title: Дело C-335/17: Преюдициално запитване, отправено от Върховен касационен съд (България) на 6 юни 2017 година — Нели Вълчева/Георгиос Бабанаракис

text:
               14.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/10

         Преюдициално запитване, отправено от Върховен касационен съд (България) на 6 юни 2017 година — Нели Вълчева/Георгиос Бабанаракис
   (Дело C-335/17)
   (2017/C 269/15)
   Език на производството: български

      Запитваща юрисдикция

   Върховен касационен съд

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Нели Вълчева

      Ответник: Георгиос Бабанаракис

      Преюдициален въпрос

   Следва ли понятието „право на лични отношения“, използвано в чл. 1, § 2, б. а) и чл. 2, т. 10 от Регламент (ЕО) № 2201/2003 г. (1) на Съвета от 27.11.2003 г. относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по брачни дела и делата, свързани с родителската отговорност, да се тълкува като приложимо не само за отношенията родители-деца, но и за отношенията с други близки, различни от родителите, а именно баба и дядо?

      (1)  OB 2003, L 338, стр. 1; Специално българско издание: глава 19, том 6, стр. 183


title: Дело C-6/13 Р: Жалба, подадена на 4 януари 2013 г. от IDT Biologika GmbH срещу решението, постановено от Общия съд (втори състав) на 25 октомври 2012 г. по дело T-503/10, IDT Biologika GmbH/Европейска комисия

text:
               13.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 108/14

         Жалба, подадена на 4 януари 2013 г. от IDT Biologika GmbH срещу решението, постановено от Общия съд (втори състав) на 25 октомври 2012 г. по дело T-503/10, IDT Biologika GmbH/Европейска комисия
   (Дело C-6/13 Р)
   2013/C 108/29
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: IDT Biologika GmbH (представители: R. Gross и T. Kroupa, Rechtsanwälte)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на Общия съд от 25 октомври 2012 г., съобщено на ищеца/жалбоподателя с факс от 26 октомври 2012 г.;

               —

               да се отмени решението на делегацията на Европейската комисия в Република Сърбия от 1 септември 2010 г., с което се отхвърля офертата на IDT Biologika GmbH, отправена от същото във връзка с обществена поръчка, референтен номер EuropAid/129809/C/SUP/RS за доставката на противобясна ваксина на Министерство на земеделието, горите и водите на Република Сърбия, относно партида № 1 и се сключва договор с обединение от дружества под ръководството на дружеството „Biovet a.s.“;

               —

               да се разпореди ответникът да понесе разноските по съдебното производство.

      Правни основания и основни доводи

   С обжалваното решение Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е отхвърлил искането на жалбоподателя.
   Упражняването на правото на преценка от ответника Европейска комисия във връзка с процедурата за възлагане на обществена поръчка не е било извършено по начин, който го прави неподлежащо на оспорване.
   По-специално Общият съд е счел погрешно, че в хода на процедурата за възлагане на обществена поръчка Bioveta a.s. е представило доказателство за безопасността на предложената стока чрез съответните национални разрешителни и че не са необходими отделни тестове върху примати, за да се докаже липсата на вирулентност на предложената стока по отношение на човека.
   Освен това Bioveta a.s. не е доказало, че неговата ваксина се основава не на оригиналния, а на модифициран SAD-Bern вирусен щам.


title: Съединени дела T-445/09 и Т-448/09: Определение на Общия съд от 16 януари 2013 г. — Centre national de la recherche scientifique/Комисия

text:
               9.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 71/27

         Определение на Общия съд от 16 януари 2013 г. — Centre national de la recherche scientifique/Комисия
   (Съединени дела T-445/09 и Т-448/09) (1)

   2013/C 71/42
   Език на производството: френски
   Председателят на втори състав разпореди съединените дела да бъдат заличени от регистъра.

      (1)  ОВ C 24, 30.1.2010 г.


title: Дело T-11/14: Решение на Общия съд от 21 януари 2015 г. — Grundig Multimedia/СХВП („Pianissimo“) (Марка на Общността — Заявка за словна марка на Общността „Pianissimo“ — Марка, състояща се от рекламно послание — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Равно третиране)

text:
               2.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 73/29

      Решение на Общия съд от 21 януари 2015 г. — Grundig Multimedia/СХВП („Pianissimo“)
      (Дело T-11/14) (1)

      (Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността „Pianissimo“ - Марка, състояща се от рекламно послание - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Равно третиране)
      (2015/C 073/38)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Grundig Multimedia AG (Stansstad, Швейцария) (представител: S. Walter, avocat)

         Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: S. Bonne и A. Folliard-Monguiral)

         Предмет

      Жалба срещу решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 5 ноември 2013 г. (преписка R 441/2013-4), потвърждаващо отхвърлянето на заявката за регистрация на словния знак „Pianissimo“ като марка на Общността.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Grundig Multimedia AG да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 135, 5.5.2014 г.


title: Дело C-79/09: Решение на Съда (втори състав) от 25 март 2010 г. — Европейска комисия/Кралство Нидерландия (Неизпълнение на задължения от държава членка — Данък върху добавената стойност — Директива 2006/112/ЕО — Членове 13 и 132 — Публичноправни организации — Качество на публичноправни органи — Дейност — Третиране като данъчно незадължени лица — Случаи на освобождаване — Социално-културен, здравен и образователен сектор — Еврорегиони — Насърчаване на трудовата мобилност — Осигуряване на персонал — Тежест на доказване)

text:
               22.5.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 134/8

         Решение на Съда (втори състав) от 25 март 2010 г. — Европейска комисия/Кралство Нидерландия
   (Дело C-79/09) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Данък върху добавената стойност - Директива 2006/112/ЕО - Членове 13 и 132 - Публичноправни организации - Качество на публичноправни органи - Дейност - Третиране като данъчно незадължени лица - Случаи на освобождаване - Социално-културен, здравен и образователен сектор - Еврорегиони - Насърчаване на трудовата мобилност - Осигуряване на персонал - Тежест на доказване)
   2010/C 134/12
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: D. Triantafyllou и W. Roels)

      Ответник: Кралство Нидерландия (представители: C.M. Wissels, D.J.M. de Grave и Y. de Vries)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 2, параграф 1, буква в), член 13, член 24, параграф 1 и член 132 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7) — Осигуряване на персонал в здравния, образователния и социално-културния сектор — Поощряване на трудовата мобилност — Еврорегион

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля иска.

               2.

               Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 129, 6.6.2006 г.


title: Дело C-603/16 P: Жалба, подадена на 24 ноември 2016 г. от Съвета на Европейския съюз срещу решението, постановено от Общия съд (девети състав) на 15 септември 2016 г. по дело T-139/14, PT Wilmar Bioenergi Indonesia и PT Wilmar Nabati Indonesia/Съвет

text:
               30.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 30/32

         Жалба, подадена на 24 ноември 2016 г. от Съвета на Европейския съюз срещу решението, постановено от Общия съд (девети състав) на 15 септември 2016 г. по дело T-139/14, PT Wilmar Bioenergi Indonesia и PT Wilmar Nabati Indonesia/Съвет
   (Дело C-603/16 P)
   (2017/C 030/36)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Съвет на Европейския съюз (представители: H. Marcos Fraile, N. Tuominen, avocat)

      Други страни в производството: PT Wilmar Bioenergi Indonesia, PT Wilmar Nabati Indonesia, Европейска комисия, European Biodiesel Board (EBB)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Съда:

               —

               да се отмени решението на Общия съд от 15 септември 2016 г., връчено на Съвета на 16 септември 2016 г., по дело T-139/14, PT Wilmar Bioenergi Indonesia и PT Wilmar Nabati Indonesia/Съвет на Европейския съюз;

               —

               да отхвърли жалбата, подадена в първоинстанционното производство, за отмяна на обжалвания регламент; и

               —

               да осъди жалбоподателя в първоинстанционното производство да заплати съдебните разноски на Съвета както в това производство, така и разноските в производството по обжалване.

         При условията на евентуалност,

               —

               да върне делото за ново разглеждане от Общия съд;

               —

               да не се произнася до съдебните разноски в първоинстанционното производство и в производството по обжалване.

      Основания и основни доводи

               1.

                  Първо, Общият съд приложил неправилен правен критерий за да определи дали Съветът е разполагал с доказателства, въз основа на които може да реши, че цените на суровините на вътрешния пазар, съдържащи се в документите на съответните индонезийски износители, са деформирани съществено, поради което не могат да бъдат взети предвид и да използва метода, предвиден в член 2, параграф 5, втора алинея от Основния регламент (1). По този начин Общият съд възложил на институцията прекомерна тежест на доказване.

               2.

                  Второ, не е надлежно мотивирана констатацията на Общият съд, че доказателствата, представени от институциите, не са достатъчни, за да установят наличието на чувствително изкривяване на цените на основните суровини в Индонезия, което се дължи на системата за ДЕТ.

               3.

                  Трето, диспозитивът на обжалваното решение, с което се отменят антидъмпинговите мита, що се отнася до жалбоподателя в първоинстанционното производство, не е пропорционален на единственото разгледано от Общия съд отменително основание и извежда необосновани последици от констатираната незаконосъобразност.

               4.

               Съветът ще докаже, че в обжалваното решение са допуснати редица грешки при прилагане на правото, които засягат валидността му. Освен това Съветът твърди, че обстоятелствата, наведени от първоинстанционния жалбоподател в шестото основание, са установени в достатъчна степен, за да може Съдът да се произнесе по основанието и да отхвърли жалбата.

               5.

               Ето защо Съветът почтително иска отмяната на обжалваното решение и отхвърляне на искането за отмяна на обжалвания регламент, подадено от жалбоподателя в първоинстанционното производство.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (ОВ 2009, L 343, стр. 51) („Основния регламент“).


title: Дело C-303/10: Преюдициално запитване, отправено от Tribunal Supremo (Испания) на 21 юни 2010 г. — Administración General del Estado/Red Nacional de Ferrocarriles Españoles (RENFE)

text:
               11.9.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 246/22

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunal Supremo (Испания) на 21 юни 2010 г. — Administración General del Estado/Red Nacional de Ferrocarriles Españoles (RENFE)
   (Дело C-303/10)
   ()
   2010/C 246/37
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Supremo

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Administración General del Estado

      Ответник: Red Nacional de Ferrocarriles Españoles (RENFE)

      Преюдициален въпрос

   Трябва ли изразът „при железопътния транспорт на пътници и стоки“, използван в член 8, параграф 2, буква в) от Директива 92/81/ЕИО (1) на Съвета от 19 октомври 1992 година за хармонизиране структурата на акцизите върху минералните масла, за определяне на освобождаването, което държавите членки могат да предвидят, да се тълкува стриктно, при придържане към буквата на разпоредбата, или напротив се налага широко тълкуване, според което освобождаването да се приложи и за моторното гориво, използвано при железопътния транспорт на техника за поддръжката на железопътната инфраструктура?

      (1)  ОВ L 316, стр. 12.


title: Дело T-278/09: Жалба, подадена на 17 юли 2009 г. — Verband Deutscher Prädikats- und Qualitätsweingüter/СХВП (GG)

text:
               12.9.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 220/39

         Жалба, подадена на 17 юли 2009 г. — Verband Deutscher Prädikats- und Qualitätsweingüter/СХВП (GG)
   (Дело T-278/09)
   2009/C 220/82
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Verband Deutscher Prädikats- und Qualitätsweingüter eV (Gau-Algesheim, Германия) (представител: Rechtsanwalt N. Schindler)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 30 април 2009 г. (преписка № R 1568/2008-1),

               —

               да се осъди СХВП да заплати направените от нея съдебни разноски, както и тези на жалбоподателите.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „GG“ за стоки от клас 33 (заявка за регистрация № 6 388 284)

      Решение на проверителя: отхвърля заявката за регистрация

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: Нарушение на член 75 поради липса на достатъчно мотивиране на решението и на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (1), тъй като заявената марка притежава изисквания отличителен характер и не е необходимо да се запазва възможност за свободното ѝ ползване

      (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1).


title: Дело T-209/07: Иск, предявен на 12 юни 2007 г. — Gaedertz/СХВП — Living Byte Software (GlobalRemote)

text:
               4.8.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 183/38

         Иск, предявен на 12 юни 2007 г. — Gaedertz/СХВП — Living Byte Software (GlobalRemote)
   (Дело T-209/07)
   (2007/C 183/73)
   Език на исковата молба: немски
   Страни

      Ищец: Johann-Christoph Gaedertz (Франкфурт на Майн, Германия) (представител: Rechtsanwalt E. M. Gerstenberg)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Living Byte Software GmbH
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 25 април 2007 г. по преписка R 272/2005-4;

               —

               да се обяви за недействителна марка на Общността № 1 466 499 „GlobalRemote“;

               —

               да се да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет наискане за обявяване на недействителност:„GlobalRemote“ за стоки и услуги от класове 9, 38 и 42 (Марка на Общността № 1 466 499).

      Притежател на марката на Общността: Living Byte Software GmbH.

      Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: Ищецът.

      Решение на отдела по заличаването: Отхвърляне на искането за обявяване на недействителността.

      Решение на апелативния състав: Отхвърляне на жалбата.

      Изложени правни основания: По-специално, нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 40/94 (1), тъй като съответната марка на Общността, чиято недействителност се иска, няма необходимия отличителен характер и е от чисто описателно естество.

      (1)  Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 г. за марката на Общността (ОВ 1994, L 11, стр. 1).


title: Дело T-377/09: Решение на Общия съд от 15 декември 2011 г. — Mövenpick/СХВП (PASSIONATELY SWISS) (Марка на Общността — Заявка за словна марка на Общността „PASSIONATELY SWISS“ — Абсолютно основание за отказ — Указание за географски произход — Липса на отличителен характер)

text:
               4.2.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 32/21

         Решение на Общия съд от 15 декември 2011 г. — Mövenpick/СХВП (PASSIONATELY SWISS)
   (Дело T-377/09) (1)

   (Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността „PASSIONATELY SWISS“ - Абсолютно основание за отказ - Указание за географски произход - Липса на отличителен характер)
   2012/C 32/40
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Mövenpick-Holding (Cham, Швейцария) (представител: M. Taxhet, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: G. Schneider)

      Предмет

   Жалба за отмяна на Решение на първи апелативен състав на СХВП от 23 юли 2009 г. (преписка R 1457/2008-1) относно заявка за регистрация на словния знак „PASSIONATELY SWISS“ като марка на Общността.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Mövenpick Holding да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 282, 21.11.2009 г.


title: Дело T-504/15: Жалба, подадена на 2 септември 2015 г. — Rafhaelo Gutti/СХВП — Transformados del Sur (CAMISERIA LA ESPAÑOLA)

text:
               26.10.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 354/43

         Жалба, подадена на 2 септември 2015 г. — Rafhaelo Gutti/СХВП — Transformados del Sur (CAMISERIA LA ESPAÑOLA)
   (Дело T-504/15)
   (2015/C 354/53)
   Език на жалбата: испански

      Страни

      Жалбоподател: Rafhaelo Gutti, SL (Лоха, Испания) (представител: I. L. Sempere Massa, abogado)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Transformados del Sur, SA (Севиля, Испания)

      Данни за производството пред СХВП

      Заявител на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: фигуративна марка на Общността, която съдържа словните елементи „CAMISERIA LA ESPAÑOLA“ — заявка за регистрация № 11 641 818

      Производство пред СХВП: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 2.7.2015 г. по преписка R 2424/2014-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени решението на четвърти апелативен състав по преписка R 2424/2014-4, като отхвърли на свой ред възражение B 2 226 655 и уважи заявката за регистрация на марка на Общността № 11 641 818 CAMISERIA LA ESPAÑOLA за стоките от клас 25, за които тя е била отхвърлена.

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-185/06: Определение на председателя на Съда от 5 юни 2007 г. (преюдициално запитване отправено от Court of Appeal — Обединено кралство) — British Telecommunications plc, The Queen/The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs

text:
               25.8.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 199/24

         Определение на председателя на Съда от 5 юни 2007 г. (преюдициално запитване отправено от Court of Appeal — Обединено кралство) — British Telecommunications plc, The Queen/The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs
   (Дело C-185/06) (1)

   (2007/C 199/40)

      Език на производството: английски

   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  OВ C 154, 1.7.2006 г.


title: Дело C-23/08: Преюдициално запитване, отправено от Sozialgericht Nürnberg (Германия) на 22 януари 2008 г. — Josif Koupatantze/Arbeitsgemeinschaft (ARGE) Nürnberg 900

text:
               26.4.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 107/10

         Преюдициално запитване, отправено от Sozialgericht Nürnberg (Германия) на 22 януари 2008 г. — Josif Koupatantze/Arbeitsgemeinschaft (ARGE) Nürnberg 900
   (Дело C-23/08)
   (2008/C 107/16)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Sozialgericht Nürnberg (Германия)
   Страни в главното производство

      Ищец: Josif Koupatantze

      Ответник: Arbeitsgemeinschaft (ARGE) Nürnberg 900
   Преюдициални въпроси

               1)

               Съответства ли член 24, параграф 2 от Директива 2004/38 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. (1) на член 12 ЕО, във връзка с член 39 ЕО?

               2)

               При отрицателен отговор на първия въпрос, допуска ли член 12 ЕО, във връзка с член 39 ЕО, национална правна уредба, която изключва възможността гражданите на Съюза да се ползват от правото на социално подпомагане в случай на превишаване на максималната продължителност на престой, посочена в член 6 от Директива 2004/38 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г., и при липсата на право на пребиваване по силата на други разпоредби?

               3)

               При положителен отговор на първия въпрос, допуска ли член 12 ЕО национална правна уредба, която изключва дори възможността гражданите на държавите-членки на Европейския съюз да се ползват от правото на получаване на социални помощи, предоставяни на незаконните имигранти?

      (1)  ОВ L 158, стр. 77.


title: Дело C-613/15: Определение на Съда (десети състав) от 17 март 2016 г. (преюдициално запитване от Juzgado de Primera Instancia n° 5 de Alcobendas — Испания) — Ibercaja Banco SAU/José Cortés González (Преюдициално запитване — Директива 93/13/ЕИО — Неравноправни клаузи в потребителските договори — Ипотечни кредити — Клауза за мораторна лихва — Клауза за предсрочна изискуемост — Правомощия на националния съд — Преклузивен срок)

text:
               6.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 200/4

         Определение на Съда (десети състав) от 17 март 2016 г. (преюдициално запитване от Juzgado de Primera Instancia no 5 de Alcobendas — Испания) — Ibercaja Banco SAU/José Cortés González
   (Дело C-613/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Директива 93/13/ЕИО - Неравноправни клаузи в потребителските договори - Ипотечни кредити - Клауза за мораторна лихва - Клауза за предсрочна изискуемост - Правомощия на националния съд - Преклузивен срок))
   (2016/C 200/06)
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Juzgado de Primera Instancia no 5 de Alcobendas

      Страни в главното производство

      Взискател: Ibercaja Banco SAU

      Длъжник: José Cortés González

      Диспозитив

   Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори трябва да се тълкува в смисъл, че:

               —

               член 3, параграф 1 и член 4, параграф 1 от нея не допускат законодателството на държава членка да ограничава свободата на преценка на националния съд при установяване на неравноправността на клаузите в договор за ипотечен кредит между продавач или доставчик и потребител, а

               —

               член 6, параграф 1 и член 7, параграф 1 от нея изискват националната правна уредба да не е пречка за неприлагането на такава клауза от съда, когато той установи нейната „неравноправност“ по смисъла на член 3, параграф 1 от посочената Директива.

      (1)  ОВ C 48, 8.2.2016 г.


title: Дело T-147/12: Решение на Общия съд от 12 ноември 2013 г. — Wünsche Handelsgesellschaft International/Комисия (Митнически съюз — Внос на консервирани гъби с произход от Китай — Решение, с което се установява необоснованост на опрощаването на вносните мита — Член 220, параграф 2, буква б) и член 239 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 — Грешка на митническите органи, която може да бъде открита — Груба небрежност на вносителя — Оправдани правни очаквания — Пропорционалност — Добра администрация — Равно третиране)

text:
               21.12.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 377/13

         Решение на Общия съд от 12 ноември 2013 г. — Wünsche Handelsgesellschaft International/Комисия
   (Дело T-147/12) (1)

   (Митнически съюз - Внос на консервирани гъби с произход от Китай - Решение, с което се установява необоснованост на опрощаването на вносните мита - Член 220, параграф 2, буква б) и член 239 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 - Грешка на митническите органи, която може да бъде открита - Груба небрежност на вносителя - Оправдани правни очаквания - Пропорционалност - Добра администрация - Равно третиране)
   2013/C 377/30
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Wünsche Handelsgesellschaft International mbH & Co KG (Хамбург, Германия) (представители: K. Landry и G. Schwendinger, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: L. Keppenne и B.-R. Killmann)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение C(2011) 6393 окончателен на Комисията от 16 септември 2011 г., с което се установява необосноваността на опрощаването на вносните мита в определен случай

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Wünsche Handelsgesellschaft International mbH & Co. KG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 165, 9.6.2012 г.


title: Съединени дела C-214/12 Р, С-215/12 Р и С-223/12 P: Решение на Съда (втори състав) от 24 октомври 2013 г. — Land Burgenland Grazer Wechselseitige Versicherung AG, Република Австрия/Европейска комисия, Република Австрия (Обжалване — Конкуренция — Държавни помощи — Помощ, която е обявена за неправомерна и несъвместима с общия пазар — Помощ, отпусната на групата Grazer Wechselseitige (GRAWE) при приватизацията на Bank Burgenland AG — Определяне на пазарната цена — Тръжна процедура — Недопустими условия, които не се отразяват на най-високата оферта — Критерий за „частния продавач“ — Разграничение между задълженията, които държавата носи, когато упражнява публични властнически правомощия, и задълженията ѝ, когато действа в качеството на акционер — Изопачаване на доказателствата — Задължение за мотивиране)

text:
               14.12.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 367/14

         Решение на Съда (втори състав) от 24 октомври 2013 г. — Land Burgenland Grazer Wechselseitige Versicherung AG, Република Австрия/Европейска комисия, Република Австрия
   (Съединени дела C-214/12 Р, С-215/12 Р и С-223/12 P) (1)

   (Обжалване - Конкуренция - Държавни помощи - Помощ, която е обявена за неправомерна и несъвместима с общия пазар - Помощ, отпусната на групата Grazer Wechselseitige (GRAWE) при приватизацията на Bank Burgenland AG - Определяне на пазарната цена - Тръжна процедура - Недопустими условия, които не се отразяват на най-високата оферта - Критерий за „частния продавач“ - Разграничение между задълженията, които държавата носи, когато упражнява публични властнически правомощия, и задълженията ѝ, когато действа в качеството на акционер - Изопачаване на доказателствата - Задължение за мотивиране)
   2013/C 367/22
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподатели: Land Burgenland (представители: U. Soltész, P. Melcher и A. Egger, Rechtsanwälte), Grazer Wechselseitige Versicherung AG (представител: H. Wollmann, Rechtsanwalt), Република Австрия (представители: C. Pesendorfer и M. J. Bauer)

      Други страни в производството: Европейска комисия (представители: L. Flynn, V. Kreuschitz и T. Maxian Rusche), Република Австрия, Land Burgenland

      Страна, встъпила в подкрепа на страната Land Burgenland и на Република Австрия: Федерална република Германия (представители: K. Petersen, както и от T. Henze и J. Möller)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Общия съд (шести състав) от 28 февруари 2012 г. по дело Land Burgenland и Австрия/Комисия (T 268/08 и T 281/08), с което Общият съд отхвърля жалбите за отмяна на Решение 2008/719/ЕО на Комисията от 30 април 2008 г. относно държавната помощ, отпусната от Австрия при приватизацията на Bank Burgenland (ОВ L 239, стр. 32) — Нарушаване на правото на Съюза, по-конкретно на член 107, параграф 1 ДФЕС — Неправилна преценка на поръчителската отговорност („Ausfallshaftung“) на Land Burgenland в полза на Bank Burgenland

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбите.

               2.

               Осъжда Land Burgenland, Grazer Wechselseitige Versicherung AG и Република Австрия да заплатят съдебните разноски.

               3.

               Федерална република Германия понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 194, 30.6.2012 г.

      ОВ C 184, 23.6.2012 г.


title: Дело C-643/16: Преюдициално запитване от High Court of Justice (Обединено кралство), постъпило на 12 декември 2016 г. — American Express Co./The Lords Commissioners of Her Majesty’s Treasury

text:
               13.3.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 78/11

         Преюдициално запитване от High Court of Justice (Обединено кралство), постъпило на 12 декември 2016 г. — American Express Co./The Lords Commissioners of Her Majesty’s Treasury
   (Дело C-643/16)
   (2017/C 078/15)
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court)

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: American Express Co.

      Ответник: The Lords Commissioners of Her Majesty’s Treasury

      Преюдициални въпроси

               1)

               Прилага ли се задължението за достъп, предвидено в член 35, параграф 1 от Директива (ЕС) 2015/2366 (1) („Втора директива за платежните услуги“), спрямо платежна схема, спрямо която съгласно член 35, параграф 2, буква б) от Втората директива за платежните услуги то иначе не би се прилагало, (i) тъй като тя сключва споразумения за сътрудничество на различни марки с партньори в рамките на сътрудничество на различни марки, които не предлагат платежни услуги в посочената система във връзка с предлаганите в рамките на сътрудничеството на различни марки продукти, и/или (ii) тъй като използва представител, който да доставя платежни услуги, като действа от нейно име?

               2)

               Ако отговорът на първият въпрос е утвърдителен, невалиден ли е член 35, параграф 1 от Втората директива за платежните услуги, доколкото в него се предвижда, че задължението за достъп се прилага спрямо платежните системи с такива споразумения, поради:

                           a)

                           липса на мотиви в съответствие с член 296 ДФЕС,

                           б)

                           явна грешка в преценката, и/или

                           в)

                           нарушение на принципа на пропорционалност?

      (1)  Директива (ЕС) 2015/2366 на Европейския парламент и на Съвета от 25 ноември 2015 година за платежните услуги във вътрешния пазар, за изменение на директиви 2002/65/ЕО, 2009/110/ЕО и 2013/36/ЕС и Регламент (ЕС) № 1093/2010 и за отмяна на Директива 2007/64/ЕО (ОВ 2015 г., L 337, стр. 35).


title: Дело C-616/13 P: Жалба, подадена на 27 ноември 2013 г. от Productos Asfálticos (PROAS), S.A. срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 16 септември 2013 г. по дело T-495/07, PROAS/Комисия

text:
               25.1.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/15

         Жалба, подадена на 27 ноември 2013 г. от Productos Asfálticos (PROAS), S.A. срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 16 септември 2013 г. по дело T-495/07, PROAS/Комисия
   (Дело C-616/13 P)
   2014/C 24/27
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Productos Asfálticos (PROAS), S.A. (представител: C. Fernández Vicién, abogada)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               жалбата да бъде обявена за допустима и основателна,

               —

               да се отмени решението на Общия съд от 16 септември 2013 г.,

               —

               да се уважи подадената в първоинстанционното производство жалба и да се отмени Решение C(2007) 4441 окончателен на Комисията от 3 октомври 2007 година по процедура за прилагане на член 81 ЕО (преписка COMP/387.10 — Битум (Испания) или, при условията на евентуалност, да се намали размерът на наложената на жалбоподателя с това решение глоба,

               —

               при условията на евентуалност делото да бъде върнато за ново разглеждане от Общия съд и

               —

               във всички случаи Комисията да бъде осъдена да плати всички съдебни разноски в настоящото производство, както и тези в производството пред Общия съд.

      Правни основания и основни доводи

               1.

               Нарушение от страна на Общия съд на принципа на ефективна защита, тъй като в рамките на правомощието си за пълен съдебен контрол той не е разгледал правните основания, изтъкнати от Productos Asfálticos, S.A. във връзка с определяне на размера на санкцията. Това нарушение се изразява в следното:

                           —

                           Изопачаване от страна на Общия съд на правните основания на подадената от Proas жалба за отмяна пред Общия съд.

                           —

                           Липса на самостоятелен анализ от страна на Общия съд относно пропорционалността и обосноваността на наложената санкция, което влияе върху отражението на нарушението.

                           —

                           Липса на анализ от страна на Общия съд дали Комисията е спазила принципа на равно третиране и принципа на правна сигурност във връзка с установената от нея практика.

                           —

                           Липса на анализ във връзка с конкретния принос на Proas за извършване на нарушението и неотчитане на необходимите процесуални гаранции.

               2.

                     Нарушение от страна на Общия съд на принципите на правна сигурност и на равно третиране, както и на правото на Proas на защита
                  , тъй като е дал неправилно тълкуване на Насоките относно метода за определяне на размера на глобите, налагани съгласно член 15, параграф 2 от Регламент № 17 (1).

                           —

                           Общият съд е оправомощил Комисията да наруши приетите от самата нея директиви, като ѝ е позволил при определяне на размера на глобата да не взема предвид незначителността на последиците от дадено нарушение.

                           —

                           Общият съд е нарушил правото на защита на Proa, като не му е позволил да се ползва от оборимата презумпция, че картелите винаги имат последици.

               3.

                     Нарушение от страна на Общия съд на принципа на добрата администрация и на принципа на спазване на разумен срок.

               4.

                     Нарушение от страна на Общия съд на принципите относно съдебните разноски.

      (1)  Регламент (ЕИО) № 17 на Съвета: Първи регламент за прилагане на членове 85 и 86 от Договора (ОВ 13, 21.2.1962 г., стр. 204; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 3).


title: Дело C-24/13: Определение на Съда (девети състав) от 16 януари 2014 г. (преюдициално запитване от Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság — Унгария) — Dél-Zempléni Nektár Leader Nonprofit kft/Vidékfejlesztési Miniszter (Селско стопанство — Регламент (ЕО) № 1698/2005 — ЕЗФРСР — Изисквания относно правноорганизационната форма на местните групи за действие — Изменение на посочените изисквания — Компетентност на държавите членки — Граници)

text:
               14.4.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 112/17

         Определение на Съда (девети състав) от 16 януари 2014 г. (преюдициално запитване от Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság — Унгария) — Dél-Zempléni Nektár Leader Nonprofit kft/Vidékfejlesztési Miniszter
   (Дело C-24/13) (1)

   ((Селско стопанство - Регламент (ЕО) № 1698/2005 - ЕЗФРСР - Изисквания относно правноорганизационната форма на местните групи за действие - Изменение на посочените изисквания - Компетентност на държавите членки - Граници))
   2014/C 112/20
   Език на производството: унгарски

      Запитваща юрисдикция

   Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Dél-Zempléni Nektár Leader Nonprofit kft

      Ответник: Vidékfejlesztési Miniszter

      Предмет

   Преюдициално запитване — Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság — Тълкуване на Регламент (ЕО) № 1974/2006 на Комисията от 15 декември 2006 година за определянето на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 1698/2005 на Съвета относно подпомагане на развитието на селските райони от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (ОВ L 368, стp. 15; Специално издание на български език, глава 3, том 80, стр. 133) и на член 62 от Регламент (EО) № 1698/2005 на Съвета от 20 септември 2005 година относно подпомагане на развитието на селските райони от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (ОВ L 277, стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 66, стр. 101, поправка в OB L 206, стр. 23) — Дружество с нестопанска цел, на което е признато качеството на местна група за действие Leader, създадена във връзка със селскостопанските помощи — Оттегляне на признатото качество на местна група за действие с мотива, че като такива могат да се квалифицират само сдруженията

      Диспозитив

               1)

               Разпоредбите на Регламент (EО) № 1698/2005 на Съвета от 20 септември 2005 година относно подпомагане на развитието на селските райони от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР), и по-специално членове 61 и 62 от него, трябва да се тълкуват в смисъл, че те не изискват, нито по принцип забраняват да се приемат национални разпоредби, предвиждащи, че местна група за действие, която отговаря на всички условия, изброени в член 62, параграф 1 от този регламент, може да упражнява дейността си само под определена правноорганизационна форма. Все пак запитващата юрисдикция следва да се увери, че по отношение на всички релевантни характеристики на тази правна уредба последната не създава пречка за непосредствената приложимост на посочения регламент, а уточнява упражняването на свободата на преценка, предоставена на държавите членки със същия регламент, без да надхвърля рамките на неговите разпоредби. Запитващата юрисдикция следва да се увери и че тази национална правна уредба е съобразена с разпоредбите на Хартата на основните права на Европейския съюз и с основните принципи на правото на Съюза.

               2)

               Правото на Съюза допуска по принцип възможността национална правна уредба, която предвижда, че местните групи за действие могат да упражняват дейността си само под определена правноорганизационна форма, да се прилага след изтичане на преходен период от една година към местни групи за действие, които са учредени законосъобразно в друга правноорганизационна форма при действието на предишната национална правна уредба, въпреки че са в ход програмите за подпомагане и че тече свързаният с тях период на програмиране. Това обаче важи само ако с оглед по-специално на характеристиките на посочените последователни национални правни уредби и на конкретните последици от тях прилагането на новата правна уредба към такива местни групи за действие уточнява упражняването на свободата на преценка, предоставена на държавите членки с Регламент № 1698/2005, без да надхвърля рамките на неговите разпоредби, и това прилагане е съобразено с разпоредбите на Хартата на основните права на Европейския съюз и с основните принципи на правото на Съюза, което запитващата юрисдикция следва да провери.

      (1)  ОВ C 156, 1.6.2013 г.


title: Дело T-285/16: Жалба, подадена на 30 май 2016 г. — Dominator International/EUIPO (DREAMLINE)

text:
               18.7.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 260/49

         Жалба, подадена на 30 май 2016 г. — Dominator International/EUIPO (DREAMLINE)
   (Дело T-285/16)
   (2016/C 260/61)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Dominator International GmbH (Виена, Австрия) (представител: N. Gugerbauer, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Данни за производството пред EUIPO

      Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „DREAMLINE“ — заявка за регистрация № 1 222 091

      Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 4 март 2016 г. по преписка R 1669/2015-2

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложени основания

               —

               нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009,

               —

               нарушение на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 207/2009,

               —

               нарушение на член 7, параграф 2 от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-375/06: Решение на Съда (шести състав) от 24 май 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Португалска република (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Директива 2003/105/ЕО — Закрила на работниците — Контрол на опасностите от големи аварии, които включват опасни вещества — Липса на транспониране в определения срок)

text:
               7.7.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 155/6

         Решение на Съда (шести състав) от 24 май 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Португалска република
   (Дело C-375/06) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 2003/105/ЕО - Закрила на работниците - Контрол на опасностите от големи аварии, които включват опасни вещества - Липса на транспониране в определения срок)
   (2007/C 155/09)
   Език на производството: португалски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: A. Caeiros и B. Schima, agents)

      Ответник: Португалска република (представители: L. Fernandes и F. Fraústo de Azevedo, agents)
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — В предвидения срок не са приети необходимите разпоредби за съобразяване с Директива 2003/105/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2003 г. за изменение на Директива 96/82/ЕО на Съвета относно контрола на опасностите от големи аварии, които включват опасни вещества (ОВ L 345, стр. 97)
   Диспозитив

               1)

               Като не е приела, в определения срок, законовите, подзаконовите и административните мерки, необходими за съобразяване с Директива 2003/105/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2003 г. за изменение на Директива 96/82/ЕО на Съвета относно контрола на опасностите от големи аварии, които включват опасни вещества, Португалската република не е изпълнила задълженията си по тази директива.

               2)

               Португалската република се осъжда да заплати разноските.

      (1)  ОВ C 261, 28.10.2006 г.


title: Дело C-275/10: Решение на Съда (първи състав) от 8 декември 2011 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — Residex Capital IV CV/Gemeente Rotterdam (Член 88, параграф 3 ЕО — Държавни помощи — Помощ, предоставена на заемодател под формата на гаранция, за да може той да отпусне заем на съответния заемополучател — Нарушение на процесуалните правила — Задължение за възстановяване — Недействителност — Правомощия на националния съд)

text:
               4.2.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 32/8

         Решение на Съда (първи състав) от 8 декември 2011 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — Residex Capital IV CV/Gemeente Rotterdam
   (Дело C-275/10) (1)

   (Член 88, параграф 3 ЕО - Държавни помощи - Помощ, предоставена на заемодател под формата на гаранция, за да може той да отпусне заем на съответния заемополучател - Нарушение на процесуалните правила - Задължение за възстановяване - Недействителност - Правомощия на националния съд)
   2012/C 32/13
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hoge Raad der Nederlanden

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Residex Capital IV CV

      Ответник: Gemeente Rotterdam

      Предмет

   Преюдициално запитване — Hoge Raad der Nederlanden — Държавни помощи — Тълкуване на член 108, параграф 3 ДФЕС — Помощ, предоставена на заемодател под формата на гаранция, за да може той да отпусне заем на съответния заемополучател — Нарушение на процесуалните правила — Компетентност на националните юрисдикции

      Диспозитив

   Последното изречение от член 88, параграф 3 ЕО трябва да се тълкува в смисъл, че националните юрисдикции са компетентни да обезсилят гаранция в случай като разглеждания по главното производство, при който неправомерната помощ е приведена в действие посредством гаранция, дадена от публичноправен орган, за да покрие заем, предоставен от финансово дружество в полза на предприятие, което не би могло да получи такова финансиране при нормални пазарни условия. При упражняването на тази компетентност посочените юрисдикции са длъжни да гарантират възстановяването на помощта и за тази цел могат да обезсилят гаранцията по-специално в случаите, когато при липсата на по-необременителни процесуални мерки обезсилването може да доведе до възстановяването на конкурентното положение, съществувало преди предоставянето на споменатата гаранция, или да улесни това възстановяване.

      (1)  ОВ C 246, 11.9.2010 г.


title: Дело C-5/10 P: Жалба, подадена на 6 януари 2010 г. от Giampietro Torresan срещу решението на Първоинстанционния съд (втори състав), постановено на 19 ноември 2009 г. по дело T-234/06 — Torresan/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) и Klosterbrauerei Weissenohe GmbH & Co. KG

text:
               13.3.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/36

         Жалба, подадена на 6 януари 2010 г. от Giampietro Torresan срещу решението на Първоинстанционния съд (втори състав), постановено на 19 ноември 2009 г. по дело T-234/06 — Torresan/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) и Klosterbrauerei Weissenohe GmbH & Co. KG
   (Дело C-5/10 P)
   2010/C 63/57
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Giampietro Torresan (представител: G. Recher и R. Munarini, avvocati)

      Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) и Klosterbrauerei Weissenohe GmbH & Co. KG

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решението по дело Т-234/06, регистрирано под № 414 968, нотифицирано по факс на 19.11.2009 г.,

               —

               да се уважат изцяло исканията на жалбоподателя, направени вече пред Първоинстанционния съд по дело Т-234/06,

               —

               във всички случаи да се осъдят ответниците да заплатят съдебните разноски за цялото производство, включително съдебните разноски, направени в двете предходни производства пред СХВП и в производството пред Първоинстанционния съд.

      Правни основания и основни доводи

               1.

               Нарушение и/или неправилно прилагане на общностната правна уредба в областта на селското стопанство и храните.

               2.

               Нарушение и/или неправилно прилагане на правната уредба в областта на защитата на потребителите във връзка с понятието за среден потребител.

               3.

               Нарушение на нормите относно езиковия режим на производството.

               4.

               Изопачаване на фактите или доказателствата, насочени към потвърждаване, като единствена и окончателна последица, на напълно отличителния и неописателен характер на марката Cannabis, с цел да се установи нарушение или неправилно прилагане на член 7, параграф 1, буква в) от Регламента относно марката на Общността (1); противоречивост в мотивите на Първоинстанционния съд в подкрепа на твърдяната отличителност на марката Cannabis. Следователно обжалваното в настоящото производство Решение по дело Т-234/06 трябва да се отмени изцяло.

      (1)  Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ L 11, 1994 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).


title: Дело T-189/08: Жалба, подадена на 22 май 2008 г. — Forum 187/Комисия

text:
               19.7.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 183/26

         Жалба, подадена на 22 май 2008 г. — Forum 187/Комисия
   (Дело T-189/08)
   (2008/C 183/50)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Forum 187 ASBL (Брюксел, Белгия) (представители: A. Sutton, G. Forwood, Barristers)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени обжалваното решение, доколкото в него не се предвиждат за в бъдеще адекватни преходни периоди за координационните центрове, обхванати от Решение на Съда от 22 юни 2006 г.,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски,

               —

               да се разпоредят всякакви по-нататъшни мерки, които Съдът счете за необходими.

         Правни основания и основни доводи
   По настоящото дело жалбоподателят иска отмяната на Решение 2008/283/EО на Комисията от 13 ноември 2007 година относно схемата на помощ, въведена от Белгия, в полза на изградените в Белгия координационни центрове изменящо Решение 2003/757/ЕО (1) след частичната отмяна на това първо решение от Съда (2). В това съдебно решение Съдът постановява, че решението от 2003 г. не е предвидило преходни мерки по отношение на координационните центрове, чиято молба за подновяване на разрешението е подадена към датата на обявяване на обжалваното решение или чието разрешение изтича на същата дата или малко след обявяването на посоченото решение.
   Обжалваното решение установява преходни периоди за категорията центрове, обхваната от решението на Съда.
   В подкрепа на своята жалба жалбоподателят твърди, че обжалваното решение:

               —

               е несъвместимо с общностното право в областта на съществуващите помощи, според системното му тълкуване от общностните съдилища,

               —

               лишава центровете от оправданите им правни очаквания да се ползват от адекватен период, след окончателното решение на Комисията за приключване на съществуващата процедура, свързана с помощи (нотифицирано на жалбоподателя на 17 март 2008 г.), с оглед реорганизиране на търговските им и данъчни дела,

               —

               нарушава член 254, параграф 3 EО,

               —

               като предвижда събирането и изплащането със задна дата на данъци в случай на съществуваща помощ, Решението всъщност разпорежда възстановяването на помощта, както ако тя би била незаконосъобразно отпусната помощ и по този начин нарушава принципа, по силата на който съществуващите схеми за помощи следва да бъдат променяни само за в бъдеще, на дата след окончателното решение на Комисията за приключване на съществуващата процедура, свързана с помощи;

               —

               не зачита оправданите правни очаквания на координационните центрове, които са се основавали на Определението на председателя на Съда от 26 юни 2003 г. (3) в качеството му на правно основание, въз основа на което техните разрешения е можело да бъдат подновени,

               —

               нарушава принципите на равно третиране и на недопускане на дискриминация, като предвижда различно третиране за различните групи центрове, без обективна причина за това.

      (1)  OВ L 90, стp. 7.

      (2)  Решение на Съда от 22 юни 2006 г. по дело Белгия и Forum 187/Комисия (C-182/03 и C-217/03, Recueil, стp. I-5479).

      (3)  Белгия и Forum 187/Комисия (C-182/03 R и C-217/03 R, Recueil, 2006 г., стр. I-6887).


title: Дело T-378/10: Жалба, подадена на 7 септември 2010 г. — Masco и др./Европейска комисия

text:
               6.11.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/40

         Жалба, подадена на 7 септември 2010 г. — Masco и др./Европейска комисия
   (Дело T-378/10)
   ()
   2010/C 301/65
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Masco Corp. (Taylor, Съединени американски щати), Hansgrohe AG (Schiltach, Германия), Hansgrohe Deutschland Vertriebs GmbH (Schiltach, Германия), Hansgrohe Handelsgesellschaft m.b.H. (Wiener Neudorf, Австрия), Hansgrohe SA/NV (Anderlecht, Белгия), Hansgrohe B.V. (Westknollendam, Нидерландия), Hansgrohe SARL (Antony, Франция), Hansgrohe Srl (Villanova d’Asti, Италия), Hüppe GmbH (Bad Zwischenahn, Германия), Hüppe Gesellschaft m.b.H. (Laxenburg, Австрия), Hüppe Belgium SA/NV (Zaventem, Белгия) и Hüppe B.V. (Alblasserdam, Нидерландия) (представители: D. Schroeder, lawyer и J. Temple Lang, Solicitor)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

               —

               да се отмени член 1 от Решение C(2010) 4185 окончателен на Комисията от 23 юни 2010 г. по преписка COMP/39092 — Санитарно оборудване, доколкото с него се приема, че жалбоподателите са участвали в продължаващо споразумение или съгласувана практика „в сектора на санитарното оборудване за бани“, и

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните и другите разноски, направени от жалбоподателя във връзка с настоящото производство.

      Правни основания и основни доводи

   С жалбата си жалбоподателите искат частична отмяна на член 1 от Решение C(2010) 4185 окончателен на Комисията от 23 юни 2010 г. по преписка COMP/39092 — Санитарно оборудване, с което Комисията приема, че жалбоподателите заедно с други предприятия са нарушили член 101 ДФЕС и член 53 от Споразумението за ЕИП, като са участвали в продължаващо споразумение или съгласувана практика „в сектора на санитарното оборудване за бани“, покриващо територията на Германия, Австрия, Италия, Франция, Белгия и Нидерландия.
   Жалбоподателите изтъкват едно правно основание в подкрепа на жалбата си.
   Те оспорват дадената от Комисията правна квалификация на поведението като едно-единствено комплексно нарушение, покриващо различни групи продукти, а именно кранчета и оборудване за бани, душ кабини и керамични санитарни изделия, вместо да се приеме, че са налице три отделни нарушения.
   Жалбоподателите не произвеждат керамични санитарни изделия. Те поддържат, че като е приела, че са участвали в едно-единствено комплексно нарушение за трите групи продукти, включително керамичните санитарни изделия, Комисията е допуснала грешки в преценката на фактите и грешки при прилагане на правото. Констатацията на Комисията в решението за наличието на едно-единствено комплексно нарушение не е в съответствие с предишни решения на Комисията (или с практиката на Съда). Така Комисията е нарушила принципите на прозрачност, на правна сигурност и на равно третиране. В частност изложените в решението факти и доказателства не подкрепят извода на Комисията за наличие на едно-единствено комплексно нарушение, покриващо три различни групи продукти.


title: Дело T-549/15: Жалба, подадена на 22 септември 2015 г. — Guiral Broto/СХВП — Gastro & Soul (Cafe Del Sol)

text:
               16.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 381/52

         Жалба, подадена на 22 септември 2015 г. — Guiral Broto/СХВП — Gastro & Soul (Cafe Del Sol)
   (Дело T-549/15)
   (2015/C 381/63)
   Език на жалбата: испански

      Страни

      Жалбоподател: Ramón Guiral Broto (Марбея, Испания) (представител: J. de Castro Hermida, abogado)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Gastro & Soul GmbH (Хилдесхайм, Германия)

      Данни за производството пред СХВП

      Заявител: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорна марка: фигуративна марка на Общността със словните елементи „CAFE DEL SOL“ — заявка за регистрация № 6 104 608

      Производство пред СХВП: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на СХВП от 16 юли 2015 г. по преписка R 1888/2014-5

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение, като обяви за допустимо възражението, което е основано на приоритетната марка, притежавана от направилото възражението лице — D. Ramón Guiral Broto, испанска марка № 2348110 от клас 42 от Международната класификация.

               —

               след като обяви това възражение за допустимо, да потвърди решението на отдела по споровете, с което е отхвърлена заявката за марка на Общността № 006104608 CAFE DEL SOL за услуги под формата на „доставка на храни и напитки, временно настаняване и кетъринг“ от клас 43 от Международната класификация, подадена от германското търговско дружество Gastro & Soul GmbH, или, ако Общият съд няма такава компетентност, да препрати преписката на апелативния състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар, като го задължи да приеме възражението за допустимо.

               —

               що се отнася до доказателствата, да приеме, наред с представените в административното производство, и приложените към настоящата жалба документи, номерирани от 1 до 4 и упоменати в описа на приложените документи.

      Изложени основания

   Основанията и основните доводи са идентични с изложените по дело T-548/15.


title: Дело T-756/16: Жалба, подадена на 2 ноември 2016 г. — Euro Castor Green/EUIPO — Netlon France (Непрегледно оградно пано)

text:
               9.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 6/43

         Жалба, подадена на 2 ноември 2016 г. — Euro Castor Green/EUIPO — Netlon France (Непрегледно оградно пано)
   (Дело T-756/16)
   (2017/C 006/54)
   Език на жалбата: френски

      Страни

      Жалбоподател: Euro Castor Green (Баньоле, Франция) (представител: B. Lafont, адвокат)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Netlon France (Сент Солв, Франция)

      Данни за производството пред EUIPO

      Притежател на спорния промишлен дизайн: жалбоподателят

      Спорен промишлен дизайн: промишлен дизайн на Общността № 001 197 966-0001

      Обжалвано решение: решение на трети апелативен състав на EUIPO от 11 август 2016 г. по преписка R 754/2014-3

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да обяви жалбата и приложенията към нея за допустими

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1 от Регламент №o6/2002,

               —

               Нарушение на член 5 от Регламент №o6/2002,

               —

               Нарушение на член 3, параграф 1, буква б) от Регламент №o6/2002,

               —

               Нарушение на член 6 от Регламент №o6/2002,

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1 от Регламент №o6/2002


title: Дело C-353/09 P: Жалба, подадена на 2 септември 2009 г. от Perfetti Van Melle SpA срещу Решение на Първоинстанционния съд (осми състав) от 1 юли 2009 г. по дело Perfetti Van Melle SpA/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП), Cloetta Fazer AB, T-16/08

text:
               7.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 267/45

         Жалба, подадена на 2 септември 2009 г. от Perfetti Van Melle SpA срещу Решение на Първоинстанционния съд (осми състав) от 1 юли 2009 г. по дело Perfetti Van Melle SpA/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП), Cloetta Fazer AB, T-16/08
   (Дело C-353/09 P)
   2009/C 267/78
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Perfetti Van Melle SpA (представители: P. Perani и P. Pozzi, avvocati)

      Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП), Cloetta Fazer AB

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Съда:

               —

               да уважи жалбата и съответно да отмени Решение на Първоинстанционния съд по дело T-16/08 в неговата цялост в съответствие с член 61 от Статута на Съда на Европейските общности и с член 113 от Процедурния правилник,

               —

               да постанови окончателно решение — ако фазата на производството позволява това — с което да отмени Решението от 24 ноември 2005 г. на отдела по заличаването на СХВП, постановено по искане за заличаване № 941 C 973065 и да нареди на ответниците да заплатят съдебните разноски, направени в производствата пред Първоинстанционния съд и Съда на Европейските общности, както и тези, направени в производствата за обявяване на недействителност пред СХВП.

      Правни основания и основни доводи

   1.   Правни основания

   С настоящата жалба Perfetti Van Melle S.p.A. оспорва Решение на Първоинстанционния съд по дело T-16/08, постановено на 1 юли 2009 г. и съобщено на 2 юли 2009 г.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят твърди, че обжалваното в настоящото дело решение на Първоинстанционния съд е опорочено от неправилно тълкуване и неправилно прилагане на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (1) във връзка с член 53, параграф 1, буква a) от него.
   1.1.   Първо оплакване: жалбоподателят упреква Първоинстанционния съд, че не е разгледал конфликтните марки въз основа на критериите за „обща преценка“ или за „цялостно впечатление“.

   Установен принцип е, че общата преценка на вероятността от объркване във връзка с визуалното, фонетично или концептуално сходство на въпросните марки трябва да се основава на създаденото от тях цялостно впечатление, като се имат предвид по-специално техните отличителни и доминиращи елементи. Жалбоподателят твърди, че Първоинстанционният съд не е приложил горепосочения принцип и по-специално е достигнал до извода, че съществува вероятност от объркване, като основал своята преценка изключително върху факта, че марките имат общия елемент „CENTER“.
   В обжалваното решение марките не са разгледани в светлината на „общата преценка“ и на „цялостното впечатление“, което те оставят. Вместо това в обжалваното решение е използван аналитичен подход и е направен преглед между марката „CENTER“, от една страна, и първия словен елемент „CENTER“ на оспорената марка, от друга страна, при пълно пренебрегване на значението на втория словен елемент „SHOCK“. Вярно е, че в обжалваното решение са споменати критериите за обща преценка и за цялостно впечатление, но също така е вярно, че не е достатъчно споменаване и повтаряне на изведен от съдебната практика критерий: правомерен подход е този, при който тези критерии се следват и прилагат правилно към делото. Това не било направено в обжалваното решение. То се задоволявало да посочи, че двете сравнявани марки са сходни поради техния общ словен елемент „CENTER“ без да даде обяснение защо словния елемент „SHOCK“ не е достатъчен, за да се изключи вероятността от объркване.
   Поради гореизложените съображения жалбоподателят също твърди, че обжалваното решение е опорочено от изопачаване на фактите и от нарушение на задължението за излагане на мотиви.
   1.2.   Второ оплакване: жалбоподателят упреква Първоинстанционния съд, че в обжалваното решение не е взел предвид някои изключително важни и релевантни фактори.

   С обжалваното решение също се нарушавал член 8, параграф 1, буква б), тъй като в него не била направена преценка на фактори, които са от изключително значение при определянето на наличието на вероятност от объркване между марките. По-специално Първоинстанционният съд не взел предвид продължителното съвместно съществуване на сравняваните марки и действителната липса на объркване между тях, както обстойно се обяснява в жалбата до Първоинстанционния съд.
   В допълнение Първоинстанционният съд не е преценил правилно друг важен фактор, какъвто е степента на внимание на засегнатите потребители. Всъщност било нелогично Първоинстанционният съд да поддържа, че потребител, който е относително осведомен, както и в разумни граници наблюдателен и съобразителен, не би забелязал присъствието на думата „SHOCK“ и не би признал, че разглежданите марки имат не само визуални и фонетични различия, но и различен смисъл, изразяващ се за марката „CENTER“ в дума, навеждаща на мисълта за „точка в средата на нещо“, а за марката „CENTER SHOCK“, поради наличието на най-отличителния елемент „SHOCK“, в израз, свързан с идеята за силно усещане (шок), което потребителят ще изпита при дъвчене на средата на дъвката.
   2.   Искания на жалбоподателя:

               —

               да се уважи жалбата и съответно да се отмени решението на Първоинстанционния съд в неговата цялост в съответствие с член 61 от Статута на Съда на Европейските общности и с член 113 от Процедурния правилник,

               —

               да се постанови окончателно решение, ако фазата на производството позволява това, с което да се отмени Решението от 24 ноември 2005 г. на отдела по заличаването на СХВП, постановено по искане за заличаване № 941 C 973065 и да се осъдят ответниците да заплатят съдебните разноски, направени в производствата пред Първоинстанционния съд и Съда на Европейските общности, както и тези, направени в производствата за обявяване на недействителност пред СХВП в съответствие с член 122 от Процедурния правилник,

               —

               при условията на евентуалност, ако фазата на производството не позволява това, да се върне делото на Първоинстанционния съд за решаване в съответствие със задължителните критерии, установени от Съда.

      (1)  ОВ L 11, стр.1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146.


title: Дело C-580/12 P: Решение на Съда (трети състав) от 12 ноември 2014 г. — Guardian Industries Corp., Guardian Europe Sàrl/Европейска комисия (Обжалване — Картели — Пазарът на плоско стъкло в европейското икономическо пространство (ЕИП) — Определяне на цените — Определяне на размера на глобата — Отчитане на вътрешните продажби на предприятията — Разумен срок — Допустимост на представените доказателства с оглед на съдебното заседание на Общия съд)

text:
               19.1.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 16/2

      Решение на Съда (трети състав) от 12 ноември 2014 г. — Guardian Industries Corp., Guardian Europe Sàrl/Европейска комисия
      (Дело C-580/12 P) (1)

      (Обжалване - Картели - Пазарът на плоско стъкло в европейското икономическо пространство (ЕИП) - Определяне на цените - Определяне на размера на глобата - Отчитане на вътрешните продажби на предприятията - Разумен срок - Допустимост на представените доказателства с оглед на съдебното заседание на Общия съд)
      (2015/C 016/02)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподатели: Guardian Industries Corp., Guardian Europe Sàrl (представители: H.-G. Kamann и S. Völcker, Rechtsanwälte, упълномощени от M. O’Daly, solicitor)

         Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: A. Dawes и R. Sauer)

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя решение на Общия съд на Европейския съюз Guardian Industries и Guardian Europe/Комисия (T-82/08, EU:T:2012:494) в частта му, в която с него се отхвърля основанието, изведено от нарушение на принципа за недопускане на дискриминация по отношение на изчисляването на размера на глобата, и в която Guardian е осъдено да заплати съдебните разноски.

                  2)

                  Член 2 от Решение C(2007) 5791 окончателен на Комисията от 28 ноември 2007 година във връзка с процедура по член [81 ЕО] и по член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/39165 — Плоско стъкло) се отменя в частта му, в която определя размера на наложената при условията на солидарност глоба на Guardian Industries Corp. и на Guardian Europe Sàrl на 148 000 000 EUR.

                  3)

                  Размерът на наложената при условията на солидарност глоба на Guardian Industries Corp. и на Guardian Europe Sàrl за нарушението, установено в член 1 от посоченото решение, се определя на 103 600 000 EUR.

                  4)

                  Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

                  5)

                  Осъжда Европейската комисия да заплати, освен направените от нея съдебни разноски, свързани както с първоинстанционното производство, така и с производството по обжалване, и половината от направените от Guardian Industries Corp. и Guardian Europe Sàrl в рамките на тези две производства.

                  6)

                  Guardian Industries Corp. и Guardian Europe Sàrl понасят половината от собствените си съдебни разноски, свързани с посочените производства.

         (1)  ОВ C 55, 23.2.2013 г.


title: Дело T-231/15: Решение на Общия съд от 22 март 2017 г. — Haswani/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки срещу Сирия — Замразяване на средства — Изменение на жалбата — Задължение за мотивиране — Право на защита — Грешка в преценката — Пропорционалност — Извъндоговорна отговорност)

text:
               8.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 144/35

         Решение на Общия съд от 22 март 2017 г. — Haswani/Съвет
   (Дело T-231/15) (1)

   ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Сирия - Замразяване на средства - Изменение на жалбата - Задължение за мотивиране - Право на защита - Грешка в преценката - Пропорционалност - Извъндоговорна отговорност))
   (2017/C 144/46)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: George Haswani (Ябруд, Сирия) (представител: G. Karouni, адвокат)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: първоначално G. Étienne и S. Kyriakopoulou, впоследствие S. Kyriakopoulou)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: L. Havas и R. Tricot)

      Предмет

   От една страна, жалба на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение за изпълнение (ОВППС) 2015/383 на Съвета от 6 март 2015 г. година за изпълнение на Решение 2013/255/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия (ОВ L 64, 2015 г., стр. 41), на Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/375 на Съвета от 6 март 2015 година за изпълнение на Регламент (ЕС) № 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия (ОВ L 64, 2015 г., стр. 10), на Решение (ОВППС) 2015/837 на Съвета от 28 май 2015 година за изменение на Решение 2013/255/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия (ОВ L 132, 2015 г., стр. 82), на Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/828 на Съвета от 28 май 2015 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия (ОВ L 132, 2015 г., стр. 3), на Решение (ОВППС) 2016/850 на Съвета от 27 май 2016 година за изменение на Решение 2013/255/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия (ОВ L 141, 2016 г., стр. 125) и на Регламент за изпълнение (ЕС) 2016/840 на Съвета от 27 май 2016 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия (ОВ L 141, 2016 г., стр. 30), доколкото тези актове засягат жалбоподателя, и от друга страна, искане на основание член 268 ДФЕС за обезщетяване на вредите, които жалбоподателят твърди, че е претърпял в резултат на тези актове.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля като недопустима жалбата за отмяна на Решение (ОВППС) 2016/850 на Съвета от 27 май 2016 година за изменение на Решение 2013/255/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия и на Регламент за изпълнение (ЕС) 2016/840 на Съвета от 27 май 2016 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия.

               2)

               Отменя Решение за изпълнение (ОВППС) 2015/383 на Съвета от 6 март 2015 г. година за изпълнение на Решение 2013/255/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия, Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/375 на Съвета от 6 март 2015 година за изпълнение на Регламент (ЕС) № 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия, Решение (ОВППС) 2015/837 на Съвета от 28 май 2015 година за изменение на Решение 2013/255/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия и Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/828 на Съвета от 28 май 2015 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия, доколкото те засягат г-н George Haswani.

               3)

               Отхвърля искането за обезщетение на г-н Haswani.

               4)

               Осъжда Съвета на Европейския съюз да понесе, освен направените от него съдебни разноски, свързани с подадените от г-н Haswani жалби за отмяна на Решение за изпълнение 2015/383, на Регламент за изпълнение 2015/375, на Решение 2015/837 и на Регламент за изпълнение 2015/828, и една трета съдебните разноски, направени от г-н Haswani в резултат на тези жалби.

               5)

               Осъжда г-н Haswani да понесе, освен направените от него съдебни разноски, свързани с жалбите за отмяна на Решение 2016/850 и на Регламент за изпълнение 2016/840, и с неговото искане за обезщетение, две трети от съдебните разноски, направени от Съвета в резултат на тези жалби и на това искане.

               6)

               Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 213, 29.6.2015 г. г.


title: Съединени дела C-359/14 и C-475/14: Решение на Съда (четвърти състав) от 21 януари 2016 г. (преюдициално запитване от Vilniaus miesto apylinkės teismas, Lietuvos Aukščiausiasis Teismas — Литва) — „ERGO Insurance“ SE, чрез „ERGO Insurance“ SE Lietuvos filialas/„If P&C Insurance“ AS, чрез „If P&C Insurance“ AS filialas (C-359/14), „Gjensidige Baltic“ AAS, чрез „Gjensidige Baltic“ AAS Lietuvos filialas/„PZU Lietuva“ UAB DK (C-475/14) (Преюдициално запитване — Съдебно сътрудничество по граждански дела — Избор на приложимото право — Регламент (ЕО) № 864/2007 и Регламент (ЕО) № 593/2008 — Директива 2009/103/ЕО — Произшествие, причинено от камион с ремарке, с различни застрахователи на двете превозни средства — Произшествие, настъпило в държава членка, различна от тази, в която са сключени договорите за застраховка — Регресен иск между застрахователите — Приложимо право — Понятията „договорни задължения“ и „извъндоговорни задължения)

text:
               14.3.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 98/8

         Решение на Съда (четвърти състав) от 21 януари 2016 г. (преюдициално запитване от Vilniaus miesto apylinkės teismas, Lietuvos Aukščiausiasis Teismas — Литва) — „ERGO Insurance“ SE, чрез „ERGO Insurance“ SE Lietuvos filialas/„If P&C Insurance“ AS, чрез „If P&C Insurance“ AS filialas (C-359/14), „Gjensidige Baltic“ AAS, чрез „Gjensidige Baltic“ AAS Lietuvos filialas/„PZU Lietuva“ UAB DK (C-475/14)
   (Съединени дела C-359/14 и C-475/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Съдебно сътрудничество по граждански дела - Избор на приложимото право - Регламент (ЕО) № 864/2007 и Регламент (ЕО) № 593/2008 - Директива 2009/103/ЕО - Произшествие, причинено от камион с ремарке, с различни застрахователи на двете превозни средства - Произшествие, настъпило в държава членка, различна от тази, в която са сключени договорите за застраховка - Регресен иск между застрахователите - Приложимо право - Понятията „договорни задължения“ и „извъндоговорни задължения))
   (2016/C 098/09)
   Език на производството: литовски

      Запитваща юрисдикция

   Vilniaus miesto apylinkės teismas, Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

      Страни в главното производство

      Ищци:„ERGO Insurance“ SE, чрез „ERGO Insurance“ SE Lietuvos filialas, (C-359/14), „Gjensidige Baltic“ AAS, чрез „Gjensidige Baltic“ AAS Lietuvos filialas (C-475/14)

      Ответници:„If P&C Insurance“ AS, чрез „If P&C Insurance“ AS filialas (C-359/14), „PZU Lietuva“ UAB DK (C-475/14)

      Диспозитив

   Член 14, буква б) от Директива 2009/103/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 година относно застраховката Гражданска отговорност при използването на моторни превозни средства и за контрол върху задължението за сключване на такава застраховка, трябва да се тълкува в смисъл, че тази разпоредба не съдържа специално стълкновително правило за определяне на приложимото право спрямо регресния иск между застрахователите при обстоятелства като тези в главните производства.
   Регламент (ЕО) № 593/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 17 юни 2008 година относно приложимото право към договорни задължения (Рим I) и Регламент (ЕО) № 864/2007 на Европейския парламент и на Съвета от 11 юли 2007 година относно приложимото право към извъндоговорни задължения (Рим II), трябва да се тълкуват в смисъл, че приложимото право спрямо регресния иск на застрахователя на теглещо превозно средство, който е изплатил обезщетение на пострадалите лица при причинено от водача на това превозно средство произшествие, срещу застрахователя на тегленото по време на произшествието ремарке, се определя съгласно член 7 от Регламент № 593/2008, ако правилата на деликтната отговорност, приложими спрямо това произшествие по силата на член 4 и следващите от Регламент № 864/2007, предвиждат разделяне на задължението за поправяне на вредата.

      (1)  ОВ C 329, 22.9.2014 г.

      ОВ C 7, 12.1.2015 г.


title: Дело T-559/08: Определение на Първоинстанционния съд от 17 ноември 2009 г. — STIM d'Orbigny/Комисия

text:
               16.1.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 11/38

         Определение на Първоинстанционния съд от 17 ноември 2009 г. — STIM d'Orbigny/Комисия
   (Дело T-559/08) (1)

   2010/C 11/73

      Език на производството: френски

   Председателят на шести състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 44, 21.2.2009 г.


title: Дело C-573/10: Преюдициално запитване, отправено от Curtea de Apel Timișoara (Румъния) на 8 декември 2010 г. — Sergiu Alexandru Micșa/Administrația Finanțelor Publice Lugoj, Direcția Generală a Finanțelor Publice Timiș, Administrația Fondului pentru Mediu

text:
               12.2.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/8

         Преюдициално запитване, отправено от Curtea de Apel Timișoara (Румъния) на 8 декември 2010 г. — Sergiu Alexandru Micșa/Administrația Finanțelor Publice Lugoj, Direcția Generală a Finanțelor Publice Timiș, Administrația Fondului pentru Mediu
   (Дело C-573/10)
   2011/C 46/12
   Език на производството: румънски

      Запитваща юрисдикция

   Curtea de Apel Timișoara

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Sergiu Alexandru Micșa

      Ответници: Administrația Finanțelor Publice Lugoj, Direcția Generală a Finanțelor Publice Timiș, Administrația Fondului pentru Mediu

      Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли член 110 от ДФЕС да се тълкува в смисъл, че той не допуска освобождаване от такса за замърсяване при първата регистрация на националната територия на автомобили с точно определени технически характеристики, при условие, че за останалите автомобили националното законодателство предвижда задължение за плащане на такава такса?

               2.

               В случай, че член 110 от ДФЕС допуска посоченото в първия въпрос освобождаване само при определени обстоятелства, представлява ли такова обстоятелство фактът, че всички, най-голямата част или значителна част от автомобилите, произведени на националната територия, притежават техническите характеристики, които водят до освобождаването (необходимо е да се отчете обстоятелството, че подобни характеристики се срещат и при автомобилите, произведени в други държави — членки на ЕС и че и за тях е предвидено освобождаване)?

               3.

               В хипотезата, при която отговорът на втория въпрос е утвърдителен, кои са характеристиките на стоката, които я правят подобна, по смисъла на член 110 ДФЕС, на автомобил, който кумулативно притежава следните характеристики:

                           а)

                           нов е (т.е. никога не е продаван преди това с друга цел освен за неговата препродажба или доставка и който по тази причина никога преди това не е бил регистриран) или пък е втора употреба и е бил регистриран в държава—членка на Европейския съюз в периода 15 декември 2008 г. — 31 декември 2009 г. включително;

                           б)

                           проектиран е и е конструиран за превоз на пътници и има, освен седалката за шофьора, най-много осем седящи места за пътници (автомобили от типа M1 по смисъла на румънския закон) или е бил проектиран е и конструиран за превоз на товари с максимална маса, която не надхвърля 3,5 тона (автомобили от типа N1 по смисъла на румънския закон);

                           в)

                           има норма на замърсяване E4;

                           г)

                           с обем на двигателя до 2 000 cm3 (характеристика, която е от значение само за автомобилите от типа M1)?


title: Дело C-193/07: Определение на председателя на Съда от 25 август 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Република Полша

text:
               16.1.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 11/19

         Определение на председателя на Съда от 25 август 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Република Полша
   (Дело C-193/07) (1)

   2010/C 11/32

      Език на производството: полски

   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 199, 25.8.2007 г.


title: Дело C-332/10: Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Sezione Terza (Италия) на 5 юли 2010 г. — Edipower SpA/Autorità per l'Energia Elettrica e il Gas

text:
               18.12.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 346/26

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Sezione Terza (Италия) на 5 юли 2010 г. — Edipower SpA/Autorità per l'Energia Elettrica e il Gas
   (Дело C-332/10)
   ()
   2010/C 346/43
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Sezione Terza

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Edipower SpA

      Ответник: Autorità per l'Energia Elettrica e il Gas

      Преюдициален въпрос

   Допускат ли членове 23, 43, 49 и 56 от Договора, член 11, параграфи 2 и 6, както и член 24 от Директива 2003/54 (1) национална правна уредба, която в отсъствието на уведомяване на Европейската комисия налага постоянно на определени производители на електроенергия, които при дадени обстоятелства се оказват с основно значение за удовлетворяването на нуждите на търсенето на услуги по диспечиране, да отправят предложения на борсовите пазари за електроенергия съгласно програми, установени по решение на оператора на мрежата в зависимост от други правила, и според която възнаграждението по тези предложения не се определя свободно от производителя, а зависи от параметри, които не са определени предварително в съответствие с „прозрачни, недискриминационни и пазарно основани процедури“?

      (1)  ОВ L 176, стр. 37; Специално издание на български език, 2007 г., глава 12, том 2, стр. 61.


title: Дело T-149/11: Жалба, подадена на 11 март 2011 г. — GS/Парламент и Съвет

text:
               14.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 145/31

         Жалба, подадена на 11 март 2011 г. — GS/Парламент и Съвет
   (Дело T-149/11)
   2011/C 145/52
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: GS Gesellschaft für Umwelt- und Energie-Serviceleistungen mbH (Eigeltingen, Германия) (представител: J. Schmidt, Rechtsanwalt)

      Ответници: Европейски парламент и Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да се отмени член 8, параграф 2, второ изречение от Регламент (ЕС) № 1210/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 15 декември 2010 година относно установяване на истинността на евро монетите и обработката на негодни за употреба евро монети,

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага следните правни основания.

               1.

               Обжалваната разпоредба нарушава член 15 и член 16 от Хартата на основните права на Европейския съюз.

                           —

                           Във връзка с това жалбоподателят посочва, че член 8, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1210/2010 (1) накърнява правото му на избор на професия и свободата му на стопанска инициатива, тъй като след влизане в сила на обжалвания регламент той търпи загуби в оборота.

               2.

               Обжалваната разпоредба нарушава член 17 от Хартата на основните права на Европейския съюз.

                           —

                           Жалбоподателят изтъква, че член 8, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1210/2010 накърнява правото му на собственост, тъй като тази разпоредба ограничава упражняването на правото му до установени и действащи предприятия.

                           —

                           По-нататък обжалваната разпоредба нарушавала пряко правото на собственост на жалбоподателя, тъй като притежаваните от него монети се изтегляли, без стойността им да бъде възстановена.

               3.

               Обжалваната разпоредба не е подходяща за постигане на преследваната от законодателя цел и не е пропорционална.

                           —

                           Във връзка с това жалбоподателят посочва, че правото на избор на професия, свободата на стопанска инициатива и правото на собственост могат да бъдат ограничавани, ако ограничаването им на практика съответства на цели от общ интерес и не съставлява непропорционално накърняване спрямо преследваната цел. Жалбоподателят смята, че обжалваната разпоредба е повърхностна, неподходяща за постигане на преследваната от законодателя цел и освен това представлява пречка. Ето защо тя била непропорционална и неподходяща, за да обоснове накърняване на основните права на жалбоподателя.

      (1)  Регламент (ЕС) № 1210/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 15 декември 2010 година относно установяване на истинността на евро монетите и обработката на негодни за употреба евро монети (ОВ L 339, стр. 1).


title: Дело C-553/16: Преюдициално запитване, отправено от Върховен административен съд (България) на 2 ноември 2016 година — „ТТЛ“ ЕООД/Директор на Дирекция „Обжалване и данъчно-осигурителна практика“ — София

text:
               23.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/10

         Преюдициално запитване, отправено от Върховен административен съд (България) на 2 ноември 2016 година — „ТТЛ“ ЕООД/Директор на Дирекция „Обжалване и данъчно-осигурителна практика“ — София
   (Дело C-553/16)
   (2017/C 022/15)
   Език на производството: български

      Запитваща юрисдикция

   Върховен административен съд

      Страни в главното производство

      Жалбоподател:„ТТЛ“ ЕООД

      Ответник: Директор на Дирекция „Обжалване и данъчно-осигурителна практика“ — София

      Преюдициални въпроси

               1.

               Чл. 5, § 4 и чл. 12, буква „б“ от Договора за Европейския съюз допускат ли национална правна норма като чл. 175, ал. 2, т. 3 от ДОПК, която възлага на местно дружество — платец на дохода при източника задължение за заплащане на лихви за периода от датата на изтичане на срока за внасянето на данъка върху дохода до деня, когато чуждестранното лице, установено в друга държава-членка, докаже наличието на основание за прилагане на СИДДО, по която Република България е страна, включително в случаите, когато съгласно спогодбата данък не се дължи или се дължи в по-нисък размер.

               2.

               Чл. 49, чл. 54, чл. 63 и чл. 65, § 1 и 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз допускат ли правна норма като чл. 175, ал. 2, т. 3 от ДОПК и данъчна практика, при която от дружеството-платец на доход при източника се събират лихви за периода от датата на изтичане на срока за внасянето на данъка върху дохода до деня, когато чуждестранното лице, установено в друга държава-членка, докаже наличието на основание за прилагане на СИДДО, по която Република България е страна, включително в случаите, когато съгласно спогодбата данък не се дължи или се дължи в по-нисък размер.


title: Дело T-429/07: Определение на Общия съд от 6 септември 2011 г. — BP Aromatics/Комисия

text:
               29.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 319/27

         Определение на Общия съд от 6 септември 2011 г. — BP Aromatics/Комисия
   (Дело T-429/07) (1)

   2011/C 319/56
   Език на производството: английски
   Председателят на първи състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 37, 9.2.2008 г.


title: Дело T-3/00 и T-337/04: Решение на Първоинстанционния съд от 27 ноември 2007 г. — Pitsiorlas/Съвет и ЕЦБ (Достъп до документи — Споразумение Базел-Ниборг — Жалба за отмяна — Подлежащи на обжалване актове — Мотивиране — Възражение за незаконосъобразност — Решение 93/731/ЕО — Процедурен правилник на Европейската централна банка — Иск за обезщетение — Извъндоговорна отговорност на Общността за неправомерно поведение на органите й — Вреда — Причинна връзка)

text:
               12.1.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 8/11

         Решение на Първоинстанционния съд от 27 ноември 2007 г. — Pitsiorlas/Съвет и ЕЦБ
   (Дело T-3/00 и T-337/04) (1)

   (Достъп до документи - Споразумение Базел-Ниборг - Жалба за отмяна - Подлежащи на обжалване актове - Мотивиране - Възражение за незаконосъобразност - Решение 93/731/ЕО - Процедурен правилник на Европейската централна банка - Иск за обезщетение - Извъндоговорна отговорност на Общността за неправомерно поведение на органите й - Вреда - Причинна връзка)
   (2008/C 8/19)
   Език на производството: гръцки
   Страни

      Жалбоподател: Athanasios Pitsiorlas (Солун, Гърция) (представител: D. Papafilippou, avocat)

      Ответници: Съвет на Европейския съюз (представители: първоначално M. Bauer, S. Kyriakopoulou и D. Zachariou, впоследствие M. Bauer и D. Zachariou) и Европейска централна банка (представители: по дело T-3/00, първоначално C. Zilioli, C. Kroppenstedt и P. Vospernik, впоследствие C. Zilioli, C. Kroppenstedt, F. Athanasiou и S. Vuorensola, най-накрая C. Zilioli, C. Kroppenstedt и F. Athanasiou и по дело T-337/04, C. Kroppenstedt, F. Athanasiou и P. Papapaschalis)
   Предмет
   От една страна, искане за отмяна на решенията на Съвета и на Европейската централна банка, с които се отхвърлят заявленията на ищеца за достъп до документи, свързани със споразумението Базел-Ниборг от м. септември 1987 г. и, от друга страна, искане за обезщетение.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля решението на Управителния съвет на ЕЦБ от 21 октомври 1999 г., както г-н Athanasios Pitsiorlas е уведомен за него с писмо на ЕЦБ от 8 ноември 1999 г.

               2)

               Отхвърля жалбата за отмяна в останалата му част.

               3)

               Отхвърля иска за обезщетение.

               4)

               Осъжда ЕЦБ, Съвета и жалбоподателя да заплатят собствените си съдебни разноски по дела T-3/00 и T-337/04. Осъжда Съвета да понесе собствените си и тези на жалбоподателя съдебни разноски по дело C-193/01 P.

      (1)  ОВ C 122, 29.4.2000 г.


title: Дело T-23/12: Жалба, подадена на 17 януари 2012 г. — MAF/Европейски орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване

text:
               31.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 98/22

         Жалба, подадена на 17 януари 2012 г. — MAF/Европейски орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване
   (Дело T-23/12)
   2012/C 98/37
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Mutuelle des Architectes Français assurances (MAF) (Париж, Франция) (представители: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal и D. Abreu Caldas, avocats)

      Ответник: Европейски орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска Общият съд:

               —

               да отмени решенията за публикуване на цялата информация на интернет страницата на Европейския орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване само на английски език, включително обществените консултации, започнали на 7 и 8 ноември 2011 г., както и на 21 декември 2011 г.,

               —

               доколкото е необходимо, да отмени решението на Европейския орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване от 16 януари 2012 г.,

               —

               да осъди Европейския орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага две правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от нарушаването на член 8, параграф 1, буква к) от Регламент № 1094/2010 (1), доколкото неговите разпоредби задължавали ответника да публикува информация за дейността си на страницата си в интернет и то на официалните езици на Европейския съюз (ЕС). Жалбоподателят се позовава на явна грешка в преценката и грешка при прилагане на правото, тъй като ответникът обосновава отказа да публикува спорните обществени консултации на езика на жалбоподателя със съображения, свързани с разходите, а в член 73, параграф 3 от Регламент № 1094/2010 се уточнява, че преводаческите услуги, необходими за работата на Органа, се предоставят от Центъра за преводи за органите на Европейския съюз.

               2.

               Второто правно основание е изведено от приложното поле на задължението за публикуване на официалните езици на Европейския съюз. Жалбоподателят изтъква, че това задължение се отнася също и до организираните от ответника обществени консултации, а не само до годишния доклад, работната програма и насоките и препоръките на ответника.

      (1)  Регламент (ЕС) № 1094/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 година за създаване на Европейски надзорен орган (Европейски орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване), за изменение на Решение № 716/2009/ЕО и за отмяна на Решение 2009/79/ЕО на Комисията (ОВ L 331, стр. 48).