключило договор с осигурителна каса заведение в компетентната държава.

      (1)  ОВ C 155, 7.7.2007 г.


title: Дело C-328/13: Решение на Съда (четвърти състав) от 11 септември 2014 г. (преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof — Австрия) — Österreichischer Gewerkschaftsbund/Wirtschaftskammer Österreich — Fachverband Autobus-, Luftfahrt- und Schifffahrtsunternehmungen (Преюдициално запитване — Директива 2001/23/ЕО — Гарантиране на правата на работниците и служителите при прехвърляне на предприятия, стопански дейности или части от предприятия или стопански дейности — Задължение на приобретателя да продължи да спазва условията на колективния трудов договор до влизането в сила на друг колективен трудов договор — Понятие за колективен трудов договор — Национално законодателство, което предвижда, че прекратеният колективен трудов договор запазва действието си до влизането в сила на нов)

text:
               17.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 409/15

         Решение на Съда (четвърти състав) от 11 септември 2014 г. (преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof — Австрия) — Österreichischer Gewerkschaftsbund/Wirtschaftskammer Österreich — Fachverband Autobus-, Luftfahrt- und Schifffahrtsunternehmungen
   (Дело C-328/13) (1)

   ((Преюдициално запитване - Директива 2001/23/ЕО - Гарантиране на правата на работниците и служителите при прехвърляне на предприятия, стопански дейности или части от предприятия или стопански дейности - Задължение на приобретателя да продължи да спазва условията на колективния трудов договор до влизането в сила на друг колективен трудов договор - Понятие за колективен трудов договор - Национално законодателство, което предвижда, че прекратеният колективен трудов договор запазва действието си до влизането в сила на нов))
   2014/C 409/21
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberster Gerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Österreichischer Gewerkschaftsbund

      Ответник: Wirtschaftskammer Österreich — Fachverband Autobus-, Luftfahrt- und Schifffahrtsunternehmungen

      Диспозитив

   Член 3, параграф 3 от Директива 2001/23/ЕО на Съвета от 12 март 2001 година относно сближаването на законодателствата на държавите членки във връзка с гарантирането на правата на работниците и служителите при прехвърляне на предприятия, стопански дейности или части от предприятия или стопански дейности трябва да се тълкува в смисъл, че „условията на всеки колективен трудов договор“ по смисъла на тази разпоредба обхващат и установените с колективен трудов договор условия, които съгласно правото на съответната държава членка въпреки прекратяването на този договор запазват действието си спрямо урежданите от него непосредствено преди прекратяването му трудови правоотношения, докато за тези правоотношения не влезе в сила нов колективен трудов договор или докато не бъде сключено ново индивидуално споразумение със съответните работници.

      (1)  ОВ C 274, 21.9.2013 г.


title: Дело C-428/07: Преюдициално запитване, отправено от High Court of Justice (England and Wales), Queen's Bench Division, Administrative Court на 14 септември 2007 г. — The Queen on the application of Mark Horvath/Secretary of State for Environment, Food and Rural Affairs

text:
               8.12.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 297/22

         Преюдициално запитване, отправено от High Court of Justice (England and Wales), Queen's Bench Division, Administrative Court на 14 септември 2007 г. — The Queen on the application of Mark Horvath/Secretary of State for Environment, Food and Rural Affairs
   (Дело C-428/07)
   (2007/C 297/36)
   Език на производството: английски
   Препращаща юрисдикция
   High Court of Justice (England and Wales), Queen's Bench Division, Administrative Court
   Страни в главното производство

      Ищец: Mark Horvath

      Ответник: Secretary of State for Environment, Food and Rural Affairs
   Преюдициални въпроси

               1)

               Когато държава-членка е предвидила система за децентрализирано управление, в рамките на която за централните държавни органи се запазват правомощия да действат на цялата територия на държавата-членка с цел да гарантират изпълнението на задълженията на тази държава-членка, произтичащи от общностното право, във връзка с Регламент (ЕО) № 1728/2003 на Съвета за установяване на общи правила за схемите за пряко подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяването на някои схеми за подпомагане на земеделските стопани и за изменение на Регламенти (ЕИО) № 2019/93, (ЕО) № 1452/2001, (ЕО) № 1453/2001, (ЕО) № 1454/2001, (ЕО) № 1868/94, (ЕО) № 1251/1999, (ЕО) № 1254/1999, (ЕО) № 1673/2000, (ЕИО) № 2358/71 и (ЕО) № 2529/2001 (ОВ L 270, стp. 1) (1) („Регламентът на Съвета“):

                           a)

                           Може ли държава-членка да включи изисквания, свързани с поддържането на значими обществени сервитути за преминаване, в нейните стандарти за добри земеделски и екологични условия съгласно член 5 и на приложение IV към Регламент (ЕО) № 1728/2003 на Съвета?

                           б)

                           Когато вътрешните конституционни разпоредби на държава-членка предвиждат, че различни децентрализирани администрации ще разполагат със законодателни правомощия по отношение на различни области от тази държава-членка, може ли това да породи недопустима дискриминация, когато в различните области съгласно член 5 и приложение IV към Регламента на Съвета се прилагат различни стандарти за добри земеделски и екологични условия?

      (1)  OВ L 270, стp. 1.


title: Дело T-25/04: Решение на Първоинстанционния съд от 12 септември 2007 г. — González y Díez SA/Комисия ( Държавни помощи — Помощи, предназначени за покриване на извънредни разходи за преструктуриране — Оттегляне на предходно решение — Изтичане на Договора за ЕОВС — Правомощия на Комисията — Приемственост на общностния правен ред — Липса на съществено процесуално нарушение — Защита на законните очаквания — Явна грешка в преценката )

text:
               20.10.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 247/24

         Решение на Първоинстанционния съд от 12 септември 2007 г. — González y Díez SA/Комисия
   (Дело T-25/04) (1)

   („Държавни помощи - Помощи, предназначени за покриване на извънредни разходи за преструктуриране - Оттегляне на предходно решение - Изтичане на Договора за ЕОВС - Правомощия на Комисията - Приемственост на общностния правен ред - Липса на съществено процесуално нарушение - Защита на законните очаквания - Явна грешка в преценката“)
   (2007/C 247/36)
   Език на производството: испански
   Страни

      Ищец: González y Díez, SA (Villabona-Llanera, Испания) (представители: J. Díez-Hochleitner и A. Martínez Sánchez, адвокати)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: първоначално J. Buendía Sierra, впоследствие C. Urraca Caviedes, подпомаган от J. Buendía Sierra, адвокат)
   Предмет
   Искане за отмяна на членове 1, 3 и 4 от Решение 2004/340/ЕО на Комисията от 5 ноември 2003 г. относно помощите за покриване на извънредни разходи в полза на предприятието González y Díez S.A. (помощи за 2001 г. и неправомерно използване на помощите за 1998 г. и 2000 г.) и за изменение на Решение 2002/827/ЕОВС (ОВ 2004 г., L 119, стр. 26).
   Диспозитив

               1)

               Член 3, буква б), доколкото се отнася за сумата от 54 057,63 EUR (8 994 433 ESP), и член 4, параграф 1, буква б) от Решение 2004/340/ЕО на Комисията от 5 ноември 2003 г. относно помощите за покриване на извънредни разходи в полза на предприятието González y Díez, SA (помощи за 2001 г. и неправомерно използване на помощите за 1998 г. и 2000 г.) и за изменение на Решение 2002/827/ЕОВС се отменят.

               2)

               Искът се отхвърля в останалата си част.

               3)

               González y Díez, SA заплаща четири пети от своите разноски и четири пети от разноските, направени от Комисията, а последната заплаща една пета от своите разноски и една пета от разноските, направени от González y Díez.

      (1)  ОВ C 71, 20.3.2004 г.


title: Дело C-491/10: Решение на Съда (първи състав) от 22 декември 2010 г. (преюдициално запитване от Oberlandesgericht Celle, Германия) — Joseba Andoni Aguirre Zarraga/Simone Pelz (Съдебно сътрудничество по граждански дела — Регламент (ЕО) № 2201/2003 — Компетентност, признаване и изпълнение на съдебни решения по брачни дела и по дела, свързани с родителска отговорност — Родителска отговорност — Право на упражняване на родителски права — Отвличане на дете — Член 42 — Изпълнение на удостоверено решение на компетентния (испански) съд, с което се разпорежда връщането на дете — Правомощие на замоления (германски) съд да откаже изпълнението на това решение в случай на тежко нарушение на правата на детето)

text:
               26.2.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/12

         Решение на Съда (първи състав) от 22 декември 2010 г. (преюдициално запитване от Oberlandesgericht Celle, Германия) — Joseba Andoni Aguirre Zarraga/Simone Pelz
   (Дело C-491/10) (1)

   (Съдебно сътрудничество по граждански дела - Регламент (ЕО) № 2201/2003 - Компетентност, признаване и изпълнение на съдебни решения по брачни дела и по дела, свързани с родителска отговорност - Родителска отговорност - Право на упражняване на родителски права - Отвличане на дете - Член 42 - Изпълнение на удостоверено решение на компетентния (испански) съд, с което се разпорежда връщането на дете - Правомощие на замоления (германски) съд да откаже изпълнението на това решение в случай на тежко нарушение на правата на детето)
   2011/C 63/23
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberlandesgericht Celle

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Joseba Andoni Aguirre Zarraga

      Ответник: Simone Pelz

      Предмет

   Преюдициално запитване — Oberlandesgericht Celle — Тълкуване на член 42 от Регламент (ЕО) № 2201/2003 на Съвета от 27 ноември 2003 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по брачни дела и делата, свързани с родителската отговорност, с който се отменя Регламент (ЕО) № 1347/2000 (ОВ L 338, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 183) — Отвличане на дете — Изпълнение на решение на компетентния (испански) съд, с което се разпорежда връщането на дете — Правомощие на замоления (германски) съд да откаже изпълнението на това решение в случай на тежко нарушение на правата на детето.

      Диспозитив

   При обстоятелства като разглежданите в главното производство компетентният съд на изпълняващата държава членка не може да се противопостави на изпълнението на удостоверено решение за връщане на неправомерно задържано дете по съображението, че съдът на държавата членка по произход е постановил това решение в нарушение на член 42 от Регламент (ЕО) № 2201/2003 на Съвета от 27 ноември 2003 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по брачни дела и делата, свързани с родителската отговорност, с който се отменя Регламент (ЕО) № 1347/2000, тълкуван в съответствие с член 24 от Хартата на основните права на Европейския съюз, тъй като компетентни да преценят дали е налице подобно нарушение са единствено съдилищата на държавата членка по произход.

      (1)  ОВ C 346, 18.12.2010 г.


title: Дело C-557/13: Преюдициално запитване, отправено от Bundesgerichtshof (Германия) на 29 октомври 2013 г. — Hermann Lutz срещу Elke Bäuerle, в качеството на синдик в производството по несъстоятелност срещу ECZ Autohandel GbmH

text:
               18.1.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 15/9

         Преюдициално запитване, отправено от Bundesgerichtshof (Германия) на 29 октомври 2013 г. — Hermann Lutz срещу Elke Bäuerle, в качеството на синдик в производството по несъстоятелност срещу ECZ Autohandel GbmH
   (Дело C-557/13)
   2014/C 15/12
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesgerichtshof

      Страни в главното производство

      Ответник и жалбоподател в производството по ревизионно обжалване: Hermann Lutz

      Ищец и ответник в производството по ревизионно обжалване: Elke Bäuerle, в качеството на синдик в производството по несъстоятелност срещу ECZ Autohandel GbmH

      Преюдициални въпроси

               1.

               Прилага ли се член 13 от Регламент (ЕО) № 1346/2000 на Съвета от 29 май 2000 година относно производството по несъстоятелност (1) в случая, когато оспореното от синдика изплащане на запорирана преди откриване на производството по несъстоятелност сума е извършено едва след откриване на това производство по несъстоятелност?

               2.

               При утвърдителен отговор на първия въпрос възражението по член 13 от Регламент (ЕО) № 1346/2000 отнася ли се и до погасителните давностни срокове, сроковете за упражняване на правото на отмяна и преклузивните срокове, които са уредени от приложимото към оспорваното правно действие материално право (lex causae)?

               3.

               При утвърдителен отговор на втория въпрос: в този случай формалните изисквания, които следва да се спазват при упражняването на правото по смисъла на член 13 от Регламент (ЕО) № 1346/2000, от lex causae ли се определят или се уреждат от lex fori concursus?

      (1)  ОВ L 160, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 1, стр. 143.


title: Дело C-346/13: Преюдициално запитване, отправено от Cour d'appel de Mons (Белгия) на 25 юни 2013 г. — Ville de Mons/KPN Group Belgium SA

text:
               31.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/22

         Преюдициално запитване, отправено от Cour d'appel de Mons (Белгия) на 25 юни 2013 г. — Ville de Mons/KPN Group Belgium SA
   (Дело C-346/13)
   2013/C 252/35
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour d'appel de Mons

      Страни в главното производство

      Въззивник: Ville de Mons

      Въззиваем: KPN Group Belgium SA

      Преюдициален въпрос

   Забранява ли член 13 от Директива 2002/20/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно разрешението на електронните съобщителни мрежи и услуги („Директива за разрешение“) (1) на органите на местно управление да налагат, по бюджетни или други съображения, такси върху стопанската дейност на телекомуникационните оператори, които имат на територията на съответната административно-териториална единица стълбове, мачти или антени за GSM, предназначени за извършване на тази дейност?

      (1)  ОВ L 108, стр. 21; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 35, стр. 183.


title: Дело C-188/09: Преюдициално запитване, отправено от Naczelny Sąd Administracyjny (Република Полша) на 28 май 2009 г. — Dyrektor Izby Skarbowej w Białymstoku/Profaktor Kulesza, Frankowski, Trzaska spółka jawna w Białymstoku

text:
               15.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 193/6

         Преюдициално запитване, отправено от Naczelny Sąd Administracyjny (Република Полша) на 28 май 2009 г. — Dyrektor Izby Skarbowej w Białymstoku/Profaktor Kulesza, Frankowski, Trzaska spółka jawna w Białymstoku
   (Дело C-188/09)
   2009/C 193/06
   Език на производството: полски

      Запитваща юрисдикция

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Dyrektor Izby Skarbowej w Białymstoku

      Ответник: Profaktor Kulesza, Frankowski, Trzaska spółka jawna w Białymstoku

      Преюдициални въпроси

               1)

               Член 2, параграфи 1 и 2 от Първа директива 67/227/ЕИО на Съвета от 11 април 1967 година за хармонизиране на законодателството на държавите-членки относно данъка върху оборота (1) във връзка с член 2, член 10, параграфи 1 и 2 и член 17, параграфи 1 и 2 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (2), допуска ли разпоредба като член 111, алинея 2 във връзка с алинея 1 от същия член от Ustawа o podatku od towarów i usług (Закон за данъка върху стоките и услугите от 11 март 2004 г., Dz. U. № 54, позиция 535, съгласно измененията), която предвижда, че данъчнозадължените лица, които извършват продажби за физически лица, които не упражняват икономическа дейност или упражняват икономическа дейност чрез лични земеделски предприятия, временно се лишават от правото на намаляване на размера на дължимия данък със сума, равна на 30 % от размера на платения данък по получени доставки на стоки и услуги, когато не са изпълнили задължението си да използват касови апарати с фискална памет за отчитането на оборота и размера на дължимия данък?

               2)

               Може ли „специални[те] мерки“ по смисъла на член 27, параграф 1 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, предвид своя характер и цел да се състоят във временно ограничаване на правото на приспадане като предвиденото в член 111, алинея 2 от Ustawа o podatku od towarów i usług във връзка с алинея 1 от същия член по отношение на данъчнозадължените лица, които не са изпълнили задължението си да използват касови апарати с фискална памет за отчитането на оборота и размера на дължимия данък, и ако това е така, въвеждането на тези мерки изисква ли да се следва процедурата по член 27, параграфи 2—4 от Шеста директива?

               3)

               Правото на държавите-членки по член 33, параграф 1 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, включва ли възможността да се въведе санкция за данъчнозадължените лица, които не са изпълнили задължението си да използват касови апарати с фискална памет за отчитането на оборота и размера на дължимия данък, състояща се във временното им лишаване от правото на намаляване на размера на дължимия данък със сума, равна на 30 % от размера на платения данък по получени доставки на стоки и услуги, каквато санкция е предвидена в член 111, алинея 2 от Ustawа o podatku od towarów i usług във връзка с алинея 1 от същия член?

      (1)  ОВ 71, стр. 1301.

      (2)  ОВ L 145, стр. 1.


title: Дело T-133/06: Решение на Първоинстанционния съд от 23 октомври 2008 г. — TIM и TTV/СХВП — Past Perfect (PAST PERFECT) (Марка на Общността — Процедура за обявяване на недействителност — Словна марка на Общността PAST PERFECT — Отхвърляне на искането за обявяване на недействителност — Член 7, параграф 1, букви б), в) и г) от Регламент (ЕО) № 40/94 — Член 7, параграф 2 от посочения регламент)

text:
               6.12.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/29

         Решение на Първоинстанционния съд от 23 октомври 2008 г. — TIM и TTV/СХВП — Past Perfect (PAST PERFECT)
   (Дело T-133/06) (1)

   (Марка на Общността - Процедура за обявяване на недействителност - Словна марка на Общността PAST PERFECT - Отхвърляне на искането за обявяване на недействителност - Член 7, параграф 1, букви б), в) и г) от Регламент (ЕО) № 40/94 - Член 7, параграф 2 от посочения регламент)
   (2008/C 313/51)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподатели: TIM The International Music Company AG; и TTV Tonträger-Vertrieb-2000 GmbH (Хамбург, Германия) (представители: първоначално J. Wendt и G. Kukuk, впоследствие J. Wendt, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: G. Schneider)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: Past Perfect Ltd (Bucknell, Oxfordshire, Обединено кралство) (представители: първоначално S. Disraeli, впоследствие K. Tinkler, solicitors)
   Предмет
   Жалба, подадена срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 3 февруари 2006 г. (дело R 150/2005-1) във връзка с процедура за обявяване на недействителност, в която участват TIM The International Music Company AG и TTV Tonträger-Vertrieb-2000 GmbH, от една страна, и Past Perfect Ltd, от друга страна.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда TIM The International Music Company AG и TTV Tonträger-Vertrieb-2000 GmbH да заплатят съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 154, 1.7.2006 г.


title: Дело T-146/17: Жалба, подадена на 7 март 2017 г. — Mondi/ACER

text:
               24.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/34

         Жалба, подадена на 7 март 2017 г. — Mondi/ACER
   (Дело T-146/17)
   (2017/C 129/52)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Mondi AG (Виена, Австрия) (представител: B. Rajal, Rechtsanwalt)

      Ответник: Агенция за сътрудничество между регулаторите на енергия (ACER)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на Апелативния съвет към ответника, постановено на 17 февруари 2017 г. по образуваното по постъпила жалба дело A-001-2017 (consolidated) в частта му относно отхвърлянето на молбата за встъпване, и

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания.

               1.

               Първо основание: нарушение на член 11 от процедурния правилник на Апелативния съвет към ответника, както и нарушение на член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз, тъй като Апелативният съвет неправомерно приел, че жалбоподателят има оправдан интерес от изхода на производството по обжалване.

               2.

               Второ основание: нарушаване на правото на изслушване на жалбоподателя, тъй като Апелативният съвет не уважил молбата на жалбоподателя за встъпване


title: Дело C-317/08: Преюдициално запитване, отправено от Giudice di Pace di Ischia (Италия) на 15 юли 2008 г. — Rosalba Alassini/Telecom Italia SpA

text:
               13.9.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 236/10

         Преюдициално запитване, отправено от Giudice di Pace di Ischia (Италия) на 15 юли 2008 г. — Rosalba Alassini/Telecom Italia SpA
   (Дело C-317/08)
   (2008/C 236/15)
   Език на производството: италиански
   Препращаща юрисдикция
   Giudice di Pace di Ischia
   Страни в главното производство

      Ищец: Rosalba Alassini

      Ответник: Telecom Italia SpA
   Преюдициален въпрос
   Дали общностните разпоредби, съдържащи се в член 6 от Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи, в Директива 2002/22/ЕО (1), в Директива 1999/44/ЕО (2), в Препоръка 2001/310/ЕО (3) на Комисията и в Директива 1998/257/ЕО (4), имат непосредствено обвързващо действие и следва да се тълкуват в смисъл, че споровете „в областта на електронните съобщения между крайни потребители и оператори, които произтичат от неспазване на разпоредбите относно универсалната услуга и правата на крайните потребители, установени със законови разпоредби, с решения на регулаторния орган, с договорни условия и с хартата на услугите“ (спорове, предвидени от член 2 на Решение № 173/07/CONS на гаранта) не трябва да бъдат обект на предвидения задължителен опит за помирение, без който може да се стигне до невъзможност за предявяване на иск по съдебен ред, като тези разпоредби надделяват над нормите, произтичащи от член 3, параграф 1 на посоченото по-горе решение на органа-гарант на комуникациите.

      (1)  ОВ L 108, стр. 51; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 35, стр. 213.

      (2)  ОВ L 171, стр. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 5, стр. 89.

      (3)  ОВ L 109, стр. 56.

      (4)  ОВ L 115, стр. 31. (Препоръка на Комисията).


title: Дело F-27/10: Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 10 март 2011 г. — Begue и др./Комисия (Публична служба — Договорно наети служители — Надбавка за работници, които редовно полагат дежурства — Членове 55 и 56б от Правилника — Регламент (ЕИО, Евратом, ЕОВС) № 495/77)

text:
               12.5.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/23

         Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 10 март 2011 г. — Begue и др./Комисия
   (Дело F-27/10) (1)

   (Публична служба - Договорно наети служители - Надбавка за работници, които редовно полагат дежурства - Членове 55 и 56б от Правилника - Регламент (ЕИО, Евратом, ЕОВС) № 495/77)
   2012/C 138/44
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: Christian Begue и др. (Марси, Франция) (представител: A. Woimant)

      Ответник: Европейска комисия (представители: D. Martin и B. Eggers)

      Предмет

   Искане за отмяна на отказа да се изплати със задна дата надбавка за дежурство на жалбоподателите по член 56б от Правилника

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда жалбоподателите да понесат направените от тях съдебни разноски и да заплатят съдебните разноски на Комисията.

      (1)  ОВ C 179, 3.7.2010 г., стр. 58.


title: Дело C-204/15: Определение на председателя на Съда от 15 януари 2016 г. — (преюдициално запитване от Augstākā tiesa — Латвия) — Производство срещу Valsts ieņēmumu dienests, в присъствието на: SIA „Latspas“

text:
               18.4.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 136/23

         Определение на председателя на Съда от 15 януари 2016 г. — (преюдициално запитване от Augstākā tiesa — Латвия) — Производство срещу Valsts ieņēmumu dienests, в присъствието на: SIA „Latspas“
   (Дело C-204/15) (1)

   (2016/C 136/29)
   Език на производството: латвийски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 228, 13.7.2015 г.


title: Дело C-258/07: Иск, предявен на 31 май 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Швеция

text:
               4.8.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 183/22

         Иск, предявен на 31 май 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Швеция
   (Дело C-258/07)
   (2007/C 183/38)
   Език на производството: шведски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: D. Kukovec и K. Nyberg)

      Ответник: Кралство Швеция
   Искания

               —

               да се установи, че като не е приело необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобрази с Директива 2004/18/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 г. относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки или, във всеки случай като не е уведомило Комисията за тези разпоредби, Кралство Швеция не е изпълнило задълженията си по тази директива

               —

               да се осъди Кралство Швеция да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Срокът за транспониране на Директива 2004/18/ЕО е изтекъл на 31 януари 2006 г.

      (1)  ОВ L 134, 30.4.2004 г., стр. 114; Специално издание на български език за 2007 г., глава 6, том 8, стр. 116.


title: Дело C-246/16: Преюдициално запитване от Commissione tributaria provinciale di Siracusa (Италия), постъпило на 28 април 2016 г. — Enzo Di Maura/Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale di Siracusa

text:
               18.7.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 260/26

         Преюдициално запитване от Commissione tributaria provinciale di Siracusa (Италия), постъпило на 28 април 2016 г. — Enzo Di Maura/Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale di Siracusa
   (Дело C-246/16)
   (2016/C 260/33)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Commissione Tributaria Provinciale di Siracusa

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Enzo Di Maura

      Ответник: Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale di Siracusa

      Преюдициални въпроси

               1)

               Като се имат предвид член 11, В, параграф 1 и член 20, параграф 1, буква б), второ предложение от Директива 77/388/ЕИО (1), отнасящи се до намаляването на данъчната основа и до коригирането на начисления ДДС по облагаеми сделки в случай на пълно или частично неплащане на насрещната престация, договорена между страните, в съответствие ли е с принципите на пропорционалност и ефективност, закрепени в ДФЕС, и с принципа на неутралитет, от който се ръководи прилагането на ДДС, налагането на ограничения, които правят невъзможно или прекалено трудно — включително от гледна точка на времето поради невъзможност да се предвиди продължителността на производството по несъстоятелност — за данъчнозадълженото лице да възстанови данъка върху изцяло или частично неизплатена насрещна престация?

               2)

               При положителен отговор на първия въпрос, съвместима ли е с посочените по-горе принципи разпоредба — каквато се съдържа в член 26, алинея 2 от Декрет № 633/1972 на Президента на републиката в редакцията преди измененията с член 1, алинеи 126 и 127 от Закон № 208 от 28 декември 2015 г. — която обуславя правото на възстановяване на данъка от доказването на предшестващото безуспешно водене на производства по несъстоятелност, при това съгласно съдебната практика и практиката на данъчните власти на държава — членка на Съюза, единствено след безуспешно окончателно разпределяне на активите или, ако няма такова, след като решението за приключване на производството по несъстоятелност е станало окончателно, дори когато в разумна степен се предполага, че последните са икономически неизгодни поради размера на предявените вземания, поради перспективите за тяхното събиране и поради разноските в производствата по несъстоятелност, и като се има предвид, че при всички случаи посочените предпоставки могат да настъпят години след датата на откриване на производството по несъстоятелност?

      (1)  Шеста Директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1).


title: Дело F-27/14: Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 18 март 2015 г. —DK/ЕСВД (Публична служба — Персонал на ЕСВД — Длъжностно лице — Дисциплинарно производство — Освобождаване от длъжност без намаляване на пенсионните права — Член 25 от Приложение IX към Правилника — Наказателни процедури, които са в ход — Идентичност на деянията, представени пред Органа по назначаването и наказателния съд)

text:
               4.5.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 146/45

         Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 18 март 2015 г. —DK/ЕСВД
   (Дело F-27/14) (1)

   ((Публична служба - Персонал на ЕСВД - Длъжностно лице - Дисциплинарно производство - Освобождаване от длъжност без намаляване на пенсионните права - Член 25 от Приложение IX към Правилника - Наказателни процедури, които са в ход - Идентичност на деянията, представени пред Органа по назначаването и наказателния съд))
   (2015/C 146/60)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: DK (представител: S. Orlandi, avocat)

      Ответник: Европейска служба за външна дейност (ЕСВД) (представители: Marquardt и M. Silva)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението, с което след образувано срещу жалбоподателя дисциплинарно производство поради повдигнати обвинения от националните органи за измама в европейски процедури за обществени поръчки, съставяне на документи с невярно съдържание и документна измама, пране на пари и корупция, същият е освободен от длъжност без намаляване на пенсионните му права, считано от 1 февруари 2014 г.

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението от 16 януари 2014 г., с което Европейската служба за външна дейност освобождава DK от заеманата от него длъжност без намаляване на пенсионните му права.

               2)

               Европейската служба за външна дейност понася направените от нея съдебни разноски, както и всички съдебни разноски на DK.

      (1)  ОВ C 184, 16.6.2014 г., стр. 43


title: Дело T-513/15: Жалба, подадена на 7 септември 2015 г. — Gruppe Nymphenburg Consult/СХВП (Limbic® Map)

text:
               26.10.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 354/48

         Жалба, подадена на 7 септември 2015 г. — Gruppe Nymphenburg Consult/СХВП (Limbic® Map)
   (Дело T-513/15)
   (2015/C 354/58)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Gruppe Nymphenburg Consult AG (Мюнхен, Германия) (представители: R. Kunze и G. Würtenberger, Rechtsanwälte)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Данни за производството пред СХВП

      Спорна марка: марка на Общността „Limbic® Map“ — заявка за регистрация № 12 316 411

      Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на СХВП от 23 юни 2015 г. по преписка R 1973/2014-1

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение в частта му, в която се отнася до заявката за регистрация на марка на Общността № 12 316 411 „Limbic® Map“

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 207/2009;

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009;

               —

               Нарушение на член 63, на член 75 първо изречение и на член 76 от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-313/07: Преюдициално запитване, отправено от Juzgado de lo Mercantil № 3 de Barcelona (Барселона, Испания) на 5 юли 2007 г. — Kirtruna SL и Elisa Vigano /Cristina Delgado Fernández de Heredia, Sergio Sabini Celio, Miguel Oliván Bascones, Red Elite de Electrodomésticos SA, Electro Calbet SA

text:
               8.9.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/25

         Преюдициално запитване, отправено от Juzgado de lo Mercantil № 3 de Barcelona (Барселона, Испания) на 5 юли 2007 г. — Kirtruna SL и Elisa Vigano /Cristina Delgado Fernández de Heredia, Sergio Sabini Celio, Miguel Oliván Bascones, Red Elite de Electrodomésticos SA, Electro Calbet SA
   (Дело C-313/07)
   (2007/C 211/47)
   Език на производството: испански
   Препращаща юрисдикция
   Juzgado de lo Mercantil № 3 de Barcelona
   Страни в главното производство

      Ищец: Kirtruna, S.L. и Elisa Vigano

      Ответници: Cristina Delgado Fernández de Heredia, Sergio Sabini Celio, Miguel Oliván Bascones, Red Elite de Electrodomésticos S.A. и Electro Calbet S.A.
   Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли да се счита, че гаранцията, че приобретателят на неплатежоспособно предприятие или на производствена единица от последното не поема дълговете, произтичащи от трудови договори или правоотношения, когато в производството за неплатежоспособност се предоставя защита, най-малко равностойна на предвидената в директивите на Общността, е налице единствено и само във връзка със задълженията, пряко свързани с трудови договори или правоотношения, или, в контекста на цялостна закрила на правата на работниците и служителите и на запазването на трудовото правоотношение, тази гаранция трябва да обхване и други договори, които макар и да не са същински трудови договори, се отнасят до помещения, в които се развива дейността на предприятието или до средства или съоръжения за производство, абсолютно необходими, за да продължи предприятието своята дейност?

               2)

               В същия контекст на гарантиране на правата на работниците и служителите, може ли съдията в производството по несъстоятелност, който разрешава прехвърлянето, да предостави гаранция на приобретателя на производствената единица не само по отношение на правата, произтичащи от трудови договори, но и по отношение на други договори и задължения на неплатежоспособния длъжник, които са абсолютно необходими, за да се гарантира, че предприятието ще продължи своята дейност?

               3)

               Получава ли гаранция приобретателят на неплатежоспособно предприятие или на производствена единица, при условие че ще запази в сила всички или част от трудовите договори като встъпи в задълженията по тях, че не могат да му се противопоставят или да му се прехвърлят други задължения на прехвърлителя, свързани с договорите или правоотношенията, в които встъпва, по-специално данъчни рискове или задължения по социалното осигуряване, или права, които могат да упражняват носителите на права и задължения по сключените от неплатежоспособното предприятие договори, прехвърлени на приобретателя като съвкупност или като производствена единица?

               4)

               Накратко, може ли по отношение на прехвърлянето на производствени единици или предприятия, обявени по съдебен или административен ред в неплатежоспособност и в ликвидация, Директива 2001/23 (1) да се тълкува в смисъл, че позволява закрила не само на отношенията по трудови договори, но и по други договори, които засягат пряко и непосредствено запазването в сила на договорите?

               5)

               В заключение се поставя въпросът дали като споменава прехвърлянето на предприятие текстът на член 149, алинея 2 от испанския Ley Concursal [Закон за несъстоятелността] не води до противоречие с член 5, параграф 2, буква а) от посочената Директива 2001/23, доколкото с встъпването на приобретателя се прехвърлят задълженията на неплатежоспособния или несъстоятелен длъжник по трудови договори и свързаните с тях задължения, основно задълженията към социалното осигуряване, които може да не са погасени от несъстоятелния длъжник?

      (1)  Директива 2001/23/ЕО на Съвета от 12 март 2001 г. относно сближаването на законодателствата на държавите-членки във връзка с гарантирането на правата на работниците и служителите при прехвърляне на предприятия, стопански дейности или части от предприятия или стопански дейности (ОВ L 82, стр. 16; Специално издание на български език 2007 г., глава 5, том 6, стр. 20).


title: Дело T-22/13: Жалба, подадена на 16 януари 2013 г. — Senz Technologies/СХВП — Impliva (чадъри)

text:
               6.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 101/19

         Жалба, подадена на 16 януари 2013 г. — Senz Technologies/СХВП — Impliva (чадъри)
   (Дело T-22/13)
   2013/C 101/41
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Senz Technologies BV (Делфт, Нидерландия) (представители: адв. W. Hoyng и адв. C. Zeri)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Impliva BV (Амстердам, Нидерландия)

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на трети апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 26 септември 2012 г. по преписка R 2453/2010-3,

               —

               да приеме изложените пред него доводи и да постанови, че промишлен дизайн на Общността № 000579032-0001 е действителен,

               —

               да осъди Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) да понесе направените от нея съдебни разноски и да заплати разноските на жалбоподателя.

      Правни основания и основни доводи

      Регистриран промишлен дизайн на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: промишлен дизайн „чадъри“, регистриран като промишлен дизайн на Общността № 000579032-0001

      Притежател на промишления дизайн на Общността: жалбоподателят

      Страна, която иска обявяване на недействителността на промишления дизайн на Общността: Impliva BV

      Основание на искането за обявяване на недействителност: членове 4 и 9 от Регламент № 6/2002 на Съвета

      Решение на отдела по отмяна: уважава искането за обявяване на недействителност.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1 и член 6 във връзка с член 25, параграф 1, буква б) от Регламент № 6/2002 на Съвета.


title: Дело T-98/09: Жалба, подадена на 11 март 2009 г. — Tubesca/СХВП — Tubos del Mediterráneo (T TUMESA TUBOS DEL MEDITERRANEO S.A.)

text:
               1.5.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 102/33

         Жалба, подадена на 11 март 2009 г. — Tubesca/СХВП — Tubos del Mediterráneo (T TUMESA TUBOS DEL MEDITERRANEO S.A.)
   (Дело T-98/09)
   2009/C 102/49
   Език на жалбата: френски

      Страни

      Жалбоподател: Tubesca (Ailly-sur-Noye, Франция) (представител: F. Greffe, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Tubos del Mediterráneo, SA (Sagunto, Испания)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението, постановено на 17 декември 2008 г. от четвърти апелативен състав на СХВП по жалба R 518/2008-4.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Tubesca del Mediterráneo, SA

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка „T TUMESA TUBOS DEL MEDITERRANEO S.A.“ за стоки и услуги от класове 6, 35 и 42 — заявка № 4 085 098

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: национална словна и международна фигуративна марки „TUBESCA“ за стоки от класове 6, 19 и 20

      Решение на отдела по споровете: частично уважава възражението; частичен отказ за регистрация на заявената марка

      Решение на апелативния състав: отменя решението на отдела по споровете и оставя без уважение възражението

      Изложени правни основания: За средно наблюдателния потребител или за крайния потребител съществува вероятност от объркване на конфликтните марки, още повече че марките „TUBESCA“ са общоизвестни и са силно отличаващи се.


title: Дело C-341/15: Решение на Съда (десети състав) от 20 юли 2016 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Wien — Австрия) — Hans Maschek/Magistratsdirektion der Stadt Wien — Personalstelle Wiener Stadtwerke (Преюдициално запитване — Социална политика — Директива 2003/88/ЕО — Член 7 — Право на платен годишен отпуск — Пенсиониране по молба на заинтересованото лице — Работник, който не е изчерпил правото си на платен годишен отпуск преди прекратяването на трудовото му правоотношение — Национална правна уредба, която изключва финансовото обезщетение за неизползвания платен годишен отпуск — Отпуск по болест — Държавни служители)

text:
               19.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 343/7

         Решение на Съда (десети състав) от 20 юли 2016 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Wien — Австрия) — Hans Maschek/Magistratsdirektion der Stadt Wien — Personalstelle Wiener Stadtwerke
   (Дело C-341/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Социална политика - Директива 2003/88/ЕО - Член 7 - Право на платен годишен отпуск - Пенсиониране по молба на заинтересованото лице - Работник, който не е изчерпил правото си на платен годишен отпуск преди прекратяването на трудовото му правоотношение - Национална правна уредба, която изключва финансовото обезщетение за неизползвания платен годишен отпуск - Отпуск по болест - Държавни служители))
   (2016/C 343/10)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Verwaltungsgericht Wien

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Hans Maschek

      Ответник: Magistratsdirektion der Stadt Wien — Personalstelle Wiener Stadtwerke

      Диспозитив

   Член 7, параграф 2 от Директива 2003/88/EО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време трябва да се тълкува в смисъл, че:

               —

               не допуска национално законодателство като разглежданото по главното производство, което лишава от правото на финансово обезщетение за неизползвания платен годишен отпуск работника, трудовото правоотношение на когото е прекратено поради подадената от него молба за пенсиониране и който не е могъл да изчерпи правото си на такъв отпуск преди прекратяването на това трудово правоотношение,

               —

               при пенсионирането си работникът има право на финансово обезщетение за платения годишен отпуск, който е неизползван, тъй като не е упражнявал функциите си поради болест,

               —

               работникът, трудовото отношение на когото е прекратено и който по силата на сключено с работодателя му споразумение е бил длъжен да не се явява на работа през определен период преди пенсионирането му, като същевременно е продължил да получава заплатата си, няма право на финансово обезщетение за неизползвания през този период платен годишен отпуск, освен ако не е могъл да изчерпи този отпуск поради болест,

               —

               държавите членки трябва, от една страна, да решат дали да предоставят на работниците платен отпуск в допълнение към минималния четириседмичен платен годишен отпуск, предвиден в член 7 от Директива 2003/88. В този случай държавите членки могат да предоставят на работник, който поради болест не е могъл да изчерпи напълно допълнителния си платен годишен отпуск преди прекратяването на трудовото му правоотношение, право на финансово обезщетение, което съответства на този допълнителен период. Държавите членки следва, от друга страна, да определят условията за това предоставяне.

      (1)  ОВ C 346, 19.10.2015 г.


title: Дело T-205/13 P: Определение на Общия съд от 27 ноември 2013 г. — Marcuccio/Комисия (Обжалване — Публична служба — Отхвърляне на жалбата в първоинстанционното производство като явно недопустима — Жалба, подадена по факс в срока за обжалване и подписана чрез печат, възпроизвеждащ подписа на адвоката — Просрочие при подаване на оригинала на жалбата — Просрочие на жалбата — Явно неоснователна жалба)

text:
               15.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 45/33

         Определение на Общия съд от 27 ноември 2013 г. — Marcuccio/Комисия
   (Дело T-205/13 P) (1)

   (Обжалване - Публична служба - Отхвърляне на жалбата в първоинстанционното производство като явно недопустима - Жалба, подадена по факс в срока за обжалване и подписана чрез печат, възпроизвеждащ подписа на адвоката - Просрочие при подаване на оригинала на жалбата - Просрочие на жалбата - Явно неоснователна жалба)
   2014/C 45/57
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Триказе, Италия) (представител: G. Cipressa, адвокат)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: C. Berardis-Kayser и G. Gattinara)

      Предмет

   Жалба, подадена срещу Определение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (втори състав) от 28 януари 2013 г. по дело Marcuccio/Комисия (F-100/12, все още непубликувано в Сборника), с която се иска отмяна на посоченото определение.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Г-н Luigi Marcuccio понася направените от него, както и от Европейската комисия съдебни разноски в рамките на настоящото производство.

      (1)  ОВ C 156, 1.6.2013 г.


title: Дело T-277/07: Жалба, подадена на 20 юли 2007 г. — Secure Computing/СХВП Investronica (SECUREOS)

text:
               6.10.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 235/14

         Жалба, подадена на 20 юли 2007 г. — Secure Computing/СХВП Investronica (SECUREOS)
   (Дело T-277/07)
   (2007/C 235/25)
   Език на жалбата: немски
   Страни

      Жалбоподател: Secure Computing Corporation (Минесота, Съединени щати) (представители: H. P. Kunz-Hallstein и R. Kunz Hallstein, Rechtsanwälte)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Investronica, SA
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решението на първи апелативен състав на ответника от 25 април 2007 г., прието по дело R 1063/2006-1,

               —

               да се осъди СХВП да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „SECUREOS“ за стоки в клас 9 (Заявка № 2 659 944)

      Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: Investronica, SA

      Марка или знак, на който е направено позоваване в подкрепа на възражението: словна марка „SECUREURO“ (марка на Общността № 2 126 290) за стоки и услуги в класове 7, 9, 16, 35, 36, 37 и 42, както и фигуративна марка на Общността „secureuro“ (марка на Общността № 2 418 135) за стоки и услуги в класове 7, 9, 16, 35 и 36.

      Решение на отдела по споровете: уважава възражението и отхвърля регистрацията

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, на член 73 и на член 74, параграф 1, второ изречение от Регламент (ЕО) № 40/94 (1).

      (1)  Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ L 11, 1994 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).


title: Дело T-58/15: Определение на Общия съд от 16 февруари 2016 г. — Ludwig Bertram/СХВП — Seni Vita (Sanivita)

text:
               18.4.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 136/45

         Определение на Общия съд от 16 февруари 2016 г. — Ludwig Bertram/СХВП — Seni Vita (Sanivita)
   (Дело T-58/15) (1)

   (2016/C 136/63)
   Език на производството: немски
   Председателят на пети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 118, 13.4.2015 г.


title: Дело T-402/11: Жалба, подадена на 29 юли 2011 г. — Preparados Alimenticios del Sur/Комисия

text:
               24.9.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/39

         Жалба, подадена на 29 юли 2011 г. — Preparados Alimenticios del Sur/Комисия
   (Дело T-402/11)
   2011/C 282/74
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Preparados Alimenticios del Sur, SL (Murcia, Испания) (представител: I. Acero Campos, abogado)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението за връщане на испанската митница на преписката за молба за опрощаване на мита,

               —

               да разпореди на Комисията да се произнесе по подадената от Prealisur S.L. молба за опрощаване на мита, която засяга пряко молбата, подадена от Zukan S.L.,

               —

               за да може Комисията да се произнесе по посочената молба, да ѝ разпореди да приеме мерки и да предприеме необходимите действия, включително срещу испанската митническа администрация с оглед на получаването на всички документи, необходими за произнасянето по преписката, сред които са документите, за които Комисията твърди, че е поискала от испанската митница, но не са ѝ предоставени от нея, и

               —

               да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Настоящата жалба е насочена срещу решението на Комисията от 29 юни 2011 г., с което на испанската митница се връща преписката относно молба за опрощаване на мита за произнасяне по исканото от жалбоподателя опрощаване (преписка № 003-004-005-006-2009 RRPP-J Y REC 04/10), тъй като Комисията не е имала достатъчно информация, за да се произнесе. Испанската митническа администрация предварително е изпратила посочената преписка на Комисията на основание член 220, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 302, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 5, стр. 58).
   Жалбоподателят изтъква четири правни основания в подкрепа на жалбата си.

               1.

               Първото правно основание е изведено от нарушение на някои членове от Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 година за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 253, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 7, стр. 3).

                           —

                           Твърди се по-конкретно нарушение на членове 872 и 873, тъй като жалбоподателят не е уведомен за намерението на Комисията да се произнесе с неблагоприятно решение, което би му позволило да представи становище в това отношение и не е уведомен за искането за информация, отправено от Европейската комисия до испанската администрация, нито за последващото продължаване на срока за произнасяне по молбата за опрощаване на мита.

               2.

               Второто правно основание е изведено от нарушение на член 220, параграф 2, буква б) от Митническия кодекс, доколкото тази разпоредба не предвижда, че грешката на митницата трябва да бъде активна, както счита Комисията, тъй като преписката е върната поради липса на информация от страна на допусналия грешката субект, а именно испанската митница.

               3.

               Третото правно основание е изведено от нарушение на Процедурния правилник на Комисията и по-специално на приложението, в което се съдържа Кодексът за добро поведение, приложим спрямо персонала на Комисията при отношенията с обществеността.

                           —

                           В това отношение жалбоподателят твърди, че с обжалваното решение се нарушават общите принципи на добра администрация, водещите насоки за добро поведение и правото на получаване на информация за правата на заинтересованите страни. Според жалбоподателя Комисията не е предоставила също така нито един от исканите документи, нито е посочила нещо в това отношение в обжалваното решение.

               4.

               Четвъртото правно основание е изведено от нарушение на Хартата на основните права на Европейския съюз.

                           —

                           Жалбоподателят твърди по-конкретно нарушение на членове 41, 42, 47, 48 и 51 от посочената харта.


title: Дело T-579/15: Жалба, подадена на 5 октомври 2015 г. — For Tune/СХВП — Gastwerk Hotel Hamburg (fortune)

text:
               30.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 398/70

         Жалба, подадена на 5 октомври 2015 г. — For Tune/СХВП — Gastwerk Hotel Hamburg (fortune)
   (Дело T-579/15)
   (2015/C 398/84)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: For Tune sp. z o.o. (Варшава, Полша) (представител: K. Popławska, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Gastwerk Hotel Hamburg GmbH & Co. KG (Хамбург, Германия)

      Данни за производството пред СХВП

      Заявител на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: фигуративна марка на Общността със словния елемент „fortune“ — заявка за регистрация № 1 1 5 25  491

      Производство пред СХВП: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на СХВП от 7 август 2015 г. по преписка R 2808/2014-5

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди СХВП и другата страна в производството пред апелативния състав да заплатят съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-814/14: Жалба, подадена на 17 декември 2015 г.  — Banco Espírito Santo/Комисия

text:
               13.4.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 118/29

         Жалба, подадена на 17 декември 2015 г. — Banco Espírito Santo/Комисия
   (Дело T-814/14)
   (2015/C 118/38)
   Език на производството: португалски

      Страни

   Жалбоподател: Banco Espírito Santo, S.A. (представители: M. Gorjão-Henriques и L. Bordalo e Sá, advogados)
   Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               (i)

               да отмени точки 9 и 18 от приложение II от Решението на Европейската комисия C(2014) 5682 окончателен от 03 август 2014 г. — Държавна помощ № SA.39250 (2014/N) — Португалия, преструктуриране на Banco Espírito Santo, S.A., в частта, в която възлага или може да се тълкува като възлагащо на жалбоподателя (Banco Espírito Santo, S.A. [BES]) отговорност за изплащане на възнаграждението и всички останали разходи на довереника;

               (ii)

               да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага три правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от нарушение на правни норми, свързани с прилагането на Договора — възлагане на BES на разходите, свързани с наблюдението върху изпълнението на ангажиментите, поети от Португалската република:

                           —

                           Възлагането на BES на задължения за действия на трето лице, за които BES не е дала съгласието си и които не я ползват, както и без да е избрано съгласно критерии, гарантиращи зачитането на принципа за икономически най-изгодното предложение, евентуално в ущърб на кредиторите и акционерите на BES;

                           —

                           Според обжалваното решение назначаването на довереника е извършено от фонда за преструктуриране. Междувременно, макар Португалската република да има задължението да назначи единствен довереник, е недопустимо разходите по възнаграждението на довереник да бъдат възложени изцяло на BES. Това решение е в нарушение на принципите, уреждащи държавните помощи: (i) засилва предимствата, с които се ползва преходната банка, като я освобождава от разходите по преструктуриране, които в противен случай биха ѝ били възложени по закон; (ii) нарушава конкуренцията в полза на преходната банка, като я освобождава от разходите, които не са определени количествено при разрешаването на държавната помощ;

                           —

                           Законодателството на ЕС в областта на държавните помощи не съдържа каквото и да е основание за възлагането на възнаграждението на довереника на BES, която, следва да се отбележи, не е адресат на решението, нито получател на помощта;

                           —

                           Регламент (ЕС) № 806/2014 относно Единния механизъм за преструктуриране, приложим считано от 2016 г., не съдържа разпоредби в тази област, освен че в член 19 предвижда фигурата на довереника, а такива разпоредби не се съдържат и в Регламент № 1093/2010 или Директива 2014/59/ЕС, чийто срок за въвеждане още не е изтекъл;

                           —

                           В правната рамка на Европейския съюз и в сферата на компетентност на DG COMP (Генерална дирекция „Конкуренция“ на Европейската комисия) — службата, отговорна за съставянето на обжалваното решение, се съдържат солидни тълкувателни разпоредби относно фигурата на довереника и възнаграждението му, които биха могли да послужат за запълване на празнотите в уредбата на положение като разглежданото понастоящем, по-специално когато количествената структура на възнаграждението на довереника трябва да е резултат от споразумение между страните, да е одобрена от Европейската комисия, както и да отговаря на необходимата независимост и средствата, които трябва да бъдат отпуснати;

                           —

                           Начинът, по който на практика се извършва плащането на възнаграждението на довереника, не може да бъде наложен на жалбоподателя от Европейската комисия, поради което възлагането на подобна парична тежест от Европейската комисия със задължителна сила (т.е. без предварителното съгласие на BES по отношение на размера ѝ) е лишено от правно основание, както съгласно Регламент (ЕС) № 806/2014, така и съгласно който и да било друг нормативен акт;

                           —

                           В обжалваното решение самата Европейска комисия обявява, че неизправната банка следва да поеме възнаграждението на довереника и, че това възнаграждение трябва да е образувано по „начин, който не накърнява независимостта и ефикасността на администратора при изпълнение на мандата му“. Следователно не съществува конкретно определение за структурата на възнаграждението, и по-специално за начина, по който то се изплаща на практика или за ограниченията му.

               2.

               Второто правно основание е изведено от нарушение на принципите за защита на оправданите правни очаквания, правна сигурност и обвързаност на администрацията с приетите от нея актове:

                           —

                           Комисията е нарушила принципите за защита на оправданите правни очаквания, правна сигурност и обвързаност на администрацията с приетите от нея актове в частта, в която налага или може да се тълкува като налагащо задължение за BES да поеме разходите, свързани с довереника;

                           —

                           Горният извод важи с още по-голяма сила, като се има предвид, че BES — трето лице по отношение на решението — е напълно изключена от процеса по назначаване на довереника, и поради това не може да гарантира изпълнението на отговорностите си, без да се накърняват средствата и независимостта, изисквани от Комисията (и доверителните задължения на управителите), като се стреми да гарантира, че това наблюдение на задълженията ще донесе по-малка финансова тежест за BES;

               3.

               Третото основание е изведено от нарушение на принципа на пропорционалност:

                           —

                           Комисията е нарушила принципа на пропорционалност, като е наложила на BES едностранното и изцяло поемане на разходи, които с оглед на сегашното финансово състояние на BES в качеството ѝ институция, обект на мярка за преструктуриране, не само са особено обременителни и значителни, но и надвишават пределите на пропорционалността в тесен смисъл;

                           —

                           Това важи с още по-голяма сила, като се има предвид, че според BES отговорността за тези разходи, доколкото не е поета от португалската държава в рамките на ангажиментите ѝ, се пада на самата Европейска комисия в изпълнение на компетенциите ѝ в областта на преструктурирането на банковите институции и ангажиментите, поети от държавите членки в контекста на тези мерки.


title: Дело T-91/15: Жалба, подадена на 19 февруари 2015 г. — AEDEC/Комисия

text:
               20.4.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 127/34

         Жалба, подадена на 19 февруари 2015 г. — AEDEC/Комисия
   (Дело T-91/15)
   (2015/C 127/47)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Asociación Española para el Desarrollo de la Epidemiología Clínica (AEDEC) (Мадрид, Испания) (представител: R. López López, abogado)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени отказа за отпускане на поисканото финансиране, постановен от генерална дирекция „Научни изследвания и иновации“ на Европейската комисия, дирекция Е (Здраве), във връзка с покана H2020-HCO-2014 и получен на 4 септември 2014 г., като изиска преразглеждане на въпроса с оглед на качествата на самия проект.

      Правни основания и основни доводи

   С жалбата си жалбоподателят сочи нарушение на общите принципи на добра администрация, прозрачност и равно третиране, като изтъква следните съображения:
   Консорциумът LATIN PLAN с координатор AEDEC следва да получи безвъзмездната помощ, до която се отнася покана H2020-HCO-2014, поради което отказът да бъде отпусната помощта и решението, с което се потвърждава отказът, са явно неправилни, като се има предвид следното:

               a)

               По време на оценяването на проекта в съобщенията на Европейската комисия погрешно е посочен координаторът на проекта и поради това те са адресирани до лице, което не е представител на консорциума, лице за контакт и координатор на проекта. Това е особено важно в случая, тъй като всъщност въпросното лице няма нищо общо с AEDEC и е част от LATIN PLAN като член на финландския екип.
               Очевидно Европейската комисия е преценила, че посоченото лице не следва да получи безвъзмездната помощ, тъй като според нея то координира проекта LATIN PLAN като част от AEDEC, а същевременно участва и във финландския екип, като за целта тя се е основала на „принципа за некумулиране“ на помощите съгласно общностното право, който гласи, че всяка дейност може да води до отпускането само на една сума безвъзмездни средства от бюджета за един бенефициер. Всеки партньор от екипа LATIN PLAN иска да получи определен бюджет. Комисията неправилно приема, че ако в крайна сметка отпусне безвъзмездната помощ на екипа, въпросното лице би получило средства и като част от AEDEC, и като част от финландския екип.

               б)

               В доклада за оценка на проектите се констатира, че не е надлежно обяснена и обоснована съществуващата асиметрия между бюджетите, поискани от всеки екип в консорциума LATIN PLAN, и поради това оценката на консорциума е намалена. Жалбоподателят не отрича, че съществува асиметрия в поисканите бюджети за отделните екипи/партньори, но не смята, че не е дал обяснение за това. По-конкретно, в обосновката на бюджета е дадено пълно и подробно обяснение за причините, поради които AEDEC е партньорът, който иска най-много средства.

               в)

               Освен това следва да се отбележи, че проектът е добър от научна гледна точка. Екипът получава 11 точки от максимално възможните 15, което е повече от определения в поканата минимален праг от 10 точки. Проектът получава по-висока оценка от други проекти, за които обаче е отпуснато финансиране, поради което обжалваното решение е неправилно.


title: Дело F-135/14: Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 16 декември 2015 г. — DE/ЕМА (Публична служба — Персонал на EMA — Поставяне в „неактивен статут“ — Увреждащ акт — Право на изслушване — Нарушение)

text:
               8.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 48/95

         Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 16 декември 2015 г. — DE/ЕМА
   (Дело F-135/14) (1)

   ((Публична служба - Персонал на EMA - Поставяне в „неактивен статут“ - Увреждащ акт - Право на изслушване - Нарушение))
   (2016/C 048/107)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: DE (представители: S. Rodrigues и A. Blot, avocats)

      Ответник: Европейска агенция по лекарствата (ЕMA) (представляван от: S. Marino, T. Jabłoński и N. Rampal Olmedo, представители, и D. Waelbroeck и A. Duron, avocats)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението на EMA за поставяне на жалбоподателя на разположение и за обезщетяване на моралните вреди, които той твърди, че е претърпял

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението от 31 януари 2014 г., с което Европейската агенция по лекарствата е поставила DE в „неактивен статут“.

               2)

               Осъжда Европейската агенция по лекарствата да заплати на DE сумата от 10 000 EUR.

               3)

               Осъжда Европейската агенция по лекарствата да заплати направените от нея съдебни разноски, както и съдебните разноски на DE.

      (1)  ОВ C 16, 19.1.2015 г., стр. 50.


title: Решение на Съда от 10 декември 2010 година по дело E-1/10 — Periscopus AS срещу Oslo Børs ASA и Erik Must AS (Директива 2004/25/ЕО — Придобиване на контрол — Задължително предложение — Коригиране на предлаганата цена — Ясно определени обстоятелства и критерии — Съотнасяне към пазарната цена)

text:
               12.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 141/13

         РЕШЕНИЕ НА СЪДА
   от 10 декември 2010 година
   по дело E-1/10
   Periscopus AS срещу Oslo Børs ASA и Erik Must AS
   (Директива 2004/25/ЕО — Придобиване на контрол — Задължително предложение — Коригиране на предлаганата цена — Ясно определени обстоятелства и критерии — Съотнасяне към пазарната цена)
   2011/C 141/13
   По дело Е-1/10 между Periscopus AS и Oslo Børs AS and Erik Must AS — МОЛБА до Съда, съгласно член 34 от Споразумението между държавите от ЕАСТ за създаване на Надзорен орган и Съд, от Oslo tingrett (Районен съд на Осло), Норвегия, относно тълкуването на член 5, параграф 4 от Директива 2004/25/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 г. относно предложенията за поглъщане, адаптиран към Споразумението за ЕИП с протокол 1 към него, Съдът в състав Carl Baudenbacher, председател и съдия-докладчик, Thorgeir Örlygsson и Henrik Bull, съдии, излезе с решение на 10 декември 2010 г., чийто диспозитив постановява:
   Член 5, параграф 4, алинея втора от Директива 2004/25/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 г. относно предложенията за поглъщане не допуска национална правна уредба, която предвижда, че цената, която се предлага в задължително предложение, трябва да се коригира, за да бъде поне толкова висока, колкото „пазарната цена“ в случаите, когато е ясно, че „пазарната цена“ е по-висока от цената, изчислена съгласно основното правило, определено в съответствие с член 5, параграф 4, алинея първа без допълнително изясняване на понятието „пазарна цена“. По-специално, необходимо е допълнително изясняване на периода за определяне на „пазарната цена“, дали „пазарната цена“ трябва да се изчислява на базата на среднопретеглената цена спрямо обема, както и на това дали са необходими действителни сделки или редовните поръчки за закупуване или продажба са достатъчни, за да се определи „пазарна цена“.


title: Дело C-440/09: Решение на Съда (пети състав) от 3 март 2011 г. (преюдициално запитване от Sąd Najwyższy — Република Полша) — Zakład Ubezpieczeń Społecznych Oddział w Nowym Sączu/Stanisława Tomaszewska ( „Социална сигурност на работниците мигранти — Член 45, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 1408/71 — Минимален период, изискван от националното право за придобиване на право на пенсия за осигурителен стаж и възраст — Зачитане на завършени осигурителни периоди в друга държава членка — Сумиране — Начини на изчисляване“ )

text:
               30.4.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 130/5

         Решение на Съда (пети състав) от 3 март 2011 г. (преюдициално запитване от Sąd Najwyższy — Република Полша) — Zakład Ubezpieczeń Społecznych Oddział w Nowym Sączu/Stanisława Tomaszewska
   (Дело C-440/09) (1)

   (Социална сигурност на работниците мигранти - Член 45, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 1408/71 - Минимален период, изискван от националното право за придобиване на право на пенсия за осигурителен стаж и възраст - Зачитане на завършени осигурителни периоди в друга държава членка - Сумиране - Начини на изчисляване)
   2011/C 130/09
   Език на производството: полски

      Запитваща юрисдикция

   Sąd Najwyższy

      Страни в главното производство

      Ищец: Zakład Ubezpieczeń Społecznych Oddział w Nowym Sączu

      Ответник:: Stanisława Tomaszewska

      Предмет

   Преюдициално запитване — Sąd Najwyższy — Тълкуване на член 45, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социално осигуряване на заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността (ОВ L 149, стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 26), както и на член 15, параграф 1, буква a) от Регламент (ЕИО) № 574/72 на Съвета от 21 март 1972 година относно определяне на реда за прилагане на Регламент (ЕИО) № 1408/71 за прилагането на схеми за социално осигуряване на заети лица и техните семейства, които се движат в рамките на Общността (ОВ L 74, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 74) — Предварителна пенсия за възраст поради определена продължителност на социалните вноски — Метод за изчисляване на обезщетенията — Натрупване на осигурителния стаж в друга държава членка и на осигурителния стаж в съответната държава членка преди и след прибавянето на допълнителните периоди, предвидени в националното законодателство, които възлизат на една трета от осигурителния стаж

      Диспозитив

   Член 45, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социална сигурност на заети лица, самостоятелно заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността, в изменената му и актуализирана редакция съгласно Регламент (ЕО) № 118/97 на Съвета от 2 декември 1996 година, изменен с Регламент (ЕО) № 1992/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 година, трябва да се тълкува в смисъл, че при определянето на минималния осигурителен период, изискван от националното право за придобиване на право на пенсия за осигурителен стаж и възраст от работник мигрант, компетентната институция на съответната държава членка трябва да зачете за нуждите на определянето на предвидената от правната уредба на тази държава членка граница, която не могат да надвишават периодите, през които не са внасяни осигурителни вноски, спрямо периодите, през които такива са внасяни, всички осигурителни периоди, натрупани през професионалния стаж на работника мигрант, включително в други държави членки.

      (1)  ОВ C 37, 13.2.2010 г.


title: Съединени дела C-338/04, 359/04 и 360/04: Решение на Съда (голям състав) от 6 март 2007 г. (искане за преюдициално заключение от Tribunale di Larino, Tribunale di Teramo-Италия) — наказателни производства срещу Massimiliano Placanica (C-338/04), Christian Palazzese (359/04), Angelo Sorricchio (360/04) (Свобода на установяване — Свободно предоставяне на услуги — Тълкуване на членове 43 ЕО и 49 ЕО — Хазартни игри — Събиране на залози върху резултати от спортни състезания — Изискване за концесия — Изключване на икономически субекти, учредени в някои от правно-организационните форми на капиталовите дружества — Изискване за разрешение от полицията — Наказателни санкции)

text:
               28.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 95/3

         Решение на Съда (голям състав) от 6 март 2007 г. (искане за преюдициално заключение от Tribunale di Larino, Tribunale di Teramo-Италия) — наказателни производства срещу Massimiliano Placanica (C-338/04), Christian Palazzese (359/04), Angelo Sorricchio (360/04)
   (Съединени дела C-338/04, 359/04 и 360/04) (1)

   (Свобода на установяване - Свободно предоставяне на услуги - Тълкуване на членове 43 ЕО и 49 ЕО - Хазартни игри - Събиране на залози върху резултати от спортни състезания - Изискване за концесия - Изключване на икономически субекти, учредени в някои от правно-организационните форми на капиталовите дружества - Изискване за разрешение от полицията - Наказателни санкции)
   (2007/C 95/04)
   Език на производството: италиански
   Препращащи юрисдикции
   Tribunale di Larino, Tribunale di Teramo
   Страни в главните производства по наказателните дела
   Massimiliano Placanica (C-338/04), Christian Palazzese (359/04), Angelo Sorricchio (360/04).
   Предмет
   Искане за преюдициално заключение — Tribunale di Larino — Тълкуване на член 43 ЕО и следв. и на член 49 ЕО, както и на Решението на Съда, постановено по дело С-243/01, Gambelli и други — Национален закон, който въвежда санкции за рекламирането и събирането на залози върху резултатите от различни и, по-специално, от спортни състезания — Събиране на залози по дистанционен път от икономически субект без лиценз за сметка на дружество, притежаващо разрешение и упражняващо дейност в друга държа-членка
   Диспозитив

               1)

               Национална уредба, която забранява упражняването на дейности по събирането, приемането, регистрирането и предаването на предложения за залагания, най-вече върху резултати от спортни състезания, в отсъствието на издадена концесия или полицейско разрешение от съответната държава-членка, съставлява ограничение на свободата на установяване, както и на свободното предоставяне на услуги, предвидени съответно в членове 43 ЕО и 49 ЕО.

               2)

               Препращащите юрисдикции следва да проверят дали националната уредба, доколкото ограничава броя на действащите в отрасъла на хазартните игри икономически субекти, действително изпълнява задачата да се предотврати провеждането на дейности в този отрасъл с престъпна или измамлива цел.

               3)

               Членове 43 ЕО и 49 ЕО трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална уредба като разглежданата по делата в главните производства, която изключва и, още повече, продължава да изключва от отрасъла на хазартните игри икономически субекти, учредени като капиталови дружества, чиито акции се котират на регулираните пазари.

               4)

               Членове 43 ЕО и 49 ЕО следва да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална уредба като разглежданата по делата в главните производства, която налага наказателна санкция на лица като подсъдимите по главните производства заради това, че са упражнявали организирана дейност по събирането на залози без концесия или полицейско разрешение, изисквани по националния закон, при положение че тези лица не са могли да се снабдят с упоменатите концесии или разрешения заради отказа на тази държава-членка, в нарушение на общностното право, да им издаде същите.

      (1)  ОВ C 273, 6.11.2004 г.

      ОВ C 262, 23.10.2004 г.


title: Дело T-264/12: Решение на Общия съд от 29 февруари 2016 г. — UTi Worldwide и др./Комисия (Конкуренция — Картели — Услуги за международен въздушен превоз — Решение, с което се констатира нарушение на член 101 ДФЕС — Допълнителни такси и тарифни механизми, които се отразяват върху крайната цена на услугите — Грешки в преценката — Доказване — Засягане на търговията между държавите членки — Съществени последици върху конкуренцията — Размер на глобата — Тежест на нарушението — Пропорционалност — Солидарна отговорност — Пълен съдебен контрол)

text:
               18.4.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 136/26

         Решение на Общия съд от 29 февруари 2016 г. — UTi Worldwide и др./Комисия
   (Дело T-264/12) (1)

   ((Конкуренция - Картели - Услуги за международен въздушен превоз - Решение, с което се констатира нарушение на член 101 ДФЕС - Допълнителни такси и тарифни механизми, които се отразяват върху крайната цена на услугите - Грешки в преценката - Доказване - Засягане на търговията между държавите членки - Съществени последици върху конкуренцията - Размер на глобата - Тежест на нарушението - Пропорционалност - Солидарна отговорност - Пълен съдебен контрол))
   (2016/C 136/36)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: UTi Worldwide, Inc. (Tortola, Обединено кралство), UTi Nederland BV (Схипол, Нидерландия), и UTI Worldwide (UK) Ltd (Рединг, Обединено кралство) (представител: P. Kirch, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: A. Biolan, V. Bottka и G. Meessen)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение C (2012) 1959 окончателен на Комисията от 28 март 2012 година относно производство по член 101 [ДФЕС] и член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/39462 — Спедиторски услуги) в засягащата жалбоподателите част и при условията на евентуалност, искане за промяна на наложените им с това решение глоби

      Диспозитив

               1)

               Отменя Решение C (2012) 1959 окончателен на Комисията от 28 март 2012 година относно производство по член 101 [ДФЕС] и член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/39462 — Спедиторски услуги), доколкото размерът на наложената на UTi Worldwide, Inc. глоба надвишава размера на глобите, наложени на UTi Nederland BV и на UTI Worldwide (Обединеното кралство) Ltd.

               2)

               Определя общия размер на глобата, наложена на UTi Worldwide в член 2, параграф 2 от Решение C (2012) 1959 окончателен, на 2 965 000 евро, а глобата, наложена на това предприятие в приложение на първи ред на член 2, параграф 2, буква й) от това решение, е в размер на 1 692 000 евро.

               3)

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               4)

               UTi Worldwide, UTi Nederland иUTI Worldwide (Обединеното кралство) заплащат девет десети от съдебните разноски, направени от Европейската комисия, и от направените тях съдебни разноски.

               5)

               Комисията заплаща една десета от направените от нея съдебни разноски и от разноските на UTi Worldwide, на UTi Nederland и на UTI Worldwide (Обединеното кралство).

      (1)  ОВ C 235, 4.8.2012 г.


title: Дело C-476/16: Преюдициално запитване от Ministarstvo pomorstva, prometa i infrastrukture — Uprava zračnog prometa, elektroničkih komunikacija i pošte (Хърватия), постъпило на 30 август 2016 г. — Hrvatska agencija za civilno zrakoplovstvo/Air Serbia A.D. Beograd и Dane Kondič, direktor Air Serbia A.D. Beograd

text:
               14.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 419/31

         Преюдициално запитване от Ministarstvo pomorstva, prometa i infrastrukture — Uprava zračnog prometa, elektroničkih komunikacija i pošte (Хърватия), постъпило на 30 август 2016 г. — Hrvatska agencija za civilno zrakoplovstvo/Air Serbia A.D. Beograd и Dane Kondič, direktor Air Serbia A.D. Beograd
   (Дело C-476/16)
   (2016/C 419/41)
   Език на производството: хърватски

      Запитваща юрисдикция

   Ministarstvo pomorstva, prometa i infrastrukture — Uprava zračnog prometa, elektroničkih komunikacija i pošte

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Hrvatska agencija za civilno zrakoplovstvo

      Ответници: Air Serbia A.D. Beograd и Dane Kondič, direktor Air Serbia A.D. Beograd

      Преюдициален въпрос

   В съответствие ли е с тълкуването на правото на Европейския съюз като цяло, и в частност с тълкуването на разпоредбата на член 3, буква а), подточка i) от протокол VI в приложение V към Многостранното споразумение за установяване на общоевропейско авиационно пространство, практиката на въздушен превозвач от асоциирана страна по споразумението да извършва търговски въздушни превози на пътници с място на излитане в държава — членка на Европейския съюз, през държавата на превозвача като трансферна точка, в която пътниците и багажът се прехвърлят на друг самолет на същия превозвач, към местоназначение в държава — членка на Европейския съюз, или в трета държава, въз основа на самостоятелен билет, в който е посочен въздушен превоз с два отделни полетни номера?