title: Дело C-155/10: Решение на Съда (първи състав) от 15 септември 2011 г. (преюдициално запитване от Supreme Court of the United Kingdom, Обединеното кралство) — Williams и др./British Airways plc (Условия на труд — Директива 2003/88/ЕО — Организация на работното време — Право на годишен отпуск — Транспортни пилоти)

text:
               29.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 319/7

         Решение на Съда (първи състав) от 15 септември 2011 г. (преюдициално запитване от Supreme Court of the United Kingdom, Обединеното кралство) — Williams и др./British Airways plc
   (Дело C-155/10) (1)

   (Условия на труд - Директива 2003/88/ЕО - Организация на работното време - Право на годишен отпуск - Транспортни пилоти)
   2011/C 319/11
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   Supreme Court of the United Kingdom

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Williams and others

      Ответник: British Airways plc

      Предмет

   Преюдициалното запитване — Supreme Court of the United Kingdom — Тълкуване на член 7 от Директива 93/104/ЕО на Съвета от 23 ноември 1993 година относно някои аспекти на организацията на работното време (ОВ L 307, стр. 18) и на член 7 от Директива 2003/88/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време (ОВ L 299, стр. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 3) — Обхват на наложените с директивите задължения за вида и размера на обезщетението за платен годишен отпуск — Свобода на действие на държавите членки при определянето на условията за това — Платен годишен отпуск на транспортните пилоти

      Диспозитив

   Член 7 от Директива 2003/88/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време и клауза 3 от споразумението, приложено към Директива 2000/79/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година относно Европейското споразумение за организация на работното време на мобилните работници в гражданската авиация, сключено от Асоциацията на европейските авиокомпании (АЕА), Европейската федерация на транспортните работници (ETF), Европейската асоциация на пилотите (ECA), Асоциацията на европейските регионални авиокомпании (ERA) и Международната асоциация на въздушните превозвачи (IACA), трябва да се тълкуват в смисъл, че по време на годишния отпуск транспортните пилоти имат право да продължат да получават не само основната си заплата, но и първо, всички компоненти, същностно свързани с изпълнението на задачите, които са им възложени с трудовия договор и за които им се заплаща парична сума, добавяна при изчисляването на общото им възнаграждение, и второ, всички компоненти, свързани с личния и професионалния статут на съответния транспортен пилот.
   Националният съд следва да прецени дали различните компоненти на общото възнаграждение на работника отговарят на тези критерии.

      (1)  ОВ C 161, 19.6.2010 г.


title: Дело C-484/10: Решение на Съда (пети състав) от 1 март 2012 г. (преюдициално запитване от Tribunal Supremo — Испания) — Asociación para la Calidad de los Forjados (Ascafor), Asociación de Importadores y Distribuidores de Acero para la Construcción (Asidac)/Administración del Estado и др. (Свободно движение на стоки — Количествени ограничения и мерки с равностоен ефект — Директива 89/106/ЕИО — Строителни продукти — Нехармонизирани стандарти — Отличителни знаци за качество — Изисквания по отношение на органите за сертифициране)

text:
               21.4.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 118/5

         Решение на Съда (пети състав) от 1 март 2012 г. (преюдициално запитване от Tribunal Supremo — Испания) — Asociación para la Calidad de los Forjados (Ascafor), Asociación de Importadores y Distribuidores de Acero para la Construcción (Asidac)/Administración del Estado и др.
   (Дело C-484/10) (1)

   (Свободно движение на стоки - Количествени ограничения и мерки с равностоен ефект - Директива 89/106/ЕИО - Строителни продукти - Нехармонизирани стандарти - Отличителни знаци за качество - Изисквания по отношение на органите за сертифициране)
   2012/C 118/07
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Supremo

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Asociación para la Calidad de los Forjados (Ascafor), Asociación de Importadores y Distribuidores de Acero para la Construcción (Asidac)

      Ответници: Administración del Estado, Calidad Siderúrgica SL, Colegio de Ingenieros Técnicos Industriales, Asociación Española de Normalización y Certificación (AENOR), Consejo General de Colegios Oficiales de Aparejadores y Arquitectos Técnicos, Asociación de Investigación de las Industrias de la Construcción (Aidico) Instituto Tecnológico de la Construcción, Asociación Nacional Española de Fabricantes de Hormigón Preparado (Anefhop), Ferrovial Agromán SA, Agrupación de Fabricantes de Cemento de España (Oficemen), Asociación de Aceros Corrugados Reglamentarios y su Tecnología y Calidad (Acerteq)

      Предмет

   Преюдициално запитване — Tribunal Supremo — Тълкуване на членове 28 и 30 ЕО (понастоящем членове 34 ДФЕС и 36 ДФЕС) — Строителни продукти — Продукти, които не са предвидени в хармонизираните норми като нормите, съдържащи се в Директива 89/106/ЕИО от 21 декември 1988 година относно сближаването на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите членки по отношение на строителните продукти (ОВ L 40, 1989 г., стp. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 9, стр. 3) — Пускане на пазара, обусловено от наличието на сертификат за по-високо качество или такъв, издаден в съответствие с методите, отговарящи на подробните условия, еквивалентни с изискваните от националните власти, или от предварителното разрешение на тези условия, макар то вече да е било получено в държавата членка по произход

      Диспозитив

   Членове 34 ДФЕС и 36 ДФЕС трябва да се тълкуват в смисъл, че изискванията, предвидени в член 81 от Инструкцията за структурния бетон (EHE-08), одобрена с Кралски указ 1247/08 от 18 юли 2008 г., във връзка с приложение 19 към тази инструкция, за официалното признаване на сертификати, с които се удостоверява нивото на качество на стоманата за армиране на бетон и които са издадени в държава членка, различна от Кралство Испания, представляват пречка за свободното движение на стоки. Подобна пречка може да се обоснове с целта за закрила на здравето и живота на хората, доколкото предвидените изисквания не надхвърлят минималните стандарти за използване на стоманата за армиране на бетон в Испания. В този случай запитващата юрисдикция следва да провери — в хипотезата, при която образуванието, което издава сертификата за качество, подлежащ на официално признаване в Испания, притежава качеството на одобрен орган по смисъла на Директива 89/106/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 година относно сближаването на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите членки по отношение на строителните продукти, изменена с Директива 93/68/ЕИО на Съвета от 22 юли 1993 година — кои от тези изисквания надхвърлят необходимото за постигането на целта за закрила на здравето и живота на хората.

      (1)  ОВ C 346, 18.12.2010 г.


title: Дело C-303/10: Определение на председателя на Съда от 11 януари 2011 г. (преюдициално запитване от Tribunal Supremo, Испания) — Administración General del Estado/Red Nacional de Ferrocarriles Españoles (RENFE)

text:
               16.4.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 120/10

         Определение на председателя на Съда от 11 януари 2011 г. (преюдициално запитване от Tribunal Supremo, Испания) — Administración General del Estado/Red Nacional de Ferrocarriles Españoles (RENFE)
   (Дело C-303/10) (1)

   2011/C 120/23
   Език на производството: испански
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 246, 11.9.2010 г.


title: Дело C-543/08: Решение на Съда (първи състав) от 11 ноември 2010 г. — Европейска комисия/Португалска република (Неизпълнение на задължения от държава членка — Членове 56 ЕО и 43 ЕО — Свободно движение на капитали — Привилегировани акции ( golden shares ) на португалската държава в EDP — Energias de Portugal — Ограничения при придобиването на дялови участия и намеса в управлението на приватизирано дружество)

text:
               15.1.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 13/3

         Решение на Съда (първи състав) от 11 ноември 2010 г. — Европейска комисия/Португалска република
   (Дело C-543/08) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Членове 56 ЕО и 43 ЕО - Свободно движение на капитали - Привилегировани акции („golden shares“) на португалската държава в EDP - Energias de Portugal - Ограничения при придобиването на дялови участия и намеса в управлението на приватизирано дружество)
   2011/C 13/05
   Език на производството: португалски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: G. Braun, P. Guerra e Andrade и M. Teles Romão)

      Ответник: Португалска република (представители: L. Inez Fernandes, C. Botelho Moniz и P. Gouveia e Melo, advogados)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на членове 43 ЕО и 56 ЕО — Привилегировани акции („golden shares“) на португалската държава в EDP — Energias de Portugal

      Диспозитив

               1.

               Като е запазила особени права в EDP — Energias de Portugal като предвидените в Закон № 11/90, Рамков закон за приватизацията (Lei n.o 11/90, Lei Quadro das Privatizações) от 5 април 1990 г., в Декрет-закон № 141/2000 от 15 юли 2000 г. за одобряване на четвъртата фаза на процедурата по реприватизация на дружествения капитал на EDP — Electricidad de Portugal SA и в устава на това дружество в полза на португалската държава и на други публичноправни субекти — права, предоставени във връзка с привилегировани акции („golden shares“) на държавата в посоченото дружество, Португалската република не е изпълнила задълженията си по член 56 ЕО.

               2.

               Осъжда Португалската република да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 19, 24.1.2009 г.


title: Дело C-29/12: Определение на председателя на Съда (девети състав) от 12 юни 2013 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия

text:
               3.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 225/56

         Определение на председателя на Съда (девети състав) от 12 юни 2013 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия
   (Дело C-29/12) (1)

   2013/C 225/108
   Език на производството: немски
   Председателят на девети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 98, 31.3.2012 г.


title: Съединени дела T-156/07 и T-232/07: Решение на Общия съд от 13 септември 2010 г. — Испания/Комисия (Езиков режим — Обявлениe за конкурс на общо основание за назначаването на администратори — Публикуване на всички официални езици — Изменения — Регламент № 1 — Членове 27, 28 и член 29, параграф 1 от Правилника — Член 1, параграфи 1 и 2 от Приложение III към Правилника — Задължение за мотивиране — Принцип на недопускане на дискриминация)

text:
               6.11.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/24

         Решение на Общия съд от 13 септември 2010 г. — Испания/Комисия
   (Съединени дела T-156/07 и T-232/07) (1)

   (Езиков режим - Обявлениe за конкурс на общо основание за назначаването на администратори - Публикуване на всички официални езици - Изменения - Регламент № 1 - Членове 27, 28 и член 29, параграф 1 от Правилника - Член 1, параграфи 1 и 2 от Приложение III към Правилника - Задължение за мотивиране - Принцип на недопускане на дискриминация)
   2010/C 301/37
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Кралство Испания (представители: по дело T-156/07, F. Díez Moreno, и по дело T-232/07, F. Díez Moreno и N. Díaz Abad, abogados del Estado)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално J. Currall, L. Escobar Guerrero и H. Krämer, впоследствие J. Currall, H. Krämer и J. Baquero Cruz, подпомагани от A. Dal Ferro, avocat)

      Встъпили страни в подкрепа на жалбоподателя: Република Литва (представител: D. Kriaučiūnas) (по дела T-156/07 и T-232/07) и Република Гърция (представители: S. Vodina и M. Michelogiannaki) (по дело T-156/07)

      Предмет

   Искане за отмяна, от една страна, на обявление за конкурс на общо основание EPSO/AD/94/07 за съставянето на списък, от който да се набират администратори (AD5) в областта на информацията, комуникацията и медиите (ОВ C 45 A, 2007 г., стр. 3) и, от друга страна, на обявление за конкурс на общо основание EPSO/AD/95/07 за съставянето на списък, от който да се набират администратори (AD5) в област информация (библиотечно дело/документация) (ОВ C 103 A, 2007 г., стр. 7)

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Кралство Испания понася направените от него съдебни разноски, както и тези, направени от Европейската комисия.

               3.

               Република Литва и Република Гърция понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 140, 23.6.2007 г.


title: Дело C-601/10: Решение на Съда (шести състав) от 27 октомври 2011 г. — Европейска комисия/Република Гърция (Неизпълнение на задължения от държава членка — Директиви 92/50/ЕИО и 2004/18/ЕО — Обществени поръчки за услуги — Допълнителни услуги по вписване в кадастъра и в градоустройствения план — Процедура на договаряне без предварително публикувано обявление за обществена поръчка)

text:
               17.12.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 370/15

         Решение на Съда (шести състав) от 27 октомври 2011 г. — Европейска комисия/Република Гърция
   (Дело C-601/10) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Директиви 92/50/ЕИО и 2004/18/ЕО - Обществени поръчки за услуги - Допълнителни услуги по вписване в кадастъра и в градоустройствения план - Процедура на договаряне без предварително публикувано обявление за обществена поръчка)
   2011/C 370/25
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: M. Patakia и D. Kukovec)

      Ответник: Република Гърция (представители: S. Chala и D. Tsagkaraki)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 8 и член 11, параграф 3 от Директива 92/50/ЕИО на Съвета от 18 юни 1992 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за услуги (ОВ L 209, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 2, стр. 50), както и на член 20 и член 31, точка 4 от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги (ОВ L 134, стр. 114; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 116; поправка в ОВ L 182; стр. 282) — Възлагане на обществена поръчка без предварително публикуване на обявление — Договор за допълнителни услуги по вписване в кадастъра и градоустройствения план — Общини Vassilika, Kassandra, Egnatia и Arethousa

      Диспозитив

               1.

               Като е възложила, посредством процедура на договаряне без предварително публикуване на обявление, обществени поръчки с предмет допълнителни услуги по вписване в кадастъра и в градоустройствения план, които не се съдържат в първоначалния договор, сключен от общини Vassilika, Kassandra, Egnatia и Arethousa, Република Гърция не е изпълнила задълженията си по член 8 и член 11, параграф 3 от Директива 92/50/ЕИО на Съвета от 18 юни 1992 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за услуги, изменена с Директива 97/52/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 1997 г., както и по член 20 и член 31, точка 4 от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги.

               2.

               Осъжда Република Гърция да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 63, 26.2.2011 г.


title: Дело T-803/14: Жалба, подадена на 9 декември 2014 г.  — Gervais Danone/СХВП — San Miguel (B'lue)

text:
               2.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 34/44

         Жалба, подадена на 9 декември 2014 г. — Gervais Danone/СХВП — San Miguel (B'lue)
   (Дело T-803/14)
   (2015/C 034/52)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Compagnie Gervais Danone (Париж, Франция) (представител: A. Lakits, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: San Miguel, Fábricas de Cerveza y Malta, SA (Барселона, Испания)

      Данни за производството пред СХВП

      Притежател на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: фигуративна марка на Общността със словния елемент „B’lue“ — марка на Общността № 1 0 5 49  509

      Производство пред СХВП: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на СХВП от 30.9.2014 г. по преписка R 1382/2013-5

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди СХВП да заплати разноските в настоящото производство, а другата страна — разноските в производството пред СХВП.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) Регламент № 207/2009.


title: Дело T-426/13: Жалба, подадена на 14 август 2013 г. — L’Oréal/СХВП — Cosmetica Cabinas (AINHOA)

text:
               19.10.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 304/21

         Жалба, подадена на 14 август 2013 г. — L’Oréal/СХВП — Cosmetica Cabinas (AINHOA)
   (Дело T-426/13)
   2013/C 304/36
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: L’Oréal SA (Париж, Франция) (представители: M. Granado Carpenter и M. Polo Carreño, адвокати)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Cosmetica Cabinas, SL (El Masnou, Испания)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 6 юни 2013 г. по дело R 1642/2012-1,

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски в настоящото производство.

      Правни основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за отмяна: Словна марка „AINHOA“ за стоки и услуги от класове 3, 35 и 39 — Регистрация на марка на Общността № 2 720 811

      Притежател на марката на Общността: Другата страна в производството пред апелативния състав

      Страна, която иска отмяна на марката на Общността: Жалбоподателя

      Решение на отдела по отмяна: Прекратява правата на притежателя на марка на Общността за услуги от класове 35 и 39 и отхвърля искането за отмяна по отношение на „козметични продукти“ от клас 3

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: Нарушение на член 51, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (1).

      (1)  ОВ L 78, стр. 1.


title: Дело T-505/12: Решение на Общия съд от 12 февруари 2015 г. — Compagnie des montres Longines, Francillon/СХВП — Cheng (B) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността „B“ — По-ранна международна фигуративна марка, представляваща две разперени крила — Относителни основания за отказ — Липса на вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Липса на засягане на репутацията — Член 8, параграф 5 от Регламент № 207/2009)

text:
               30.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 107/24

      Решение на Общия съд от 12 февруари 2015 г. — Compagnie des montres Longines, Francillon/СХВП — Cheng (B)
      (Дело T-505/12) (1)

      ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „B“ - По-ранна международна фигуративна марка, представляваща две разперени крила - Относителни основания за отказ - Липса на вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Липса на засягане на репутацията - Член 8, параграф 5 от Регламент № 207/2009))
      (2015/C 107/31)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Compagnie des montres Longines, Francillon SA (Сент-Имие, Швейцария) (представител: P. González-Bueno Catalán de Ocón, адвокат)

         Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: първоначално F. Mattina, впоследствие P. Bullock)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Xiuxiu Cheng (Будапеща, Унгария)

         Предмет

      Жалба срещу решение на пети апелативен състав на СХВП от 14 септември 2012 г. (преписка R 193/2012-5) относно производство по възражение между Compagnie des montres Longines, Francillon SA и Xiuxiu Cheng.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Compagnie des montres Longines, Francillon SA да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 26, 26.1.2013 г.


title: Дело F-20/09: Жалба, подадена на 9 март 2009 г. — Juvyns/Съвет

text:
               16.5.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/46

         Жалба, подадена на 9 март 2009 г. — Juvyns/Съвет
   (Дело F-20/09)
   2009/C 113/98
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Marc Juvyns (Брюксел, Белгия) (представители: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal, avocats)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Предмет и описание на спора

   Отмяна на решението да не се повиши жалбоподателя в степен AST 7 в процедурата за повишаване за 2008 година и — доколкото е необходимо — на решенията да се повишат в тази степен длъжностни лица с по-малко заслуги.

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението на Органа по назначаването да не повиши жалбоподателя в степен AST 7 в процедурата за повишаване за 2008 година и — доколкото е необходимо — решенията да се повишат в тази степен длъжностни лица с по-малко заслуги.

               —

               да се осъди Съветът на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-268/12: Жалба, подадена на 30 май 2012 г. от Cadila Healthcare Ltd срещу решението на Общия съд (пети състав), постановено на 15 март 2012 г. по дело T-288/08 — Cadila Healthcare Ltd/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

text:
               25.8.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 258/10

         Жалба, подадена на 30 май 2012 г. от Cadila Healthcare Ltd срещу решението на Общия съд (пети състав), постановено на 15 март 2012 г. по дело T-288/08 — Cadila Healthcare Ltd/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
   (Дело C-268/12)
   2012/C 258/17
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Cadila Healthcare Ltd (представител: S. Malynicz, Barrister)

      Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на Общия съд по дело T-288/08 от 15 март 2012 г.,

               —

               да се осъдят Службата за хармонизация във вътрешния пазар и встъпилата страна да заплатят собствените си съдебни разноски и съдените разноски на жалбоподателя.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят твърди, че обжалваното съдебно решение трябва да бъде отменено на следните правни основания:

               Общият съд е нарушил член 113 от Процедурния правилник, като не е приел, че производството е останало без предмет, поради това че към датата на съдебното решение по-ранната марка не е била подновена и че допълнителният шестмесечен гратисен период по член 47, параграф 3 от Регламент № 207/2009 (1) е изтекъл.

               По въпроса за фонетичното сходство Общият съд е изопачил доказателствата и неправилно е преценил фактите; решението му съдържа материална неточност в заключенията, която се дължи на представените му документи.

               Общият съд не е взел предвид обстоятелството, че при продажбата на фармацевтични продукти участват професионалисти.

               По въпроса за визуалното сходство Общият съд е приложил неправилно собствената си практика, съгласно която по правило началото на марките се счита за най-важно, а при марки, които са относително кратки, като тази в настоящия случай, централните елементи са същото толкова важни като елементите в началото и в края на знака.

      (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1).


title: Дело T-161/10: Жалба, подадена на 8 април 2010 г. — Longevity Health Products/СХВП — Tecnifar (E-PLEX)

text:
               5.6.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 148/47

         Жалба, подадена на 8 април 2010 г. — Longevity Health Products/СХВП — Tecnifar (E-PLEX)
   (Дело T-161/10)
   2010/C 148/77
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Longevity Health Products, Inc. (Насау, Бахамски острови) (представители: J. Korab, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Tecnifar — Industria Tecnica Farmaceutica, SA (Лисабон, Португалия)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се уважи жалбата, подадена от жалбоподателя;

               —

               да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 5 февруари 2010 г. по преписка R 662/2009-4 и да се отхвърли възражението, подадено от другата страна в производството пред апелативния състав, що се отнася до фармацевтичните и ветеринарните продукти, с изключение на лекарствените продукти, предназначени да лекуват заболявания, свързани с централната нервна система;

               —

               да осъди ответника да заплати разноските.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателя

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „E-PLEX“ за стоки и услуги от класове 3, 5 и 35

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: регистрацията на португалската словна марка „EPILEX“ за стоки от клас 5

      Решение на отдела по споровете: уважава частично възражението.

      Решение на апелативния състав: частично отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 на Съвета относно марката на Общността, тъй като апелативният състав погрешно е приел, че е налице вероятност от объркване между разглежданите марки.


title: Дело C-253/09: Иск, предявен на 8 юли 2009г. — Комисия на Европейските общности/Република Унгария

text:
               26.9.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 233/6

         Иск, предявен на 8 юли 2009г. — Комисия на Европейските общности/Република Унгария
   (Дело C-253/09)
   2009/C 233/10
   Език на производството: унгарски

      Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: R. Lyal и K. Ritzné Talabér)

      Ответник: Република Унгария

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че Република Унгария не е изпълнила задълженията си по членове 18 ЕО, 39 ЕО и 43 ЕО, и по членове 28 и 31 от Споразумението за ЕИП, като прилага към покупката на жилище, разположено в Унгария, в замяна на жилище, разположено в друга държава, по-неблагоприятно третиране отколкото прилаганото към покупката на разположено в Унгария жилище вместо жилище, разположено в същата тази държава.

               —

               да се осъди Република Унгария да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Предмет на настоящия иск е унгарската данъчна норма, по силата на която при определянето на данъчната основа за данъка, дължим към момента на придобиване на собственост на жилище, разположено на територията на страната, е позволено да се приспадне от стойността на придобитото жилище цената на продаденото жилище, само ако последното се намира на територията на страната.
   Тази разпоредба противоречи на свободното движение на хора и на свободата на установяване съгласно членове 18 ЕО, 39 ЕО и 43 ЕО и членове 28 и 32 от Споразумението за ЕИП.
   Целта на цитираните разпоредби на общностното право е да се улеснят гражданите на държавите-членки при упражняването на каквато и да е професионална дейност където и да е в Общността и в същото време да се забрани всяка мярка, в резултат на която гражданите на една държава — членка на Общността, които, ползвайки се от правото си на свободно движение, желаят да упражняват икономическа дейност на територията на друга държава членка, могат да попаднат в по-неблагоприятно положение. Постоянна съдебна практика е, че разпоредби, които възпрепятстват или възпират гражданин на една държава членка да напусне страната си по произход, за да упражнява правото си на свободно движение, съставляват препятствия пред посочената свобода, макар да се прилагат независимо от гражданството на засегнатите лица.
   Въпреки това, унгарският данъчен закон, предмет на настоящия иск представлява норма с описаните характеристики. Действително, поради изключването от посоченото данъчно предимство на чуждестранните или унгарски граждани, които, ползвайки се от правото си на свободно движение, пребивават в продължение на известно време в друга държава членка и придобиват жилище там, биха получили по-малко стимули за придобиване на жилище в Унгария, отколкото тези, които пребивават в Унгария и са придобили ново жилище вместо това, което са имали на територията на страната. По този начин унгарското законодателство може очевидно да има възпиращ ефект за установяването на гражданите на други държави-членки в Унгария. Комисията счита, че тези лица, които евентуално вече са платили данъци в подобен размер в държавата по предходното си пребиваване, когато са придобивали жилището си, ще бъдат поставени в същото положение като тези, които са придобили предишното си жилище в Унгария. Следователно посочените лица трябва да бъдат третирани по същия начин. Същевременно, понеже унгарското законодателство поставя в по-неблагоприятно положение тези, които придобиват в Унгария жилище вместо жилището, разположено в която и да е друга държава членка, в сравнение с тези, които също са придобили жилище, но вече са разполагали с жилище на територията на страната, то третира обективно еднакви положения по различен начин и поради това е дискриминационно.
   Единственият довод, формулиран от правителството на Република Унгария, не е от естество да обоснове такова нарушение на правото.
   На първо място, що се отнася до възражението, свързано с необходимостта да се гарантира съгласуваност на данъчната система, трябва да се отбележи, че по настоящото дело не може да се открие никаква пряка връзка между данъчното предимство, за което става въпрос, и компенсирането на посоченото предимство посредством определена данъчна основа, което пък представлява изискване, за да може споменатата необходимост да се гарантира съгласуваност на данъчната система да представлява оправдано ограничение на упражняването на основните свободи. От икономическа гледна точка не съществува пряка връзка между придобиването на друго жилище и задължението за плащане на данъка, и продажбата на първото жилище и платените към онзи момент данъци; това са елементи, които само унгарският законодател свързва помежду им.
   Накрая, относно изтъкнатия от унгарското правителство довод, че нуждата да се вземат предвид имотите, продадени в друга държава членка, и платените към момента на придобиването им данъци, и предотвратяването на евентуални злоупотреби във връзка с тези сделки би породила сериозни административни затруднения, Комисията посочва, че потенциалните административни затруднения не могат в никакъв случай да оправдаят нарушаването на основните свободи, гарантирани от общностното право. Република Унгария със сигурност има възможността да налага определени изисквания, за да получи необходимата информация, но тези изисквания не могат да бъдат непропорционални спрямо преследваната цел.


title: Дело C-17/10: Решение на Съда (голям състав) от 14 февруари 2012 г. (преюдициално запитване от Krajský soud v Brně — Чешка република) — Toshiba Corporation и др./Úřad pro ochranu hospodářské soutěže (Конкуренция — Картел на територията на държава членка, започнал преди присъединяването на тази държава към Европейския съюз — Международен картел, чиято дейност оказва влияние на територията на Съюза и на Европейското икономическо пространство — Член 81 ЕО и член 53 от Споразумението за ЕИП — Преследване и санкциониране на нарушението за периода преди и след датата на присъединяване — Глоби — Разпределение на правомощията на Комисията и тези на националните органи по конкуренция — Налагане на глоби от Комисията и от националния орган по конкуренция — Принцип ne bis in idem — Регламент (ЕО) № 1/2003 — Член 3, параграф 1 и член 11, параграф 6 — Последствия от присъединяването на нова държава членка към Съюза)

text:
               31.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 98/3

         Решение на Съда (голям състав) от 14 февруари 2012 г. (преюдициално запитване от Krajský soud v Brně — Чешка република) — Toshiba Corporation и др./Úřad pro ochranu hospodářské soutěže
   (Дело C-17/10) (1)

   (Конкуренция - Картел на територията на държава членка, започнал преди присъединяването на тази държава към Европейския съюз - Международен картел, чиято дейност оказва влияние на територията на Съюза и на Европейското икономическо пространство - Член 81 ЕО и член 53 от Споразумението за ЕИП - Преследване и санкциониране на нарушението за периода преди и след датата на присъединяване - Глоби - Разпределение на правомощията на Комисията и тези на националните органи по конкуренция - Налагане на глоби от Комисията и от националния орган по конкуренция - Принцип ne bis in idem - Регламент (ЕО) № 1/2003 - Член 3, параграф 1 и член 11, параграф 6 - Последствия от присъединяването на нова държава членка към Съюза)
   2012/C 98/04
   Език на производството: чешки

      Запитваща юрисдикция

   Krajský soud v Brně

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Toshiba Corporation, T&D Holding, по-рано Areva T&D Holding SA, Alstom Grid SAS, по-рано Areva T&D SAS, Alstom Grid AG, по-рано Areva T&D AG, Mitsubishi Electric Corp., Alstom, Fuji Electric Holdings Co. Ltd, Fuji Electric Systems Co. Ltd, Siemens Transmission & Distribution SA, Siemens AG Österreich, VA Tech Transmission & Distribution GmbH & Co. KEG, Siemens AG, Hitachi Ltd, Hitachi Europe Ltd, Japan AE Power Systems Corp., Nuova Magrini Galileo SpA

      Ответник: Úřad pro ochranu hospodářské soutěže

      Предмет

   Преюдициално запитване — Krajský soud v Brně — Тълкуване на член 81 ЕО, на член 50 от Хартата на основните права на Европейския съюз (ОВ C 303, 2007 г., стр. 1), на Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, 2003 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167) и по-конкретно на член 3, параграф 1 и член 11, параграф 6 от него, както и на точка 51 от Известието на Комисията относно сътрудничеството в рамките на мрежата от органите по конкуренция (ОВ C 101, 2004 г., стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 4, стр. 111) — Картел на територията на държава членка, създаден преди присъединяването на тази държава към Европейския съюз и прекратен след това събитие — Налагане на глоби от Комисията и от националния орган по конкуренция — Компетентност на националния орган по конкуренция да налага санкция при същите факти за периода, предхождащ присъединяването — Принцип non bis in idem

      Диспозитив

               1.

               Разпоредбите на член 81 ЕО и на член 3, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора, трябва да се тълкуват в смисъл, че в рамките на производство, образувано след 1 май 2004 г., те не са приложими към картел, който е породил последици на територията на държава членка, присъединила се към Съюза на 1 май 2004 г., през периоди преди тази дата.

               2.

               По силата на член 11, параграф 6 от Регламент № 1/2003 във връзка с член 3, параграф 1 от същия регламент образуването от Европейската комисия на производство по глава III от Регламент № 1/2003 срещу картел не освобождава националния орган по конкуренция на съответната държава членка от правомощията му да санкционира, прилагайки националното право на конкуренция, антиконкурентните последици, породени от този картел на територията на посочената държава членка, за времето преди нейното присъединяване към Европейския съюз.
               Принципът ne bis in idem допуска националният орган по конкуренция на съответната държава членка да наложи глоби на предприятия, участващи в картел, за да санкционира последиците от действията на картела на територията на тази държава членка преди нейното присъединяване към Съюза, при положение че наложените глоби на същите участници в картела с решение на Комисията, прието преди решението на посочения национален орган по конкуренция, не са имали за предмет именно тези последици.

      (1)  ОВ C 100, 17.4.2010 г.


title: Дело C-323/07: Определение на Съда (седми състав) от 10 април 2008 г. (преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Италия) — Termoraggi SpA/Comune di Monza (Обществени поръчки — Обществена поръчка за доставки и услуги — Възлагане без публичен търг — Възлагане от административно-териториална единица на предприятие, чийто капитал се притежава от нея)

text:
               5.7.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/11

         Определение на Съда (седми състав) от 10 април 2008 г. (преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Италия) — Termoraggi SpA/Comune di Monza
   (Дело C-323/07) (1)

   (Обществени поръчки - Обществена поръчка за доставки и услуги - Възлагане без публичен търг - Възлагане от административно-териториална единица на предприятие, чийто капитал се притежава от нея)
   (2008/C 171/19)
   Език на производството: италиански
   Препращаща юрисдикция
   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia
   Страни в главното производство

      Ищец: Termoraggi SpA

      Ответник: Comune di Monza

      В присъствието на: Acqua Gas Azienda Municipale (AGAM)
   Предмет
   Преюдициално запитване — Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Тълкуване на член 6 от Директива 92/50/ЕИО на Съвета от 18 юни 1992 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за услуги (ОВ L 209, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 2, стр. 50) — Приложно поле — Национални разпоредби, с които извън предвидените в директивата процедури за възлагане на обществени поръчки на общинско предприятие се предоставя управлението на отоплителните инсталации на някои общински сгради
   Диспозитив
   Директива 92/50/ЕИО на Съвета от 18 юни 1992 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за услуги и Директива 93/36/ЕИО на Съвета от 14 юни 1993 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за доставки не се прилагат за договор за обществена поръчка, сключен между административно-териториална единица и лице, което е отделен правен субект, различен от последната, в хипотеза, при която едновременно административно-териториалната единица упражнява контрол върху разглежданото лице, който е аналогичен на контрола, упражняван от нея по отношение на собствените й служби, и това лице осъществява основната част от дейността си с административно-териториалната единица или единици, които притежават капитала й.
   Член 6 от Директива 92/50 се прилага само когато съществуват обнародвани законови, подзаконови или административни разпореди, които предоставят на лицето, на което е възложена поръчката, изключително право върху предмета на възложената обществена поръчка.

      (1)  ОВ C 235, 6.10.2007 г.


title: Дело T-118/13: Решение на Общия съд от 22 юни 2016 г. — Whirlpool Europe/Комисия (Жалба за отмяна — Държавни помощи — Електродомакински уреди — Помощ за преструктуриране — Решение, с което помощта се обявява за съвместима с вътрешния пазар при спазването на определени условия — Решение, прието след отмяна от Общия съд на предходното решение относно същото производство — Липса на лично засягане — Липса на съществено засягане на конкурентното положение — Недопустимост)

text:
               1.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 279/26

         Решение на Общия съд от 22 юни 2016 г. — Whirlpool Europe/Комисия
   (Дело T-118/13) (1)

   ((Жалба за отмяна - Държавни помощи - Електродомакински уреди - Помощ за преструктуриране - Решение, с което помощта се обявява за съвместима с вътрешния пазар при спазването на определени условия - Решение, прието след отмяна от Общия съд на предходното решение относно същото производство - Липса на лично засягане - Липса на съществено засягане на конкурентното положение - Недопустимост))
   (2016/C 279/38)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Whirlpool Europe BV (Бреда, Нидерландия) (представители: F. Wijckmans и H. Burez, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: L. Flynn, É. Gippini Fournier и P.-J. Loewenthal)

      Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателя: Electrolux AB (Стокхолм, Швеция) (представители: F. Wijckmans и H. Burez, avocats)

      Встъпили страни в подкрепа на ответника: Френска република (представители: G. de Bergues, D. Colas и J. Bousin) и Fagor France SA (Рюей Малмезон, Франция) (представители: J. Derenne и A. Müller-Rappard, avocats)

      Предмет

   Жалба на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение 2013/283/ЕС на Комисията от 25 юли 2012 година относно държавна помощ SA.23839 (C 44/2007) от Франция в полза на предприятието FagorBrandt (OВ L 166, стр. 1).

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2)

               Whirlpool Europe BV следва да понесе направените от него съдебни разноски, както и тези, направени от Европейската комисия.

               3)

               Френската република, Electrolux AB и Fagor France SA следва да понесат направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 141, 18.5.2013 г.


title: Дело C-240/09: Решение на Съда (голям състав) от 8 март 2011 г. (преюдициално запитване от Najvyšší súd Slovenskej republiky — Словашка република) — Lesoochranárske zoskupenie VLK/Ministerstvo životného prostredia Slovenskej republiky (Околна среда — Орхуска конвенция — Участие на обществеността в процеса на вземане на решения и достъпа до правосъдие по въпроси на околната среда — Непосредствено действие)

text:
               30.4.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 130/4

         Решение на Съда (голям състав) от 8 март 2011 г. (преюдициално запитване от Najvyšší súd Slovenskej republiky — Словашка република) — Lesoochranárske zoskupenie VLK/Ministerstvo životného prostredia Slovenskej republiky
   (Дело C-240/09) (1)

   (Околна среда - Орхуска конвенция - Участие на обществеността в процеса на вземане на решения и достъпа до правосъдие по въпроси на околната среда - Непосредствено действие)
   2011/C 130/07
   Език на производството: словашки

      Запитваща юрисдикция

   Najvyšší súd Slovenskej republiky

      Страни в главното производство

      Ищец: Lesoochranárske zoskupenie VLK

      Ответник: Ministerstvo životného prostredia Slovenskej republiky

      Предмет

   Преюдициалното запитване — Najvyšší súd Slovenskej republiky — Тълкуване на член 9, параграф 3 от (Орхуската) конвенцията за достъп до информация, участие на обществеността в процеса на вземане на решения и достъп до правосъдие по екологични въпроси, одобрена от името на Европейската общност с Решение 2005/370/ЕО на Съвета от 17 февруари 2005 г. (ОВ L 124, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 14, стр. 201) — Непосредствено действие на тази разпоредба — Тълкуване на понятието „действия на държавни органи“ — Включване или не на решенията на държавните органи, чиято незаконосъобразност има последици върху околната среда

      Диспозитив

   Член 9, параграф 3 от Конвенцията за достъп до информация, участие на обществеността в процеса на вземане на решения и достъп до правосъдие по екологични въпроси, одобрена от името на Европейската общност с Решение 2005/370/ЕО на Съвета от 17 февруари 2005 година, няма непосредствено действие съгласно правото на Съюза. При все това запитващата юрисдикция е длъжна да разтълкува, доколкото е възможно, процесуалното право относно условията, които трябва да са изпълнени за подаване на жалба по административен или съдебен ред, в съответствие както с целите на член 9, параграф 3 от тази конвенция, така и с тези на ефективната съдебна защита на правата, предоставени от правото на Съюза, за да позволи на организация за защита на околната среда, каквато е Lesoochranárske zoskupenie, да оспори по съдебен ред взето в резултат на административно производство решение, което може да противоречи на правото на Съюза в областта на околната среда.

      (1)  ОВ C 233, 26.9.2009 г.


title: Дело T-637/11: Жалба, подадена на 15 декември 2011 г. — Euris Consult/Парламент

text:
               4.2.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 32/41

         Жалба, подадена на 15 декември 2011 г. — Euris Consult/Парламент
   (Дело T-637/11)
   2012/C 32/82
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Euris Consult Ltd (Floriana, Република Малта) (представител: F. Moyse, lawyer)

      Ответник: Европейски парламент

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               Да отмени решението на Генерална дирекция „Писмени преводи“ на Европейския парламент, прието в рамките на обществена поръчка MT/2011/EU за преводачески услуги на малтийски език, с което се отхвърля при отварянето направената от жалбоподателя оферта поради нарушение на поверителността;

               —

               да осъди ответника да заплати всички съдебни разноски, включително направените от жалбоподателя;

               —

               да обяви, че жалбоподателят може да търси обезщетение за вредите, които обжалваното решение му е причинило.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага пет правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от:

                           —

                           нарушение на член 98, параграф 1 от Финансовия регламент, член 143 от Правилата за прилагане на Финансовия регламент и член 2.4 от обявление за обществена поръчка MT/2011/EU, и следователно на възражението за неприложимост по смисъла на член 277 ДФЕС;

               2.

               Второто правно основание е изведено от:

                           —

                           нарушение на принципа на пропорционалност;

               3.

               Третото правно основание е изведено от:

                           —

                           нарушение на принципа на равно третиране;

               4.

               Четвъртото правно основание е изведено от:

                           —

                           нарушение на член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз, доколкото възлагащият орган не изслушал жалбоподателя преди да приеме обжалваното решение;

               5.

               Петото правно основание е изведено от:

                           —

                           това, че обжалваното решение не било достатъчно мотивирано.


title: Дело T-247/09: Жалба, подадена на 16 юни 2009 г. — Evropaïki Dynamiki/Комисия

text:
               29.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 205/43

         Жалба, подадена на 16 юни 2009 г. — Evropaïki Dynamiki/Комисия
   (Дело T-247/09)
   2009/C 205/79
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Атина, Гърция) (представители: N. Korogiannakis и M. Dermitzakis, lawyers)

      Ответник: Комисия на Европейските общности

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на Комисията за отхвърляне на офертата, подадена от жалбоподателя в рамките на открита процедура за възлагане на обществена поръчка AO 10186 за „Изготвяне и разпространение на Приложение на Официален вестник на Европейския съюз: интернет страницата TED, ОВ S на DVD-ROM и свързани офлайн и онлайн медии“ (ОВ 2009/S 2-001445), съобщено на жалбоподателя с писмо от 7 април 2009 г., и всички последващи решения на Комисията, включително решението обществената поръчка да се възложи на определения за изпълнител оферент,

               —

               да се осъди Комисията да заплати обезщетение в размер на 1 490 215,58 EUR за вредите, претъпени от жалбоподателя в резултат на въпросната процедура за възлагане на обществена поръчка,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски, направени от жалбоподателя във връзка с настоящата жалба, дори тя да бъде отхвърлена.

      Правни основания и основни доводи

   В настоящото производство жалбоподателят иска отмяна на решението на ответника да отхвърли офертата му, подадена в рамките на открита процедура за възлагане на обществена поръчка за услуги по изготвяне и разпространение на Приложение на Официален вестник на Европейския съюз: интернет страницата TED, ОВ S на DVD-ROM и свързани офлайн и онлайн медии (AO 10186), и да възложи обществената поръчка на определения за изпълнител оферент. Освен това жалбоподателят иска да му се заплати обезщетение за вредите, които твърди, че е претърпял в резултат на процедурата за възлагане на обществената поръчка.
   В подкрепа на исканията си жалбоподателят излага следните правни основания.
   На първо място жалбоподателят твърди, че ответникът е допуснал редица явни грешки в преценката и че в нарушение на Финансовия регламент (1) и правилата за прилагането му, както и в нарушение на Директива 2004/18 (2) и член 253 ЕО не се е обосновал, нито е дал обяснения на жалбоподателя. Той посочва, че въпреки отправеното от него писмено искане Комисията не го е уведомила за съответните преимущества на определения за изпълнител оферент, въпреки че е била длъжна да го направи. Според жалбоподателя съображенията на Комисията са неясни, необосновани и лаконични, и не представляват състоятелни мотиви. Жалбоподателят твърди също така, че Комисията поправя впоследствие мотивите на обжалваното решение, след като оценителната комисия преразглежда доклада си и решава да заличи коментар относно определения за изпълнител оферент.
   На второ място жалбоподателят твърди, че ответникът е нарушил членове 106 и 107 от Финансовия регламент, както и принципите на прозрачност и недопускане на дискриминация, като не е отстранил оференти, използващи подизпълнители от държави, които не са страни по Споразумението за държавните поръчки на СТО; жалбоподателят твърди, че ако ответникът все пак позволи такова участие, той трябва да действа по прозрачен и недискриминационен начин, като изясни критерия за подбор, който ще използва, за да отстрани някои дружества и да допусне други.
   На трето място жалбоподателят твърди, че ответникът е допуснал явни грешки в преценката при сравняването на офертата на жалбоподателя с офертите на други оференти и че е не е изложил мотиви, тъй като неблагоприятното становище на оценителната комисия по офертата на жалбоподателя е неясно и необосновано.

      (1)  Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 година относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (ОВ L 248, 2002 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 198)

      (2)  Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги (ОВ L 134, 2004 г., стр. 114; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 116; Поправка ОВ L 182, 10.7.2008 г., стр. 282)


title: Дело C-472/14: Преюдициално запитване от Högsta domstolen (Швеция), постъпило на 20 октомври 2014 г.  — Canadian Oil Company Sweden AB, Anders Rantén/Riksåklagaren

text:
               15.12.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 448/15

         Преюдициално запитване от Högsta domstolen (Швеция), постъпило на 20 октомври 2014 г. — Canadian Oil Company Sweden AB, Anders Rantén/Riksåklagaren
   (Дело C-472/14)
   (2014/C 448/19)
   Език на производството: шведски

      Запитваща юрисдикция

   Högsta domstolen

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Canadian Oil Company Sweden AB, Anders Rantén

      Ответник: Riksåklagaren

      Преюдициални въпроси

               1)

               Противоречи ли на REACH (1) обстоятелството, че лице, което в рамките на стопанската си дейност извършва внос на химически продукт в Швеция — по отношение на който е налице задължение за нотифициране по REACH — трябва в съответствие с шведското законодателство да извърши нотификация и пред Kemikalieinspektionen с оглед регистрацията в шведския регистър на стоките?

               2)

               Ако отговорът на въпрос 1 е отрицателен, противоречи ли задължението за нотифициране по шведското право на член 34 ДФЕС, като се имат предвид изключенията в член 36 ДФЕС?

      (1)  Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 година относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH), за създаване на Европейска агенция по химикали, за изменение на Директива 1999/45/ЕО и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 793/93 на Съвета и Регламент (ЕО) № 1488/94 на Комисията, както и на Директива 76/769/ЕИО на Съвета и директиви 91/155/ЕИО, 93/67/ЕИО, 93/105/ЕО и 2000/21/ЕО на Комисията (ОВ L 396, стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 60, стр. 3).


title: Дело T-589/11: Жалба, подадена на 17 ноември 2011 г. — Phonebook of the World/СХВП — Seat Pagine Gialle (PAGINE GIALLE)

text:
               4.2.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 32/28

         Жалба, подадена на 17 ноември 2011 г. — Phonebook of the World/СХВП — Seat Pagine Gialle (PAGINE GIALLE)
   (Дело T-589/11)
   2012/C 32/58
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Phonebook of the World (Париж, Франция) (представител: A. Bertrand, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Seat Pagine Gialle SpA (Милано, Италия)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 4 август 2011 г. по преписка R 1541/2010-2,

               —

               да се отмени регистрацията на марка на Общността „PIAGINE GIALLE“, регистрирана под № 161380 за класове 16 и 35 по заявка на другата страна в производството пред апелативния състав, и

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: словна марка „PAGINE GIALLE“ за стоки и услуги от класове 16 и 35 — марка на Общността, регистрирана под № 161380

      Притежател на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав

      Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: жалбоподателят

      Основание на искането за обявяване на недействителност: страната, направила искане за обявяване на недействителност, основава искането си на член 52, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета, а именно че марката на Общността е била регистрирана в противоречие с разпоредбите на член 7, параграф 1, букви в) и г) от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета.

      Решение на отдела по отмяна: отхвърля искането за обявяване на недействителност.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 52, параграф 1, буква а) във връзка с член 7, параграф 1, букви б) и г) от Регламент № 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав не е приложил общите принципи на общностното право и по-специално принципите, изведени в Решение на Първоинстанционния съд по дело T-322/03, Telefon & Buch/СХВП — Herold Business Data (WEISSE SEITEN), и не се е придържал към собствената си констатация, че думите „PAGINE GIALLE“ са лишени от какъвто и да било отличителен характер за италианските потребители.


title: Дело F-37/15: Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 19 ноември 2015 г. — van der Spree/Комисия (Публична служба — Заплата — Прекратяване на служебното правоотношение — Член 6, параграф 1 от Приложение VII към Правилника — Надбавка за пренастаняване въз основа на две основни месечни заплати — Промяна на местожителството на жалбоподателя — Местожителство на дъщерята на жалбоподателя — Доказателство)

text:
               11.1.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 7/36

         Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 19 ноември 2015 г. — van der Spree/Комисия
   (Дело F-37/15) (1)

   ((Публична служба - Заплата - Прекратяване на служебното правоотношение - Член 6, параграф 1 от Приложение VII към Правилника - Надбавка за пренастаняване въз основа на две основни месечни заплати - Промяна на местожителството на жалбоподателя - Местожителство на дъщерята на жалбоподателя - Доказателство))
   (2016/C 007/47)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Daniel van der Spree (Eischoll, Швейцария) (представител: C. Mourato, адвокат)

      Ответник: Европейска комисия (представители: J. Currall и T. S. Bohr)

      Предмет

   Отмяна на решението, с което се отхвърля искането на жалбоподателя да му бъде изплатена двойна надбавка за пренастаняване за неговото преместване в Швейцария.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Г-н van der Spree понася направените от него съдебни разноски и се осъжда да заплати съдебните разноски, направени от Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 178, 1.6.2015 г., стр. 26.


20150731042616992015/C 270/443072015TC27020150817BG01BGINFO_JUDICIAL20150605353621Дело T-307/15: Жалба, подадена на 5 юни 2015 г. — 1&1 Telecom/Комисия
 ---documentbreak--- C2702015BG3510120150605BG0044351362Жалба, подадена на 5 юни 2015 г. — 1&1 Telecom/Комисия
   (Дело T-307/15)2015/C 270/44Език на производството: английски
      Страни

      Жалбоподател: 1&1 Telecom GmbH (Монтабаур, Германия) (представители: J. Murach, J. Schmidt и R. Klotz, lawyers, и P. Alexiadis, Solicitor)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

            —

            да отмени Решение на Европейската комисия C(2014) 4443, прието на 2 юли 2014 г. по дело COMP/M.7018 — Telefónica Deutschland/E-Plus (наричано по-нататък „Решението“), с което концентрацията между Telefónica Deutschland Holding AG и EPlus Mobilfunk GmbH & Co. KG е обявена за съвместима с общия пазар и с действието на Споразумението за ЕИП, под условието за изпълнение от Telefónica на предвидените в приложенията към Решението задължения, и

            —

            да осъди Комисията да понесе направените от нея съдебни разноски и да заплати тези на жалбоподателя.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три правни основания.

            1.

            Първото правно основание е изведено от твърдението, че за да прецени дали концентрацията води до значително възпрепятстване на ефективната конкуренция, Комисията е извършила съществени процесуални нарушения, тъй като не е изложила мотиви, не е положила дължимата грижа и е допуснала явна грешка при прилагането на правната уредба на ЕС относно контрола върху сливанията във връзка с:

                     —

                     липсата на анализ на хоризонталните последици от концентрацията,

                     —

                     непълнотата на мотивите в подкрепа на извода, че може да се остави открит въпросът дали концентрацията води до значително възпрепятстване на ефективната конкуренция на пазара на едро за достъп до мрежата и за генериране на повиквания в Германия, и

                     —

                     непълнотата на мотивите относно изводите за координираните хоризонтални последици на пазара на едро за достъп до мрежата и за генериране на повиквания и на пазара на мобилни далекосъобщителни услуги в Германия.

            2.

            Второто правно основание е изведено от твърдението, че Комисията е допуснала сериозни грешки при прилагане на правото и явни грешки в преценката, като е:

                     —

                     приела предложените от Telefónica окончателни задължения,

                     —

                     направила извода, че с тези окончателни задължения изцяло би било предотвратено значителното възпрепятстване на ефективната конкуренция, и

                     —

                     разрешила концентрацията под условието за изпълнение от Telefónica на окончателните задължения.

            3.

            Третото правно основание е изведено от твърдението, че с приемането на Решението Комисията е злоупотребила с правомощията си, като е взела предвид политически съображения, които не са свързани с конкуренцията, вместо да следва целите на конкуренцията, предвидени в Договорите и в Регламента за сливанията на ЕС (
                  1
               ).

      (
         1
      )	Регламент (EO) № 139/2004 на Съвета от 20 януари 2004 година относно контрола върху концентрациите между предприятия (регламент за сливанията на ЕО) (ОВ L 24, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 201).


title: Дело T-562/08: Решение на Общия съд от 12 декември 2014 г.  — Repsol Lubricantes y Especialidades и др./Комисия (Конкуренция — Картели — Пазар на парафинови восъци — Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО — Определяне на цените и разпределяне на пазарите — Доказателство за наличието на картела — Продължителност на нарушението — Насоки относно метода за определяне на размера на глобите от 2006 г. — Равно третиране — Презумпция за невиновност — Отговорност за противоправното поведение — Отговорност на дружеството майка за извършените от дъщерните му дружества нарушения на правилата на конкуренцията — Решаващо влияние, упражнявано от дружеството майка — Презумпция в случай на притежаване на 100 % от капитала)

text:
               9.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/40

         Решение на Общия съд от 12 декември 2014 г. — Repsol Lubricantes y Especialidades и др./Комисия
   (Дело T-562/08) (1)

   ((Конкуренция - Картели - Пазар на парафинови восъци - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Определяне на цените и разпределяне на пазарите - Доказателство за наличието на картела - Продължителност на нарушението - Насоки относно метода за определяне на размера на глобите от 2006 г. - Равно третиране - Презумпция за невиновност - Отговорност за противоправното поведение - Отговорност на дружеството майка за извършените от дъщерните му дружества нарушения на правилата на конкуренцията - Решаващо влияние, упражнявано от дружеството майка - Презумпция в случай на притежаване на 100 % от капитала))
   (2015/C 046/48)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподатели: Repsol Lubricantes y Especialidades, SA, преди Repsol Lubricantes YPF y Especialidades, SA (Мадрид, Испания); Repsol Petróleo, SA (Мадрид); и Repsol, SA, преди Repsol YPF, SA (Мадрид) (представители: J. M. Jiménez-Laiglesia Oñate, J. Jiménez-Laiglesia Oñate и S. Rivero Mena, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: F. Castillo de la Torre, F. Castilla Contreras и C. Urraca Caviedes)

      Предмет

   Искане за частична отмяна на Решение C (2008) 5476 окончателен на Комисията от 1 октомври 2008 година относно процедура по прилагане на член 81 от Договора за ЕО и член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/39.181 — Восъци за свещи), както и искане за намаляване на наложената на жалбоподателите глоба.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Repsol Lubricantes y Especialidades, SA, Repsol Petróleo, SA и Repsol, SA понасят направените от тях съдебни разноски, както и съдебните разноски на Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 44, 21.2.2009 г.


title: Дело C-488/12: Преюдициално запитване, отправено от Debreceni Munkaügyi Bíróság (Унгария) на 31 октомври 2012 г. — Sándor Nagy/Hajdú-Bihar Megyei Kormányhivatal

text:
               16.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 79/3

         Преюдициално запитване, отправено от Debreceni Munkaügyi Bíróság (Унгария) на 31 октомври 2012 г. — Sándor Nagy/Hajdú-Bihar Megyei Kormányhivatal
   (Дело C-488/12)
   2013/C 79/04
   Език на производството: унгарски

      Запитваща юрисдикция

   Debreceni Munkaügyi Bíróság

      Страни в главното производство

      Ищец: Sándor Nagy

      Ответник: Hajdú-Bihar Megyei Kormányhivatal

      Преюдициални въпроси

               1.

               Може ли член 30 от Хартата на основните права на Европейския съюз да се тълкува в смисъл, че посочената разпоредба цели единствено да гарантира възможността за правна закрила срещу незаконни и неоснователни уволнения („unjustified“)?

               2.

               Означава ли [посочената разпоредба], че при уволнение работодателят е длъжен да съобщи писмено на служителя мотивите за уволнението, като това уволнение не може да бъде неоснователно („unjustified“)?

               3.

               Самото несъобщаване на мотивите води ли до незаконосъобразност на мярката или работодателят може да посочи мотивите впоследствие в хода на евентуално трудово производство?


title: Дело T-792/14 P: Решение на Общия съд от 17 март 2016 г. — Vanhalewyn/ЕСВД (Обжалване — Публична служба — Длъжностни лица — Възнаграждение — Служители на ЕСВД с месторабота в трета страна — Премахване на надбавката за условия на живот за служителите, работещи на остров Мавриций — Неприемане на ОРП на член 10 от приложение X към Правилника)

text:
               2.5.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 156/37

         Решение на Общия съд от 17 март 2016 г. — Vanhalewyn/ЕСВД
   (Дело T-792/14 P) (1)

   ((Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Възнаграждение - Служители на ЕСВД с месторабота в трета страна - Премахване на надбавката за условия на живот за служителите, работещи на остров Мавриций - Неприемане на ОРП на член 10 от приложение X към Правилника))
   (2016/C 156/48)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Eric Vanhalewyn (Гранд Бе, о. Мавриций) (представители: S. Orlandi и T. Martin, avocats)

      Друга страна в производството: Европейска служба за външна дейност (ЕСВД) (представители: S. Marquardt и M. Silva)

      Предмет

   Жалба за отмяна на решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (трети състав) от 25 септември 2014 г., Osorio и др./ЕСВД (F-101/13, СбПС, EU:F:2014:223)

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (трети състав) от 25 септември 2014 г., Osorio и др./ЕСВД (F-101/13) в частта, в която се отхвърля подадената от г-н Eric Vanhalewyn жалба.

               2)

               Отменя решението на генералния административен директор на Европейската служба за външна дейност (ЕСВД) от 19 декември 2012 г. за изменение на размера на надбавката за условия на живот, заплащана на служителите с месторабота в трети страни, в частта, в която с него се премахва надбавката, предвидена в член 10 от приложение X към Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз за длъжностните лица или служителите, работещи на остров Мавриций.

               3)

               Осъжда ЕСВД да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 46, 9.2.2015 г.


title: Дело T-371/11: Решение на Общия съд от 16 октомври 2012 г. — Monier Roofing Components/СХВП (CLIMA COMFORT) (Марка на Общността — Заявка за словна марка на Общността CLIMA COMFORT — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Право на изслушване — Член 75, второ изречение от Регламент № 207/2009 — Служебна проверка на фактите — Член 76, параграф 1 от Регламент № 207/2009)

text:
               24.11.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 366/33

         Решение на Общия съд от 16 октомври 2012 г. — Monier Roofing Components/СХВП (CLIMA COMFORT)
   (Дело T-371/11) (1)

   (Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността CLIMA COMFORT - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Право на изслушване - Член 75, второ изречение от Регламент № 207/2009 - Служебна проверка на фактите - Член 76, параграф 1 от Регламент № 207/2009)
   2012/C 366/65
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Monier Roofing Components GmbH (Oberursel, Германия) (представител: F. Ekey, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Pohlmann)

      Предмет

   Жалба, подадена срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 28 април 2011 г. (преписка R 2026/2010-1) относно заявка за регистрация на словния знак CLIMA COMFORT като марка на Общността

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Monier Roofing Components GmbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 269, 10.9.2011 г.


title: Дело T-367/11: Определение на Общия съд от 21 октомври 2013 г. — Lyder Enterprises/CPVO — Liner Plants (1993) (SOUTHERN SPLENDOUR) (Сортове растения — Заявка за правна закрила на Общността на сортовете растения за сорта „SOUTHERN SPLENDOUR“ — Възражения — Отхвърляне на заявката от отделението по жалбите на CPVO — Компетентност на CPVO — Събиране на доказателства — Частично явно недопустима и частично явно неоснователна жалба)

text:
               7.12.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 359/11

         Определение на Общия съд от 21 октомври 2013 г. — Lyder Enterprises/CPVO — Liner Plants (1993) (SOUTHERN SPLENDOUR)
   (Дело T-367/11) (1)

   (Сортове растения - Заявка за правна закрила на Общността на сортовете растения за сорта „SOUTHERN SPLENDOUR“ - Възражения - Отхвърляне на заявката от отделението по жалбите на CPVO - Компетентност на CPVO - Събиране на доказателства - Частично явно недопустима и частично явно неоснователна жалба)
   2013/C 359/20
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Lyder Enterprises Ltd (Окланд, Нова Зеландия) (представител: G.J. Pickering, solicitor)

      Ответник: Служба на Общността за сортовете растения (CPVO) (представители: A. von Mühlendahl и H. Hartwig, avocats)

      Друга страна в производството пред отделението по жалбите на CPVO, встъпила в производството пред Общия съд: Liner Plants (1993) Ltd (Уайтакере, Нова Зеландия) (представител: P. Jonker, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу решението на отделението по жалбите на CPVO от 4 май 2011 г. (преписка A 7/2010), постановено по заявка за правна закрила на Общността на сортовете растения, предоставена за сорта „SOUTHERN SPLENDOUR“.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Lyder Enterprises Ltd да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 282, 24.9.2011 г.


title: Дело C-516/06 P: Жалба, подадена на 20 декември 2006 г. от Комисията на Европейските общности срещу решението на Първоинстанционния съд, постановено на 27 септември 2006 г. по дело T-153/04, Ferriere Nord SpA/Комисия на Европейските общности

text:
               24.2.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 42/14

         Жалба, подадена на 20 декември 2006 г. от Комисията на Европейските общности срещу решението на Първоинстанционния съд, постановено на 27 септември 2006 г. по дело T-153/04, Ferriere Nord SpA/Комисия на Европейските общности
   (Дело C-516/06 P)
   (2007/C 42/23)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Жалбоподател: Комисия на Европейските общности (представлявана от: V. Di Bucci и F. Amato, представители)

      Друга страна в производството: Ferriere Nord SpA
   Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени оспорваното съдебно решение, в частта, която обявява за допустим предявения от дружеството Ferriere Nord иск за отмяна на писмото на Комисията от 5 февруари 2004 г. и на факса на същата от 13 април 2004 г.;

               —

               Да се обяви за недопустим и съответно да се отхвърли искът за отмяна на оспорваните актове, предявен пред първата инстанция от дружеството Ferriere Nord;

               —

               Да се осъди дружеството Ferriere Nord да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   В частта, в която обявява предявения пред първата инстанция иск за допустим, решението на Първоинстанционния съд от 27 септември 2006 г. по дело T-153/04, Ferriere Nord SpA/Комисия на Европейските общности, нарушава член 230, параграф 1 във връзка с член 249 ЕО, що се отнася до тълкуването на понятието за акт, подлежащ на обжалване, не съдържа мотиви или съдържа неправилни мотиви и е опорочено поради липса на компетентност на Първоинстанционния съд.
   Първоинстанционният съд не е обосновал, че оспорваните актове пораждат задължителни правни последици, годни да засегнат интересите на ищеца в производството пред първата инстанция, изменяйки съществено неговото правно положение. Освен това, той е обосновал извода си относно допустимостта със също така недоказаното предположение, че оспорваните пред първата инстанция актове са законосъобразни по презумпция. На последно място — Първоинстанционният съд е превишил правомощията, предоставени му от Договора.


title: Дело C-160/16: Решение на Съда (девети състав) от 2 март 2017 г. — Европейска комисия/Република Гърция (Неизпълнение на задължения на държава членка — Енергийна политика — Енергийни характеристики на сградите — Директива 2010/31/ЕС — Член 5, параграф 2 — Доклад относно равнищата на оптимални разходи)

text:
               18.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 121/8

         Решение на Съда (девети състав) от 2 март 2017 г. — Европейска комисия/Република Гърция
   (Дело C-160/16) (1)

   ((Неизпълнение на задължения на държава членка - Енергийна политика - Енергийни характеристики на сградите - Директива 2010/31/ЕС - Член 5, параграф 2 - Доклад относно равнищата на оптимални разходи))
   (2017/C 121/11)
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: G. Zavvos и K. Talabér-Ritz)

      Ответник: Република Гърция (представител: N. Dafniou)

      Диспозитив

               1)

               Като не е представила доклад относно равнищата на оптимални разходи, предвиден в член 5, параграф 2 от Директива 2010/31/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 19 май 2010 година относно енергийните характеристики на сградите, който е трябвало да бъде съставен съгласно разпоредбите на Делегиран регламент (ЕС) № 244/2012 на Комисията от 16 януари 2012 г. за допълване на Директива 2010/31, с който се създава сравнителна методологична рамка за изчисляване на равнищата на оптимални разходи във връзка с минималните изисквания за енергийните характеристики на сградите и сградните компоненти, Република Гърция не е изпълнила задълженията си съгласно член 5, параграф 2 от Директива 2010/31.

               2)

               Осъжда Република Гърция да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 251, 11.7.2016 г.


title: Дело C-492/12: Решение на Съда (четвърти състав) от 19 септември 2013 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État — Франция) — Conseil national de l'ordre des médecins/Ministre de l’Enseignement supérieur et de la Recherche, Ministre des Affaires sociales et de la Santé (Свободно движение на хора — Свобода на установяване — Свободно предоставяне на услуги — Директива 2005/36/ЕО — Признаване на професионалните квалификации — Професия на лекар по дентална медицина — Специфичност и разграничение от професията на лекар — Съвместно обучение)

text:
               23.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 344/36

         Решение на Съда (четвърти състав) от 19 септември 2013 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État — Франция) — Conseil national de l'ordre des médecins/Ministre de l’Enseignement supérieur et de la Recherche, Ministre des Affaires sociales et de la Santé
   (Дело C-492/12) (1)

   (Свободно движение на хора - Свобода на установяване - Свободно предоставяне на услуги - Директива 2005/36/ЕО - Признаване на професионалните квалификации - Професия на лекар по дентална медицина - Специфичност и разграничение от професията на лекар - Съвместно обучение)
   2013/C 344/62
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Conseil d'État

      Страни в главното производство

      Ищец: Conseil national de l'ordre des médecins

      Ответници: Ministre de l’Enseignement supérieur et de la Recherche, Ministre des Affaires sociales et de la Santé

      в присъствието на: Conseil national de l’ordre des chirurgiens-dentistes

      Предмет

   Преюдициално запитване — Conseil d'État (Франция) — Тълкуване на член 36 от Директива 2005/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 септември 2005 година относно признаването на професионалните квалификации (ОВ L 255, стр. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 8, стр. 3) — Специфичност и разграничение между професията на лекар по дентална медицина и професията на лекар — Допустимост на национално законодателство, което въвежда курс на общо университетско обучение за студенти по медицина и студенти по дентална медицина — Допустимост на национално законодателство, което води до практикуване на една и съща специалност от лекари и от лекари по дентална медицина

      Диспозитив

               1.

                           а)

                           Директива 2005/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 септември 2005 година относно признаването на професионалните квалификации, изменена с Регламент (ЕО) № 1137/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 22 октомври 2008 година трябва да се тълкува в смисъл, че допуска въвеждането от държава членка на цикъл на специализирано обучение в областта на медицината или на денталната медицина, чието наименование не съответства на посочените в Приложение V към същата директива по отношение на тази държава членка. Достъп до такова обучение може да се предостави както на лицата, завършили само базово обучение по медицина, така и на тези, които са завършили и валидирали само базовото обучение по дентална медицина.

                           б)

                           Запитващата юрисдикция трябва да провери:

                                       —

                                       дали посоченото специализирано обучение, което не отговаря на изискванията относно базовото обучение по медицина и по дентална медицина, установени в членове 24 и 34 от посочената директива, не води до издаване на удостоверение за завършено базово обучение по медицина или на удостоверение за завършено базово обучение по дентална медицина, и

                                       —

                                       дали предоставеното след завършване на това специализирано обучение удостоверение не дава възможност за упражняване на базовата професия на лекар или лекар по дентална медицина от лица, които нямат удостоверение, съответно, за завършено базово обучение по медицина или за завършено базово обучение по дентална медицина.

               2.

               Директива 2005/36, изменена с Регламент № 1137/2008, трябва да се тълкува в смисъл, че допуска включването на дисциплини от областта на медицината в специализирано обучение по дентална медицина.

      (1)  ОВ C 26, 26.1.2013 г.


title: Дело T-304/06: Решение на Първоинстанционния съд от 9 юли 2008 г. — Reber/СХВП — Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli (Mozart) ( Марка на Общността — Процедура за обявяване на недействителност — Словна марка на Общността Mozart — Предмет на спора — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Задължение за мотивиране — Оправдани правни очаквания — Равно третиране — Принцип на законност — Член 7, параграф 1, буква в), член 51, параграф 1, буква а), член 73, първо изречение и член 74, параграф 1, първо изречение от Регламент (ЕО) № 40/94 )

text:
               15.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/48

         Решение на Първоинстанционния съд от 9 юли 2008 г. — Reber/СХВП — Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli (Mozart)
   (Дело T-304/06) (1)

   („Марка на Общността - Процедура за обявяване на недействителност - Словна марка на Общността Mozart - Предмет на спора - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Задължение за мотивиране - Оправдани правни очаквания - Равно третиране - Принцип на законност - Член 7, параграф 1, буква в), член 51, параграф 1, буква а), член 73, първо изречение и член 74, параграф 1, първо изречение от Регламент (ЕО) № 40/94“)
   (2008/C 209/84)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: Reber (Bad Reichenhall, Германия) (представител: O. Spuhler, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: G. Schneider)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG (представители: R. Lange и G. Hild, avocats)
   Предмет
   Жалба, подадена срещу Решение на втори апелативен състав на СХВП от 8 септември 2006 г. (преписка R 97/2005-2), относно процедура за обявяване на недействителност между Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG и Paul Reber GmbH & Co. KG.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Paul Reber GmbH & Co. KG да понесе направените от него съдебни разноски, както и направените такива от Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП).

               3)

               Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 326, 30.12.2006 г.


title: Дело T-400/16: Жалба, подадена на 27 юли 2016 г. — Maximum Play/EUIPO (MAXPLAY)

text:
               10.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 371/11

         Жалба, подадена на 27 юли 2016 г. — Maximum Play/EUIPO (MAXPLAY)
   (Дело T-400/16)
   (2016/C 371/13)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Maximum Play, Inc. (Сан Франциско, Калифорния, Съединени щати) (представител: M. Graf, lawyer)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Данни за производството пред EUIPO

      Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „MAXPLAY“ — заявка за регистрация № 14 047 963

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 26 май 2016 г. по преписка R 2273/2015-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) и член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 207/2009,

               —

               Липса на надлежно вземане предвид на по-ранна марка на Европейския съюз и на национални регистрации, както и на заявка за регистрация на национална марка.


title: Дело T-177/08: Жалба, подадена на 13 май 2008 г. — Schräder/СОСР — Hansson (Sumost 01)

text:
               5.7.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/45

         Жалба, подадена на 13 май 2008 г. — Schräder/СОСР — Hansson (Sumost 01)
   (Дело T-177/08)
   (2008/C 171/85)
   Език, на който е изготвена жалбата: немски
   Страни

      Жалбоподател: Ralf Schräder (Lüdinghausen, Германия) (представители: T. Leidereiter и W.-A. Schmidt, Rechtsanwälte)

      Ответник: Служба на Общността за сортовете растения

      Друга страна в производството пред отделението по жалбите: Jørn Hansson (Søndersø, Дания)
   Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението на отделението по жалбите на ответника от 4 декември 2007 г. (преписка А 005/2007);

               —

               да се осъди ответникът да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи

      Заявител на правна закрила на Общността на сортове растения: Жалбоподателят.

      Право на закрила на Общността на сортовете растения, предмет на спора: за сорта „Sumost 01“ (заявка № 2001/1758).

      Титуляр на правото на закрила на Общността на сортовете растения, на което е направено позоваване в подкрепа на възражението: Jørn Hansson.

      Право на закрила на Общността на сортовете растения, на което е направено позоваване в подкрепа на възражението: за сорта „Lemon Symphony“.

      Решение на Службата на Общността за сортовете растения, обжалвано пред отделението по жалбите: Отхвърляне на заявката за правна закрила на Общността.

      Решение на отделението по жалбите: Отхвърля жалбата.
   Изложени правни основания:

               —

               Нарушение на член 59, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1239/95 (1), тъй като жалбоподателят не е бил надлежно призован за устната фаза на производството;

               —

               Нарушение на член 75 от Регламент (ЕО) № 2100/94 (2), тъй като обжалваното решение се основава на съображения и доказателства, по които жалбоподателят не е могъл да се произнесе;

               —

               Нарушение на член 81, параграф 2 и на член 48 от Регламент № 2100/94 поради твърдяна пристрастност на служителка на ответника, чиито изявления са използвани за решението;

               —

               Нарушение на член 60 от Регламент № 1239/95, тъй като не е постановено никакво формално решение по доказателствата във връзка с изслушването на служителка на ответника;

               —

               Нарушение на член 62 от Регламент № 2100/94 поради непълна и погрешна преценка на фактическите обстоятелства във връзка с отличителността;

               —

               Нарушение на член 48 от Регламент № 2100/94 поради твърдяна пристрастност на един от членовете на отделението по жалбите.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1239/95 на Комисията от 31 май 1995 година относно установяване на правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 2100/94 на Съвета относно производството пред Службата на Общността за сортовете растения (ОВ L 121, стр. 37; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 17, стр. 10).

      (2)  Регламент (ЕО) № 2100/94 на Съвета от 27 юли 1994 година относно правната закрила на Общността на сортовете растения (ОВ L 227, стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 15, стр. 197).


               9.3.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 73/20

         Дело, заведено на 17 ноември 2016 г. от DB Schenker срещу Надзорния орган на ЕАСТ
   (Дело E-14/11 COSTS)
   (2017/C 73/10)
   На 17 ноември 2016 г. в Съда на ЕАСТ бе заведено дело срещу Надзорния орган на ЕАСТ от Schenker North AB, Schenker Privpak AB и Schenker Privpak AS (заедно „DB Schenker“), представлявани от Jon Midthjell от Advokatfirmaet Midthjell AS, с адрес: Grev Wedels plass 5, NО-0151 Oslo, Norway.
   Жалбоподателят моли Съда да постанови:

               1.

               общият размер на оставащите разходи, които следва да бъдат изплатени от Надзорния орган на ЕАСТ на Schenker North AB, Schenker Privpak AB и Schenker Privpak AS, се определя на 183 951 евро.

               2.

               Върху тази сума се начислява лихва за забава, считано от датата, от която настоящото определение е връчено на страните, до датата на действителното плащане. Лихвеният процент, който трябва да се приложи, се изчислява въз основа на лихвения процент, прилаган от Европейската централна банка за нейните основни операции по рефинансиране, който е в сила на първия календарен ден от месеца, през който се пада крайният срок, увеличен с три и половина процентни пункта.

         Правен и фактически контекст и правни аргументи, приведени в подкрепа на иска:

               —

               Жалбоподателите, наричани заедно „DB Schenker“, извършват стопанска дейност по наземен, воден и железопътен транспорт в Норвегия, Швеция и Дания. DB Schenker бе жалбоподателят по дело E-14/11 срещу Надзорния орган на ЕАСТ пред Съда на ЕАСТ.

               —

               В член 70, параграф 1 от Процедурния правилник на Съда на ЕАСТ се посочва:

                  „Ако възникне спор относно подлежащите на възстановяване съдебни разноски, Съдът издава нареждане по искане на заинтересованата страна и след като изслуша насрещната страна.“

               —

               В решението по дело E-14/11 Съдът на ЕАСТ нареди Надзорният орган на ЕАСТ да заплати съдебните разноски, направени от жалбоподателя.


title: Дело T-607/11: Определение на Общия съд от 7 март 2013 г. — Henkel и Henkel France/Комисия (Жалба за отмяна — Искане на френския орган по конкуренцията да му бъдат предадени някои документи от преписката на Комисията по дело в областта на конкуренцията във връзка с европейския пазар на детергенти за широка употреба — Използване на документите в национално производство относно сектора на праховете за пране във Франция — Отпадане на правния интерес — Липса на основание за произнасяне — Недопустимост)

text:
               4.5.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/20

         Определение на Общия съд от 7 март 2013 г. — Henkel и Henkel France/Комисия
   (Дело T-607/11) (1)

   (Жалба за отмяна - Искане на френския орган по конкуренцията да му бъдат предадени някои документи от преписката на Комисията по дело в областта на конкуренцията във връзка с европейския пазар на детергенти за широка употреба - Използване на документите в национално производство относно сектора на праховете за пране във Франция - Отпадане на правния интерес - Липса на основание за произнасяне - Недопустимост)
   2013/C 129/40
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Henkel AG & Co. KGaA (Дюселдорф, Германия) и Henkel France (Булон Биянкур, Франция) (представители: R. Polley, T. Kuhn, F. Brunet и É. Paroche, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: N. Khan и P.J. Van Nuffel)

      Встъпила страна, подпомагаща жалбоподателите: Кралство Дания (представител: C. Vang)

      Предмет

   От една страна, искане за отмяна на решението, което според жалбоподателите се съдържа в писмо на Комисията от 30 септември 2011 г. (дело COMP/39.579 — детергенти за широка употреба — и дело 09/0007 F) и с което същата отказва да изпълни искането на Autorité de la concurrence (Орган по конкуренцията, Франция) да му предаде редица документи, представени по дело COMP/39.579, за целите на дело 09/0007 F относно френския сектор на детергентите, и от друга страна, искане Общият съд да задължи Комисията да разреши на жалбоподателите да се позовават на тези документи в производството пред Органа по конкуренцията и да вземе всички други подходящи мерки.

      Диспозитив

               1.

               Няма основание за произнасяне по първото искане от жалбата, а именно за отмяна на решението на Европейската комисията, което според жалбоподателите се съдържа в писмото ѝ от 30 септември 2011 г. до френския орган по конкуренцията.

               2.

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3.

               Няма основание за произнасяне по молбата за встъпване на Unilever PLC и Unilever NV.

               4.

               Жалбоподателите Henkel AG & Co. KGaA и Henkel France понасят направените от тях съдебни разноски, както и тези на Комисията, включително разноските по обезпечителното производство по дело T-607/11 R. Кралство Дания понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 25, 28.1.2012 г.


title: Дело T-95/16: Жалба, подадена на 1 март 2016 г. — Aydin/EUIPO — Kaporal France (ROYAL & CAPORAL)

text:
               2.5.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 156/52

         Жалба, подадена на 1 март 2016 г. — Aydin/EUIPO — Kaporal France (ROYAL & CAPORAL)
   (Дело T-95/16)
   (2016/C 156/70)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Savas Aydin (Пантен, Франция) (представител: F. Watrin, avocate)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Kaporal France (Марсилия, Франция)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител на спорната марка: Жалбоподателят

      Спорна марка: Словна марка на Европейския съюз „ROYAL & CAPORAL“ — Заявка за регистрация № 12 587 663

      Производство пред EUIPO: Производство по възражение

      Обжалвано решение: Решение на втори апелативен състав на EUIPO от 11 декември 2015 г. по преписка R 867/2015-2

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение;

               —

               да разпореди на EUIPO да извърши регистрацията на марката „ROYAL & CAPORAL“ (заявка № 12587663), и

               —

               да осъди загубилите делото страни да заплатят разходите и съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.