201805250421896992018/C 200/522202017TC20020180611BG01BGINFO_JUDICIAL20180426404122Дело T-220/17: Решение на Общия съд от 26 април 2018 г. — Pfalzmarkt für Obst und Gemüse/EUIPO (100 % Pfalz) (Марка на Европейския съюз — Заявка за фигуративна марка на ЕС „100 % Pfalz“ — Абсолютно основание за отказ — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) 2017/1001) — Задължение за мотивиране — Член 75 от Регламент № 207/2009 (понастоящем член 94 от Регламент 2017/1001)
 ---documentbreak--- C2002018BG4020120180426BG0052402412Решение на Общия съд от 26 април 2018 г. — Pfalzmarkt für Obst und Gemüse/EUIPO (100 % Pfalz)
   (Дело T-220/17) (
         1
      )
   „(Марка на Европейския съюз — Заявка за фигуративна марка на ЕС „100 % Pfalz“ — Абсолютно основание за отказ — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) 2017/1001) — Задължение за мотивиране — Член 75 от Регламент № 207/2009 (понастоящем член 94 от Регламент 2017/1001)“2018/C 200/52Език на производството: немски
      Страни

      Жалбоподател: Pfalzmarkt für Obst und Gemüse eG (Мутерщат, Германия) (представители: C. Gehweiler и C. Weber, адвокати)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: A. Söder и D. Walicka)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 7 февруари 2017 г. (преписка R 1549/2016-1) относно заявка за регистрация на фигуративния знак „100 % Pfalz“ като марка на ЕС

      Диспозитив

            1)

            Отхвърля жалбата.

            2)

            Осъжда Pfalzmarkt für Obst und Gemüse eG да заплати съдебните разноски.

      (
         1
      )	ОВ C 178, 6.6.2017 г.


201806080451931552018/C 221/02242018CJC22120180625BG01BGINFO_JUDICIAL201801082211Дело C-24/18: Преюдициално запитване от Budapesti II. és III. Kerületi Bíróság (Унгария), постъпило на 8 януари 2018 г. — István Bán/KP 2000 Kft. и Edit Kovács
 ---documentbreak--- C2212018BG210120180108BG00022121Преюдициално запитване от Budapesti II. és III. Kerületi Bíróság (Унгария), постъпило на 8 януари 2018 г. — István Bán/KP 2000 Kft. и Edit Kovács
   (Дело C-24/18)2018/C 221/02Език на производството: унгарски
      Запитваща юрисдикция

   Budapesti II. és III. Kerületi Bíróság

      Страни в главното производство

      Ищец: István Bán

      Ответници: KP 2000 Kft. и Edit Kovács

      Преюдициален въпрос

   Въвежда ли ограничение, противоречащо на членове 49 ДФЕС и 63 ДФЕС, национална правна уредба, съгласно която ex lege — без каквото и да било парично обезщетение — се погасят учредените права на плодоползване върху земи, използвани за селскостопански или горскостопански цели, когато в резултат на принудително изпълнение нов собственик придобие недвижимия имот, върху който е учредено правото на плодоползване, а ползвателят на земята не е получавал за нея помощ за развитие на селското стопанство или на селските райони, финансирана от Европейския съюз или Унгария и обвързана със задължение земята да се използва за период, определен чрез правна норма?


201806150391954982018/C 231/066842017CJC23120180702BG01BGINFO_JUDICIAL201712066722Дело C-684/17 P: Жалба, подадена на 6 декември 2017 г. от Banca Monte dei Paschi di Siena SpA, Wise Dialog Bank SpA (Banca Widiba SpA) срещу решението на Общия съд (втори състав), постановено на 26 септември 2017 г. по дело T-83/16 — Banca Monte dei Paschi di Siena и Banca Widiba SpA/EUIPO
 ---documentbreak--- C2312018BG620120171206BG00066272Жалба, подадена на 6 декември 2017 г. от Banca Monte dei Paschi di Siena SpA, Wise Dialog Bank SpA (Banca Widiba SpA) срещу решението на Общия съд (втори състав), постановено на 26 септември 2017 г. по дело T-83/16 — Banca Monte dei Paschi di Siena и Banca Widiba SpA/EUIPO
   (Дело C-684/17 P)2018/C 231/06Език на производството: английски
      Страни

      Жалбоподатели: Banca Monte dei Paschi di Siena SpA, Wise Dialog Bank SpA (Banca Widiba SpA) (представители: L. Trevisan, D. Contini, avvocati)

      Друга страна в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
   С определение от 17 май 2018 г. Съдът (десети състав) постанови, че жалбата е недопустима.


201806150641955292018/C 231/412502018TC23120180702BG01BGINFO_JUDICIAL20180423323321Дело T-250/18: Жалба, подадена на 23 април 2018 г. — RATP/Комисия
 ---documentbreak--- C2312018BG3210120180423BG0041321332Жалба, подадена на 23 април 2018 г. — RATP/Комисия
   (Дело T-250/18)2018/C 231/41Език на производството: френски
      Страни

      Жалбоподател: Régie autonome des transports parisiens (RATP) (Париж, Франция) (представители: E. Morgan de Rivery, P. Delelis и C. Lavin, avocats)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

            —

            Да отмени решението на Комисията от 21 март 2018 г., с което се разрешава частичен достъп до документи на основание Регламент (ЕО) № 1049/2001 от 30 май 2001 относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията;

            —

            При всички случаи да осъди Комисията да заплати всички съдебни разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири основания.

            1.

            Първо основание — нарушение на член 4, параграф 2, трето тире от Регламент (ЕО) № 1049/2001 от 30 май 2001 относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (OВ 2001, L 145, стp. 43, Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).

            2.

            Второ основание — нарушение на член 4, параграф 2, трето тире от Регламент № 1049/2001.

            3.

            Трето основание — нарушение на член 4, параграф 2, първо тире от Регламент № 1049/2001, на член 8 от Европейската конвенция за защита на правата на човека и член 7 от Хартата на основните права, както и на член 339 ДФЕС.

            4.

            Четвърто основание — неизпълнение на задължението за мотивиране.


201806220241970142018/C 240/161572018CJC24020180709BG01BGINFO_JUDICIAL20180222131531Дело C-157/18 P: Жалба, подадена на 22 февруари 2018 г. от Tulliallan Burlington Ltd срещу решението на Общия съд (трети състав), постановено на 6 декември 2017 г. по дело T-122/16 — Tulliallan Burlington Ltd/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост
 ---documentbreak--- C2402018BG1310120180222BG0016131153Жалба, подадена на 22 февруари 2018 г. от Tulliallan Burlington Ltd срещу решението на Общия съд (трети състав), постановено на 6 декември 2017 г. по дело T-122/16 — Tulliallan Burlington Ltd/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост
   (Дело C-157/18 P)2018/C 240/16Език на производството: английски
      Страни

      Жалбоподател: Tulliallan Burlington Ltd (представител: A. Norris, Barrister)

      Други страни в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO), Burlington Fashion GmbH

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд:

            —

            да отмени решението на Общия съд, с което се отхвърля жалбата на Tulliallan Burlington Ltd (TBL) срещу решението на апелативния състав,

            —

            да отмени решението на апелативния състав [или при условията на евентуалност да върне делото на Общия съд за ново разглеждане и решаване в съответствие с решението на Съда];

            —

            да осъди Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) и Burlington Fashion GmbH (BFG) да заплатят направените от TBL разноски във връзка с настоящата жалба.

      Основания и основни доводи

   Жалбоподателят („TBL“) обжалва решението на Общия съд на основание, че са допуснати следните грешки при прилагането на правото:

            1)

            Основания, в рамките на които се твърди наличието на нарушение на член 8, параграф 5 от РМЕС (
                  1
               )

                     a)

                     Общият съд е допуснал грешка, като не е направил никаква констатация по отношение на „връзките“.

                     б)

                     Освен това Общият съд неправилно приел,че TBL не е представило необходимото доказателство, за да се установи увреждане на отличителния характер или неоснователно извличане на полза.

                     в)

                     Като приел, че не е представено необходимото доказателство, Общият съд допуснал грешка, (i) поставяйки твърде високи правни изисквания и (ii) невземайки предвид относими доказателства.

                     г)

                     Всъщност единственото възможно заключение за Общия съд било, че било налице увреждане на отличителния характер или наред с него, или при условията на евентуалност — неоснователно извличане на полза.

                     д)

                     Общият съд неправилно отхвърлил доводите на TBL, че решението на апелативния състав било неправилно, тъй като апелативният състав явно не е взел предвид изложените пред него доводи.

            2)

            Основания, в рамките на които се твърди, че е допуснато нарушение на член 8, параграф 4 от РМЕС

                     a)

                     Общият съд отказал да приеме, че апелативният състав е трябвало да изиска да се представят допълнителни становища във връзка с член 8, параграф 4, при положение че единственият начин да се гарантира справедливостта в производството е бил апелативният състав да прикани да се представят такива становища или да се произнесе само по спора по член 8, параграф 5 и да върне преписката на отдела по споровете за ново разглеждане на спора по член 8, параграф 4. Общият съд е трябвало да отмени решението на апелативния състав.

                     б)

                     Общият съд неправилно потвърдил констатацията на апелативния състав, че TBL не е доказало, че са изпълнени предпоставките за прилагането на член 8, параграф 4. Общият съд трябвало да приеме, че апелативният състав е допуснал грешка, да отмени констатациите на апелативния състав във връзка с член 8, параграф 4 и да ги замени със своите констатации, като установи наличието на нарушение на член 8, параграф 4.

            3)

            Основания, в рамките на които се твърди, че е допуснато нарушение на член 8, параграф 1 от РМЕС

                     a)

                     Общият съд неправилно приложил съдебната практика по дело Praktiker, тъй като с оглед на решение на Съда EUIPO/Cactus (C-501/15 P; EU:C:2017:750) решение Praktiker не се прилага спрямо по-ранните марки в настоящия случай.

                     б)

                     Наред с това или при условията на евентуалност Общият съд неправилно приложил решение Praktiker, тъй като посоченото решение не се прилага спрямо услуги на търговски центрове.

                     в)

                     Дори по-ранните марки на TBL да попадат в обхвата на понятието „услуги за продажба на дребно“ и поради това да попадат в обхвата на решение Praktiker, Общият съд тълкувал решение Praktiker неправилно, като приел, че то по необходимост изключва констатирането на сходство, което води до объркване.

                     г)

                     Поради неправилните констатации относно прилагането на решение Praktiker, Общият съд не е (i) направил преценка на вероятността от объркване conduct или (ii) разпоредил на апелативния състав да направи тази преценка. В конкретните обстоятелства той бил длъжен да предприеме едно от посочените действия.

      (
         1
      )	Регламент (EC) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2017 година относно марката на Европейския съюз (ОВ 2017, L 154, стр. 1).


201806220611970232018/C 240/464262017TC24020180709BG01BGINFO_JUDICIAL20180528414222Дело T-426/17: Решение на Общия съд от 28 май 2018 г. — Item Industrietechnik/EUIPO (EFUSE) (Марка на Европейския съюз — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „EFUSE“ — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) 2017/1001)
 ---documentbreak--- C2402018BG4120120180528BG0046412422Решение на Общия съд от 28 май 2018 г. — Item Industrietechnik/EUIPO (EFUSE)
   (Дело T-426/17) (
         1
      )
   „(Марка на Европейския съюз — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „EFUSE“ — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) 2017/1001)“2018/C 240/46Език на производството: немски
      Страни

      Жалбоподател: Item Industrietechnik GmbH (Солинген, Германия) (представители: G. Hasselblatt, V. Töbelmann и M. Vitt, avocats)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: A. Schifko)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 18 април 2017 г. (преписка R 1881/2016-4) относно заявка за регистрация на фигуративния знак „EFUSE“ като марка на Европейския съюз.

      Диспозитив

            1)

            Отхвърля жалбата.

            2)

            Осъжда Item Industrietechnik GmbH да заплати съдебните разноски.

      (
         1
      )	ОВ C 277, 21.8.2017 г.


201806220831970152018/C 240/612932018TC24020180709BG01BGINFO_JUDICIAL20180510525322Дело T-293/18: Жалба, подадена на 10 май 2018 г. — Латвия/Европейска комисия
 ---documentbreak--- C2402018BG5220120180510BG0061522532Жалба, подадена на 10 май 2018 г. — Латвия/Европейска комисия
   (Дело T-293/18)2018/C 240/61Език на производството: латвийски
      Страни

      Жалбоподател: Република Латвия (представители: I. Kucina и V. Soņeca)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

            —

            да отмени Писмо C(2018) 1418 окончателен на Комисията от 12 март 2018 г., в което Комисията уточнява позицията си и да разпореди на посочената институция да приеме позиция, която не поражда неблагоприятни правни последици за Латвия.

            —

            да осъди Европейската комисия да заплати направените от Латвия съдебни разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си Република Латвия сочи, че като е определила позицията си Комисията е нарушила не само член 263 ДФЕС, като по този начин са възникнали неблагоприятни правни последици да Латвия, но и член 17 ДЕС, параграф 1 във връзка с член 3 ДФЕС, параграф 1, буква г), член 38 ДФЕС и член 335 ДФЕС, които задължават Комисията да гарантира, че Норвегия спазва стриктно поетите от тази държава ангажименти съгласно Парижкия договор (
         1
      ), що се отнася до правата на държавите членки на Европейския съюз на недискриминиращ достъп до риболова в риболовната зона на Свалбард.
   (
         1
      )	Договор за Шпицберген/Свалбард, сключен между Норвегия, Съединените американски щати, Дания, Франция, Италия, Япония, Нидерландия, Великобритания, Ирландия, британските отвъдморски доминиони и Швеция на 9 февруари 1920 г. в Париж. Достъпен на: https://likumi.lv/ta/id/282051-par-ligumu-starp-norvegiju-amerikas-savienotajam-valstim-daniju-franciju-italiju-japanu-niderlandi-lielbritaniju-un


201806220071970782018/C 240/313032018CJC24020180709BG01BGINFO_JUDICIAL20180503272821Дело C-303/18 P: Жалба, подадена на 3 май 2018 г. от Jean-Marie Le Pen срещу решението, постановено от Общия съд (шести състав) на 7 март 2018 г. по дело T-140/16, Le Pen/Парламент
 ---documentbreak--- C2402018BG2710120180503BG0031271282Жалба, подадена на 3 май 2018 г. от Jean-Marie Le Pen срещу решението, постановено от Общия съд (шести състав) на 7 март 2018 г. по дело T-140/16, Le Pen/Парламент
   (Дело C-303/18 P)2018/C 240/31Език на производството: френски
      Страни

      Жалбоподател: Jean-Marie Le Pen (представител: F. Wagner, адвокат)

      Друга страна в производството: Европейски парламент

      Искания на жалбоподателя

            —

            Отмяна на решението на Общия съд от 7 март 2018 г., T-140/16.

      Вследствие на което Съдът:

            —

            да отмени Решението на Генералния секретар на Европейския парламент от 29 януари 2016 г., изпратено на жалбоподателя с писмо № D 302191 от 5 февруари 2016 г., взето на основание член 68 от Решение 2009/C 159/01 на Бюрото на Европейския парламент от 19 май 2008 г. и от 9 юли 2008 г.„за установяване на мерки по прилагане на устава на членовете на Европейския парламент“, изменено, с което решение се установява, че жалбоподателят дължи сумата от 320026,23 EUR, която е платена неправомерно за парламентарни сътрудници, и в което се излагат основания за нейното възстановяване;

            —

            да отмени Дебитно известие № 2016-195 от 4 февруари 2016 г., с което жалбоподателят се уведомява, че в съответствие с Решението на Генералния секретар от 29 януари 2016 г. по отношение на него е установено вземане, че се пристъпва към събиране на неправомерно платените за парламентарни сътрудници суми;

            —

            да вземе решение относно сумата, която следва да се присъди на жалбоподателя като обезщетение за неимуществените му вреди;

            —

            да вземе решение относно сумата, която следва да се присъди на жалбоподателя за покриване на съдебните разноски;

            —

            да осъди Парламента да заплати изцяло съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

            1.

            Абсолютно основание за отмяна: Нарушение от Общия съд на правото на защита на жалбоподателя — Съществено процесуално нарушение
            Като не е наложил на Парламента зачитането на членове 41 и 42 от Хартата на основните права, Общият съд не е позволил да се проведат лоялни и състезателни разисквания. Парламентът разполага с административна преписка и с преписката на Европейската служба за борба с измамите (OLAF), от които може да се възползва. Възможно е доказателства за положения труд да се намират в двете преписки, но те остават скрити от жалбоподателя.

            2.

            Нарушение от Общия съд на правото на Съюза — Грешки при прилагане на правото и грешка при квалифицирането на правното естество на фактите и доказателствата от Общия съд — Дискриминационен характер, а оттам и fumus persecutionis — Нарушение на принципите на оправдани правни очаквания и на законност

                     а.

                     Липса на инициатива спрямо други партии
                     Общият съд е отказал да счете инициативата на M. Schulz за дискриминационна, въпреки че тя е била насочена единствено срещу Front National, но не и срещу други партии. Идентични процедури е трябвало да бъдат започнати срещу всички френски партии, срещу други партии от други държави членки и срещу десетки депутати.

                     б.

                     Дискриминация поради личното положение на M. Schulz и използването, което той прави на личния състав на Парламента
                     Общият съд е отказал да изслуша M. Schulz и K. Welle, въпреки че жалбоподателят е представил доказателства за незаконно поведение на бившия председател на Парламента, без срещу него да е започнато разследване. Общият съд не е разгледал представените доказателства, което е фактическа грешка с правни последици.

                     в.

                     Нарушение на оправданите правни очаквания и на равенството
                     Противно на посоченото от Общия съд съществуват множество случаи на нарушение на мерките по прилагане, в които Парламентът не е поискал възстановяване.

            3.

            Вътрешна незаконосъобразност на атакуваните актове

                     а.

                     Явна грешка в преценката на Общия съд
                     След като допълнителното споразумение било толкова важно доказателство за заетост, Парламентът е имал задачата да докаже това, че жалбоподателят не го е представил след повторени искания, противно на приетото от Общия съд. По този начин Общият съд прехвърля тежестта на доказване, допускайки фактическа грешка с правни последици.

                     б.

                     Работно време, което да се оправдае и начин на доказване
                     Общият съд е изопачил изречението на генералния секретар, който изисква да се оправдае цялото работно време през периода, а не „доказването на съвместимостта на работата с мерките за прилагане“.
                     Общият съд не може да сочи, че е налице задължение там, където Парламентът признава, че няма, както е посочено в протокола от съдебното заседание на Общия съд, и там, където нито един член от мерките за прилагане не го предвижда. Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото.

                     в.

                     Положен труд
                     Жалбоподателят представя две нови доказателства пред Съда на основание член 127 от Процедурния правилник.

                     г.

                     Накърняване на принципа на пропорционалност
                     Противно на приетото от Общия съд, не е имало никакво безусловно задължение за Парламента да си възстанови всичките пет години, след като само три от тях са считани за спорни. Това нарушение на принципа на пропорционалност обосновава отмяната на решението.

                     д.

                     Външни договори
                     Парламентът, а след него и Общият съд не са доказали, че J.-F. Jalkh е поддържал професионални връзки с трети лица, които могат да нанесат вреди на жалбоподателя или на реномето на Парламента или да доведат до конфликт на интереси.


201806220061970512018/C 240/021472016CJC24020180709BG01BGINFO_JUDICIAL201805172211Дело C-147/16: Решение на Съда (пети състав) от 17 май 2018 г. (преюдициално запитване от Vredegerecht te Antwerpen — Белгия) — Karel de Grote — Hogeschool Katholieke Hogeschool Antwerpen VZW/Susan Romy Jozef Kuijpers (Преюдициално запитване — Директива 93/13/ЕИО — Неравноправни клаузи в договори, сключвани между продавач или доставчик и потребител — Служебна проверка от националния съд дали даден договор попада в приложното поле на тази директива — Член 2, буква в) — Понятието „продавач или доставчик“ — Висше учебно заведение, финансирано основно с публични средства — Договор за безлихвено разсрочено плащане на таксите за обучение и за участие в учебно пътуване)
 ---documentbreak--- C2402018BG210120180517BG00022121Решение на Съда (пети състав) от 17 май 2018 г. (преюдициално запитване от Vredegerecht te Antwerpen — Белгия) — Karel de Grote — Hogeschool Katholieke Hogeschool Antwerpen VZW/Susan Romy Jozef Kuijpers
   (Дело C-147/16) (
         1
      )
   „(Преюдициално запитване — Директива 93/13/ЕИО — Неравноправни клаузи в договори, сключвани между продавач или доставчик и потребител — Служебна проверка от националния съд дали даден договор попада в приложното поле на тази директива — Член 2, буква в) — Понятието „продавач или доставчик“ — Висше учебно заведение, финансирано основно с публични средства — Договор за безлихвено разсрочено плащане на таксите за обучение и за участие в учебно пътуване)“2018/C 240/02Език на производството: нидерландски
      Запитваща юрисдикция

   Vredegerecht te Antwerpen

      Страни в главното производство

      Ищец: Karel de Grote — Hogeschool Katholieke Hogeschool Antwerpen VZW

      Ответник: Susan Romy Jozef Kuijpers

      Диспозитив

            1)

            Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори трябва да се тълкува в смисъл, че когато се произнася с неприсъствено решение и съгласно нормите на вътрешното процесуално право има правомощието да проверява служебно за противоречие между клаузата, на която се основава искането, и националните норми от обществен ред, националният съд е длъжен да проверява служебно попада ли съдържащият клаузата договор в приложното поле на тази директива и ако попада — дали евентуално клаузата е неравноправна.

            2)

            При условие че не се установи друго в резултат от проверките, които трябва да извърши запитващата юрисдикция, член 2, буква в) от Директива 93/13 трябва да се тълкува в смисъл, че свободно учебно заведение като обсъжданото в главното производство, което с договор се съгласява да предостави на една от студентките облекчени условия за плащането на дължимите от нея суми за такса за обучение и такса за учебно пътуване, трябва във връзка с този договор да се смята за „продавач или доставчик“ по смисъла на тази разпоредба, поради което посоченият договор попада в приложното поле на Директивата.

      (
         1
      )	ОВ C 211, 13.6.2016 г.


201806220731970872018/C 240/474272017TC24020180709BG01BGINFO_JUDICIAL20180528424211Дело T-427/17: Решение на Общия съд от 28 май 2018 г. — Item Industrietechnik/EUIPO (EFUSE) (Марка на Европейския съюз — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „EFUSE“ — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) 2017/1001)
 ---documentbreak--- C2402018BG4210120180528BG0047421421Решение на Общия съд от 28 май 2018 г. — Item Industrietechnik/EUIPO (EFUSE)
   (Дело T-427/17) (
         1
      )
   „(Марка на Европейския съюз — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „EFUSE“ — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) 2017/1001)“2018/C 240/47Език на производството: немски
      Страни

      Жалбоподател: Item Industrietechnik GmbH (Солинген, Германия) (представители: G. Hasselblatt, V. Töbelmann и M. Vitt, avocats)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: A. Schifko)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 18 април 2017 г. (преписка R 1882/2016-4) относно заявка за регистрация на словния знак „EFUSE“ като марка на Европейския съюз

      Диспозитив

            1)

            Отхвърля жалбата.

            2)

            Осъжда Item Industrietechnik GmbH да заплати съдебните разноски.

      (
         1
      )	ОВ C 277, 21.8.2017 г.


201806220801970642018/C 240/622972018TC24020180709BG01BGINFO_JUDICIAL20180508535421Дело T-297/18: Жалба, подадена на 8 май 2018 г. — Wirecard Technologies/EUIPO — Striatum Ventures (supr)
 ---documentbreak--- C2402018BG5310120180508BG0062531542Жалба, подадена на 8 май 2018 г. — Wirecard Technologies/EUIPO — Striatum Ventures (supr)
   (Дело T-297/18)2018/C 240/62Език на жалбата: английски
      Страни

      Жалбоподател: Wirecard Technologies GmbH (Ашхайм, Германия) (представител: A. Bayer, адвокат)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Striatum Ventures BV (Росмален, Нидерландия)

      Данни за производството пред EUIPO

      Притежател на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „supr“ — марка на Европейския съюз № 13 163 746

      Производство пред EUIPO: производство по отмяна

      Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 20 февруари 2018 г. по преписка R 2028/2017-5

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

            —

            да отмени обжалваното решение,

            —

            да осъди EUIPO и другата страна пред апелативен състав, ако встъпи в производството, да заплатят съдебните разноски.

      Изложено основание

            —

            Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 2017/1001.


201806220331970312018/C 240/033252016CJC24020180709BG01BGINFO_JUDICIAL201805173311Дело C-325/16: Решение на Съда (девети състав) от 17 май 2018 г. (преюдициално запитване от Tribunal Supremo — Испания) — Industrias Químicas del Vallés, SA/Administración General del Estado, Sapec Agro, SA (Преюдициално запитване — Земеделие — Директива 91/414/ЕИО — Директива 2010/28/ЕС — Член 3, параграф 1 — Процедура за преразглеждане от държавите членки на разрешените продукти за растителна защита — Срок — Продължаване)
 ---documentbreak--- C2402018BG310120180517BG00033131Решение на Съда (девети състав) от 17 май 2018 г. (преюдициално запитване от Tribunal Supremo — Испания) — Industrias Químicas del Vallés, SA/Administración General del Estado, Sapec Agro, SA
   (Дело C-325/16) (
         1
      )
   „(Преюдициално запитване — Земеделие — Директива 91/414/ЕИО — Директива 2010/28/ЕС — Член 3, параграф 1 — Процедура за преразглеждане от държавите членки на разрешените продукти за растителна защита — Срок — Продължаване)“2018/C 240/03Език на производството: испански
      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Supremo

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Industrias Químicas del Vallés, SA

      Ответник: Administración General del Estado, Sapec Agro, SA

      Диспозитив

   Член 3, параграф 1 от Директива 2010/28/ЕС на Комисията от 23 април 2010 година за изменение на Директива 91/414/ЕИО на Съвета за включване на металаксил като активно вещество, трябва да се тълкува в смисъл, че предвиденият в него срок, изтичащ на 31 декември 2010 г., който има за цел да позволи на държавите членки да изменят или да отменят, в съответствие с Директива 91/414/ЕИО на Съвета от 15 юли 1991 година относно пускането на пазара на продукти за растителна защита съществуващите разрешения за продукти за растителна защита, съдържащи металаксил като активно вещество, съставлява императивен срок, който не може да бъде продължаван от тези държави.
   (
         1
      )	ОВ C 305, 22.8.2016 г.


201806220471970572018/C 240/633052018TC24020180709BG01BGINFO_JUDICIAL20180516545411Дело T-305/18: Жалба, подадена на 16 май 2018 г. — Klyuyev/Съвет
 ---documentbreak--- C2402018BG5410120180516BG0063541541Жалба, подадена на 16 май 2018 г. — Klyuyev/Съвет
   (Дело T-305/18)2018/C 240/63Език на производството: английски
      Страни

      Жалбоподател: Andriy Klyuyev (Донецк, Украйна) (представители: B. Kennelly, QC, J. Pobjoy, Barrister, R Gherson и T. Garner, Solicitors)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд да отмени:

            —

            Решение (ОВППС) 2018/333 на Съвета от 5 март 2018 година за изменение на Решение 2014/119/ОВППС относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на ситуацията в Украйна (ОВ L 63, стр. 48), и

            —

            Регламент за изпълнение (ЕС) 2018/326 на Съвета от 5 март 2018 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 208/2014 относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Украйна (ОВ L 63, стр. 5),

      доколкото тези мерки се прилагат към жалбоподателя.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири основания.

            1.

            Първо основание, в което е посочва, че Съветът е допуснал грешки в преценката, като е приел, че критерият за включване на жалбоподателя в списъка по член 1, параграф 1 от обжалваното решение и по член 3, параграф 1 от обжалвания регламент е спазен.

            2.

            Второ основание, според което твърдението на Съвета, че третирането на жалбоподателя в Украйна е в съответствие с основните човешки права, нарушава правата на жалбоподателя по член 6 във връзка с членове 2 и 3 от ДЕС и членове 47 и 48 от Хартата на основните права на Европейския съюз.

            3.

            Трето основание, в което се посочва, че Съветът е нарушил правото на жалбоподателя на защита и правото на добра администрация и ефективна съдебна защита.

            4.

            Четвърто основание, в което се посочва, че без основание и мярка Съветът е нарушил правата на жалбоподателя на собственост и на добро име.


201806220231970722018/C 240/171582018CJC24020180709BG01BGINFO_JUDICIAL20180222151621Дело C-158/18 P: Жалба, подадена на 22 февруари 2018 г. от Tulliallan Burlington Ltd срещу решението на Общия съд (трети състав), постановено на 6 декември 2017 г. по дело T-123/16 — Tulliallan Burlington Ltd/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост
 ---documentbreak--- C2402018BG1510120180222BG0017151162Жалба, подадена на 22 февруари 2018 г. от Tulliallan Burlington Ltd срещу решението на Общия съд (трети състав), постановено на 6 декември 2017 г. по дело T-123/16 — Tulliallan Burlington Ltd/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост
   (Дело C-158/18 P)2018/C 240/17Език на производството: английски
      Страни

      Жалбоподател: Tulliallan Burlington Ltd (представител: A. Norris, Barrister)

      Други страни в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO), Burlington Fashion GmbH

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд:

            —

            да отмени решението на Общия съд, с което се отхвърля жалбата на Tulliallan Burlington Ltd (TBL) срещу решението на апелативния състав,

            —

            да отмени решението на апелативния състав [или при условията на евентуалност да върне делото на Общия съд за ново разглеждане и решаване в съответствие с решението на Съда];

            —

            да осъди Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) и Burlington Fashion GmbH (BFG) да заплатят направените от TBL разноски във връзка с настоящата жалба.

      Основания и основни доводи

   Жалбоподателят („TBL“) обжалва решението на Общия съд на основание, че са допуснати следните грешки при прилагането на правото:

            1)

            Основания, в рамките на които се твърди наличието на нарушение на член 8, параграф 5 от РМЕС (
                  1
               )

                     a)

                     Общият съд е допуснал грешка, като не е направил никаква констатация по отношение на „връзките“.

                     б)

                     Освен това Общият съд неправилно приел,че TBL не е представило необходимото доказателство, за да се установи увреждане на отличителния характер или неоснователно извличане на полза.

                     в)

                     Като приел, че не е представено необходимото доказателство, Общият съд допуснал грешка, (i) поставяйки твърде високи правни изисквания и (ii) невземайки предвид относими доказателства.

                     г)

                     Всъщност единственото възможно заключение за Общия съд било, че било налице увреждане на отличителния характер или наред с него, или при условията на евентуалност — неоснователно извличане на полза.

                     д)

                     Общият съд неправилно отхвърлил доводите на TBL, че решението на апелативния състав било неправилно, тъй като апелативният състав явно не е взел предвид изложените пред него доводи.

            2)

            Основания, в рамките на които се твърди, че е допуснато нарушение на член 8, параграф 4 от РМЕС

                     a)

                     Общият съд отказал да приеме, че апелативният състав е трябвало да изиска да се представят допълнителни становища във връзка с член 8, параграф 4, при положение че единственият начин да се гарантира справедливостта в производството е бил апелативният състав да прикани да се представят такива становища или да се произнесе само по спора по член 8, параграф 5 и да върне преписката на отдела по споровете за ново разглеждане на спора по член 8, параграф 4. Общият съд е трябвало да отмени решението на апелативния състав.

                     б)

                     Общият съд неправилно потвърдил констатацията на апелативния състав, че TBL не е доказало, че са изпълнени предпоставките за прилагането на член 8, параграф 4. Общият съд трябвало да приеме, че апелативният състав е допуснал грешка, да отмени констатациите на апелативния състав във връзка с член 8, параграф 4 и да ги замени със своите констатации, като установи наличието на нарушение на член 8, параграф 4.

            3)

            Основания, в рамките на които се твърди, че е допуснато нарушение на член 8, параграф 1 от РМЕС

                     a)

                     Общият съд неправилно приложил съдебната практика по дело Praktiker, тъй като с оглед на решение на Съда EUIPO/Cactus (C-501/15 P; EU:C:2017:750) решение Praktiker не се прилага спрямо по-ранните марки в настоящия случай.

                     б)

                     Наред с това или при условията на евентуалност Общият съд неправилно приложил решение Praktiker, тъй като посоченото решение не се прилага спрямо услуги на търговски центрове.

                     в)

                     Дори по-ранните марки на TBL да попадат в обхвата на понятието „услуги за продажба на дребно“ и поради това да попадат в обхвата на решение Praktiker, Общият съд тълкувал решение Praktiker неправилно, като приел, че то по необходимост изключва констатирането на сходство, което води до объркване.

                     г)

                     Поради неправилните констатации относно прилагането на решение Praktiker, Общият съд не е (i) направил преценка на вероятността от объркване conduct или (ii) разпоредил на апелативния състав да направи тази преценка. В конкретните обстоятелства той бил длъжен да предприеме едно от посочените действия.

      (
         1
      )	Регламент (EC) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2017 година относно марката на Европейския съюз (ОВ 2017, L 154, стр. 1).


201806220281970482018/C 240/045312016CJC24020180709BG01BGINFO_JUDICIAL201805173422Дело C-531/16: Решение на Съда (четвърти състав) от 17 май 2018 г. (преюдициално запитване от Lietuvos Aukščiausiasis Teismas — Литва) — Šiaulių regiono atliekų tvarkymo centras, „Ecoservice projektai“ UAB, по-рано „Specializuotas transportas“ UAB (Преюдициално запитване — Директива 2004/18/ЕО — Процедури за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги — Свързаност между оференти, които представят отделни оферти в една и съща процедура за възлагане на обществена поръчка — Задължения на оферентите, възлагащия орган и националната юрисдикция)
 ---documentbreak--- C2402018BG320120180517BG00043242Решение на Съда (четвърти състав) от 17 май 2018 г. (преюдициално запитване от Lietuvos Aukščiausiasis Teismas — Литва) — Šiaulių regiono atliekų tvarkymo centras, „Ecoservice projektai“ UAB, по-рано „Specializuotas transportas“ UAB
   (Дело C-531/16) (
         1
      )
   „(Преюдициално запитване — Директива 2004/18/ЕО — Процедури за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги — Свързаност между оференти, които представят отделни оферти в една и съща процедура за възлагане на обществена поръчка — Задължения на оферентите, възлагащия орган и националната юрисдикция)“2018/C 240/04Език на производството: литовски
      Запитваща юрисдикция

   Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Šiaulių regiono atliekų tvarkymo centras, „Ecoservice projektai“ UAB, по-рано „Specializuotas transportas“ UAB
   в присъствието на: „VSA Vilnius“ UAB, „Švarinta“ UAB, „Specialus autotransportas“ UAB, „Ecoservice“ UAB

      Диспозитив

   Член 2 от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки трябва да се тълкува в смисъл, че:

            —

            свързани оференти, които подават отделни оферти в една и съща процедура за възлагане на обществена поръчка, не са длъжни по собствена инициатива да уведомят възлагащия орган за свързаността си, ако за това няма изрична нормативна разпоредба или конкретно условие в поканата за подаване на оферти или в спецификацията на поръчката,

            —

            възлагащият орган — ако разполага с данни, които пораждат съмнение относно самостоятелния и независим характер на подадените от някои оференти оферти — е длъжен да провери, като евентуално изиска от тези оференти допълнителна информация, дали офертите им действително са самостоятелни и независими. Ако се окаже, че тези оферти не са самостоятелни и независими, член 2 от Директива 2004/18 не допуска възлагането на поръчката на подалите такава оферта оференти.

      (
         1
      )	ОВ C 6, 9.1.2017 г.


201806220101970522018/C 240/181992018CJC24020180709BG01BGINFO_JUDICIAL20180319161721Дело C-199/18: Преюдициално запитване от Consiglio di Stato (Италия), постъпило на 19 март 2018 г. — Pollo del Campo S.c.a., Avi Coop Società Cooperativa Agricola/Regione Emilia-Romagna и др.
 ---documentbreak--- C2402018BG1610120180319BG0018161172Преюдициално запитване от Consiglio di Stato (Италия), постъпило на 19 март 2018 г. — Pollo del Campo S.c.a., Avi Coop Società Cooperativa Agricola/Regione Emilia-Romagna и др.
   (Дело C-199/18)2018/C 240/18Език на производството: италиански
      Запитваща юрисдикция

   Consiglio di Stato

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Pollo del Campo S.c.a., Avi Coop Società Cooperativa Agricola

      Ответници: Regione Emilia-Romagna, Azienda Unità Sanitaria Locale 104 di Modena, A.U.S.L. Romagna

      Преюдициални въпроси

            1)

            Трябва ли член 27 от Регламент (ЕО), който предвижда, че за дейностите, посочени в приложение IV, раздел А и приложение V, раздел А, държавите членки осигуряват събирането на такса, да се тълкува в смисъл, че налага задължение за плащане на всички земеделски производители, дори когато „извършват дейностите по клане и транжиране на месо като спомагателна и свързана с отглеждането на животните дейност“?

            2)

            Може ли държавата да освободи някои категории стопани от задължението за плащане на санитарни налози, въпреки че е създала система за събиране на налозите, която като цяло може да гарантира покриването на разходите, направени за целите на официалния контрол, или да прилага по-ниски такси от предвидените в Регламент (ЕО) № 8[8]2/2004 (
                  1
               )?

      (
         1
      )	Регламент (ЕО) № 882/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно официалния контрол, провеждан с цел осигуряване на проверка на съответствието със законодателството в областта на фуражите и храните и правилата за опазване здравето на животните и хуманното отношение към животните (ОВ L 165, 2004 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 58, стр. 216).


201806220321970492018/C 240/055662016CJC24020180709BG01BGINFO_JUDICIAL201805174411Дело C-566/16: Решение на Съда (пети състав) от 17 май 2018 г. (преюдициално запитване от Nyíregyházi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság — Унгария) — Dávid Vámos/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága (Преюдициално запитване — Обща система на данъка върху добавената стойност — Директива 2006/112/ЕО — Членове 282 — 292 — Специален режим за малките предприятия — Режим на освобождаване — Задължение за избор на специалния режим през референтната календарна година)
 ---documentbreak--- C2402018BG410120180517BG00054141Решение на Съда (пети състав) от 17 май 2018 г. (преюдициално запитване от Nyíregyházi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság — Унгария) — Dávid Vámos/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
   (Дело C-566/16) (
         1
      )
   „(Преюдициално запитване — Обща система на данъка върху добавената стойност — Директива 2006/112/ЕО — Членове 282 — 292 — Специален режим за малките предприятия — Режим на освобождаване — Задължение за избор на специалния режим през референтната календарна година)“2018/C 240/05Език на производството: унгарски
      Запитваща юрисдикция

   Nyíregyházi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Dávid Vámos

      Ответник: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

      Диспозитив

   Правото на Съюза трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална правна уредба, изключваща прилагането на специален режим на облагане с данък върху добавената стойност — който предвижда освобождаване на малките предприятия от данък и е приет в съответствие с разпоредбите от дял ХII, глава 1, раздел 2 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност — по отношение на данъчнозадължено лице, което отговаря на всички материалноправни условия, но не е използвало възможността да избере прилагането на този режим в същия момент, в който е декларирало започването на своята икономическа дейност пред данъчната администрация.
   (
         1
      )	ОВ C 104, 3.4.2017 г.


201806220491970222018/C 240/489012016TC24020180709BG01BGINFO_JUDICIAL20180515434311Дело T-901/16 R: Определение на председателя на Общия съд от 15 май 2018 г. — Elche Club de Fútbol/Комисия (Обезпечително производство — Държавни помощи — Помощи, предоставени от Испания в полза на някои професионални футболни клубове — Държавна гаранция, предоставена от публичноправен субект — Решение, с което помощите се обявяват за несъвместими с вътрешния пазар — Молба за спиране на изпълнението — Fumus boni juris — Неотложност — Претегляне на интереси)
 ---documentbreak--- C2402018BG4310120180515BG0048431431Определение на председателя на Общия съд от 15 май 2018 г. — Elche Club de Fútbol/Комисия
   (Дело T-901/16 R)
   „(Обезпечително производство — Държавни помощи — Помощи, предоставени от Испания в полза на някои професионални футболни клубове — Държавна гаранция, предоставена от публичноправен субект — Решение, с което помощите се обявяват за несъвместими с вътрешния пазар — Молба за спиране на изпълнението — Fumus boni juris — Неотложност — Претегляне на интереси)“2018/C 240/48Език на производството: испански
      Страни

      Жалбоподател: Elche Club de Fútbol, SAD (Елче, Испания) (представители: M. Segura Catalán и M. Clayton, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: B. Stromsky, G. Luengo и P. Němečková)

      Страна, встъпила в подкрепа на жалбоподателя: Кралство Испания (представител: A. Gavela Llopis)

      Предмет

   Искания на основание членове 278 и 279 ДФЕС за спиране на изпълнението на Решение (ЕС) 2017/365 на Комисията от 4 юли 2016 година относно държавна помощ SA.36387 (2013/C) (ex 2013/NN) (ex 2013/CP), приведена в действие от Испания в полза на Valencia Club de Fútbol, SAD, Hércules Club de Fútbol, SAD и Elche Club de Fútbol, SAD (ОВ L 55, 2017 г., стр. 12).

      Диспозитив

            1)

            Спира изпълнението на Решение (ЕС) 2017/365 на Комисията от 4 юли 2016 година относно държавна помощ SA.36387 (2013/C) (ex 2013/NN) (ex 2013/CP), приведена в действие от Испания в полза на Valencia Club de Fútbol, SAD, Hércules Club de Fútbol, SAD и Elche Club de Fútbol, SAD (ОВ L 55, 2017 г., стр. 12) в частта му, отнасяща се до възстановяването на помощта от Elche Club de Fútbol, посочена като мярка 3 в член 1 от това решение.

            2)

            Отхвърля молбата за допускане на обезпечение в останалата ѝ част.

            3)

            Отменя определението от 6 март 2017 г., Elche Club de Fútbol/Комисия (T-901/16 R).

            4)

            Не се произнася по съдебните разноски.


201806220261970472018/C 240/192002018CJC24020180709BG01BGINFO_JUDICIAL20180319171711Дело C-200/18: Преюдициално запитване от Consiglio di Stato (Италия), постъпило на 19 март 2018 г. — C.A.F.A.R. — Società Agricola Cooperativa, Società Agricola Guidi di Roncofreddo di Guidi Giancarlo и Nicolini Fausta/Regione Emilia-Romagna и др.
 ---documentbreak--- C2402018BG1710120180319BG0019171171Преюдициално запитване от Consiglio di Stato (Италия), постъпило на 19 март 2018 г. — C.A.F.A.R. — Società Agricola Cooperativa, Società Agricola Guidi di Roncofreddo di Guidi Giancarlo и Nicolini Fausta/Regione Emilia-Romagna и др.
   (Дело C-200/18)2018/C 240/19Език на производството: италиански
      Запитваща юрисдикция

   Consiglio di Stato

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: C.A.F.A.R. — Società Agricola Cooperativa, Società Agricola Guidi di Roncofreddo di Guidi Giancarlo и Nicolini Fausta

      Ответници: Regione Emilia-Romagna, Azienda Unità Sanitaria Locale 104 di Modena, A.U.S.L. Romagna

      Преюдициални въпроси

            1)

            Трябва ли член 27 от Регламент (ЕО), който предвижда, че за дейностите, посочени в приложение IV, раздел А и приложение V, раздел А, държавите членки осигуряват събирането на такса, да се тълкува в смисъл, че налага задължение за плащане на всички земеделски производители, дори когато „извършват дейностите по клане и транжиране на месо като спомагателна и свързана с отглеждането на животните дейност“?

            2)

            Може ли държавата да освободи някои категории стопани от задължението за плащане на санитарни налози, въпреки че е създала система за събиране на налозите, която като цяло може да гарантира покриването на разходите, направени за целите на официалния контрол, или да прилага по-ниски такси от предвидените в Регламент (ЕО) № 8[8]2/2004 (
                  1
               )?

      (
         1
      )	Регламент (ЕО) № 882/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно официалния контрол, провеждан с цел осигуряване на проверка на съответствието със законодателството в областта на фуражите и храните и правилата за опазване здравето на животните и хуманното отношение към животните (ОВ L 165, 2004 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 58, стр. 216).


201806220091970342018/C 240/323062018CJC24020180709BG01BGINFO_JUDICIAL20180507292911Дело C-306/18: Преюдициално запитване от Krajský soud v Ostravě — pobočka v Olomouci (Чешка република), постъпило на 7 май 2018 г. — KORADO, a.s./Generální ředitelství cel
 ---documentbreak--- C2402018BG2910120180507BG0032291291Преюдициално запитване от Krajský soud v Ostravě — pobočka v Olomouci (Чешка република), постъпило на 7 май 2018 г. — KORADO, a.s./Generální ředitelství cel
   (Дело C-306/18)2018/C 240/32Език на производството: чешки
      Запитваща юрисдикция

   Krajský soud v Ostravě — pobočka v Olomouci (Окръжен съд, Острава — подразделение в Оломоуц)

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: KORADO, a.s.

      Ответник: Generální ředitelství cel (Главна дирекция „Митници“)

      Преюдициални въпроси

            1.

            Валиден ли е Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/23 (
                  1
               ) на Комисията от 5 януари 2015 година, с който описаните в първата колона от таблицата в приложението към този регламент са класирани в подпозиция 7 307 93 19 от Комбинираната номенклатура?

            2.

            Ако този регламент е невалиден, би ли могло разглежданите стоки да бъдат класирани в подпозиция 7 322 19 00 от Комбинираната наменклатура?

            3.

            Ако този регламент е валиден, трябва ли разглежданите стоки да бъдат класирани в подпозиция 7 307 93 19 от Комбинираната номенклатура?

      (
         1
      )	Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/23 на Комисията от 5 януари 2015 година относно класирането на някои стоки в Комбинираната номенклатура (OВ L 4, 2015 г., стр. 15).


201806220641970442018/C 240/643072018TC24020180709BG01BGINFO_JUDICIAL20180516555511Дело T-307/18: Жалба, подадена на 16 май 2018 г. — Zhejiang Jiuli Hi-Tech Metals/Комисия
 ---documentbreak--- C2402018BG5510120180516BG0064551551Жалба, подадена на 16 май 2018 г. — Zhejiang Jiuli Hi-Tech Metals/Комисия
   (Дело T-307/18)2018/C 240/64Език на производството: английски
      Страни

      Жалбоподател: Zhejiang Jiuli Hi-Tech Metals Co. Ltd (Хучжоу, Китай) (представители: K. Adamantopoulos и P. Billiet, lawyers)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

            —

            да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) № 2018/330 на Комисията от 5 март 2018 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на някои видове безшевни тръби от неръждаема стомана с произход от Китайската народна република вследствие на преглед с оглед изтичане на срока на действие съгласно член 11, параграф 2 от Регламент (ЕС) 2016/1036 на Европейския парламент и на Съвета и

            —

            да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски на жалбоподателя.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания.

            1.

            Първото основание е, че Регламент 2018/330 бил приет от Комисията по начин, който съществено нарушавал правото на защита на жалбоподателя и противоречал на член 3, параграф 2, член 16, параграф 1, член 19, параграф 2, член 19, параграф 4, член 20, параграф 2, член 20, параграф 4, член 21, параграф 5 и член 21, параграф 7 от Регламент (ЕС) 2016/1036 на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2016 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейския съюз, както и на член 3, параграф 1, член 5, параграф 3, член 6, параграф 1, член 6, параграф 1, точка 2, член 6, параграф 2, член 6, параграф 4, член 6, параграф 5, точка 1, член 6, параграф 6 и член 6, параграф 9 от Антидъмпинговото споразумение на СТО.

            2.

            Второто основание е, че като приела Регламент 2018/330, Комисията допуснала явни грешки в преценката на правото и на фактите, тъй като използвала методологията с държавата аналог за изчисляване на нормалната стойност за жалбоподателя в нарушение от член 1, параграф 2, член 1, параграф 3, член 2, буква а), точка 1, член 2, буква а), точка 7 и член 11, параграф 9 от Регламент 2016/1036, както и членове 2.2 и 6.10.1 от Антидъмпинговото споразумение на СТО. Комисията не посочила каквито и да било мотиви за прилагането към случая на жалбоподателя на член 2, параграф 7 от Регламент 2016/1036.

            3.

            Третото основание е, че като приела Регламент 2018/330, Комисията допуснала явни грешки в преценката на правото и на фактите, тъй като се основала на грешен контролен номер на разглеждания продукт в нарушение на член 2, буква а), точка 2, член 2, буква а), точка 5, член 2, буква а), точка 6, член 6, параграф 7, член 6, параграф 8 и член 16, параграф 1 от Регламент 2016/1036, както и на член 2, параграф 2, точка 1, подточка 1, член 2, параграф 2, точка 2, член 2, параграф 4 и член 2, параграф 6 от Антидъмпинговото споразумение на СТО.

            4.

            Четвъртото основание е, че като приела Регламент 2018/330, Комисията допуснала явни грешки в преценката на правото и на фактите, тъй като приложената методология съществено изкривявала дъмпинговия марж на жалбоподателя в нарушение на член 1, параграф 4, член 2, буква а), точка 6, член 2, буква в), точка 10, член 2, буква г), точка 11, член 17, параграф 1, член 17, параграф 2 и член 18, параграф 3 от Регламент 2016/1036, както и на член 2, параграф 2, член 2, параграф 2, точка 2, член 2, параграф 4, член 2, параграф 4, точка 2, член 2, параграф 6, член 3, параграф 6 и член 9, параграф 2 от Антидъмпинговото споразумение на СТО.

            5.

            Петото основание е, че като е приела Регламент 2018/330, Комисията допуснала явни грешки в преценката на правото и на фактите, тъй като установила вредите и вероятността от повторно причиняване на вреди, без да провери причинно-следствената връзка в нарушение на член 1, параграф 1, член 1, параграф 2, член 1, параграф 3, член 2, буква г), точка 12, член 2, буква б), точка 9, член 3, параграф 2, член 3, параграф 3, член 3, параграф 6, член 3, параграф 7, член 3, параграф 9 и член 11, параграф 1 от Регламент 2016/1036, както и на член 1, член 2, параграф 1, член 2, параграф 4, точка 2, член 3, параграф 1, член 3, параграф 5, член 3, параграф 7 и член 9, параграф 3 от Антидъмпинговото споразумение на СТО.


201806290481986562018/C 249/373032017TC24920180716BG01BGINFO_JUDICIAL20180529303011Дело T-303/17: Решение на Общия съд от 29 май 2018 г. — Sata/EUIPO — Zhejiang Rongpeng Air Tools (4000) (Марка на Европейския съюз — Производство за обявяване на недействителност — Словна марка на Европейския съюз „4000“ — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Член 52, параграф 1, букви a) и б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 59, параграф 1, букви a) и б) от Регламент (ЕС) 2017/1001) — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 207/2009 (понастоящем член 7, параграф 1, буква в) от Регламент 2017/1001) — Равно третиране — Принцип на добра администрация — Задължение за мотивиране)
 ---documentbreak--- C2492018BG3010120180529BG0037301301Решение на Общия съд от 29 май 2018 г. — Sata/EUIPO — Zhejiang Rongpeng Air Tools (4000)
   (Дело T-303/17) (
         1
      )
   „(Марка на Европейския съюз — Производство за обявяване на недействителност — Словна марка на Европейския съюз „4000“ — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Член 52, параграф 1, букви a) и б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 59, параграф 1, букви a) и б) от Регламент (ЕС) 2017/1001) — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 207/2009 (понастоящем член 7, параграф 1, буква в) от Регламент 2017/1001) — Равно третиране — Принцип на добра администрация — Задължение за мотивиране)“2018/C 249/37Език на производството: немски
      Страни

      Жалбоподател: Sata GmbH & Co. KG (Корнвестхайм, Германия) (представител: M.-C. Simon, адвокат)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: D. Hanf)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Zhejiang Rongpeng Air Tools Co. Ltd (Пенджи Таун, Китай) (представители: S. Fröhlich и M. Hartmann, адвокати)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 8 март 2017 г. (преписка R 654/2016-4), постановено в производство за обявяване на недействителност със страни Zhejiang Rongpeng Air Tools и Sata

      Диспозитив

            1)

            Отхвърля жалбата.

            2)

            Осъжда Sata GmbH & Co. KG да заплати съдебните разноски.

      (
         1
      )	ОВ C 231, 17.7.2017 г.


201806290651986812018/C 249/251112016TC24920180716BG01BGINFO_JUDICIAL20180605212111Дело T-111/16: Решение на Общия съд от 5 юни 2018 г. — Prada/EUIPO — The Rich Prada International (THE RICH PRADA) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Европейския съюз „THE RICH PRADA“ — По-ранни национални и международни словни и фигуративни марки „PRADA“ — Относителни основания за отказ — Член 8, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 8, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 2017/1001] — Неоснователно извлечена полза от отличителния характер или от репутацията на по-ранната марка — Увреждане на отличителния характер или на репутацията — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) № 2017/1001] — Вероятност от объркване)
 ---documentbreak--- C2492018BG2110120180605BG0025211211Решение на Общия съд от 5 юни 2018 г. — Prada/EUIPO — The Rich Prada International (THE RICH PRADA)
   (Дело T-111/16) (
         1
      )
   „(Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Европейския съюз „THE RICH PRADA“ — По-ранни национални и международни словни и фигуративни марки „PRADA“ — Относителни основания за отказ — Член 8, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 8, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 2017/1001] — Неоснователно извлечена полза от отличителния характер или от репутацията на по-ранната марка — Увреждане на отличителния характер или на репутацията — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) № 2017/1001] — Вероятност от объркване)“2018/C 249/25Език на производството: английски
      Страни

      Жалбоподател: Prada SA (Люксембург, Люксембург) (представител: F. Jacobacci, адвокат)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: J. Crespo Carrillo)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: The Rich Prada International PT (Сурабая, Индонезия) (представител: Y. Zhou, solicitor)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 13 януари 2016 г. (съединени преписки R 3076/2014-2 et R 3186/2014-2), поправено на 14 март 2017 г., относно производство по възражение между Prada и The Rich Prada International.

      Диспозитив

            1)

            Отхвърля жалбата.

            2)

            Осъжда Prada SA да заплати съдебните разноски.

      (
         1
      )	ОВ C 175, 17.5.2016 г.


201806290701986592018/C 249/492922018TC24920180716BG01BGINFO_JUDICIAL20180507393911Дело T-292/18: Жалба, подадена на 7 май 2018 г. — Португалия/Комисия
 ---documentbreak--- C2492018BG3910120180507BG0049391391Жалба, подадена на 7 май 2018 г. — Португалия/Комисия
   (Дело T-292/18)2018/C 249/49Език на производството: португалски
      Страни

      Жалбоподател: Португалска република (представители: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo, P. Estevão и J. Saraiva de Almeida)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

            —

            да отмени Решение за изпълнение на Комисията C(2018) 955 от 27 февруари 2018 г., с което се изключват от финансиране на Съюза определени разходи, направени от държавите членки във връзка с Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР), в частта, в която изключва от финансиране на ЕС обявените от Португалия разходи в размер на 1052101,05 EUR на основание „Дългове, неправилно отчетени в таблиците от приложение III, за които не се прилага правилото 50/50“,

            —

            да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква нарушение на разпоредбата на членове 32 и 33 от Регламент (ЕС) № 1290/2005 (
         1
      ) и на член 54 от Регламент (ЕО) № 1306/2013 (
         2
      ).
   (
         1
      )	Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета от 21 юни 2005 година относно финансирането на Общата селскостопанска политика (ОВ L 209, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 14, том 1, стр. 19).
   (
         2
      )	Регламент (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 година относно финансирането, управлението и мониторинга на общата селскостопанска политика и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 352/78, (ЕО) № 165/94, (ЕО) № 2799/98, (ЕО) № 814/2000, (ЕО) № 1290/2005 и (ЕО) № 485/2008 на Съвета (ОВ L 374, стр. 549).


201806290121986462018/C 249/026552017CJC24920180716BG01BGINFO_JUDICIAL201711242211Дело C-655/17 P: Жалба, подадена на 24 ноември 2017 г. от Berliner Stadtwerke GmbH срещу определението на Общия съд (седми състав), постановено на 20 септември 2017 г. по дело T-719/16 — Berliner Stadtwerke GmbH/EUIPO
 ---documentbreak--- C2492018BG210120171124BG00022121Жалба, подадена на 24 ноември 2017 г. от Berliner Stadtwerke GmbH срещу определението на Общия съд (седми състав), постановено на 20 септември 2017 г. по дело T-719/16 — Berliner Stadtwerke GmbH/EUIPO
   (Дело C-655/17 P)2018/C 249/02Език на производството: немски
      Страни

      Жалбоподател: Berliner Stadtwerke GmbH (представители: O. Spieker и A. Schönfleisch, Rechtsanwälte)

      Друга страна в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
   С определение от 31 май 2018 г. Съдът на Европейския съюз (десети състав) отхвърли жалбата като отчасти явно недопустима и отчасти явно неоснователна и постанови жалбоподателят да понесе направените от него съдебни разноски.


201806290771986732018/C 249/261602016TC24920180716BG01BGINFO_JUDICIAL20180531212222Дело T-160/16: Решение на Общия съд от 31 май 2018 г. — Groningen Seaports и др./Комисия (Държавни помощи — Освобождаване от корпоративен данък, предоставено от Нидерландия в полза на шест нидерландски публични морски пристанища — Решение, с което схемата за помощи се обявява за несъвместима с вътрешния пазар — Задължение за мотивиране — Равно третиране)
 ---documentbreak--- C2492018BG2120120180531BG0026212222Решение на Общия съд от 31 май 2018 г. — Groningen Seaports и др./Комисия
   (Дело T-160/16) (
         1
      )
   „(Държавни помощи — Освобождаване от корпоративен данък, предоставено от Нидерландия в полза на шест нидерландски публични морски пристанища — Решение, с което схемата за помощи се обявява за несъвместима с вътрешния пазар — Задължение за мотивиране — Равно третиране)“2018/C 249/26Език на производството: нидерландски
      Страни

      Жалбоподатели: Groningen Seaports NV (Делфзейл, Нидерландия) и още 5 други жалбоподатели, чиито имена са посочени в приложение към решението (представители: първоначално E. Pijnacker Hordijk и I. Kieft, впоследствие A. Kleinhout и C. Zois, адвокат)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално S. Noë, B. Stromsky и J.-F. Brakeland, впоследствие S. Noë и B. Stromsky)

      Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателите: Кралство Нидерландия (представители: J. Langer и M. Bulterman)

      Предмет

   Жалба на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение (ЕС) 2016/634 на Комисията от 21 януари 2016 година относно мярка за държавна помощ SA.25338 (2014/C) (ex E 3/2008 и ex CP 115/2004), приведена в действие от Нидерландия — Освобождаване от корпоративен данък на публични предприятия (ОВ L 113, 2016 г., стр. 148)

      Диспозитив

            1)

            Допуска Havenbedrijf Moerdijk NV да замести Havenschap Moerdijk като жалбоподател.

            2)

            Отхвърля жалбата.

            3)

            Groningen Seaports NV и другите жалбоподатели, чиито имена са посочени в приложение, понасят направените от тях съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия.

            4)

            Кралство Нидерландия понася направените от него съдебни разноски.

      (
         1
      )	ОВ C 200, 6.6.2016 г.


201806290431986802018/C 249/393142017TC24920180716BG01BGINFO_JUDICIAL20180531313222Дело T-314/17: Решение на Общия съд от 31 май 2018 г. — Nosio/EUIPO (MEZZA) (Марка на Европейския съюз — Заявка за регистрация на словна марка на Европейския съюз „MEZZA“ — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001] — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) 2017/1001] — Ограничаване на стоките — Член 43, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 49, параграф 1от Регламент (ЕС) 2017/1001] — Задължение за мотивиране — Право на изслушване — Член 75 от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 94, параграф 1 от Регламент (ЕС) 2017/1001])
 ---documentbreak--- C2492018BG3120120180531BG0039312322Решение на Общия съд от 31 май 2018 г. — Nosio/EUIPO (MEZZA)
   (Дело T-314/17) (
         1
      )
   „(Марка на Европейския съюз — Заявка за регистрация на словна марка на Европейския съюз „MEZZA“ — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001] — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) 2017/1001] — Ограничаване на стоките — Член 43, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 49, параграф 1от Регламент (ЕС) 2017/1001] — Задължение за мотивиране — Право на изслушване — Член 75 от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 94, параграф 1 от Регламент (ЕС) 2017/1001])“2018/C 249/39Език на производството: италиански
      Страни

      Жалбоподател: Nosio SpA (Мецокорона, Италия) (представители: A. Perani и J. Graffer, avocats)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: M. Capostagno и A. Folliard-Monguiral)

      Предмет

   Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 1 март 2017 г. (преписка R 1518/2016-5) относно заявка за регистрация на словния знак une „MEZZA“ като марка на Европейския съюз

      Диспозитив

            1)

            Отхвърля жалбата.

            2)

            Осъжда Nosio SpA да заплати съдебните разноски.

      (
         1
      )	ОВ C 231, 17.7.2017 г.


201806290631986682018/C 249/502952018TC24920180716BG01BGINFO_JUDICIAL20180607404121Дело T-295/18: Жалба, подадена на 7 юни 2018 г. — Гърция/Комисия
 ---documentbreak--- C2492018BG4010120180607BG0050401412Жалба, подадена на 7 юни 2018 г. — Гърция/Комисия
   (Дело T-295/18)2018/C 249/50Език на производството: гръцки
      Страни

      Жалбоподател: Република Гърция (представители: G. Kanellopoulos, I. Pachi, A-E. Vasilopoulou и E. Chroni)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

            —

            да отмени обжалваното решение в частта, в която са изключени от финансиране на Съюза определени разходи на Република Гърция в размер (брутно) общо на 17869131,75 EUR (финансово отражение 14857076,98 EUR), направени и декларирани в рамките на ЕЗФРСР във връзка с мерки 125A, 321 и 322 (брутна сума 15631043,52 EUR и финансово отражение 12618988,75 EUR) и мярка 123A (2238088,23 EUR), както и сумата от 588103,59 EUR [за разходи], направени в рамките на ЕФГЗ в следствие на мярка по контрол на операциите за финансовите години 2011—2014, и

            —

            да осъди ответника да заплати направените от Република Гърция съдебни разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага осем основания. Първите шест основания се отнасят до корекцията, наложена в рамките на ЕЗФРСР за мерки 125Α, 321, 322 и 123Α, а последните две се отнасят до корекциите във връзка с пропуски в контрола на операциите съгласно дял V, глава III от Регламент (ЕС) № 1306/2013 (
         1
      ).

            1.

            Първото основание е изведено от неправилно тълкуване и прилагане на буква в) на член 52, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, превишаване на компетенциите на Комисията ratione temporis във връзка с налагането на спорните финансови корекции и фактическа грешка на Комисията при определяне на основата за изчисляване на спорната корекция.

            2.

            С второто основание при условията на евентуалност се сочи нарушение на принципите ne bis in idem, на правна сигурност, добра администрация, оправдани правни очаквания на държавата членка и на пропорционалност.

            3.

            Третото основание е изведено от нарушение на разпоредбите на член 71, параграф 2 и на член 75, параграф 1, от Регламент (ЕО) № 1698/2005 (
                  2
               ), на член 43 от Регламент (ЕО) № 1974/2006 (
                  3
               ), на разпоредбите на националната програма за развитие на селските райони, приета от Комисията (PSR 2007 — 2013) както и на член 24, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕС) № 65/2011 (
                  4
               ), от липса на правно основание и мотиви, както и от фактическа грешка, що се отнася до наложената фиксирана корекция от 10 %, доколкото Органът по управление е упражнил компетенциите си законосъобразно и в пълен обем.

            4.

            С четвъртото основание, изтъкнато при условията на евентуалност спрямо третото основание, се сочи нарушение на принципите на пропорционалност, на оправдани правни очаквания на държавата членка и на насоките, съдържащи се в документи VI/5330/1997 и C(2015) 3675 от 8 юни 2015 г., както и недостатъчност на мотивите по отношение на ставката на приложената фиксирана корекция от 10 %.

            5.

            Петото основание е изведено от нарушение на разпоредбите на член 24, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 65/2011, от фактическа грешка и недостатъчност на мотивите във връзка с вменените пропуски относно заявленията за помощ от страна на органа по управление, както и пропуски в контрола на управлението на дейността по оценяване, но и от нарушение на принципа на пропорционалност.

            6.

            Шестото основание е изведено от нарушение на разпоредбите на член 24, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕС) № 65/2011 и на принципа на пропорционалност, от фактическа грешка и недостатъчност на мотивите във връзка с вменените пропуски относно оценката на основателността на разходите.

            7.

            Със седмото основание се сочи, че наложената финансова корекция за финансовите 2011—2013 г. трябва да бъде отменена, тъй като е лишена от правно основание и мотиви, по-специално за 2013 г. поради противоречие с принципа на добра администрация.

            8.

            С осмото основание, в различните му пет части, се твърди, че спорната корекция е наложена поради фактическа грешка на Комисията при пълна липса на мотивация и в нарушение на правото на защита на Република Гърция.

      (
         1
      )	Регламент (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 година относно финансирането, управлението и мониторинга на общата селскостопанска политика и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 352/78, (ЕО) № 165/94, (ЕО) № 2799/98, (ЕО) № 814/2000, (ЕО) № 1290/2005 и (ЕО) № 485/2008 на Съвета (ОВ L 347, 2013 г., стр. 549).
   (
         2
      )	Регламент (EО) № 1698/2005 на Съвета от 20 септември 2005 година относно подпомагане на развитието на селските райони от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (ОВ L 277, 2005 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 66, стр. 101).
   (
         3
      )	Регламент (ЕО) № 1974/2006 на Комисията от 15 декември 2006 година за определянето на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 1698/2005 на Съвета относно подпомагане на развитието на селските райони от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (ОВ L 368, 2006 г., стр. 15; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 80, стр. 133).
   (
         4
      )	Регламент (ЕС) № 65/2011 на Комисията от 27 януари 2011 година за определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 1698/2005 на Съвета по отношение на прилагането на процедури за контрол, както и кръстосано спазване по отношение на мерките за подпомагане на развитието на селските райони (ОВ L 25, 2011 г., стр. 8).


201806290061986612018/C 249/132552018CJC24920180716BG01BGINFO_JUDICIAL201804119911Дело C-255/18: Преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Италия), постъпило на 11 април 2018 г. — State Street Bank International GmbH/Banca d’Italia
 ---documentbreak--- C2492018BG910120180411BG00139191Преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Италия), постъпило на 11 април 2018 г. — State Street Bank International GmbH/Banca d’Italia
   (Дело C-255/18)2018/C 249/13Език на производството: италиански
      Запитваща юрисдикция

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: State Street Bank International GmbH

      Ответник: Banca d’Italia

      Преюдициални въпроси

            1)

            Трябва ли в „промените в статуса“, които съгласно член 12 от Регламент (ЕС) № 2015/63 (
                  1
               ) не оказват влияние върху задължението за плащане на вноските, да се включи и сливането чрез вливане на институция, която преди това е била под надзора на Национален орган за преструктуриране, в дружество майка от друга държава членка, извършено през периода на вноските, и прилага ли се това правило и в случай че сливането и последвалото прекратяване на институцията са извършени през 2015 г., в момент, когато Националният орган за преструктуриране и Националният фонд все още не са били официално учредени от държавата членка и вноските все още не са били изчислени?

            2)

            Трябва ли посоченият член 12 от Регламент (ЕС) № 2015/63 във връзка с член 14 от същия регламент и с членове 103 и 104 от Директива 2014/59/ЕС (
                  2
               ) да се тълкуват в смисъл, че дори в случай на сливане чрез вливане в дружество майка на друга държава членка през годината на плащане на вноските, институцията е длъжна да заплати вноската за тази година в пълен размер, а не пропорционално на месеците, през които посчената институция е под надзора на органа по преструктуриране на първата държава членка, при прилагането по аналогия установеното в член 12, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 2015/63 за институция, която „отскоро е под надзор“?

            3)

            Като се имат предвид характерът и предпоставките, предвидени за налагането на извънредната вноска, прилагат ли се и за нея — съгласно Директива 2014/59/ЕС и Регламент (ЕС) № 2015/63, както и принципите, уреждащи Системата на инструментите за преструктуриране на банки — правилата, установени за редовната вноска — по-специално член 12, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 2015/63 — що се отнася до момента на определяне на субектите, длъжни да заплащат вноските, и на размера на извънредната вноска?

      (
         1
      )	Делегиран регламент (ЕС) 2015/63 на Комисията от 21 октомври 2014 г. за допълване на Директива 2014/59/ЕС на Европейския парламент и на Съвета по отношение на предварителните вноски в механизмите за финансиране на преструктурирането (ОВ L 11, 2015 г., стр. 44).
   (
         2
      )	Директива 2014/59/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 15 май 2014 година за създаване на рамка за възстановяване и преструктуриране на кредитни институции и инвестиционни посредници и за изменение на Директива 82/891/ЕИО на Съвета и директиви 2001/24/ЕО, 2002/47/ЕО, 2004/25/ЕО, 2005/56/ЕО, 2007/36/ЕО, 2011/35/ЕС, 2012/30/ЕС и 2013/36/ЕС и на регламенти (ЕС) № 1093/2010 и (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 173, 2014 г., стр. 190).


201806290541986662018/C 249/403522017TC24920180716BG01BGINFO_JUDICIAL20180531323321Дело T-352/17: Решение на Общия съд от 31 май 2018 г. — Korwin-Mikke/Парламент (Институционално право — Европейски парламент — Правилник за дейността на Парламента — Изказване, което нарушава достойнството на Парламента и нормалното протичане на парламентарната работа — Дисциплинарни санкции „лишаване от право на надбавка за дневни разходи“ и „временно отстраняване от участие във всички дейности на Парламента“ — Свобода на изразяване на мнение — Задължение за мотивиране — Грешка при прилагане на правото)
 ---documentbreak--- C2492018BG3210120180531BG0040321332Решение на Общия съд от 31 май 2018 г. — Korwin-Mikke/Парламент
   (Дело T-352/17) (
         1
      )
   „(Институционално право — Европейски парламент — Правилник за дейността на Парламента — Изказване, което нарушава достойнството на Парламента и нормалното протичане на парламентарната работа — Дисциплинарни санкции „лишаване от право на надбавка за дневни разходи“ и „временно отстраняване от участие във всички дейности на Парламента“ — Свобода на изразяване на мнение — Задължение за мотивиране — Грешка при прилагане на правото)“2018/C 249/40Език на производството: френски
      Страни

      Жалбоподател: Janusz Korwin-Mikke (Йозефов, Полша) (представители: M. Cherchi, A. Daoût и M. Dekleermaker, адвокати)

      Ответник: Европейски парламент (представители: N. Görlitz, S. Seyr и S. Alonso de León)

      Предмет

   От една страна, искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на решението на председателя на Парламента от 14 май 2017 г. и на решението на Бюрото на Парламента от 3 април 2017 г., с които на жалбоподателя е наложена санкция лишаване от право на надбавка за дневни разходи за срок от 30 дни, временно отстраняване от участие във всички дейности на Парламента за срок от десет последователни дни и забрана да представлява Парламента за срок от една година, и от друга страна, искане на основание член 268 ДФЕС за присъждане на обезщетение за вредите, които жалбоподателят твърди, че е претърпял в резултат от посочените решения.

      Диспозитив

            1)

            Отменя решението на Бюрото на Европейския парламент от 3 април 2017 г.

            2)

            Отхвърля иска за присъждане на обезщетение за вреди.

            3)

            Г-н Janusz Korwin-Mikke и Парламентът понасят направените от всеки от тях съдебни разноски.

      (
         1
      )	ОВ C 239, 24.7.2017 г.


201806290441986552018/C 249/512982018TC24920180716BG01BGINFO_JUDICIAL20180507414221Дело T-298/18: Жалба, подадена на 7 май 2018 г. — Banco Comercial Português и др./Комисия
 ---documentbreak--- C2492018BG4110120180507BG0051411422Жалба, подадена на 7 май 2018 г. — Banco Comercial Português и др./Комисия
   (Дело T-298/18)2018/C 249/51Език на производството: английски
      Страни

      Жалбоподатели: Banco Comercial Português (Порто, Португалия), Banco ActivoBank S.A. (Лисабон) и Banco de Investimento Imobiliário S.A. (Лисабон) (представители: C. Botelho Moniz, L. do Nascimento Ferreira, F.-C. Laprévote, A. Champsaur и D. Oda, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

            —

            да отмени решение на Комисията C(2017/N) от 11 октомври 2017 г. (държавна помощ SA.49275), тъй като в него се приема, че споразумението за условен капитал, договорено и сключено между португалския Фонд за преструктуриране и групата Lone Star в рамките на продажбата на Novo Banco, S.A. (наричана по-нататък „Novo Banco“) от Фонда за преструктуриране на тази група, представлява държавна помощ, съвместима с вътрешния пазар, и

            —

            да осъди Комисията да заплати съдебните разноски във връзка с настоящото производство, включително направените от жалбоподателите.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат шест основания.

            1.

            Първо основание — Комисията е допуснала грешка при прилагане на правото, като е приела, че преструктурирането на Banco Espírito Santo, S.A. (наричана по-нататък „BES“) през 2014 г. е било извършеното единствено съгласно португалското право и преди влизането в сила на Директива 2014/59/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 15 май 2014 година за създаване на рамка за възстановяване и преструктуриране на кредитни институции и инвестиционни посредници и за изменение на Директива 82/891/ЕИО на Съвета и директиви 2001/24/EО, 2002/47/EО, 2004/25/EО, 2005/56/EО, 2007/36/EО, 2011/35/EС, 2012/30/EС и 2013/36/EС и на Регламенти (ЕС) № 1093/2010 и (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 173, 2014 г., стр. 190).

            2.

            Второ основание — Комисията е допуснала грешка при прилагане на правото, като е приела, че Директива 2014/59/ЕС се е прилагала едва считано от 1 януари 2015 г.

            3.

            Трето основание — Комисията е допуснала грешка при прилагане на правото, като е приела, че за да се запази единството и изпълнението на първоначалния процес на преструктуриране на BES, продажбата на Novo Banco трябва да се урежда от националното право в сила преди изпълнението на Директива 2014/59/ЕС.

            4.

            Четвърто основание — Комисията е допуснала грешка при прилагане на правото, когато неправилно е приела, че няма неразделно свързани разпоредби на Директива 2014/59/ЕС, релевантни за преценката на споразумението за условен капитал.

            5.

            Пето основание — Комисията е нарушила членове 101 и 44 от Директива 2014/59/ЕС.

            6.

            Шесто основание — Комисията е нарушила член 108, параграф 2 ДФЕС и член 4, параграф 4 от Регламент (ЕС) 2015/1589 на Съвета от 13 юли 2015 година за установяване на подробни правила да прилагането на член 108 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ОВ L 248, 2015 г., стр. 9 и поправка в ОВ L 186, 2017 г., стр. 17), като не е открила официалната процедура, независимо от сериозните съмнения във връзка със съвместимостта на механизма на споразумението за условен капитал с правото на ЕС, и така е лишила жалбоподателите от процесуалните им права.


201806290161986622018/C 249/036562017CJC24920180716BG01BGINFO_JUDICIAL201711242212Дело C-656/17 Р: Жалба, подадена на 24 ноември 2017 г. от Berliner Stadtwerke GmbH срещу определението на Общия съд (седми състав), постановено на 20 септември 2017 г. по дело T-402/16 — Berliner Stadtwerke GmbH/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост
 ---documentbreak--- C2492018BG220120171124BG00032221Жалба, подадена на 24 ноември 2017 г. от Berliner Stadtwerke GmbH срещу определението на Общия съд (седми състав), постановено на 20 септември 2017 г. по дело T-402/16 — Berliner Stadtwerke GmbH/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост
   (Дело C-656/17 Р)2018/C 249/03Език на производството: немски
      Страни

      Жалбоподател: Berliner Stadtwerke GmbH (представители: O. Spieker и A. Schönfleisch, Rechtsanwälte)

      Друга страна в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост
   С определение от 31 май 2018 г. Съдът на Европейския съюз (десети състав) отхвърля жалбата отчасти като явно недопустима и отчасти като явно неоснователна и постановява, че жалбоподателят следва да понесе направените от него съдебни разноски.


201806290721986832018/C 249/523262018TC24920180716BG01BGINFO_JUDICIAL20180528424321Дело T-326/18: Жалба, подадена на 28 май 2018 г. — Herrero Torres/EUIPO — DZ Licores (CARAJILLO LICOR 43 CUARENTA Y TRES)
 ---documentbreak--- C2492018BG4210120180528BG0052421432Жалба, подадена на 28 май 2018 г. — Herrero Torres/EUIPO — DZ Licores (CARAJILLO LICOR 43 CUARENTA Y TRES)
   (Дело T-326/18)2018/C 249/52Език на жалбата: испански
      Страни

      Жалбоподател: José-Ramón Herrero Torres (Кастельон де ла Плана, Испания) (представител: J. V. Gil Martí, адвокат)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: DZ Licores, SLU. (Картахена, Испания)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словните елементи „CARAJILLO LICOR 43 CUARENTA Y TRES“ — заявка за регистрация № 14 444 855

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 13 март 2018 г. по преписка R 2104/2017-5

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

            —

            да отмени обжалваното решение като незаконосъобразно и да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

            —

            Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) и параграф 5, и член 59, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


201806290571986502018/C 249/533342018TC24920180716BG01BGINFO_JUDICIAL20180531434421Дело T-334/18: Жалба, подадена на 31 май 2018 г. — Bodegas Altun/EUIPO — Codorníu (ANA DE ALTUN)
 ---documentbreak--- C2492018BG4310120180531BG0053431442Жалба, подадена на 31 май 2018 г. — Bodegas Altun/EUIPO — Codorníu (ANA DE ALTUN)
   (Дело T-334/18)2018/C 249/53Език на жалбата: испански
      Страни

      Жалбоподател: Bodegas Altun, SL (Baños de Ebro, Испания) (представител: J. Oria Sousa-Montes, адвокат)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Codorníu, SA (Esplugues de Llobregat, Испания)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител на спорната марка: жалбоподателят пред Общия съд

      Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словните елементи „ANA DE ALTUN“ — заявка за регистрация № 11 860 913

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 14 март 2018 г. по преписка R 173/2018-1

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

            —

            да отмени обжалваното решение,

            —

            да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

            —

            Нарушение на член 8, параграф 5 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


201806290661986582018/C 249/42652017TC24920180716BG01BGINFO_JUDICIAL20180417333422Дело T-65/17: Определение на Общия съд от 17 април 2018 г. — Westbrae Natural/EUIPO — Kaufland Warenhandel (COCONUT DREAM) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Европейския съюз „COCONUT DREAM“ — Оттегляне на възражението — Отпадане на предмета на спора — Липса на основание за произнасяне)
 ---documentbreak--- C2492018BG3320120180417BG0042332342Определение на Общия съд от 17 април 2018 г. — Westbrae Natural/EUIPO — Kaufland Warenhandel (COCONUT DREAM)
   (Дело T-65/17) (
         1
      )
   „(Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Европейския съюз „COCONUT DREAM“ — Оттегляне на възражението — Отпадане на предмета на спора — Липса на основание за произнасяне)“2018/C 249/42Език на производството: английски
      Страни

      Жалбоподател: Westbrae Natural, Inc. (Ню Йорк, Ню Йорк, Съединени американски щати) (представител: D. McFarland, barrister)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: S. Hanne)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO: Kaufland Warenhandel GmbH & Co. KG (Некарсулм, Германия)

      Предмет

   Жалба срещу решение на втори апелативен състав на EUIPO от 2 ноември 2016 г. (преписка R 182/2016-2), постановено в производство по възражение между Kaufland Warenhandel и Westbrae Natural

      Диспозитив

            1)

            Липсва основание за произнасяне по съществото на настоящата жалба.

            2)

            Осъжда Westbrae Natural, Inc. да понесе направените от него съдебни разноски, както и тези на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO).

      (
         1
      )	ОВ C 86, 20.3.2017 г.


201806290171986382018/C 249/046712017CJC24920180716BG01BGINFO_JUDICIAL201711273311Дело C-671/17 P: Жалба, подадена на 27 ноември 2017 г. от Anastasia-Soultana Gaki срещу определението, постановено от Общия съд (шести състав) на 27 септември 2017 г. по дело T-366/16, Gaki/Европол
 ---documentbreak--- C2492018BG310120171127BG00043131Жалба, подадена на 27 ноември 2017 г. от Anastasia-Soultana Gaki срещу определението, постановено от Общия съд (шести състав) на 27 септември 2017 г. по дело T-366/16, Gaki/Европол
   (Дело C-671/17 P)2018/C 249/04Език на производството: немски
      Страни

      Жалбоподател: Anastasia-Soultana Gaki (представител: G. Keisers, Rechtsanwalt)

      Друга страна в производството: Агенция на Европейския съюз за сътрудничество в областта на правоприлагането (Европол)
   С определение от 7 юни 2018 г. Съдът на Европейския съюз (десети състав) отхвърли жалбата като отчасти явно неоснователна и отчасти явно недопустима и определи жалбоподателят да понесе направените от него съдебни разноски.


201806290561986672018/C 249/272102016TC24920180716BG01BGINFO_JUDICIAL20180606222321Дело T-210/16: Решение на Общия съд от 6 юни 2018 г. — Lukash/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки, приети с оглед на положението в Украйна — Замразяване на средства — Списък на лицата, образуванията и органите, спрямо които се прилага замразяването на финансови средства и икономически ресурси — Запазване на името на жалбоподателя в списъка — Задължение за мотивиране — Неспазване на критериите за включване в списъка — Фактическа грешка — Грешка в преценката — Право на защита — Право на ефективни правни средства за защита — Право на собственост)
 ---documentbreak--- C2492018BG2210120180606BG0027221232Решение на Общия съд от 6 юни 2018 г. — Lukash/Съвет
   (Дело T-210/16) (
         1
      )
   „(Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки, приети с оглед на положението в Украйна — Замразяване на средства — Списък на лицата, образуванията и органите, спрямо които се прилага замразяването на финансови средства и икономически ресурси — Запазване на името на жалбоподателя в списъка — Задължение за мотивиране — Неспазване на критериите за включване в списъка — Фактическа грешка — Грешка в преценката — Право на защита — Право на ефективни правни средства за защита — Право на собственост)“2018/C 249/27Език на производството: френски
      Страни

      Жалбоподател: Olena Lukash (Киев, Украйна) (представител: M. Cessieux, адвокат)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: F. Naert и J.-P. Hix)

      Предмет

   Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна, първо, на Решение 2014/119/ОВППС на Съвета от 5 март 2014 година относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на ситуацията в Украйна (ОВ L 66, 2014 г., стр. 26) и на Регламент (ЕС) № 208/2014 на Съвета от 5 март 2014 година относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Украйна (ОВ L 66, 2014 г., стр. 1), второ, Решение (ОВППС) 2015/364 на Съвета от 5 март 2015 година за изменение на Решение 2014/119 (ОВ L 62, 2015 г., стр. 25) и на Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/357 на Съвета от 5 март 2015 година за прилагане на Регламент № 208/2014 (ОВ L 62, 2015 г., стр. 1), трето, на Решение (ОВППС) 2015/876 на Съвета от 5 юни 2015 година за изменение на Решение 2014/119 (ОВ L 142, 2015 г., стр. 30) и на Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/869 на Съвета от 5 юни 2015 година за прилагане на Регламент № 208/2014 (ОВ L 142, 2015 г., стр. 1), четвърто, на Решение (ОВППС) 2016/318 на Съвета от 4 март 2016 година за изменение на Решение 2014/119 (ОВ L 60, 2016 г., стр. 76) и на Регламент за изпълнение (ЕС) 2016/311 на Съвета от 4 март 2016 година за прилагане на Регламент № 208/2014 (ОВ L 60, 2016 г., стр. 1), и, пето, на Решение (ОВППС) 2017/381 на Съвета от 3 март 2017 година за изменение на Решение 2014/119 (ОВ L 58, 2017 г., стр. 34) и на Регламент за изпълнение (ЕС) 2017/374 на Съвета от 3 март 2017 година за прилагане на Регламент № 208/2014 (ОВ L 58, 2017 г., стр. 1), в частите им, в които името на жалбоподателя е включено и запазено в списъка на лицата, образуванията и органите, спрямо които се прилагат тези ограничителни мерки.

      Диспозитив

            1)

            Отхвърля жалбата.

            2)

            Осъжда г-жа Olena Lukash да заплати съдебните разноски.

      (
         1
      )	ОВ C 243, 4.7.2016 г.


201806290271986372018/C 249/142662018CJC24920180716BG01BGINFO_JUDICIAL20180417101011Дело C-266/18: Преюдициално запитване от Sąd Okręgowy w Poznaniu (Полша), постъпило на 17 април 2018 г. — Aqua med sp. z o.o. със седалище Опаленица/Irenа Skóra
 ---documentbreak--- C2492018BG1010120180417BG0014101101Преюдициално запитване от Sąd Okręgowy w Poznaniu (Полша), постъпило на 17 април 2018 г. — Aqua med sp. z o.o. със седалище Опаленица/Irenа Skóra
   (Дело C-266/18)2018/C 249/14Език на производството: полски
      Запитваща юрисдикция

   Sąd Okręgowy w Poznaniu

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Aqua med sp. z o.o. със седалище Опаленица

      Ответник: Irena Skóra

      Преюдициални въпроси

            1)

            Трябва ли упражненият от национален съд служебен контрол на основание на член 6, параграф 1 от Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори (
                  1
               ) и решение на Съда на Европейския съюз от 4 юни 2009 г., Pannon GSM (C-243/08, EU:C:2009:350) по отношение на разпоредбите на договор, сключен с потребител, определящи компетентния за разглеждане на евентуален спор съд, да обхваща и договорни разпоредби, които уреждат въпроса относно компетентността на съда при евентуален спор между страните, но единствено чрез позоваване на националната уредба?

            2)

            При утвърдителен отговор на първия въпрос, трябва ли осъщественият от съда контрол да доведе до прилагане на правилата относно компетентността по такъв начин, че на потребителя да се гарантира защитата, произтичаща от съдържанието на директивата, тоест възможност за разглеждане на делото от съда, намиращ се най-близо до местоживеенето/мястото на постоянно пребиваване на потребителя?

      (
         1
      )	ОВ L 95, 1993 г., стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273.


201806290141986762018/C 249/05152018CJC24920180716BG01BGINFO_JUDICIAL201801093312Дело C-15/18: Преюдициално запитване от Bundesgerichtshof (Германия), постъпило на 9 януари 2018 г. — Finnair PLC/Igor Turtschin и др.
 ---documentbreak--- C2492018BG320120180109BG00053231Преюдициално запитване от Bundesgerichtshof (Германия), постъпило на 9 януари 2018 г. — Finnair PLC/Igor Turtschin и др.
   (Дело C-15/18)2018/C 249/05Език на производството: немски
      Запитваща юрисдикция

   Bundesgerichtshof

      Страни в главното производство

      Ответник в първоинстанционното производство и жалбоподател в производството по ревизионно обжалване: Finnair PLC

      Ищци в първоинстанционното производство и ответници в производството по ревизионно обжалване: Igor Turtschin, Evgeniya Turtschina, Leon Turtschin
   С определение на Съда от 6 юни 2018 г. делото бе заличено от регистъра на Съда.


201806290621986522018/C 249/543402018TC24920180716BG01BGINFO_JUDICIAL20180531444411Дело T-340/18: Жалба, подадена на 31 май 2018 г. — Gibson Brands/EUIPO — Wilfer (Изображение на китара)
 ---documentbreak--- C2492018BG4410120180531BG0054441441Жалба, подадена на 31 май 2018 г. — Gibson Brands/EUIPO — Wilfer
   (Изображение на китара)
   (Дело T-340/18)2018/C 249/54Език на жалбата: английски
      Страни

      Жалбоподател: Gibson Brands, Inc. (Нашвил, Тенеси, САЩ) (представители: K. Hughes, Solicitor, A. Renck и C. Stöber, lawyers)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Hans-Peter Wilfer (Маркенойкирхен, Германия)

      Данни за производството пред EUIPO

      Притежател на спорната марка: жалбоподателят пред Общия съд

      Спорна марка: триизмерна марка на Европейския съюз (Форма на китара) —марка на Европейския съюз № 9 179 953

      Производство пред EUIPO: производство по отмяна

      Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 8 март 2018 г. по преписка R 415/2017-2

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

            —

            да отмени обжалваното решение,

            —

            да разпореди съдебните разноски да бъдат платени от EUIPO и от другата страна в производството пред апелативния състав, в случай че тя встъпи в производството.

      Изложени основания

            —

            Нарушение на член 52, параграф 1, буква а) във връзка с член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009,

            —

            Нарушение на член 52, параграф 2 във връзка с член 7, параграф 3 от Регламент № 207/2009.