title: Дело C-314/12: Решение на Съда (четвърти състав) от 27 март 2014 г. (преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof — Австрия) — UPC Telekabel Wien GmbH/Constantin Film Verleih GmbH, Wega Filmproduktionsgesellschaft GmbH (Преюдициално запитване — Сближаване на законодателствата — Авторско право и сродни права — Информационно общество — Директива 2001/29/ЕО — Уебсайт за предоставяне на публично разположение на кинематографични произведения без съгласието на притежателите на право, сродно на авторското право — Член 8, параграф 3 — Понятие за посредници, чиито услуги се използват от трети лица за нарушаване на авторско право или на сродно на него право — Доставчик на достъп до интернет — Съдебна забрана до доставчик на достъп до интернет, с която му се забранява да предоставя достъп на своите клиенти до даден уебсайт — Претегляне на основните права)

text:
               19.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 151/2

         Решение на Съда (четвърти състав) от 27 март 2014 г. (преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof — Австрия) — UPC Telekabel Wien GmbH/Constantin Film Verleih GmbH, Wega Filmproduktionsgesellschaft GmbH
   (Дело C-314/12) (1)

   ((Преюдициално запитване - Сближаване на законодателствата - Авторско право и сродни права - Информационно общество - Директива 2001/29/ЕО - Уебсайт за предоставяне на публично разположение на кинематографични произведения без съгласието на притежателите на право, сродно на авторското право - Член 8, параграф 3 - Понятие за посредници, чиито услуги се използват от трети лица за нарушаване на авторско право или на сродно на него право - Доставчик на достъп до интернет - Съдебна забрана до доставчик на достъп до интернет, с която му се забранява да предоставя достъп на своите клиенти до даден уебсайт - Претегляне на основните права))
   2014/C 151/02
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberster Gerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: UPC Telekabel Wien GmbH

      Ответници: Constantin Film Verleih GmbH, Wega Filmproduktionsgesellschaft GmbH

      Предмет

   Преюдициално запитване — Oberster Gerichtshof — Тълкуване на член 3, параграф 2 и на член 5, параграфи 1 и 2, буква б), както и на член 8, параграф 3 от Директива 2001/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 година относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество (ОВ L 167, стр. 10; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 230) — Уебсайт, позволяващ неправомерно изтегляне на филми — Право на притежателя на авторските права на един от тези филми да поиска от доставчика на достъп до интернет да блокира достъпа на клиентите си до този уебсайт — Възможност за въвеждане и пропорционалност на мерките за блокиране

      Диспозитив

               1)

               Член 8, параграф 3 от Директива 2001/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 година относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество трябва да се тълкува в смисъл, че лице, което предоставя закриляни обекти на публично разположение в уебсайт без съгласието на носителя на авторските права, по смисъла на член 3, параграф 2 от тази директива, използва услугите на интернет доставчика на лицата, които получават достъп до тези обекти, който от своя страна трябва да се счита за посредник по смисъла на член 8, параграф 3 от Директива 2001/29.

               2)

               Основните права, признати от правото на Съюза, трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат да се забранява чрез прието от съда разпореждане на доставчик на достъп до интернет да предоставя на своите клиенти достъп до уебсайт, който поставя онлайн закриляни обекти без съгласието на носителите на права, когато в това разпореждане не се уточнява какви мерки трябва да предприеме доставчикът на достъп, и когато последният може да избегне налагането на изпълнителна глоба при нарушение на това разпореждане, като докаже, че е предприел всички разумни мерки, при условие обаче, че от една страна, предприетите мерки не лишават неоснователно потребителите на интернет от възможността правомерно да имат достъп до предоставената информация и от друга страна, тези мерки имат за резултат да предотвратят или поне да направят трудно осъществими неразрешените посещения на закриляни обекти и в значителна степен да разубеждават потребителите на интернет, които ползват услугите на адресата на това разпореждане, да посещават тези обекти, предоставени на тяхно разположение в нарушение на правото върху интелектуална собственост, което следва да се провери от националните органи и юрисдикции.

      (1)  ОВ C 303, 6.10.2012 г.


title: Дело T-21/12: Жалба, подадена на 17 януари 2012 г. — Alfacam и др./Парламент

text:
               24.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 89/27

         Жалба, подадена на 17 януари 2012 г. — Alfacam и др./Парламент
   (Дело T-21/12)
   2012/C 89/45
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: Alfacam (Lint, Белгия); Via Storia (Schiltigheim, Франция); DB Video Productions (Aartselaar, Белгия); IEC (Rennes, Франция) и European Broadcast Partners (EUBROPA) (Aartselaar) (представител: B. Pierart, avocat)

      Ответник: Европейски парламент

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателите искат Общият съд:

               —

               да отмени Решение от 18 ноември 2011 г. на Европейския парламент, с което на акционерното дружество по белгийското право WATCH TV S.A. е възложена обществена поръчка EP/DGCOMM/AV/11/11 лот 1 — Осигуряване на аудиовизуални услуги в Европейския парламент в Брюксел (видео, радио и мултимедийни);

               —

               вследствие това да отмени приетото от Европейския парламент решение, с което не е приета офертата на първите четирима жалбоподатели, действащи в рамките на временното сдружение EUROPEAN BROACAST PARTNERS, която оферта е класирана на второ място за обществената поръчка EP/DGCOMM/AV/11/11 лот 1 — Осигуряване на аудиовизуални услуги в Европейския парламент в Брюксел (видео, радио и мултимедийни);

               —

               да осъди Европейския парламент да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателите посочват само едно правно основание в подкрепа на своята жалба, което извеждат от нарушението на член 94 от Финансовия регламент (1), доколкото офертата на спечелилия оферент съдържала деклариране на неверни данни, поради което този оферент е следвало да бъде изключен от възлагането на поръчката.

      (1)  Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 година относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (ОВ L 248, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 198).


title: Дело C-290/14: Решение на Съда (четвърти състав) от 1 октомври 2015 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Firenze — Италия) — Наказателно производство срещу Skerdjan Celaj (Преюдициално запитване — Пространство на свобода, сигурност и правосъдие — Директива 2008/115/ЕО — Връщане на незаконно пребиваващи граждани на трети страни — Решение за връщане, придружено от забрана за влизане за срок от три години — Нарушаване на забраната за влизане — Изведен преди това гражданин на трета страна — Наказание лишаване от свобода в случай на ново незаконно влизане на националната територия — Съвместимост)

text:
               16.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 381/8

         Решение на Съда (четвърти състав) от 1 октомври 2015 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Firenze — Италия) — Наказателно производство срещу Skerdjan Celaj
   (Дело C-290/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Пространство на свобода, сигурност и правосъдие - Директива 2008/115/ЕО - Връщане на незаконно пребиваващи граждани на трети страни - Решение за връщане, придружено от забрана за влизане за срок от три години - Нарушаване на забраната за влизане - Изведен преди това гражданин на трета страна - Наказание лишаване от свобода в случай на ново незаконно влизане на националната територия - Съвместимост))
   (2015/C 381/08)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale di Firenze

      Страна в главното производство

   Skerdjan Celaj

      Диспозитив

   Директива 2008/115/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 година относно общите стандарти и процедури, приложими в държавите членки за връщане на незаконно пребиваващи граждани на трети страни, трябва да се тълкува в смисъл, че по принцип тя допуска правна уредба на държава членка, която предвижда налагане на наказание лишаване от свобода на незаконно пребиваващ гражданин на трета страна, който след връщането му в страната му по произход в рамките на предходно производство за връщане, отново влиза незаконно на територията на тази държава в нарушение на забрана за влизане.

      (1)  ОВ C 292, 1.9.2014 г.


title: Дело T-252/12: Жалба, подадена на 11 юни 2012 г. — Gretsch-Unitas/Комисия

text:
               28.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 227/30

         Жалба, подадена на 11 юни 2012 г. — Gretsch-Unitas/Комисия
   (Дело T-252/12)
   2012/C 227/51
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподатели: Gretsch-Unitas GmbH (Дицинген, Германия) и Gretsch-Unitas GmbH Baubeschläge (Дицинген, Германия) (представители: H.-J. Hellmann, C. Malz и S. Warken, Rechtsanwälte)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени решението на ответника от 28 март 2012 г., връчено на жалбоподателите на 3 април 2012 г., относно производство за прилагане на член 101 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/39.452 — Обков за прозорци и прозоречни врати), доколкото се отнася до жалбоподателите,

               —

               при условията на евентуалност, да намали размера на глобата, наложена на жалбоподателите,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат седем правни основания.

               1.

               Първо, в обжалваното решение ответникът не е мотивирал в достатъчна степен извода си за основния размер на наложената на жалбоподателите глоба и по този начин е нарушил задължението си за мотивиране по член 296, параграф 2 ДФЕС, което представлява и съществено процесуално изискване.

               2.

               Второ, при определянето на основния размер на наложената на жалбоподателите глоба ответникът е третирал жалбоподателите различно от останалите заинтересовани предприятия, без да има обективни основания за това, и по този начин е нарушил принципа на пропорционалност и принципа на равно третиране.

               3.

               Трето, ответникът неправилно е изчислил размера на наложената на жалбоподателите глоба, тъй като не е определил правилно в каква степен трябва да се намали глобата им поради обстоятелството, че са били първото предприятие, което е предоставило доказателства със съществена добавена стойност. Освен това ответникът не е мотивирал надлежно подхода си при определянето на степента, в която трябва да се намали глобата на жалбоподателите поради обстоятелството, че са били първото предприятие, което е предоставило доказателства със съществена добавена стойност.

               4.

               Четвърто, при изчисляването на намалението на глобата на жалбоподателите ответникът е нарушил принципа на равно третиране и принципа на пропорционалност, тъй като не е предоставил компенсация за конкурентното предимство, което Siegenia е получило предвид икономическото си положение.

               5.

               Пето, решението на ответника е неправилно, що се отнася до отчитането на тежестта на нарушението за целите на определянето на наложената на жалбоподателите глоба.

               6.

               Шесто, когато е упражнявал правото си на преценка при определянето на глобата на жалбоподателите, ответникът не е взел предвид като смекчаващо обстоятелство тяхното значително по-малко участие в релевантните от гледна точка на картелното право практики.

               7.

               Седмо, приложените от ответника правила за глобите като цяло са в противоречие с принципа на индивидуализиране на наказанията и следователно са незаконни.


title: Състав по жалбите

text:
               23.10.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 288/4

      Състав по жалбите
      (2010/C 288/07)
      На 14 септември 2010 г. Общият съд реши, че за периода от 20 септември 2010 г. до 31 август 2011 г. съставът по жалбите ще се състои от председателя на Общия съд и, на ротационен принцип, от двама председатели на състави.
      Съдиите, които ще заседават с председателя на състава по жалбите, за да се формира разширеният състав от петима съдии, са тримата съдии от първоначално сезирания съдебен състав и, на ротационен принцип, двама председатели на състави.


title: Дело T-378/04: Решение на Първоинстанционния съд от 14 февруари 2008 г. — Orsay/СХВП — Jiménez Arellano (Orsay) (Марка на Общността — Процедура по възражение — Заявка за словна и фигуративна марка на Общността Orsay — По-ранна национална словна и фигуративна марка D'ORSAY — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94)

text:
               29.3.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 79/26

         Решение на Първоинстанционния съд от 14 февруари 2008 г. — Orsay/СХВП — Jiménez Arellano (Orsay)
   (Дело T-378/04) (1)

   (Марка на Общността - Процедура по възражение - Заявка за словна и фигуративна марка на Общността Orsay - По-ранна национална словна и фигуративна марка D'ORSAY - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94)
   (2008/C 79/51)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: Orsay GmbH (Willstätt, Германия) (представители: D. von Schultz и S. Elbe, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представители: първоначално T. Eichenberg, впоследствие G. Schneider)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: José Jiménez Arellano, SA (Мадрид, Испания) (представители: първоначално J. Astiz Suárez, впоследствие S. Hernán-Carrillo Portolés, и накрая A. Tarí Lázaro, avocats)
   Предмет
   Жалба, подадена срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 15 юни 2004 г. (преписка R 909/2002-4) относно процедура по възражение между José Jiménez Arellano, SA и Orsay GmbH.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Orsay GmbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 314, 18.12.2004 г.


title: Дело C-515/09: Решение на Съда (осми състав) от 29 юли 2010 г. — Европейска комисия/Република Естония (Неизпълнение на задължения от държава членка — Директива 2006/21/ЕО — Управление на отпадъците от миннодобивните индустрии — Липса на транспониране в определения срок)

text:
               11.9.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 246/14

         Решение на Съда (осми състав) от 29 юли 2010 г. — Европейска комисия/Република Естония
   (Дело C-515/09) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 2006/21/ЕО - Управление на отпадъците от миннодобивните индустрии - Липса на транспониране в определения срок)
   2010/C 246/23
   Език на производството: естонски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: A. Marghelis и K. Saaremäel-Stoilov)

      Ответник: Република Естония (представител: L. Uibo)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Неприемане в предвидения срок на всички разпоредби, необходими за транспонирането на Директива 2006/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 година относно управлението на отпадъците от миннодобивните индустрии и за изменение на Директива 2004/35/ЕО (ОВ L 102, стp. 15; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 16, стр. 3.)

      Диспозитив

               1.

               Като не е приела всички законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими за транспонирането на Директива 2006/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 година относно управлението на отпадъците от миннодобивните индустрии и за изменение на Директива 2004/35/ЕО, Република Естония не е изпълнила задълженията си по тази директива.

               2.

               Осъжда Република Естония да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 63, 13.3.2010 г.


title: Дело C-479/11 P: Жалба, подадена на 21 септември 2011 г. от Katinan Justin Koné срещу определението, постановено от Общия съд (пети състав) на 13 юли 2011 г. по дело T-349/11, Koné/Съвет

text:
               7.1.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 6/3

         Жалба, подадена на 21 септември 2011 г. от Katinan Justin Koné срещу определението, постановено от Общия съд (пети състав) на 13 юли 2011 г. по дело T-349/11, Koné/Съвет
   (Дело C-479/11 P)
   2012/C 6/04
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Katinan Justin Koné (представители: L. Bourthoumieux, J. Vergès, R. Dumas и M. Ceccaldi, avocats)

      Друга страна в производството: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се обяви, че жалбата на г-н Katinan Justin Koné е допустима,

               —

               да се отмени Определение по дело T-349/11 от 13 юли 2011 г., с което се установява, че жалбата е недопустима,

               —

               да се върне делото за разглеждане от Общия съд, за да може жалбоподателят да защити правата си,

               —

               да се осъди Съвета на Европейския съюз да понесе съдебните разноски на основание членове 69 и 73 от Процедурния правилник на Съда.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят излага следните правни основания в подкрепа на жалбата си:

               —

               Настъпване на непреодолима сила поради военни действия, прекъсващи давността. Настъпилите за жалбоподателя събития от месец ноември 2010 г. в Кот д'Ивоар, представлявали случай на непреодолима сила по смисъла на член 45 от Статута на Съда на Европейския съюз поради военното положение, което водело до прекъсване на давностните срокове на актовете, приети по отношение на него от Съвета.

               —

               Настоящият случай на непреодолима сила поради война бил пречка за жалбоподателя да упражни свободно своето право да подаде жалба срещу актове, които явно нарушават основни права.

               —

               Основните права и свободи стояли над принципа на правна сигурност. Като изтъквал принципа на правна сигурност, за да обяви искането на жалбоподателя за недопустимо, Общият съд засягал основното право на достъп до съд и правото на защита. По този начин жалбоподателят бил лишен от правото да бъде изслушан от компетентна юрисдикция.

               —

               Непротивопоставимост на срока поради отдалеченост и на срока за обжалване в случай на война. Срокът за отдалеченост и срокът за обжалване не можели да се изтъкват срещу адресат, пребиваващ в държава, в която се води война. Подобни срокове били приложими единствено в мирно време и на европейския континент. Жалбоподателят обаче се намира на друг континент и поради тази причина стриктното прилагане на член 102 от Процедурния правилник на Общия съд в настоящия случай безспорно е нарушение на член 6, параграф 1 от Европейската конвенция за защита правата на човека и основните свободи и на член 263 от Договора за функционирането на Европейския съюз.

               —

               По-високият ранг на член 263 от Договора за функционирането на Европейския съюз. Член 102 от Процедурния правилник на Общия съд обезсилвал задължението за уведомяване, предвидено от Договора за функционирането на Европейския съюз, което гласи, че срокът за обжалване тече, считано от публикуването на акта, от неговото съобщаване или от деня, в който заинтересованото лице е узнало за него. Всъщност член 102 от Процедурния правилник пренебрегвал задължението за уведомяване и не вземал предвид деня, в който жалбоподателят действително е узнал за акта, като така стеснявал буквата и духа на член 263 ДФЕС. По този начин член 102 поставял под въпрос правата, предвидени и защитени от Договора, който има по-висша правна сила и е задължителен за институциите на Европейския съюз. Следователно тъй като обжалваните актове не са били съобщени на жалбоподателя, в нарушение на член 263, параграф 5 от Договора за функционирането на Европейския съюз, срокът за обжалване може да започне да тече едва считано от момента, в който той е узнал за приетите спрямо него актове.

               —

               Сериозно засягане на основните права и свободи. Прогласеният от Общия съд принцип на правна сигурност сериозно поставял под въпрос правната сигурност в цялост, тъй като на правните субекти, пребиваващи извън Европейския съюз и то в страна, в която се води война, се налагат санкции, срещу които те не могат надлежно да упражнят своето право на обжалване, тъй като не са узнали за санкцията.

               —

               При условията на евентуалност жалбоподателят иска отмяна на актовете, приети от Съвета спрямо него, поради тежестта на нарушението на основните права и свободи. Като се има предвид, че обжалваните актове нарушавали основни свободи, защитени от различни международни договори, Съдът трябвало да ги отмени, тъй като тяхната незаконосъобразност нарушавала установения европейски правов ред, както и поради съображението, че срок за обжалване не можел да бъде противопоставен на толкова сериозно нарушение на защитените основни права и свободи.


title: Дело T-778/14: Жалба, подадена на 26 ноември 2014 г.  — Ugly/СХВП — Group Lottuss (COYOTE UGLY)

text:
               26.1.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 26/41

         Жалба, подадена на 26 ноември 2014 г. — Ugly/СХВП — Group Lottuss (COYOTE UGLY)
   (Дело T-778/14)
   (2015/C 026/53)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Ugly, Inc. (Ню Йорк, САЩ) (представители: T. St Quintin, Barrister, K. Gilbert и C. Mackey, Solicitors)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Group Lottuss Corp., SL (Барселона, Испания)

      Данни за производството пред СХВП

      Притежател на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорна марка: словна марка на Общността „COYOTE UGLY“ — заявка за регистрация на марка на Общността № 1 2 26  198

      Производство пред СХВП: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на СХВП от 16.9.2014 г. по преписка R 1369/2013-5

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени решенията на отдела по споровете и на апелативния състав, и да върне възражението на отдела по споровете за преразглеждане;

               —

               да осъди другата страна в производството пред апелативния състав да заплати разноските по производството.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграфи 1, 2 и 4 от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-365/15: Преюдициално запитване от Finanzgericht Düsseldorf (Германия), постъпило на 14 юли 2015 г. — Wortmann KG Internationale Schuhproduktionen/Hauptzollamt Bielefeld

text:
               5.10.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 328/5

         Преюдициално запитване от Finanzgericht Düsseldorf (Германия), постъпило на 14 юли 2015 г. — Wortmann KG Internationale Schuhproduktionen/Hauptzollamt Bielefeld
   (Дело C-365/15)
   (2015/C 328/04)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Finanzgericht Düsseldorf

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Wortmann KG Internationale Schuhproduktionen

      Ответник: Hauptzollamt Bielefeld

      Преюдициални въпроси

   Трябва ли член 241 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността (1) да се тълкува в смисъл, че с оглед на закрепения в правото на Съюза принцип на ефективност националното право, към което препраща тази разпоредба, трябва да предвижда олихвяване на възстановяваните суми за вносни сборове от момента на плащането на сборовете до момента на възстановяването им включително когато правото на възстановяване не е предявявано пред националните съдилища?

      (1)  ОВ L 302, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 5, стр. 58.


title: Дело T-478/13: Определение на Общия съд от 18 юни 2014 г.  — NumberFour/СХВП — Inaer Helicópteros (ENFORE) (Марка на Общността — Производство по възражение — Оттегляне на възражението — Липса на основание за произнасяне)

text:
               29.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 339/18

         Определение на Общия съд от 18 юни 2014 г. — NumberFour/СХВП — Inaer Helicópteros (ENFORE)
   (Дело T-478/13) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Оттегляне на възражението - Липса на основание за произнасяне))
   2014/C 339/21
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: NumberFour AG (Берлин, Германия) (представител: C. Götz, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) (представител: L. Rampini)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Inaer Helicópteros, SA (Mutxamel, Испания) (представители: C. Giner Mas и R. Rodriguez Zaragoza, адвокати)

      Предмет

   Жалба за отмяна на решението на пети апелативен състав на СХВП от 23 май 2013 г. (преписка R 1000/2012-5) относно производство по възражение между NumberFour AG и Inaer Helicópteros, SA.

      Диспозитив

               1)

               Липсва основание за произнасяне по настоящата жалба.

               2)

               Осъжда жалбоподателя и встъпилата страна да понесат направените от тях съдебни разноски и всеки от тях да заплати половината от съдебните разноски, направени от ответника.

      (1)  ОВ C 344, 23.11.2013 г.


title: Дело C-102/11 P: Жалба, подадена на 2 март 2011 г. от Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) срещу решението, постановено от Общия съд (седми състав) на 16 декември 2010 г. по дело T-513/09, José Manuel Baena Grupo, S.A./Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) и Herbert Neuman и Andoni Galdeano del Sel

text:
               30.4.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 130/14

         Жалба, подадена на 2 март 2011 г. от Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) срещу решението, постановено от Общия съд (седми състав) на 16 декември 2010 г. по дело T-513/09, José Manuel Baena Grupo, S.A./Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) и Herbert Neuman и Andoni Galdeano del Sel
   (Дело C-102/11 P)
   2011/C 130/25
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: J. Crespo Carrillo и A. Folliard-Monguiral)

      Други страни в производството: José Manuel Baena Grupo, SA и Herbert Neuman и Andoni Galdeano del Sel

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени обжалваното съдебно решение,

               —

               да се постанови ново решение по същество, с което да се отхвърли жалбата срещу оспорваното решение, или да се върне делото на Общия съд за ново разглеждане,

               —

               да се осъди жалбоподателят в първоинстанционното производство да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Службата счита, че оспорваното решение трябва да се отмени, доколкото Общият съд е нарушил член 61 РДО (1), по съображенията, които са подробно изложени по-долу и могат да бъдат обобщени по следния начин:

               а)

               Като е заменил със свои фактическите констатации на апелативния състав, без да е установил „явни грешки в преценката“, Общият съд е надхвърлил правомощията, предвидени в член 61 РДО във връзка с промишления дизайн на Общността. Вместо да осъществи съдебен контрол за законосъобразност, Общият съд е упражнил правомощията, които по силата на член 60 РДО са възложени на апелативните състави.

               б)

               Нарушение на член 25, параграф 1, буква в) РДО, във връзка с член 6 РДО:

                           i)

                           Общият съд е приложил неправилен критерий при преценката дали сравняваните модели създават различно цялостно впечатление у осведомения потребител. Допуснатата грешка при прилагане на правото се дължи на обстоятелството, че Общият съд е преценил дали сходствата и разликите биха били „съхранени в паметта“ на осведомения потребител (вж. точки 22 и 23 от обжалваното съдебно решение). Сравнението обаче не може да се основава на спомена на потребителя. Когато става въпрос за дизайни и модели — а не за марки — правилният подход е да се установи дали съществуващите между дизайните и моделите сходства и прилики създават различно общо впечатление у осведомения потребител, който пряко сравнява дизайните и моделите.

                           ii)

                           Общият съд е анализирал възприятието само на част от съответните потребители и изобщо не е разгледал възприятието на потребителите за част от въпросните стоки, а именно „печатните, включително рекламни, материали“.

      (1)  Регламент (ЕО) № 6/2002 на Съвета от 12 декември 2001 година относно промишления дизайн на Общността (ОВ 2002 г., L 3, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 33, стр. 70)


title: Дело T-49/14: Жалба, подадена на 17 януари 2014 г.  — Zentralverband des Deutschen Bäckerhandwerks/Комисия

text:
               14.4.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 112/46

         Жалба, подадена на 17 януари 2014 г. — Zentralverband des Deutschen Bäckerhandwerks/Комисия
   (Дело T-49/14)
   2014/C 112/59
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Zentralverband des Deutschen Bäckerhandwerks e.V. (Берлин, Германия) (представители: I. Jung, M. Teworte-Vey, A. Renvert и J. Saatkamp, Rechtsanwälte)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение за изпълнение на Комисията от 14 ноември 2013 година относно отхвърлянето на искане за заличаване на наименование, вписано в Регистъра на защитените наименования за произход и защитените географски указания, предвидено в Регламент (ЕС) № 1151/2012 на Европейския парламент и на Съвета (Kołocz śląski/kołacz śląski) [ЗГУ]) (нотифицирано под номер C[2013] 7626).

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага две правни основания.

               1.

               Първо правно основание: решение, прието на неправилно правно основание.

                           —

                           Жалбоподателят твърди, че ответникът е допуснал грешка при прилагане на правото като в обжалваното решение е посочил като правно основание действащия към момента на издаване на решението нов Регламент (ЕС) № 1151/2012 (1) вместо действащия към момента на подаване на искането от жалбоподателя стар Регламент (ЕС) № 510/2006 (2). По този начин ответникът е нарушил принципа „tempus regit actum“.

                           —

                           По-нататък жалбоподателят твърди, че искането за заличаване на регистрацията съгласно Регламент № 510/2006 е допустимо и обосновано. Във връзка с това в частност той посочва, че са налице две основания за заличаване по смисъла на член 12, параграф 2 от Регламент № 510/2006 (при спорното наименование ставало въпрос за родово наименование по смисъла на член 3, параграф 1 от Регламент № 510/2006; границите на географския район Силезия били погрешно определени в условията за регистрация) и че различното тълкуване и прилагане на тази разпоредба нарушава основните права на пекарите във Федерална република Германия.

               2.

               Второ правно основание: нарушение на Регламент № 1151/2012.

                           —

                           Жалбоподателят твърди, че искането е допустимо и обосновано дори и ако се разгледа въз основа на Регламент № 1151/2012.

      (1)  Регламент (ЕС) № 1151/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 21 ноември 2012 година относно схемите за качество на селскостопанските продукти и храни (ОВ L 343, стр. 1).

      (2)  Регламент (ЕО) № 510/2006 на Съвета от 20 март 2006 година относно закрилата на географски указания и наименования за произход на земеделски продукти и храни (ОВ L 93, стр. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 71, стр. 114).


title: Дело T-768/14: Иск, предявен на 19 ноември 2014 г.  — ANKO/Комисия

text:
               23.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 65/35

         Иск, предявен на 19 ноември 2014 г. — ANKO/Комисия
   (Дело T-768/14)
   (2015/C 065/49)
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Ищец: ANKO AE Antiprosopeion, Emporeiou kai Viomichanias (Атина, Гърция) (представител: V. Christianos, адвокат)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на ищеца

   Ищецът иска от Общия съд:

               —

               да установи, че сумата от 3 77  733,93 евро, платена от Комисията на ищеца за проекта POCEMON, съответства на допустимите разходи и че вследствие на това ищецът не е длъжен да върне тази сума като неправомерно получена, и

               —

               да осъди Комисията да заплати направените от ищеца съдебни разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Настоящият иск се отнася до отговорността, която има Комисията на основание член 272 ДФЕС по силата на Договор № 508015 за изпълнение на проекта „Point Of CarE MONitoring and Diagnostics for Autoimmune Diseases“ (POCEMON). По-точно ищецът поддържа, че макар и той да е изпълнил своите договорни задължения, Комисията, в нарушение на посочения по-горе договор, на принципа на добросъвестност, на забраната за злоупотреба с права и на принципа на пропорционалност, е поискала да бъдат върнати платените на ANKO суми с мотива, че те съответствали на недопустими разходи.
   На това основание ищецът поддържа, първо, че като отхвърля на практика всички разходи на ANKO като недопустими и иска връщането на сумата, платена на ANKO за проекта POCEMON, Комисията се основава на напълно лишени от основание доводи, които във всички случаи не са подкрепени с доказателства. Второ, той твърди, че като отхвърля 98,68 % от дължимата вноска с мотива, че тя не съответствала на допустимите разходи, които ищецът трябвало да направи за нуждите на проекта, Комисията е нарушила принципите на забрана за злоупотреба с права и на пропорционалност.


title: Дело F-87/13: Жалба, подадена на 13 септември 2013 г. — ZZ/Парламент

text:
               23.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 344/69

         Жалба, подадена на 13 септември 2013 г. — ZZ/Парламент
   (Дело F-87/13)
   2013/C 344/129
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ и др. (представители: A. Salerno, B. Cortese, avocats)

      Ответник: Европейски парламент

      Предмет на производството

   Отмяна на Решение на Европейския парламент относно новото разпределяне на правата на достъп до електронната поща на синдиката SAFE.

      Искания на жалбоподателите

               —

               Да се отмени обжалваното решение,

               —

               да се констатира отговорността на Европейския парламент за претърпените от жалбоподателите вреди, както материални, така и морални, от обжалваното решение и да им се присъди обезщетение за всички вреди,

               —

               да се осъди ответникът да заплати всички съдебни разноски по настоящото производство.


title: Дело C-506/11 P: Жалба, подадена на 30 септември 2011 г. от ThyssenKrupp AG срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 13 юли 2011 г. по съединени дела T-506/11, T-144/07, T-147/07, T-148/07, T-149/07, T-150/07 и T-154/07, ThyssenKrupp Liften Ascenseurs и др./Комисия

text:
               26.11.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 347/24

         Жалба, подадена на 30 септември 2011 г. от ThyssenKrupp AG срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 13 юли 2011 г. по съединени дела T-506/11, T-144/07, T-147/07, T-148/07, T-149/07, T-150/07 и T-154/07, ThyssenKrupp Liften Ascenseurs и др./Комисия
   (Дело C-506/11 P)
   2011/C 347/34
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: ThyssenKrupp AG (представители: M. Klusmann и S. Thomas)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска:

               —

               да се отмени изцяло решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 13 юли 2011 г. по съединени дела T-144/07, T-147/07, T-148/07, T-149/07, T-150/07 и T-154/07 (ThyssenKrupp Liften Ascenseurs и др./Комисия), доколкото с него се отхвърля жалбата и доколкото се отнася до жалбоподателя,

               —

               при условията на евентуалност, да се намали съразмерно глобата, наложена на жалбоподателя с член 2 на обжалваното решение на Европейската Комисия от 21 февруари 2007 г.,

               —

               при условията на евентуалност, да се върне делото на Общия съд за ново разглеждане,

               —

               да се осъди Европейската Комисия да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   С настоящата жалба жалбоподателят посочва общо седем правни основания, сред които липса на компетентност на Комисията, нарушаване на съществени процесуални правила, нарушаване на ДЕО, съответно ДФЕС и на разпоредбите по тяхното прилагане, както и злоупотреба с власт и нарушаване на основни права.
   На първо място, жалбоподателят изтъква, че Общият съд неправилно е потвърдил компетентността на Комисията за провеждане на производството. Той е на мнение, че Общият съд е трябвало да отмени решението на Комисията поради неприложимост на член 101 ДФЕС (предишен член 81 ДЕО), тъй като ограниченото по териториален обхват твърдяно нарушение не би могло да засегне търговията между държавите членки. Дори и да е смятал, че член 101 ДФЕС е приложим, Общият съд е трябвало да съобрази, че компетентността на Комисията във всички случаи противоречи на въведената с Регламент № 1/2003 (1) система на успоредните правомощия в съответствие с Известието за ЕМК. Накрая, Общият съд не е взел предвид, че последващото образуване на производството от страна на Комисията представлява нарушение на утвърдения с първичното право принцип за законоустановеност на наказанията.
   На второ място, Общият съд не е преценил, че е налице нарушаване на принципа ne bis in idem, тъй като Комисията не е взела предвид издадените преди образуване на производството решения на националните картелни служби за освобождаване на жалбоподателя от отговорност.
   На трето място, жалбоподателят изтъква, че Общият съд неправилно е потвърдил решението на Комисията, че жалбоподателят отговаря солидарно със своите дъщерни дружества. Самият жалбоподател безспорно не е участвал в нарушението. Подвеждането на жалбоподателя под отговорност за чужди действия въз основа на неправилната предпоставка, че е налице отговорност на цялата стопанска единица, противоречи на наказателноправния принцип за личната отговорност, на принципа in dubio pro reo и на правото на справедлив процес.
   На четвърто място, Общият съд не е съобразил, че потвърждаването на солидарната отговорност на жалбоподателя противоречи на принципа за личната отговорност. При условията на евентуалност, жалбоподателят изтъква, че Общият съд неправилно е потвърдил решението на Комисията относно липсата на разпределение на солидарното задължение във вътрешните отношения, като в този смисъл съдебното решение не е мотивирано.
   На пето място, жалбоподателят изтъква, че с решението си Общият съд е нарушил правомощието си за пълен съдебен контрол, като не е взел предвид в достатъчна степен несъразмерността между началния размер на глобата, възпиращия коефициент и многократното санкциониране за успоредни нарушения, както и неотчитането от страна на Комисията на сътрудничеството на жалбоподателя, като така Общият съд е нарушил основното право на справедлив процес и свързаната с него гаранция за съдебна защита. Във всички случаи съдебното решение не е мотивирано, доколкото потвърждава многократното санкциониране в отклонение от практиката на Комисията.
   На шесто място, жалбоподателят изтъква, че са нарушени принципите на пропорционалност и на равно третиране по отношение на определянето на началния размер на глобата за нарушението в Германия, тъй като този начален размер е изчислен въз основа на неотносими обороти, въпреки че това противоречи на императивни съображения. Общият съд правилно прилага диференциран подход спрямо Schindler, но незаконосъобразно не прилага същия подход и спрямо жалбоподателя.
   На седмо място, жалбоподателят изтъква, че неправилно е определен началният размер на глобата за нарушението на нидерландския пазар, тъй като е взет предвид целият обем на този пазар, въпреки че картелът го е засегнал съвсем незначително.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за защита на конкуренцията, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, стр. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).


title: Дело F-97/10: Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 16 юни 2011 г. — Kerstens/Комисия

text:
               27.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/58

         Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 16 юни 2011 г. — Kerstens/Комисия
   (Дело F-97/10) (1)

   2011/C 252/131
   Език на производството: френски
   Председателят на трети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 13, 15.1.2011 г., стр. 41.


title: Дело T-538/13: Жалба, подадена на 10 октомври 2013 г. — Verein Natura Havel und Vierhaus/Комисия

text:
               23.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 344/66

         Жалба, подадена на 10 октомври 2013 г. — Verein Natura Havel und Vierhaus/Комисия
   (Дело T-538/13)
   2013/C 344/122
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Verein Natura Havel eV (Берлин, Германия); и H.-P. Vierhaus (Берлин) (представител: Rechtsanwalt O. Austilat)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат

               —

               да се отменят решението от 24 юни 2013 г. на генерална дирекция „Околна среда“ на Европейската комисия и решението от 3 септември 2013 г. на генералния секретариат на Европейската комисия, с които е отказан достъп до писмото на Комисията за определяне на срок за започване на производство № 2013/4000 за неизпълнение на задължения по Договора срещу Федерална република Германия от 30 май 2013 г.,

               —

               да се осъди ответникът да понесе направените от него съдебни разноски, както и тези, направени от жалбоподателите.

      Основания за обжалване и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат четири основания за обжалване.

               1.

               Първо основание за обжалване: нарушение на правото на жалбоподателите на достъп до информация
               На първо място жалбоподателите твърдят, че обжалваното решение на Комисията нарушава правото им на информация по член 15, параграф 3 ДФЕС, член 42 от Хартата на основните права, член 10, параграф 1 от Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи, както и член 2, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1049/2001 (1). Жалбоподателите изтъкват, че целта на посочените разпоредби е да се създаде възможно най-голяма прозрачност, както и че случаите на изключение трябва да се тълкуват стеснително. В допълнение, съдебната практика била поставила високи изисквания, що се отнася до доказването, че сериозно би се навредило на разследването. В обжалваното решение това не било спазено.

               2.

               Второ основание за обжалване: допусната грешка при прилагането на правото в рамките на проверката дали да се предостави частичен достъп
               Жалбоподателите също така твърдят, че при проверката, в резултат от която Комисията отказала дори частичен достъп, е допусната грешка при прилагането на правото. Съображенията, изложени в тази насока в решението, били неправилни и нарушавали принципа на пропорционалност.

               3.

               Трето основание за обжалване: неизпълнение на задължението за мотивиране
               На следващо място, обжалваното решение не отговаряло на предвидените изисквания за мотивиране.

               4.

               Четвърто основание за обжалване: нарушение на член 10, параграф 1, второ изречение от Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи
               Освен това жалбоподателите твърдят, че е нарушено правото им да получават информация без намеса на държавните власти, което произтичало от член 10, параграф 1, второ изречение от Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).


title: Дело C-409/13: Решение на Съда (голям състав) от 14 април 2015 г. — Съвет на Европейския съюз/Европейска комисия (Жалба за отмяна — Макрофинансова помощ за трети държави — Решение на Комисията за оттегляне на предложение за рамков регламент — Член 13, параграф 2 ДЕС и член 17 ДЕС — Член 293 ДФЕС — Принцип на предоставената компетентност — Принцип на институционално равновесие — Принцип на лоялно сътрудничество — Член 296 ДФЕС — Задължение за мотивиране)

text:
               15.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/4

         Решение на Съда (голям състав) от 14 април 2015 г. — Съвет на Европейския съюз/Европейска комисия
   (Дело C-409/13) (1)

   ((Жалба за отмяна - Макрофинансова помощ за трети държави - Решение на Комисията за оттегляне на предложение за рамков регламент - Член 13, параграф 2 ДЕС и член 17 ДЕС - Член 293 ДФЕС - Принцип на предоставената компетентност - Принцип на институционално равновесие - Принцип на лоялно сътрудничество - Член 296 ДФЕС - Задължение за мотивиране))
   (2015/C 198/05)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Съвет на Европейския съюз (представители: G. Maganza, A. de Gregorio Merino и И. Гюров)

      Ответник: Европейска комисия (представители: B. Smulders, P. Van Nuffel и M. Clausen)

      Встъпили страни в подкрепа на жалбоподателя: Чешка република (представители: M. Smolek, J. Vláčil и J. Škeřík), Федерална република Германия (представител: T. Henze), Кралство Испания (представител: M. Sampol Pucurull), Френска република (представители: G. de Bergues, D. Colas и N. Rouam), Италианска република (представител: G. Palmieri, подпомагана от P. Gentili, avvocato dello Stato), Кралство Нидерландия (представители: M. Bulterman, B. Koopman и J. Langer), Словашка република (представител: B. Ricziová), Република Финландия (представител: H. Leppo), Кралство Швеция (представители: U. Persson и A. Falk), Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представител: V. Kaye, подпомагана от R. Palmer, barrister)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.

               3)

               Чешката република, Федерална република Германия, Кралство Испания, Френската република, Италианската република, Кралство Нидерландия, Словашката република, Република Финландия, Кралство Швеция и Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 274, 21.9.2013 г.


title: Дело C-351/10: Решение на Съда (четвърти състав) от 16 юни 2011 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof — Австрия) — Zollamt Linz Wels/Laki DOOEL (Митнически кодекс на Общността — Регламент за прилагане на Митническия кодекс — Член 555, параграф 1, буква в) и член 558, параграф 1 — Превозно средство, влязло на митническата територия под режима на временен внос с пълно освобождаване от вносни мита — Превозно средство, използвано за вътрешен превоз — Неправомерно използване — Възникване на митническо задължение — Национални органи, компетентни да съберат митата)

text:
               30.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 226/7

         Решение на Съда (четвърти състав) от 16 юни 2011 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof — Австрия) — Zollamt Linz Wels/Laki DOOEL
   (Дело C-351/10) (1)

   (Митнически кодекс на Общността - Регламент за прилагане на Митническия кодекс - Член 555, параграф 1, буква в) и член 558, параграф 1 - Превозно средство, влязло на митническата територия под режима на временен внос с пълно освобождаване от вносни мита - Превозно средство, използвано за вътрешен превоз - Неправомерно използване - Възникване на митническо задължение - Национални органи, компетентни да съберат митата)
   2011/C 226/12
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Verwaltungsgerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Zollamt Linz Wels

      Ответник: Laki DOOEL

      Предмет

   Преюдициално запитване — Verwaltungsgerichtshof — Тълкуване на член 204, параграф 1, буква а) и член 215 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекса на Общността (ОВ L 302, стp. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 5, стр. 58), на член 555, параграф 1, буква в) и член 558, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 година за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 (ОВ L 253, стp. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 7, стр. 3), както и на член 61 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стp. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7) — Превоз на стоки по шосе в Европейския съюз — Използване на превозно средство, за което няма издадено разрешение в държавата членка, за която са предназначени стоките — Място на възникване на митническото задължение — Компетентност на държавата членка по произхода или на държавата членка по местоназначението

      Диспозитив

   Член 555, параграф 1 и член 558, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 година за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността, изменен с Регламент (ЕО) № 993/2001 на Комисията от 4 май 2001 г., следва да се тълкуват в смисъл, че фактическият състав на нередността при използването на превозно средство, внесено в Съюза под режим на пълно освобождаване от мита и използвано за вътрешен превоз, трябва да се счита за изпълнен в момента на преминаването на границата на държавата членка, в която превозното средство се движи в нарушение на националните разпоредби в областта на транспорта, тоест при липсата на разрешение за разтоварване от държавата членка по разтоварването, като органите на тази държава са компетентни да съберат посочените мита.

      (1)  ОВ C 274, 9.10.2010 г.


title: Дело C-87/11: Жалба, подадена на 25 февруари 2011 г. от Fidelio KG срещу решението на Общия съд (трети състав), постановено на 16 декември 2010 г. по дело Fidelio KG/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП), T-286/08

text:
               21.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 152/10

         Жалба, подадена на 25 февруари 2011 г. от Fidelio KG срещу решението на Общия съд (трети състав), постановено на 16 декември 2010 г. по дело Fidelio KG/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП), T-286/08
   (Дело C-87/11)
   2011/C 152/19
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Fidelio KG (представител: M. Gail, Rechtsanwalt)

      Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на Общия съд на Европейския съюз от 16 декември 2010 г. по дело T-286/08,

               —

               да се уважат исканията пред първата инстанция,

               —

               да се осъди Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Общият съд погрешно е приел, че регистрацията на знака „Hallux“ за „ортопедични изделия“ и „обувки“ попада в обхвата на абсолютното основание за отказ от регистрация съгласно член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 40/94. Не ставало ясно защо Общият съд, противно на исканията на жалбоподателя, следва доводите на Службата и приема, че „hallux“ — латинското наименование за палец на крака било обичайното съкращение на „hallux valgus“ — патология на палеца на крака. Този подход на Общия съд нарушавал значението на принципа за служебното начало и нарушавал задължението за мотивиране.
   Освен това Общият съд определил погрешно стоките и категориите от стоки. Тъй като понятието „ортопедични изделия“ било твърде широко и освен това било достатъчно абсолютното основание за отказ от регистрация да се приложи към част от стоките, Службата имала възможността да измисли колкото си иска видове стоки, за да откаже регистрацията на определен вид стоки. Общият съд не съобразил това обстоятелство.
   По отношение на обувките Общият съд погрешно изходил от наличието на подкатегория от стоки „комфортни обувки“. Всъщност нямало никаква разлика между обувките по принцип и т. нар. комфортни обувки.
   Освен това при определянето на съответните потребители както за „ортопедичните изделия“, така и за „обувките“, Общият съд се ръководел от ирелевантни съображения. Според жалбоподателя в това отношение следва да се изходи от средния потребител. Последният не притежавал познания нито по латински език, нито по патологията на палеца на крака. Следователно марката „Hallux“ не можела да се счита за описателна.
   Накрая Общият съд нарушил член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 40/94, пропускайки да изследва знака „Hallux“ съгласно тази разпоредба.


title: Дело F-83/09: Жалба, подадена на 15 октомври 2009 г. — Kalmár/Европол

text:
               30.1.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/80

         Жалба, подадена на 15 октомври 2009 г. — Kalmár/Европол
   (Дело F-83/09)
   2010/C 24/152
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподател: Andreas Kalmár (Хага, Нидерландия) (представител: D. Coppens, avocat)

      Ответник: Европол

      Предмет на производството

   Отмяна на решенията на Европол от 4 и 24 февруари 2009 г. съответно за уволнение на жалбоподателя, считано от 4 май 2009 г., и за отстраняването му от длъжност. Освен това искане за възстановяване на жалбоподателя на работа и за обезщетяване на претърпените имуществени и неимуществени вреди.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отменят първоначалните решения на Европол от 4 и 24 февруари 2009 г., както и решението, постановено на 18 юли 2009 г. по административната жалба, и да се задължи Европол да възстанови г-н Kalmár на работа,

               —

               да се осъди Европол да заплати възнаграждение, изчислено от датата, на която неправомерно е прекратен договорът, до датата, на която изтича срокът на договора,

               —

               да се осъди Европол да заплати сума в размер на 25 000 EUR като обезщетение за неимуществените вреди,

               —

               да се осъди Европол да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-194/09: Решение на Общия съд от 8 февруари 2011 г. — Lan Airlines/СХВП — Air Nostrum (LINEAS AEREAS DEL MEDITERRANEO LAM) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „LINEAS AEREAS DEL MEDITERRANEO LAM“ — По-ранни словни и фигуративни марки на Общността „LAN“ — Относително основание за отказ — Липса на вероятност от объркване — Липса на сходство между знаците — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               19.3.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 89/16

         Решение на Общия съд от 8 февруари 2011 г. — Lan Airlines/СХВП — Air Nostrum (LINEAS AEREAS DEL MEDITERRANEO LAM)
   (Дело T-194/09) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „LINEAS AEREAS DEL MEDITERRANEO LAM“ - По-ранни словни и фигуративни марки на Общността „LAN“ - Относително основание за отказ - Липса на вероятност от объркване - Липса на сходство между знаците - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2011/C 89/36
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Lan Airlines, SA (Renca, Чили) (представители: E. Armijo Chávarri и A. Castán Pérez-Gómez, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: O. Mondéjar Ortuño)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Air Nostrum, Líneas Aéreas del Mediterráneo, SA (Manises, Испания)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 19 февруари 2009 г. (преписка R 107/2008-4) относно производство по възражение между Lan Airlines, SA и Air Nostrum, Líneas Aéreas del Mediterráneo, SA

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Lan Airlines, SA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 167, 18.7.2009 г.


title: Дело T-251/17: Жалба, подадена на 28 април 2017 г. — Robert Bosch/EUIPO (Simply. Connected.)

text:
               19.6.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 195/44

         Жалба, подадена на 28 април 2017 г. — Robert Bosch/EUIPO (Simply. Connected.)
   (Дело T-251/17)
   (2017/C 195/59)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Robert Bosch GmbH (Щутгарт, Германия) (представители: S. Völker и M. Pemsel, Rechtsanwälte)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Данни за производството пред EUIPO

      Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словните елементи „Simply. Connected.“ — заявка за регистрация № 14 814 057

      Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 9 март 2017 г. по преписка R 948/2016-5

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски, включително съдебните разноски в производството по обжалване.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на член 64 от Регламент № 207/2009 във връзка с член 263 от Договора за функционирането на Европейския съюз

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент № 207/2009


title: Дело C-477/13: Решение на Съда (четвърти състав) от 16 април 2015 г. (преюдициално запитване от Bundesverwaltungsgericht — Германия) — Eintragungsausschuss bei der Bayerischen Architektenkammer/Hans Angerer (Преюдициално запитване — Директива 2005/36/ЕО — Член 10 — Признаване на професионалните квалификации — Достъп до професията архитект — Удостоверения, които не са включени в точка 5.7.1 от приложение V — Понятия за „конкретни и изключителни причини“ и за „архитект“)

text:
               15.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/5

         Решение на Съда (четвърти състав) от 16 април 2015 г. (преюдициално запитване от Bundesverwaltungsgericht — Германия) — Eintragungsausschuss bei der Bayerischen Architektenkammer/Hans Angerer
   (Дело C-477/13) (1)

   ((Преюдициално запитване - Директива 2005/36/ЕО - Член 10 - Признаване на професионалните квалификации - Достъп до професията архитект - Удостоверения, които не са включени в точка 5.7.1 от приложение V - Понятия за „конкретни и изключителни причини“ и за „архитект“))
   (2015/C 198/06)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesverwaltungsgericht

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Eintragungsausschuss bei der Bayerischen Architektenkammer

      Ответник: Hans Angerer

      в присъствието на: Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht, Landesanwaltschaft Bayern als Vertreter des öffentlichen Interesses

      Диспозитив

               1)

               Член 10, буква в) от Директива 2005/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 септември 2005 година относно признаването на професионалните квалификации, изменена с Регламент (ЕО) № 279/2009 на Комисията от 6 април 2009 г., трябва да се тълкува в смисъл, че молителят, който желае да се възползва от общата система за признаване на удостоверения за обучение, предвидена в дял III, глава I от Директивата, трябва да докаже, освен че притежава удостоверение за обучение, което не е включено в точка 5.7.1 от приложение V към посочената директива, и наличието на „конкретни и изключителни причини“.

               2)

               Член 10, буква в) от Директива 2005/36, изменена с Регламент № 279/2009, трябва да се тълкува в смисъл, че понятието „конкретни и изключителни причини“ по смисъла на тази разпоредба препраща към обстоятелствата, поради които молителят не притежава удостоверение, включено в точка 5.7.1 от приложение V към Директивата, тъй като въпросният молител не може да се позове на факта, че притежава професионални квалификации, които му осигуряват достъп в държавата му по произход до професия, която е различна от тази, която желае да упражнява в приемащата държава членка.

               3)

               Член 10, буква в) от Директива 2005/36, изменена с Регламент № 279/2009, трябва да се тълкува в смисъл, че понятието „архитект“, посочено в тази разпоредба, трябва да бъде определено предвид законодателството на приемащата държава членка и следователно, че не се налага непременно молителят да притежава образование и опит, които се отнасят не само до технически дейности по проектиране на сгради, упражняване на строителен надзор и изпълнение на строителни проекти, но и до дейности по художествен и икономически дизайн на сгради, до дейности по градоустройствено планиране, дори до дейности по опазване на паметниците.

      (1)  ОВ C 344, 23.11.2013 г.


title: Дело T-641/14: Жалба, подадена на 28 август 2014 г.  — Dellmeier/СХВП — Dell (LEXDELL)

text:
               27.10.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 380/18

         Жалба, подадена на 28 август 2014 г. — Dellmeier/СХВП — Dell (LEXDELL)
   (Дело T-641/14)
   2014/C 380/24
   Език, на който е изготвена жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Alexandra Dellmeier (Мюнхен, Германия) (представител: J. Khöber, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Dell, Inc. (Round Rock, САЩ)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 4 юни 2014 г. (преписка R 0966/2013-2) относно производство по възражение № B 1  698 2892 срещу заявка за марка на Общността № 008114779 „LEXDELL“ и да отхвърли изцяло възражението,

               —

               да осъди ответника да плати съдебните разноски по производството пред Общия съд,

               —

               да насрочи съдебно заседание по делото в случай, че не може да се произнесе без провеждане на такова.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят.

      Марка на Общността, предмет на спора: марка на Общността „LEXDELL“ за стоки и услуги от класове 16, 25, 41 и 45 — заявка за марка на Общността № 8 1 14  779.

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: фигуративна марка на Общността, съдържаща словния елемент „DELL“, регистрирана под № 6 4 20  641.

      Решение на отдела по споровете: частично уважава възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) и член 8, параграф 5 от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-367/15: Преюдициално запитване от Sąd Najwyższy (Полша), постъпило на 14 юли 2015 г. — Stowarzyszenie „Oławska Telewizja Kablowa“ w Oławie/Stowarzyszenie Filmowców Polskich w Warszawie

text:
               11.1.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 7/8

         Преюдициално запитване от Sąd Najwyższy (Полша), постъпило на 14 юли 2015 г. — Stowarzyszenie „Oławska Telewizja Kablowa“ w Oławie/Stowarzyszenie Filmowców Polskich w Warszawie
   (Дело C-367/15)
   (2016/C 007/13)
   Език на производството: полски

      Запитваща юрисдикция

   Sąd Najwyższy

      Страни в главното производство

      Жалбоподател в касационното производство: Stowarzyszenie „Oławska Telewizja Kablowa“ w Oławie

      Друга страна в производството: Stowarzyszenie Filmowców Polskich w Warszawie

      Преюдициални въпроси

               1)

               Може ли член 13 от Директива 2004/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно упражняването на права върху интелектуалната собственост (1) да се тълкува в смисъл, че носителят на имуществени авторски права, които са нарушени, може да иска обезщетение за причинените му вреди въз основа на установените общи правила, или без да е необходимо да се доказва вредата и причинно-следствената връзка между действията, с които е нарушено авторското право, и претърпяната вреда, да иска заплащане на парична сума, равняваща се на двойния размер, или в случай на виновно нарушение на авторското право — на тройния размер на съответното възнаграждение, при положение че съгласно член 13 от Директива 2004/48 съдът се произнася по размера на обезщетението, като взема предвид посочените в член 13, параграф 1, буква а) обстоятелства, и само като алтернатива може, когато е уместно, да определи фиксирано обезщетение въз основа на елементите, посочени в член 13, параграф 1, буква б) от директивата?

               2)

               Възможно ли е с оглед на член 13 от директивата да се присъжда, по искане на съответната страна, фиксирано обезщетение с предварително определен размер, а именно двойният или тройният размер на съответното възнаграждение, предвид факта че в съображение 26 от директивата се уточнява, че целта ѝ не е да се въвежда наказателно обезщетение?

      (1)  ОВ L 157, стр. 45; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 2, стр. 56.


title: Дело T-466/14: Решение на Общия съд от 15 декември 2016 г. — Испания/Комисия (Митнически съюз — Внос на продукти, произведени от риба тон с произход от Салвадор — Последващо събиране на вносни мита — Искане за отказ от събиране на вносни мита — Член 220, параграф 2, буква б) и член 236 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 — Право на добра администрация в рамките на член 872а от Регламент (ЕИО) № 2454/93 — Грешка на компетентните органи, която не може да бъде открита)

text:
               6.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/24

         Решение на Общия съд от 15 декември 2016 г. — Испания/Комисия
   (Дело T-466/14) (1)

   ((Митнически съюз - Внос на продукти, произведени от риба тон с произход от Салвадор - Последващо събиране на вносни мита - Искане за отказ от събиране на вносни мита - Член 220, параграф 2, буква б) и член 236 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 - Право на добра администрация в рамките на член 872а от Регламент (ЕИО) № 2454/93 - Грешка на компетентните органи, която не може да бъде открита))
   (2017/C 038/32)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Кралство Испания (представители: първоначално A. Rubio González, впоследствие V. Ester Casas, abogados del Estado)

      Ответник: Европейска комисия (представители: P. Arenas, A. Caeiros и B.-R. Killmann)

      Предмет

   Жалба на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение C(2014) 2363 окончателен на Комисията от 14 април 2014 г., с което се приема, че в един конкретен случай има основание за опрощаване на вносни мита за определена сума, но няма основание за друга сума (REM 02/2013), в частта му, в която се заключава, че няма основание за опрощаването на вносни мита в размер на 14 417 193,41 EUR

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Кралство Испания понася направените от него съдебни разноски, както и направените такива от Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 261, 11.8.2014 г.


title: Дело C-664/13: Преюдициално запитване, отправено от Administratīvā apgabaltiesa (Латвия) на 13 декември 2013 г. — VAS „Ceļu satiksmes drošības direkcija“ , Latvijas Republikas Satiksmes ministrija/Kaspars Nīmanis

text:
               8.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 71/9

      Преюдициално запитване, отправено от Administratīvā apgabaltiesa (Латвия) на 13 декември 2013 г. — VAS „Ceļu satiksmes drošības direkcija“, Latvijas Republikas Satiksmes ministrija/Kaspars Nīmanis
      (Дело C-664/13)
      (2014/C 71/15)
      Език на производството: латвийски

         Запитваща юрисдикция

      Administratīvā apgabaltiesa

         Страни в главното производство

         Жалбоподатели: VAS „Ceļu satiksmes drošības direkcija“, Latvijas Republikas Satiksmes ministrija

         Ответник: Kaspars Nīmanis

         Преюдициални въпроси

      Трябва ли член 12 от Директива 2006/126/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 година относно свидетелства за управление на превозни средства във връзка с първото изречение от съображение 2 да се тълкува в смисъл, че не допуска национална уредба на държава членка, която предвижда, че единственият начин да се докаже, че обичайното пребиваване на дадено лице е в тази държава (Латвия), е въпросното лице да декларира местожителството си? Под „декларирано местожителство“ следва да се разбира задължението на лицето в съответствие с националната правна уредба да се впише в държавен регистър, за да информира, че може да бъде намерено на декларираното местожителство за целите на правоотношенията му с държавата и с местната администрация.

         (1)  ОВ L 403, стр. 18; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 17, стр. 216.


title: Дело C-676/15 P: Жалба, подадена на 15 декември 2015 г. от The Tea Board срещу решението на Общия съд (осми състав), постановено на 2 октомври 2015 г. по дело T-627/13 — The Tea Board/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

text:
               21.3.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 106/16

         Жалба, подадена на 15 декември 2015 г. от The Tea Board срещу решението на Общия съд (осми състав), постановено на 2 октомври 2015 г. по дело T-627/13 — The Tea Board/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
   (Дело C-676/15 P)
   (2016/C 106/18)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: The Tea Board (представители: M.C. Maier, A. Nordemann, Rechtsanwälte)

      Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Delta Lingerie

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Съда:

               —

               да отмени обжалваното решение на Общия съд от 2 октомври 2015 г. по дело T-627/13 доколкото Общият съд отхвърля искането във връзка със следните услуги, за които се отнася заявената марка, попадащи в класове 35 и 38:

                  Бизнес консултации за създаване и експлоатация на пунктове за продажба на дребно, центрове за покупка за продажба на дребно и реклама; услуги — насърчаване на продажбите (за трети лица), реклама, управление на търговски сделки, търговска администрация, онлайн реклама чрез информационна мрежа, реклама чрез директна поща (диплянки, проспекти, безплатни вестници, мостри), абониране за вестници за сметка на трети лица; търговска информация или справки; организиране на мероприятия, изложби с търговски или рекламни цели, управление на рекламата, наем на рекламна площ, радиореклама и телевизионна реклама, рекламно спонсорство (клас 35);

                  Телекомуникации, предаване на съобщения и изображения чрез компютър, услуги за интерактивно телеразпространение, свързано с представяне на продукти, комуникация чрез компютърни терминали, предаване по световна информационна мрежа (предаване), отворена и затворена (клас 38).

               —

               ако е необходимо, да върне делото на Общия съд,

               —

               да осъди ответника да заплати направените от него съдебни разноски.

      Основания и основни доводи

               1.

               Жалбата цели частична отмяна на решението на Общия съд по дело T-627/13 октомври 2015 г., доколкото Общият съд е отхвърлил жалбата във връзка с услугите, за които се отнася оспорената марка и попадащи в класове 35 и 38.

               2.

               Жалбата почива на две правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламента относно марката на Общността (1) и нарушение на член 8, параграф 5 от Регламента относно марката на Общността.

               3.

               Жалбоподателят счита, че основната функция на колективната марка на Общността съгласно член 66, параграф 2 от Регламента относно марката на Общността, състояща се в указание за географския произход на стоките, за които се отнася, не е да служи като указание за търговския произход, а само да гарантира колективния произход на стоките или услугите, предлагани с тази марка, т.е. че стоките произхождат от едно и също предприятие, което се намира в географския регион, приет като колективна марка на Общността и което може да използва колективната марка на Общността.

               4.

               Следователно, според жалбоподателя трябва да се приеме, че в рамките на член 8, параграф 1, буква б) от Регламента относно марката на Общността, географският произход трябва да бъде взет предвид като релевантен фактор — било при преценката на сходството на разглежданите стоки и/или услуги и/или при извършването на цялостната преценка за наличие на вероятност от объркване.

               5.

               Поради това, когато се сравняват стоки и/или услуги от по-ранна колективна марка на Общността съгласно член 66, параграф 2 от Регламента относно марката на Общността, състояща се в географско обозначение, с тези на индивидуална марка на Общността, според жалбоподателя решаващо не е дали въпросните стоки и услуги са сходни по отношение на тяхното естество, цел, крайни потребители и/или дистрибуторски канали. Трябва да се разгледа дали въпросните стоки и/или услуги могат да имат същия географски произход.

               6.

               Тълкуването на жалбоподателя на член 66, параграф 2 от Регламента относно марката на Общността произтича от:

                           1)

                           вътрешната логика на Регламент № 207/2009, в частност от факта, че:

                                       a)

                                       член 66, параграф 2 от Регламента относно марката на Общността съставлява изключение в Регламент № 207/2009, доколкото съгласно член 7, параграф 1, буква в) от Регламента относно марката на Общността марките, които се състоят изключително от знаци или обозначения могат да служат в търговията за обозначаване на географския произход на стоките или за предоставянето на услугите не следва да се регистрират;

                                       б)

                                       съгласно член 67, параграф 2 от Регламента относно марката на Общността правилата, уреждащи колективната марка на Общността, състояща се в географско обозначение трябва да позволят на всяко лице, чиито стоки или услуги произхождат от съответния географски, да стане член на сдружението, което е притежател на марката и следователно, колективната марка на Общността, състояща се в географско обозначение никога не може да разграничи стоките на членовете на сдружението, което е притежател на марката, от тези на други предприятия.

                           2)

                           тълкуването на тази разпоредба в светлината на Регламент № 1151/2012 (2) и на Споразумението за ТРИПС, съгласно което географските указания следва да се ползват с висока степен на защита и съгласно което изображенията на стоки, които сочат или внушават, че въпросната стока произхожда от географски регион, различен от действителното място на произход, по заблуждаващ за потребителите начин относно географския произход на стоката, трябва да бъдат забранени.

               7.

               Жалбоподателят счита, че качествата, установени от Общия съд във връзка с „DARJEELING“ са приложими и спрямо услугите, като бизнес консултациите и телекомуникационните услуги и могат да засилят притегателната сила на оспорената марка в това отношение. По-нататък, жалбоподателят посочва, че Общият съд не е посочил никакви убедителни основания в решението си защо качествата, свързани с марката „DARJEELING“ не биха могли да се приложат и спрямо услугите от класове 35 и 38, което само по себе си е грешка в правото.

      (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (OB L 78, стр. 1).

      (2)  Регламент (ЕС) № 1151/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 21 ноември 2012 година относно схемите за качество на селскостопанските продукти и храни (OB L 343, стр. 1).


title: Дело C-97/15: Преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия), постъпило на 27 февруари 2015 г. — Sprengen/Pakweg Douane BV/Staatssecretaris van Financiën

text:
               26.5.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/17

         Преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия), постъпило на 27 февруари 2015 г. — Sprengen/Pakweg Douane BV/Staatssecretaris van Financiën
   (Дело C-97/15)
   (2015/C 171/19)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hoge Raad der Nederlanden

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Sprengen/Pakweg Douane BV

      Друга страна в производството: Staatssecretaris van Financiën

      Преюдициални въпроси

               1)

               Следва ли забележка 5, точка В, последна алинея към глава 84 от КН — като при необходимост се вземат предвид приложения А и Б от анекса към Споразумението за информационните технологии — да се тълкува в смисъл, че устройства като описаните в настоящото съдебно решение „screenplays“ трябва да бъдат класирани в подпозиция 8471 70 50 от КН като „твърди дискови запаметяващи единици“, макар че те имат характеристики и свойства, които им позволяват да възпроизвеждат на телевизионен апарат или на видеомонитор запаметени върху твърдите дискове мултимедийни файлове след конвертирането им в аналогови сигнали?

               2)

               При отрицателен отговор на първия въпрос следва ли позиция 8521 от КН да се тълкува в смисъл, че устройства като „screenplays“ трябва да бъдат класирани в тази позиция дори когато функцията за видеофонично възпроизвеждане не е единствената им функция, но представлява основна тяхна функция?


title: Дело C-161/13: Решение на Съда (пети състав) от 8 май 2014 г. (преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia — Италия) — Idrodinamica Spurgo Velox и др./Acquedotto Pugliese SpA (Обществени поръчки — Сектор на водоснабдяването — Директива 92/13/ЕИО — Ефективни и бързи производства по обжалване — Срокове за обжалване — Дата, от която започват да текат тези срокове)

text:
               30.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 202/9

         Решение на Съда (пети състав) от 8 май 2014 г. (преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia — Италия) — Idrodinamica Spurgo Velox и др./Acquedotto Pugliese SpA
   (Дело C-161/13) (1)

   ((Обществени поръчки - Сектор на водоснабдяването - Директива 92/13/ЕИО - Ефективни и бързи производства по обжалване - Срокове за обжалване - Дата, от която започват да текат тези срокове))
   2014/C 202/10
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Idrodinamica Spurgo Velox, Giovanni Putignano e figli srl, Cogeir srl, Splendor Sud srl, Sceap srl

      Ответник: Acquedotto Pugliese SpA
   в присъствието на: Tundo srl, Giovanni XXIII Soc. coop. arl

      Предмет

   Преюдициално запитване — Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia — Тълкуване на членове 1, 2а, 2в и 2е от Директива 92/13/ЕИО на Съвета от 25 февруари 1992 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно прилагането на правилата на Общността по възлагане на обществени поръчки на субекти, извършващи дейност във водния, енергийния, транспортния и телекомуникационния сектор (ОВ L 76, стр. 14; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 2, стр. 43) — Срок за обжалване — Начален момент — Национална правна уредба, която предвижда, че срокът за обжалване започва да тече от датата, на която жалбоподателят е бил уведомен за решението за окончателното възлагане на поръчката — Жалбоподател, който е узнал за наличието на нарушение на разпоредбите в областта на възлагането на обществени поръчки след посоченото уведомление

      Диспозитив

   Член 1, параграфи 1 и 3, както и член 2а, параграф 2, последна алинея от Директива 92/13/ЕИО на Съвета от 25 февруари 1992 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно прилагането на правилата на Общността по възлагане на обществени поръчки на субекти, извършващи дейност във водния, енергийния, транспортния и телекомуникационния сектор, изменена с Директива 2007/66/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 декември 2007 г., трябва да се тълкуват в смисъл, че срокът за подаване на жалба за отмяна на решението за възлагане на дадена обществена поръчка трябва да започне да тече отново, когато след приемането на това решение за възлагане, но преди подписването на договора възлагащият орган е приел ново решение, което може да засегне законосъобразността на посоченото решение за възлагане. Този срок започва да тече от уведомяването на оферентите за последващото решение или при липсата на такова уведомление — от момента, в който последните са узнали за него.
   В случай че даден оферент узнае за нарушение след изтичането на предвидения от националната правна уредба срок за обжалване, за което се твърди, че е извършено преди решението за възлагане на обществена поръчка, правото на жалба срещу това решение му е гарантирано само в този срок, освен при изрична разпоредба от националното право, гарантираща такова право в съответствие с правото на Съюза.

      (1)  ОВ C 189, 29.6.2013 г.


title: Дело T-188/11: Жалба, подадена на 1 април 2011 г. — Chiboub/Съвет

text:
               14.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 145/38

         Жалба, подадена на 1 април 2011 г. — Chiboub/Съвет
   (Дело T-188/11)
   2011/C 145/64
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Mohamed Slim Ben Mohamed Hassen Ben Salah Chiboub (Абу Даби, Обединени арабски емирства) (представител: G. Perrot, avocat)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение 2011/72/ОВППС на Съвета от 31 януари 2011 г., доколкото се отнася до г-н CHIBOUB;

               —

               да отмени Решение за изпълнение 2011/79/ОВППС от 4 февруари 2011 г., прието на основание Решение 2011/72/ОВППС на Съвета от 31 януари 2011 г. и доколкото се отнася до г-н CHIBOUB;

               —

               да отмени Регламент (ЕС) № 101/2011 от 4 февруари 2011 г., приет на основание Решение 2011/72/ОВППС на Съвета от 31 януари 2011 г. и доколкото се отнася до г-н CHIBOUB;

               —

               да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на своята жалба жалбоподателят излага три правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от нарушаването на основните права и преди всичко на правото на защита, доколкото с Решение 2011/72/ОВППС се налагат санкции и се причинява съществена вреда на жалбоподателя, без той предварително да е бил изслушан и без дори да е могъл впоследствие да представи надлежно своята гледна точка.

               2.

               Второто правно основание е изведено от нарушаването на задължението за мотивиране, на правото на ефективна съдебна защита и на презумпцията за невиновност, доколкото жалбоподателят е бил включен в оспорения списък без предварително да бъде изслушан и без да са посочени фактическите и правни доводи, на които се основава това включване.

               3.

               Третото правно основание е изведено от наличието на явна грешка в преценката, доколкото жалбоподателят не може да бъде обвинен за злоупотреба с финансови средства с цел пране на пари, тъй като тези средства са с произход от ФИФА, от която жалбоподателят получавал възнаграждение от 2006 г. до 2010 г. по силата на различни договори.


title: Дело T-181/07: Решение на Първоинстанционния съд от 2 април 2008 г. — Eurocopter/СХВП (STEADYCONTROL) (Марка на Общността — Заявка за словна марка на Общността STEADYCONTROL — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 40/94)

text:
               9.5.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 116/20

         Решение на Първоинстанционния съд от 2 април 2008 г. — Eurocopter/СХВП (STEADYCONTROL)
   (Дело T-181/07) (1)

   (Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността STEADYCONTROL - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 40/94)
   (2008/C 116/35)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Eurocopter SAS (Marignane, Франция) (представители: първоначално E. Soler Borda, впоследствие R. Zeineh, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: A. Folliard-Monguiral)
   Предмет
   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 12 март 2007 г. (преписка R 8/2006-4) относно заявка за регистрация на словната марка STEADYCONTROL като марка на Общността.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Eurocopter SAS да заплати разноските.

      (1)  ОВ C 170, 21.7.2007 г.


title: Дело F-61/12: Жалба, подадена на 11 юни 2012 г. — ZZ и ZZ/Комисия

text:
               28.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 227/38

         Жалба, подадена на 11 юни 2012 г. — ZZ и ZZ/Комисия
   (Дело F-61/12)
   2012/C 227/65
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: ZZ и ZZ (представители: адв. D. Abreu Caldas, адв. A. Coolen, адв. J.-N. Louis, адв. É. Marchal и адв. S. Orlandi)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на предложенията за прехвърляне на придобитите преди постъпването на служба в Комисията пенсионни права, които предложения са направени на основата на изчисление съгласно новите ОРИ, влезли в сила, след като жалбоподателите са подали заявления за прехвърляне

      Искания на жалбоподателите

               —

               да се отменят решенията за отхвърляне на подадените по административен ред жалби, с които жалбоподателите искат да се приложат ОРИ и актюерските ставки, действащи към момента, в който са подали заявление за прехвърляне на пенсионните им права,

               —

               ако е необходимо, да се отменят решенията, с които се изчислява бонусът към пенсионните им права, придобити преди постъпването им на служба в Комисията,

               —

               да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-206/10: Определение на Общия съд от 12 юни 2012 г. — Vesteda Groep/Комисия (Държавни помощи — Схема за помощи, предоставени от Нидерландия в полза на дружества за социално жилищно строителство — Съществуващи помощи — Решение, с което се приемат ангажиментите на държавата членка — Жалба за отмяна — Процесуална легитимация — Недопустимост)

text:
               28.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 227/20

         Определение на Общия съд от 12 юни 2012 г. — Vesteda Groep/Комисия
   (Дело T-206/10) (1)

   (Държавни помощи - Схема за помощи, предоставени от Нидерландия в полза на дружества за социално жилищно строителство - Съществуващи помощи - Решение, с което се приемат ангажиментите на държавата членка - Жалба за отмяна - Процесуална легитимация - Недопустимост)
   2012/C 227/31
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподател: Vesteda Groep BV (Маастрихт, Нидерландия) (представители: G. van der Wal и T. Boesman, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: H. van Vliet, S. Noë и S. Thomas, подпомагани от H. Gilliams, avocat)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение C(2009) 9963 окончателен на Комисията от 15 декември 2009 година относно държавни помощи № E 2/2005 и № 642/2009 — Нидерландия — Съществуваща помощ и специална помощ по проекти в полза на дружествата за социално жилищно строителство

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Vesteda Groep BV да понесе съдебните разноски, направени от него и от Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 179, 3.7.2010 г.


title: Дело T-624/11: Жалба, подадена на 30 ноември 2011 г. — Yueqing Onesto Electric/СХВП — Ensto (ONESTO)

text:
               4.2.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 32/38

         Жалба, подадена на 30 ноември 2011 г. — Yueqing Onesto Electric/СХВП — Ensto (ONESTO)
   (Дело T-624/11)
   2012/C 32/76
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Yueqing Onesto Electric Co. Ltd (Zhejiang, Китай) (представител: B. Piepenbrink, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Ensto Oy (Porvoo, Финландия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 20 септември 2011 г. по дело R 2535/2010-2, и

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка „ONESTO“ за стоки от клас 9 — Заявка за регистрация на марка на Общността № W00909305

      Притежател на марката или знака, на която/който се прави позоваване в процедурата по възражение: Другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка или знак, на която/който се прави позоваване в подкрепа на възражението: Фигуративна марка на Общността „ENSTO“, регистрирана под № 1980242 за стоки от класове 7, 9 и 11, словна марка на Общността „ENSTO“, регистрирана под № 40600 за стоки от класове 7, 9, 11 и 16, финландска словна марка „ENSTO“, регистрирана под № 218071, за стоки от класове 7, 9 и 11

      Решение на отдела по споровете: Отхвърля изцяло възражението.

      Решение на апелативния състав: Отменя обжалваното решение и отхвърля заявката за регистрация на марка на Общността.

      Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав погрешно е приел, че е налице вероятност от объркване между по-ранната марка и заявената марка на Общността.


title: Дело T-122/17: Жалба, подадена на 22 февруари 2017 г. — Девин/EUIPO — Хасково („ДЕВИН“)

text:
               18.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 121/47

         Жалба, подадена на 22 февруари 2017 г. — Девин/EUIPO — Хасково („ДЕВИН“)
   (Дело T-122/17)
   (2017/C 121/67)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Девин АД (Девин, България) (представител: B. Van Asbroeck, lawyer)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Хасковска търговско-промишлена палата (Хасково, България)

      Данни за производството пред EUIPO

      Притежател на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „ДЕВИН“ — марка на Европейския съюз № 9 408 865

      Производство пред EUIPO: производство за обявяване на недействителност

      Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 2 декември 2016 г. по преписка R 579/2016-2

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да отмени решението на отдела по отмяна от 29 януари 2016 г. по преписка № 9 559,

               —

               изцяло или поне частично да отхвърли искането на жалбоподателя за обявяване на недействителност на марка на Европейския съюз „ДЕВИН“ № 9408865 за всички посочени стоки от клас 32,

               —

               да осъди EUIPO да заплати собствените си съдебни разноски, както и тези на жалбоподателя.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на член 52, параграф 1, буква а) във връзка с член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 207/2009,

               —

               в случай, че апелативният състав не е нарушил член 7, параграф 1, буква в), нарушение на член 7, параграф 3 oт Регламент № 207/2009.