201805250071897482018/C 200/043162016CJC20020180611BG01BGINFO_JUDICIAL201804174521Съединени дела C-316/16 и С-424/16: Решение на Съда (голям състав) от 17 април 2018 г. (преюдициални запитвания от Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg — Германия, Supreme Court of the United Kingdom — Обединеното кралство) — B/Land Baden-Württemberg (C-316/16), Secretary of State for the Home Department/Franco Vomero (C-424/16) (Преюдициално запитване — Гражданство на Европейския съюз — Право на свободно движение и пребиваване на територията на държавите членки — Директива 2004/38/ЕО — Член 28, параграф 3, буква a) — Високо ниво на защита срещу експулсиране — Условия — Право на постоянно пребиваване — Пребиваване в приемащата държава членка през десетте години преди решението за експулсиране от територията на съответната държава членка — Период на лишаване от свобода — Последици за непрекъснатостта на десетгодишното пребиваване — Отношение към общата преценка за наличието на интеграционна връзка — Момент на извършване на посочената преценка и критерии за извършването ѝ)
 ---documentbreak--- C2002018BG410120180417BG00044152Решение на Съда (голям състав) от 17 април 2018 г. (преюдициални запитвания от Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg — Германия, Supreme Court of the United Kingdom — Обединеното кралство) — B/Land Baden-Württemberg (C-316/16), Secretary of State for the Home Department/Franco Vomero (C-424/16)
   (Съединени дела C-316/16 и С-424/16) (
         1
      )
   „(Преюдициално запитване — Гражданство на Европейския съюз — Право на свободно движение и пребиваване на територията на държавите членки — Директива 2004/38/ЕО — Член 28, параграф 3, буква a) — Високо ниво на защита срещу експулсиране — Условия — Право на постоянно пребиваване — Пребиваване в приемащата държава членка през десетте години преди решението за експулсиране от територията на съответната държава членка — Период на лишаване от свобода — Последици за непрекъснатостта на десетгодишното пребиваване — Отношение към общата преценка за наличието на интеграционна връзка — Момент на извършване на посочената преценка и критерии за извършването ѝ)“2018/C 200/04Език на производството: немски и английски
      Запитващи юрисдикции

   Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg, Supreme Court of the United Kingdom

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: B (C-316/16), Secretary of State for the Home Department (C-424/16)

      Ответници: Land Baden-Württemberg (C-316/16), Franco Vomero (C-424/16)

      Диспозитив

            1)

            Член 28, параграф 3, буква a) от Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки, за изменение на Регламент (ЕИО) № 1612/68 и отменяща директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО, трябва да се тълкува в смисъл, че предвидената в тази разпоредба защита срещу експулсиране зависи от условието заинтересованото лице да разполага с право на постоянно пребиваване по смисъла на член 16 и член 28, параграф 2 от тази директива.

            2)

            Член 28, параграф 3, буква a) от Директива 2004/38 трябва да се тълкува в смисъл, че гражданин на Съюза, който изтърпява наказание лишаване от свобода и спрямо когото се приема решение за експулсиране, може да отговаря на предвиденото в тази разпоредба условие да е „пребивава[л] в приемащата държава членка през последните десет години“, стига при обща преценка на положението на заинтересованото лице с отчитане на всички релевантни аспекти да се налага изводът, че въпреки лишаването на заинтересованото лице от свобода интеграционните му връзки с приемащата държава членка не са прекъснати. Сред тези аспекти са в частност здравината на интеграционните връзки, създадени с приемащата държава членка преди лишаването на заинтересованото лице от свобода, видът на престъплението, заради което му е определен съответният срок на лишаване от свобода, и обстоятелствата, при които е извършено това престъпление, както и поведението на заинтересованото лице през периода на лишаването му от свобода.

            3)

            Член 28, параграф 3, буква a) от Директива 2004/38 трябва да се тълкува в смисъл, че въпросът дали дадено лице отговаря на условието да е „пребивавал[о] в приемащата държава членка през последните десет години“ по смисъла на тази разпоредба, трябва да се преценява към момента, в който е прието първоначалното решение за експулсиране.

      (
         1
      )	ОВ C 343, 19.9.2016 г.

      ОВ C 350, 26.9.2016 г.


201805250141897552018/C 200/16132017CJC20020180611BG01BGINFO_JUDICIAL20180412131311Дело C-13/17: Решение на Съда (шести състав) от 12 април 2018 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État — Франция) — Fédération des entreprises de la beauté/Ministre des Affaires sociales, de la Santé et des Droits des femmes, Ministre de l’Éducation nationale, de l’Enseignement supérieur et de la Recherche, Ministre de l'Économie et des Finances, по-рано Ministre de l'Économie, de l'Industrie et du Numérique (Преюдициално запитване — Сближаване на законодателствата — Козметични продукти — Регламент (ЕО) № 1223/2009 — Член 10, параграф 2 — Оценка на безопасността на козметичните продукти — Квалификация на лицето, натоварено да извършва тази оценка — Признаване на обучения за еквивалентни — Дисциплини, подобни на фармацията, токсикологията или медицината — Право на преценка на държавите членки)
 ---documentbreak--- C2002018BG1310120180412BG0016131131Решение на Съда (шести състав) от 12 април 2018 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État — Франция) — Fédération des entreprises de la beauté/Ministre des Affaires sociales, de la Santé et des Droits des femmes, Ministre de l’Éducation nationale, de l’Enseignement supérieur et de la Recherche, Ministre de l'Économie et des Finances, по-рано Ministre de l'Économie, de l'Industrie et du Numérique
   (Дело C-13/17) (
         1
      )
   „(Преюдициално запитване — Сближаване на законодателствата — Козметични продукти — Регламент (ЕО) № 1223/2009 — Член 10, параграф 2 — Оценка на безопасността на козметичните продукти — Квалификация на лицето, натоварено да извършва тази оценка — Признаване на обучения за еквивалентни — Дисциплини, подобни на фармацията, токсикологията или медицината — Право на преценка на държавите членки)“2018/C 200/16Език на производството: френски
      Запитваща юрисдикция

   Conseil d'État

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Fédération des entreprises de la beauté

      Ответници: Ministre des Affaires sociales, de la Santé et des Droits des femmes, Ministre de l’Éducation nationale, de l’Enseignement supérieur et de la Recherche, Ministre de l'Économie et des Finances, по-рано Ministre de l'Économie, de l'Industrie et du Numérique

      Диспозитив

            1)

            Член 10, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1223/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 30 ноември 2009 година относно козметичните продукти трябва да се тълкува в смисъл, че предвидената в тази разпоредба възможност за признаване на обучения за еквивалентни може да се отнася до обучения, различни от провежданите в трети държави.

            2)

            Член 10, параграф 2 от Регламент № 1223/2009 трябва да се тълкува в смисъл, че предоставя на всяка държава членка правомощието да определя дисциплините, „подобни“ на фармацията, токсикологията или медицината, и равнищата на квалификация, отговарящи на изискванията по този регламент, стига тя да спазва установените в последния цели, и по-специално целта да се гарантира, че оценителят на безопасността на козметичните продукти притежава квалификация, позволяваща му да осигури висока степен на защита на човешкото здраве.

      (
         1
      )	ОВ C 95, 27.3.2017 г.


201805250161897562018/C 200/271242018CJC20020180611BG01BGINFO_JUDICIAL20180215212221Дело C-124/18 P: Жалба, подадена на 15 февруари 2018 г. от Red Bull GmbH срещу решението на Общия съд (втори състав), постановено на 30 ноември 2017 г. по съединени дела T-101/15 и Т-102/15 — Red Bull GmbH/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост
 ---documentbreak--- C2002018BG2110120180215BG0027211222Жалба, подадена на 15 февруари 2018 г. от Red Bull GmbH срещу решението на Общия съд (втори състав), постановено на 30 ноември 2017 г. по съединени дела T-101/15 и Т-102/15 — Red Bull GmbH/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост
   (Дело C-124/18 P)2018/C 200/27Език на производството: английски
      Страни

      Жалбоподател: Red Bull GmbH (представители: A. Renck, Rechtsanwalt, S. Petivlasova, abogada)

      Други страни в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO), Marques, Optimum Mark sp. z o.o.

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Съда:

            —

            да отмени оспореното решение от 30 ноември 2017 г. по съединени дела T-101/15 и T-102/15,

            —

            да отмени решенията на първи апелативен състав на ответника от 2 декември 2014 г. по преписки R 2037/2013-1 и R 2036/2013-1, и

            —

            да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В първото си основание жалбоподателят твърди, че тълкуването от Общия съд на член 7, параграф 1, буква a) и член 4 от Регламента относно марката на Общността (
         1
      ), в контекста на марки, представляващи комбинация от цветове, нарушава принципите на равно третиране и на пропорционалност. Общият съд неправилно е наложил ново и непропорционално изискване за графично изобразяване на марки, представляващи комбинация от цветове, изхождайки неправилно от виждането, че на такива марки е вътрешноприсъщо поради естеството им да са по-малко прецизни. Първо, това виждане няма никакво правно основание и не отговаря на никоя от целите, посочени в правната уредба, и има за резултат незаконно и непропорционално дискриминиране на марките, представляващи комбинация от цветове в сравнение с всички други видове марки, като например марките от един цвят, словните марки, марките, представляващи дизайн и други. Второ, изложените в оспореното решение критерии са в противоречие с естеството на марките, представляващи комбинация от цветове, per se, които, както ясно е прието от настоящия Съд в решение Libertel (
         2
      ), са неограничени пространствено. Оспореното решение в действителност свежда марките, представляващи комбинация от цветове per se, до цветни фигуративни или позиционни марки, или марки с мотиви. Трето, оспореното решение потенциално прави недействителни повече от 85 % от марките в регистъра на ответника, представляващи комбинация от цветове от вида на оспорените марки.
   Във второто си основание жалбоподателят излага, че Общият съд е нарушил член 7, параграф 1, буква a) и член 4 от Регламента относно марката на Общността, поради неправилно и недопустимо тълкуване на решението Heidelberger Bauchemie (
         3
      ), доколкото в него се налагат три кумулативни изисквания за графичното изобразяване на марките, представляващи комбинация от цветове, а именно: (i) точните нюанси на разглежданите цветове (ii) съотношенията на разглежданите цветове и (iii) пространственото разположение на цветовете. Тези изисквания не били съществени за това решение и имали непропорционално тежки последици единствено за категорията или класа марки или знаци, състоящи се от комбинация от цветове или цвят, per se. Нещо повече, третото и ново наложено изискване е оправдано с твърдяната „ограничена вътрешноприсъща годност на цветовете да предават конкретно значение“. Последното обаче досега е било разглеждано от ъгъла на отличителния характер в критериите за годност за регистрация на марка, а не от гледна точка на изискването за графично изобразяване, което означава, че от самото начало това води до недействителност на регистрацията без възможност да се доказва, че чрез придобития отличителен характер или другояче тя може да бъде отстранена. Оспореното решение нарушава също член 4 от Регламента относно марката на Общността като изисква „експлицитно“ описание за марките от вида на спорните в настоящото дело и като незаконосъобразно ограничава ефективното определяне на такива марки само до тези, които имат едно пространствено (с други думи — фигуративни) разположение, отговарящо на предполагаемото действително последващо използване на марката.
   В третото си основание жалбоподателят излага, че Общият съд е нарушил принципа на защита на оправданите правни очаквания, като не е преценил и не е взел предвид в решението си, че първата оспорена марка е била заявена преди решението Heidelberger Bauchemie и следователно пренебрегвайки потенциалната приложимост на принципите, изложени от Съда в решенията Lambretta (
         4
      ) и Cactus (
         5
      ). Той е нарушил този принцип и чрез неосъществяването на цялостна преценка на позволените и достоверни източници, приложими правила и разпоредби, съдебна практика на ЕС и на Насоките на ответника, за да прецени дали всички относими обстоятелства по настоящото дело биха могли кумулативно да дадат основание за извода, че ответникът е дал на жалбоподателя точни, безусловни и последователни уверения, на които жалбоподателят се е позовал, съобразявайки се с тях, което е довело до поддържане на валидни оправдани очаквания от страна на жалбоподателя.
   В четвъртото си основание жалбоподателят изтъква, че Общият съд е нарушил принципа на пропорционалност, като не е взел предвид непропорционалността на отмяната на двете оспорени марки при изключителните обстоятелства по настоящото дело. По-конкретно Общият съд не е взел предвид, че целите за точност и яснота, както и за правна сигурност, биха могли легитимно да бъдат постигнати, ако жалбоподателят беше поканен и му беше дадена възможност да изясни описанието на двете марки, така че те да останат в регистъра, вместо и двете регистрации да бъдат отменени.
   В петото си основание жалбоподателят излага, че Общият съд е нарушил процедурните си правила като е приложил неправилно член 134, параграф 1 от Процедурния правилник и е осъдил жалбоподателя да плати съдебните разноски. Изключителните обстоятелства по настоящото дело и принципът на справедливост изискват, съгласно член 135, параграф 1 от Правилника, жалбоподателят да не бъде осъждан за съдебните разноски (а те да бъдат поети от ответника).
   (
         1
      )	Регламент (EC) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2017 година относно марката на Европейския съюз (ОВ L 154, 2017 г., стр. 1).
   (
         2
      )	Решение от 6 май 2003 г., Libertel (C-104/01, EU:C:2003:244).
   (
         3
      )	Решение от 24 юни 2004 г., Heidelberger Bauchemie (C-49/02, EU:C:2004:384).
   (
         4
      )	Решение от 16 февруари 2017 г., Brandconcern BV/EUIPO и Scooters India („Lambretta“) (C-577/14 P, EU:C:2017:122).
   (
         5
      )	Решение от 11 октомври 2017 г., EUIPO/Cactus SA („Cactus“) (C-501/15 P, EU:C:2017:750).


201805250101897532018/C 200/053202016CJC20020180611BG01BGINFO_JUDICIAL201804105511Дело C-320/16: Решение на Съда (голям състав) от 10 април 2018 г. (преюдициално запитване от Tribunal de grande instance de Lille — Франция) — Наказателно производство срещу Uber France SAS (Преюдициално запитване — Услуги в областта на транспорта — Директива 2006/123/ЕО — Услуги на вътрешния пазар — Директива 98/34/ЕО — Услуги на информационното общество — Правило за услуги на информационното общество — Понятие — Посредническа услуга, позволяваща посредством приложение за смартфон свързването срещу възнаграждение на непрофесионални шофьори, които използват собствените си превозни средства, с лица, желаещи да ползват градски превоз — Наказателни санкции)
 ---documentbreak--- C2002018BG510120180410BG00055151Решение на Съда (голям състав) от 10 април 2018 г. (преюдициално запитване от Tribunal de grande instance de Lille — Франция) — Наказателно производство срещу Uber France SAS
   (Дело C-320/16) (
         1
      )
   „(Преюдициално запитване — Услуги в областта на транспорта — Директива 2006/123/ЕО — Услуги на вътрешния пазар — Директива 98/34/ЕО — Услуги на информационното общество — Правило за услуги на информационното общество — Понятие — Посредническа услуга, позволяваща посредством приложение за смартфон свързването срещу възнаграждение на непрофесионални шофьори, които използват собствените си превозни средства, с лица, желаещи да ползват градски превоз — Наказателни санкции)“2018/C 200/05Език на производството: френски
      Запитваща юрисдикция

   Tribunal de grande instance de Lille

      Страна в главното наказателно производство

   Uber France SAS,

      в присъствието на: Nabil Bensalem

      Диспозитив

   Член 1 от Директива 98/34/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 юни 1998 година, установяваща процедура за предоставянето на информация в сферата на техническите стандарти и регламенти и правила относно услугите на информационното общество, изменена с Директива 98/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 юли 1998 г., и член 2, параграф 2, буква г) от Директива 2006/123/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 година относно услугите на вътрешния пазар трябва да се тълкуват в смисъл, че национална правна уредба, която предвижда наказателноправна санкция за организирането на система за свързване на клиенти с лица, които извършват възмездно автомобилен превоз на пътници с превозни средства с по-малко от десет места, без да имат разрешение за това, се отнася до „услуга в областта на транспорта“, тъй като се прилага към посредническа услуга, която е предоставяна посредством приложение за смартфон и е неразделна част от една обща услуга, чийто главен компонент е транспортната услуга. Такава услуга е изключена от приложното поле на тези директиви.
   (
         1
      )	ОВ C 296, 16.8.2016 г.


201805250441897012018/C 200/542972017TC20020180611BG01BGINFO_JUDICIAL20180424424211Дело T-297/17: Решение на Общия съд от 24 април 2018 г. — VSM/EUIPO (WE KNOW ABRASIVES) (Марка на Европейския съюз — Заявка за словна марка на Европейския съюз „WE KNOW ABRASIVES“ — Марка, състояща се от рекламен лозунг — Компетентност на апелативния състав при обжалване, ограничено само до част от услугите, посочени в заявката за регистрация — Член 64, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 71, параграф 1 от Регламент (ЕС) 2017/1001] — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 7, параграф 1, буква б) от Регламент 2017/1001])
 ---documentbreak--- C2002018BG4210120180424BG0054421421Решение на Общия съд от 24 април 2018 г. — VSM/EUIPO (WE KNOW ABRASIVES)
   (Дело T-297/17) (
         1
      )
   „(Марка на Европейския съюз — Заявка за словна марка на Европейския съюз „WE KNOW ABRASIVES“ — Марка, състояща се от рекламен лозунг — Компетентност на апелативния състав при обжалване, ограничено само до част от услугите, посочени в заявката за регистрация — Член 64, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 71, параграф 1 от Регламент (ЕС) 2017/1001] — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 7, параграф 1, буква б) от Регламент 2017/1001])“2018/C 200/54Език на производството: немски
      Страни

      Жалбоподател: VSM.Vereinigte Schmirgel- und Maschinen-Fabriken AG (Хановер, Германия) (представител: M. Horak, avocat)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: W. Schramek и A. Söder)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 6 март 2017 г. (преписка R 1595/2016-4) относно заявка за регистрация на словния знак „WE KNOW ABRASIVES“ като марка на Европейския съюз

      Диспозитив

            1)

            Отменя решението на четвърти апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 6 март 2017 (преписка R 1595/2016-4) в частта, с която се отхвърля заявката за регистрация на словния знак „WE KNOW ABRASIVES“ за услуги от клас 35, които отговарят на следното описание: „Реклама; услуги по търговско управление; секретарски услуги; услуги по продажба на едро в областта на металните изделия за строителство; търговска администрация“.

            2)

            Отхвърля исканията на VSM.Vereinigte Schmirgel- und Maschinen-Fabriken AG в останалата им част.

            3)

            VSM.Vereinigte Schmirgel- und Maschinen-Fabriken и EUIPO понасят направените от тях съдебни разноски.

      (
         1
      )	ОВ C 231, 17.7.2017 г.


201805250601897322018/C 200/413122016TC20020180611BG01BGINFO_JUDICIAL20180425333311Дело T-312/16: Решение на Общия съд от 25 април 2018 г. — Walfood/EUIPO — Romanov Holding („CHATKA“) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Международна регистрация, посочваща Европейския съюз — Словна марка „CHATKA“ — По-ранна международна фигуративна марка „CHATKA“ — Относително основание за отказ — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001) — Реално използване на по-ранната марка — Член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент № 207/2009 (понастоящем член 47, параграфи 2 и 3 от Регламент 2017/1001)
 ---documentbreak--- C2002018BG3310120180425BG0041331331Решение на Общия съд от 25 април 2018 г. — Walfood/EUIPO — Romanov Holding („CHATKA“)
   (Дело T-312/16) (
         1
      )
   „(Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Международна регистрация, посочваща Европейския съюз — Словна марка „CHATKA“ — По-ранна международна фигуративна марка „CHATKA“ — Относително основание за отказ — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001) — Реално използване на по-ранната марка — Член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент № 207/2009 (понастоящем член 47, параграфи 2 и 3 от Регламент 2017/1001)“2018/C 200/41Език на производството: английски
      Страни

      Жалбоподател: Walfood SA (Люксембург, Люксембург) (представител: E. Cornu, avocat)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: J. Crespo Carrillo)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Romanov Holding, SL (Ла Моралея, Испания) (представители: S. García Cabezas и R. Fernández Iglesias, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 21 март 2016 г. (преписка R 2780/8014-5), постановено в производство по възражение между Romanov Holding и Walfood

      Диспозитив

            1)

            Отхвърля жалбата.

            2)

            Осъжда Walfood SA да заплати съдебните разноски.

      (
         1
      )	ОВ C 305, 22.8.2016 г.


201805250211897262018/C 200/292082018CJC20020180611BG01BGINFO_JUDICIAL20180323232421Дело C-208/18: Преюдициално запитване от Nejvyšší soud České republiky (Чешка република), постъпило на 23 март 2018 г. — Jana Petruchová/FIBO Group Holdings Ltd
 ---documentbreak--- C2002018BG2310120180323BG0029231242Преюдициално запитване от Nejvyšší soud České republiky (Чешка република), постъпило на 23 март 2018 г. — Jana Petruchová/FIBO Group Holdings Ltd
   (Дело C-208/18)2018/C 200/29Език на производството: чешки
      Запитваща юрисдикция

   Nejvyšší soud České republiky

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Jana Petruchová

      Ответник: FIBO Group Holdings Ltd

      Преюдициален въпрос

   Следва ли член 17, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1215/2012 (
         1
      ) на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2012 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела да се тълкува в смисъл, че лице като жалбоподателката в главното производство, което търгува на международния валутен пазар FOREX, като активно извършва сделки, макар и чрез трето лице, което по занятие се занимава с този вид търговия, трябва да се счита за потребител съгласно посочената разпоредба?
   (
         1
      )	ОВ L 351, 20.12.2012 г., стр. 1.


201805250251897272018/C 200/302502018CJC20020180611BG01BGINFO_JUDICIAL20180411242521Дело C-250/18: Иск, предявен на 11 април 2018 г. — Европейска комисия/Република Хърватия
 ---documentbreak--- C2002018BG2410120180411BG0030241252Иск, предявен на 11 април 2018 г. — Европейска комисия/Република Хърватия
   (Дело C-250/18)2018/C 200/30Език на производството: хърватски
      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: M. Mataija и E. Sanfrutos Cano)

      Ответник: Република Хърватия

      Европейската комисия иска от Съда:

            —

            да установи, че Република Хърватия не е изпълнила задълженията си по член 5, параграф 1 от Директива 2008/98 (
                  1
               ), тъй като не е счела, че депонираният в Biljane Donje инертен материал от камък е отпадък — а не страничен продукт — и че трябва да се третира като отпадък,

            —

            да установи, че Република Хърватия не е изпълнила задълженията си по член 13 от Директива 2008/98, тъй като не е взела всички необходими мерки, за да гарантира, че управлението на депонираните в Biljane Donje отпадъци се извършва без да се застрашава човешкото здраве и без да се вреди на околната среда;

            —

            да установи, че Република Хърватия не е изпълнила задълженията си по член 15, параграф 1 от Директива 2008/98, тъй като не е взела необходимите марки, за да гарантира, че притежателят на депонираните в Biljane Donje отпадъци извършва самостоятелно третирането на отпадъците или поверява третирането на търговец, организация или предприятие, извършващи дейности по третиране на отпадъци, или третирането се организира от частна или обществена организация за събиране на отпадъци, и

            —

            Република Хърватия да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Що се отнася до нарушението на член 5, параграф 1 от Директива 2008/98:
   Член 5, параграф 1 от посочената директива съдържа кумулативни условия, които трябва да бъдат изпълнени, за да може вещество или предмет, получени в резултат на производствен процес, чиято основна цел не е производството на това вещество или предмет, да не бъдат разглеждани като отпадък, а като страничен продукт. Република Хърватия е приложила неправилно член 5, параграф 1 по отношение на депонирания в Biljane Donje отпадък, тъй като не е счела, че става въпрос за отпадък — а не за страничен продукт — въпреки че по-нататъшната употреба на този отпадък не е определена по смисъла на член 5, параграф 1, буква а) от Директива 2008/98.
   Що се отнася до нарушението на член 13 от Директива 2008/98:
   Съгласно член 13 от посочената директива държавите членки вземат всички необходими мерки, за да гарантират, че управлението на отпадъците се извършва без да се застрашава човешкото здраве и без да се вреди на околната среда. Макар хърватските власти да установяват, че отпадъците в Biljane Donje се намират на място, което нито е определено, нито пък е подготвено за депониране на отпадъци, върху поземлен участък без да са взети каквито и да било мерки за защита от разпространение във водата и въздуха, нито една от мерките, които хърватските власти са взели във връзка с отпадъците, не е реализирана до момента. Това положение остава непроменено в продължителен период от време, което неизбежно води до влошаване на състоянието на околната среда. Република Хърватия съответно не е взела всички необходими мерки, за да гарантира, че управлението на депонираните в Biljane Donje отпадъци се извършва без да се застрашава човешкото здраве и без да се вреди на околната среда.
   Що се отнася до нарушението на член 15, параграф 1 от Директива 2008/98:
   Съгласно член 15, параграф 1 от посочената директива държавите членки вземат необходимите мерки, за да гарантират, че всеки първоначален причинител на отпадъци или друг притежател на отпадъци извършва самостоятелно третирането на отпадъците или поверява третирането на търговец, организация или предприятие, извършващи дейности по третиране на отпадъци, или третирането се организира от частна или обществена организация за събиране на отпадъци, в съответствие с членове 4 и 13 от същата директива. Неизпълнението от страна на хърватските власти на задължението да гарантират, че притежателят на отпадъците третира отпадъка или поверява третирането му на някое от лицата, посочени в член 15, параграф 1, се потвърждава от обстоятелството, че към момента на предявяване на иска, а и след това, тези отпадъци продължават незаконосъобразно да се депонират в Biljane Donje, където се намират вече от доста време. Хърватските власти не са взели ефективни мерки, чрез които притежателят на отпадъците да бъде накаран да третира отпадъците самостоятелно или чрез лицата, посочени в член 15, параграф 1 от Директива 2008/98.
   (
         1
      )	Директива 2008/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 ноември 2008 година относно отпадъците и за отмяна на определени директиви (ОВ L 312, стр. 3).


201805250471897152018/C 200/424262016TC20020180611BG01BGINFO_JUDICIAL20180425343411Дело T-426/16: Решение на Общия съд от 25 април 2018 г. — Perfumes y Aromas Artesanales/EUIPO — Aromas Selective (Aa AROMAS artesanales) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „Aa AROMAS artesanales“ — По-ранна фигуративна марка на Европейския съюз „Aromas PERFUMARIA Beleza em todos os sentidos“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Идентичност или сходство на услугите — Сходство на знаците — Съответни потребители — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)
 ---documentbreak--- C2002018BG3410120180425BG0042341341Решение на Общия съд от 25 април 2018 г. — Perfumes y Aromas Artesanales/EUIPO — Aromas Selective (Aa AROMAS artesanales)
   (Дело T-426/16) (
         1
      )
   „(Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „Aa AROMAS artesanales“ — По-ранна фигуративна марка на Европейския съюз „Aromas PERFUMARIA Beleza em todos os sentidos“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Идентичност или сходство на услугите — Сходство на знаците — Съответни потребители — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)“2018/C 200/42Език на производството: испански
      Страни

      Жалбоподател: Perfumes y Aromas Artesanales, SL (Арганда дел Рей, Испания) (представител: J. Botella Reyna, адвокат)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: E. Zaera Cuadrado и A. Schifko)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Aromas Selective, SL (Дос Ерманас, Испания) (представители: I. Temiño Ceniceros и J. Oria Sousa-Montes, адвокати)

      Предмет

   Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 20 май 2016 г. (преписка R 766/2015-5), постановено в производство по възражение със страни Aromas Selective и Perfumes y Aromas Artesanales

      Диспозитив

            1)

            Отхвърля жалбата.

            2)

            Осъжда Perfumes y Aromas Artesanales, SL да понесе направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) и на Aromas Selective, SL, включително необходимите разходи, направени от последното пред апелативния състав на EUIPO.

      (
         1
      )	ОВ C 364, 3.10.2016 г.


201805250111897492018/C 200/191102017CJC20020180611BG01BGINFO_JUDICIAL20180412151511Дело C-110/17: Решение на Съда (шести състав) от 12 април 2018 г. — Европейска комисия/Кралство Белгия) (Неизпълнение на задължения от държава членка — Свободно движение на капитали — Член 63 ДФЕС — Член 40 от Споразумението за ЕИП — Данък върху доходите на белгийски местни лица — Определяне на доходите от недвижими имоти — Прилагане на два различни метода за изчисляване в зависимост от местонахождението на недвижимия имот — Изчисляване въз основа на кадастралната стойност за намиращите се в Белгия недвижими имоти — Изчисляване въз основа на реалната наемна стойност за недвижимите имоти, намиращи се в друга държава — членка на Европейския съюз или на Европейското икономическо пространство (ЕИП) — Различно третиране — Ограничение на свободното движение на капитали)
 ---documentbreak--- C2002018BG1510120180412BG0019151151Решение на Съда (шести състав) от 12 април 2018 г. — Европейска комисия/Кралство Белгия)
   (Дело C-110/17) (
         1
      )
   „(Неизпълнение на задължения от държава членка — Свободно движение на капитали — Член 63 ДФЕС — Член 40 от Споразумението за ЕИП — Данък върху доходите на белгийски местни лица — Определяне на доходите от недвижими имоти — Прилагане на два различни метода за изчисляване в зависимост от местонахождението на недвижимия имот — Изчисляване въз основа на кадастралната стойност за намиращите се в Белгия недвижими имоти — Изчисляване въз основа на реалната наемна стойност за недвижимите имоти, намиращи се в друга държава — членка на Европейския съюз или на Европейското икономическо пространство (ЕИП) — Различно третиране — Ограничение на свободното движение на капитали)“2018/C 200/19Език на производството: френски
      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: W. Roels и N. Gossement)

      Ответник: Кралство Белгия (представители: P. Cottin, M. Jacobs и L. Cornelis)

      Диспозитив

            1)

            Като е запазило в сила разпоредби в областта на оценката на доходи от недвижими имоти, които не са отдадени под наем или са отдадени под наем на физически лица, които не ги използват за професионални цели, или на юридически лица, които ги предоставят на физически лица за лични цели, съгласно които разпоредби облагаемата основа се изчислява въз основа на кадастралната стойност по отношение на намиращите се на националната територия имоти и въз основа на реалната наемна стойност по отношение на намиращите се в чужбина имоти, Кралство Белгия не е изпълнило задълженията си по член 63 ДФЕС и по член 40 от Споразумението за Европейското икономическо пространство от 2 май 1992 г.

            2)

            Осъжда Кралство Белгия да заплати съдебните разноски.

      (
         1
      )	ОВ C 121, 18.4.2017 г.


201805250171897252018/C 200/074782016CJC20020180611BG01BGINFO_JUDICIAL201804197711Дело C-478/16 P: Решение на Съда (осми състав) от 19 април 2018 г. — Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)/„Груп“ ООД, Коста Илиев (Обжалване — Марка на Европейския съюз — Определение и придобиване на марка на Европейския съюз — Относителни основания за отказ — Възражение на притежателя на нерегистрирана марка или на друг знак, използван(а) в процеса на търговия — Разглеждане от апелативния състав — Допълнителни или допълващи доказателства — Регламент (ЕО) № 207/2009 — Член 76, параграф 2 — Регламент (ЕО) № 2868/95 — Правило 50, параграф 1, трета алинея)
 ---documentbreak--- C2002018BG710120180419BG00077171Решение на Съда (осми състав) от 19 април 2018 г. — Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)/„Груп“ ООД, Коста Илиев
   (Дело C-478/16 P) (
         1
      )
   „(Обжалване — Марка на Европейския съюз — Определение и придобиване на марка на Европейския съюз — Относителни основания за отказ — Възражение на притежателя на нерегистрирана марка или на друг знак, използван(а) в процеса на търговия — Разглеждане от апелативния състав — Допълнителни или допълващи доказателства — Регламент (ЕО) № 207/2009 — Член 76, параграф 2 — Регламент (ЕО) № 2868/95 — Правило 50, параграф 1, трета алинея)“2018/C 200/07Език на производството: български
      Страни

      Жалбоподател: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) (представители: A. Folliard-Monguiral, П. Иванов и Д. Стоянова-Вълчанова)

      Други страни в производството:„Груп“ ООД (представители: Д. Драгиев и A. Андреев, адвокати), Коста Илиев (представител: С. Ганева, адвокат)

      Диспозитив

            1)

            Отхвърля жалбата.

            2)

            Осъжда Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) да заплати съдебните разноски.

      (
         1
      )	ОВ C 78, 13.3.2017 г.


201805250131897402018/C 200/201482017CJC20020180611BG01BGINFO_JUDICIAL20180419161611Дело C-148/17: Решение на Съда (втори състав) от 19 април 2018 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof — Германия) — Peek & Cloppenburg KG, Hamburg/Peek & Cloppenburg KG, Düsseldorf (Преюдициално запитване — Право относно марките — Директива 2008/95/ЕО — Член 14 — А posteriori установяване на недействителността на марка или на отмяната на правата на притежателя ѝ — Дата, на която предпоставките за отмяната или за недействителността трябва да са налице — Регламент (ЕО) № 207/2009 — Марка на Европейския съюз — Член 34, параграф 2 — Претендиране на предходността на по-ранна национална марка — Правно действие на претендирането спрямо по-ранната национална марка)
 ---documentbreak--- C2002018BG1610120180419BG0020161161Решение на Съда (втори състав) от 19 април 2018 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof — Германия) — Peek & Cloppenburg KG, Hamburg/Peek & Cloppenburg KG, Düsseldorf
   (Дело C-148/17) (
         1
      )
   „(Преюдициално запитване — Право относно марките — Директива 2008/95/ЕО — Член 14 — А posteriori установяване на недействителността на марка или на отмяната на правата на притежателя ѝ — Дата, на която предпоставките за отмяната или за недействителността трябва да са налице — Регламент (ЕО) № 207/2009 — Марка на Европейския съюз — Член 34, параграф 2 — Претендиране на предходността на по-ранна национална марка — Правно действие на претендирането спрямо по-ранната национална марка)“2018/C 200/20Език на производството: немски
      Запитваща юрисдикция

   Bundesgerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Peek & Cloppenburg KG, Hamburg

      Ответник: Peek & Cloppenburg KG, Düsseldorf

      Диспозитив

   Член 14 от Директива 2008/95/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 октомври 2008 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно марките във връзка с член 34, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на [Европейския съюз] трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска тълкуване на националното законодателство, според което недействителността на по-ранна национална марка или отмяната на правата на притежателя ѝ, чиято предходност се претендира спрямо марка на Европейския съюз, могат да бъдат установени a posteriori само ако предпоставките за тази недействителност или за тази отмяна са били налице не само към датата, на която е заявен отказ от по-ранната национална марка, или към датата, на която е изтекъл срокът ѝ на защита, но и към датата, на която е постановено установителното съдебно решение.
   (
         1
      )	ОВ C 231, 17.7.2017 г.


201805250041897432018/C 200/085252016CJC20020180611BG01BGINFO_JUDICIAL201804197822Дело C-525/16: Решение на Съда (втори състав) от 19 април 2018 г. (преюдициално запитване от Tribunal da Concorrência, Regulação e Supervisão — Португалия) — MEO — Serviços de Comunicações e Multimédia SA/Autoridade da Concorrência (Преюдициално запитване — Конкуренция — Злоупотреба с господстващо положение — Член 102, втора алинея, буква в) ДФЕС — Понятие за „сравнително по-неблагоприятно положение“ — Дискриминационни цени на пазара надолу по веригата — Дружество за управление на сродни на авторското право права — Такса, дължима от националните доставчици на платена услуга по предаване на телевизионен сигнал и на съответното му съдържание)
 ---documentbreak--- C2002018BG720120180419BG00087282Решение на Съда (втори състав) от 19 април 2018 г. (преюдициално запитване от Tribunal da Concorrência, Regulação e Supervisão — Португалия) — MEO — Serviços de Comunicações e Multimédia SA/Autoridade da Concorrência
   (Дело C-525/16) (
         1
      )
   „(Преюдициално запитване — Конкуренция — Злоупотреба с господстващо положение — Член 102, втора алинея, буква в) ДФЕС — Понятие за „сравнително по-неблагоприятно положение“ — Дискриминационни цени на пазара надолу по веригата — Дружество за управление на сродни на авторското право права — Такса, дължима от националните доставчици на платена услуга по предаване на телевизионен сигнал и на съответното му съдържание)“2018/C 200/08Език на производството: португалски
      Запитваща юрисдикция

   Tribunal da Concorrência, Regulação e Supervisão

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: MEO — Serviços de Comunicações e Multimédia SA

      Ответник: Autoridade da Concorrência

      в присъствието на: GDA — Cooperativa de Gestão dos Direitos dos Artistas Intérpretes ou Executantes, CRL

      Диспозитив

   Понятието „в сравнително по-неблагоприятно положение“ по член 102, втора алинея, буква в) ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че то визира, в хипотезата, при която предприятие с господстващо положение прилага дискриминационни цени към търговски партньори на пазара надолу по веригата, положението, при което това поведение би могло да има за последица изкривяване на конкуренцията между тези търговски партньори. Констатирането на такова „по-неблагоприятно положение“ не изисква доказването на действително и количествено измеримо влошаване на конкурентното положение, а трябва да се основава на анализ на всички релевантни обстоятелства по случая, който позволява да се заключи, че посоченото поведение има влияние върху разходите, върху печалбите или върху друг релевантен интерес на един или няколко от посочените партньори, така че това поведение е от естество да засегне споменатото положение.
   (
         1
      )	ОВ C 14, 16.1.2017 г.


201805250431897002018/C 200/553542017TC20020180611BG01BGINFO_JUDICIAL20180423424322Дело T-354/17: Решение на Общия съд от 23 април 2018 г. — Genomic Health/EUIPO (ONCOTYPE DX GENOMIC PROSTATE SCORE) (Марка на Европейския съюз — Заявка за словна марка на Европейския съюз ONCOTYPE DX GENOMIC PROSTATE SCORE — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) 2017/1001] — Равно третиране)
 ---documentbreak--- C2002018BG4220120180423BG0055422432Решение на Общия съд от 23 април 2018 г. — Genomic Health/EUIPO (ONCOTYPE DX GENOMIC PROSTATE SCORE)
   (Дело T-354/17) (
         1
      )
   „(Марка на Европейския съюз — Заявка за словна марка на Европейския съюз ONCOTYPE DX GENOMIC PROSTATE SCORE — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) 2017/1001] — Равно третиране)“2018/C 200/55Език на производството: английски
      Страни

      Жалбоподател: Genomic Health, Inc. (Redwood City, Калифорния, Съединени американски щати) (представител: A. Reid, solicitor)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: J. Ivanauskas и K. Sidat Humphreys)

      Предмет

   Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 14 февруари 2017 г. (преписка R 1682/2016-5) относно заявка за регистрация на словния знак ONCOTYPE DX GENOMIC PROSTATE SCORE като марка на Европейския съюз

      Диспозитив

            1)

            Отхвърля жалбата.

            2)

            Осъжда Genomic Health, Inc. да заплати съдебните разноски.

      (
         1
      )	ОВ C 249, 31.7.2017 г.


201805250531897072018/C 200/315542014TC20020180611BG01BGINFO_JUDICIAL20180426262611Дело T-554/14: Решение на Общия съд от 26 април 2018 г. — Messi Cuccittini/EUIPO — J-M.-E.V. e hijos (MESSI) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „MESSI“ — По-ранни фигуративни марки на Европейския съюз „MASSI“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001])
 ---documentbreak--- C2002018BG2610120180426BG0031261261Решение на Общия съд от 26 април 2018 г. — Messi Cuccittini/EUIPO — J-M.-E.V. e hijos (MESSI)
   (Дело T-554/14) (
         1
      )
   „(Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „MESSI“ — По-ранни фигуративни марки на Европейския съюз „MASSI“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001])“2018/C 200/31Език на производството: испански
      Страни

      Жалбоподател: Lionel Andrés Messi Cuccittini (Барселона, Испания) (представители: първоначално J. L. Rivas Zurdo и M. Toro Gordillo, впоследствие J.-B. Devaureix и J.-Y. Teindas Maillard, avocats)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: първоначално O. Mondéjar Ortuño, впоследствие S. Palmero Cabezas)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: J-M.-E.V. e hijos, SRL (Гранойерс, Испания) (представители: J. Güell Serra и M. Ceballos Rodríguez, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 23 април 2014 г.(преписка R 1553/2013-1) относно производство по възражение със страни J-M.-E.V. e hijos и M. Messi Cuccittini

      Диспозитив

            1)

            Отменя решението на първи апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 23 април 2014 г. (преписка R 1553/2013-1).

            2)

            EUIPO понася освен направените от нея разноски и разноските, направени от г-н Lionel Andrés Messi Cuccittini.

            3)

            J-M.-E.V. e hijos, SRL понася направените от него съдебни разноски.

      (
         1
      )	ОВ C 339, 29.9.2014 г.


201805250751897302018/C 200/562122018TC20020180611BG01BGINFO_JUDICIAL20180326434421Дело T-212/18: Жалба, подадена на 26 март 2018 г. — Romańska/Frontex
 ---documentbreak--- C2002018BG4310120180326BG0056431442Жалба, подадена на 26 март 2018 г. — Romańska/Frontex
   (Дело T-212/18)2018/C 200/56Език на производството: полски
      Страни

      Жалбоподател: Karolina Romańska (Варшава, Полша) (представител: A. Tetkowska, адвокат)

      Ответник: Европейска агенция за гранична и брегова охрана

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

            —

            да обяви жалбата за допустима и основателна,

            —

            да отмени решението от 14 юни 2017 г. на Европейската агенция за гранична и брегова охрана със седалище във Варшава за прекратяване на трудовия договор с Karolina Romańska на основание член 47 от Условията за работа на другите служители на Европейския съюз,

            —

            да установи, че Karolina Romańska е била подложена на психически тормоз и дискриминация от страна на Европейската агенция за гранична и брегова охрана,

            —

            да разпореди на Европейската агенция за гранична и брегова охрана да прекрати дискриминацията и психическия тормоз спрямо служителите и в посочената агенция да се въведе политика на недопускане на дискриминация и психически тормоз,

            —

            да осъди Европейска агенция за гранична и брегова охрана да изплати на Karolina Romańska обезщетение, определено ex aequo et bono в размер на 100000 EUR, за поправяне на претърпените неимуществени вреди,

            —

            да осъди Европейска агенция за гранична и брегова охрана да изплати обезщетение в размер на 4402 полски злоти за поправяне на нанесените имуществени вреди, и

            —

            да осъди Европейска агенция за гранична и брегова охрана да заплати всички съдебни разноски в производството.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания.

            1.

            Първо основание: подлагане на жалбоподателя на психически тормоз и дискриминация в посочената агенция. Докато работел в тази агенция, жалбоподателят станал жертва на психически тормоз и унижение, бил обвиняван за чужди грешки и публично опозоряван, бил обект на други неуместни действия в своя сектор, като неговите висшестоящи знаели за това, но не предприели нищо.

            2.

            Второ основание: влошаване на здравословното състояние вследствие на оказания психически тормоз в посочената агенция. През април 2016 г. здравословното състояние на жалбоподателя се влошило внезапно и остро, което се удостоверявало от медицински документи. Жалбоподателят продължавал да се лекува. Според лекарите влошаване на здравословното състояние било на нервна основа, по-специално поради оказания психически тормоз в работата и професионалното изтощение. Жалбоподателят понесъл разходите за лечение, посочени в медицинските документи, които са приложени към жалбата.

            3.

            Трето основание: неоказване на съдействие във връзка с психическия тормоз и дискриминацията в посочената агенция. Жалбоподателят се обърнал към ответника с искане за съдействие по смисъла па Правилника за длъжностните лица на ЕС във връзка с психическия тормоз и дискриминацията в посочената агенция. Жалбоподателят представил на ответника редица приемливи за последния разрешения на създалото се положение. Ответникът подминал с мълчание въпросът за здравето на жалбоподателя и останал пасивен, приемайки увреждащото жалбоподателя положение и допускайки запазването му.

            4.

            Четвърто основание: дискриминация на жалбоподателя от страна на ответника, основана на пол, национална принадлежност и членство в професионален съюз. Жалбоподателят многократно кандидатствал за по-високи длъжности в посочената агенция. Въпреки всеобхватното му образование, владеенето на няколко чужди езика, отличните годишни оценки и непрекъснатото повишаване на неговата квалификация, жалбоподателят така и не бил повишен. Причините за това положение били с дискриминационен характер. В резултат на постоянните контакти между жалбоподателя и ответника по повод тормоза и дискриминацията, на които жалбоподателят бил подложен, ответникът му предложил мисия, за която жалбоподателят извършил всички приготовления, включително изучаване на чужд език от начално ниво до степен, позволяваща общуване, като впоследствие ответникът отменил мисията 4 дни преди заминаването. Ответникът обосновал отмяната на мисията с влизането на жалбоподателя в контакт с професионален съюз.

            5.

            Пето основание: неоснователно уволнение на жалбоподателя. Уволнението на жалбоподателя от работа било неоснователно и лишено от мотиви по същество. Прекратяването на трудовия договор се дължало на отказа на жалбоподателя да търпи положението на психически тормоз и дискриминация спрямо него в посочената агенция.


201805250721897202018/C 200/434682016TC20020180611BG01BGINFO_JUDICIAL20180423343522Дело T-468/16: Решение на Общия съд от 23 април 2018 г. — Verein Deutsche Sprache/Комисия (Достъп до документи — Регламент (ЕО) № 1049/2001 — Документи, свързани с решение на Комисията относно реорганизиране на пресслужбата в сградата „Берлемон“, с което използваните езици се редуцират само до френски и английски — Частичен отказ за достъп — Декларация на Комисията, че такива документи не съществуват — Презумпция за законосъобразност — Грешка в правото — Задължение за мотивиране)
 ---documentbreak--- C2002018BG3420120180423BG0043342352Решение на Общия съд от 23 април 2018 г. — Verein Deutsche Sprache/Комисия
   (Дело T-468/16) (
         1
      )
   „(Достъп до документи — Регламент (ЕО) № 1049/2001 — Документи, свързани с решение на Комисията относно реорганизиране на пресслужбата в сградата „Берлемон“, с което използваните езици се редуцират само до френски и английски — Частичен отказ за достъп — Декларация на Комисията, че такива документи не съществуват — Презумпция за законосъобразност — Грешка в правото — Задължение за мотивиране)“2018/C 200/43Език на производството: немски
      Страни

      Жалбоподател: Verein Deutsche Sprache eV (Дортмунд, Германия) (представител: W. Ehrhardt, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: F. Erlbacher и F. Clotuche-Duvieusart)

      Предмет

   Жалба на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение C(2016) 3714 окончателен на Комисията от 10 юни 2016 г., свързано с искане на жалбоподателя на основание на Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Eвропейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (OВ 2001, L 145, стp. 43) да му бъде предоставен достъп до някои документи, свързани с решение на Комисията да реорганизира пресслужбата в сградата „Берлемон“, при което използваните езици се редуцират само до френски и английски

      Диспозитив

            1)

            Отхвърля жалбата.

            2)

            Осъжда Verein Deutsche Sprache eV да заплати съдебните разноски.

      (
         1
      )	ОВ C 371, 10.10.2016 г.


201805250091897392018/C 200/095322016CJC20020180611BG01BGINFO_JUDICIAL201804118811Дело C-532/16: Решение на Съда (първи състав) от 11 април 2018 г. (преюдициално запитване от Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas — Литва) — Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos/SEB bankas AB (Преюдициално запитване — Обща система на данъка върху добавената стойност (ДДС) — Ограничение на правото на приспадане на данъка, платен за получена доставка — Корекция на приспаданията на данъка, платен за получена доставка — Доставка на земя — Неправилно квалифициране като „облагаема дейност“ — Посочване на данъка в първоначалната фактура — Промяна на тази информация от доставчика)
 ---documentbreak--- C2002018BG810120180411BG00098181Решение на Съда (първи състав) от 11 април 2018 г. (преюдициално запитване от Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas — Литва) — Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos/SEB bankas AB
   (Дело C-532/16) (
         1
      )
   „(Преюдициално запитване — Обща система на данъка върху добавената стойност (ДДС) — Ограничение на правото на приспадане на данъка, платен за получена доставка — Корекция на приспаданията на данъка, платен за получена доставка — Доставка на земя — Неправилно квалифициране като „облагаема дейност“ — Посочване на данъка в първоначалната фактура — Промяна на тази информация от доставчика)“2018/C 200/09Език на производството: литовски
      Запитваща юрисдикция

   Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

      Ответник: SEB bankas AB

      Диспозитив

            1)

            Член 184 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност следва да се тълкува в смисъл, че предвиденото в този член задължение за коригиране на неправомерното приспадане на данъка върху добавената стойност (ДДС) се прилага и в случаите, в които изобщо не е трябвало да се извършва първоначалното приспадане, тъй като довелата до него сделка е освободена от ДДС. За сметка на това членове 187—189 от Директива 2006/112 трябва да се тълкуват в смисъл, че предвиденият в тях механизъм за корекция на неправомерното приспадане на ДДС е неприложим в такива случаи, и по-конкретно в положение като това по главното производство, в което първоначалното приспадане на ДДС не е било обосновано, тъй като е ставало въпрос за освободена от ДДС сделка за доставка на земя.

            2)

            Член 186 от Директива 2006/112 трябва да се тълкува в смисъл, че когато изобщо не е следвало да се извършва първоначалното приспадане на данъка върху добавената стойност (ДДС), държавите членки определят датата, на която възниква задължението за коригиране на неправомерното приспадане на ДДС и периода, за който трябва да се извърши тази корекция, в съответствие с принципите на правото на Съюза, и по-конкретно с принципите на правната сигурност и на защита на оправданите правни очаквания. Националният съд трябва да провери дали тези принципи са спазени в случай като разглеждания в главното производство.

      (
         1
      )	ОВ C 6, 9.1.2017 г.


201805250291897022018/C 200/211522017CJC20020180611BG01BGINFO_JUDICIAL20180419161722Дело C-152/17: Решение на Съда (девети състав) от 19 април 2018 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Stato — Италия) — Consorzio Italian Management, Catania Multiservizi SpA / Rete Ferroviaria Italiana SpA (Преюдициално запитване — Процедури по възлагане на обществени поръчки в секторите на водоснабдяването, енергетиката, транспорта и пощенските услуги — Директива 2004/17/ЕО — Задължение за преразглеждане на цената след възлагане на обществената поръчка — Липса на такова задължение, произтичащо от Директива 2004/17/ЕО или от общите принципи, заложени в член 56 ДФЕС и Директива 2004/17/ЕО — Услуги по почистване и поддръжка, свързани с дейност в областта на железопътния транспорт — Член 3, параграф 3 ДЕС — Членове 26 ДФЕС, 57 ДФЕС, 58 ДФЕС и 101 ДФЕС — Липса на достатъчно уточнения относно фактическата обстановка в спора в главното производство, както и на мотивите, обосноваващи необходимостта от отговор на преюдициалните въпроси — Недопустимост — Член 16 от Хартата на основните права на Европейския съюз — Разпоредби от националното право, с които не се прилага правото на Съюза — Липса на компетентност)
 ---documentbreak--- C2002018BG1620120180419BG0021162172Решение на Съда (девети състав) от 19 април 2018 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Stato — Италия) — Consorzio Italian Management, Catania Multiservizi SpA / Rete Ferroviaria Italiana SpA
   (Дело C-152/17) (
         1
      )
   „(Преюдициално запитване — Процедури по възлагане на обществени поръчки в секторите на водоснабдяването, енергетиката, транспорта и пощенските услуги — Директива 2004/17/ЕО — Задължение за преразглеждане на цената след възлагане на обществената поръчка — Липса на такова задължение, произтичащо от Директива 2004/17/ЕО или от общите принципи, заложени в член 56 ДФЕС и Директива 2004/17/ЕО — Услуги по почистване и поддръжка, свързани с дейност в областта на железопътния транспорт — Член 3, параграф 3 ДЕС — Членове 26 ДФЕС, 57 ДФЕС, 58 ДФЕС и 101 ДФЕС — Липса на достатъчно уточнения относно фактическата обстановка в спора в главното производство, както и на мотивите, обосноваващи необходимостта от отговор на преюдициалните въпроси — Недопустимост — Член 16 от Хартата на основните права на Европейския съюз — Разпоредби от националното право, с които не се прилага правото на Съюза — Липса на компетентност)“2018/C 200/21Език на производството: италиански
      Запитваща юрисдикция

   Consiglio di Stato

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Consorzio Italian Management и Catania Multiservizi SpA

      Ответник: Rete Ferroviaria Italiana SpA

      Диспозитив

   Директива 2004/17/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координиране на процедурите за възлагане на обществени поръчки от възложители, извършващи дейност във водоснабдяването, енергетиката, транспорта и пощенските услуги, изменена с Регламент (ЕС) № 1251/2011 на Комисията от 30 ноември 2011 г., и общите принципи, заложени в нея, трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат национални разпоредби като разглежданите в главното производство, които не предвиждат периодично преразглеждане на цената след възлагането на обществени поръчки в секторите, обхванати от посочената директива.
   (
         1
      )	ОВ C 213, 3.7.2017 г.


201805250581897292018/C 200/572262018TC20020180611BG01BGINFO_JUDICIAL20180402444521Дело T-226/18: Жалба, подадена на 2 април 2018 г. — Global Silicones Council и др./Комисия
 ---documentbreak--- C2002018BG4410120180402BG0057441452Жалба, подадена на 2 април 2018 г. — Global Silicones Council и др./Комисия
   (Дело T-226/18)2018/C 200/57Език на производството: английски
      Страни

      Жалбоподатели: Global Silicones Council (Вашингтон, САЩ), Wacker Chemie AG (Мюнхен, Германия), Momentive Performance Materials GmbH (Леверкузен, Германия), Shin-Etsu Silicones Europea BV (Алмере, Нидерландия), Elkem Silicones France SAS (Лион, Франция) (представител: M. Navin-Jones, Solicitor)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

            —

            да отмени обжалвания акт по силата на член 263 ДФЕС,

            —

            да обяви съгласно член 277 ДФЕС, че приложение XIII към Регламента REACH и/или релевантните разпоредби от това приложение (по-специално раздели 1.1.2 и/или 1.2.2) са незаконосъобразни и неприложими в настоящия случай, тъй като препятстват или изопачават валидната оценка и/или заключение относно свойствата на D4 и D5,

            —

            в случай, че: (a) становището на Комитета на държавите членки на Европейската агенция по химикали („ECHA“) от април 2015 г., (б) становището на Комитета за оценка на риска на ECHA от март 2016 г., (в) становището на Комитета за социално-икономически анализ на ECHA от юни 2016 г., (г) становищата/решенията на експертната група по PBT на ECHA от ноември 2012 г. и/или (д) релевантните насоки на ECHA не бъдат счетени за подготвителни актове по приемането на обжалвания акт, да обяви тези актове за незаконосъобразни и неприложими съгласно член 277 ДФЕС,

            —

            да осъди ответника да заплати съдебните разноски, направени от жалбоподателите във връзка с настоящото производство, и

            —

            да разпореди всяка друга мярка, която счете за подходяща.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат единадесет основания.

            1.

            Първо основание: незаконосъобразност, явни грешки в прилагането на правото и явни фактически грешки, явни грешки в преценката, нарушение на принципа на правната сигурност, вземане на произволни решения и липса на мотиви — по отношение на оценката на риска.

            2.

            Второ основание: незаконосъобразност, явни грешки в прилагането на правото и явни фактически грешки, явни грешки в преценката, нарушение на принципа на правната сигурност и вземане на произволни решения — по отношение на оценката на опасностите. Това включва възражение за незаконосъобразност на основание на член 277 ДФЕС относно релевантните разпоредби от приложение XIII към Регламента REACH и/или предходни актове и мерки.

            3.

            Трето основание: незаконосъобразност, явни грешки в прилагането на правото и явни фактически грешки, нарушение на принципа на правната сигурност, вземане на произволни решения и непълнота на мотивите — по отношение на оценката на опасностите, по-специално относно определянето на значимостта на доказателствата. Това включва възражение за незаконосъобразност на основание на член 277 ДФЕС относно релевантните разпоредби от приложение XIII към Регламента REACH и/или предходни актове и мерки.

            4.

            Четвърто основание: липса на правна сигурност, нарушение на принципа на добра администрация, липса на мотиви — по отношение на оценката на опасностите и риска, по-специално относно определянето на значимостта на доказателствата.

            5.

            Пето основание: невъзможност да се упражни правото на защита, включително правото на изслушване; непълнота на мотивите; право на справедлив съдебен процес — по отношение на оценката на опасностите и риска, по-специално относно определянето на значимостта на доказателствата.

            6.

            Шесто основание: акт, който явно надхвърля пределите на правомощията за преценка; явна грешка при упражняването на правомощията за преценка и нарушение на институционалното равновесие на правомощията — по отношение на оценката на опасностите и риска.

            7.

            Седмо основание: незаконосъобразност, явни грешки в прилагането на правото и явни фактически грешки, явни грешки при упражняването на правомощията за преценка, явно превишаване на пределите на правомощията за преценка, нарушение на принципите на правната сигурност и оправданите правни очаквания, липса на мотиви — по отношение на оценката на опасностите и риска, и явни грешки в преценката на релевантните факти и на относимите правни разпоредби.

            8.

            Осмо основание: нарушение на принципите на правната сигурност и оправданите правни очаквания, непълнота на мотивите, явни фактически грешки и явни грешки в прилагането на правото — по отношение на приемането, прилагането, смисъла и обхвата на ограничението по REACH.

            9.

            Девето основание: нарушение на принципа на пропорционалност — по отношение на прилагането и обхвата на ограничението по REACH.

            10.

            Десето основание: съществено процесуално нарушение, незаконосъобразност, явни грешки при упражняването на правомощията за преценка, явни фактически грешки и явни грешки в прилагането на правото, нарушение на принципите на правната сигурност и оправданите правни очаквания, нарушение на принципа на добра администрация, липса на мотиви — преди приемането на ограничението по REACH.

            11.

            Единадесето основание: неприложимост съгласно член 277 ДФЕС на релевантните разпоредби от приложение XIII към Регламента REACH и на други относими предходни актове и мерки, които препятстват и/или изопачават валидната оценка и/или заключение относно свойствата на D4 и D5.


201805250711897192018/C 200/325612014TC20020180611BG01BGINFO_JUDICIAL20180423262722Дело T-561/14: Решение на Общия съд от 23 април 2018 г. — One of Us и др./Комисия (Институционално право — Европейска гражданска инициатива — Политика за научни изследвания — Обществено здраве — Сътрудничество за развитие — Финансиране от Съюза на дейности, които включват унищожаване на човешки ембриони — Съобщение на Комисията съгласно член 10, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) № 211/2011 — Жалба за отмяна — Процесуална правоспособност — Обжалваем акт — Частична недопустимост — Съдебен контрол — Задължение за мотивиране — Явна грешка в преценката)
 ---documentbreak--- C2002018BG2620120180423BG0032262272Решение на Общия съд от 23 април 2018 г. — One of Us и др./Комисия
   (Дело T-561/14) (
         1
      )
   „(Институционално право — Европейска гражданска инициатива — Политика за научни изследвания — Обществено здраве — Сътрудничество за развитие — Финансиране от Съюза на дейности, които включват унищожаване на човешки ембриони — Съобщение на Комисията съгласно член 10, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) № 211/2011 — Жалба за отмяна — Процесуална правоспособност — Обжалваем акт — Частична недопустимост — Съдебен контрол — Задължение за мотивиране — Явна грешка в преценката)“2018/C 200/32Език на производството: английски
      Страни

      Жалбоподател: European Citizens’ Initiative One of Us и останалите жалбоподатели, чиито имена са посочени в приложението (представители: първоначално C. de La Hougue, впоследствие J. Paillot, avocats, и накрая P. Diamond, barrister)

      Ответник: Европейска комисия (представители: J. Laitenberger и H. Krämer)

      Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателя: Република Полша (представители: M. Szwarc, A. Miłkowska и B. Majczyna)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Европейски парламент (представители: първоначално U. Rösslein и E. Waldherr, впоследствие U. Rösslein и R. Crowe), Съвет на Европейския съюз (представители: E. Rebasti и K. Michoel)

      Предмет

   Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Съобщение COM(2014) 355 окончателен на Комисията от 28 май 2014 г. относно европейската инициатива „Uno di noi“

      Диспозитив

            1)

            Отхвърля жалбата.

            2)

            European Citizens’ Initiative One of Us и останалите жалбоподатели, чиито имена са посочени в приложението, понасят направените от тях съдебни разноски, както и разноските на Европейската комисия.

            3)

            Република Полша, Европейският парламент и Съветът на Европейския съюз понасят направените от тях съдебни разноски.

      (
         1
      )	ОВ C 409, 17.11.2014 г.


201805250331897512018/C 200/105412016CJC20020180611BG01BGINFO_JUDICIAL201804129911Дело C-541/16: Решение на Съда (пети състав) от 12 април 2018 г. — Европейска комисия/Кралство Дания (Неизпълнение на задължения от държава членка — Регламент (ЕО) № 1072/2009 — Член 2, точка 6 — Член 8 — Каботажни превози — Понятие — Определение, което се съдържа в документ „Въпроси и отговори“, изготвен от Европейската комисия — Правна сила — Национални мерки за прилагане, които ограничават броя на местата за натоварване и на местата за разтоварване в рамките на един и същ каботажен превоз — Свобода на преценка — Ограничаване — Пропорционалност)
 ---documentbreak--- C2002018BG910120180412BG00109191Решение на Съда (пети състав) от 12 април 2018 г. — Европейска комисия/Кралство Дания
   (Дело C-541/16) (
         1
      )
   „(Неизпълнение на задължения от държава членка — Регламент (ЕО) № 1072/2009 — Член 2, точка 6 — Член 8 — Каботажни превози — Понятие — Определение, което се съдържа в документ „Въпроси и отговори“, изготвен от Европейската комисия — Правна сила — Национални мерки за прилагане, които ограничават броя на местата за натоварване и на местата за разтоварване в рамките на един и същ каботажен превоз — Свобода на преценка — Ограничаване — Пропорционалност)“2018/C 200/10Език на производството: датски
      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: J. Hottiaux, L. Grønfeldt и U. Nielsen)

      Ответник: Кралство Дания (представители: C. Thorning, J. Nymann-Lindegren и M. Søndahl Wolff)

      Диспозитив

            1)

            Отхвърля иска.

            2)

            Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

      (
         1
      )	ОВ C 6, 9.1.2017 г.


201805250401897232018/C 200/33432015TC20020180611BG01BGINFO_JUDICIAL20180423272821Дело T-43/15: Решение на Общия съд от 23 април 2018 г. — CRM/Комисия (Защитено географско указание — Piadina Romagnola или Piada Romagnola — Производство по регистрация — Разпределяне на правомощията между Комисията и националните органи — Връзка между репутацията на продукта и неговия географски произход — Член 5, параграф 2, буква б) от Регламент (EО) № 1151/2012 — Обхват на осъществявания от Комисията контрол върху заявката за регистрация — Член 7, параграф 1, буква е), подточка ii), член 8, параграф 1, буква в), подточка ii) и член 50, параграф 1 от Регламент № 1151/2012 — Последствия за производството пред Комисията от отмяна на спецификация от национална юрисдикция — Задължение на Комисията да извърши разследване — Принцип на добра администрация — Ефективна съдебна защита)
 ---documentbreak--- C2002018BG2710120180423BG0033271282Решение на Общия съд от 23 април 2018 г. — CRM/Комисия
   (Дело T-43/15) (
         1
      )
   „(Защитено географско указание — Piadina Romagnola или Piada Romagnola — Производство по регистрация — Разпределяне на правомощията между Комисията и националните органи — Връзка между репутацията на продукта и неговия географски произход — Член 5, параграф 2, буква б) от Регламент (EО) № 1151/2012 — Обхват на осъществявания от Комисията контрол върху заявката за регистрация — Член 7, параграф 1, буква е), подточка ii), член 8, параграф 1, буква в), подточка ii) и член 50, параграф 1 от Регламент № 1151/2012 — Последствия за производството пред Комисията от отмяна на спецификация от национална юрисдикция — Задължение на Комисията да извърши разследване — Принцип на добра администрация — Ефективна съдебна защита)“2018/C 200/33Език на производството: италиански
      Страни

      Жалбоподател: CRM Srl (Модена, Италия) (представители: първоначално G. Forte, C. Marinuzzi и A. Franchi, впоследствие G. Forte и C. Marinuzzi, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители): първоначално D. Bianchi, J. Guillem Carrau и F. Moro, впоследствие D. Bianchi, A. Lewis и F. Moro)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Италианска република (представители: G. Palmieri, подпомагана от M. Scino, avvocato dello Stato), Consorzio di Promozione e Tutela della Piadina Romagnola (Co.P.Rom) (Римини, Италия) (представители: A. Improda и P. Rodilosso, avocats)

      Предмет

   Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Регламент за изпълнение (ЕС) на Комисията от 24 октомври 2014 година за вписване на наименование в регистъра на защитените наименования за произход и защитените географски указания [Piadina Romagnola/Piada Romagnola (ЗГУ)] (ОВ L 316, 2014 г., стр. 3)

      Диспозитив

            1)

            Отхвърля жалбата.

            2)

            CRM srl понася две трети от собствените си разноски и две трети от разноските на Европейската комисия, свързани с настоящото производство.

            3)

            Комисията понася една трета от собствените си разноски и една трета от разноските на CRM, свързани с настоящото производство.

            4)

            CRM и Комисията понасят собствените си разноски във връзка с обезпечителното производство.

            5)

            Италианската република и Consorzio di Promozione e Tutela della Piadina Romagnola (Co.P.Rom) понасят собствените си разноски.

      (
         1
      )	ОВ C 89, 16.3.2015 г.


201805250571897352018/C 200/447472016TC20020180611BG01BGINFO_JUDICIAL20180423353511Дело T-747/16: Решение на Общия съд от 23 април 2018 г. — Vincenti/EUIPO (Публична служба — Длъжностни лица — Социално осигуряване — Становище на комисията по инвалидност — Право на ОН на преценка — Членове 53 и 78 от Правилника — Грешка в преценката — Задължение за мотивиране)
 ---documentbreak--- C2002018BG3510120180423BG0044351351Решение на Общия съд от 23 април 2018 г. — Vincenti/EUIPO
   (Дело T-747/16) (
         1
      )
   „(Публична служба — Длъжностни лица — Социално осигуряване — Становище на комисията по инвалидност — Право на ОН на преценка — Членове 53 и 78 от Правилника — Грешка в преценката — Задължение за мотивиране)“2018/C 200/44Език на производството: английски
      Страни

      Жалбоподател: Guillaume Vincenti (Аликанте, Испания) (представител: H. Tettenborn, avocat)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: A. Lukošiūtė)

      Предмет

   Молба по член 270 ДФЕС за отмяна на решението на EUIPO от 18 декември 2015 г., с което се отказва да се признае на жалбоподателя трайна пълна загуба на работоспособност и да бъде пенсиониран

      Диспозитив

            1)

            Отхвърля жалбата.

            2)

            Осъжда г-н Guillaume Vincenti да заплати съдебните разноски.

      (
         1
      )	ОВ C 14, 16.1.2017 г.


201805250681897362018/C 200/592402018TC20020180611BG01BGINFO_JUDICIAL20180416464722Дело T-240/18: Жалба, подадена на 16 април 2018 г. — Polskie Linie Lotnicze „LOT“/Комисия
 ---documentbreak--- C2002018BG4620120180416BG0059462472Жалба, подадена на 16 април 2018 г. — Polskie Linie Lotnicze „LOT“/Комисия
   (Дело T-240/18)2018/C 200/59Език на производството: полски
      Страни

      Жалбоподател: Polskie Linie Lotnicze „LOT“ S.A. (Варшава, Полша) (представител: M. Jeżewski, adwokat)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

            —

            да отмени решението на Европейската комисия от 12 декември 2017 г. по дело M.8672 (EASYJET/CERTAIN AIR BERLIN ASSETS), заведено под № C(2017) 8776 окончателен,

            —

            да осъди Комисията да заплати разноските във връзка с производството пред Общия съд,

            —

            да задължи Комисията в рамките на писмената защита да вземе отношение по определени въпроси, поставени от жалбоподателя относно преценката на последиците от процесната концентрация за конкуренцията, и да изясни определени доводи, които са основание за взетото от Европейската комисия решение.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага шест основания.

            1.

            С първото основание се твърди, че Комисията е нарушила разпоредбите на договорите на Съюза и разпоредбите за тяхното изпълнение, и по-специално тези на Регламент (ЕО) № 139/2004 (
                  1
               ) в резултат от непълна оценка на неблагоприятните за конкуренцията последици от концентрацията.

            2.

            С второто основание се твърди, че Комисията неправилно е оценила последиците от концентрацията по отношение на възможността за предоставяне на услуги в областта на въздушния пътнически транспорт от и до определени летища, с което е допуснала сериозна и очевидна грешка в оценката на концентрацията. Надлежната аналитична преценка на концентрацията трябва да доведе до извода, че нейното осъществяване е свързано с поредица неблагоприятни за конкуренцията последици, включително с по-неблагоприятни за конкуренцията последици отколкото липсата на концентрация при алтернативен сценарий.

            3.

            С третото основание се твърди, че Комисията е нарушила „Насоките относно оценката на хоризонталните сливания“, тъй като не е проучила дали увеличаването на ефективността в резултат от концентрацията неутрализира отрицателните последици от нея по отношение на конкуренцията.

            4.

            С четвъртото основание се твърди, че Комисията е нарушила разпоредбите на договорите, както и разпоредбите за тяхното изпълнение, тъй като не е наложила на easyJet задължения, позволяващи да се избегне съществено нарушение на конкуренцията в резултат от концентрацията.

            5.

            С петото основание се твърди, че Комисията е нарушила разпоредбите на договорите, както и разпоредбите за тяхното изпълнение, тъй като не е оценила въздействието на концентрацията на вътрешния пазар в контекста на предоставената по-рано от ФРГ на Air Berlin държавна помощ от 15 август 2017 г. под формата на заем в размер на 150 милиона евро. Същата е одобрена от Комисията с решение от 4 септември 2017 г. за одобряване на държавна помощ, предоставена на Air Berlin от Федерална република Германия, C(2017) 6080 окончателен.

            6.

            С шестото основание се твърди, че Комисията е нарушила член 296 ДФЕС поради недостатъчни мотиви в нейното решение, по-специално тъй като липсва пълен анализ на фактическата обстановка по делото, пропуснати са редица елементи, необходими за надлежната проверка на цялостното въздействие на сделката върху конкуренцията и липсват оценка на въздействието на концентрацията на вътрешния пазар в контекста на предоставената по-рано на Air Berlin държавна помощ, както и мотиви, изясняващи липсата на такава оценка.

      (
         1
      )	Регламент (ЕО) № 139/2004 на Съвета от 20 януари 2004 година относно контрола върху концентрациите между предприятия (регламент за сливанията на ЕО) (ОВ L 24, 2004 г.; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 201).


201806080531931572018/C 221/122592018CJC22120180625BG01BGINFO_JUDICIAL20180411111111Дело C-259/18: Преюдициално запитване от Juzgado de lo Mercantil de Madrid (Испания), постъпило на 11 април 2018 г. — Sociedad Estatal Correos y Telégrafos, S.A./Asendia Spain, S.L.U.
 ---documentbreak--- C2212018BG1110120180411BG0012111111Преюдициално запитване от Juzgado de lo Mercantil de Madrid (Испания), постъпило на 11 април 2018 г. — Sociedad Estatal Correos y Telégrafos, S.A./Asendia Spain, S.L.U.
   (Дело C-259/18)2018/C 221/12Език на производството: испански
      Запитваща юрисдикция

   Juzgado de lo Mercantil de Madrid

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Sociedad Estatal Correos y Telégrafos, S.A.

      Ответник: Asendia Spain, S.L.U.

      Преюдициални въпроси

            1)

            Допускат ли член 7, параграф 1 и член 8 от Директива 97/67/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 декември 1997 г. относно общите правила за развитието на вътрешния пазар на пощенските услуги в Общността и за подобряването на качеството на услугата (
                  1
               ) (Директива за пощенските услуги) в нейната редакция след изменението ѝ с Директива 2008/6/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 февруари 2008 г. (
                  2
               ), национална правна уредба, съгласно която гаранцията, предоставена на пощенския оператор, на когото е възложено да предоставя универсалната пощенска услуга, предполага, че само на него е разрешено да разпространява средства за заплащане на таксата за пощенски услуги, различни от пощенските марки?

            2)

            При утвърдителен отговор на предходния въпрос, съответства ли на правната уредба на Европейския съюз в областта на пощенските услуги изискването частните пощенски оператори да разполагат с реални и достъпни за потребителите обекти, за могат да разпространяват и търгуват със средства за заплащане на таксата за пощенски услуги, различни от пощенските марки?

      (
         1
      )	ОВ L 15, 1998 г., стр. 14; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 3, стр. 12.
   (
         2
      )	Директива 2008/6/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 февруари 2008 година за изменение на Директива 97/67/ЕО с оглед пълното изграждане на вътрешния пазар на пощенски услуги в Общността (ОВ L 52, 2008 г., стр. 3).


201806150721955032018/C 231/323872017TC23120180702BG01BGINFO_JUDICIAL20180516262611Дело T-387/17: Решение на Общия съд от 16 май 2018 г. — Triggerball/EUIPO (Форма на топка с множество кантове) (Марка на Европейския съюз — Заявка за триизмерна марка на Европейския съюз — Форма на топка с множество кантове — Абсолютно основание за отказ — Отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)
 ---documentbreak--- C2312018BG2610120180516BG0032261261Решение на Общия съд от 16 май 2018 г. — Triggerball/EUIPO (Форма на топка с множество кантове)
   (Дело T-387/17) (
         1
      )
   „(Марка на Европейския съюз — Заявка за триизмерна марка на Европейския съюз — Форма на топка с множество кантове — Абсолютно основание за отказ — Отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)“2018/C 231/32Език на производството: немски
      Страни

      Жалбоподател: Triggerball GmbH (Байерн-Пиусхайм, Германия) (представител: H. Emrich, адвокат)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: D. Walicka)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 20 април 2017 г. (преписка R 376/2017-4) относно заявка за регистрация на триизмерния знак, съставляващ форма на топка с множество кантове, като марка на Европейския съюз

      Диспозитив

            1)

            Отхвърля жалбата.

            2)

            Осъжда Triggerball GmbH да заплати съдебните разноски.

      (
         1
      )	ОВ C 256, 7.8.2017 г.


201806290411986272018/C 249/413932010TC24920180716BG01BGINFO_JUDICIAL20180517333311Дело T-393/10 INTP: Определение на Общия съд от 17 май 2018 г. — Westfälische Drahtindustrie и др./Комисия (Производство — Тълкуване на съдебно решение — Поправка — Пропуск за произнасяне)
 ---documentbreak--- C2492018BG3310120180517BG0041331331Определение на Общия съд от 17 май 2018 г. — Westfälische Drahtindustrie и др./Комисия
   (Дело T-393/10 INTP) (
         1
      )
   „(Производство — Тълкуване на съдебно решение — Поправка — Пропуск за произнасяне)“2018/C 249/41Език на производството: немски
      Страни

      Молители: Westfälische Drahtindustrie GmbH (Хам, Германия), Westfälische Drahtindustrie Verwaltungsgesellschaft mbH & Co. KG (Хам), Pampus Industriebeteiligungen GmbH & Co. KG (Изерлон, Германия) (представител: C. Stadler, адвокат)

      Ответник: Европейска комисия (представители: V. Bottka, H. Leupold и G. Meessen)

      Предмет

   Главно искане, молба за тълкуване на решение от 15 юли 2015 г., Westfälische Drahtindustrie и др./Комисия (T-393/10, EU:T:2015:515), а при условията на евентуалност, искане за поправка и отстраняване на пропуск за произнасяне в посоченото решение

      Диспозитив

            1)

            Отхвърля молбата.

            2)

            Осъжда Westfälische Drahtindustrie GmbH, Westfälische Drahtindustrie Verwaltungsgesellschaft mbH & Co. KG и Pampus Industriebeteiligungen GmbH & Co. KG да заплатят съдебните разноски.

      (
         1
      )	ОВ C 301, 6.11.2010 г.


201806290181986332018/C 249/072302018CJC24920180716BG01BGINFO_JUDICIAL201803304521Дело C-230/18: Преюдициално запитване от Landesverwaltungsgericht Tirol (Австрия), постъпило на 30 март 2018 г. — PI
 ---documentbreak--- C2492018BG410120180330BG00074152Преюдициално запитване от Landesverwaltungsgericht Tirol (Австрия), постъпило на 30 март 2018 г. — PI
   (Дело C-230/18)2018/C 249/07Език на производството: немски
      Запитваща юрисдикция

   Landesverwaltungsgericht Tirol

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: PI

      Ответник: Landespolizeidirektion Tirol

      Преюдициални въпроси

            1)

            Следва ли член 15, параграф 2 от Хартата на основните права на Европейския съюз, съгласно който всеки гражданин на Съюза има свободата да търси работа, да работи, да се установява или да предоставя услуги във всички държави членки, да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба, която като член 19, параграф 3 от Tiroler Landespolizeigesetz (Закон за полицията на провинция Тирол), LGBl. № 60/1976, последно изменен със Закон LGBl. № 56/2017, позволява на органите на държавна институция дори без предварително проведено административно производство да прилагат мерки по упражняване на правомощия за издаване на преки разпореждания и упражняване на принуда, по-специално затварянето на място на обект, при положение че посочените мерки не са само временни?

            2)

            Следва ли член 47 от Хартата за основните права на Европейския съюз, евентуално във връзка с член 41 и член 52 от нея, разглеждани с оглед на принципа за равните процесуални възможности и правото на ефективни правни средства за защита, да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба, която като член 19, параграфи 3 и 4 от Tiroler Landespolizeigesetz (Закон за полицията на провинция Тирол) предвижда фактически мерки по упражняване на правомощия за издаване на преки разпореждания и упражняване на принуда, по-специално затварянето на обекти, без документи и без потвърждение спрямо засегнатото лице?

            3)

            Следва ли член 47 от Хартата за основните права на Европейския съюз, евентуално във връзка с член 41 и член 52 от нея, разглеждани с оглед на принципа за равните процесуални възможности, да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба, която като член 19, параграфи 3 и 4 от Tiroler Landespolizeigesetz (Закон за полицията на провинция Тирол) постановява, че за да се отменят наложени без провеждането на производство фактически мерки по упражняване на правомощия за издаване на преки разпореждания и упражняване на принуда, по-специално затварянето на обекти, е необходимо засегнатото от тези мерки лице да направи мотивирано искане за отмяна на затварянето?

            4)

            Следва ли член 47 от Хартата за основните права на Европейския съюз, във връзка с член 52 от нея, разглеждани с оглед на принципа на ефективните правни средства на защита, да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба, която като член 19, параграф 4 от Tiroler Landespolizeigesetz (Закон за полицията на провинция Тирол), допуска само ограничено и съществуващо при наличието на определени условия право да се иска отмяна на фактическа принудителна мярка под формата на затваряне на търговски обект?


201807130752004432018/C 268/543462018TC26820180730BG01BGINFO_JUDICIAL20180529454511Дело T-346/18: Жалба, подадена на 29 май 2018 г. — Advance Magazine Publishers v EUIPO — Enovation Brands (VOGUE)
 ---documentbreak--- C2682018BG4510120180529BG0054451451Жалба, подадена на 29 май 2018 г. — Advance Magazine Publishers v EUIPO — Enovation Brands (VOGUE)
   (Дело T-346/18)2018/C 268/54Език на жалбата: английски
      Страни

      Жалбоподател: Advance Magazine Publishers, Inc. (Ню Йорк, Ню Йорк, САЩ) (представител: T. Alkin, barrister)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Enovation Brands, Inc. (Aventura, Флорида, САЩ)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител на спорната марка: жалбоподателят пред Общия съд

      Спорна марка: заявка за регистрация на марка на Европейския съюз — Заявка за регистрация № 12 010 039

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 27 март 2018 г. по преписка R 259/2017-4.

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

            —

            да отмени частта от обжалваното решение, която се отнася до правило 20, параграф 7, буква в) /правило 50, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 2868/95;

            —

            да осъди другата страна да заплати съдебните разноски на жалбоподателя

      Изложено основание

            —

            Нарушение на правило 20, параграф 7, буква в)/правило 50, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 2868/95.


title: Дело T-568/17: Определение на Общия съд от 3 юли 2018 г. — Korea National Insurance Corporation/Съвет и Комисия

text:
               3.9.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 311/21

      Определение на Общия съд от 3 юли 2018 г. — Korea National Insurance Corporation/Съвет и Комисия
      (Дело T-568/17) (1)

      (2018/C 311/23)
      Език на производството: английски
      Председателят на трети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 338, 9.10.2017 г.


               6.9.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 314/13

      Дело, заведено на 13 юли 2018 г. от Надзорния орган на ЕАСТ срещу Кралство Норвегия
      (Дело E-1/18)
      (2018/C 314/11)
      На 13 юли 2018 г. в Съда на ЕАСТ беше заведено дело срещу Кралство Норвегия от Надзорния орган на ЕАСТ, представляван от Claire Simpson, Erlend M. Leonhardsen, Catherine Howdle и Carsten Zatschler, в качеството им на представители на Надзорния орган на ЕАСТ, който се намира на следния адрес: Rue Belliard 35, 1040 Brussels, Belgium.
      Надзорният орган на ЕАСТ иска от Съда на ЕАСТ:

                  1.

                  Да установи, че като е оставила в сила разпоредби, като например параграфи 1, 2 и 3 от раздел 14—13 и параграф 1 от раздел 14—14 от Националния закон за застраховането, според които правото на бащата на родителски обезщетения зависи от положението на майката, докато в същото време правото на майката на родителски обезщетения не зависи от положението на бащата, Норвегия не е изпълнила задълженията си по член 14, параграф 1, буква в) от акта, посочен в точка 21б от приложение XVIII към Споразумението за ЕИП (Директива 2006/54/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 юли 2006 г. за прилагането на принципа на равните възможности и равното третиране на мъжете и жените в областта на заетостта и професиите (преработена).

                  2.

                  Да нареди на Кралство Норвегия да заплати съдебните разноски.

         Правен и фактически контекст и правни аргументи, приведени в подкрепа на жалбата:

                  —

                  Настоящото дело се отнася до изплащането на родителски обезщетения в Норвегия. Родителските обезщетения са обезщетения, дължими на родителите (майките и бащите) по време на отпуск при раждане или осиновяване на дете.

                  —

                  Надзорният орган на ЕАСТ счита, че някои от правилата относно родителските обезщетения в Норвегия пряко дискриминират бащите. Накратко, съгласно тези правила дали бащата получава родителски обезщетения — изцяло, частично или изобщо — зависи от това дали майката е работила или работи (или взема участие в подобни дейности). За разлика от това, правото на майката на такива обезщетения не зависи от дейностите на бащата.

                  —

                  Надзорният орган на ЕАСТ счита, че майките и бащите се намират в сходно положение, що се отнася до отглеждането на децата, и че различното третиране в рамките на норвежките правила за родителските обезщетения неправомерно дискриминира бащите въз основа на пола и е в нарушение на член 14, параграф 1, буква в) от Директива 2006/54/ЕО за прилагането на принципа на равните възможности и равното третиране на мъжете и жените в областта на заетостта и професиите.

                  —

                  Освен това Органът счита, че тази дискриминация не може да се обоснове с член 3 от Директива 2006/54/ЕО като „позитивни мерки“ за подпомагане на майките да постигнат равенство в трудовия живот, нито на други основания.


title: Дело T-438/18: Жалба, подадена на 18 юли 2018 г. — Pareto Trading/EUIPO — Bikor и Bikor Professional Color Cosmetics (BIKOR EGYPTIAN EARTH)

text:
               10.9.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 319/23

      Жалба, подадена на 18 юли 2018 г. — Pareto Trading/EUIPO — Bikor и Bikor Professional Color Cosmetics (BIKOR EGYPTIAN EARTH)
      (Дело T-438/18)
      (2018/C 319/28)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Pareto Trading Co., Inc. (Карлщат, Ню Джърси, Съединени щати) (представители: I. Sempere Massa, C. Martínez-Tercero Molina, V. Balaguer Fuentes, адвокати)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Други страни в производството пред апелативния състав: Bikor Elżbieta Korbut (Гданск, Полша) и Bikor Professional Color Cosmetics Małgorzata Wedekind (Гданск)

         Данни за производството пред EUIPO

         Притежател на спорната марка: другите страни в производството пред апелативния състав

         Спорна марка: заявка за регистрация на словната марка на Европейския съюз „BIKOR EGYPTIAN EARTH“ — марка на Европейския съюз № 9 561 788

         Производство пред EUIPO: производство за обявяване на недействителност

         Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 24 април 2018 г. по преписка R 1826/2015-1

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски, включително всички разноски, направени от жалбоподателя в производствата пред отдела по отмяна и пред първи апелативен състав на EUIPO, довели до подаването на настоящата жалба.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 59, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-455/14: Решение на Общия съд от 12 юли 2018 г. — Pirelli & C./Комисия (Конкуренция — Картели — Европейски пазар на електрически кабели — Решение, с което се установява нарушение на член 101 ДФЕС — Единно продължено нарушение — Отговорност за нарушението — Презумпция — Задължение за мотивиране — Основни права — Пропорционалност — Равно третиране — Право на преимуществено принудително изпълнение — Правомощие за пълен съдебен контрол)

text:
               17.9.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 328/40

      Решение на Общия съд от 12 юли 2018 г. — Pirelli & C./Комисия
      (Дело T-455/14) (1)

      ((Конкуренция - Картели - Европейски пазар на електрически кабели - Решение, с което се установява нарушение на член 101 ДФЕС - Единно продължено нарушение - Отговорност за нарушението - Презумпция - Задължение за мотивиране - Основни права - Пропорционалност - Равно третиране - Право на преимуществено принудително изпълнение - Правомощие за пълен съдебен контрол))
      (2018/C 328/54)
      Език на производството: италиански

         Страни

         Жалбоподател: Pirelli & C. SpA (Милано, Италия) (представители: първоначално M. Siragusa, F. Moretti, G. Rizza и P. Ferrari, а впоследствие M. Siragusa, F. Moretti, G. Rizza и A. Bardanzellu, avocats)

         Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално C. Giolito, L. Malferrari и P. Rossi, а впоследствие par H. van Vliet, L. Malferrari и P. Rossi, подпомагани от P. Manzini, avocat)

         Встъпила страна в подкрепа на ответника: Prysmian Cavi e Sistemi Srl (Милано) (представители: C. Tesauro, F. Russo и L. Armati, avocats)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС, от една страна, за отмяна на Решение C (2014) 2139 окончателен на Комисията от 2 април 2014 г. относно производство по член 101 [ДФЕС] и член 53 от Споразумението за [ЕИП] (дело AT.39610 — Електрически кабели) в частта, в която се отнася до жалбоподателя, и от друга страна, за намаляване на размера на наложената му глоба.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Pirelli & C. SpA понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия.

                  3)

                  Prysmian Cavi e Sistemi Srl понася направените от него съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 261, 11.8.2014 г.


title: Дело C-445/17: Решение на Съда (десети състав) от 25 юли 2018 г. (преюдициално запитване от Commissione Tributaria Regionale del Lazio — Италия) — Agenzia delle Dogane e dei Monopoli/Pilato SpA (Преюдициално запитване — Обща митническа тарифа — Комбинирана номенклатура — Тарифно класиране — Позиции 8703, 8704 и 8705 — Погребални автомобили)

text:
               17.9.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 328/20

      Решение на Съда (десети състав) от 25 юли 2018 г. (преюдициално запитване от Commissione Tributaria Regionale del Lazio — Италия) — Agenzia delle Dogane e dei Monopoli/Pilato SpA
      (Дело C-445/17) (1)

      ((Преюдициално запитване - Обща митническа тарифа - Комбинирана номенклатура - Тарифно класиране - Позиции 8703, 8704 и 8705 - Погребални автомобили))
      (2018/C 328/25)
      Език на производството: италиански

         Запитваща юрисдикция

      Commissione Tributaria Regionale del Lazio

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Agenzia delle Dogane e dei Monopoli

         Ответник: Pilato SpA

         Диспозитив

      Комбинираната номенклатура в приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа, изменена с Регламент за изпълнение (ЕС) № 927/2012 на Комисията от 9 октомври 2012 г., трябва да се тълкува в смисъл, че погребални автомобили като този, предмет на главното производство, трябва да се класират в позиция 8703 от тази комбинирана номенклатура.

         (1)  ОВ C 347, 16.10.2016 г.