title: Дело T-507/14: Иск, предявен на 1 юли 2014 г.  — Vidmar и др./Европейски съюз

text:
               8.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 303/46

         Иск, предявен на 1 юли 2014 г. — Vidmar и др./Европейски съюз
   (Дело T-507/14)
   2014/C 303/54
   Език на производството: хърватски

      Страни

      Ищци: Vedran Vidmar (Загреб, Хърватия), Saša Čaldarević (Загреб), Irena Glogovšek (Загреб), Gordana Grancarić (Загреб), Martina Grgec (Загреб), Ines Grubišić (Vranjic, Хърватия), Sunčica Horvat Peris (Karlovac, Хърватия), Zlatko Ilak (Samobor, Хърватия), Mirjana Jelavić (Virovitica, Хърватия), Romuald Kantoci (Pregrada, Хърватия), Svjetlana Klobučar (Загреб), Ivan Kobaš (Županja, Хърватия), Zlatko Kovačić (Sesvete, Хърватия), Tihana Kušeta Šerić (Сплит, Хърватия), Damir Lemaić (Загреб), Željko Ljubičić (Solin, Хърватия), Gordana Mahovac (Nova Gradiška, Хърватия), Martina Majcen (Krapina, Хърватия), Višnja Merdžo (Rijeka, Хърватия), Tomislav Perić (Загреб), Darko Radić (Загреб), Damjan Saridžić (Загреб), Darko Graf (Загреб) (представител: D. Graf, адвокат)

      Ответник: Европейски съюз

      Искания на ищците

   Ищците искат от Общия съд:

               —

               с предварително решение да осъди Европейският съюз да обезщети въз основа на член 340 , параграф 2 ДФЕС всички материални вреди, претърпени от всички ищци в периода между 1 януари 2012 г. до момента, в който те започнат да изпълняват функциите на държавни съдебни изпълнители в Хърватия, в съответствие с член 36, параграф 1 и с точка 1 от приложение VII към Акта за присъединяване, които са задължителни за всички 28 държави, подписали Договора за присъединяването на Република Хърватия към Европейския съюз от 9 декември 2011 г., както и за Европейската комисия, доколкото тези вреди произтичат от това, че Комисията не е изпълнила задължението си за контрол (monitoring) по член 36, параграфи 1 и 2 от Акта за присъединяване с цел да гарантира изпълнението от Република Хърватия на задължението да осигури встъпването в длъжност на държавните съдебни изпълнители в Хърватия на 1 януари 2012 г., което е било поето в хода на преговорите по присъединяването на Република Хърватия към Европейския съюз в рамките на глава 23 „Съдебна система и основни права“ и което е било посочено в точка 1 от приложение VII към Акта за присъединяване „Конкретни ангажименти, поети от Република Хърватия в хода на преговорите за присъединяване“, в която се предвижда: „1. Да продължи да осигурява ефективно изпълнение на стратегията за реформа на съдебната система и плана за действие“.

               —

               да спре разискванията относно общия размер на имуществените вреди, чието обезщетяване ищците търсят от Европейския съюз с настоящия иск, до момента, в който предварителното решение, посочено в първото тире на настоящия иск, придобие сила на пресъдено нещо,

               —

               след като предварителното решение, посочено в първото тире на настоящия иск, придобие сила на пресъдено нещо и след приключването на устните състезания и представянето на доказателствата за определяне на общия размер на имуществените вреди, чието обезщетяване ищците търсят с настоящия иск, да осъди Европейския съд да обезщети всеки от ищците за понесените имуществени вреди в резултат на неправомерното бездействие на Комисията, посочено в първото тире на настоящия иск, тоест пълния размер на претърпените вреди (damnum emergens) и пълния размер на пропуснатите ползи (lucrum cessans) от ищците през периода от 1 януари 2012 г. до датата, на която Общият съд отправи своите въпроси до министерствата на финансите и на правосъдието на Република Хърватия, на стойност 6 00  000,00 EUR за всяка календарна година и за всеки от ищците, ведно с лихвите за забава в размер 12 % годишно, считано от:

                           —

                           1 януари 2012 г. до ефективното изплащане на обезщетението за претърпените вреди;

                           —

                           1 януари 2013 г. до ефективното изплащане на обезщетението за пропуснатите ползи от ищците през 2012 г.;

                           —

                           1 януари 2014 г. до ефективното изплащане на обезщетението за пропуснатите ползи от ищците през 2013 г.;

                           —

                           1 януари 2015 г. до ефективното изплащане на обезщетението за пропуснатите ползи от ищците през 2013 г.;

               —

               след като предварителното решение, посочено в първото тире на настоящия иск, придобие сила на пресъдено нещо и след приключването на устните състезания и представянето на достатъчни доказателства за искания в случая размер, да осъди Европейският съюз да заплати на всеки от ищците съдебните разноски, направени в настоящото производство.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на своя иск ищците посочват правни основания, които по същество са сходни с посочените по дело T-109/14, Škugor и др./Европейски съюз. (1)

      (1)  ОВ C 142, стр. 38.


title: Дело T-371/08 Р: Определение на Първоинстанционния съд от 22 юни 2009 г. — Nijs/Сметна палата (Обжалване — Публична служба — Длъжностни лица — Решение за назначаване на висшестоящ по отношение на жалбоподателя — Вътрешен конкурс — Избиране на Комитет по персонала — Решение жалбоподателят да не бъде повишен за 2006 година — Частично явно недопустима и частично явно неоснователна жалба)

text:
               26.9.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 233/17

         Определение на Първоинстанционния съд от 22 юни 2009 г. — Nijs/Сметна палата
   (Дело T-371/08 Р) (1)

   (Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Решение за назначаване на висшестоящ по отношение на жалбоподателя - Вътрешен конкурс - Избиране на Комитет по персонала - Решение жалбоподателят да не бъде повишен за 2006 година - Частично явно недопустима и частично явно неоснователна жалба)
   2009/C 233/31
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Bart Nijs (Bereldange, Люксембург) (представители: F. Rollinger и A. Hertzog, avocats)

      Ответник: Сметна палата на Европейските общности (представители: T. Kennedy, J.-M. Stenier и J. Vermer)

      Предмет

   Жалба срещу Определение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (втори състав) от 26 юни 2008 г. по дело Nijs/Сметна палата (F-5/07, все още непубликувано в Сборника) с предмет отмяна на същото.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Г-н Bart Nijs понася направените от него съдебни разноски и съдебните разноски, направени от Сметната палата на Европейските общности в настоящото съдебно производство.

      (1)  ОВ C 301, 22.11.2008 г.


title: Дело C-357/07: Преюдициално запитване, отправено от High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) (Обединено кралство) на 31 юли 2007 г. — TNT Post UK Ltd/The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs и Royal Mail Group Ltd

text:
               20.10.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 247/12

         Преюдициално запитване, отправено от High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) (Обединено кралство) на 31 юли 2007 г. — TNT Post UK Ltd/The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs и Royal Mail Group Ltd
   (Дело C-357/07)
   (2007/C 247/15)
   Език на производството: английски
   Препращаща юрисдикция
   High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court).
   Страни в главното производство

      Ищец: TNT Post UK Ltd.

      Ответник: The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs.

      Заинтересована страна:Royal Mail Group Ltd
   Преюдициални въпроси

               1)

                           а)

                           Как следва да се тълкува изразът „обществени пощенски служби“, употребен в член 13а, параграф 1, буква а) от Шеста Директива за ДДС (Директива 77/388/ЕИО) (1) (понастоящем член 132, параграф 1, буква а) от Директива 2006/112 (2))?

                           б)

                           Тълкуването на този израз влияе ли се от факта, че пощенските услуги в държава-членка са били либерализирани, няма резервирани услуги по смисъла на Директива 97/67/ЕО на Съвета (3), както е изменена, и има един доставчик на универсална услуга, който е определен и за когото Комисията е уведомена съгласно тази директива (какъвто е случаят с Royal Mail в Обединеното кралство)?

                           в)

                           при обстоятелствата в конкретния случай (които съответстват на описаните в буква б) по-горе), този израз включва ли

                                       i)

                                       само единственият определен доставчик на универсална услуга (какъвто е случаят с Royal Mail в Обединеното кралство) или

                                       ii)

                                       също и частен пощенски оператор (като TNT Post)?

               2)

               При обстоятелствата в конкретния случай, следва ли член 13а, параграф 1, буква а) от Шеста директива за ДДС (понастоящем член 132, параграф 1, буква а) от Директива 2006/112) да се тълкува в смисъл, че изисква или позволява на държавите-членки да освободят всички пощенски услуги, предоставяни от „обществените пощенски служби“?

               3)

               Ако от държавите-членки се изисква или им се позволява да освободят някои, но не всички, услуги, предоставяни от „обществените пощенски служби“, какви са критериите за определяне на така освободените услуги?

      (1)  Шеста директива на Съвета 77/388/ЕИО от 17 май 1977 г. относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1).

      (2)  Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 г. относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1).

      (3)  Директива 97/67/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 декември 1997 г. относно общите правила за развитието на вътрешния пазар на пощенските услуги в Общността и за подобряването на качеството на услугата (ОВ L 15, стр. 14).


title: Дело T-377/14: Жалба, подадена на 30 май 2014 г.  — Ezz/Съвет

text:
               28.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 245/27

         Жалба, подадена на 30 май 2014 г. — Ezz/Съвет
   (Дело T-377/14)
   2014/C 245/36
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Ahmed Abdelaziz Ezz (Gizeh, Египет) (представители: J.-F. Bellis, R. Luff, A. Bailleux, Q. Declève, P. Vovan, S. Rowe и A. Yehia, avocats)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да обяви жалбата за допустима и основателна,

               —

               да отмени Решение 2014/153, доколкото продължава до 22 март 2015 г. ограничителните мерки срещу жалбоподателя, който е посочен в Решение 2011/172/ОВППС на Съвета относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Египет,

               —

               да осъди Съвета на Европейския съюз да заплати разноските в производството.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага пет правни основания, които по същество са идентични или сходни с тези, наведени по дело T-375/14, Al Naggar/Съвет.


title: Дело C-326/05 P: Решение на Съда (трети състав) от 18 юли 2007 г. — Industrias Químicas del Vallés, SA/Комисия на Европейските общности (Обжалване — Изключване на металаксил от приложение I към Директива 91/414/ЕИО — Оттегляне на разрешителните, предоставени за продукти за растителна защита, които съдържат посоченото активно вещество — Необосновано тълкуване на доказателства — Явна грешка в преценката)

text:
               6.10.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 235/5

         Решение на Съда (трети състав) от 18 юли 2007 г. — Industrias Químicas del Vallés, SA/Комисия на Европейските общности
   (Дело C-326/05 P) (1)

   (Обжалване - Изключване на металаксил от приложение I към Директива 91/414/ЕИО - Оттегляне на разрешителните, предоставени за продукти за растителна защита, които съдържат посоченото активно вещество - Необосновано тълкуване на доказателства - Явна грешка в преценката)
   (2007/C 235/08)
   Език на производството: испански
   Страни

      Ищец: Industrias Químicas del Vallés, SA (представители: C. Fernández Vicién, I. Moreno-Tapia Rivas и J. Sabater Marotias, abogados)

      Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности (представители: B. Doherty и S. Pardo Quintillán)
   Предмет
   Жалба срещу Решение на Първоинстанционния съд (втори състав) от 28 юни 2005 г. по дело Industrias Químicas del Vallés/Комисия (T-158/03), с което Първоинстанционният съд отхвърля иска за отмяна на Решение 2003/308/ЕО на Комисията от 8 май 2003 година относно изключването на металаксил от приложение I към Директива 91/414/ЕИО на Съвета и оттеглянето на разрешителните, предоставени за продукти за растителна защита, които съдържат това активно вещество (ОВ L 113, стр. 8)
   Диспозитив

               1)

               Отменя Решение на Първоинстанционния съд от 28 юни 2005 г. по дело Industrias Químicas del Vallés/Комисия (T-158/03).

               2)

               Отменя Решение 2003/308/ЕО на Комисията от 2 май 2003 година относно изключването на металаксил от приложение I към Директива 91/414/ЕИО на Съвета и оттеглянето на разрешителните, предоставени за продукти за растителна защита, които съдържат това активно вещество.

               3)

               Осъжда Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноските, направени в настоящото производство, както и тези, направени в първоинстанционното производство, включително и разноските, направени в производствата по допускане на обезпечение пред Съда и пред Първоинстанционния съд.

      (1)  ОВ C 271, 29.10.2005 г.


title: Дело C-415/07: Преюдициално запитване, отправено от Tribunale ordinario di Nocera Inferiore (Италия) на 10 септември 2007 г. — Lodato Gennaro & C. SpA/Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS), SCCI

text:
               24.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 283/16

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunale ordinario di Nocera Inferiore (Италия) на 10 септември 2007 г. — Lodato Gennaro & C. SpA/Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS), SCCI
   (Дело C-415/07)
   (2007/C 283/30)
   Език на производството: италиански
   Препращаща юрисдикция
   Tribunale ordinario di Nocera Inferiore
   Страни в главното производство

      Ищец: Lodato Gennaro & C. SpA

      Ответник: Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS), SCCI
   Преюдициални въпроси
   Дали общностното право, произтичащо от Насоките за държавните помощи за заетост, от Насоките за национална регионална помощ и от Регламент (EО) № 2204/2002 (1) на Комисията от 5 декември 2002 г. следва да бъде тълкувано в смисъл, че с цел да се определи дали е било налице ръст на заетостта, трябва да се направи сравнение между средния брой на работещите единици (РЕГ) за годината, предхождаща наемането на нови работници и средния брой на работещите единици (РЕГ) за годината, следваща тяхното наемане, или тези разпоредби следва по-скоро да се тълкуват в смисъл, че трябва или може да се направи сравнение между средния брой на работещите единици (РЕГ) за годината, предхождаща наемането на нови работници и точния брой на работниците към конкретния ден на наемане на новите работници?

      (1)  ОВ L 337, стр. 3.


title: Дело T-293/11: Жалба, подадена на 9 юни 2011 г. — Holcim (Deutschland) и Holcim/Комисия

text:
               13.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 238/24

         Жалба, подадена на 9 юни 2011 г. — Holcim (Deutschland) и Holcim/Комисия
   (Дело T-293/11)
   2011/C 238/43
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподатели: Holcim AG (Хамбург, Германия) и Holcim Ltd (Цюрих, Швейцария) (представители: P. Niggemann и K. Gaßner, Rechtsanwälte)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени Решение на Комисията от 30 март 2011 г. относно производство по прилагане на член 18, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1/2003, преписка 39520 — Цимент и свързани продукти;

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат осем правни основания.

               1.

               Първо правно основание: невалидно уведомяване за обжалваното решение
               Според жалбоподателите преди приемането на обжалваното решение ответникът е получил от всички заинтересовани дружества от групата Holcim пълномощни за представителство, изготвени в полза на първия жалбоподател, както и декларации, потвърждаващи, че английският език е бил избран като работен език. За обжалваното решение, чийто адресат е вторият жалбоподател, обаче е бил „уведомен“ първият жалбоподател, който никога не е бил оправомощаван да представлява втория жалбоподател. Жалбоподателите добавят, че работният език на дружеството Holcim Ltd и на голямото множество други дружества от групата е английският език, така че не им е било възможно в достатъчна степен да се запознаят с обжалваното решение.

               2.

               Второ правно основание: прекалено кратък срок за отговор и отказ на ответника да удължи срока
               Според жалбоподателите обжалваното решение изисква предоставянето на многобройни подробни сведения относно 15-те дружества от групата (данни за сделките, осъществения внос и износ, производството, пазарните дялове и т.н.) за период от 10 години. Жалбоподателите, които са знаели за проекторешението на ответника, твърдят, че са му указали подробно и достатъчно време предварително, че предвиденият за предоставянето на сведения срок от 12 седмици очевидно е бил прекалено кратък. Те считат, че като се има предвид продължителността на производството (близо две години и половина) и доброто сътрудничество, което са засвидетелствали, удължаване на срока щяло да бъде подходящо. Въпреки че жалбоподателите са приели производството да продължи да се развива на английски език, ответникът сам е усложнил и забавил събирането на данните, като е изготвил обжалваното решение на немски език: така две трети от дружествата в групата не са можели да работят правилно.

               3.

               Трето правно основание: задължение на Holcim да предостави сведения, с които дружеството не разполага в исканата форма
               Жалбоподателите изтъкват, че с обжалваното решение се изискват съществени сведения, с които те не разполагат в желаната форма. В обжалваното решение освен това се искат данни, които поради различни причини — сред които по-специално промяна на информационната система — могат да бъдат събрани само със значително разходване както на време, така и на работна ръка. Жалбоподателите считат, че това разходване излиза извън рамките на тяхното задължение да предоставят исканите сведения.

               4.

               Четвърто правно основание: нарушение на задължението за представяне на мотиви
               Според жалбоподателите нито разследването само по себе си, нито изборът на начина на разследване (искане на сведения под угрозата от налагане на глоби чрез формално решение) не са достатъчно мотивирани в обжалваното решение.

               5.

               Пето правно основание: нарушение на принципа на необходимост от прилаганите средства
               Жалбоподателите изтъкват, че до този момент са отговаряли изчерпателно и подробно на всички адресирани до тях искания за сведения, така че Комисията не е имала никакво основание да предпочете формалната процедура за събиране на сведения (чието неспазване може да доведе до налагане на глоба) вместо по-малко строгата неформална процедура за събиране на сведения.

               6.

               Шесто правно основание: нарушение на принципа на точност на исканите сведения
               Според жалбоподателите многобройни пунктове от обжалваното решение не уточняват в достатъчна степен исканите сведения, което е единствено във вреда на жалбоподателите.

               7.

               Седмо правно основание: нарушение на общия принцип на пропорционалност
               След продължило две години и половина производство формулираното от ответника твърдение за нарушение остава толкова неясно и лишено от конкретност, че жалбоподателите считат за непропорционално от тях да се изисква да събират такъв обем подробни данни, още повече, че подобни данни са били изисквани няколко пъти под различни форми. Независимо от тези обективни причини, отказът на ответника да удължи срока е явно непропорционален с оглед продължителността на производството (близо две години и половина).

               8.

               Осмо правно основание: липса на компетентност на ответника по отношение на дружеството Holcim (Česko) a.s., що се отнася до въпросите, свързани с период, предхождащ присъединяването на Чешката република към Европейския съюз
               Жалбоподателите поддържат, че ответникът не може да изисква сведения за период, предхождащ присъединяването на дадена държава към Европейския съюз.


title: Дело C-300/10: Решение на Съда (голям състав) от 23 октомври 2012 г. (преюдициално запитване от Tribunal da Relação de Guimarães — Португалия) — Vítor Hugo Marques Almeida/Companhia de Seguros Fidelidade-Mundial SA, Jorge Manuel da Cunha Carvalheira, Paulo Manuel Carvalheira, Fundo de Garantia Automóvel (Застраховка „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства — Директива 72/166/ЕИО — Член 3, параграф 1 — Директива 84/5/ЕИО — Член 2, параграф 1 — Директива 90/232/ЕИО — Член 1 — Право на обезщетение от задължителната застраховка „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства — Гражданска отговорност на застрахования — Принос на пострадалото лице за настъпването на вредите — Ограничаване на правото на обезщетение)

text:
               22.12.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/2

         Решение на Съда (голям състав) от 23 октомври 2012 г. (преюдициално запитване от Tribunal da Relação de Guimarães — Португалия) — Vítor Hugo Marques Almeida/Companhia de Seguros Fidelidade-Mundial SA, Jorge Manuel da Cunha Carvalheira, Paulo Manuel Carvalheira, Fundo de Garantia Automóvel
   (Дело C-300/10) (1)

   (Застраховка „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства - Директива 72/166/ЕИО - Член 3, параграф 1 - Директива 84/5/ЕИО - Член 2, параграф 1 - Директива 90/232/ЕИО - Член 1 - Право на обезщетение от задължителната застраховка „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства - Гражданска отговорност на застрахования - Принос на пострадалото лице за настъпването на вредите - Ограничаване на правото на обезщетение)
   2012/C 399/02
   Език на производството: португалски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal da Relação de Guimarães

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Vítor Hugo Marques Almeida

      Ответници: Companhia de Seguros Fidelidade-Mundial SA, Jorge Manuel da Cunha Carvalheira, Paulo Manuel Carvalheira, Fundo de Garantia Automóvel

      Предмет

   Преюдициално запитване — Tribunal da Relação de Guimarães — Тълкуване на член 3, параграф 1 от Директива 72/166/ЕИО на Съвета от 24 април 1972 година относно сближаване на законодателствата на държавите членки относно застраховката „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства и за прилагане на задължението за сключване на такава застраховка (ОВ L 103, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 10), на член 2, параграф 1 от Втора директива 84/5/ЕИО на Съвета от 30 декември 1983 година относно сближаването на законодателствата на държавите членки, свързани със застраховките гражданска отговорност при използването на моторни превозни средства (МПС) (ОВ L 8, 1984 г., стр. 17; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 104) и на членове 1 и 1а от Трета директива 90/232/ЕИО на Съвета от 14 май 1990 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно застраховките „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства (ОВ L 129, стр. 33; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 240) — Сблъсък между две моторни превозни средства, за който водачите не носят отговорност — Пътник в едно от моторните превозни средства, допринесъл за настъпването на своите собствени вреди — Отговорност за вреди от вещ — Национални разпоредби, предвиждащи възможността да се откаже или да се намали правото на обезщетение на пострадалите пътници, допринесли за настъпването на вредите.

      Диспозитив

   При обстоятелства като тези по главното производство член 3, параграф 1 от Директива 72/166/ЕИО на Съвета от 24 април 1972 година относно сближаване на законодателствата на държавите членки относно застраховката „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства и за прилагане на задължението за сключване на такава застраховка, член 2, параграф 1 от Втора директива 84/5/ЕИО на Съвета от 30 декември 1983 година относно сближаването на законодателствата на държавите членки, свързани със застраховките гражданска отговорност при използването на моторни превозни средства и член 1 от Трета директива 90/232/ЕИО на Съвета от 14 май 1990 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно застраховките „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат национални разпоредби, които предвиждат, че когато при сблъсък между две моторни превозни средства е причинена телесна повреда на пътника в едно от тези моторни превозни средства и нито един от водачите не носи отговорност за произшествието поради виновното си поведение, може да бъде ограничена или изключена гражданската отговорност на застрахованите лица.

      (1)  ОВ C 234, 28.8.2010 г.


title: Дело T-562/15: Иск, предявен на 25 септември 2015 г. — Federcaccia Toscana и др./Комисия

text:
               16.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 381/53

         Иск, предявен на 25 септември 2015 г. — Federcaccia Toscana и др./Комисия
   (Дело T-562/15)
   (2015/C 381/64)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Ищци: Federcaccia Toscana (Флоренция, Италия), Moreno Periccioli (Волтера, Италия), Arcicaccia Toscana (Флоренция, Италия), Fabio Lupi (Кашина, Италия), Associazione dei Migratoristi Italiani per la conservazione dell'ambiente naturale (ANUU) — TOSCANA (Черето Гуиди, Италия), Franco Bindi (Черето Гуиди, Италия) (представител: A. Bruni, avvocato)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на ищците

   Ищците молят Общия съд:

               —

               да установи и обяви, че Европейката комисия умишлено или поради непредпазливост не е анализирала първоначалните данни Key Concepts, получени за Италия, относно началото на периода за завръщане в районите на размножаване на видовете горски бекас, поен дрозд и хвойнов дрозд и не ги е сравнила със същите тези данни, получени за Франция, като по този начин е нарушила и задължението си да обработи съответните транснационални данни относно тези три вида, мигриращи в географски и климатично хомогенни териториални зони,

               —

               да установи и обяви, че Европейката комисия умишлено или поради непредпазливост не е актуализирала първоначалните италиански данни Key Concepts относно началото на периода за завръщане в районите на размножаване на видовете горски бекас, поен дрозд и хвойнов дрозд, като ги съобрази и хармонизира със съответстващите им френски данни, счетени за правилни и валидни, и като приеме, че и в Италия периодът за завръщане в районите на размножаване на посочените три вида започва във втората десетдневка на февруари,

               —

               да установи и обяви, че Европейката комисия изисква, без да са налице валидни и правилни предпоставки, да бъдат въведени в Италия, и по-специално в Тоскана, необосновани ограничения на лова на горски бекас, поен дрозд и хвойнов дрозд за разлика от възприето във Франция и по-специално в Корсика разрешение, като изтегля на 20 януари закриването на ловния сезон в Тоскана на посочените три мигриращи вида,

               —

               да установи и обяви незаконосъобразността — поради неравно третиране на държави членки и/или региони на държави членки, както и поради липсата на валидни предпоставки — на процедура „EU PILOT 6955/14/ENVI“, образувана от Европейската комисия единствено срещу Италианската държава, без едновременно да предприеме същите действия срещу Франция и без да проведе каквото и да било предварително разследване, позволяващо да се съберат съгласувани сведения, от които да се заключи, че периодът за завръщане в районите на размножаване на видовете горски бекас, поен дрозд и хвойнов дрозд действително започва един месец по-късно (20 февруари) в Корсика в сравнение с началото на този период в Тоскана (20 януари),

               —

               да установи и обяви незаконосъобразността на първоначалното и все още продължаващо бездействие на Европейската комисия по отношение на официалното уведомително писмо, изпратено от сдруженията ищци на 29 май 2015 г., с което едновременно се констатира и обявява, че отговорът на Европейската комисия, който се съдържа в писмо № ENV.D.2/MC-GM/vf/ARES (2015) 3758354 от 9 септември 2015 г., е уклончив,

               —

               да задължи Европейската комисия да съобрази италианските данни Key Concepts относно началото на периода за завръщане в районите на размножаване на видовете горски бекас, поен дрозд и хвойнов дрозд с френските данни Key Concepts, като по този начин приеме, че този период започва във втората десетдневка на февруари,

               —

               във всички случаи, да задължи Европейската комисия да съобрази италианските данни Key Concepts относно началото на периода за завръщане в районите на размножаване на видовете горски бекас, поен дрозд и хвойнов дрозд в Тоскана със същите френски данни Key Concepts за Корсика, като по този начин приеме, че този период започва във втората десетдневка на февруари,

               —

               да осъди Европейската комисия да обезщети вредите, претърпени или които могат да бъдат претърпени от ловните сдружения ищци, поради неизпълнението на задълженията ѝ или поради бездействието ѝ, в размер, който Общият съд счете за подходящ и справедлив.

      Основания и основни доводи

   Настоящият иск има за предмет установяване на бездействието на Комисията, в смисъл че тя незаконосъобразно е пропуснала да се произнесе по молбата от 29 май 2015 г., с която сдруженията ищци ѝ отправят официално уведомително писмо да пристъпи към актуализиране на италианските данни Key Concepts и следователно да промени датата, на която започва периодът за завръщане в районите на размножаване на видовете горски бекас, поен дрозд и хвойнов дрозд, приемайки, че този период започва във втората десетдневка на февруари.
   В подкрепа на иска си ищците се позовават на невалидността, ненадеждността и спорния характер на данните Key Concepts за Италия, що се отнася до началото на периода за завръщане в районите на размножаване на видовете горски бекас, поен дрозд и хвойнов дрозд, които представят явни несъответствия с данните относно други държави членки или региони на държави членки, които се характеризират с еднакви условия на околната среда и еднакви географски и климатични условия и които се отнасят до една и съща зона на разпространение и на зимуване, а именно средиземноморския басейн.

               —

               Ищците изтъкват, че Комисията е нарушила задължението си да актуализира и съобразява периодично данните Key Concepts и да предприеме действия, за да гарантира еднаквото прилагане на Договорите на територията на целия Европейски съюз, без да дискриминира държавите членки.

               —

               Освен това, ищците считат, че виновното поведение на Европейската комисия, квалифицирано като бездействие, представлява и нарушение на член 17, параграф 1 ДФЕС, на членове 192 и 291 ДФЕС, на съображение 4 и членове 7, 10 и 16 от Директива 2009/147/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 30 ноември 2009 година относно опазването на дивите птици, на параграф 2.5.13 от Насоките относно лова в приложение на Директива 79/409/ЕИО (и Директива 2009/14/ЕО) относно опазването на дивите птици, на Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 година, на член 4, параграф 2 и член 9 от Хартата на основните правна на Европейския съюз и на член 18 ДФЕС.


title: Дело T-364/12: Решение на Общия съд от 13 май 2015 г. — Harper Hygienics/СХВП — Clinique Laboratories (CLEANIC Kindii) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявление за регистрация на фигуративната марка на Общността „CLEANIC Kindii“ — По-ранни словни марки на Общността „CLINIQUE“ — Относителни основания за отказ — Вероятност от объркване — Сходство на стоките и на услугите — Член 8, параграф 1, буква б)от Регламент (EО) № 207/2009 — Неоснователно извлечена полза от отличителния характер или от репутацията на по-ранните марки — Член 8, параграф 5 от Регламент (EО) № 207/2009)

text:
               29.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/28

         Решение на Общия съд от 13 май 2015 г. — Harper Hygienics/СХВП — Clinique Laboratories (CLEANIC Kindii)
   (Дело T-364/12) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявление за регистрация на фигуративната марка на Общността „CLEANIC Kindii“ - По-ранни словни марки на Общността „CLINIQUE“ - Относителни основания за отказ - Вероятност от объркване - Сходство на стоките и на услугите - Член 8, параграф 1, буква б)от Регламент (EО) № 207/2009 - Неоснователно извлечена полза от отличителния характер или от репутацията на по-ранните марки - Член 8, параграф 5 от Регламент (EО) № 207/2009))
   (2015/C 213/48)
   Език на производството: полски

      Страни

      Жалбоподател: Harper Hygienics S.A. (Варшава, Полша) (първоначално R. Rumpel, а впоследствие D. Rzążewska и G. Pietras, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: D. Walicka)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Clinique Laboratories, LLC (Уилмингтън, Делауеър, Съединени американски щати) (представители: първоначално V. von Bomhard, A. Renck, avocats, и K. Hughes, solicitor, а впоследствие K. Hughes, solicitor)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 17 май 2012 г. (дело R 1135/2011-1) относно производство по възражение при страни Clinique Laboratories, LLC и Harper Hygienics S.A.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Harper Hygienics S.A. да понесе направените от него съдебни разноски и да заплати съдебните разноски, направени от Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) и от Clinique Laboratories, LLC.

      (1)  ОВ C 355, 17.11.2012 г.


title: Дело T-440/08: Жалба, подадена на 1 октомври 2008 г. — 1-2-3.TV/СХВП — Zweites Deutsches Fernsehen и Televersal Film- und Fernseh-Produktion (1-2-3.TV)

text:
               20.12.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 327/34

         Жалба, подадена на 1 октомври 2008 г. — 1-2-3.TV/СХВП — Zweites Deutsches Fernsehen и Televersal Film- und Fernseh-Produktion (1-2-3.TV)
   (Дело T-440/08)
   (2008/C 327/62)
   Език на жалбата: немски
   Страни

      Жалбоподател: 1-2-3.TV GmbH (Unterföhring, Германия) (представители: V. von Bomhard, A. Renck, T. Dolde и E. Nicolás Gómez, Rechtsanwälte)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Zweites Deutsches Fernsehen (Майнц, Германия) и Televersal Film- und Fernseh-Produktion GmbH (Хамбург, Германия)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решение № R 1076/2007-1 от 30 юни 2008 г. на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни), и

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „1-2-3.TV“ за услуги от класове 35, 38 и 41 — заявка № 3 763 133

      Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: Zweites Deutsches Fernsehen и Televersal Film- und Fernseh-Produktion GmbH

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: национална фигуративна марка „1, 2 ODER 3 ZDF-ORF-SFDRS“ за стоки и услуги от класове 3, 5, 9, 12, 14, 16, 18, 21, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 32, 35, 38, 41 и 42

      Решение на отдела по споровете: частично приема възражението

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 40/94 на Съвета, тъй като между конфликтните марки не съществува опасност от объркване поради различното цялостно впечатление, което те създават.


title: Дело T-10/11 P: Жалба, подадена на 3 януари 2011 г. от Gerhard Birkhoff срещу Решение, постановено на 27 октомври 2010 г. от Съда на публичната служба по дело F-60/09, Gerhard Birkhoff/Европейска комисия

text:
               19.2.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 55/34

         Жалба, подадена на 3 януари 2011 г. от Gerhard Birkhoff срещу Решение, постановено на 27 октомври 2010 г. от Съда на публичната служба по дело F-60/09, Gerhard Birkhoff/Европейска комисия
   (Дело T-10/11 P)
   2011/C 55/60
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Gerhard Birkhoff (Weitnau, Германия) (представител: C. Inzillo, avvocato)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               Да отмени спорното решение.

               —

               Да осъди ответника да заплати съдебните разноски и в двете съдебни производства.

      Правни основания и основни доводи

   Предмет на настоящото производство е отмяната на решението на Съда на публичната служба по дело F-60/09, Birkhoff/Комисия за отхвърляне на жалбата срещу решението на ответника, с което последният отказва продължаване на изплащането на обезщетение за дете на издръжка, което жалбоподателят получава от 1978 г.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква седем правни основания.

               —

               Първо правно основание относно нарушение на посочените разпоредби от Правилника за длъжностните лица на Европейските общности и на принципа на правна сигурност и на еднакво третиране.

               —

               Второ правно основание относно грешка при прилагането на правото при извеждането на заключението, че жалбоподателят е посочил едно единствено правно основание на жалбата си пред Съда на публичната служба (член 2, алинея 5 от приложение VII към Правилника, ограничавайки по този начин оплакванията си, които всъщност са били насочени към изтъкване на погрешното прилагане на нормативния апарат и на свързаните разпоредби за позоваване в областта на предмета).

               —

               Трето правно основание относно грешка при прилагането на правото, порок в мотивите и нарушение на общностното право, доколкото Съдът на публичната служба е разрешил спора въз основа на принципа на аналогията на правото и при пълна липса на сигурен правен критерий и/или на норма за позоваване.

               —

               Четвърто правно основание относно грешка при прилагането на правото и пропуск и липса на мотиви при преценката на доказателствата, представени от жалбоподателя в подкрепа на основанията му.

               —

               Пето правно основание относно неспазване на общите и ненарушими принципи на равенство на лицата и явна необоснованост на прилагането и тълкуването на правната уредба и/или насоките за позоваване в случая, разглеждан по настоящото дело.

               —

               Шесто правно основание относно липса на компетентност, липса на мотиви и злоупотреба с власт във връзка с решението относно разходите, които могат да се приспаднат изцяло или са свързани отчасти със заболяването на члена на семейството на жалбоподателя, изпълнено от Съда на публичната служба по становище на лекаря, отговарящ за плащанията от общата здравноосигурителна схема, както и на администратора.

               —

               Седмо правно основание относно липса на мотиви във връзка с различни ключови точки от обжалваното решение, които жалбоподателят е изтъкнал, но които Съдът на публичната служба не е разгледал подробно.


title: Дело C-287/15: Преюдициално запитване от Consiglio di Stato (Италия), постъпило на 12 юни 2015 г. — Società LIS Srl, Società Cerutti Lorenzo Srl/Abbanoa SpA

text:
               14.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 302/15

         Преюдициално запитване от Consiglio di Stato (Италия), постъпило на 12 юни 2015 г. — Società LIS Srl, Società Cerutti Lorenzo Srl/Abbanoa SpA
   (Дело C-287/15)
   (2015/C 302/20)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Consiglio di Stato

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Società LIS Srl, Società Cerutti Lorenzo Srl

      Ответник: Abbanoa SpA

      Преюдициални въпроси

               1)

               Съвместимо ли е с член 45, параграф 2, букви а) и б) от Директива 2004/18/ЕО (1) от 31 март 2004 г. становище, че има „[висящо] производство“ само при наличието на искане на длъжника до компетентния съдебен орган за одобряване на споразумение с кредитори?

               2)

               Съвместимо ли е с горепосочената правна уредба признанието от страна на длъжника, че е в състояние на неплатежоспособност и че иска да направи искане за „бланкетно“ споразумение с кредитори, да бъде основание за изключване от процедурата за възлагане на обществена поръчка, като по този начин се тълкува разширително понятието за „[висящо] производство“, предвидено в посочената правна уредба на Общността (член 45 от директивата) и в посочената национална правна уредба (член 38, Законодателен декрет № 163-2006)?

               3)

               Съвместима ли е с член 48 от Директива 2004/18/ЕО от 31 март 2004 г. разпоредба като член 53, алинея 3 от Законодателен декрет № 163 от 16 април 2006 г., която допуска до участие предприятие с „посочен“ проектант, който според националната съдебна практика не би могъл да се ползва от института на използването на ресурсите на други предприятия, тъй като не е оферент?

      (1)  Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки (ОВ L 134, стр. 114; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 116).


title: Дело F-90/11: Жалба, подадена на 26 септември 2011 г. — ZZ/Комисия

text:
               28.1.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 25/67

      Жалба, подадена на 26 септември 2011 г. — ZZ/Комисия
      (Дело F-90/11)
      (2012/C 25/127)
      Език на производството: италиански

         Страни

         Жалбоподател: ZZ (представител: C. Pollicino, avvocato)

         Ответник: Европейска комисия

         Предмет на производството

      Отмяна на решението, с което Комисията отказва да признае на жалбоподателя степен на трайна частична инвалидност вследствие на злополука

         Искания на жалбоподателя

                  —

                  да се отмени решението на Комисията от 19 април 2011 г.,

                  —

                  да се обяви окончателно, че общата правна уредба на покритието на рисковете от злополука и професионално заболяване на длъжностните лица на Европейските общности обхваща „цялата покривна система“, а не само „дълбоките изгаряния и патологичните цикатрикси на покривната система“,

                  —

                  да се разпореди на Комисията да свика нова лекарска комисия за преразглеждане на случая на жалбоподателя в светлината на правилното тълкуване на „правната уредба“, дадено междувременно от Съда на публичната служба на Европейския съюз в рамките на настоящото дело,

                  —

                  да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-213/07: Преюдициално запитване, направено от Symvoulio tis Epikrateias (Гърция) на 23 април 2007 г. — Michaniki AE/Ethniko Symvoulio Radiotileorasis, Ypoyrgos Epikrateias, Pantechniki AE и Syndesmos Epicheiriseon Periodikou Typou

text:
               23.6.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 140/16

         Преюдициално запитване, направено от Symvoulio tis Epikrateias (Гърция) на 23 април 2007 г. — Michaniki AE/Ethniko Symvoulio Radiotileorasis, Ypoyrgos Epikrateias, Pantechniki AE и Syndesmos Epicheiriseon Periodikou Typou
   (Дело C-213/07)
   (2007/C 140/26)
   Език на производството: гръцки
   Препращаща юрисдикция
   Symvoulio tis Epikrateias (Държавен съвет)
   Страни в главното производство

      Ищец: Michaniki A.E.

      Ответник: Ethniko Symvoulio Radiotileorasis (Национален съвет за радио и телевизия), Ypoyrgos Epikrateias (Министерство на държавната администрация), „Pantechniki AE“ и Syndesmos Epicheiriseon Periodikou Typou (Сдружение на издателите на периодичен печат)
   Преюдициални въпроси

               1)

               „Задължителен ли е списъкът на основанията за изключване на икономически оператори от участие в процедура за възлагане на обществени поръчка, който се съдържа в член 24 от Директива 93/37/ЕИО на Съвета от 14 юни 1993 г. за съгласуване на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство (ОВ L 199) [неофициален превод]“;

               2)

               „В случай, че списъкът не е задължителен, преследва ли съвместими с общите принципи на общностното право цели разпоредба, която с оглед гарантиране на прозрачността в областта на стопанската дейност на държавата, предвижда, че статусът на собственик, съдружник, основен акционер или ръководител на предприятие с предмет на дейност в областта на средствата за масово осведомяване, е несъвместим със статуса на собственик, съдружник, основен акционер или ръководител на предприятие, на което са възложени от държавата или от публичноправен субект обществени поръчки за строителство, доставки или услуги, и съвместима ли е тя с общностния принцип за пропорционалност абсолютната забрана за възлагане на обществени поръчки на такива предприятия?“; и

               3)

               „В случай, че член 24 от Директива 93/37/ЕИО следва да бъде тълкуван в смисъл, че основанията за изключване на посочените в него икономически оператори са изчерпателно изброени, или в случай, че съответната национална разпоредба не може да бъде тълкувана като насочена към преследване на съвместими с общите принципи на общностното право цели, или на последно място, в случай, че установената в него забрана не е съвместима с общностния принцип за пропорционалност, противоречи ли посочената директива — която забранява да са въвежда като основание за изключване на икономически оператор от участие в процедура за възлагане на обществена поръчка за строителство, хипотезата, когато самият той или член на ръководството, който отговаря за персонала (по-точно собственикът на съответното предприятие, неговият основен акционер, съдружник или ръководител), или ангажирани от посочените ръководни кадри посредници, работят в предприятия с предмет на дейност в областта на средствата за масово осведомяване, които могат неправомерно да повлияят върху процедурата за възлагане на обществени поръчки за строителство, посредством по-общата възможност за упражняване на влияние, с която те разполагат — на общите принципи за гарантиране на състезателност и прозрачност, както и на член 5, параграф. 2 от Договора ЕО, който установява принципа за субсидиарност.“


title: Дело C-504/06: Иск, предявен на 13 декември 2006 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република

text:
               24.2.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 42/11

         Иск, предявен на 13 декември 2006 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република
   (Дело C-504/06)
   (2007/C 42/19)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представлявана от: L. Pignataro Nolin и I. Kaufmann-Bühler, представители)

      Ответник: Италианска република
   Искания на ищеца

               —

               Да се установи, че тъй като не е транспонирала правилно в италианското право член 3, параграф 1 на Директива 92/57/ЕИО на Съвета (1) от 24 юни 1992 година за прилагане на минимални изисквания за безопасност и здраве на временни или подвижни строителни участъци (осма специална директива по смисъла на член 16, параграф 1 от Директива 89/391/ЕИО (2)), Италианската република не е изпълнила задълженията си по горепосочената директива;

               —

               да се осъди Италианската република да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и главни доводи
   В италианското право, строителни участъци с обем на работа под 200 човекодни, в които не се извършват работи, изброени в Приложение II на Директивата, са уредени изключително от разпоредбите относно координацията, предвидени в член 7 на декрет № 626/1994. Тази норма обаче въвежда единствено общо задължение за сътрудничество и координация на работодателите, които в рамките на предприятието или на работното звено възлагат работи на изпълнители или на самостоятелно заети лица. Следователно не е възможно да се приеме, че точните и подробни разпоредби на Директива 92/57/ЕИО, отнасящи се до изискваната координация по време на етапите по изработване и изпълнение на проекта, са били транспонирани с член 7 на въпросния декрет.

      (1)  ОВ L 245, стр. 6.

      (2)  ОВ L 183, стр. 1.


title: Дело C-327/13: Преюдициално запитване, отправено от Cour d'appel de Bruxelles (Белгия) на 17 юни 2013 г. — Burgo Group SpA/Illochroma SA, в ликвидация, Jérôme Theetten, действащ в качеството си на ликвидатор на дружеството Illochroma SA

text:
               3.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 226/9

         Преюдициално запитване, отправено от Cour d'appel de Bruxelles (Белгия) на 17 юни 2013 г. — Burgo Group SpA/Illochroma SA, в ликвидация, Jérôme Theetten, действащ в качеството си на ликвидатор на дружеството Illochroma SA
   (Дело C-327/13)
   (2013/C 226/17)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour d'appel de Bruxelles

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Burgo Group SpA

      Ответници: Illochroma SA, в ликдивация, Jérôme Theetten, действащ в качеството си на ликвидатор на дружеството Illochroma SA

      Преюдициални въпроси

   Трябва ли Регламент (ЕО) № 1346/2000 на Съвета [от 29 май 2000 година] относно производството по несъстоятелност (1), и по-специално членове 3,16, 27, 28 и 29 от него, да бъде тълкуван в смисъл, че:

               а)

               „предприятието“, за което става въпрос в член 3.2, трябва да се разбира като клон на длъжника, срещу който длъжник е било образувано главно производство, и не допуска, в рамките на едновременна ликвидация на няколко дружества от една и съща група, възможността за тях да се открива вторично производство в държавата членка, в която е седалището им, поради това, че имат собствена правосубектност?

               б)

               лицето или органът, оправомощени да поискат образуването на вторично производство, трябва да имат местоживеене или седалище на територията на юрисдикцията на държавата членка, пред която е подадена молбата за това производство, или такова право трябва да имат всички граждани на Съюза, които докажат наличието на правна връзка със съответното предприятие?

               в)

               при положение, че главното производство по несъстоятелност е процедура по ликвидация, вторично производство по несъстоятелност на предприятие може да бъде открито само ако това производство отговаря на критериите за целесъобразност, които са оставени на преценката на юрисдикцията на държавата членка, пред която е подадена молбата за образуване на вторичното производство?

      (1)  ОВ L 160, стp. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 1, стр. 143.


title: Дело T-817/14: Иск, предявен на 18 декември 2014 г.  — Zoofachhandel Züpke и др./Комисия

text:
               16.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 89/30

         Иск, предявен на 18 декември 2014 г. — Zoofachhandel Züpke и др./Комисия
   (Дело T-817/14)
   (2015/C 089/36)
   Език на производството: немски

      Страни

      Ищци: Zoofachhandel Züpke GmbH (Везел, Германия), Zoohaus Bürstadt, Helmut Ofenloch GmbH & Co. KG (Бюрщадт, Германия), Zoofachgeschäft — Vogelgroßhandel Import-Export Heinz Marche (Хайнсберг, Германия), Rita Bürgel (Утлебен, Германия), Norbert Kass (Алтенбекен, Германия) (представител: C. Correll, Rechtsanwältin)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на ищците

   Ищците искат от Общия съд:

               —

               да осъди ответника да поправи вредите, които ищците са претърпели от 1 януари 2010 г. до днес поради приемането на Регламент (ЕО) № 318/2007 от 23 март 2007 г. (ОВ L 84, стр. 7) и/или поради приемането на Регламент за изпълнение (ЕС) № 139/2013 от 7 януари 2013 г. (ОВ L 47, стр. 1), които съдържат действаща за почти целия свят забрана за внос в ЕС на птици, уловени в дивата природа,

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски и извънсъдебните разходи.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на иска си, на първо място ищците твърдят, че чрез безкритичното продължаване на забраната за внос в изключително широкия ѝ географски обхват Комисията не е зачела правото на ищците да упражняват свободно стопанска дейност и отчасти правото им на собственост. С оглед на съществуващите поне от 2010 г. научни знания това нарушение не можело да се обоснове със съображения от по-висок ранг като защитата на здравето.
   На второ място според ищците при продължаването на забраната за внос Комисията е нарушила принципа на пропорционалност и принципите на акуратна дейност, тъй като не е отчела в достатъчна степен нито актуалните данни, нито съответните научни познания. Забраната за внос от целия свят на диви птици продължавала да се основава на познанията и предположенията от 2005 г., когато т. нар. птичи грип за първи път се разпростира от азиатския район към Европа и е трябвало бързо да се предприемат действия. Според ищците получените през следващите години данни вече не обосновават, поне от 2010 г., забраната за внос с такъв географски обхват. Освен това би трябвало междувременно да се вземат предвид други възможни и необходими по-ефективни и значително по-слабо ограничителни за ищците средства, като например последователен мониторинг на прелетните птици.
   На трето място ищците твърдят, че са претърпели действителна и сигурна вреда и съществува причинно-следствена връзка между тази вреда и незаконосъобразните действия на Комисията.


title: Дело F-23/11: Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 8 февруари 2012 г. — AY/Съвет (Публична служба — Длъжностни лица — Повишаване — Процедура за повишаване за 2010 г. — Съпоставяне на заслугите — Неотчитане на професионалното усъвършенстване и сертифицирането — Грешка при прилагане на правото)

text:
               28.4.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 126/26

         Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 8 февруари 2012 г. — AY/Съвет
   (Дело F-23/11) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Повишаване - Процедура за повишаване за 2010 г. - Съпоставяне на заслугите - Неотчитане на професионалното усъвършенстване и сертифицирането - Грешка при прилагане на правото)
   2012/C 126/49
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: AY (Бувал, Белгия) (представители: първоначално адв. É. Boigelot и адв. S. Woog, впоследствие адв. É. Boigelot)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bauer и J. Herrmann)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението на Съвета да не включи жалбоподателя в списъка на длъжностните лица, повишени в степен AST 9 в рамките на процедурата за повишаване за 2010 г., и искане за обезщетяване на претърпените неимуществени вреди.

      Диспозитив

               1.

               Отменя решението, с което Съветът на Европейския съюз отказва да повиши AY в степен AST 9 в рамките на процедурата за повишаване за 2010 г.

               2.

               Няма основание за произнасяне по исканията, които AY предявява при условията на евентуалност.

               3.

               Отхвърля исканията на AY в останалата им част.

               4.

               Осъжда Съвета на Европейския съюз да заплати всички съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 226, 30.7.2011 г., стр. 31.


title: Дело F-55/08: Жалба, подадена на 5 юни 2008 г. — De Nicola/Европейска инвестиционна банка

text:
               15.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/73

         Жалба, подадена на 5 юни 2008 г. — De Nicola/Европейска инвестиционна банка
   (Дело F-55/08)
   (2008/C 209/135)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Жалбоподател: Carlo De Nicola (Strassen, Люксембург) (представители: адв. L. Isola)

      Ответник: Европейска инвестиционна банка
   Предмет и описание на спора
   От една страна, частична отмяна на решение на апелативната комисия относно оценката за жалбоподателя за 2006 година. От друга страна, установяване на упражнявания срещу него психически тормоз и осъждане на ответника да преустанови упражняването на този тормоз и да обезщети претърпяната вреда.
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на апелативната комисия, съобщено по електронна поща на 17 ноември 2007 година, копие от което е изпратено на 19 декември 2007 година, в частта, в която то отхвърля жалбата на жалбоподателя срещу решението на неговите висшестоящи за 2006 година, в частта, в която в него се преценява, че жалбоподателят се отказва от своите искания, свързани с пороците на процедурата по годишното оценяване за 2006 година, и накрая в частта, в която в него се твърди, че жалбоподателят приема обвиненията на своите висшестоящи;

               —

               да се отменят решенията за повишаване от 13 юли 2007 година, доколкото в тях е пропуснато включването на жалбоподателя в частта за повишенията от длъжност E в длъжност D;

               —

               да се отменят всички свързани и предварителни актове, между които оценяването на жалбоподателя за 2006 година, включително и доколкото то не предлага оценка A или оценка B+, нито неговото повишаване в длъжност D, и ако това е необходимо, чрез установяване на незаконосъобразността и в резултат на това на неприложимостта на, наложените от инструкциите, дадени от дирекция „Човешки ресурси“, ограничения (количествени или не);

               —

               да се установи упражняваният по отношение на жалбоподателя психически тормоз;

               —

               да се осъди Европейската инвестиционна банка да преустанови упражняването на психически тормоз по отношение на жалбоподателя и да плати обезщетение за физическите, неимуществените и имуществените вреди, минали и бъдещи;

               —

               да се осъди Европейската инвестиционна банка да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-570/11: Жалба, подадена на 7 ноември 2011 г. — Oetker Nahrungsmittel/СХВП (La qualité est la meilleure des recettes)

text:
               14.1.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 13/19

         Жалба, подадена на 7 ноември 2011 г. — Oetker Nahrungsmittel/СХВП (La qualité est la meilleure des recettes)
   (Дело T-570/11)
   2012/C 13/40
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Dr. August Oetker Nahrungsmittel KG (Bielefeld, Германия) (представител: F. Graf von Stosch, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на големия апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 8 юли 2011 г. по преписка R 1798/2010-G;

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разходи.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „La qualité est la meilleure des recettes“ за стоки от класове 16, 29, 30 и 32

      Решение на проверителя: частично отхвърля заявката за регистрация.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, буква б) и на член 7, параграф 3 от Регламент № 207/2009, тъй като съответните малки притежават отличителна способност.


title: Дело T-126/07: Иск, предявен на 20 април 2007 г. — Allos Walter Lang GmbH/СХВП — Kokoriko (Coco Rico)

text:
               23.6.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 140/33

         Иск, предявен на 20 април 2007 г. — Allos Walter Lang GmbH/СХВП — Kokoriko (Coco Rico)
   (Дело T-126/07)
   (2007/C 140/56)
   Език, на който е изготвен искът: немски
   Страни

      Ищец: Allos Walter Lang GmbH (Mariendrebber, Федерална република Германия) (представител: H. Heldt, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: KOKORIKO, Ltda
   Искания на ищеца

               —

               да се спре производството до влизането в сила на решение по исканията за отмяна, висящи пред Службата за хармонизация във вътрешния пазар, по производства № 2069 C, както и № 2070 C;

               —

               да се отмени решението на отдела по споровете от 31 май 2006 година, № на преписка B 696684, както и решението на втори апелативен състав от 16 февруари 2007 година, № на преписка R 1047/2006-2 и делото да бъде върнато за повторно решение на апелативния състав;

               —

               да се осъди Служба за хармонизация да заплати разноските по производството.

         Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Ищецът

      Марка на Общността, предмет на спора: Словната марка „Coco Rico“ за стоки от клас 30 (заявка № 2 949 899).

      Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: KOKORIKO, Ltda.

      Марка или знак, на който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Словната марка „KOKORIKO“ (марка на Общността № 101 386) за стоки и услуги от класове 29, 30 и 42, както и фигуративната марка „KOKORIKO“ (марка на Общността № 101 626) за стоки и услуги от класове 29, 30 и 42.

      Решение на отдела по споровете: да се уважи възражението и да се отхвърли заявката.

      Решение на апелативния състав: да се отхвърли жалбата.

      Изложени правни основания: При вземане на решението апелативният състав не е отчел предявеното от ищеца искане за обявяване на недействителността на марките, предмет на възражението. Според ищеца вече не съществува пречка за регистрация съгласно член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (1) във връзка с исканата от ищеца регистрация при обявяване на недействителност на марките, предмет на възражението.

      (1)  Регламент (EО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ 1994, L 11, стр. 1).


title: Дело T-819/14: Жалба, подадена на 16 декември 2014 г.  — Международен център за изследване на малцинствата и културните взаимодействия/Комисия

text:
               16.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 89/31

         Жалба, подадена на 16 декември 2014 г. — Международен център за изследване на малцинствата и културните взаимодействия/Комисия
   (Дело T-819/14)
   (2015/C 089/37)
   Език на производството: български

      Страни

      Жалбоподател: Фондация „Международен център за изследване на малцинствата и културните взаимодействия“ (София, България) (представител: Христо Христев, адвокат)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени акт на Европейската комисия, съдържащ се в нейно писмо с референтен номер ARES (2014) 2848632-1.9.2014 и в приложено към него дебитно известие № 3241409948 с референтен номер на Европейската комисия ARES (2014) 2848632-1.9.2014;

               —

               да се присъдят на жалбоподателя направените от него в хода на производството разноски;

               —

               при условията на евентуалност, ако жалбата за отмяна бъде отхвърлена, на основание член 87, параграф 3, алинея 2 от Процедурния правилник на Общия съд ответникът да бъде осъден да възстанови разходите на жалбоподателя, доколкото ответникът умишлено ги е причинил на жалбоподателя.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят излага четири основания в подкрепа на своята жалба.
   Съгласно първото основание неговата жалба е допустима за разглеждане, тъй като оспореният акт следва да се счита за упражняване на публична власт по отношение на трето лице, за което възниква правен интерес да оспори констатацията за извършено от него нарушение, която е предпоставка за предприемането на засягащи го неблагоприятно мерки.
   Второто основание е изведено от твърдението за нарушение от Европейската комисия на принципа на добра администрация, доколкото, от една страна, Комисията не е извършила всестранно, обективно и логически последователно изследване на фактите по случая, и не е разгледала правните доводи на засегнатото лице, а от друга страна тя не е мотивирала своя акт.
   Третото основание е изведено от твърдението за нарушение на принципа на правна сигурност, доколкото не е налице яснота в разпоредителната част на обжалвания акт, включително по отношение на неговото естество.
   Четвъртото основание е изведено от твърдението за нарушение на принципа на защита на оправданите правни очаквания, доколкото при липсата на забележки от Комисията по предходни проекти, както относно изпълнението, така и относно воденето на финансовата документация, жалбоподателят е формирал оправдано очакване, че води документацията си правилно и не е необходимо да извършва корекции нито по текущи, нито по бъдещи проекти, при което очакването е формирано вследствие на действията на надлежен източник, какъвто е Европейската комисия.


title: Дело C-609/10 P: Определение на Съда от 14 април 2011 г. — Dieter C. Umbach/Европейска комисия (Обжалване — Достъп до документите на институциите — „Програма TACIS“ — Договор, сключен от Комисията — Прекратяване на договора — Спор между страните по договора — Молба за достъп до документите — Явна недопустимост)

text:
               16.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/9

         Определение на Съда от 14 април 2011 г. — Dieter C. Umbach/Европейска комисия
   (Дело C-609/10 P) (1)

   (Обжалване - Достъп до документите на институциите - „Програма TACIS“ - Договор, сключен от Комисията - Прекратяване на договора - Спор между страните по договора - Молба за достъп до документите - Явна недопустимост)
   2011/C 211/15
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Dieter C. Umbach (представител: M. Stephani, Rechtsanwalt)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: P. Costa de Oliveira и T. Scharf)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Общия съд (седми състав) от 21 октомври 2010 г. по дело Umbach/Комисия (T-474/08), с което Общият съд отхвърля жалбата с искане за отмяна на решението на Комисията от 2 септември 2008 г., с което на жалбоподателя се отказва достъп до определени данни, съдържащи се в документи във връзка с договор, сключен между жалбоподателя и Комисията, относно оказването на съдействие при изготвянето на административен кодекс на Руската федерация в рамките на програма „TACIS“ — Искане за достъп във връзка със спор между жалбоподателя и Комисията вследствие на прекратяването на посочения договор — Нарушение на член 41, параграф 2, буква б) от Хартата на основните права на Европейския съюз

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда г-н Umbach да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 89 от 19.03.2011 г.


title: Дело C-334/13: Преюдициално запитване, отправено от Bundesfinanzhof (Германия) на 19 юни 2013 г. — Nordex Food A/S/Hauptzollamt Hamburg-Jonas

text:
               7.9.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 260/23

         Преюдициално запитване, отправено от Bundesfinanzhof (Германия) на 19 юни 2013 г. — Nordex Food A/S/Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Дело C-334/13)
   2013/C 260/41
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesfinanzhof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател, включително в производството по ревизионно обжалване: Nordex Food A/S

      Ответник, включително в производството по ревизионно обжалване: Hauptzollamt Hamburg-Jonas

      Преюдициални въпроси

               1.

               Следва ли във връзка с постановяване на решение за предоставяне на възстановяване при износ да се приеме, че лицензията за износ по смисъла на член 4, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 800/1999 за установяване на общи подробни правила за прилагане на режима на възстановяванията при износ на земеделски продукти (1) е надлежно представена, в случай че митническата служба на износа е приела декларацията за износ, без с нея да бъде представена и лицензията, като при това е разрешила на износителя да представи лицензията в определен срок впоследствие и износителят е изпълнил това изискване?

               2.

               При отрицателен отговор на този въпрос, изисква ли член 4, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 800/1999 за установяване на общи подробни правила за прилагане на режима на възстановяванията при износ на земеделски продукти лицензията за износ да бъде представена задължително още при подаването на декларацията за износ, или е достатъчно, ако износителят представи (издадената му преди износа) лицензия за износ за първи път в рамките на процедурата по изплащане?

               3.

               Възможно ли е износителят, който първоначално е представил фалшифицирани митнически документи, че изнасяната стока е пристигнала в страната по местоназначението ѝ, да представи валидни митнически документи дори и след изтичането на предвидените в Регламент (ЕО) № 800/1999 за установяване на общи подробни правила за прилагане на режима на възстановяванията при износ на земеделски продукти срокове за представянето на тези документи, като по този начин износителят запази правото си на възстановяване, ако представянето на документите извън предвидените срокове не забавя или не възпрепятства хода на процедурата по изплащане, тъй като искането за възстановяване първоначално е отхвърлено на различни основания, а не поради непредставянето на такива доказателства за пристигане на стоката по нейното местоназначение, при положение че такива доказателства са представени, след като е установено фалшифицирането на посочените документи?

               4.

               Изпълнени ли са условията за налагане на санкция по член 51 от Регламент (ЕО) № 800/1999 за установяване на общи подробни правила за прилагане на режима на възстановяванията при износ на земеделски продукти и в случай че, макар поисканото възстановяване при износ в действителност да съответства на възстановяването, което следва да бъде предоставено, в хода на процедурата по изплащане на възстановяването, износителят първоначално е представил документи, въз основа на които не би могло да му бъде отпуснато възстановяване при износ?

      (1)  Регламент (ЕО) № 800/1999 за установяване на общи подробни правила за прилагане на режима на възстановяванията при износ на земеделски продукти (ОВ L 102, стр. 11; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 27, стр. 187).


title: Дело T-314/07 R: Определение на Първоинстанционния съд от 30 октомври 2007 г. — Simsalagrimm Filmproduktion/Комисия и EACEA

text:
               22.12.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 315/44

         Определение на Първоинстанционния съд от 30 октомври 2007 г. — Simsalagrimm Filmproduktion/Комисия и EACEA
   (Дело T-314/07 R)
   (2007/C 315/85)

      Език на производството: немски

   Председателят на Първоинстанционния съд разпореди делото да бъде заличено от регистъра.


title: Дело T-97/16: Решение на Общия съд от 4 май 2017 г. — Kasztantowicz/EUIPO — Gbb Group (GEOTEK) (Марка на Европейския съюз — Производство по отмяна — Словна марка на Европейския съюз „GEOTEK“ — Член 51, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Правило 40, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 2868/95 — Доказване на реалното използване на марката — Просрочие — Правило 61, параграфи 2 и 3 и правило 65, параграф 1 от Регламент № 2868/95 — Уведомяване по факс на притежателя за определения срок — Липса на обстоятелства, годни да поставят под съмнение представеното от EUIPO съобщение за изпращане — Член 78 от Регламент № 207/2009 — Правило 57 от Регламент № 2868/95 — Искане за изслушване на свидетели — Свобода на преценка на EUIPO)

text:
               19.6.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 195/23

         Решение на Общия съд от 4 май 2017 г. — Kasztantowicz/EUIPO — Gbb Group (GEOTEK)
   (Дело T-97/16) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство по отмяна - Словна марка на Европейския съюз „GEOTEK“ - Член 51, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Правило 40, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 2868/95 - Доказване на реалното използване на марката - Просрочие - Правило 61, параграфи 2 и 3 и правило 65, параграф 1 от Регламент № 2868/95 - Уведомяване по факс на притежателя за определения срок - Липса на обстоятелства, годни да поставят под съмнение представеното от EUIPO съобщение за изпращане - Член 78 от Регламент № 207/2009 - Правило 57 от Регламент № 2868/95 - Искане за изслушване на свидетели - Свобода на преценка на EUIPO))
   (2017/C 195/32)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Martin Kasztantowicz (Берлин, Германия) (представител: R. Ronneburger, адвокат)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: D. Hanf и A. Söder)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO: Gbb Group Ltd (Лечуърт, Обединено кралство)

      Предмет

   Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 14 декември 2015 г. (преписка R 3025/2014-5), постановено в производство по отмяна със страни Gbb Group и г-н Kasztantowicz

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда г-н Martin Kasztantowicz да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 145, 25.4.2016 г.


title: Дело C-622/11: Преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия) на 5 декември 2011 г. — Staatssecretaris van Financiën, друга страна в производството: Pactor Vastgoed BV

text:
               10.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 73/15

         Преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия) на 5 декември 2011 г. — Staatssecretaris van Financiën, друга страна в производството: Pactor Vastgoed BV
   (Дело C-622/11)
   2012/C 73/27
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hoge Raad der Nederlanden

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Staatssecretaris van Financiën

      Ответник: Pactor Vastgoed BV

      Преюдициален въпрос

   В случай че първоначално приспаднат ДДС бъде коригиран съгласно член 20 от Шеста директива, като в резултат на това коригиране приспаднатата сума следва да бъде напълно или частично възстановена, Шеста директива (1) допуска ли посочената сума да бъде събрана от лице, различно от извършилото първоначалното приспадане данъчнозадължено лице, и по-специално — какъвто е случаят с член 12а от Wet [op de omzetbelasting 1968] (Закон от 1968 година за данъка върху оборота) — от лицето, на което данъчнозадълженото лице е доставило определена вещ?

      (1)  Шеста Директива на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1).


title: Дело C-346/15 P: Жалба, подадена на 9 юли 2015 г. от Steinbeck GmbH срещу решението, постановено от Общия съд (пети състав) на 30 април 2015 г. по съединени дела T-707/13 и T-709/13, Steinbeck GmbH/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

text:
               14.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 302/22

         Жалба, подадена на 9 юли 2015 г. от Steinbeck GmbH срещу решението, постановено от Общия съд (пети състав) на 30 април 2015 г. по съединени дела T-707/13 и T-709/13, Steinbeck GmbH/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
   (Дело C-346/15 P)
   (2015/C 302/28)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Steinbeck GmbH (представители: M. Heinrich, Rechtsanwalt и M. Fischer, Rechtsanwältin)

      Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Alfred Sternjakob GmbH & Co. KG

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Съда:

               —

               да отмени решението на Общия съд от 30 април 2015 г. по съединени дела T-707/13 и T-709/13;

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Жалбоподателят твърди, че обжалваното решение нарушава член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 (1) по следните съображения:

               1.

               Единственият мотив на Общия съд в подкрепа на липсата на отличителен характер на марката „BE HAPPY“ е фактът, че тя може да се възприеме като рекламен лозунг. Това влизало в пряко противоречие с практиката на Съда, съгласно която този единствен мотив не е достатъчен, за да се отрече наличието на отличителен характер.

               2.

               Освен това Общият съд не е установил никаква конкретна връзка между марката „BE HAPPY“ и стоките, за които тя се отнася, която не изисква минимално тълкуване от съответните потребители. По-скоро била създадена произволна връзка между знака и стоките, която дори и да съществуваше, би изисквала усилие при тълкуването от страна на съответните потребители.

               3.

               По този начин Общият съд е приложил неправилно критериите за преценка на отличителния характер на марката „BE HAPPY“.

      (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (кодифицирана версия) (ОВ L 78, стр. 1.)


title: Дело T-6/06: Определение на Първоинстанционния съд от 9 юли 2007 г. — wheyco/Комисия ( Държавни помощи — Стимулиращ ефект — Иск за отмяна — Акт с правни последици — Правен интерес — Недопустимост )

text:
               22.9.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 223/10

         Определение на Първоинстанционния съд от 9 юли 2007 г. — wheyco/Комисия
   (Дело T-6/06) (1)

   („Държавни помощи - Стимулиращ ефект - Иск за отмяна - Акт с правни последици - Правен интерес - Недопустимост“)
   (2007/C 223/13)
   Език на производството: немски
   Страни

      Ищец: wheyco GmbH, предишно Mopro-Nord GmbH (Altentreptow, Германия) (представители: L. Harings и C. Schmidt, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: K. Gross, T. Scharf и A. Stobiecka, agents)
   Предмет
   Иск за частична отмяна на Решение на Комисията от 6 септември 2005 г. относно държавна помощ № 363/2004 за построяване на рафинерия на суроватка, разположена в провинция Mecklenburg-Vorpommern (Германия) (ОВ 2005, C 262, стр. 5).
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля иска като недопустим.

               2)

               Осъжда wheyco GmbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 74, 25.3.2006 г.


title: Дело C-308/08: Решение на Съда (четвърти състав) от 20 май 2010 г. — Европейска комисия/Кралство Испания (Неизпълнение на задължения от държава членка — Директива 92/43/ЕИО — Опазване на естествените местообитания — Дива флора и фауна — Режим на защита преди включването на местообитание в списъка на териториите от значение за Общността — Член 12, параграф 4 — Проект за реконструкция на селски път)

text:
               3.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 179/3

         Решение на Съда (четвърти състав) от 20 май 2010 г. — Европейска комисия/Кралство Испания
   (Дело C-308/08) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 92/43/ЕИО - Опазване на естествените местообитания - Дива флора и фауна - Режим на защита преди включването на местообитание в списъка на териториите от значение за Общността - Член 12, параграф 4 - Проект за реконструкция на селски път)
   2010/C 179/04
   Език на производството: испански

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: S. Pardo Quintillán и D. Recchia)

      Ответник: Кралство Испания (представител: N. Díaz Abad)

      Предмет

   Неизпълнение на задължение от държава членка — Нарушение на Директива 92/43/ЕИО на Съвета от 21 май 1992 година за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна (ОВ L 206, стр. 7; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 109), съгласно тълкуването ѝ с Решение на Съда от 13 януари 2005 г. по дело C-117/03 и с Решение на Съда от 14 септември 2006 г. по дело C-244/05, както и на задълженията, произтичащи от член 12, параграф 4 от същата директива — Проект за реконструкция на селския път от Villamanrique de la Condesa (Севиля) до El Rocio (Уелва)

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля иска.

               2.

               Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 223, 30.08.2008 г.


title: Дело T-800/16: Жалба, подадена на 16 ноември 2016 г. — Mayekawa Europe/Комисия

text:
               23.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/44

         Жалба, подадена на 16 ноември 2016 г. — Mayekawa Europe/Комисия
   (Дело T-800/16)
   (2017/C 022/60)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Mayekawa Europe NV/SA (Завентем, Белгия) (представители: H. Gilliams и J. Bocken, lawyers)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение на Комисията от 11 януари 2016 г. относно схемата за държавна помощ под формата на освобождаване на свръхпечалбата SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN), прилагана от Кралство Белгия (1);

               —

               при условията на евентуалност, да отмени членове 2—4 от решението;

               —

               при всички обстоятелства да отмени членове 2—4 от това решение в частта им, в която: a) изискват възстановяване от образувания, различни от образуванията, на които било издадено „разпореждане за управление на свръхпечалбата“, както то е определено в самото решение и доколкото б) те изискват да бъде възстановена сума в размер на спестените данъци от бенефициента, без да допускат възможността за Белгия да вземе предвид извършена от друга данъчна администрация действителната корекция, водеща до увеличение, и

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата жалбоподателят излага четири основания.

               1.

               С първото основание се твърди, че е допусната явна грешка в преценката, злоупотреба с власт и не са посочени достатъчно мотиви, доколкото с оспорваното решение се приема, че е налице схема за помощ.

               2.

               С второто основание се твърди, че е нарушен член 107 ДФЕС и задължението за мотивиране, като е допусната и явна грешка в преценката, доколкото в оспорваното решение се приема, че с твърдяната схема се предоставяло селективно предимство.

               3.

               С третото основание се твърди, че е нарушен член 107 ДФЕС и е допусната явна грешка в преценката, доколкото в оспорваното решение се приема, че твърдяната схема обосновава предоставянето на предимство.

               4.

               С четвъртото основание се твърди, че са нарушени член 107 ДФЕС, обоснованите правни очаквания и принципът на пропорционалност, като е допусната явна грешка в преценката и злоупотреба с власт и не са представени достатъчни мотиви, доколкото с оспорваното решение се разпорежда връщане на предоставената помощ от страна на Белгия.

      (1)  Решение на Комисията от 11 януари 2016 г. относно схемата за държавна помощ под формата на освобождаване на допълнителната печалба SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN), прилагана от Белгия (нотифицирано под номер C(2015) 9837) (OВ L260, 2016, стр. .61).


title: Дело T-213/10 P: Жалба, подадена на 10 май 2010 г. от P срещу решението, постановено на 24 февруари 2010 г. от Съда на публичната служба по дело F-89/08, P/Парламент

text:
               17.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 195/22

         Жалба, подадена на 10 май 2010 г. от P срещу решението, постановено на 24 февруари 2010 г. от Съда на публичната служба по дело F-89/08, P/Парламент
   (Дело T-213/10 P)
   2010/C 195/36
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: P (Брюксел, Белгия) (представител: E. Boigelot, avocat)

      Другата страна в производството: Европейски парламент

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се обяви жалбата му за допустима и основателна, в резултат от което

               —

               да се отмени обжалваното съдебно решение, постановено на 24 февруари 2010 г. от трети състав на Съда на публичната служба на Европейския съюз по дело F-89/08, съобщено на жалбоподателя на 1 март 2010 г., с което като неоснователна се отхвърля жалбата, с която е поискал отмяна на решението на Парламента от 15 април 2008 г., с което той е уволнен, и осъждане на Парламента да му изплати обезщетение за вредите, които счита, че е претърпял,

               —

               да се даде възможност на жалбоподателя да се ползва от исканията, които е направил пред Съда на публичната служба на Европейския съюз,

               —

               ответникът да бъде осъден да заплати съдебните разноски във връзка с производството пред двете инстанции.

      Правни основания и основни доводи

   С настоящата жалба жалбоподателят иска отмяна на Решението на Съда на публичната служба (СПС) от 24 февруари 2010 г., постановено по дело Р/Парламент, F-89/08, с което се отхвърля жалбата, с която жалбоподателят е поискал отмяна на решението на Европейския парламент за едностранно прекратяване на договора му като срочно нает служител и изплащане на обезщетение за вредите, които твърди, че е претърпял.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят сочи три правни основания, изведени:

               —

               от грешка при прилагане на правото и противоречие в мотивите, доколкото СПС счита, че запознаването с мотивите на обжалваното решение единствено посредством преглед на личното досие е достатъчно и не води до необходимостта от отмяна на това решение, въпреки че институцията не излага тези мотиви нито в решението за уволнение, нито в решението, с което се отхвърля жалбата, подадена по административен ред,

               —

               от незачитане от страна на СПС i) на системата за разделение на функциите и на институционалното равновесие между администрацията и съда, ii) на член 26 от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз и iii) на правото на ефективна съдебна защита, доколкото СПС измества Европейския парламент, като вместо него излага предполагаемите мотиви на обжалваното пред СПС решение,

               —

               от недостатъчни мотиви на обжалваното съдебно решение, доколкото СПС отминал с мълчание факта, че доказателствата, довели до обжалваното пред него решение, са противоречиви — независимо от това, че жалбоподателят посочил тези несъответствия в първоинстанционната си жалба.


title: Дело T-71/09: Иск, предявен на 20 февруари 2009 г. — Química Atlântica/Комисия

text:
               16.5.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/36

         Иск, предявен на 20 февруари 2009 г. — Química Atlântica/Комисия
   (Дело T-71/09)
   2009/C 113/74
   Език на производството: португалски

      Страни

      Ищец: Química Atlântica, Lda (Лисабон, Португалия) (представител: J. Teixeira Alves, advogado)

      Ответник: Комисия на Европейските общности

      Искания на ищеца

               —

               Да се обяви, че Комисията е била задължена да приеме мерки за хармонизиране на критериите за класиране и облагане на дикалциев фосфат, внесен от Тунис.

               —

               Да се обяви, че пропускът на Комисията в това отношение е довел до съществени различия в облагането на декларираните в Португалия стоки в сравнение с тези, декларирани в държавите-членки, в които поради географската близост се предполага наличието на конкуренция за операторите, деклариращи посочените стоки в Португалия.

               —

               Да се осъди Комисията да приеме мерки за хармонизиране на тарифното класиране на дикалциев фосфат.

               —

               Да се задължи Комисията да вземе предвид това, че фосфатът е неорганичен продукт, получен от химична реакция с добавяне на киселина към минерали, поради което поначало неговото класиране остава извън първите двадесет и четири глави на Общата митническа тарифа.

               —

               Да се осъди Комисията да приеме мерките, гарантиращи хармонизацията, в съответствие с адекватните херменевтични критерии, на приетото от различните държави-членки класиране.

               —

               Да се обяви, че в полза на ищеца съществува право да получи възстановяване на платените митнически сборове, които надвишават тези, произтичащи от прилагането на съответната ставка на тарифния код 28 35 52 90.

               —

               Да се осъди Комисията да заплати разходите и съдебните разноски, направени в настоящото производство, както и необходимите разходи, понесени от ищеца и по-конкретно тези, свързани с пътните разноски, престоя и възнаграждението на неговия адвокат.

      Правни основания и основни доводи

   Ищецът предлага на пазара внесен от Тунис дикалциев фосфат, който до 1994 г. декларира пред митницата с обозначението „Вторичен калциев фосфат (дикалциев фосфат)“ в подпозиция 2835 52 90 от КН. Португалските митнически власти изисквали дикалциевия фосфат да се декларира с кода 2309 90 98 от КН като „Препарати от видовете, използвани за храна на животни — други“, предмет на по-високо облагане. В същото време във Франция, Обединеното кралство и Испания, които концентрират на практика всичкият дикалциев фосфат, който се получава в Тунис и се изнася за ЕС, този продукт е е класиран в тарифната подпозиция 2835 52 90, предмет на нулева ставка.
   Въпреки че ищецът настойчиво помолил Комисията да приеме мерки за хармонизиране на митническото класиране на дикалциев фосфат Комисията не е действала в тази насока. След 2005 г. със забава е прието решение в това отношение. През декември 2008 г. Комисията приема изричен акт с негативно съдържание, в който, от една страна обявява, че класирането на дикалциев фосфат в тарифната позиция 2309 е хармонично и еднакво в различните държави-членки и, от друга страна, вследствие на това тя отказва приемането на мерки за неговото уеднаквяване. Комисията притежава автентични документи, които доказват, че дикалциевият фосфат, внесен от Тунис, който е най-големият снабдител на Общността, се класира във Франция и в Испания с тарифния код 2835 25 90 и че е възможно да се установи, че поне в Обединеното кралство това класиране също се приема. Твърдението, че класирането на фосфата не поставя проблеми в други държави-членки, не отговаря напълно на истината, тъй като не отразява това, че в тези държави-членки не се внася дикалциев фосфат от Тунис. Комисията била длъжна да провери дали съставът на дикалциев фосфат с произход от Тунис бил подобен на този на неговите заместители, внасяни от други страни, което тя не направила, дори и когато ѝ било посочено, че във Франция била приета обвързваща тарифна информация. Отговорът на Комисията на изявлението на ищеца в подкрепа на разнородното тарифно класиране, което като такова е непременно погрешно, се основава на неверни предположения и тя не взема никакви мерки за хармонизиране на критериите за класиране, което води до запазване на предходната неопределеност.
   Португалските съдилища потвърждават решенията на португалските митнически власти, без да отправят до Съда на ЕО преюдициално запитване, което били длъжни да направят. В по-голямата част от държавите-членки, които внасят дикалциев фосфат от Тунис тази стока се декларира със тарифния код 2835 52 90. Това разнородно тарифно класиране, която се отразява в облагането, води до изключване на ищеца от испанския пазар, където дикалциевият фосфат се ползва от свободата на правата като последица от неговото класиране в подпозиция 2835 52 90.


title: Дело C-361/14 P: Решение на Съда (голям състав) от 14 юни 2016 г. — Европейска комисия/Peter McBride и др. (Обжалване — Мерки по опазване на ресурсите и преструктуриране на сектор рибарство — Искания за увеличаване на свързания с безопасността тонаж — Отмяна от съдилищата на Съюза на първоначалното решение за отхвърляне — Член 266 ДФЕС — Отмяна на акта, послужил като правно основание за приемане на посоченото решение за отхвърляне — Компетентност и правно основание за приемане на нови решения — Отмяна от Общия съд на новите решения за отхвърляне — Принцип на правната сигурност)

text:
               22.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 305/5

         Решение на Съда (голям състав) от 14 юни 2016 г. — Европейска комисия/Peter McBride и др.
   (Дело C-361/14 P) (1)

   ((Обжалване - Мерки по опазване на ресурсите и преструктуриране на сектор рибарство - Искания за увеличаване на свързания с безопасността тонаж - Отмяна от съдилищата на Съюза на първоначалното решение за отхвърляне - Член 266 ДФЕС - Отмяна на акта, послужил като правно основание за приемане на посоченото решение за отхвърляне - Компетентност и правно основание за приемане на нови решения - Отмяна от Общия съд на новите решения за отхвърляне - Принцип на правната сигурност))
   (2016/C 305/07)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Европейска комисия (представители: A. Bouquet и A. Szmytkowska, подпомагани от B. Doherty, Barrister)

      Други страни в производството: Peter McBride, Hugh McBride, Mullglen Ltd, Cathal Boyle, Thomas Flaherty, Ocean Trawlers Ltd, Patrick Fitzpatrick, Eamon McHugh, Eugene Hannigan, Larry Murphy, Brendan Gill (представители: N. Travers SC, D. Barry, Solicitor, и E. Barrington SC)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 339, 29.9.2014 г.


title: Дело T-52/13: Жалба, подадена на 4 февруари 2013 г. — Efag Trade Mark Company/СХВП (FICKEN)

text:
               6.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 101/21

         Жалба, подадена на 4 февруари 2013 г. — Efag Trade Mark Company/СХВП (FICKEN)
   (Дело T-52/13)
   2013/C 101/46
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Efag Trade Mark Company GmbH & Co. KG (Шемерхофен, Германия) (представител: Rechtsanwalt M. Wekwerth)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 18 октомври 2012 г. по преписка R 493/2012-1,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски, включително разноските, възникнали в хода на производството пред апелативния състав.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „FICKEN“ за стоки и услуги от класове 25, 32, 33 и 43 — Заявка за марка на Общността № 9 274 366.

      Решение на проверителя: отказва регистрацията.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, буква е) и на член 7, параграф 2 от Регламент № 207/2009.