title: Дело T-43/10: Определение на Общия съд от 8 ноември 2011 г. — Elementis и др./Комисия (Конкуренция — Картели — Пазар на калаените стабилизатори и на ESBO/естери термостабилизатори — Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО и на член 53 от Споразумението ЕИП — Оттегляне на решението — Отпадане на предмета на спора — Липса на основание за постановяване на решение по същество)

text:
               7.1.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 6/16

         Определение на Общия съд от 8 ноември 2011 г. — Elementis и др./Комисия
   (Дело T-43/10) (1)

   (Конкуренция - Картели - Пазар на калаените стабилизатори и на ESBO/естери термостабилизатори - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО и на член 53 от Споразумението ЕИП - Оттегляне на решението - Отпадане на предмета на спора - Липса на основание за постановяване на решение по същество)
   2012/C 6/29
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Elementis plc (Лондон, Обединено кралство); Elementis Holdings Ltd (Лондон); Elementis UK Ltd (Лондон); и Elementis Services Ltd (Лондон) (представители: T. Wessely, A. de Brousse, avocats, A. Woods, solicitor, и E. Spinelli, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: F. Ronkes Agerbeek и J. Bourke, подпомагани от J. Holmes, barrister)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение C(2009) 8682 окончателен на Комисията от 11 ноември 2009 година относно процедура по прилагане на член 81 ЕО и на член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/38.589 — Термостабилизатори) в частта, в която се отнася до жалбоподателите, и при условията на евентуалност, за отмяна или съществено намаляване на размера на глобите, наложени на жалбоподателите въз основа на това решение

      Диспозитив

               1.

               Няма основание за разглеждане на жалбата по същество.

               2.

               Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 100, 17.4.2010 г.


title: Дело C-517/08 P: Определение на Съда от 15 април 2010 г. — Makhteshim-Agan Holding BV, Alfa Agricultural Supplies SA, Aragonesas Agro, SA/Европейска комисия, Bayer CropScience AG, European Crop Protection Association (ECPA), Кралство Испания (Жалба — Директива 91/414/ЕИО — Невключване на ендосулфана в приложение I към посочената директива — Отнемане на разрешенията за пускане на пазара — Явно неоснователна жалба)

text:
               28.8.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 234/17

         Определение на Съда от 15 април 2010 г. — Makhteshim-Agan Holding BV, Alfa Agricultural Supplies SA, Aragonesas Agro, SA/Европейска комисия, Bayer CropScience AG, European Crop Protection Association (ECPA), Кралство Испания
   (Дело C-517/08 P) (1)

   (Жалба - Директива 91/414/ЕИО - Невключване на ендосулфана в приложение I към посочената директива - Отнемане на разрешенията за пускане на пазара - Явно неоснователна жалба)
   2010/C 234/24
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Makhteshim-Agan Holding BV, Alfa Agricultural Supplies SA, Aragonesas Agro, SA (представители: C. Mereu и K. Van Maldegem, avocats)

      Други страни в производството: Европейска комисия (представители: L. Parpala и N.B. Rasmussen), Bayer CropScience AG, European Crop Protection Association (ECPA) (представител: D. Waelbroeck, avocat), Кралство Испания

      Предмет

   Жалба, подадена срещу Решение на Първоинстанционния съд (четвърти състав) от 9 септември 2008 г. по дело Bayer CropScience и др./Комисия (T-75/06), с което Първоинстанционният съд отхвърля жалба за отмяната на Решение 2005/864/ЕО на Комисията от 2 декември 2005 година относно невключването на веществото ендосулфан в приложение I към Директива 91/414/ЕИО на Съвета и за отнемането на разрешения за продукти за растителна защита, съдържащи това активно вещество (нотифицирано под номер C(2005) 4611) (ОВ L 317, стp. 25; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 67, стр. 180)

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Makhteshim-Agan Holding BV, Alfa Agricultural Supplies SA и Aragonesas Agro SA да заплатят съдебните разноски.

               3.

               European Crop Protection Association (ECPA) понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 19, 24.1.2009 г.


title: Решение на Съда от 11 февруари 2014 година по дело E-12/13 — Надзорен орган на ЕАСТ/Исландия (Неизпълнение от договаряща страна на нейните задължения — Директива 2009/111/ЕО — неприлагане — неуведомяване)

text:
               12.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 49/14

         РЕШЕНИЕ НА СЪДА
   от 11 февруари 2014 година
   по дело E-12/13
   Надзорен орган на ЕАСТ/Исландия
   (Неизпълнение от договаряща страна на нейните задължения — Директива 2009/111/ЕО — неприлагане — неуведомяване)
   (2015/C 49/07)
   По дело E-12/13 Надзорният орган на ЕАСТ/Исландия – ИСК за постановяване, че като не е приложила правилно член 1, параграфи 15—18, 19, буква а), 21, 22, буква а), 23—29, 36—37, 39—42 и член 2, параграфи 5 и 6 от акта, посочен в точки 14, 16д и 31 от приложение IX към Споразумението за Европейското икономическо пространство (Директива 2009/111/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 г. по отношение на банки — филиали на централни институции, определени елементи на собствения капитал, големи експозиции, надзорна уредба и управление при кризи), адаптиран към Споразумението за ЕИП с Протокол 1 към него, и като не е представила на органа текста на мерките за прилагане, Исландия не е изпълнила задълженията си съгласно акта и по член 7 от Споразумението за ЕИП – Съдът в състав Carl Baudenbacher, председател и съдия докладчик, Per Christiansen и Páll Hreinsson, съдии, постанови на 11 февруари 2014 г. решение, чийто диспозитив гласи:
   С настоящото Съдът:

               1.

               Постановява, че като не е приложила правилно и в предвидения срок член 1, параграфи 15—18, 19, буква а), 21, 22, буква а), 23—28, 36—37, 39—42 и член 2, параграфи 5 и 6 от акта, посочен в точки 14, 16д и 31 от приложение IX към Споразумението за Европейското икономическо пространство (Директива 2009/111/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 г. по отношение на банки — филиали на централни институции, определени елементи на собствения капитал, големи експозиции, надзорна уредба и управление при кризи), адаптиран към Споразумението за ЕИП с Протокол 1 към него, и като не е представила на органа текста на мерките за прилагане, Исландия не е изпълнила задълженията си съгласно акта и по член 7 от Споразумението за ЕИП.

               2.

               Осъжда Исландия да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-562/11: Преюдициално запитване, отправено от Bundesfinanzhof (Германия) на 9 ноември 2011 г. — Société d'Exportation de Produits Agricoles SA (SEPA)/Hauptzollamt Hamburg-Jonas

text:
               11.2.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 39/8

         Преюдициално запитване, отправено от Bundesfinanzhof (Германия) на 9 ноември 2011 г. — Société d'Exportation de Produits Agricoles SA (SEPA)/Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Дело C-562/11)
   2012/C 39/12
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesfinanzhof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Société d'Exportation de Produits Agricoles SA (SEPA)

      Ответник: Hauptzollamt Hamburg-Jonas

      Преюдициални въпроси

   Следва ли да се налага санкция на износител, който, независимо от обстоятелството че не разполага с право на възстановяване за действително осъществения износ, подава заявление за възстановяване при износ, в което излага вярно релевантните факти за предоставянето на това възстановяване? (1)

      (1)  Регламент (ЕИО) № 3665/87 на Комисията за установяване на общи подробни правила за прилагане на режима на възстановяванията при износ на земеделски продукти (неофициален превод) (ОВ L 351, стр. 1), изменен с Регламент № 495/97 на Комисията от 18 март 1997 г. (ОВ L 77, стр. 12).


title: Дело T-263/03: Решение на Първоинстанционния съд от 11 юли 2007 г. — Mülhens/СХВП — Conceria Tosca (TOSKA) ( Марка на Общността — Процедура по възражение — Заявка за регистрация на словна марка на общността TOSKA — По-ранна национална словна марка TOSKA — Относителни основания за отказ — Общоизвестна марка по смисъла на член 6, второ от Парижката конвенция — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 — Член 8, параграф 5 от Регламент № 40/94 )

text:
               25.8.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 199/28

         Решение на Първоинстанционния съд от 11 юли 2007 г. — Mülhens/СХВП — Conceria Tosca (TOSKA)
   (Дело T-263/03) (1)

   („Марка на Общността - Процедура по възражение - Заявка за регистрация на словна марка на общността TOSKA - По-ранна национална словна марка TOSKA - Относителни основания за отказ - Общоизвестна марка по смисъла на член 6, второ от Парижката конвенция - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 - Член 8, параграф 5 от Регламент № 40/94“)
   (2007/C 199/52)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Жалбоподател: Mülhens GmbH & Co. KG (Кьолн, Германия) (представител: T. Schulte-Beckhausen, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представители: M. Capostagno и O. Montalto)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: Conceria Toska Srl (Corsico, Италия) (представител: G. Cimolino, avocat)
   Предмет
   Жалба срещу решение на втори апелативен състав на СХВП от 13 май 2003 г. (Дело R 369/2002-2) относно процедура по възражение между Mülhens GmbH & Co. KG и Conceria Toska Srl.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Mühlens GmbH & Co. KG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 289, 29.11.2003 г.


title: Съединени дела T-208/08 и Т-209/08: Решение на Общия съд от 16 юни 2011 г. — Gosselin Group и Stichting Administratiekantoor Portielje/Комисия (Конкуренция — Картели — Пазар на международните услуги по преместване в Белгия — Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО — Определяне на цените — Подялба на пазара — Манипулиране на процедури по набиране на оферти — Едно и също продължавано нарушение — Понятие за предприятие — Отговорност за неправомерното поведение — Глоби — Насоки относно метода за определяне на размера на глобите от 2006 г. — Тежест — Продължителност)

text:
               30.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 226/24

         Решение на Общия съд от 16 юни 2011 г. — Gosselin Group и Stichting Administratiekantoor Portielje/Комисия
   (Съединени дела T-208/08 и Т-209/08) (1)

   (Конкуренция - Картели - Пазар на международните услуги по преместване в Белгия - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Определяне на цените - Подялба на пазара - Манипулиране на процедури по набиране на оферти - Едно и също продължавано нарушение - Понятие за предприятие - Отговорност за неправомерното поведение - Глоби - Насоки относно метода за определяне на размера на глобите от 2006 г. - Тежест - Продължителност)
   2011/C 226/49
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподатели: Gosselin Group NV, по-рано Gosselin World Wide Moving NV (Deurne, Белгия) (представители: F. Wijckmans и S. De Keer, avocats) (Дело T-208/08); и Stichting Administratiekantoor Portielje (Ротердам, Нидерландия) (представител: D. Van hove, avocat) (Дело T-209/08)

      Ответник: Европейска комисия (представители: A. Bouquet и F. Ronkes Agerbeek)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение C(2008) 926 окончателен на Комисията от 11 март 2008 годинa относно производство по член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/38.543 — Международни услуги по преместване), изменено с Решение C(2009) 5810 окончателен на Комисията от 24 юли 2009 година, както и, при условията на евентуалност, отмяна или намаляване на наложената на жалбоподателите глоба

      Диспозитив

               1.

               По дело T-208/08 отменя Решение C(2008) 926 окончателен на Комисията от 11 март 2008 годинa относно производство по член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/38.543 — Международни услуги по преместване), доколкото с него се установява, че Gosselin Group NV е участвало в нарушение на член 81, параграф 1 ЕО през периода от 30 октомври 1993 г. до 14 ноември 1996 г.

               2.

               Определя размера на глобата, наложена на Gosselin Group в член 2 от Решение C(2008) 926, изменено с Решение C(2009) 5810 окончателен на Комисията от 24 юли 2009 г., на 2,32 милиона евро.

               3.

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               4.

               По дело T-209/08 отменя Решение C(2008) 926, изменено с Решение C(2009) 5810, доколкото то засяга Stichting Administratiekantoor Portielje.

               5.

               По дело T-208/08 всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

               6.

               По дело T-209/08 осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 223, 30.8.2008 г.


title: Дело T-353/09: Решение на Общия съд от 1 февруари 2012 г. — mtronix/СХВП — Growth Finance (mtronix) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „mtronix“ — По-ранна словна марка на Общността „Montronix“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               10.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 73/27

         Решение на Общия съд от 1 февруари 2012 г. — mtronix/СХВП — Growth Finance (mtronix)
   (Дело T-353/09) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „mtronix“ - По-ранна словна марка на Общността „Montronix“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2012/C 73/52
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: mtronix OHG (Берлин, Германия) (представител: M. Schnetzer, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: S. Schäffner)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Growth Finance AG (Zug, Швейцария)

      Предмет

   Жалба срещу решението от 23 юни 2009 г. на четвърти апелативен състав на СХВП (преписка R 1557/2007-4) относно производство по възражение между Growth Finance AG и mtronix OHG

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда mtronix OHG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 282, 21.11.2009 г.


title: Дело C-90/13 P: Жалба, подадена на 22 февруари 2013 г. от 1. garantovaná a.s. срещу решението, постановено от Общия съд на Европейския съюз (трети състав) на 12 декември 2012 г. по дело T-392/09, 1. garantovaná a.s./Европейска комисия

text:
               20.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 114/28

         Жалба, подадена на 22 февруари 2013 г. от 1. garantovaná a.s. срещу решението, постановено от Общия съд на Европейския съюз (трети състав) на 12 декември 2012 г. по дело T-392/09, 1. garantovaná a.s./Европейска комисия
   (Дело C-90/13 P)
   2013/C 114/43
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: 1. garantovaná a.s. (представители: B. Hartnett, Barrister, O. Geiss, Rechtsanwalt, P. Lasok QC, J. Holmes, Barrister)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да отмени Решението на Общия съд от 12 декември 2012 г. по дело T-392/09, доколкото се отнася до второто правно основание, изтъкнато от жалбоподателя в подадената от него жалба пред Общия съд,

               —

               да уважи същото като основателно,

               —

               да намали размера на глобата до размер от 2,1 милиона евро, който представлява 10 % от оборота на жалбоподателя за 2008 г., както е посочено в точка 84 от обжалваното решение, и

               —

               да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски на жалбоподателя.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят твърди, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, отхвърляйки второто му правно основание.
   Член 23, параграф 2 от Регламент № 1/2003 (1) гласи: „[…] санкцията не може да надвишава 10 % от общия размер на оборота му[на въпросното предприятие] за предходната стопанска година“. „Предходната стопанска година“ представлява последната пълна стопанска година, която непосредствено предшества датата на приемане на решението на Комисията, с което се установява нарушението на правилата за конкуренция и се налага глоба.
   В настоящия случай „оборотът за предходната стопанска година“ е този за 2008 г., а не взетият предвид от Комисията. Вземането предвид на оборота за 2007 г. има за последица увеличаване на размера на глобата, наложена на Garantovaná до ниво малко под 100 % от неговия оборот за стопанската година, предшестваща датата на приемане на решението на Комисията (22 юли 2009 г.).
   Жалбоподателят твърди, че използването от Комисията на оборота за 2007 г. противоречи на ясния текст и на целта на член 23, параграф 2, и е незаконосъобразно. Както твърди Garantovaná във второто си правно основание в производството пред Общия съд, глобата трябва вследствие на това да бъде намалена или в съответствие с член 23, параграф 2, или по силата на неограничената компетентност на Съда съгласно член 261 ДФЕС и член 31 от Регламент № 1/2003.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2012 г., относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, стр. 1; Специално издание на български език, глава 8, том 1, стр. 167).


title: Дело F-152/12: Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 15 юни 2016 г. — Poniskaitis/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Пенсии — Прехвърляне на пенсионните права, придобити по национална пенсионна схема — Предложения за бонус за осигурителен стаж — Акт, който не е увреждащ — Недопустимост на жалбата — Молба за произнасяне без обсъждане на спора по същество — Член 83 от Процедурния правилник)

text:
               7.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 410/39

         Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 15 юни 2016 г. — Poniskaitis/Комисия
   (Дело F-152/12) (1)

   ((Публична служба - Длъжностни лица - Пенсии - Прехвърляне на пенсионните права, придобити по национална пенсионна схема - Предложения за бонус за осигурителен стаж - Акт, който не е увреждащ - Недопустимост на жалбата - Молба за произнасяне без обсъждане на спора по същество - Член 83 от Процедурния правилник))
   (2016/C 410/70)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Jonas Poniskaitis (Брюксел, Белгия) (представители: първоначално D. de Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal и S. Orlandi, avocats, впоследствие D. de Abreu Caldas, J.-N. Louis и S. Orlandi, avocats, след това J.-N. Louis и S. Orlandi, avocats, накрая J.-N. Louis, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално D. Martin и G. Gattinara, впоследствие J. Currall и G. Gattinara, след това G. Gattinara, накрая G. Gattinara и F. Simonetti)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението за изчисляване на бонуса за пенсионните права, придобити преди постъпването на служба, въз основа на новите ОРП

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Г-н Jonas Poniskaitis понася собствените си разноски и е осъден да заплати направените от Европейската комисия разноски.

      (1)  ОВ C 71, 9.3.2013 г., стр. 30.


title: Дело C-623/13: Решение на Съда (първи състав) от 26 февруари 2015 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État — Франция) — Ministre de l'Économie et des Finances/Gérard de Ruyter (Преюдициално запитване — Социална сигурност — Регламент (ЕИО) № 1408/71 — Член 4 — Материален обхват — Данъци върху доходите от имущество — Обща социална вноска — Вноска за изплащане на социалния дълг — Социална удръжка — Допълнителна вноска върху социалната удръжка — Финансиране на задължителни схеми за социална сигурност — Пряка и достатъчно релевантна връзка с някои клонове на социалната сигурност)

text:
               27.4.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/16

         Решение на Съда (първи състав) от 26 февруари 2015 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État — Франция) — Ministre de l'Économie et des Finances/Gérard de Ruyter
   (Дело C-623/13) (1)

   ((Преюдициално запитване - Социална сигурност - Регламент (ЕИО) № 1408/71 - Член 4 - Материален обхват - Данъци върху доходите от имущество - Обща социална вноска - Вноска за изплащане на социалния дълг - Социална удръжка - Допълнителна вноска върху социалната удръжка - Финансиране на задължителни схеми за социална сигурност - Пряка и достатъчно релевантна връзка с някои клонове на социалната сигурност))
   (2015/C 138/20)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Conseil d'État

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Ministre de l'Économie et des Finances

      Ответник: Gérard de Ruyter

      Диспозитив

   Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социална сигурност на заети лица, самостоятелно заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността, в изменената и актуализираната му редакция съгласно Регламент (ЕО) № 118/97 на Съвета от 2 декември 1996 г., изменен с Регламент (ЕО) № 1606/98 на Съвета от 29 юни 1998 г., трябва да се тълкува в смисъл, че данъци върху доходите от имущество като разглежданите в главното производство, с които се финансират задължителни схеми за социална сигурност, се намират в пряка и относима връзка с някои от клоновете на социалната сигурност, изброени в член 4 от Регламент № 1408/71, и следователно попадат в приложното поле на посочения регламент, макар тези данъци да се определят въз основа на доходите от имущество на данъчнозадължените лица, независимо дали те упражняват професионална дейност.

      (1)  ОВ C 31, 1.2.2014 г.


title: Дело C-172/12 P: Жалба, подадена на 5 април 2012 г. от EI du Pont de Nemours срещу решението, постановено от Общия съд (седми състав) на 2 февруари 2012 г. по дело T-76/08, EI du Pont de Nemours and Company и др./Европейска комисия

text:
               30.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 194/10

         Жалба, подадена на 5 април 2012 г. от EI du Pont de Nemours срещу решението, постановено от Общия съд (седми състав) на 2 февруари 2012 г. по дело T-76/08, EI du Pont de Nemours and Company и др./Европейска комисия
   (Дело C-172/12 P)
   2012/C 194/16
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: EI du Pont de Nemours and Company (представители: J. Boyce и A. Lyle-Smythe, Solicitors)

      Други страни в производството: DuPont Performance Elastomers LLC, DuPont Performance Elastomers SA, Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Съда:

               —

               да отмени Решение на Общия съд по дело T-76/08, доколкото в него той възприема оценката на Комисията, според която жалбоподателят е участвал в нарушението и е длъжен да заплати глоба,

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбата е основана на правно основание, според което Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е приел, че жалбоподателят е отговорен за нарушенията на DuPont Dow Elastomers („DDE“). Ако това правно основание бъде прието, следва, че:

               —

               що се отнася до периода преди създаването на дружеството DDE (когато дейността, свързана с хлоропренов каучук, е била контролирана от жалбоподателя), Общият съд е допуснал грешка, като не е приел, че за Комисията е бил изтекъл срокът за налагане на глоба на жалбоподателя за участието на неговите дъщерни дружества, и

               —

               доколкото за Комисията е бил изтекъл срокът за налагане на глоба и тя не е доказала правен интерес за приемане на решение срещу жалбоподателя, Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е приел, че жалбоподателят е отговорен за участието на своите дъщерни дружества в периода преди създаването на DDE.


title: Дело C-575/10: Определение на председателя на Съда (седми състав) от 20 януари 2012 г. — Европейска комисия/Унгария

text:
               14.4.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 109/8

         Определение на председателя на Съда (седми състав) от 20 януари 2012 г. — Европейска комисия/Унгария
   (Дело C-575/10) (1)

   2012/C 109/17
   Език на производството: унгарски
   Председателят на седми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 72, 5.3.2011 г.


title: Дело C-511/13 P: Решение на Съда (голям състав) от 8 септември 2015 г. — Philips Lighting Poland S.A., Philips Lighting BV/Съвет на Европейския съюз, Hangzhou Duralamp Electronics Co., Ltd, GE Hungary Ipari és Kereskedelmi Zrt. (GE Hungary Zrt), Osram GmbH, Европейска комисия (Обжалване — Дъмпинг — Регламент (ЕО) № 384/96 — Член 4, параграф 1, член 5, параграф 4 и член 9, параграф 1 — Регламент (ЕО) № 1205/2007 — Внос на интегрирани електронни компактни флуоресцентни лампи (КФЛ-и) с произход от Китай, Виетнам, Пакистан и Филипините — Причинена на производството на Общността вреда — Основна част от общото производство на Общността на подобни стоки)

text:
               3.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 363/4

         Решение на Съда (голям състав) от 8 септември 2015 г. — Philips Lighting Poland S.A., Philips Lighting BV/Съвет на Европейския съюз, Hangzhou Duralamp Electronics Co., Ltd, GE Hungary Ipari és Kereskedelmi Zrt. (GE Hungary Zrt), Osram GmbH, Европейска комисия
   (Дело C-511/13 P) (1)

   ((Обжалване - Дъмпинг - Регламент (ЕО) № 384/96 - Член 4, параграф 1, член 5, параграф 4 и член 9, параграф 1 - Регламент (ЕО) № 1205/2007 - Внос на интегрирани електронни компактни флуоресцентни лампи (КФЛ-и) с произход от Китай, Виетнам, Пакистан и Филипините - Причинена на производството на Общността вреда - Основна част от общото производство на Общността на подобни стоки))
   (2015/C 363/04)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Philips Lighting Poland S.A., Philips Lighting BV (представители: L. Catrain González, abogada, E. Wright, barrister)

      Други страни в производството: Съвет на Европейския съюз (представители: S. Boelaert, подпомагана от S. Gubel, адвокат, и B. O’Connor, solicitor), Hangzhou Duralamp Electronics Co. Ltd, GE Hungary Ipari és Kereskedelmi Zrt. (GE Hungary Zrt.), Osram GmbH (представители: R. Bierwagen и C. Hipp, Rechtsanwälte), Европейска комисия (представители: L. Armati и J.-F. Brakeland)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Philips Lighting Poland S.A. и Philips Lighting BV да понесат собствените си съдебни разноски и съдебните разноски на Съвета на Европейския съюз и на Osram GmbH.

               3)

               Европейската комисия понася собствените си съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 352, 30.11.2013 г.


title: Дело C-249/10 P: Решение на Съда (трети състав) от 2 февруари 2012 г. — Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co. Ltd/Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия, Confédération européenne de l'industrie de la chaussure (CEC) (Обжалване — Дъмпинг — Регламент (ЕО) № 1472/2006 — Внос на някои обувки с горна част от кожа с произход от Китай и Виетнам — Регламент (ЕО) № 384/96 — Член 2, параграф 7, член 9, параграф 5 и член 17, параграф 3 — Статут на предприятие, функциониращо в условията на пазарна икономика — Индивидуално третиране — Изготвяне на извадка)

text:
               17.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 80/3

         Решение на Съда (трети състав) от 2 февруари 2012 г. — Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co. Ltd/Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия, Confédération européenne de l'industrie de la chaussure (CEC)
   (Дело C-249/10 P) (1)

   (Обжалване - Дъмпинг - Регламент (ЕО) № 1472/2006 - Внос на някои обувки с горна част от кожа с произход от Китай и Виетнам - Регламент (ЕО) № 384/96 - Член 2, параграф 7, член 9, параграф 5 и член 17, параграф 3 - Статут на предприятие, функциониращо в условията на пазарна икономика - Индивидуално третиране - Изготвяне на извадка)
   2012/C 80/04
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co. Ltd (представители: L. Ruessmann, A. Willems, S. De Knop, C. Dackö, avocats)

      Други страни в производството: Съвет на Европейския съюз (представители: J.-P. Hix, R. Szostak, G. Berrisch, Rechtsanwalt, N. Chesaites, Barrister), Европейска комисия (представители: T. Scharf et H. van Vliet), Confédération européenne de l'industrie de la chaussure (CEC)

      Предмет

   Жалба, подадена срещу Решение на Общия съд (осми състав) от 4 март 2010 г. по дело T-401/06, Brosmann Footwear (HK) Ltd и други/Съвет на Европейския съюз, с което Общият съд отхвърля жалбата за частична отмяна на Регламент (ЕО) № 1472/2006 на Съвета от 5 октомври 2006 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателното събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои обувки с горна част от кожа с произход от Китайската народна република и Виетнам (ОВ L 275, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 50, стр. 3)

      Диспозитив

               1.

               Отменя Решение на Общия съд на Европейския съюз от 4 март 2010 г. по дело Brosmann Footwear (HK) и др./Conseil (T-401/06).

               2.

               Отменя Регламент (ЕО) № 1472/2006 на Съвета от 5 октомври 2006 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателното събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои обувки с горна част от кожа с произход от Китайската народна република и Виетнам, в частта, която се отнася до Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd и Risen Footwear (HK) Co. Ltd.

               3.

               Осъжда Съвета на Европейския съюз да понесе съдебните разноски, направени от Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd и Risen Footwear (HK) Co. Ltd както в първоинстанционното производство, така и в рамките на настоящото производство.

               4.

               Европейската комисия и Confédération européenne de l’industrie de la chaussure (CEC) понасят съдебните разноски, направени от тях както в първоинстанционното производство, така и в рамките на настоящото производство.

      (1)  ОВ C 209, 31.7.2010 г.


title: Дело C-69/11: Определение на Съда (осми състав) от 9 декември 2011 г. (преюдициално запитване от Rechtbank van eerste aanleg te Brugge — Белгия) — Connoisseur Belgium BVBA/Belgische Staat (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник — Шеста директива ДДС — Член 11, A, параграф 1, буква a) — Данъчна основа — Нефактурирани от данъчнозадълженото лице разходи)

text:
               10.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 73/11

         Определение на Съда (осми състав) от 9 декември 2011 г. (преюдициално запитване от Rechtbank van eerste aanleg te Brugge — Белгия) — Connoisseur Belgium BVBA/Belgische Staat
   (Дело C-69/11) (1)

   (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник - Шеста директива ДДС - Член 11, A, параграф 1, буква a) - Данъчна основа - Нефактурирани от данъчнозадълженото лице разходи)
   2012/C 73/19
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Rechtbank van eerste aanleg te Brugge

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Connoisseur Belgium BVBA

      Ответник: Belgische Staat

      Предмет

   Преюдициално запитване — Rechtbank van eerste aanleg te Brugge — Тълкуване на член 11, А, параграф 1, буква a) от Шестата директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стp. 1) и член 73 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 г., относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7) — Отдаване под наем на плавателен съд за отдих — Споразумение за разпределяне на разходите между предприятието наемодател и предприятието наемател на плавателния съд — Възможност за фактуриране на определени разходи на предприятието наемател — Липса на фактуриране — Разпоредба от националното законодателство, съгласно която следва да се заплаща ДДС върху нефактурираните разходи.

      Диспозитив

   Член 11, А, параграф 1, буква a) от Шестата директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа следва да се тълкува в смисъл, че при обстоятелства като тези в главното производство не се дължи данък върху добавената стойност върху разходите или върху сумите, които данъчнозадълженото лице е можело да фактурира, но не е фактурирало на неговия съконтрагент в съответствие с договореното между тях.

      (1)  ОВ C 145, 14.05.2011 г.


title: Дело T-467/08: Жалба, подадена на 17 октомври 2008 г.  — ISDIN/СХВП — Pfizer (ISDIN)

text:
               10.1.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 6/36

         Жалба, подадена на 17 октомври 2008 г. — ISDIN/СХВП — Pfizer (ISDIN)
   (Дело T-467/08)
   (2009/C 6/73)
   Език на жалбата: английски
   Страни

      Жалбоподател: Isdin, SA (Барселона, Испания) (представител: M. Esteve Sanz, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Pfizer Ltd (Sandwich, Обединено кралство)
   Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени Решение на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 4 юли 2008 г. по преписка R 1031/2007-1; и

               —

               Да се осъди ответникът и евентуално другата страна в производството пред апелативния състав да заплатят разноските по производството, включително разноските пред апелативния състав.

         Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка „ISDIN“ за стоки от класове 3 и 5 — заявка № 3 288 339

      Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: Другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Регистрация в Ирландия № 64 939 на словна марка „ISTIN“ за стоки от клас 5; Регистрация в Обединеното кралство № 824978 на словна марка „ISTIN“ за стоки от клас 5

      Решение на отдела по споровете: Уважава частично възражението

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 40/94 на Съвета, тъй като апелативният състав погрешно е заключил, че разглежданите марки са подобни, че въпросните стоки са подобни в минимална степен и че има вероятност от объркване между разглежданите марки.


title: Дело T-396/06: Определение на Първоинстанционния съд от 12 юни 2007 г. — Комисия/TGA Technische Gebäudeaudeausrüstung Chemnitz

text:
               25.8.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 199/45

         Определение на Първоинстанционния съд от 12 юни 2007 г. — Комисия/TGA Technische Gebäudeaudeausrüstung Chemnitz
   (Дело T-396/06) (1)

   (2007/C 199/87)

      Език на производството: немски

   Председателят на втори състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 42, 24.2.2007 г.


title: Дело T-415/08: Жалба, подадена на 29 септември 2008 г. — IMRO/Комисия

text:
               6.12.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/40

         Жалба, подадена на 29 септември 2008 г. — IMRO/Комисия
   (Дело T-415/08)
   (2008/C 313/72)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Irish Music Rights Organisation Ltd (The) — Eagras um Chearta Cheolta (IMRO) (Дъблин, Ирландия) (представители: M. Favart, lawyer и D. Collins, solicitor)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени член 3 от Решение на Комисията от 16 юли 2008 г. относно производство по член 81 ЕО и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/C2/38.698-CISAC), и

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   С настоящата жалба жалбоподателят иска частичната отмяна в съответствие с член 230 ЕО на Решение на Комисията C(2008) 3435 окончателен от 16 юли 2008 г. (дело COMP/C2/38.698 — CISAC) относно производство по член 81 ЕО и член 53 от Споразумението за ЕИП. По-специално жалбоподателят оспорва твърденията на Комисията в член 3 от оспорваното решение, че териториалните ограничения на пълномощните за реципрочно представителство, предоставени от сдружението на автори на друго лице, представлява съгласувана практика в нарушение на член 81 ЕО и член 53 от Споразумението за ЕИП.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят посочва две правни основания.
   На първо място жалбоподателят твърди, че Комисията е допуснала грешка в преценката, нарушила е член 81 ЕО и задължението си да посочи мотиви, предвидено в член 253 ЕО, като е решила че паралелното териториално ограничение, съдържащо се в споразуменията за реципрочно представителство, сключени от жалбоподателя и други членове на CISAC, е резултат от съгласувана практика. Той посочва, че доказателствата, представени от Комисията в решението, са недостатъчни за да се установи, че паралелното поведение не произтича от нормалните конкурентни условия, а представлява такава съгласувана практика. Освен това той твърди, че наличието на клауза за ограничаване във всички негови реципрочни споразумения се обосновава с интереса на членовете му.
   На второ място, при условията на евентуалност, жалбоподателят посочва, че противно на установеното в оспорваното решение, териториалното ограничение, уговорено от дружествата от CISAC в техните споразумения за реципрочно представителство, не ограничава конкуренцията по смисъла на член 81, параграф 1 ЕО, тъй като то засяга форма на конкуренцията, която не заслужава закрила. Въпреки това, доколкото твърдяната съгласувана практика при териториалните ограничения трябва да се счита за ограничаваща конкуренцията, жалбоподателят твърди, че тя не може да се счита за незаконна или нарушаваща член 81, параграф 1 ЕО, тъй като е необходима и съразмерна с легитимната цел за закрила на правата на членовете на дружествата и на авторите.


title: Дело C-301/14: Решение на Съда (четвърти състав) от 3 декември 2015 г. (преюдициално запитване от Bundesverwaltungsgericht — Германия) — Pfotenhilfe-Ungarn e.V./Ministerium für Energiewende, Landwirtschaft, Umwelt und ländliche Räume des Landes Schleswig-Holstein (Преюдициално запитване — Регламент (ЕО) № 1/2005 — Член 1, параграф 5 — Защита на животните по време на транспортиране — Транспортиране на бездомни кучета от една държава членка в друга, извършено от организация за защита на животните — Понятие „икономическа дейност“ — Директива 90/425/ЕИО — Член 12 — Понятие „търговец, участващ в търговията в рамките на Общността“)

text:
               1.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/5

         Решение на Съда (четвърти състав) от 3 декември 2015 г. (преюдициално запитване от Bundesverwaltungsgericht — Германия) — Pfotenhilfe-Ungarn e.V./Ministerium für Energiewende, Landwirtschaft, Umwelt und ländliche Räume des Landes Schleswig-Holstein
   (Дело C-301/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Регламент (ЕО) № 1/2005 - Член 1, параграф 5 - Защита на животните по време на транспортиране - Транспортиране на бездомни кучета от една държава членка в друга, извършено от организация за защита на животните - Понятие „икономическа дейност“ - Директива 90/425/ЕИО - Член 12 - Понятие „търговец, участващ в търговията в рамките на Общността“))
   (2016/C 038/06)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesverwaltungsgericht

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Pfotenhilfe-Ungarn e.V.

      Ответник: Ministerium für Energiewende, Landwirtschaft, Umwelt und ländliche Räume des Landes Schleswig-Holstein

      В присъствието на: Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

      Диспозитив

               1)

               Понятието „икономическа дейност“ по смисъла на член 1, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1/2005 на Съвета от 22 декември 2004 година относно защитата на животните по време на транспортиране и свързаните с това операции и за изменение на директиви 64/432/ЕИО и 93/119/ЕО и Регламент (ЕО) № 1255/97 трябва да се тълкува в смисъл, че обхваща дейност като разглежданата в главното производство, свързана с транспорт на бездомни кучета от една държава членка в друга и упражнявана от благотворителна организация с цел предоставянето на тези кучета на лица, които са се задължили да ги приемат, като са заплатили сума, която по принцип покрива съответните разходи на тази организация.

               2)

               Понятието „търговец, участващ в търговията в рамките на Общността“ съгласно член 12 от Директива 90/425/ЕИО на Съвета от 26 юни 1990 година относно ветеринарните и зоотехническите проверки, приложими при търговията в Общността с определени видове живи животни и продукти с оглед завършване изграждането на вътрешния пазар, изменена с Директива 92/60/ЕИО на Съвета от 30 юни 1992 година, трябва да се тълкува в смисъл, че се отнася по-специално до благотворителна организация, която транспортира бездомни кучета от една държава членка в друга с цел да ги предостави на лица, които са се задължили да ги приемат, като са заплатили сума, по принцип покриваща съответните разходи на тази организация.

      (1)  ОВ C 303, 8.9.2014 г.


title: Дело T-591/13: Решение на Общия съд от 12 декември 2014 г.  — Groupe Canal +/СХВП — Euronews (News+) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „News+“  — По-ранна национална словна марка „ACTU+“  — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               9.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/50

         Решение на Общия съд от 12 декември 2014 г. — Groupe Canal +/СХВП — Euronews (News+)
   (Дело T-591/13) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „News+“ - По-ранна национална словна марка „ACTU+“ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2015/C 046/63)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Groupe Canal + (Issy-les-Moulineaux, Франция) (представители: L. Barissat и R. Joseph, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) (представител: V. Melgar)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Euronews (Écully, Франция) (представители: V. von Bomhard и J. Schmitt, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 9 септември 2013 г. (преписка R 1533/2012-4) относно производство по възражение между, от една страна, Groupe Canal + и Canal + France и, от друга страна, Euronews.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Groupe Canal + да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 31, 1.2.2014 г.


title: Дело T-489/08: Иск, предявен на 17 ноември 2008 г.  — Power-One Italy/Комисия

text:
               10.1.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 6/41

         Иск, предявен на 17 ноември 2008 г. — Power-One Italy/Комисия
   (Дело T-489/08)
   (2009/C 6/81)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Ищец: Power-One Italy SpA (Terranova Bracciolini, Italia) (представители: R. Giuffrida, avvocato, A. Giussani, avvocato)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               да осъди Европейската комисия на основание член 288 от Договора за създаване на Европейската общност да плати обезщетение на Power One Italy spa за всички вреди, които то е претърпяло, стойността на които се изчислява на 2 876 188,99 евро, или цената, платена за проекта PNEUMA, или всяка друга по-голяма или по-малка сума, която се прецени за справедлива.

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Настоящият иск се отнася до решението за прекратяване на проекта с наименование PNEUMA и за възстановяване на авансово отпуснатата сума за неговото финансиране. Предмет на този проект е създаването на иновационна UPS система за захранване с енергия, чрез специален компресор със сгъстен въздух, на апаратите на базови радиостанции за мобилната телефония. За неговото изпълнение дружеството ищец сключва договор със стратегически партньори и по-конкретно с Университета във Флоренция, чиято задача е да изработи и да осъвремени динамичната част, както и да извърши изпитанията на прототипите на новата система ENEA и FEBE ECOLOGIC за оценяване на отражението на новата UPS система върху околната среда, и с TELEFONICA MOVILES, което предоставя определени базови радиостанции на испанска територия, за да даде възможност за изпитания на прототипите при условията на реална оперативност.
   В резултат на цитираното по-горе решение на Комисията дружеството ищец е трябвало да възстанови цялата получена като аванс сума за финансиране, като освен това е било принудено да носи отговорност пред собствените си стратегически партньори, които са правили искания за обезщетение. Във всеки случай Power One е изпълнило и доставило проекта на собствени разноски, като се имало пред вид и оправданите правни очаквания от постоянно предоставяните от Комисията продължения на сроковете, като е изразходило по този начин сума от 2 876 188,99 евро и е направило напълно оперативен в Испания апарата, предвиден от споразуменията, сключени с ответника и с неговите партньори.
   В подкрепа на своите искания дружеството ищец изтъква:

               —

               нарушение на член 10 от Регламент (ЕО) 1655/2000 на Европейския парламент и на Съвета от 17 юли 2000 година относно финансов инструмент за околната среда (LIFE) (1).

               —

               неприложимост на член 14 от Стандартните административни норми на проектите LIFE, доколкото дружеството ищец винаги е спазвало строго и последователно поведение на сътрудничество и винаги е отговаряло с точност на всички въпроси на Комисията. Освен това проектът PNEUMA бил напълно реализиран, пуснат в действие и преминал изпитанията.

               —

               дискриминационния характер на съответното решение и нарушение на общия принцип на оправданите правни очаквания.

      (1)  ОВ L 192, 28 юли 2000 г., стр. 1.


title: Дело C-619/10: Преюдициално запитване, отправено от Augstākās tiesas Senāts (Република Латвия) на 29 декември 2010 г. — Trade Agency Ltd/Seramico Investments Ltd

text:
               5.3.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 72/15

         Преюдициално запитване, отправено от Augstākās tiesas Senāts (Република Латвия) на 29 декември 2010 г. — Trade Agency Ltd/Seramico Investments Ltd
   (Дело C-619/10)
   2011/C 72/25
   Език на производството: латвийски

      Запитваща юрисдикция

   Augstākās tiesas Senāts

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Trade Agency Ltd

      Ответник: Seramico Investments Ltd

      Преюдициални въпроси

               1.

               В случай че решение на чужд съд се придружава от предвидения в член 54 от Регламент № 44/2001 сертификат (1), но въпреки това ответникът възразява, че не е уведомен за иска, предявен в държавата членка по произход, компетентен ли е съд на сезираната държава членка при преценката за наличие на основание да се откаже признаване, предвидено в член 34, параграф 2 от Регламент № 44/2001, сам да разгледа съответствието между съдържащата се в сертификата информация и доказателствата? Съответства ли толкова широка компетентност на съд на сезираната държава членка с принципа на взаимно доверие в правосъдието, закрепен в съображения 16 и 17 от Регламент № 44/2001?

               2.

               Съответства ли на член 47 от Хартата и не нарушава ли правото на ответника на справедлив съдебен процес, установено от тази разпоредба, неприсъствено съдебно решение, с което се решава по същество спор без да се разгледат нито предмета на иска, нито неговите основания и без да се изложат каквито и да е доводи относно основателността на иска по същество?

      (1)  Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (OB L 12, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74).


title: Дело C-467/13 P: Решение на Съда (десети състав) от 9 октомври 2014 г.  — Industries Chimiques du Fluor SA (ICF)/Европейска комисия (Обжалване — Картели — Световен пазар на алуминиев флуорид — Право на защита — Съдържание на изложението на възраженията — Изчисляване на размера на глобата — Насоки от 2006 г. относно метода за определяне на глобите — Точка 18 — Обща стойност на продажбите на стоки или услуги, с които е свързано нарушението — Задължение за мотивиране — Разумен срок — Намаляване на размера на глобата)

text:
               9.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/13

         Решение на Съда (десети състав) от 9 октомври 2014 г. — Industries Chimiques du Fluor SA (ICF)/Европейска комисия
   (Дело C-467/13 P) (1)

   ((Обжалване - Картели - Световен пазар на алуминиев флуорид - Право на защита - Съдържание на изложението на възраженията - Изчисляване на размера на глобата - Насоки от 2006 г. относно метода за определяне на глобите - Точка 18 - Обща стойност на продажбите на стоки или услуги, с които е свързано нарушението - Задължение за мотивиране - Разумен срок - Намаляване на размера на глобата))
   (2015/C 046/16)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Industries Chimiques du Fluor SA (ICF) (представители: P. Wytinck и D. Gillet, адвокати)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: E. Gippini Fournier и N. von Lingen)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Industries Chimiques du Fluor SA (ICF) да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 336, 16.11.2013 г.


title: Дело C-284/10: Преюдициално запитване, отправено от Tribunal Supremo (Испания) на 7 юни 2010 г. — Telefónica de España S.A./Administración del Estado

text:
               11.9.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 246/19

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunal Supremo (Испания) на 7 юни 2010 г. — Telefónica de España S.A./Administración del Estado
   (Дело C-284/10)
   ()
   2010/C 246/32
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Supremo

      Страни в главното производство

      Ищец: Telefónica de España S.A

      Ответник: Administración del Estado

      Преюдициален въпрос

   Позволява ли Директива 97/13/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 10 април 1997 година относно общата рамка за генералните разрешителни и индивидуалните лицензии в областта на далекосъобщителните услуги и по-специално член 6 от нея държавите членки да налагат на титуляра на генерално разрешително плащането на годишна такса, изчислена въз основа на процент от брутните текущи приходи, фактурирани за съответната година, който не може да надвишава 2 ‰, и предназначена да покрие разходите, включително тези по управлението, които органът по далекосъобщенията е направил при прилагането на режима на лицензиите и генералните разрешителни, както е предвидено в член 71 от Закон 11/1998 от 24 април 1998 г. относно далекосъобщенията?

      (1)  ОВ L 117, стр. 15.


title: Дело C-377/07: Преюдициално запитване, отправено от Bundesfinanzhof (Германия) на 8 август 2007 г. — STEKO Industriemontage GmbH/Finanzamt Speyer-Germersheim

text:
               24.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 283/7

         Преюдициално запитване, отправено от Bundesfinanzhof (Германия) на 8 август 2007 г. — STEKO Industriemontage GmbH/Finanzamt Speyer-Germersheim
   (Дело C-377/07)
   (2007/C 283/11)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Bundesfinanzhof
   Страни в главното производство

      Ищец: STEKO Industriemontage GmbH

      Ответник: Finanzamt Speyer-Germersheim
   Преюдициални въпроси
   Създава ли пречка член 56 ЕО за разпоредба на държава-членка, според която дадена забрана на приспадане на намаленията на печалбата във връзка с участието на едно капиталово дружество в друго капиталово дружество влиза в сила по-рано по отношение на чуждестранните участия отколкото по отношение на участията в дружества със седалища в съответната държава?


title: Дело C-43/09 P: Жалба, подадена на 29 януари 2009 г. от Република Гърция срещу решението, постановено от Първоинстанционния съд (осми състав) на 19 ноември 2008 г. по дело Република Гърция/Комисия на Европейските общности (T-404/05)

text:
               21.3.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 69/29

         Жалба, подадена на 29 януари 2009 г. от Република Гърция срещу решението, постановено от Първоинстанционния съд (осми състав) на 19 ноември 2008 г. по дело Република Гърция/Комисия на Европейските общности (T-404/05)
   (Дело C-43/09 P)
   (2009/C 69/53)
   Език на производството: гръцки
   Страни

      Жалбоподател: Република Гърция (представители: Charalambos Méïdanis и M. Tassopoulou)

      Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се уважи настоящата жалба и тя да се обяви за основателна;

               —

               да се отмени решението, постановено от Първоинстанционния съд на Европейските общности на 19 ноември 2008 г. по дело Република Гърция /Комисия на Европейските общности (T-404/05), което е предмет на настоящата жалба в нейната цялост;

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски

         Правни основания и основни доводи
   В решението си от 19 ноември 2008 г., което е предмет на настоящата жалба, Първоинстанционния съд на Европейските общности отхвърля жалбата в нейната цялост.
   В подкрепа на жалбата срещу посоченото решение Република Гърция изтъква три правни основания.
   Като първо правно основание жалбоподателят изтъква, че Първоинстанционният съде дал неправилно тълкуване и неправилно е приложил общностното право по въпроса за правомощието ratione temporis на Комисията да наложи разглежданата финансова корекция и че неговото решение съдържа противоречиви мотиви.
   Второто правно основание се основава на довода, съгласно който той е дал неправилно тълкуване и неправилно е приложил общностното право по отношение на нарушението на принципа за забрана на обратното действие във връзка със спазването на мерките за публикуване и в този смисъл мотивите на неговото решение са противоречиви.
   Третото правно основание се основава на обстоятелството, че не е спазен принципът на пропорционалност на общностното право.


title: Дело T-125/12: Решение на Общия съд от 24 септември 2015 г. — Viasat Broadcasting UK/Комисия (Държавни помощи — Обществена услуга по разпространение на радио- и телевизионни програми — Решение, с което помощта се обявява за съвместима с вътрешния пазар — Помощ, предоставена от датските власти в полза на датския обществен радио- и телевизионен оператор TV2/Danmark — Държавно финансиране, предоставено за компенсиране на разходите за изпълнение на задължения за обществена услуга — Съвместимост на дадена помощ — Решение Altmark)

text:
               23.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 389/26

         Решение на Общия съд от 24 септември 2015 г. — Viasat Broadcasting UK/Комисия
   (Дело T-125/12) (1)

   ((Държавни помощи - Обществена услуга по разпространение на радио- и телевизионни програми - Решение, с което помощта се обявява за съвместима с вътрешния пазар - Помощ, предоставена от датските власти в полза на датския обществен радио- и телевизионен оператор TV2/Danmark - Държавно финансиране, предоставено за компенсиране на разходите за изпълнение на задължения за обществена услуга - Съвместимост на дадена помощ - Решение Altmark))
   (2015/C 389/26)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Viasat Broadcasting UK Ltd (Уест Дрейтън, Обединеното кралство) (представители: S. Kalsmose-Hjelmborg и M. Honoré, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: L. Flynn и B. Stromsky)

      Страни, встъпили в подкрепа на ответника: Кралство Дания (представители: първоначално C. Vang и V. Pasternak Jørgensen, впоследствие V. Pasternak Jørgensen, подпомагана от K. Lundgaard Hansen, avocat, и накрая C. Thorning, подпомаган от K. Lundgaard Hansen и R. Holgaard, avocats), и TV2/Danmark A/S (Одензе, Дания) (представител: O. Koktvedgaard, avocat)

      Предмет

   Искане за частична отмяна на Решение 2011/839/ЕС на Комисията от 20 април 2011 година относно мерките, приведени в действие от Дания (C 2/03) за TV2/Danmark (OВ L 340, стр. 1)

      Диспозитив

               1)

               Липсва основание за произнасяне по жалбата, доколкото с нея се иска отмяната на Решение 2011/839/ЕС на Комисията от 20 април 2011 година относно мерките, приведени в действие от Дания (C 2/03) за TV2/Danmark, в частта, в която Комисията е приела, че рекламните приходи за 1995 г. и 1996 г., платени на TV2/Danmark A/S чрез фонд TV2, представляват държавни помощи.

               2)

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3)

               Viasat Broadcasting UK Ltd понася направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски на Европейската комисия.

               4)

               Кралство Дания понася направените от него съдебни разноски.

               5)

               TV2/Danmark A/S понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 138, 12.5.2012 г.


title: Дело T-58/10: Определение на Общия съд от 11 януари 2012 г. — Phoenix-Reisen и DRV/Комисия (Жалба за отмяна — Държавни помощи — Германски режим, свързан с обезщетенията, изплащани на лицата, заети в изпадналите в неплатежоспособност предприятия и с финансирането на тези обезщетения — Решение, с което се констатира, че не е налице помощ — Недопустимост)

text:
               25.2.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 58/9

         Определение на Общия съд от 11 януари 2012 г. — Phoenix-Reisen и DRV/Комисия
   (Дело T-58/10) (1)

   (Жалба за отмяна - Държавни помощи - Германски режим, свързан с обезщетенията, изплащани на лицата, заети в изпадналите в неплатежоспособност предприятия и с финансирането на тези обезщетения - Решение, с което се констатира, че не е налице помощ - Недопустимост)
   2012/C 58/17
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Phoenix-Reisen GmbH (Бон, Германия); и Deutscher Reiseverband eV (DRV) (Берлин, Германия) (представител: R. Gerharz, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: L. Flynn и B. Martenczuk)

      Страна встъпила в подкрепа на ответника: Федерална република Германия (представители: T. Henze, J. Möller и B. Klein)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение C(2009) 8707 окончателен на Комисията от 19 ноември 2009 година, което обявява, че предвиденият в германското законодателство режим, свързан с изплащаните обезщетения на работниците и служителите на предприятия, изпаднали в неплатежоспособност и с тяхното финансиране, не представлява държавна помощ (помощ NN 55/2009) (ОВ C 323, стp. 5)

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2.

               Phoenix-Reisen GmbH и Deutscher Reiseverband eV (DRV) заплащат, наред с направените от тях съдебни разноски, и тези на Европейската комисия.

               3.

               Федерална република Германия понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 113, 1.5.2010 г.


title: Дело T-731/16: Определение на Общия съд от 16 март 2017 г. — Perifereia Stereas Elladas/Комисия

text:
               8.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 144/63

         Определение на Общия съд от 16 март 2017 г. — Perifereia Stereas Elladas/Комисия
   (Дело T-731/16) (1)

   (2017/C 144/98)
   Език на производството: гръцки
   Председателят на трети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 462, 12.12.2016 г.


title: Дело T-556/15: Жалба, подадена на 25 септември 2015 г. — Португалия/Комисия

text:
               30.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 398/64

         Жалба, подадена на 25 септември 2015 г. — Португалия/Комисия
   (Дело T-556/15)
   (2015/C 398/78)
   Език на производството: португалски

      Страни

      Жалбоподател: Португалска република (представители: L. Fernandes, M. Figueiredo, P. Estêvão и J. Almeida)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               Да отмени решение на Комисията C(2015) 4076 (1) в частта, с която с мотива „Слабости в СИЗП“ се изключва от финансиране сумата 13 7 3 89  156,95 EUR, представляваща разходите, декларирани от Португалската република в рамките на мярката „Други преки помощи, площи“ за финансовите 2010 г., 2011 г. и 2012 г.

               —

               Да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Жалбоподателят изтъква следните съображения в подкрепа на жалбата си:

               A —

               По отношение на 2009 г. и 2010 г.,
               Нарушение на принципа на пропорционалност и на член 5 ДЕС, тъй като при положение че при предходни разследвания Комисията е приемала такива изчисления и предпоставки, неприемането, без надлежна обосновка, на представеното от португалските власти изчисление, както и прилагането на корекция при фиксирана ставка, въпреки че са установени многобройни подобрения при изпълнението на плана за действие за ИСАК, представлява явно нарушение на принципа на лоялно сътрудничество.

               Б —

               По отношение на 2011 г.

                           1.

                           Нарушение на принципа на лоялно сътрудничество, доколкото във връзка със слабостите при функционирането на СИЗП ИГС през 2011 г. Комисията е пренебрегнала всичко извършено от португалските власти и по-конкретно приетите от тях мерки — плана за действие, одобрен от сертифициращия орган и приложен специално за 2011 г. със съгласието и знанието на Комисията.

                           2.

                           Нарушение на принципа на състезателност, доколкото в съобщението по член 11 от Регламент (ЕО) № 885/06 (2) във връзка с кампанията за 2011 г. като обект на разследването са посочени нередности, установени на равнището на СИЗП, а решението се основа на незаконосъобразно консолидиране на права, което не е посочено в писмото, изпратено на основание член 11 и по което по тази причина португалските власти не са имали възможност да се произнесат.

                           3.

                           Нарушение на член 11 от Регламент (ЕО) № 885/06, доколкото решението не е надлежно обосновано поради неточност на мотивите/обосновката и с това противоречи на смисъла и на целта на член 11 от Регламент № 885/2006.

               В —

               Увеличение/Фиксирани ставки на корекция — За 2009 г.—2011 г.
               Нарушение на член 31, параграф 2 от Регламент № 1290/2005 (3), на принципа на пропорционалност и на санкционния характер на AGRI/61 495/2002- REV1, като се има предвид, че приетите мерки (а именно решения) не са подходящи, нито необходими за постигане на преследваната цел и надхвърлят необходимото за постигането ѝ, тъй като португалските власти са направили изчислението, следвайки насоките на Комисията, а впоследствие тази институция е решила да приложи корекция при фиксирана ставка.

      (1)  Решение от 22 юни 2015 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (ОВ L 182, стр. 39).

      (2)  Регламент (ЕО) № 885/2006 на Комисията от 21 юни 2006 година относно реда и начина на прилагане на Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета по отношение на акредитирането на агенциите платци и други стопански субекти, както и по отношение на клиринга на счетоводните сметки на ЕФГЗ и ЕЗФРСР (ОВ L 171, стр. 90; Специално издание на български език, 2007 г., глава 14, том 2, стр. 37).

      (3)  Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета от 21 юни 2005 година относно финансирането на Общата селскостопанска политика (ОВ L 209, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 14, том 1, стр. 193).


title: Дело T-482/13: Жалба, подадена на 9 септември 2013 г. — MedSkin Solutions Dr. Suwelack/СХВП — Cryo-Save (CryoSafe)

text:
               26.10.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/33

         Жалба, подадена на 9 септември 2013 г. — MedSkin Solutions Dr. Suwelack/СХВП — Cryo-Save (CryoSafe)
   (Дело T-482/13)
   2013/C 313/63
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: MedSkin Solutions Dr. Suwelack AG (Билербек, Германия) (представител: адв. A. Thünken)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Cryo-Save AG (Пфефикон, Швейцария)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 4 юли 2013 г. (преписка R 1759/2012-4) и да постанови ново решение в смисъл, че жалбата, подадена пред СХВП от жалбоподателя е основателна и възражението следва да се отхвърли,

               —

               при условията на евентуалност да отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 4 юли 2013 г. (преписка R 1759/2012-4) и да върне преписката на компетентния проверител/компетентните проверители пред СХВП,

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „CryoSafe“ за стоки и услуги от класове 5 и 40 — заявка за марка на Общността № 9 619 586

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Cryo-Save AG

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Словна марка „CryoSave“ за стоки от класове 10, 42 и 44

      Решение на отдела по споровете: частично уважава възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009.


title: Дело C-407/13: Преюдициално запитване, отправено от Corte suprema di cassazione (Италия) на 17 юли 2013 г. — Rotondo и др./Rete Ferroviaria Italiana

text:
               26.10.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/7

         Преюдициално запитване, отправено от Corte suprema di cassazione (Италия) на 17 юли 2013 г. — Rotondo и др./Rete Ferroviaria Italiana
   (Дело C-407/13)
   2013/C 313/12
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Corte suprema di cassazione

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Francesco Rotondo и др.

      Ответник: Rete Ferroviaria Italiana SpA

      Преюдициални въпроси

               1.

               Клаузите на Рамковото споразумение за срочната работа, въведено с Директива 1999/70/ЕО (1), приложими ли са по отношение на моряшкия труд и по-специално клауза 2, точка 1 от него относима ли е към срочните работници, наети на фериботни кораби, които извършват ежедневни курсове?

               2.

               Рамковото споразумение за срочната работа, въведено с Директива 1999/70/ЕО, и по-специално клауза 3, точка 1 от него допуска ли национална правна уредба, предвиждаща (член 332 от Кодекса на корабоплаването и въздухоплаването) посочване на „продължителността“ на договора, но не на „срока“ му и съвместима ли е с посочената директива възможността за предвиждане на продължителност на договора чрез посочване на краен срок, който е сигурен по отношение на условието за настъпване („максимум 78 дни“), но е несигурен по отношение на момента на настъпване;

               3.

               Рамковото споразумение за срочната работа, въведено с Директива 1999/70/ЕО, и по-специално клауза 3, точка 1 от него, допуска ли национална правна уредба (членове 325, 326 и 332 от Кодекса на корабоплаването и въздухоплаването), в която обективните причини за сключване на срочен договор се изразяват в обикновеното предвиждане на пътуването или пътуванията, които предстои да бъдат извършени, като по този начин предметът на договора (престацията) съвпада с основанието (мотива за сключване на договора като срочен);

               4.

               Рамковото споразумение, въведено с Директивата, допуска ли национална правна уредба (в случая разпоредбите на Кодекса на корабоплаването и въздухоплаването), която в случай на използване на последователни срочни договори (попадащи в обхвата на злоупотребата по смисъла на клауза 5) изключва възможността за тяхното преобразуване в безсрочни трудови договори (мярка, предвидена в член 326 от Кодекса на корабоплаването и въздухоплаването само когато наетият на служба работи непрекъснато в продължение на повече от една година и когато периодът между прекратяване на даден договор и сключването на следващия договор е не повече от шестдесет дни).

      (1)  Директива 1999/70/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 година относно Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP); ОВ L 175, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр.129.


title: Дело C-624/15: Решение на Съда (девети състав) от 18 май 2017 г. (преюдициално запитване от Vilniaus apygardos administracinis teismas — Литва) — UAB „Litdana“/Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos (Преюдициално запитване — Данъчни въпроси — Данък върху добавената стойност (ДДС) — Директива 2006/112/ЕО — Член 314 — Режим за облагане на маржа на печалбата — Условия за прилагане — Отказ на националните данъчни органи данъчнозадължено лице да ползва правото да приложи режима за облагане на маржа на печалбата — Вписвания във фактурите както за прилагането от доставчика на режима за облагане на маржа на печалбата, така и за освобождаването от ДДС — Неприлагане от страна на доставчика на режима за облагане на маржа на печалбата — Улики, позволяващи да се подозира наличие на нередности или измама)

text:
               24.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 239/7

         Решение на Съда (девети състав) от 18 май 2017 г. (преюдициално запитване от Vilniaus apygardos administracinis teismas — Литва) — UAB „Litdana“/Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
   (Дело C-624/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Данъчни въпроси - Данък върху добавената стойност (ДДС) - Директива 2006/112/ЕО - Член 314 - Режим за облагане на маржа на печалбата - Условия за прилагане - Отказ на националните данъчни органи данъчнозадължено лице да ползва правото да приложи режима за облагане на маржа на печалбата - Вписвания във фактурите както за прилагането от доставчика на режима за облагане на маржа на печалбата, така и за освобождаването от ДДС - Неприлагане от страна на доставчика на режима за облагане на маржа на печалбата - Улики, позволяващи да се подозира наличие на нередности или измама))
   (2017/C 239/09)
   Език на производството: литовски

      Запитваща юрисдикция

   Vilniaus apygardos administracinis teismas

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: UAB „Litdana“

      Ответник: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

      в присъствието на: Klaipėdos apskrities valstybinė mokesčių inspekcija

      Диспозитив

   Член 314 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност, изменена с Директива 2010/45/ЕС на Съвета от 13 юли 2010 г., трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска компетентните органи на държава членка да откажат на данъчнозадължено лице, получило фактура, съдържаща вписвания както за режима за облагане на маржа на печалбата, така и за освобождаването от данък върху добавената стойност (ДДС), правото да приложи режима за облагане на маржа на печалбата, дори и ако от извършена от посочените органи последваща проверка се установи, че данъчнозадълженият дилър, доставил стоките втора употреба, действително не е приложил този режим при доставката на стоките, освен ако компетентните органи установят, че данъчнозадълженото лице не е действало добросъвестно или не е взело всички разумни мерки в рамките на своите възможности, за да се увери, че сделката, която осъществява, не води до участието му в данъчна измама, което запитващата юрисдикция следва да провери.

      (1)  ОВ C 48, 8.2.2016 г.


title: Дело T-430/11: Жалба, подадена на 4 август 2011 г. — Telefónica/Комисия

text:
               24.9.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/47

         Жалба, подадена на 4 август 2011 г. — Telefónica/Комисия
   (Дело T-430/11)
   2011/C 282/86
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Telefónica, SA (Мадрид, Испания) (представители: J. Ruiz Calzado, abogado, M. Núñez-Müller, Rechtsanwalt, и J. Domínguez Pérez, abogado)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               Да отмени член 1, параграф 1 от решението;

               —

               при условията на евентуалност, да отмени отчасти член 1, параграфи 4 и 5 от Решението;

               —

               при условията на евентуалност, да отмени член 4 от Решението или да измени съответно неговия обхват, и

               —

               да осъди Комисията да заплати всички съдебни разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Настоящата жалба е насочена срещу Решението на Комисията от 12 януари 2011 г., постановено по преписка № C 45/2007 (ex NN 51/2007, ex CP 9/2007), относно данъчната амортизация на финансовата репутация за придобиване на дялови участия в чуждестранни дружества, прилагана от Испания.
   Правните основания и доводи са същите като посочените по дело T-429/11 BBVA/Комисия.


title: Дело T-333/10: Решение на Общия съд от 16 септември 2013 г. — ATC и др./Комисия (Извъндоговорна отговорност — Ветеринарно-санитарни изисквания — Предохранителни мерки в кризисна ситуация — Защитни мерки във връзка с високопатогенната инфлуенца по птиците в някои трети страни — Забрана за внос на диви птици, уловени в естествената им среда — Достатъчно съществено нарушение на норма, предоставяща права на частноправните субекти — Явно и грубо незачитане на пределите на правото на преценка — Директиви 91/496/ЕИО и 92/65/ЕИО — Принцип на предпазните мерки — Задължение за полагане на дължимата грижа — Пропорционалност)

text:
               9.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 325/22

         Решение на Общия съд от 16 септември 2013 г. — ATC и др./Комисия
   (Дело T-333/10) (1)

   (Извъндоговорна отговорност - Ветеринарно-санитарни изисквания - Предохранителни мерки в кризисна ситуация - Защитни мерки във връзка с високопатогенната инфлуенца по птиците в някои трети страни - Забрана за внос на диви птици, уловени в естествената им среда - Достатъчно съществено нарушение на норма, предоставяща права на частноправните субекти - Явно и грубо незачитане на пределите на правото на преценка - Директиви 91/496/ЕИО и 92/65/ЕИО - Принцип на предпазните мерки - Задължение за полагане на дължимата грижа - Пропорционалност)
   2013/C 325/37
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Ищци: Animal Trading Company (ATC) BV (Loon op Zand, Нидерландия); Avicentra NV (Malle, Белгия); Borgstein birds and Zoofood Trading vof (Wamel, Нидерландия); Bird Trading Company Van der Stappen BV (Dongen, Нидерландия); New Little Bird’s Srl (Anagni, Италия); Vogelhuis Kloeg (Zevenbergen, Нидерландия) и Giovanni Pistone (Westerlo, Белгия) (представители: M. Osse и J. Houdijk, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: F. Jimeno Fernández и B. Burggraaf)

      Предмет

   Иск за обезщетение за вредите, за които се твърди, че са претърпени от ищците в резултат на приемането първо на Решение 2005/760/ЕО на Комисията от 27 октомври 2005 година относно някои защитни мерки във връзка с високопатогенната инфлуенца по птиците в някои трети страни при вноса на птици, отглеждани на закрито (ОВ L 285, стр. 60; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 66, стр. 198), чийто срок на действие е удължен, а после и на Регламент (ЕО) № 318/2007 на Комисията от 23 март 2007 година за определяне на ветеринарно-санитарните условия за внос на някои птици в Общността и на съответните карантинни срокове (ОВ L 84, стр. 7).

      Диспозитив

               1.

               Европейският съюз е длъжен да поправи вредите, претърпени от Animal Trading Company (ATC) BV, Avicentra NV, Borgstein birds and Zoofood Trading vof, Bird Trading Company Van der Stappen BV, New Little Bird’s Srl, Vogelhuis Kloeg и г-н Giovani Pistone, поради това че Европейската комисия е приела и прилагала първо Решение 2005/760/ЕО от 27 октомври 2005 година относно някои защитни мерки във връзка със високопатогенната инфлуенца по птиците в някои трети страни при вноса на птици, отглеждани на закрито, второ, Решение 2005/862/ЕО от 30 ноември 2005 година за изменение на Решения 2005/759/ЕО и 2005/760/ЕО относно мерките за борба с инфлуенцата по птици, различни от домашните, трето, Решение 2006/79/ЕО на Комисията от 31 януари 2006 година за изменение на Решение 2005/759/ЕО и Решение 2005/760/ЕО във връзка с удължаване на техния срок на прилагане, четвърто, Решение 2006/405/ЕО от 7 юни 2006 година за изменение на Решения 2005/710/ЕО, 2005/734/ЕО, 2005/758/ЕО, 2005/759/ЕО, 2005/760/ЕО, 2006/247/ЕО, 2005/265/ЕО по отношение на определени мерки във връзка с високопатогенния вирус на инфлуенца по птиците, пето, Решение 2006/522/ЕО от 25 юли 2006 година за изменение на Решения 2005/759/ЕО и 2005/760 по отношение на определени защитни мерки във връзка с високопатогенната инфлуенца по птиците и въвеждането на някои живи птици в Общността, шесто, Решение 2007/21/ЕО от 22 декември 2006 година за изменение на Решение 2005/760/ЕО по отношение на някои защитни мерки във връзка с високопатогенна инфлуенца по птиците и внос в Общността на птици, различни от домашни птици, и седмо, Решение 2007/183/ЕО от 23 март 2007 година за изменение на Решение 2005/760.

               2.

               Отхвърля иска в останалата му част.

               3.

               В срок от три месеца от постановяване на решението страните представят на Общия съд точния размер на обезщетенията, установен по взаимно съгласие.

               4.

               При липсата на съгласие в същия срок страните представят на Съда своите искания по размера на обезщетенията.

               5.

               Общият съд не се произнася по съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 274, 9.10.2010 г.


title: Дело C-119/16: Преюдициално запитване от Østre Landsret (Дания), постъпило на 25 февруари 2016 г. — C Danmark I/Skatteministeriet

text:
               25.7.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 270/27

         Преюдициално запитване от Østre Landsret (Дания), постъпило на 25 февруари 2016 г. — C Danmark I/Skatteministeriet
   (Дело C-119/16)
   (2016/C 270/32)
   Език на производството: датски

      Запитваща юрисдикция

   Østre Landsret

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: C Danmark I

      Ответник: Skatteministeriet

      Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли член 1, параграф 1 във връзка с член 1, параграф 4 от Директива 2003/49/ЕО (1) да се тълкува в смисъл, че местно за държава членка дружество, което попада в обхвата на член 3 от Директивата и при обстоятелства като разглежданите в случая получава лихви от дъщерно дружество в друга държава членка, е „бенефициер“ на съответните лихви по смисъла на Директивата?

                           1.1.

                           Трябва ли понятието „бенефициер“ по член 1, параграф 1 във връзка с член 1, параграф 4 от Директива 2003/49/ЕО да се тълкува в съответствие с аналогичното понятие по член 11 от модела на данъчна спогодба на ОИСР от 1977 г.?

                           1.2.

                           При утвърдителен отговор на въпрос 1.1, трябва ли понятието да се тълкува единствено с оглед на коментарите към член 11 от модела на данъчна спогодба от 1977 г. (точка 8), или може да се вземат предвид и по-късни коментари, включително допълненията от 2003 г. относно „дружествата за насочване на дохода“ (точка 8.1, понастоящем точка 10.1) и допълненията от 2014 г. относно „договорните или законовите задължения“ (точка 10.2)?

                           1.3.

                           Ако коментарите от 2003 г. могат да бъдат взети предвид при тълкуването, констатацията, че дружеството не е „бенефициер“ по смисъла на Директива 2003/49/ЕО, зависи ли от условието да е налице действително насочване на доход към лицата, които са „бенефициерите“ на въпросните лихви според държавата, на която платецът на лихвите е местно лице, и ако е така, има ли и допълнително условие за това — действителното насочване на дохода да е извършено скоро след плащането на лихвите и/или да е извършено под формата на лихвено плащане?

                                       1.3.1.

                                       Какво значение има в това отношение дали за заема е използван собствен капитал, дали въпросните лихви се начисляват към главницата („капитализират се“), дали получателят на лихвите впоследствие извършва вътрешногрупово плащане към дружеството майка в същата държава, така че да ползва възможността за адаптиране на данъчния финансов резултат съгласно действащата данъчна уредба в тази държава, дали въпросните лихви след това се преобразуват в собствен капитал в дружеството заемополучател, дали получателят на лихвите има договорно или законово задължение да прехвърли лихвите на друго лице и дали повечето от лицата, които са „бенефициери“ на лихвите според държавата, на която платецът на лихвите е местно лице, са местни лица на друга държава членка или на други държави, с които Дания има спогодби за избягване на двойното данъчно облагане, така че съгласно датското данъчно законодателство не би имало основание за удържане на данък при източника, ако тези лица бяха заемодателите и съответно директно получаваха лихвите?

                           1.4.

                           За преценката на въпроса трябва ли получателят на лихвите да се смята за „бенефициер“ по смисъла на Директивата, какво значение има обстоятелството, че след преценка на фактите по случая запитващата юрисдикция стига до извода, че получателят — без да е имал договорно или законово задължение да прехвърли получената лихва на друго лице — не е имал „пълно“ право да „използва и да се разпорежда“ с лихвите по смисъла на коментарите от 2014 г. по модела на данъчна спогодба от 1977 г.?

               2.

               За да може държава членка да се позове на член 5, параграф 1 от Директивата относно прилагането на националните разпоредби за предотвратяване на измамите и злоупотребите или на член 5, параграф 2 от Директивата, изисква ли се тази държава членка да е приела специални национални разпоредби за прилагане на член 5 от Директивата или националното право да съдържа общи разпоредби или принципи относно измамите, злоупотребите и избягването на данъци, които да могат да се тълкуват в съответствие с член 5?

                           2.1.

                           Ако отговорът на втория въпрос е утвърдителен, може ли член 2, параграф 2, буква d) от Закона за корпоративното подоходно облагане, който предвижда, че ограниченото данъчно задължение за доходите от лихви не се отнася до „лихвите, които са освободени от облагане […] на основание на Директива 2003/49/ЕО относно общата система на данъчно облагане на плащания на лихви и роялти между свързани дружества от различни държави членки“, да се смята за специална разпоредба на националното право по смисъла на член 5 от Директивата?

               3.

               Разпоредба, която се съдържа в спогодба за избягване на двойното данъчно облагане между две държави членки, съставена в съответствие с модела на данъчна спогодба на ОИСР, и която предвижда, че облагането на лихвите зависи от това дали получателят на лихвите трябва да се смята за бенефициер на тези лихви, представлява ли базирана на споразумение разпоредба за предотвратяване на злоупотребите по смисъла на член 5 от Директивата?

               4.

               Държавата членка, която не иска да признае дружество от друга държава членка за бенефициер на лихвите и смята, че дружеството от другата държава членка е т.нар. изкуствено дружество за насочване на дохода, длъжна ли е съгласно Директива 2003/49/ЕО или член 10 ЕО да посочи кой според нея е бенефициерът в такъв случай?

               5.

               Ако се констатира, че местно за дадена държава членка дружество (дружество майка) всъщност не е освободено съгласно Директива 2003/49/ЕО от данък при източника за доходите от лихви, които получава от дружество в друга държава членка (дъщерно дружество), и дружеството майка във втората държава членка има ограничено данъчно задължение за съответните лихви в тази държава членка, допуска ли член 43 ЕО във връзка с член 48 ЕО правна уредба, съгласно която втората държава членка изисква от задълженото да удържи данък при източника дружество (дъщерното дружество) да плати лихва за просрочие при късно внасяне на данъка при източника по по-висок лихвен процент от процента на лихвата за просрочие, който тази държава членка е предвидила при задължения за корпоративен данък (включително за доходи от лихви) на местни за нея дружества?

               6.

               Ако се констатира, че местно за дадена държава членка дружество (дружество майка) всъщност не е освободено съгласно Директива 2003/49/ЕО от данък при източника за доходите от лихви, които получава от дружество в друга държава членка (дъщерно дружество), и дружеството майка във втората държава членка има ограничено данъчно задължение за съответните лихви в тази държава членка, допуска ли член 43 ЕО във връзка с член 48 ЕО (евентуално член 56 ЕО), разглеждани заедно или поотделно, правна уредба, съгласно която:

                           a)

                           втората държава членка изисква платецът на лихвите да удържи данък при източника върху лихвите и го задължава да внесе евентуално неудържания при източника данък в бюджета, при положение че не е налице такова задължение за удържане на данък при източника, когато получателят на лихвите е местно лице на втората държава членка?

                           б)

                           дружество майка във втората държава членка не би било длъжно да внася авансово корпоративен данък през първите две данъчни години, а би започнало да плаща корпоративен данък към доста по-късен момент от този, в който става изискуем данъкът при източника?

                     Запитващата юрисдикция моли Съда на ЕС да отговори на петия въпрос заедно с отговора по шестия.

      (1)  Директива на Съвета от 3 юни 2003 година относно общата система на данъчно облагане на плащания на лихви и роялти между свързани дружества от различни държави членки (ОВ L 157, стр. 49; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 2, стр. 75).


title: Дело T-603/14: Определение на Общия съд от 15 септември 2015 г. — Drex Technologies/Съвет

text:
               16.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 381/60

         Определение на Общия съд от 15 септември 2015 г. — Drex Technologies/Съвет
   (Дело T-603/14) (1)

   (2015/C 381/82)
   Език на производството: френски
   Председателят на седми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 361, 13.10.2014 г.


title: Дело C-70/09: Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgerichtshofs (Австрия) на 17 февруари 2009 г. — Alexander Hengartner и Rudolf Gasser

text:
               1.5.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 102/12

         Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgerichtshofs (Австрия) на 17 февруари 2009 г. — Alexander Hengartner и Rudolf Gasser
   (Дело C-70/09)
   2009/C 102/17
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Verwaltungsgerichtshof

      Страни в главното производство

      Ищци: Alexander Hengartner, Rudolf Gasser

      Ответник: Vorarlberger Landesregierung

      Преюдициален въпрос

               1)

               Ловът, при който лицето, притежаващо разрешение за лов, продава уловения дивеч на територията на съответната държава, представлява ли дейност като самостоятелно заето лице по смисъла на член 43 ЕО, дори когато с тази дейност като цяло не се цели реализирането на печалба?


title: Дело T-351/09: Определение на Общия съд от 7 юли 2011 г. — Acetificio Marcello de Nigris/Комисия (Жалба за отмяна — Вписване на защитено географско указание — Липса на лично засягане — Недопустимост)

text:
               24.9.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/17

         Определение на Общия съд от 7 юли 2011 г. — Acetificio Marcello de Nigris/Комисия
   (Дело T-351/09) (1)

   (Жалба за отмяна - Вписване на защитено географско указание - Липса на лично засягане - Недопустимост)
   2011/C 282/32
   Език на производството: италиански

      Страни

      Ищец: Acetificio Marcello de Nigris Srl (Afragola, Италия) (представители: P. Perani и P. Pozzi, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: P. Rossi и B. Rasmussen)

      Встъпила страна в подкрепа на исканията на ответника: Италианска република (представители: G. Palmieri и S. Fiorentino, avvocati dello Stato)

      Предмет

   Искане за отмяна на Регламент (ЕО) № 583/2009 на Комисията от 3 юли 2009 година за вписване на наименование в Регистъра на защитените наименования за произход и защитените географски указания (Aceto Balsamico di Modena (ЗГУ) (ОВ L 175, стp. 7).

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2.

               Не се произнася по молбата за встъпване на Consorzio Filiera Aceto Balsamico di Modena.

               3.

               Acetificio Marcello de Nigris Srl понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия.

               4.

               Италианската република и Consorzio Filiera Aceto Balsamico di Modena понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 256, 24.10.2009 г.


title: Дело T-368/10: Жалба, подадена на 3 септември 2010 г. — Rubinetteria Cisal/Комисия

text:
               23.10.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 288/61

      Жалба, подадена на 3 септември 2010 г. — Rubinetteria Cisal/Комисия
      (Дело T-368/10)
      ()
      (2010/C 288/110)
      Език на производството: италиански

         Страни

         Жалбоподател: Rubinetteria Cisal SpA (Alzo Frazione di Pella, Италия) (представител: M. Pinnarò, avvocato)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания на жалбоподателя

                  —

                  да се отмени Решение C(2010) 4185 от 23 юни 2010 г.,

                  —

                  при условията на евентуалност, ако Общият съд не отмени наложената глоба, той да я намали до по-подходящ размер,

                  —

                  да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

      В настоящото производство се обжалва същото решение като обжалваното по дело T-364/10, Duravit и др./Комисия.
      В подкрепа на исканията си жалбоподателят излага следните правни основания:
      I.   Нарушение и неправилно прилагане на член 101 от ДФЕС и член 53 от Споразумението за ЕИП.
      В това отношение жалбоподателят твърди, че в отнасящата се до него част решението е изцяло неправилно, защото дружество Cisal не е участвало (дори и несъзнателно) в картел, тъй като се ограничава до размяна на търговска нечувствителна и неповерителна информация и (в почти всички случаи) е разменяло информация след самостоятелно направен избор, когато посочената информация е вече разпространена на пазара.
      II.   Нарушение на принципа на пропорционалност и на равенство
      Според жалбоподателя Комисията не е отчела факта, че има съществени различия между ролята, участието, отговорността, предимствата и т.н. на отделните производители. Ответникът по-конкретно не е направил никаква разлика и не е изяснил защо на Cisal следва да се наложи максималната санкция, при положение че последното дружество: i) не е участвало в едното от двете сдружения (Michelangelo); ii) изобщо не е имало двустранни контакти; iii) не е участвало в срещи, по време на които са обсъждани и трите продукта (а не само водопроводни части и керамични артикули); iv) винаги е притежавало незначителен пазарен дял.
      Що се отнася до определянето на размера на глобата, според жалбоподателя Комисията е трябвало да установи и да вземе предвид както конкретното отражение на нарушението върху пазара, така и обхвата на релевантния географски пазар; според него ответникът е трябвало да отчете и действителната икономическа способност на Cisal да наруши конкуренцията, както и специфичната тежест на това предприятие.
      Жалбоподателят също така изтъква, че е неправилна основата за изчисление, използвана при определянето на размера на глобата, както и че не са взети предвид определени смекчаващи обстоятелства.


title: Дело T-394/16: Жалба, подадена на 25 юли 2016 г. — Omnicom International Holdings/EUIPO –eBay (DATABAY)

text:
               3.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 364/16

      Жалба, подадена на 25 юли 2016 г. — Omnicom International Holdings/EUIPO –eBay (DATABAY)
      (Дело T-394/16)
      (2016/C 364/13)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Omnicom International Holdings, Inc. (Ню Йорк, Ню Йорк, Съединени щати) (представител: D. Farnsworth, Solicitor)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: eBay, Inc. (Сан Хосе, Калифорния, Съединени щати)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител на спорната марка: жалбоподателят

         Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „DATABAY“ — заявка за регистрация като марка на ЕС № 12 353 975

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 12 май 2016 г. по преписка R 925/2015-1

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 5 от Регламент № 207/2009.