title: Дело T-68/17: Жалба, подадена на 1 февруари 2017 г. — Italytrade/EUIPO — Tpresso (teaespresso)

text:
               3.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 104/57

         Жалба, подадена на 1 февруари 2017 г. — Italytrade/EUIPO — Tpresso (teaespresso)
   (Дело T-68/17)
   (2017/C 104/80)
   Език на жалбата: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Italytrade Srl (Бари, Италия) (представител: N. Clemente, avvocato)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Tpresso SA (Цюрих, Швейцария)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител/Притежател на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „teaespresso“ — заявка за регистрация № 13 543 475

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 29 ноември 2016 г. по преписка R 1099/2016-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               Да измени обжалваното решение, възможност, предвидена в член 65, параграф 3 от Регламент № 207/2009 и при всички случаи съгласно действащото законодателство,

               —

               Да осъди съгласно член 134 от Процедурния правилник на Общия съд, EUIPO и евентуалните встъпили страни да заплатят съдебните разноски по настоящото производство, направени от Italytrade srl,

               —

               Да осъди съгласно член 134, параграф 1 от Процедурния правилник на Общия съд, EUIPO и загубилите делото встъпили страни да заплатят съдебните разноски в производството пред Апелативния състав и отдела по споровете.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009,

               —

               Нарушение на член 8, параграф 5 от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-678/13: Решение на Съда (седми състав) от 4 юни 2015 г. — Европейска комисия/Република Полша (Неизпълнение на задължения от държава членка — ДДС — Директива 2006/112/ЕО — Приложение III — Прилагане на намалена ставка на ДДС за медицинско оборудване, помощни и други уреди, както и за фармацевтични продукти)

text:
               20.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 236/11

         Решение на Съда (седми състав) от 4 юни 2015 г. — Европейска комисия/Република Полша
   (Дело C-678/13) (1)

   ((Неизпълнение на задължения от държава членка - ДДС - Директива 2006/112/ЕО - Приложение III - Прилагане на намалена ставка на ДДС за медицинско оборудване, помощни и други уреди, както и за фармацевтични продукти))
   (2015/C 236/15)
   Език на производството: полски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: L. Lozano Palacios и D. Milanowska)

      Ответник: Република Полша (представители: B. Majczyna)

      Диспозитив

               1)

               Като прилага намалена ставка на данъка върху добавената стойност за доставките на:

                           —

                           медицинско оборудване, помощни и други уреди, които не са за изключително персонално използване от инвалиди и не са обикновено предназначени за облекчаване или лечение на инвалидност, както и

                           —

                           продукти, които не са фармацевтични продукти от вид, обикновено използван за здравна помощ, профилактика на заболявания и за лечение за медицински и ветеринарни цели, нито продукти, използвани за противозачатъчни и санитарни цели,

                     изброени в позиции 82, 92 и 103 от приложение № 3 към Закона за данъка върху стоките и услугите (Ustawa o podatku od towarów i usług) от 11 март 2004 г., Република Полша не изпълнява задълженията си по членове 96 — 98 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност във връзка с приложение III към тази директива.

               2)

               Отхвърля иска в останалата му част.

               3)

               Европейската комисия и Република Полша понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 61, 1.3.2014 г.


title: Дело T-117/14: Решение на Общия съд от 15 септември 2016 г. — Cargill/Съвет (Дъмпинг — Внос на биодизел с произход от Аржентина — Окончателно антидъмпингово мито — Жалба за отмяна — Пряко засягане — Лично засягане — Допустимост — Член 2, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1225/2009 — Нормална стойност — Производствена цена)

text:
               31.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 402/31

         Решение на Общия съд от 15 септември 2016 г. — Cargill/Съвет
   (Дело T-117/14) (1)

   ((Дъмпинг - Внос на биодизел с произход от Аржентина - Окончателно антидъмпингово мито - Жалба за отмяна - Пряко засягане - Лично засягане - Допустимост - Член 2, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1225/2009 - Нормална стойност - Производствена цена))
   (2016/C 402/33)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Cargill SACI (Буенос Айрес, Аржентина) (представители: J.-F. Bellis, R. Luff и G. Bathory, avocats)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: първоначално S. Boelaert и B. Driessen, впоследствие H. Marcos Fraile, подпомагани от R. Bierwagen и C. Hipp, avocats)

      Встъпили страни в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: M. França и A. Stobiecka-Kuik) и European Biodiesel Board (EBB) (Брюксел, Белгия) (представители: O. Prost и M.-S. Dibling, avocats)

      Предмет

   Жалба на основание член 263 ДФЕС за частична отмяна на Регламент за изпълнение (ЕС) № 1194/2013 на Съвета от 19 ноември 2013 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на биодизел с произход от Аржентина и Индонезия (OВ L 315, 2013 г., стp. 2).

      Диспозитив

               1)

               Отменя членове 1 и 2 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 1194/2013 на Съвета от 19 ноември 2013 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на биодизел с произход от Аржентина и Индонезия, доколкото засягат Cargill SACI.

               2)

               Съветът на Европейския съюз понася собствените си съдебни разноски, както и тези на Cargill.

               3)

               Европейската комисия и European Biodiesel Board (EBB) понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 151, 19.5.2014 г.


title: Дело C-142/13: Преюдициално запитване, отправено от Audiencia Provincial de Barcelona (Испания) на 20 март 2013 г. — Bright Service S.A./Repsol Comercial de Productos Petrolíferos S.A.

text:
               22.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 178/2

         Преюдициално запитване, отправено от Audiencia Provincial de Barcelona (Испания) на 20 март 2013 г. — Bright Service S.A./Repsol Comercial de Productos Petrolíferos S.A.
   (Дело C-142/13)
   2013/C 178/02
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Audiencia Provincial de Barcelona

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Bright Service S.A.

      Ответник: Repsol Comercial de Productos Petrolíferos S.A.

      Преюдициални въпроси

   В хипотезата на предвиждащо задължение за въздържане от конкуренция вертикално споразумение, което вече е било в сила към 31 май 2000 г., отговаря на условията по Регламент № 1984/1983 (1), но не и на изискванията за освобождаване по Регламент № 2790/1999 (2), тъй като пазарният дял, притежаван от доставчика, страна по това споразумение, надхвърля 30 % (член 3, параграф 1 от Регламент № 2790/1999) и тъй като срокът на това задължение за въздържане от конкуренция надвишава пет години и договорните стоки се продават от купувача от производствени обекти и терени, които не са собственост на доставчика (член 5, буква а) от Регламент № 2790/1999):

               а)

               трябва ли член 12, параграф 2 от Регламент № 2790/1999 да се тълкува в смисъл, че считано от 1 януари 2002 г. споразумението и по-конкретно задължението за въздържане от конкуренция не попада в приложното поле на предвидените в тези регламенти (№ 1984/1983 и № 2790/1999) случаи на освобождаване и че следва да се направи отделен анализ на въпроса за тяхната съвместимост с член 81, параграф 1 ДЕО?

               б)

               или член 12, параграф 2 от Регламент № 2790/1999 трябва да се тълкува в смисъл, че към това споразумение следва да се приложи максималният срок от пет години, предвиден за задължението за въздържане от конкуренция в член 5, буква а) от Регламент № 2790/1999, така че за споразумението и по-конкретно за задължението за въздържане от конкуренция считано от 1 януари 2002 г. се прилага нов петгодишен срок, изтичащ на 31 декември 2006 г.?

               в)

               или накрая трябва ли член 12, параграф 2 от Регламент № 2790/1999 да се тълкува в смисъл, че за споразумението, предвиждащо задължение за въздържане от конкуренция, считано от 1 януари 2002 г. се прилага нов петгодишен срок, изтичащ на 31 декември 2006 г., ако оставащата продължителност на задължението за въздържане от конкуренция към 1 януари 2002 г. е по-малка от пет години, но за сметка на това ако оставащата продължителност на задължението за въздържане от конкуренция към 1 януари 2002 г. надхвърля пет години, към него не са приложими освобождаванията, поради което трябва да се направи отделен анализ на въпроса за неговата съвместимост с член 81, параграф 1 ДЕО?

      (1)  Регламент (ЕИО) № 1984/83 на Комисията от 22 юни 1983 година за прилагане на член 85, параграф 3 от Договора към категории споразумения за изключително закупуване (ОВ L 173, стр. 5)

      (2)  Регламент (ЕО) 2790/1999 на Комисията от 22 декември 1999 година за прилагането на член 81, параграф 3 от Договора за категориите вертикални споразумения и съгласувани практики (ОВ L 336, стр. 21; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 66)


title: Дело C-366/06: Определение на председателя на Съда от 19 март 2007 г. (искане за преюдициално заключение от Korkein hallinto-oikeus — Финландия) — DNA Verkot Oy, в присъствието на: Sonera Mobile Networks Oy, Viestintävirasto

text:
               28.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 96/29

         Определение на председателя на Съда от 19 март 2007 г. (искане за преюдициално заключение от Korkein hallinto-oikeus — Финландия) — DNA Verkot Oy, в присъствието на: Sonera Mobile Networks Oy, Viestintävirasto
   (Дело C-366/06) (1)

   (2007/C 96/58)

      Език на производството: фински

   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  OВ C 281, 18.11.2006 г.


title: Дело C-56/13: Решение на Съда (шести състав) от 22 май 2014 г. (преюдициално запитване от Szegedi Ítélőtábla — Унгария) — Érsekcsanádi Mezőgazdasági Zrt/Bács-Kiskun Megyei Kormányhivatal (Директиви 92/40/ЕИО и 2005/94/ЕО — Решения 2006/105/ЕО и 2006/115/ЕО — Харта на основните права на Европейския съюз — Членове 16, 17 и 47 — Мерки за борба с инфлуенцата по птиците — Поправяне на вредите)

text:
               4.8.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 253/9

         Решение на Съда (шести състав) от 22 май 2014 г. (преюдициално запитване от Szegedi Ítélőtábla — Унгария) — Érsekcsanádi Mezőgazdasági Zrt/Bács-Kiskun Megyei Kormányhivatal
   (Дело C-56/13) (1)

   ((Директиви 92/40/ЕИО и 2005/94/ЕО - Решения 2006/105/ЕО и 2006/115/ЕО - Харта на основните права на Европейския съюз - Членове 16, 17 и 47 - Мерки за борба с инфлуенцата по птиците - Поправяне на вредите))
   2014/C 253/12
   Език на производството: унгарски

      Запитваща юрисдикция

   Szegedi Ítélőtábla

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Érsekcsanádi Mezőgazdasági Zrt

      Ответник: Bács-Kiskun Megyei Kormányhivatal

      Предмет

   Преюдициално запитване — Szegedi Ítélőtábla — Тълкуване на Директива 92/40/ЕИО на Съвета от 19 май 1992 година относно въвеждане на мерки на Общността за борба с инфлуенцата по птиците (ОВ L 167, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 11, стр. 34) и Директива 2005/94/EО на Съвета от 20 декември 2005 година относно мерки на Общността за борба с инфлуенцата по птиците и за отмяна на Директива 92/40/ЕИО (ОВ L 10, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 69, стр. 3) — Селскостопанско животновъдно предприятие, една от чиито дейности е угояването на пуйки, на което е отказано разрешение за настаняване на пуйки за угояване в помещение, намиращо се в определената с административно решение предпазна и надзорна зона срещу инфлуенцата по птиците — Поправяне на вредите, причинени на частноправни субекти с временни мерки за защита, приети в изпълнение на нормативни актове от правото на Съюза

      Диспозитив

               1)

               Решение 2006/105/ЕО на Комисията от 15 февруари 2006 г. относно определени временни защитни мерки в случаите, в които при дивите птици в Унгария се подозира или е потвърдено наличието на високо патогенна инфлуенца по птиците, и Решение 2006/115/ЕО на Комисията от 17 февруари 2006 година относно определени защитни мерки във връзка с високо патогенната инфлуенца по птиците при диви птици в Общността и за отмяна на Решения 2006/86/ЕО, 2006/90/ЕО, 2006/91/ЕО, 2006/94/ЕО, 2006/104/ЕО и 2006/105/ЕО трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат, от една страна, национални мерки като административните актове от 15 и 21 февруари 2006 г., с които се разпорежда създаване на предпазна зона в административните райони на Чаталя и Надбарачка (Унгария) и се забранява транзитният превоз на домашни птици в тази зона, и от друга страна, заповед като тази от 23 февруари 2006 г., с която на предприятие като жалбоподателя в главното производство се отказва разрешение да настани пуйки в животновъдния си обект в Надбарачка.

               2)

               От една страна, Решения 2006/105 и 2006/115 трябва да се тълкуват в смисъл, че не съдържат, нито препращат към разпоредби, установяващи режим на поправяне на вредите, причинени от предвидените в решенията мерки, и от друга страна, не е от компетентността на Съда да преценява дали национална правна уредба като разглежданата в главното производство, която не предвижда пълно, обхващащо и пропуснатите ползи поправяне на вредите, претърпени вследствие на приемането на съобразени с правото на Съюза национални защитни мерки срещу инфлуенцата по птиците, е законосъобразна с оглед на правото на ефективни правни средства за защита, правото на собственост и свободата на стопанска инициатива.

      (1)  ОВ C 147, 25.5.2013 г.


title: Дело T-162/12: Жалба, подадена на 25 септември 2012 г. — CW/Съвет

text:
               17.11.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 355/27

         Жалба, подадена на 25 септември 2012 г. — CW/Съвет
   (Дело T-162/12)
   2012/C 355/58
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: CW (Париж, Франция) (представител: A. Tekari, avocat)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да обяви жалбата за допустима и основателна;

               —

               вследствие на това да прогласи изцяло нищожността на Решение 2012/50/ОВППС, доколкото се отнася до него;

               —

               да осъди Съвета да заплати съдебните разноски, както и да заплати невъзстановими разходи в размер на 25 000,00 EUR.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят излага пет правни основания в подкрепа на своята жалба, изведени от: i) нарушение на процедурните правила и на правото на защита, ii) липсата на правно основание, iii) нарушение на член 1 от Решение 2011/72/ОВППС (1) и непълнота на мотивите, iv) грешка в преценката и v) несъразмерно засягане на правото на собственост и на свободата на предприемачество.

      (1)  Решение 2011/72/ОВППС на Съвета от 31 януари 2011 година относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица и образувания с оглед на положението в Тунис (ОВ L 28, стр. 62).


title: Дело T-230/13: Жалба, подадена на 22 април 2013 г. — HTC Sweden/СХВП — Vermop Salmon (TWISTER)

text:
               22.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 178/15

         Жалба, подадена на 22 април 2013 г. — HTC Sweden/СХВП — Vermop Salmon (TWISTER)
   (Дело T-230/13)
   2013/C 178/26
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: HTC Sweden AB (Söderköping, Швеция) (представители: G. Hasselblatt и D. Kipping, lawyers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Vermop Salmon GmbH (Gilching, Германия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решенията на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 31 януари 2013 г. по съединени преписки R 1873/2011-1 и R 1881/2011-1;

               —

               да осъди СХВП да понесе направените от нея съдебни разноски и да заплати съдебните разноски на жалбоподателя,

      Правни основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: фигуративна марка „TWISTER“ за стоки от класове 3, 7 и 21 — регистрация на марка на Общността № 4 617 932

      Притежател на марката на Общността: жалбоподателят

      Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав

      Основания на искането за обявяване на недействителност: искането за обявяване на недействителността е подадено на основание член 53, параграф 1, буква a) и член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета.

      Решение на отдела по отмяна: обявява частичната недействителност на спорната марка на Общността.

      Решение на апелативния състав: частично отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета.


title: Дело T-54/13: Жалба, подадена на 4 февруари 2013 г. — Efag Trade Mark Company/СХВП (FICKEN LIQUORS)

text:
               6.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 101/22

         Жалба, подадена на 4 февруари 2013 г. — Efag Trade Mark Company/СХВП (FICKEN LIQUORS)
   (Дело T-54/13)
   2013/C 101/48
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Efag Trade Mark Company GmbH & Co. KG (Шемерхофен, Германия) (представител: Rechtsanwalt M. Wekwerth)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 15 ноември 2012 г. по преписка R 2544/2011-1,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски, включително разноските, възникнали в хода на производството пред апелативния състав.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка, която съдържа словните елементи „FICKEN LIQUORS“, за стоки и услуги от класове 25, 32, 33 и 35.

      Решение на проверителя: отказва регистрацията.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, буква е) и на член 7, параграф 2 от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-386/12: Решение на Общия съд от 9 април 2014 г.  — Elite Licensing/СХВП — Aguas De Mondariz Fuente del Val (elite BY MONDARIZ) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността „elite BY MONDARIZ“  — По-ранна международна фигуративна марка и по-ранна фигуративна марка на Общността „ELITE“  — Език на производството по жалбата — Срокове — Допустимост на жалбата пред апелативния състав — Правило 48, параграф 2, правило 49, параграф 1 и правило 96, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 2868/95 — Липса на вероятност от объркване — Липса на сходство между знаците — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Засягане на репутацията — Член 8, параграф 5 от Регламент № 207/2009)

text:
               10.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 175/38

         Решение на Общия съд от 9 април 2014 г. — Elite Licensing/СХВП — Aguas De Mondariz Fuente del Val (elite BY MONDARIZ)
   (Дело T-386/12) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „elite BY MONDARIZ“ - По-ранна международна фигуративна марка и по-ранна фигуративна марка на Общността „ELITE“ - Език на производството по жалбата - Срокове - Допустимост на жалбата пред апелативния състав - Правило 48, параграф 2, правило 49, параграф 1 и правило 96, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 2868/95 - Липса на вероятност от объркване - Липса на сходство между знаците - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Засягане на репутацията - Член 8, параграф 5 от Регламент № 207/2009))
   2014/C 175/50
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Elite Licensing Company SA (Фрибур, Швейцария) (представител: J. Albrecht, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: J. Crespo Carrillo)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Aguas De Mondariz Fuente del Val, SL (Мондарис, Испания) (представител: T. Andrade Boué, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу решението на пети апелативен състав на СХВП от 6 юни 2012 г. (преписка R 9/2011-5), постановено в производство за обявяване на недействителност със страни Elite Licensing Company SA и Aguas de Mondariz Fuente del Val, SL

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на пети апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 6 юни 2012 г. (преписка R 9/2011-5), постановено в производство за обявяване на недействителност със страни Elite Licensing Company SA и Aguas de Mondariz Fuente del Val, SL.

               2)

               СХВП понася, наред с направените от нея съдебни разноски, и съдебните разноски на Elite Licensing Company.

               3)

               Aguas de Mondariz Fuente del Val понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 355, 17.11.2012 г.


title: Дело C-129/17: Преюдициално запитване от Hof van beroep te Brussel (Белгия), постъпило на 13 март 2017 г. — Mitsubishi Shoji Kaisha Ltd, Mitsubishi Caterpillar Forklift Europe BV/Duma Forklifts NV, G. S. International BVBA

text:
               22.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 161/14

         Преюдициално запитване от Hof van beroep te Brussel (Белгия), постъпило на 13 март 2017 г. — Mitsubishi Shoji Kaisha Ltd, Mitsubishi Caterpillar Forklift Europe BV/Duma Forklifts NV, G. S. International BVBA
   (Дело C-129/17)
   (2017/C 161/17)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hof van beroep te Brussel

      Страни в главното производство

      Ищец/Жалбоподател: Mitsubishi Shoji Kaisha Ltd, Mitsubishi Caterpillar Forklift Europe BV

      Ответник: Duma Forklifts NV, G. S. International BVBA

      Преюдициални въпроси

               1)

                           a)

                           Обхващат ли член 5 от Директива 2008/95/ЕО (1) и член 9 от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (кодифицирана версия) (2) правото на притежателя на марка да се противопоставя на това без негово съгласие трето лице да премахва всички поставени върху стоките идентични с марките знаци, (debranding (демаркиране)), когато става въпрос за стоки, които — каквито са стоките, поставени под режим на митническо складиране — все още не са пуснати на пазара в Европейското икономическо пространство, и премахването е извършено от третото лице с цел внос или пускане на пазара на стоките в Европейското икономическо пространство?

                           б)

                           Зависи ли отговорът на първия въпрос, буква а) от обстоятелството дали стоките се внасят или пускат на пазара в Европейското икономическо пространство под поставен от трето лице собствен отличителен знак (rebranding (премаркиране))?

               2)

               За отговора на първия въпрос от значение ли е обстоятелството, че по външния вид или модела така внесените или пуснати на пазара стоки все още се идентифицират от средния потребител като произхождащи от притежателя на марката?

      (1)  Директива на Европейския парламент и на Съвета от 22 октомври 2008 година за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно марките (кодифицирана версия) (ОВ L 299, 2008 г., стр 25).

      (2)  ОВ L 78, 2009 г., стр. 1.


title: Дело T-271/04: Решение на Първоинстанционния съд от 8 май 2007 г. — Citymo/Комисия (Договорна отговорност — Арбитражна клауза — Договор за наем — Недопустимост — Извъндоговорна отговорност — Преддоговорни преговори — Възражение за противозаконност — Оправдани правни очаквания — Добросъвестност — Злоупотреба с право — Материални вреди — Пропуснати ползи)

text:
               23.6.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 140/20

         Решение на Първоинстанционния съд от 8 май 2007 г. — Citymo/Комисия
   (Дело T-271/04) (1)

   (Договорна отговорност - Арбитражна клауза - Договор за наем - Недопустимост - Извъндоговорна отговорност - Преддоговорни преговори - Възражение за противозаконност - Оправдани правни очаквания - Добросъвестност - Злоупотреба с право - Материални вреди - Пропуснати ползи)
   (2007/C 140/33)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Citymo SA (Брюксел, Белгия) (представители: P. Van Ommeslaghe, I. Heenen и P.-M. Louis, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: L. Parpala и E. Manhaeve, подпомагани от D. Philippe и M. Gouden, avocats)
   Предмет
   На първо място, иск, основан на договорна отговорност, за осъждане на Комисията да заплати на ищеца обезщетение поради прекратяване на договор за наем, за когото се твърди, че е сключен между същия и Европейската общност, представлявана от Комисията и, при условията на евентуалност, иск за обезщетение, основан на извъндоговорна отговорност, за вреди, които ищецът твърди, че е понесъл вследствие решението на Комисията да прекрати преддоговорните преговори за сключване на споменатия договор за наем.
   Диспозитив

               1)

               Комисията се осъжда да заплати на ищеца сумата от 20 000 еуро, заедно с мораторна лихва, изчислявана за периода от датата на произнасяне на настоящото решение до окончателното изплащане, с годишен процент, равен на определения процент от Европейската централна банка, увеличен с 2 пункта, при условие че не надвишава размер от 6 %

               2)

               Искът се отхвърля в останалата му част

               3)

               Всяка страна понася собствените си разноски

      (1)  ОВ C 262, 23.10.2004 г.


title: Дело C-460/12: Определение на председателя на осми състав на Съда от 7 февруари 2014 г. (преюдициално запитване, отправено от Krajský súd v Prešove — Словакия) — SKP k.s./Ján Bríla

text:
               10.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 175/33

         Определение на председателя на осми състав на Съда от 7 февруари 2014 г. (преюдициално запитване, отправено от Krajský súd v Prešove — Словакия) — SKP k.s./Ján Bríla
   (Дело C-460/12) (1)

   2014/C 175/42
   Език на производството: словашки
   Председателят на осми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 46, 16.2.2013 г.


title: Дело C-10/13: Преюдициално запитване, отправено от Fővárosi Munkaügyi Bíróság (Унгария) на 8 януари 2013 г. — Csilla Sajtos/Budapest Főváros VI. Kerület Önkormányzata

text:
               25.5.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 147/2

         Преюдициално запитване, отправено от Fővárosi Munkaügyi Bíróság (Унгария) на 8 януари 2013 г. — Csilla Sajtos/Budapest Főváros VI. Kerület Önkormányzata
   (Дело C-10/13)
   2013/C 147/02
   Език на производството: унгарски

      Запитваща юрисдикция

   Fővárosi Munkaügyi Bíróság

      Страни в главното производство

      Ищец: Csilla Sajtos

      Ответник: Budapest Főváros VI. Kerület Önkormányzata

      Преюдициални въпроси

               1.

               Предвид разпоредбата на член 6, параграф 3 от [Договора за Европейския съюз] правото на защита срещу неоснователно уволнение представлява ли основно право, което е част от правото на Съюза като общ принцип и следва ли да се счита за норма от първичното право?

               2.

               При това положение това право отнася ли се и до държавните служители?


title: Дело C-390/09: Определение на председателя на трети състав на Съда от 11 февруари 2011 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Stato, Италия) — Reti Televisive Italiane SpA (RTI)/Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Sky Italia Srl

text:
               27.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/26

         Определение на председателя на трети състав на Съда от 11 февруари 2011 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Stato, Италия) — Reti Televisive Italiane SpA (RTI)/Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Sky Italia Srl
   (Дело C-390/09) (1)

   2011/C 252/51
   Език на производството: италиански
   Председателят на трети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 312, 19.12.2009 г.


title: Дело C-60/13: Решение на Съда (четвърти състав) от 3 април 2014 г.  — Европейска комисия/Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (Неизпълнение на задължения от държава членка — Собствени ресурси на Съюза — Решение 2000/597/ЕО, Евратом — Член 8 — Регламент (ЕО, Евратом) № 1150/2000 — Членове 2, 6 и 9 — 11 — Отказ да се предоставят на разположение на Европейския съюз собствени ресурси — Неправилна обвързваща тарифна информация — Внос на чесън в прясно състояние като замразен чесън — Отговорност на националните митнически органи за грешката — Финансова отговорност на държавите членки)

text:
               26.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 159/10

         Решение на Съда (четвърти състав) от 3 април 2014 г. — Европейска комисия/Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия
   (Дело C-60/13) (1)

   ((Неизпълнение на задължения от държава членка - Собствени ресурси на Съюза - Решение 2000/597/ЕО, Евратом - Член 8 - Регламент (ЕО, Евратом) № 1150/2000 - Членове 2, 6 и 9 — 11 - Отказ да се предоставят на разположение на Европейския съюз собствени ресурси - Неправилна обвързваща тарифна информация - Внос на чесън в прясно състояние като замразен чесън - Отговорност на националните митнически органи за грешката - Финансова отговорност на държавите членки))
   2014/C 159/12
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: A. Caeiros и L. Flynn)

      Ответник: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: S. Brighouse и J. Beeko, подпомагани от K. Beal QC)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 4, параграф 3, ДЕС, на член 8 от Решение 2000/597/ЕО, Евратом на Съвета от 29 септември 2000 г., относно системата на собствените ресурси на Европейските общности (ОВ L 253, стр. 42; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 2, стр. 206) и на членове 2, 6, 9, 10 и 11 от Регламент (ЕО, Евратом) № 1150/2000 на Съвета от 22 май 2000 година за прилагане на Решение 2000/597, изменен с Регламент (ЕО, Евратом) № 2028/2004 на Съвета от 16 ноември 2004 г.

      Диспозитив

               1)

               Като отказва да предостави сумата от 20 061 462,11 лири стерлинги (GBP), които съответстват на дължимите за вноса на чесън в прясно състояние мита от неправилна обвързваща тарифна информация, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия не е изпълнило задълженията си по член 8 от Решение 2000/597/ЕО, Евратом на Съвета от 29 септември 2000 г., относно системата на собствените ресурси на Европейските общности и по членове 2, 6 и 9 — 11 от Регламент (ЕО, Евратом) № 1150/2000 на Съвета от 22 май 2000 година за прилагане на Решение 2000/597, изменен с Регламент (ЕО, Евратом) № 2028/2004 на Съвета от 16 ноември 2004 г.

               2)

               Осъжда Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 141, 18.5.2013 г.


title: Дело T-506/11: Жалба, подадена на 26 септември 2011 г. — Peek & Cloppenburg/СХВП — Peek & Cloppenburg (Peek & Cloppenburg)

text:
               10.12.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 362/17

         Жалба, подадена на 26 септември 2011 г. — Peek & Cloppenburg/СХВП — Peek & Cloppenburg (Peek & Cloppenburg)
   (Дело T-506/11)
   2011/C 362/25
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Peek & Cloppenburg KG (Дюселдорф, Германия) (представител: S. Abrar)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Peek & Cloppenburg (Хамбург, Германия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 28 февруари 2011 г. (преписка R 53/2005-1),

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят.

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „Peek & Cloppenburg“ за стоки от клас 25.

      Притежател на марката или знака, на която/който се прави позоваване в процедурата по възражение: Peek & Cloppenburg.

      Марка или знак, на която/който се прави позоваване в подкрепа на възражението: друго по-ранно право върху знак, а именно фирменото наименование „Peek & Cloppenburg“, регистрирано в Германия.

      Решение на отдела по споровете: уважава възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 4 от Регламент № 207/2009, тъй като не може да бъде забранено използването на по-ранната марка „Peek & Cloppenburg“, нито е налице право да се иска забрана за Федерална република Германия съгласно член 12 от германския Закон за марките (Markengesetz), както и нарушение на член 76, параграф 1, първо изречение от Регламент № 207/2009, тъй като апелативният състав е трябвало да изчака до произнасянето на германския Федерален върховен съд (Bundesgerichtshof) и до влизането в сила на германското съдебно решение по делото за заличаване на марка.


               1.5.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 102/1

         (текст от значение за ЕИП)
   2009/C 102/01
   Последна публикация на Съда в Официален вестник на Европейския съюз

         ОВ C 90, 18.4.2009 г.

      Предишни публикации

      ОВ C 82, 4.4.2009 г.

      ОВ C 69, 21.3.2009 г.

      ОВ C 55, 7.3.2009 г.

      ОВ C 44, 21.2.2009 г.

      ОВ C 32, 7.2.2009 г.

      ОВ C 19, 24.1.2009 г.

   Може да намерите тези текстове на:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Дело T-551/11: Жалба, подадена на 19 октомври 2011 г. — BSI/Съвет

text:
               17.12.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 370/28

         Жалба, подадена на 19 октомври 2011 г. — BSI/Съвет
   (Дело T-551/11)
   2011/C 370/46
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Brugola Service International Srl (BSI) (Cassano Magnago, Италия) (представители: S. Baratti и M. Farneti, avvocati)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) № 723/2011 на Съвета от 18 юли 2011 година за разширяване обхвата на окончателното антидъмпингово мито, наложено с Регламент (ЕО) № 91/2009 върху вноса на някои скрепителни елементи от желязо или стомана с произход от Китайската народна република, върху вноса на някои скрепителни елементи от желязо или стомана, изпращани от Малайзия, с деклариран или не произход от Малайзия (ОВ L 194, стр. 6).

               —

               да се обяви за неприложим по смисъла на член 277 ДФЕС Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (ОВ L 343, стр. 51).

               —

               да се обяви за неприложим по смисъла на член 277 ДФЕС Регламент (ЕО) № 91/2009 на Съвета от 26 януари 2009 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на някои скрепителни елементи от желязо или стомана с произход от Китайската народна република (ОВ L 29, стр. 1).

               —

               да се осъди Съвета да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят иска да бъде отменен Регламент за изпълнение (ЕС) № 723/2011 на основание член 263 ДФЕС, доколкото той е правно и логически основан на Регламент (ЕО) № 1225/2009 и на Регламент (ЕО) № 91/2009, неприложимостта на които по смисъла на член 277 се твърди поради следните правни основания:

               1.

               Първото правно основание е изведено от незаконосъобразността на Регламент (ЕО) № 1225/2009 и следователно на Регламент (ЕО) № 91/2009 поради нарушение на правото, на член 6, параграф 10 и на член 9, параграф 2 от Антидъмпингово споразумение на СТО, доколкото с него се въвежда приложимо в национален мащаб мито за доставчици, които са установени в държави без пазарна икономика и които не са доказали, че отговарят на изискванията на член 9, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1225/2009.

               2.

               Второто правно основание е изведено от незаконосъобразността на Регламент (ЕО) № 91/2009 поради непълнота на мотивите и явна грешка в преценката, тъй като Комисията неправилно е обвързала предоставянето на индивидуално третиране с доказването от страна на китайските производители на спазването на изискванията, предвидени в член 9, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1225/2009, в нарушение на член 6, параграф 10 и на член 9, параграф 2 от Антидъмпингово споразумение на СТО.

               3.

               Третото правно основание е изведено от незаконосъобразното тълкуване в Регламент (ЕО) № 91/2009 на понятието „голяма част“ от промишлеността на Общността, посочено в член 4, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1225/2009, поради нарушение на правото, доколкото противоречи на член 4, параграф 1 и член 3, параграф 1 от Антидъмпингово споразумение на СТО, както и поради явна грешка в преценката.

               4.

               Четвъртото правно основание е изведено от незаконосъобразността на Регламент (ЕО) № 91/2009 поради нарушение на правото, на член 2, параграф 4, член 6, параграфи 2 и 4 от Антидъмпингово споразумение на СТО, както и на член 2, параграф 10, член 6, параграф 8 и член 20, параграфи 2 и 4 от Регламент (ЕО) № 1225/2009, както и поради явна грешка в преценката, тъй като Комисията е определила дъмпинговия марж въз основа на неподходящо сравнение между нормалната стойност и експортната цена, без да е предоставила своевременно на производителите от Китайската народна република необходимата информация, за да гарантира упражняването на тяхното право на защита.

               5.

               Освен това жалбоподателят се позовава на незаконосъобразността на Регламент за изпълнение (ЕС) № 723/2011, доколкото е опорочен поради ненадлежно провеждане на разследването и непълнота на мотивите, тъй като Комисията не е предоставила информация относно средните експортни цени, стоките и търговските категории, въз основа на които е определена нормалната стойност и е изчислен дъмпинговия марж.


title: Дело C-166/07: Решение на Съда (четвърти състав) от 3 септември 2009г. — Европейски парламент/Съвет на Европейския съюз (Жалба за отмяна — Регламент (ЕО) № 1968/2006 — Финансово участие на Общността в Международния фонд за Ирландия — Избор на правното основание)

text:
               24.10.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 256/2

         Решение на Съда (четвърти състав) от 3 септември 2009г. — Европейски парламент/Съвет на Европейския съюз
   (Дело C-166/07) (1)

   (Жалба за отмяна - Регламент (ЕО) № 1968/2006 - Финансово участие на Общността в Международния фонд за Ирландия - Избор на правното основание)
   2009/C 256/03
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Европейски парламент (представители: I. Klavina, L. Visaggio и A. Troupiotis)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: A. Vitro и M. Moore)

      Страни, встъпили в подкрепа на исканията на ответника: Комисия на Европейските общности (представители: L. Flynn и A. Steiblytė), Ирландия (представител: D. O’Hagan), Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: S. Behzadi-Spencer и D.W. Anderson QC, barrister)

      Предмет

   Отмяна на Регламент (ЕО) № 1968/2006 на Съвета от 21 декември 2006 година относно финансовото участие на Общността в Международния фонд за Ирландия (2007—2010 г.) (ОВ L 409, стр. 81; Специално издание на български език 2007 г., глава 1, том 7, стр. 173 и поправка — ОВ 2007 г., L 36, стр. 31) — Избор на правното основание — Член 308 ЕО (Консултиране на Парламента/Единодушие на Съвета) — Засилване на икономическото и социално сближаване — Специфични действия, необходими за допълване на провежданите в рамките на Структурните фондове — Стабилизиране на мирния процес в Северна Ирландия — Член 159 ЕО (Процедура за съвместно вземане на решение)

      Диспозитив

               1.

               Отменя Регламент (ЕО) № 1968/2006 на Съвета от 21 декември 2006 година относно финансовото участие на Общността в Международния фонд за Ирландия (2007—2010 г.).

               2.

               Правните последици на Регламент № 1968/2006 се запазват до влизането в сила в разумен срок на нов регламент, приет на релевантно правно основание.

               3.

               Отмяната на Регламент № 1968/2006 не засяга действителността нито на извършените плащания, нито на дадените гаранции съгласно посочения регламент.

               4.

               Европейският парламент и Съветът на Европейския съюз понасят направените от тях съдебни разноски.

               5.

               Ирландия, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия, както и Комисията на Европейските общности понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 155, 7.7.2007 г.


title: Дело T-847/14: Решение на Общия съд от 24 юни 2015 г. — GHC/Комисия (Околна среда — Защита на озоновия слой — Флуорсъдържащи парникови газове — Регламент (ЕС) № 517/2014 — Пускане на пазара на флуоровъглеводороди — Определяне на референтна стойност — Разпределение на квоти — Задължение за мотивиране — Метод за изчисление)

text:
               10.8.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 262/27

         Решение на Общия съд от 24 юни 2015 г. — GHC/Комисия
   (Дело T-847/14) (1)

   ((Околна среда - Защита на озоновия слой - Флуорсъдържащи парникови газове - Регламент (ЕС) № 517/2014 - Пускане на пазара на флуоровъглеводороди - Определяне на референтна стойност - Разпределение на квоти - Задължение за мотивиране - Метод за изчисление))
   (2015/C 262/36)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: GHC Gerling, Holz & Co. Handels GmbH (Хамбург, Германия) (представител: D. Lang, адвокат)

      Ответник: Европейска комисия (представители: C. Hermes и K. Mifsud-Bonnici)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение за изпълнение 2014/774/ЕС на Комисията от 31 октомври 2014 година за определяне, в съответствие с Регламент (ЕС) № 517/2014 на Европейския парламент и на Съвета за флуорсъдържащите парникови газове, на референтни стойности за периода от 1 януари 2015 г. до 31 декември 2017 г. за всеки производител или вносител, докладвал пускане на пазара на флуоровъглеводороди съгласно Регламент (ЕО) № 842/2006 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 318, стр. 28), в частта относно жалбоподателя.

      Диспозитив

               1)

               Отменя Решение за изпълнение 2014/774/ЕС на Комисията от 31 октомври 2014 година за определяне, в съответствие с Регламент (ЕС) № 517/2014 на Европейския парламент и на Съвета за флуорсъдържащите парникови газове, на референтни стойности за периода от 1 януари 2015 г. до 31 декември 2017 г. за всеки производител или вносител, докладвал пускане на пазара на флуоровъглеводороди съгласно Регламент (ЕО) № 842/2006 на Европейския парламент и на Съвета, в частта относно GHC Gerling, Holz & Co. Handels GmbH.

               2)

               Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 56, 16.2.2015 г.


title: Дело T-168/17: Жалба, подадена на 16 март 2017 г. — CBA Spielapparate- und Restaurantbetriebs/Комисия

text:
               15.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 151/40

         Жалба, подадена на 16 март 2017 г. — CBA Spielapparate- und Restaurantbetriebs/Комисия
   (Дело T-168/17)
   (2017/C 151/51)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: CBA Spielapparate- und Restaurantbetriebs GmbH (Виена, Австрия) (представител: A. Schuster, Rechtsanwalt)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да уважи жалбата за отмяна и да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски по производството.

      Основания и основни доводи

   С настоящата жалба жалбоподателят иска отмяна на Решение C (2017) 249 окончателен на Комисията от 13 януари 2017 г. относно потвърждение на заявление на жалбоподателя за достъп до документи съгласно Регламент (ЕО) № 1049/2001 (1).
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания.

               1.

               Първо основание: съществени процесуални нарушения, по-специално липса на мотиви

               2.

               Второ основание: нарушение на правото на договорите
               Жалбоподателят твърди, че приложените от Комисията изключения по член 4 от Регламент (ЕО) № 1049/2001 са незаконни, тъй като са в противоречие с нормите от по-висок ранг на първичното право, по-специално членове 42 и 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз.
               Освен това и в правото на Съюза важи предимството на прилагане на нормите с по-висок ранг на първичното право пред нормите на вторичното право, които им противоречат, така че и по тази причина Комисията не е трябвало да прилага изключенията по член 4 от Регламент (ЕО) № 1049/2001.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Eвропейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, 2001 г., стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).


title: Дело T-519/12: Жалба, подадена на 27 ноември 2012 г. — mobile.international/СХВП — Комисия (PL mobile.eu)

text:
               26.1.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 26/67

         Жалба, подадена на 27 ноември 2012 г. — mobile.international/СХВП — Комисия (PL mobile.eu)
   (Дело T-519/12)
   2013/C 26/132
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: mobile.international GmbH (Клайнмахнов, Германия) (представител: T. Lührig)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 6 септември 2012 г. по преписка R 1401/2011-1, що се отнася до следните стоки и услуги:

                           клас 9

                           :

                           научни, навигационни, геодезични, фотографски, кинематографични, оптични, теглилни, измервателни, сигнални, контролни, надзорни, животоспасяващи и учебни апарати и уреди; апарати за записване, предаване или възпроизвеждане на звук или образ; магнитни носители на данни, записващи дискове; механизми за монетни апарати; касови апарати, изчислителни машини, оборудване за обработка на информация, компютри; компютърен софтуер (които не са включени в други класове); всички посочени по-горе стоки само във връзка с електронен пазар за покупко-продажба на автомобили и автомобилни части и аксесоари,

                           клас 16

                           :

                           хартия, картон и стоки от тези материали, които не са включени в други класове; печатни произведения; фотографии; пишещи машини и канцеларско оборудване (с изключение на мебели); учебни материали (които не са включени в други класове); пластмасови материали за опаковки, включително пликове, торби, кесии и листове; всички посочени по-горе стоки само във връзка с електронен пазар за покупко-продажба на автомобили и автомобилни части и аксесоари,

                           клас 35

                           :

                           реклама; управление на търговски сделки; търговска администрация; административна дейност; всички посочени по-горе стоки само във връзка с електронен пазар за покупко-продажба на автомобили и автомобилни части и аксесоари,

                           клас 36

                           :

                           застрахователна дейност; финансови сделки; кредитно посредничество; парични сделки; управление на имущество; всички посочени по-горе стоки само във връзка с електронен пазар за покупко-продажба на автомобили и автомобилни части и аксесоари,

                           клас 38

                           :

                           телекомуникации, включително интернет услуги; събиране, изготвяне и предаване на новини, информация, картина и текст; посредничество за електронни съобщения; всички посочени по-горе стоки само във връзка с електронен пазар за покупко-продажба на автомобили и автомобилни части и аксесоари,

                           клас 42

                           :

                           научни и технологически услуги и свързани с тях изследователски и проектантски услуги; проектиране и разработване на компютърен софтуер и хардуер; отдаване под наем на компютърен софтуер; машини за търсене в интернет; всички посочени по-горе стоки само във връзка с електронен пазар за покупко-продажба на автомобили и автомобилни части и аксесоари,

               —

               при условията на евентуалност, да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 6 септември 2012 г. по преписка R 1401/2011-1, що се отнася до услугите от класове 35, 38 и 42 в посочения им по-горе обхват,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: фигуративна марка на Общността № 8 307 779, съдържаща словните елементи „PL mobile.eu“ и регистрирана за стоки и услуги от класове 9, 16, 35, 36, 38 и 42.

      Притежател на марката на Общността: жалбоподателят.

      Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: Европейската комисия.

      Основание на искането за обявяване на недействителност: марката на Общността представлява хералдическа имитация на герба на Европейския съюз.

      Решение на отдела по отмяна: отхвърля искането.

      Решение на апелативния състав: отменя решението на отдела по отмяна и обявява недействителността на марката на Общността.

      Изложени правни основания:

               —

               нарушение на член 7, параграф 1, буква з) от Регламент № 207/2009 във връзка с член 6 от Парижката конвенция,

               —

               нарушение на член 7, параграф 1, буква ж) от Регламент № 207/2009,

               —

               нарушение на принципа на защита на оправданите правни очаквания.


title: Дело T-530/11: Определение на Общия съд от 23 октомври 2012 г. — Chivas/СХВП — Glencairn Scotch Whisky (CHIVALRY) (Марка на Общността — Възражение — Оттегляне на възражението — Липса на основание за произнасяне)

text:
               22.12.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/22

         Определение на Общия съд от 23 октомври 2012 г. — Chivas/СХВП — Glencairn Scotch Whisky (CHIVALRY)
   (Дело T-530/11) (1)

   (Марка на Общността - Възражение - Оттегляне на възражението - Липса на основание за произнасяне)
   2012/C 399/42
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Chivas Holdings (IP) Ltd (Paisley, Renfrewshire, Обединено кралство) (представител: А. Carboni, solicitor)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: А. Folliard-Monguiral)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Glencairn Scotch Whisky Co. Ltd (Глазгоу, Обединено кралство)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 14 юли 2011 г. (преписка R 2334/2010-1) относно производство по възражение между Glencairn Scotch Whisky Co. Ltd и Chivas Holdings (IP) Ltd.

      Диспозитив

               1.

               Липсва основание за постановяване на съдебно решение по същество по настоящата жалба.

               2.

               Осъжда жалбоподателя да понесе направените от него съдебни разноски, както и тези на ответника.

      (1)  ОВ C 362, 10.12.2011 г.


title: Дело T-319/11: Решение на Общия съд от 8 април 2014 г.  — ABN Amro Group/Комисия (Държавни помощи — Финансов сектор — Помощ, предназначена за поправянето на сериозно смущение в икономиката на държава членка — Член 107, параграф 3, буква б) ДФЕС — Решение, с което помощта се обявява за съвместима с вътрешния пазар — Условия за разрешаване на помощта — Забрана за придобиване — Съответствие със съобщенията на Комисията относно помощите във финансовия сектор в контекста на финансовата криза — Пропорционалност — Равно третиране — Принцип на добра администрация — Задължение за мотивиране — Право на собственост)

text:
               26.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 159/22

         Решение на Общия съд от 8 април 2014 г. — ABN Amro Group/Комисия
   (Дело T-319/11) (1)

   ((Държавни помощи - Финансов сектор - Помощ, предназначена за поправянето на сериозно смущение в икономиката на държава членка - Член 107, параграф 3, буква б) ДФЕС - Решение, с което помощта се обявява за съвместима с вътрешния пазар - Условия за разрешаване на помощта - Забрана за придобиване - Съответствие със съобщенията на Комисията относно помощите във финансовия сектор в контекста на финансовата криза - Пропорционалност - Равно третиране - Принцип на добра администрация - Задължение за мотивиране - Право на собственост))
   2014/C 159/29
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: ABN Amro Group NV (Амстердам, Нидерландия) (представители: W. Knibbeler и P. van den Berg, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: L. Flynn и S. Noë)

      Предмет

   Искане за частична отмяна на Решение 2011/823/ЕС на Комисията от 5 април 2011 година относно мерки C 11/09 (ex NN 53b/08, NN 2/10 и N 19/10), приведени в действие от нидерландската държава в полза на групата ABN Amro NV (създадена в резултат на сливане между Fortis Bank Nederland и ABN Amro N) (ОВ L 333, стр. 1)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда ABN Amro Group NV да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 252, 27.8.2011 г.


title: Дело T-76/13: Решение на Общия съд от 12 февруари 2015 г. — Compagnie des montres Longines, Francillon/СХВП — Staccata (QUARTODIMIGLIO QM) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността „QUARTODIMIGLIO QM“ — По-ранни фигуративни международни марки и марка на Общността, представляващи две разперени крила, и по-ранни международни фигуративни марки „LONGINES“ — Относителни основания за отказ — Липса на вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Липса на засягане на репутацията — Член 8, параграф 5 от Регламент № 207/2009)

text:
               30.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 107/25

      Решение на Общия съд от 12 февруари 2015 г. — Compagnie des montres Longines, Francillon/СХВП — Staccata (QUARTODIMIGLIO QM)
      (Дело T-76/13) (1)

      ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „QUARTODIMIGLIO QM“ - По-ранни фигуративни международни марки и марка на Общността, представляващи две разперени крила, и по-ранни международни фигуративни марки „LONGINES“ - Относителни основания за отказ - Липса на вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Липса на засягане на репутацията - Член 8, параграф 5 от Регламент № 207/2009))
      (2015/C 107/32)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Compagnie des montres Longines, Francillon SA (Сент-Имиер, Швейцария) (представител: P. González-Bueno Catalán de Ocón, адвокат)

         Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: V. Melgar)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Staccata Srl (Комо, Италия)

         Предмет

      Жалба срещу решение на пети апелативен състав на СХВП от 26 ноември 2012 г. (преписка R 62/2012-5) относно производство по възражение между Compagnie des montres Longines, Francillon SA и Staccata Srl.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Compagnie des montres Longines, Francillon SA да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 108, 13.4.2013 г.


title: Дело C-104/07: Определение на председателя на Съда от 25 юни 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република

text:
               6.10.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 235/11

         Определение на председателя на Съда от 25 юни 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република
   (Дело C-104/07) (1)

   (2007/C 235/20)

      Език на производството: италиански

   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 82 от 14.4.2007 г.


title: Дело T-458/10: Жалба, подадена на 27 септември 2010 г. — McBride/Комисия

text:
               4.12.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 328/39

         Жалба, подадена на 27 септември 2010 г. — McBride/Комисия
   (Дело T-458/10)
   ()
   2010/C 328/67
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Peter McBride (Downings, Ирландия) (представители: A. Collins SC, N. Travers, Barrister и D. Barry, Solicitor)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на Комисията, нотифицирано под номер C(2010) 4758 от 13 юли 2010 г. като писмо до Ирландия, с което се отхвърля искане за увеличаване на капацитета поради направени в областта на безопасността подобрения във връзка с нов риболовен кораб Peadar Elaine II, и с което се заменя предходното решение по посоченото искане, а именно Решение на Комисията 2003/245 от 4 април 2003 г. относно получените от Комисията искания за увеличаване на целите на МПО IV с оглед подобряване на безопасността, мореплаването, хигиената, качеството на продуктите и условията на труд за корабите с обща дължина по-голяма от 12 метра (ОВ L 90, стр. 48), което е отменено в частта, отнасяща се до жалбоподателя, с Решение на Общия съд от 13 юни 2006 г. по дело Boyle и др./Комисия (съединени дела Т-218/03—Т-240/03, Recueil, стр. II-1699), и

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   С настоящата жалба на основание член 263 ДФЕС жалбоподателят иска отмяна на решението на Комисията, нотифицирано под номер C(2010) 4758 от 13 юли 2010 г. като писмо до Ирландия, с което се отхвърля искане за увеличаване на капацитета поради направени в областта на безопасността подобрения във връзка с нов риболовен кораб Peadar Elaine II, и с което се заменя предходното решение по посоченото искане, а именно Решение на Комисията 2003/245 от 4 април 2003 г. относно получените от Комисията искания за увеличаване на целите на МПО IV с оглед подобряване на безопасността, мореплаването, хигиената, качеството на продуктите и условията на труд за корабите с обща дължина по-голяма от 12 метра (ОВ L 90, стр. 48), което е отменено в частта, отнасяща се до жалбоподателя, с Решение на Общия съд от 13 юни 2006 г. по дело Boyle и др./Комисия (съединени дела Т-218/03—Т-240/03, Recueil, стр. II-1699).
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква следните правни основания:

               На първо място жалбоподателят твърди, че приетият от ответника акт няма правно основание. Член 4, параграф 2 от Решение 97/413/ЕО на Съвета от 26 юни 1997 година относно целите и подробните правила за преструктуриране на сектора на рибарството в Общността за периода от 1 януари 1997 г. до 31 декември 2001 г. с оглед на постигане на устойчиво равновесие между ресурсите и тяхната експлоатация (ОВ L 175, стp. 27) продължава да бъде подходящото правно основание за обжалваното решение и затова според жалбоподателя няма правно основание, на което Комисията да приеме решението като ad hoc решение.

               На второ място жалбоподателят твърди, че Комисията е допуснала съществено процесуално нарушение. Жалбоподателят твърди, че съгласно Решение 97/413/ЕО на Съвета обжалваното решение е трябвало да бъде прието съобразно процедурата на Управителните комитети и че като е приела решението ad hoc, Комисията е допуснала съществено процесуално нарушение.

               На трето място жалбоподателят твърди, че като е тълкувала неправилно член 4, параграф 2 от Решение 97/413/ЕО на Съвета, Комисията е превишила правомощията си, като по-специално е приложила неотносими критерии и не е взела предвид понятието „риболовни усилия“ от Решение 97/413/ЕО на Съвета и от законодателството на Общността в областта на рибарството, приложимо към момента, в който жалбоподателят е направил искането за свързан с безопасността тонаж през декември 2001 г.

               Освен това жалбоподателят твърди, че обжалваното решение е опорочено поради редица явни грешки в преценката на направеното от жалбоподателя искане за свързан с безопасността тонаж. По-специално жалбоподателят твърди, че решението на Комисията да отхвърли направеното от жалбоподателя искане на това основание е неправилно, тъй като използването на заместващ капацитет за Peadar Elaine II от редица по-малки кораби означава, че общият капацитет на поливалентния сегмент на ирландската флота не е бил увеличен при регистрацията на този кораб.

               На последно място жалбоподателят твърди, че Комисията е нарушила правото му на добра администрация. Жалбоподателят твърди, че отказът на Комисията да прецени основателността на искането му съставлява нарушение на задължението ѝ по член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз (ОВ С 83, 2010 г., стр. 389) и, по-специално на правото искането му съгласно член 4, параграф 2 от Решение 97/413/ЕО да бъде разгледано „справедливо и в разумен срок“.


title: Дело T-444/10: Решение на Общия съд от 21 февруари 2013 г. — Esge/СХВП — De’Longhi Benelux (KMIX) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „KMIX“ — По-ранна словна марка на Общността „BAMIX“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               13.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 108/21

         Решение на Общия съд от 21 февруари 2013 г. — Esge/СХВП — De’Longhi Benelux (KMIX)
   (Дело T-444/10) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „KMIX“ - По-ранна словна марка на Общността „BAMIX“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2013/C 108/57
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Esge AG (Буснанг, Швейцария) (представител: J. Klink, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: P. Geroulakos)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: De’Longhi Benelux SA, с предишно наименование Kenwood Appliances Luxembourg SA (Люксембург, Люксембург) (представители: P. Strickland, solicitor, и L. St Ville, barrister)

      Предмет

   Жалба, подадена срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 14 юли 2010 г. (преписка R 1249/2009-2) относно производство по възражение между Esge AG и Kenwood Appliances Luxembourg SA

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Esge AG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 317, 20.11.2010 г.


title: Дело C-108/15 P: Жалба, подадена на 4 март 2015 г. от Lella Chatziioannou срещу определението, постановено от Общия съд (първи състав) на 16 октомври 2014 г. по дело T-330/13, Lella Chatziioannou/Комисия и Европейска централна банка

text:
               1.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 178/5

         Жалба, подадена на 4 март 2015 г. от Lella Chatziioannou срещу определението, постановено от Общия съд (първи състав) на 16 октомври 2014 г. по дело T-330/13, Lella Chatziioannou/Комисия и Европейска централна банка
   (Дело C-108/15 P)
   (2015/C 178/05)
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Жалбоподател: Lella Chatziioannou (представители: E. Efstathiou, K. Efstathiou и K. Liasidou, адвокати)

      Други страни в производството: Европейска комисия и Европейска централна банка

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят искат от Съда:

               —

               да отмени обжалваното определение,

               —

               да отмени решението на Общия съд да уважи възражението за недопустимост и по-специално заключението му, че „декларациите на Еврогрупата [...] не могат да се считат за актове, предназначени да произведат правно действие по отношение на трети лица“, а оттам и по отношение на жалбоподателя, както и че с оспорената декларация Еврогрупата „извършва най-общо резюме на определени мерки, за които е постигнато политическо споразумение с Република Кипър“,

               —

               да отмени обжалваното определение, с което република Кипър се упреква, че е намалила стойността на депозитите, без да се вменяват каквито и да било действия, актове или решения на Еврогрупата, на ответниците или на последните в рамките на Еврогрупата,

               —

               да отмени обжалваното определение в частта, в която жалбоподателят е осъден да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Жалбоподателят изтъква четири основания в подкрепа на своята жалба за отмяна, а именно:

               1.

               Обжалваното определение е засегнато от липса на мотиви и е постановено въз основа на погрешно тълкуване на фактическата и правна обстановка по отношение на институцията, която действително е приела решението за намаляване на стойността на депозитите „bail in“.

               2.

               Обжалваното определение е постановено в нарушение на общите принципи на правото, доколкото Общият съд е изопачил факта, че независимо от вида или форма на оспореното решение на Еврогрупата в настоящия случай, то остава обжалваем акт, срещу който може да се подаде жалба за отмяна.

               3.

               Обжалваното определение е опорочено, тъй като при постановяването му Общият съд не разгледал правните и фактически отношения между Европейската комисия, Европейската централна банка и Еврогрупата, нито факта, че съгласно принципа за Legal Causation и критерия за действителния автор актовете на Еврогрупата представляват актове на Европейската централна банка и на Европейската комисия, които са били длъжни да съобразят действията си с Договора и с протоколите на Европейския съюз, както и с вторичното и производно право.
               Така Общият съд не разгледал по същество доводите и исканията на жалбоподателя, вследствие на което неправилно отхвърлил жалбата за отмяна.

               4.

               В случай че настоящата жалба бъде уважена, жалбоподателят не следва да се осъжда да заплати разноските за настоящото производство, нито направените разноски в първоинстанционното производство.


title: Дело C-224/08: Иск, предявен на 23 май 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Френска република

text:
               5.7.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/29

         Иск, предявен на 23 май 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Френска република
   (Дело C-224/08)
   (2008/C 171/46)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представител: г-жа C. Huvelin)

      Ответник: Френска република
   Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е приела всички законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2006/100/ЕО на Съвета от 20 ноември 2006 година за адаптиране на някои директиви в областта на свободното движение на хора поради присъединяването на България и Румъния (1) и, във всички случаи, като не ги е съобщила на Комисията, Френската република не е изпълнила задълженията си по член 2 от тази директива.

               —

               да се осъди Френска република да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Срокът за транспониране на Директива 2006/100/ЕО е изтекъл на датата за присъединяване на България и на Румъния към Европейския съюз, а именно на 1 януари 2007 г. Към датата на предявяване на настоящия иск обаче, ответникът все още не е приел всички мерки, необходими за пълното транспониране на директивата, по-специално по-отношение на медицинските професии, адвокатите и архитектите.

      (1)  ОВ L 363, стр. 141; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 10, стр. 194.


title: Дело C-548/09 P: Жалба, подадена на 23 декември 2009 г. от Bank Melli Iran срещу Решение на Първоинстанционния съд (втори състав), постановено на 14/10/2009 г. по дело T-390/08, Bank Melli Iran/Съвет

text:
               27.3.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 80/10

         Жалба, подадена на 23 декември 2009 г. от Bank Melli Iran срещу Решение на Първоинстанционния съд (втори състав), постановено на 14/10/2009 г. по дело T-390/08, Bank Melli Iran/Съвет
   (Дело C-548/09 P)
   2010/C 80/17
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Bank Melli Iran (представител: L. Defalque, avocate)

      Други страни в производството: Съвет на Европейския съюз, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия, Френска република, Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението, постановено на 14 октомври 2009 г. от втори състав на Първоинстанционния съд по дело T-390/08, Bank Melli Iran/Съвет, за което жалбоподателят е уведомен на 15 октомври 2009 г.,

               —

               да бъдат уважени исканията на жалбоподателя пред Първоинстанционния съд,

               —

               да бъде осъден ответника да заплати съдебните разноски за двете инстанции.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят сочи три правни основания в подкрепа на главното искане в жалбата и три други правни основания, при условията на евентуалност.
   В първото си правно основание той изтъква, че Първоинстанционният съд допуснал грешка при прилагане на правото като приел, че съдържащото се в член 15, параграф 2 от Регламент № 423/2007 (1) задължение за индивидуално уведомяване не представлява съществено изискване за форма, чието нарушаване води до отмяна на акта. Всъщност съобщаването на парижкия филиал на жалбоподателя на решението за замразяване на средствата от френската комисия за банков надзор, а не от Съвета, не било изпълнение на предвиденото в регламента изискване за уведомяване и представлявало нарушение на императивна общностна правна норма.
   Във второто си правно основание жалбоподателят твърди, че Първоинстанционният съд е допуснал грешка при прилагане на правото при тълкуването на правната основа на Регламент № 423/2007. Като приел, че посоченият регламент, както и обжалваното решение могат да бъдат приети с квалифицирано мнозинство само на основание на членове 60 и 301 от Договора за ЕО, Първоинстанционният съд нарушил съдържащи се в Договора съществени изисквания за форма. При положение че този регламент и това решение всъщност се отнасяли до субекти, които участват, свързани са или подкрепят разпространението на ядрени технологии, тези текстове излизат извън приложното поле на членове 60 и 301 и трябва да имат за правна основа също и член 308 ЕО, който изисква гласуване с единодушие.
   В третото си правно основание Bank Melli Iran изтъква, че Първоинстанционният съд допуснал грешка при прилагане на правото при тълкуването на понятието за право на защита и на понятието за принцип на ефективна съдебна защита, като приел, че е достатъчно информиран, за да може да упражни своя контрол, без да е получил от страна на Съвета никакво доказателство в подкрепа на мотивите на обжалваното решение, нито преди, нито след подаване на жалбата.
   При условията на евентуалност жалбоподателят упреква Първоинстанционния съд, на първо място, че е допуснал грешка при прилагане на правото при преценката на фактите като приел, че Съветът разполага, на основание член 7, параграф 2 от Регламент № 423/2007 със самостоятелно право на преценка, при положение че неговата компетентност зависела от приемането на ограничителни мерки от Съвета за сигурност на Организацията на обединените нации.
   На второ място жалбоподателят отбелязва, че Първоинстанционният съд допуснал грешка в правната си преценка относно правото на собственост, тъй като приел, че голямото значение на преследваните от спорната правна уредба цели за запазване на мира и международната сигурност оправдавало ограничаване на основни права, между които правото на собственост и правото на упражняване на стопанска дейност.
   Накрая той поддържа, че Първоинстанционният съд допуснал явна грешка в преценката на фактите като го включил в списъка на субектите, чиито финансови средства и икономически ресурси трябва да бъдат замразени, тъй като жалбоподателят нямал принос за иранската ядрена програма и не бил свързан със субекти, допринесли за нея.

      (1)  Регламент (ЕО) № 423/2007 на Съвета от 19 април 2007 година относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 103, стp. 1).


               4.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 199/12

         Молба за консултативно становище от Съда на ЕАСТ, подадена от Héraðsdómur Reykjavíkur на 22 май 2015 г., по дело Ferskar kjötvörur ehf./Исландия
   (Дело E-17/15)
   (2016/C 199/08)
   С писмо от 22 май 2015 г., получено в деловодството на Съда на 16 юни 2015 г., към Съда на ЕАСТ бе отправена молба от Héraðsdómur Reykjavíkur (Районен съд на Рейкявик) за консултативно становище по делото Ferskar kjötvörur ehf./Исландия по следните въпроси:

               1.

               Позволява ли обхватът на Споразумението за ЕИП, както е определен в член 8 от него, на дадена държава — членка по Споразумението, да разполага с право на преценка по отношение на определянето на правила за внос на сурови месни продукти и в тази връзка — да не е обвързана от разпоредбите на Споразумението и на актовете, които се основават на него?

               2.

               Ако отговорът на първия въпрос е отрицателен, се поставя въпросът дали е съвместимо с разпоредбите на Директива 89/662/ЕИО на Съвета, държава — членка по Споразумението за ЕИП, да определя правила, които изискват от вносител на сурови месни продукти да кандидатства за специално разрешително, преди продуктите да бъдат внесени и да изисква представянето за тази цел на декларация за внос, информация относно страната по произход и производство, вида на продукта и производителя, и изискваните сертификати, включително сертификат, удостоверяващ, че продуктите са съхранявани в замразено състояние за определен период преди освобождаването от митницата.

               3.

               Запитващата юрисдикция отправя искане за становище на Съда дали разпоредбите на Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета са от значение за отговора на втория въпрос.

               4.

               Вследствие на втория и третия въпрос се търси отговор и на въпроса дали ако държава от ЕИП определя правила, при които вносът в тази държава на сурови месни продукти не се разрешава, това представлява техническа пречка пред търговията по смисъла на член 18 от Споразумението за ЕИП.

               5.

               Иска се становище дали би било повлияло върху отговора на четвъртия въпрос, ако по правилата на държавата от ЕИП по местоназначение е разрешено да се правят изключения от общата забрана, посочена в този въпрос.

               6.

               В случай на утвърдителен отговор на четвъртия и/или петия въпрос, се иска отговор на въпроса в кои случаи подобна забрана за внос на сурови месни продукти, може да бъде обоснована предвид член 13 от Споразумението за ЕИП, като се вземат предвид, когато е уместно, обстоятелствата, описани в пети въпрос. Също така се иска отговор на въпроса какви изисквания следва да бъдат поставени по отношение на доказателствата в тази връзка, особено в светлината на принципа на предпазливост, присъщ на законодателството на ЕИП.


title: Дело F-104/14: Жалба, подадена на 7 октомври 2014 г.  — ZZ/Комисия

text:
               12.1.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 7/52

         Жалба, подадена на 7 октомври 2014 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-104/14)
   (2015/C 007/63)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: A. Salerno, адвокат)

      Ответник: Комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на решението да не се впише жалбоподателя в списъка с резерви от конкурс EPSO/AD/241/12 — GA.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на конкурсната комисия за конкурса EPSO AD/241/12 — GA да не впише жалбоподателя в списъка на издържалите кандидати,

               —

               да се осъди Комисията да заплати всички съдебни разноски по настоящото производство.


title: Дело T-715/13: Жалба, подадена на 24 декември 2013 г. — Lidl Stiftung/СХВП — Horno del Espinar (Castello)

text:
               15.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 78/13

         Жалба, подадена на 24 декември 2013 г. — Lidl Stiftung/СХВП — Horno del Espinar (Castello)
   (Дело T-715/13)
   2014/C 78/27
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател Lidl Stiftung & Co. KG (Некарзулм, Германия) (представители: M. Wolter, M. Kefferpütz и A. Marx, адвокати)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Horno del Espinar, SL (Ел Еспинар, Испания)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 1 октомври 2013 г. по преписка R 2338/2012-2,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка, съдържаща словния елемент „Castello“, за стоки от класове 29, 30 и 31 — Заявка за марка на Общността № 6 819 941

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Марка на Общността, регистрирана под № 4 199 907, за стоки и услуги от класове 30, 35 и 39 и испански марки за стоки и услуги от класове 30, 35 и 39

      Решение на отдела по споровете: Уважава възражението.

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: Нарушение на член 75, член 79 и член 8, параграф 1, буква б) от Регламента относно марката на Общността


title: Дело T-181/11: Определение на Общия съд от 23 октомври 2012 г. — Chivas/СХВП — Glencairn Scotch Whisky (LIVE WITH CHIVALRY) (Марка на Общността — Възражение — Оттегляне на възражението — Липса на основание за произнасяне)

text:
               22.12.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/22

         Определение на Общия съд от 23 октомври 2012 г. — Chivas/СХВП — Glencairn Scotch Whisky (LIVE WITH CHIVALRY)
   (Дело T-181/11) (1)

   (Марка на Общността - Възражение - Оттегляне на възражението - Липса на основание за произнасяне)
   2012/C 399/40
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Chivas Holdings (IP) Ltd (Paisley, Renfrewshire, Обединено кралство) (представител: адв. A. Carboni)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Folliard-Monguiral)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Glencairn Scotch Whisky Co. Ltd (Глазгоу, Обединено кралство) (представител: адв. K. Lumsdaine)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 12 януари 2011 г. (преписка R 1263/2010-1) относно производство по възражение между Glencairn Scotch Whisky Co. Ltd и Chivas Holdings (IP) Ltd.

      Диспозитив

               1.

               Липсва основание за постановяване на съдебно решение по същество по настоящата жалба.

               2.

               Осъжда жалбоподателя и встъпилата страна да понесат направените от тях съдебни разноски, както и, всяка от тези страни да заплати половината от разноските, направени от ответната страна.

      (1)  ОВ C 152, 21.5.2011 г.


title: Дело C-427/13: Определение на Съда (десети състав) от 17 юли 2014 г. (преюдициално запитване от Autorità per la Vigilanza sui Contratti pubblici di lavori, servizi e forniture — Италия) — Emmeci Srl/Cotral SpA (Преюдициално запитване — Член 53, параграф 2 от Процедурния правилник на Съда — Autorità per la Vigilanza sui Contratti pubblici di lavori, servizi e forniture — Член 267 ДФЕС — Понятие за национална юрисдикция — Липса на компетентност на Съда)

text:
               15.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 315/28

         Определение на Съда (десети състав) от 17 юли 2014 г. (преюдициално запитване от Autorità per la Vigilanza sui Contratti pubblici di lavori, servizi e forniture — Италия) — Emmeci Srl/Cotral SpA
   (Дело C-427/13) (1)

   ((Преюдициално запитване - Член 53, параграф 2 от Процедурния правилник на Съда - Autorità per la Vigilanza sui Contratti pubblici di lavori, servizi e forniture - Член 267 ДФЕС - Понятие за национална юрисдикция - Липса на компетентност на Съда))
   2014/C 315/44
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Autorità per la Vigilanza sui Contratti pubblici di lavori, servizi e forniture

      Страни в главното производство

      Жалбоподател Emmeci Srl

      Ответник: Cotral SpA

      Диспозитив

   Съдът на Европейския съюз явно няма компетентност да отговори на въпросите, поставени от Autorità per la Vigilanza sui Contratti pubblici di lavori, servizi e forniture (Италия) с нейния акт от 22 май 2013 г. (дело C-427/13).

      (1)  ОВ C 325, 9.11.2013 г.


title: Дело T-893/16: Жалба, подадена на 19 декември 2016 г. — Xiaomi/EUIPO — Apple (MI PAD)

text:
               13.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/26

         Жалба, подадена на 19 декември 2016 г. — Xiaomi/EUIPO — Apple (MI PAD)
   (Дело T-893/16)
   (2017/C 046/29)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Xiaomi, Inc. (Пекин, Китай) (представители: T. Raab и C. Tenkhoff, lawyers)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Apple Inc. (Купъртино, Калифорния, Съединени щати)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „MI PAD“ — заявка за регистрация № 12 780 987

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 22 септември 2016 г. по преписка R 363/2016-1

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение;

               —

               да осъди EUIPO и другата страна в производството пред апелативния състав на EUIPO да заплатят съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-590/14: Решение на Общия съд от 12 май 2016 г. — Zuffa/EUIPO (ULTIMATE FIGHTING CHAMPIONSHIP) (Марка на Европейския съюз — Заявка за словна марка на Европейския съюз „ULTIMATE FIGHTING CHAMPIONSHIP“ — Абсолютни основания за отказ — Липса на отличителен характер — Описателен характер — Придобиване на отличителен характер чрез използване — Задължение за мотивиране — Съответни потребители — Член 7, параграф 1, букви б) и в) и параграфи 2 и 3, и член 75 от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               27.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 232/11

         Решение на Общия съд от 12 май 2016 г. — Zuffa/EUIPO (ULTIMATE FIGHTING CHAMPIONSHIP)
   (Дело T-590/14) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Заявка за словна марка на Европейския съюз „ULTIMATE FIGHTING CHAMPIONSHIP“ - Абсолютни основания за отказ - Липса на отличителен характер - Описателен характер - Придобиване на отличителен характер чрез използване - Задължение за мотивиране - Съответни потребители - Член 7, параграф 1, букви б) и в) и параграфи 2 и 3, и член 75 от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2016/C 232/13)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Zuffa, LLC (Лас Вегас, Невада, Съединени американски щати) (представители: S. Malynicz, barrister, K. Gilbert и C. Balme, solicitors)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: P. Bullock)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 19 май 2014 г. (преписка R 1425/2013-2) относно заявка за регистрация на знака „ULTIMATE FIGHTING CHAMPIONSHIP“ като марка на Европейския съюз

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на втори апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 19 май 2014 г. (преписка R 1425/2013 2) в частта, в която отхвърля жалбата на Zuffa, LLC, що се отнася до следните стоки и услуги:

                           —

                           „записани аудиокасети, звукозаписни дискове, компактдискове (CD), записани видеокасети, лазерни видеодискове, цифрови многофункционални видеодискове, DVD, електронни, магнитни и оптични носители на данни, USB устройства, CD-ROM, всички представляващи носители за състезания, демонстрации и програми за смесени бойни изкуства; кинематографични филми в областта на смесените бойни изкуства“ от клас 9;

                           —

                           „предоставяне на информация за смесените бойни изкуства чрез мрежи за комуникация и информация; предоставяне на новини и информация в областта на спорта, фитнеса и смесените бойни изкуства чрез мрежи за комуникация и информация“ от клас 41.

               2)

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3)

               Zuffa, LLC и EUIPO понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 351, 6.10.2014 г.


title: Дело C-33/07: Искане за преюдициално заключение, направено от Tribunal Dâmboviţa (Румъния) на 24 януари 2007 г. — Ministerul Administraţiei şi Internelor — Direcţia Generală de Paşapoarte Bucureşti (Министерство на администрацията и вътрешните работи — Генерална дирекция Паспорти )/Gheorghe Jipa

text:
               23.6.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 140/6

         Искане за преюдициално заключение, направено от Tribunal Dâmboviţa (Румъния) на 24 януари 2007 г. — Ministerul Administraţiei şi Internelor — Direcţia Generală de Paşapoarte Bucureşti (Министерство на администрацията и вътрешните работи — Генерална дирекция „Паспорти“)/Gheorghe Jipa
   (Дело C-33/07)
   (2007/C 140/10)
   Език на производството: румънски
   Препращаща юрисдикция
   Tribunal Dâmboviţa
   Страни в главното производство

      Ищец: Ministerul Administraţiei şi Internelor — Direcţia Generală de Paşapoarte Bucureşti (Министерство на администрацията и вътрешните работи — Генерална дирекция „Паспорти“)

      Ответник: Gheorghe Jipa
   Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли член 18 от Договора за създаване на Европейската общност (консолидирана версия, публикувана в ОВ C 325, 24.12.2002 г.) да се тълкува в смисъл, че не допуска възпрепятствуване от законодателството на Румъния (с разпоредбите на член 38 и член 39 от Закон 248/2005 относно режима на свободно движение на румънските граждани в чужбина) на упражняването на правото на свободно движение на хора?

               2)

                           а)

                           Представляват ли разпоредбите на член 38 и член 39 от Закон № 248/2005 (националното законодателство), които възпрепятствуват свободното движение на едно лице в друга държава (румънски гражданин и понастоящем гражданин на Съюза), пречка пред свободното движение на хора, свобода, гарантирана от Договора в член 18 от него?

                           б)

                           Може ли държава-членка на Европейския съюз (в конкретния случай Румъния) да приема разпоредби, ограничаващи упражняването на свободното движение на гражданите на територията на друга държава-членка?

               3)

                           а)

                           Попада ли понятието „незаконно пребиваване“, използвано в националната разпоредба — Решение на правителството 825/2005 за одобряване на Спогодбата между правителството на Румъния, от една страна, и правителствата на Кралство Белгия, Великото херцогство Люксембург и Кралство Нидерландия, от друга страна, за обратно приемане на незаконно пребиваващи лица (на чието основание е разпоредено обратното приемане на ответника, който е бил в положение на „незаконно пребиваващ“) — в обхвата на съображенията за „обществен ред“ или „обществена сигурност“, уредени в разпоредбата на член 27 от Директива 2004/38/ЕО (1), за да може да се разпореди ограничаването на свободата на движение на такова лице?

                           б)

                           При положителен отговор на първия въпрос, трябва ли разпоредбите на член 27 от Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на гражданите на Съюза и на членовете на техните семейства да се придвижват и да пребивават свободно на територията на държавите-членки, да се тълкуват в смисъл, че държавите-членки могат да ограничават автоматично свободата на движение и пребиваване на гражданите на Съюза по съображения за „обществен ред“ и „обществена сигурност“, без да се анализира „поведението“ на съответното лице?

      (1)  ОВ L 158, стр. 77.


title: Дело C-125/09: Решение на Съда (пети състав) от 26 април 2012 г. — Европейска комисия/Република Кипър (Неизпълнение на задължения от държава членка — Електронни съобщителни мрежи и услуги — Директиви 2002/21/ЕО и 2002/20/ЕО — Сервитутни права — Липса на транспониране в предвидения срок)

text:
               16.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 174/4

         Решение на Съда (пети състав) от 26 април 2012 г. — Европейска комисия/Република Кипър
   (Дело C-125/09) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Електронни съобщителни мрежи и услуги - Директиви 2002/21/ЕО и 2002/20/ЕО - Сервитутни права - Липса на транспониране в предвидения срок)
   2012/C 174/03
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: G. Zavvos, A. Nijenhuis и H. Krämer)

      Ответник: Република Кипър (представители: K. Lykourgos и A. Pantazi-Lamprou)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 11, параграф 1 от Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги („Рамкова директива“) (ОВ L 108, стр. 33; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 35, стр. 195) — Нарушение на член 4, параграф 1 от Директива 2002/20/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно разрешението на електронните съобщителни мрежи и услуги („Директива за разрешение“) (ОВ L 108, стр. 21; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 35, стр. 183) — Предоставяне и разрешение на права за инсталиране на съоръжения върху, над или под имот, който е публична или частна собственост, от страна на предприятие, притежаващо разрешение за доставка на обществени съобщителни мрежи

      Диспозитив

               1.

               Като не е гарантирала, че предоставянето на сервитутни права върху, над или под имоти, които са публична собственост, може да бъде осигурено в условията на прозрачност, без дискриминация и незабавно, в съответствие с член 11, параграф 1 от Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги („Рамкова директива“) и с член 4, параграф 1 от Директива 2002/20/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно разрешението на електронните съобщителни мрежи и услуги („Директива за разрешение“), Република Кипър не е изпълнила задълженията си по тези директиви.

               2.

               Осъжда Република Кипър да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 141, 20.6.2009 г.


title: Дело T-129/07: Иск, предявен на 17 април 2007 г. — Ирландия/Комисия

text:
               23.6.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 140/35

         Иск, предявен на 17 април 2007 г. — Ирландия/Комисия
   (Дело T-129/07)
   (2007/C 140/59)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищец: Ирландия (представители: D. O'Hagan, E. Alkin, както и McGarry, Barrister)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               Съгласно член 230 от Договора да се отмени, изцяло или отчасти, Решение на Комисията № C(2007) 286 окончателен от 7 февруари 2007 г. относно освобождаване от акцизи върху минералните масла, използвани като гориво при производството на алуминий в Gardanne, в район Shannon и в Sardinia, осъществено съответно от Франция, Ирландия и Италия, доколкото то се отнася до освобождаването от акцизи на минералните масла, използвани като гориво при производството на алуминий в район Shannon, осъществено от Ирландия;

               —

               да се осъди Комисията на Европейските общности да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи
   Ищецът иска отмяна на Решение на Комисията № C(2007) 286 окончателен от 7 февруари 2007 г., с което Комисията намира, че освобождаванията от акциз, направени от Франция, Ирландия и Италия по отношение на котелните горива, използвани при производството на алуминий от 1 януари 2004 г. представлява държавна помощ по смисъла на член 87 параграф 1 ЕО и, че определена част от тази помощ е несъвместима с Общия пазар.
   В подкрепа на иска си, ищецът посочва следните четири довода.
   На първо място ищецът твърди, че Комисията е сбъркала, заключавайки че Ирландия не е доказала, че освобождаванията са в съответствие с естеството и логиката на местната данъчна система.
   На второ място ищецът претендира, че Комисията не е направила правилен конкурентен анализ в подкрепа на заключенията си, че мярката, предприета от Ирландия, може да засегне търговията в рамките на Общността и да наруши или заплашва да наруши конкуренцията.
   На трето място, ищецът твърди, че оспорваното решение нарушава принципа на правната сигурност в случаи, в които Съветът вече е разрешил специална дерогация до края на 2006 г.
   На последно място, ищецът твърди, че Комисията е допуснала грешка в правото, като е заключила, че разглежданата държавна помощ представлява нова държавна помощ, за разлика от вече съществуваща такава.