title: Дело T-639/13: Определение на Общия съд от 2 март 2015 г. — Watch TV/Съвет

text:
               27.4.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/67

         Определение на Общия съд от 2 март 2015 г. — Watch TV/Съвет
   (Дело T-639/13) (1)

   (2015/C 138/86)
   Език на производството: френски
   Председателят на шести състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 45, 15.2.2014 г.


title: Дело C-260/15 P: Жалба, подадена на 1 юни 2015 г. от Съвета на Европейския съюз срещу решението, постановено от Общия съд (седми състав) на 19 март 2015 г. по дело T-413/13, City Cycle Industries/Съвет на Европейския съюз

text:
               3.8.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 254/13

         Жалба, подадена на 1 юни 2015 г. от Съвета на Европейския съюз срещу решението, постановено от Общия съд (седми състав) на 19 март 2015 г. по дело T-413/13, City Cycle Industries/Съвет на Европейския съюз
   (Дело C-260/15 P)
   (2015/C 254/17)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Съвет на Европейския съюз (представители: S. Boelaert, R. Bierwagen, C. Hipp, Rechtsanwälte)

      Други страни в производството: City Cycle Industries, Европейска комисия, Maxcom Ltd

      Искания на жалбоподателя

   Съветът моли Съда:

               —

               да отмени решението на Общия съд от 19 март 2015 г., връчено на Съвета на 23 март 2015 г., по дело T-413/13 City Cycle Industries/Съвет на Европейския съюз,

               —

               да отхвърли подадената от City Cycle Industries първоинстанционна жалба за отмяна на спорния регламент (1), и

               —

               да осъди City Cycle Industries да заплати разноските на Съвета както на първа инстанция, така и при обжалването.

         При условията на евентуалност,

               —

               да върне делото на Общия съд за преразглеждане,

               —

               да не се произнася по съдебните разноски във връзка с първоинстанционното производство и производството по обжалване.

      Основания и основни доводи

   Общият съд тълкува неправилно член 13, параграф 1 от основния регламент (2), когато стига до извода, че Съветът не е разполагал с достатъчно доказателства, за да реши, че жалбоподателят в първоинстанционното производство е извършвал претоварване. Общият съд е тълкувал условията, на които трябва да отговарят отделните дружества, за да бъдат освободени от мерките с разширен обхват, в противоречие със структурата на член 13 от основния регламент (първо основание).
   Общият съд не е изложил надлежно своите съображения за извода си, че, въз основа на представените пред него документи, Съветът не е разполагал с доказателства, от които изрично да стигне до извода в спорния регламент, че жалбоподателят в първоинстанционното производство е извършвал претоварване. Освен това, и противно на обжалваното съдебно решение, като се има предвид, че претоварването е било надлежно доказано на национално равнище и че искането за освобождаване на жалбоподателя в първоинстанционното производство не е било обосновано, единственият извод, до който Съветът, и впоследствие Общият съд, са можели да достигнат въз основа на фактите, е, че жалбоподателят в първоинстанционното производство е извършвал претоварване. Като е достигнал до различен извод, Общият съд е изопачил фактите (второ основание).

      (1)  Регламент за изпълнение (ЕС) № 501/2013 на Съвета от 29 май 2013 година за разширяване на обхвата на окончателното антидъмпингово мито, наложено с Регламент за изпълнение (ЕС) № 990/2011 върху вноса на велосипеди с произход от Китайската народна република, за да включва вноса на велосипеди, изпращани от Индонезия, Малайзия, Шри Ланка и Тунис, независимо дали са декларирани с произход от Индонезия, Малайзия, Шри Ланка и Тунис (ОВ L 153, стр. 1).

      (2)  Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (ОВ L 343, стр. 51, поправки в ОВ L 7, 12.1.2010 г., стр. 22 и ОВ L 36, 10.2.2011 г., стр. 20).


title: Дело T-425/08 R: Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 5 декември 2008 г.  — KODA/Комисия (Обезпечително производство — Решение на Комисията за преустановяване на съгласувана практика в областта на колективното управление на авторските права — Молба за спиране на изпълнението — Липса на неотложност)

text:
               7.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 32/36

         Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 5 декември 2008 г. — KODA/Комисия
   (Дело T-425/08 R)
   (Обезпечително производство - Решение на Комисията за преустановяване на съгласувана практика в областта на колективното управление на авторските права - Молба за спиране на изпълнението - Липса на неотложност)
   (2009/C 32/70)
   Език на производството: датски
   Страни

      Жалбоподател: KODA (Копенхаген, Дания) (представители: K. Dyekjær и J. Borum, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: F. Castillo de la Torre и N. Rasmussen)
   Предмет
   Молба за спиране на изпълнението на член 4, параграфи 2 и 3 от Решение C (2008) 3435 окончателен на Комисията от 16 юли 2008 г. относно производство по член 81 ЕО и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/C2/38.698 — CISAC).
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.

               2)

               Първоинстанционният съд не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело C-140/12: Решение на Съда (трети състав) от 19 септември 2013 г. (преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof — Австрия) — Pensionsversicherungsanstalt/Peter Brey (Свободно движение на хора — Гражданство на Съюза — Директива 2004/38/ЕО — Право на пребиваване за повече от три месеца — Член 7, параграф 1, буква б) — Лице, което вече няма качеството на работник — Лице, имащо право на пенсия — Условие лицето да притежава достатъчно средства с цел да не се превърне в тежест за „системата за социално подпомагане“ на приемащата държава членка — Молба за специално парично обезщетение, независещо от вноски — Компенсираща добавка, предназначена да допълва пенсията — Регламент (ЕО) № 883/2004 — Член 3, параграф 3 и член 70 — Компетентност на държавата членка по пребиваване — Условия за предоставяне — Право на законно пребиваване на територията на държавата — Съответствие с правото на Съюза)

text:
               23.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 344/26

         Решение на Съда (трети състав) от 19 септември 2013 г. (преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof — Австрия) — Pensionsversicherungsanstalt/Peter Brey
   (Дело C-140/12) (1)

   (Свободно движение на хора - Гражданство на Съюза - Директива 2004/38/ЕО - Право на пребиваване за повече от три месеца - Член 7, параграф 1, буква б) - Лице, което вече няма качеството на работник - Лице, имащо право на пенсия - Условие лицето да притежава достатъчно средства с цел да не се превърне в тежест за „системата за социално подпомагане“ на приемащата държава членка - Молба за специално парично обезщетение, независещо от вноски - Компенсираща добавка, предназначена да допълва пенсията - Регламент (ЕО) № 883/2004 - Член 3, параграф 3 и член 70 - Компетентност на държавата членка по пребиваване - Условия за предоставяне - Право на законно пребиваване на територията на държавата - Съответствие с правото на Съюза)
   2013/C 344/43
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberster Gerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Pensionsversicherungsanstalt

      Ответник: Peter Brey

      Предмет

   Преюдициално запитване — Oberster Gerichtshof — Тълкуване на член 7, параграф 1, буква б) от Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки, за изменение на Регламент (ЕИО) № 1612/68 и отменяща Директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО (ОВ L 158, стр. 77; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 56), с последващи поправки — Право на гражданин на Съюза, който е прекратил професионалната си дейност, да пребивава повече от три месеца на територията на друга държава членка — Положение, в което посоченият гражданин получава пенсия в по-нисък размер от минималния доход за издръжка в приемащата държава членка, в резултат на което този гражданин е поискал изплащането на компенсираща добавка („Ausgleichszulage“), представляваща специално парично обезщетение, независещо от вноски

      Диспозитив

   Правото на Съюза, и по-специално член 7, параграф 1, буква б), член 8, параграф 4 и член 24, параграфи 1 и 2 от Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки, за изменение на Регламент (ЕИО) № 1612/68 и отменяща Директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО, трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат правна уредба на държава членка като разглежданата в главното производство, която, дори за периода след първите три месеца от пребиваването, изключва във всеки случай и автоматично възможността обезщетение като компенсиращата добавка, предвидена в член 292, параграф 1 от Общия закон за социалното осигуряване (Allgemeines Sozialversicherungsgesetz), изменен, считано от 1 януари 2011 г., със Закона за изпълнение на държавния бюджет за 2011 г. (Budgetbegleitgesetz 2011), да бъде предоставяно на икономически неактивен гражданин на друга държава членка, с мотива че въпреки издаденото на това лице удостоверение за регистрация, то не отговаря на условията, за да получи право да пребивава законно на територията на първата държава членка повече от три месеца, тъй като за придобиване на такова право на пребиваване е необходимо гражданинът да притежава достатъчно средства, така че да не се налага да подава молба за посоченото обезщетение.

      (1)  ОВ C 165, 9.6.2012 г.


title: Дело C-240/08: Определение на председателя на Съда от 4 декември 2008 г.  — Комисия на Европейските общности/Великото херцогство Люксембург

text:
               7.3.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 55/21

         Определение на председателя на Съда от 4 декември 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Великото херцогство Люксембург
   (Дело C-240/08) (1)

   (2009/C 55/37)

      Език на производството: френски

   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 183, 19.7.2008 г.


title: Дело F-79/13: Жалба, подадена на 12 ноември 2013 г. — ZZ/ЕЦМНН

text:
               1.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 31/22

         Жалба, подадена на 12 ноември 2013 г. — ZZ/ЕЦМНН
   (Дело F-79/13)
   2014/C 31/38
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представители: адв. L. Levi и адв. M. Vandenbussche)

      Ответник: Европейски център за мониторинг на наркотици и наркомании (ЕЦМНН)

      Предмет и описание на спора

   Отмяна на решението, с което се отхвърля искането на жалбоподателя, за да се констатира, че е извършен психически тормоз от ръководителя, и отмяна на решението да не се поднови договорът на жалбоподателя, и вследствие на това провеждане на ново безпристрастно разследване, плюс обезщетяване на материалните и морални вреди.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на директора от 11 септември 2012 г., с което се отхвърля искането на жалбоподателя,

               —

               да се отмени решението да не се поднови договорът на жалбоподателя от 14 септември 2012 г.,

               —

               да се отмени решението на председателя на управителния съвет от 13 май 2013 г. и решението на директора от 25 юни 2013 г. за отхвърляне на жалбата на жалбоподателя,

               —

               вследствие на това да се проведе ново редовно, непредубедено и безпристрастно разследване,

               —

               да се обезщетят претърпените от жалбоподателя материални вреди, оценени на 430 202 EUR,

               —

               да се обезщетят претърпените от жалбоподателя морални вреди, оценени на 120 000 EUR,

               —

               да се осъди ЕЦМНН да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-439/13 P: Решение на Съда (пети състав) от 12 ноември 2015 г. — Elitaliana SpA/Eulex Kosovo (Обжалване — Обществени поръчки за услуги — Съвместно действие 2008/124/ОВППС — Процедура за възлагане на обществени поръчки за хеликоптерно обезпечаване на мисията Eulex Kosovo — Жалба срещу решението за възлагане — Член 24, параграф 1, втора алинея ДЕС — Член 275, първа алинея ДФЕС — Обща външна политика и политика на сигурност (ОВППС) — Компетентност на Съда — Член 263, първа алинея ДФЕС — Понятието „орган, служба или агенция на Съюза“ — Мерки, за които отговаря Европейската комисия — Извинима грешка)

text:
               18.1.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 16/2

         Решение на Съда (пети състав) от 12 ноември 2015 г. — Elitaliana SpA/Eulex Kosovo
   (Дело C-439/13 P) (1)

   ((Обжалване - Обществени поръчки за услуги - Съвместно действие 2008/124/ОВППС - Процедура за възлагане на обществени поръчки за хеликоптерно обезпечаване на мисията Eulex Kosovo - Жалба срещу решението за възлагане - Член 24, параграф 1, втора алинея ДЕС - Член 275, първа алинея ДФЕС - Обща външна политика и политика на сигурност (ОВППС) - Компетентност на Съда - Член 263, първа алинея ДФЕС - Понятието „орган, служба или агенция на Съюза“ - Мерки, за които отговаря Европейската комисия - Извинима грешка))
   (2016/C 016/02)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Elitaliana SpA (представител: R. Colagrande, avvocato)

      Друга страна в производството: Eulex Kosovo (представител: Brosadola Pontotti, Solicitor)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Elitaliana SpA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 304, 19.10.2013 г.


title: Дело C-250/11: Преюдициално запитване, отправено от Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos Vyriausybės (Република Литва) на 20 май 2011 г. — Lietuvos geležinkeliai AB/Vilniaus teritorinė muitinė, Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

text:
               30.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 226/14

         Преюдициално запитване, отправено от Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos Vyriausybės (Република Литва) на 20 май 2011 г. — Lietuvos geležinkeliai AB/Vilniaus teritorinė muitinė, Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
   (Дело C-250/11)
   2011/C 226/27
   Език на производството: литовски

      Запитваща юрисдикция

   Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos Vyriausybės

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Lietuvos geležinkeliai AB

      Ответници: Vilniaus teritorinė muitinė, Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

      Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли да се приеме, че освобождаването от вносни мита, предвидено в член 112, параграф 1, буква а) от Регламент № 918/83 (1) и член 107, параграф 1, буква а) от Регламент № 1186/2009 (2), се прилага за моторни превозни средства, които са локомотиви?

               2.

               Трябва ли да се приеме, че освобождаването от данък върху добавената стойност, предвидено в член 82, параграф 1, буква а) от Директива 83/181/ЕИО (3) и член 84, параграф 1, буква а) от Директива 2009/132/ЕО (4), се прилага за моторни превозни средства, които са локомотиви?

               3.

               Ако на втория въпрос се отговори утвърдително, дали правни норми като установените в член 82, параграф 1, буква а) от Директива 83/181/ЕИО и член 84, параграф 1, буква а) от Директива 2009/132/ЕО, трябва да се тълкуват в смисъл, че забраняват на държава членка да ограничи случаите на освобождаване от ДДС при внос на гориво, като предвиди, че такова освобождаване е приложимо само за гориво, което е допуснато на територията на Европейския съюз в стандартни резервоари на автомобилни превозни средства и е необходимо за движението на тези превозни средства?

      (1)  Регламент (ЕИО) № 918/83 на Съвета от 28 март 1983 година относно установяване на режима на Общността за митнически освобождавания (ОВ L 105, 1983 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 2, стр. 126).

      (2)  Регламент (ЕО) № 1186/2009 на Съвета от 16 ноември 2009 година за установяване на система на Общността за митнически освобождавания (ОВ L 324, 2009 г., стр. 23).

      (3)  Директива 83/181/ЕИО на Съвета от 28 март 1983 година за определяне на обхвата на член 14, параграф 1, буква г) от Директива 77/388/ЕИО по отношение на освобождаването от данък добавена стойност при окончателен внос на някои стоки (ОВ L 105, 1983 г., стр. 38; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 45).

      (4)  Директива 2009/132/ЕО на Съвета от 19 октомври 2009 година за определяне приложното поле на член 143, букви б) и в) от Директива 2006/112/ЕО по отношение на освобождаването от данък добавена стойност при окончателен внос на някои стоки (ОВ L 292, 2009 г., стр. 5).


title: Дело T-690/14: Решение на Общия съд от 10 декември 2015 г. — Sony Computer Entertainment Europe/СХВП — Marpefa (Vieta) (Марка на Общността — Производство по отмяна — Фигуративна марка на Общността „Vieta“ — Реално използване на марката — Вид използване — Член 15, параграф 1 и член 51, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Форма на използване, която се различава по елементи, непроменящи отличителния характер — Доказателство за използването за регистрираните стоки)

text:
               1.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/51

         Решение на Общия съд от 10 декември 2015 г. — Sony Computer Entertainment Europe/СХВП — Marpefa (Vieta)
   (Дело T-690/14) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по отмяна - Фигуративна марка на Общността „Vieta“ - Реално използване на марката - Вид използване - Член 15, параграф 1 и член 51, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Форма на използване, която се различава по елементи, непроменящи отличителния характер - Доказателство за използването за регистрираните стоки))
   (2016/C 038/66)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Sony Computer Entertainment Europe Ltd (Лондон, Обединеното кралство) (представител: S. Malynicz, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: J. Crespo Carrillo)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Marpefa, SL (Барселона, Испания) (представител: I. Barroso Sánchez-Lafuente, адвокат)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 2 юли 2014 г. (преписка R 2100/2013-2), постановено в производство по отмяна със страни Sony Computer Entertainment Europe Ltd и Marpefa, SL

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 2 юли 2014 г. (преписка R 2100/2013-2) в частта, с която се отхвърля жалбата срещу решението на отдела по отмяна да отхвърли искането за отмяна на фигуративната марка на Общността „Vieta“ за „апарати за възпроизвеждане на звукове и образи“.

               2)

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3)

               Всяка от страните понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 431, 1.12.2014 г.


title: Дело C-48/15: Преюдициално запитване от la Сour d'appel de Bruxelles (Белгия), постъпило на 6 февруари 2015 г. — État belge — SPF Finances/ING International SA, succédant aux droits et obligations de ING Dynamic SA

text:
               27.4.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/32

         Преюдициално запитване от la Сour d'appel de Bruxelles (Белгия), постъпило на 6 февруари 2015 г. — État belge — SPF Finances/ING International SA, succédant aux droits et obligations de ING Dynamic SA
   (Дело C-48/15)
   (2015/C 138/44)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour d'appel de Bruxelles

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Белгийска държава — SPF Finances

      Ответник: ING International SA, приемник на правата и задълженията на ING Dynamic SA

      Преюдициални въпроси

               1)

               Директива 69/335/ЕИО на Съвета от 17 юли 1969 година относно косвените данъци върху набирането на капитал (1) и по-конкретно член 2 във връзка с членове 4, 10 и 11, трябва ли да се тълкува в смисъл, че не допуска разпоредби от националното право като членове 161 и 162 от белгийския Code des droits de succession, изменен с Програмния закон от 22 декември 2003 г. относно облагането на предприятията за колективно инвестиране, доколкото с посочения данък се облагат годишно предприятията за колективно инвестиране, учредени под формата на капиталови дружества в друга държава членка, които търгуват свои дялови единици в Белгия, върху общия размер на записаните в Белгия дялови единици, намален със сумата на изкупуванията и възстановяванията на посочените дялови единици, вследствие на което набраните в Белгия суми от такива предприятия, доколкото се намират в разпореждане на предприятията за колективно инвестиране, се облагат с посочения данък?

               2)

               Членове 49 — 55 и 56—[60] от Договора за ЕО, при необходимост във връзка с членове 10 и 293, второ тире от Договора за ЕО, трябва ли да се тълкуват в смисъл, че не допускат държава членка да променя едностранно критерий за привръзка на данък като предвидения в член 161 и сл. от белгийския Code des droits de succession, за да замени личен критерий за привръзка, основан на местопребиваването на данъчнозадълженото лице, закрепен в международното данъчно право, с евентуален вещен критерий за привръзка, който не е установен в международното данъчно право, като се има предвид, че за да гарантира данъчния си суверенитет, държавата членка е приела специфична санкция като предвидената в член 162, алинея 3 от Code des droits de succession, само по отношение на чуждестранните оператори?

               3)

               Членове 49 и 56 от Договора за ЕО, при необходимост във връзка с членове 10 и 293, второ тире от Договора за ЕО, трябва ли да се тълкуват в смисъл, че не допускат данъчно облагане като описаното по-горе, което, доколкото не отчита по никакъв начин данъците, с които вече са обложени в държавата членка на произхода им предприятията за колективно инвестиране, учредени в друга държава членка, представлява допълнителна финансова тежест, която може да затрудни търгуването на дяловите им единици в Белгия?

               4)

               Директива 85/611/ЕИО на Съвета от 20 декември 1985 г. относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно предприятията за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа (2), при необходимост във връзка с членове 10 и 293, второ тире от Договора за ЕО, трябва ли да се тълкува в смисъл, че не допуска данъчно облагане като описаното по-горе, доколкото то нарушава основата цел на Директивата да улесни търговията на дялови единици на предприятията за колективно инвестиране в Европейския съюз?

               5)

               Членове 49 и 56 от Договора за ЕО трябва ли да се тълкуват в смисъл, че не допускат административната тежест, с която е свързано събирането на данък като описания по-горе от предприятията за колективно инвестиране, учредени в друга държава членка, които търгуват дяловите си единици в Белгия?

               6)

               Членове 49 и 56 от Договора за ЕО трябва ли да се тълкуват в смисъл, че не допускат разпоредба от националното право като член 162, алинея 2 от Code des droits de succession, доколкото посочената разпоредба налага специфична санкция на предприятията за колективно инвестиране, учредени в друга държава членка, които търгуват дяловите си единици в Белгия, а именно съдебна забрана занапред за инвестиране на дялови единици в Белгия при неподаване на декларация до 31 март всяка година или при неплащане на описания по-горе данък?

      (1)  ОВ L 249, стр. 25; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 9.

      (2)  ОВ L 375, стр. 3; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 138.


title: Дело T-547/12: Определение на Общия съд от 5 декември 2014 г . — Teva Pharma и Teva Pharmaceuticals Europe/EMA

text:
               16.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 56/30

         Определение на Общия съд от 5 декември 2014 г. — Teva Pharma и Teva Pharmaceuticals Europe/EMA
   (Дело T-547/12) (1)

   (2015/C 056/42)
   Език на производството: английски
   Председателят на шести състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 46, 16.2.2013 г.


title: Дело T-183/14 R: Определение на председателя на Общия съд от 10 юни 2014 г.  — Schmiedag/Комисия (Обезпечително производство — Държавна помощ — Национална подкрепа на производството на електроенергия от възобновяеми източници — Решение на Комисията да открие официална процедура по разследване в областта на държавните помощи — Молба за спиране на изпълнението — Неотложност — Fumus boni juris)

text:
               22.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 329/17

         Определение на председателя на Общия съд от 10 юни 2014 г. — Schmiedag/Комисия
   (Дело T-183/14 R)
   ((Обезпечително производство - Държавна помощ - Национална подкрепа на производството на електроенергия от възобновяеми източници - Решение на Комисията да открие официална процедура по разследване в областта на държавните помощи - Молба за спиране на изпълнението - Неотложност - Fumus boni juris))
   2014/C 329/23
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Schmiedag GmbH (Хаген, Германия) (представители: H. Höfler, C. Kahle и V. Winkler, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: T. Maxian Rusche и R. Sauer)

      Предмет

   Искане за спиране на правното действие на решението, с което Комисията открива официална процедура по разследване в областта на държавните помощи по отношение на германския закон за енергията от възобновяеми източници.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.

               2)

               Отменя решение от 7 април 2014 г., Schmiedag/Комисия (T-183/14 R).

               3)

               Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело C-492/10: Преюдициално запитване, отправено от Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Linz (Австрия) на 14 октомври 2010 г. — Immobilien Linz GmbH & Co KG/Finanzamt Freistadt Rohrbach Urfahr

text:
               15.1.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 13/18

         Преюдициално запитване, отправено от Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Linz (Австрия) на 14 октомври 2010 г. — Immobilien Linz GmbH & Co KG/Finanzamt Freistadt Rohrbach Urfahr
   (Дело C-492/10)
   ()
   2011/C 13/31
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Linz

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Immobilien Linz GmbH & Co KG

      Ответник: Finanzamt Freistadt Rohrbach Urfahr

      Преюдициален въпрос

   Поемането на загуби на дружество от единствения съдружник в него, публичноправен орган, на чийто представител компетентният орган е възложил да подпомага финансово като съдружник всяка година това дружество, за да се покрият загубите със сума, предварително определена за тази цел от дружеството в проектобюджета или в стопанския план преди началото на финансовата година, увеличава ли активите на това дружество по смисъла на член 4, параграф 2, буква б) от Директива 69/335/ЕИО (1) (идентичен с член 3, буква з) от Директива 2008/7/ЕО)?

      (1)  Директива 69/335/ЕИО на Съвета от 17 юли 1969 година относно косвените данъци върху набирането на капитал (ОВ L 249, стр. 25; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 9).


title: Дело C-133/15: Решение на Съда (голям състав) от 10 май 2017 г. (преюдициално запитване от Centrale Raad van Beroep — Нидерландия) — H.C. Chavez-Vilchez и др./Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank и др. (Преюдициално запитване — Гражданство на Съюза — Член 20 ДФЕС — Право на пребиваване в държава членка като условие за получаване на социални помощи и детски надбавки — Гражданин на трета държава, полагащ ежедневно и действително грижи за малолетното си дете, гражданин на посочената държава членка — Задължение за гражданина на трета държава да докаже невъзможността на другия родител, който е гражданин на посочената държава членка, да се грижи за детето — Отказ за пребиваване, който може да принуди детето да напусне територията на държавата членка или дори територията на Съюза)

text:
               24.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 239/4

         Решение на Съда (голям състав) от 10 май 2017 г. (преюдициално запитване от Centrale Raad van Beroep — Нидерландия) — H.C. Chavez-Vilchez и др./Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank и др.
   (Дело C-133/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Гражданство на Съюза - Член 20 ДФЕС - Право на пребиваване в държава членка като условие за получаване на социални помощи и детски надбавки - Гражданин на трета държава, полагащ ежедневно и действително грижи за малолетното си дете, гражданин на посочената държава членка - Задължение за гражданина на трета държава да докаже невъзможността на другия родител, който е гражданин на посочената държава членка, да се грижи за детето - Отказ за пребиваване, който може да принуди детето да напусне територията на държавата членка или дори територията на Съюза))
   (2017/C 239/05)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Centrale Raad van Beroep

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: H.C. Chavez-Vilchez, P. Pinas, U. Nikolic, X.V. Garcia Perez, J. Uwituze, I.O. Enowassam, A.E. Guerrero Chavez, Y.R.L. Wip

      Ответници: Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank, College van burgemeester en wethouders van de gemeente Arnhem, College van burgemeester en wethouders van de gemeente ’s-Gravenhage, College van burgemeester en wethouders van de gemeente ’s-Hertogenbosch, College van burgemeester en wethouders van de gemeente Amsterdam, College van burgemeester en wethouders van de gemeente Rijswijk, College van burgemeester en wethouders van de gemeente Rotterdam

      Диспозитив

               1)

               Член 20 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че за да се прецени дали дете, гражданин на Европейския съюз, би било принудено да напусне територията на Съюза като цяло и по този начин би било лишено от ефективното упражняване на най-съществената част от предоставените му от посочения член права, ако на неговия родител, гражданин на трета държава, е отказано признаването на право на пребиваване във въпросната държава членка, обстоятелството, че другият родител, гражданин на Съюза, действително може и е готов да поеме сам ежедневната и действителна грижа за детето, е релевантно, но не е достатъчно, за да може да се установи, че между родителя, гражданин на трета държава, и детето няма отношение на зависимост от такова естество, че в случай на такъв отказ последното би било подложено на подобна принуда. Тази преценка трябва да се основава върху отчитането с оглед на висшия интерес на детето на всички обстоятелства в конкретния случай, по-специално неговата възраст, физическото и емоционалното му развитие, степента на емоционална обвързаност както с родителя, гражданин на Съюза, така и с родителя, гражданин на трета държава, а също и опасността, която раздялата с последния би породила за неговото душевно равновесие.

               2)

               Член 20 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска държава членка да постави правото на пребиваване на нейна територия на гражданин на трета държава, който е родител на малолетно дете, гражданин на посочената държава членка, за което ежедневно и действително се грижи, в зависимост от задължението посоченият гражданин да представи доказателства, които позволяват да се установи, че решение, с което се отказва право на пребиваване на родителя, гражданин на трета държава, би лишило детето от ефективното упражняване на съществената част от правата, свързани със статута на гражданин на Съюза, принуждавайки го да напусне територията на Съюза като цяло. Компетентните органи на съответната държава членка следва обаче въз основа на представените от страна на гражданина на трета държава доказателства да направят необходимите проверки, за да могат да преценят с оглед на всички обстоятелства в конкретния случай дали дадено решение за отказ би имало такива последици.

      (1)  ОВ C 178, 1.6.2015 г.


title: Дело T-902/16: Жалба, подадена на 21 декември 2016 г. — HeidelbergCement/Комисия

text:
               20.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/40

         Жалба, подадена на 21 декември 2016 г. — HeidelbergCement/Комисия
   (Дело T-902/16)
   (2017/C 053/49)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: HeidelbergCement AG (Хайделберг, Германия) (представители: U. Denzel, C. von Köckritz, P. Pichler и H. Weiß, lawyers)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение на Европейската комисия № (2016)6591 окончателен от 10 октомври 2016 г. за започване на производство по член 6, параграф 1, буква в) oт Регламент (ЕО) № 139/2004 (1) на Съвета по преписка M. 7878 — HeidelbergerCement/Schwenk/Cemex Hungary/Cemex Croatia относно планираното придобиване от Duna-Dráva Cement Kft. на 100 % от дяловете в Cemex Hratska dd. и Cemex Hungária Építőanyagok Kft.; и

               —

               във всички случаи да осъди Комисията да заплати съдебните разноски на жалбоподателя.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага едно основание.
   Според жалбоподателя Европейската комисия е допуснала явна грешка в преценката, като е приела жалбоподателя и Schwenk Zement KG — вместо Duna-Dráva Cement Kft., пълнофункционално съвместно предприятие, в което жалбоподателят и Schwenk Zement KG държат, всяко съответно, контролен пакет от 50 %, за „съответните предприятия“ и „поради това е заключила, че операцията е от „значение за Съюза“ по смисъла на член 1 oт Регламент № (EО) № 139/2004 на Съвета. Според жалбоподателя в действителност Европейската комисия не е компетентна да приема обжалваното решение и да преразгледа операцията въз основа на Регламент (EО) № 139/2004 на Съвета и поради това обжалваното решение нарушава член 1 от Регламент (EО) № 139/2004 на Съвета и принципите на правна сигурност и субсидиарност, на които той почива.
   Първо, жалбоподателят изтъква, че Европейската комисия е допуснала грешка в правото и явна грешка в преценката като се е позовала на парагрраф 147 oт Проекта за консолидирано юрисдикционно известие (2), за да квалифицира жалбоподателя и SchwenkZement KG, вместо Duna-Dráva Cement Kft., като „съответните предприятия“.
   Второ, жалбоподателят изтъква, че параграф 147 oт Проекта за консолидирано юрисдикционно известие би бил незаконосъобразен, ако можеше действително да се приложи към разглеждания случай, поради нарушение на член 1 oт Регламент (EО) № 139/2004 на Съвета и основополагащите принципи на правна сигурност и субсидиарност, на които той почива.

      (1)  Регламент (EO) № 139/2004 на Съвета от 20 януари 2004 година относно контрола върху концентрациите между предприятия (регламент за сливанията на ЕО) (ОВ, L 24, стр. 1.; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 201).

      (2)  Проект за консолидирано юрисдикционно известие на Комисията съгласно Регламент (EО) № 139/2004 на Съвета относно контрола върху концентрациите между предприятия (ОВ С 95, 2008 г., стр. 1).


title: Дело T-588/13: Определение на Общия съд от 8 юли 2014 г.  — Deutsche Rockwool Mineralwoll/СХВП — A. Weber (JETROC)

text:
               22.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 329/26

         Определение на Общия съд от 8 юли 2014 г. — Deutsche Rockwool Mineralwoll/СХВП — A. Weber (JETROC)
   (Дело T-588/13) (1)

   2014/C 329/43
   Език на производството: английски
   Председателят на първи състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 24, 25.1.2014 г.


title: Дело F-43/09: Жалба, подадена на 15 април 2009 г. — van Heuckelom/Европол

text:
               1.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 180/63

         Жалба, подадена на 15 април 2009 г. — van Heuckelom/Европол
   (Дело F-43/09)
   2009/C 180/117
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподател: Carlo van Heuckelom (Хага, Нидерландия) (представители: J. Damminghs и D. Dane, avocats)

      Ответник: Европейска полицейска служба (Европол)

      Предмет на описание на спора

   Отмяна на решението от 14 юли 2008 година, с което на жалбоподателя е предоставена само 1 стъпка за класиране в степен, както и на решението от 19 януари 2009 г., с което се отхвърля подадената срещу първото решение жалба.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението от 19 януари 2009 г., с което се отхвърля жалбата на жалбоподателя срещу решението от 14 юли 2008 г., както и да се отмени последното решение от 14 юли 2008 г., с което на жалбоподателя се предоставя една стъпка от 1 април 2008 г.,

               —

               да се осъди Европол да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-222/12: Решение на Съда (шести състав) от 13 март 2014 г. (преюдициално запитване от Tartu Ringkonnakohus — Estonie) — A Karuse AS/Politsei- ja Piirivalveamet (Автомобилен транспорт  — Регламент (EО) № 561/2006  — Задължение за използване на тахограф  — Изключение за превозните средства, използвани при поддръжката на пътищата  — Превозни средства, транспортиращи чакъл от кариерата до мястото, където се извършват работи по поддръжката на пътищата)

text:
               5.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 135/3

         Решение на Съда (шести състав) от 13 март 2014 г. (преюдициално запитване от Tartu Ringkonnakohus — Estonie) — A Karuse AS/Politsei- ja Piirivalveamet
   (Дело C-222/12) (1)

   ((Автомобилен транспорт - Регламент (EО) № 561/2006 - Задължение за използване на тахограф - Изключение за превозните средства, използвани при поддръжката на пътищата - Превозни средства, транспортиращи чакъл от кариерата до мястото, където се извършват работи по поддръжката на пътищата))
   2014/C 135/03
   Език на производството: естонски

      Запитваща юрисдикция

   Tartu Ringkonnakohus

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: A Karuse AS

      Ответник: Politsei- ja Piirivalveamet

      Предмет

   Преюдициално запитване — Tartu Ringkonnakohus — Тълкуване на член 13, параграф 1, буква з) от Регламент (ЕО) № 561/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 година за хармонизиране на някои разпоредби от социалното законодателство, свързани с автомобилния транспорт, за изменение на Регламенти (ЕИО) № 3821/85 и (ЕО) № 2135/98 на Съвета и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 3820/85 на Съвета (ОВ L 102, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 8, стр. 214) — Задължение за използване на тахограф — Изключение по отношение на това задължение за превозни средства, използвани във връзка с поддръжката на пътищата — Самосвал с общо тегло от 25,5 t, транспортиращ чакъл по обществен път от кариерата до мястото, където се извършват работи по ремонт и поддръжка на пътищата

      Диспозитив

   Понятието „превозни средства, използвани във връзка с поддръжка на пътищата“, залегнало в член 13, параграф 1, буква з) от Регламент (ЕО) № 561/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 година за хармонизиране на някои разпоредби от социалното законодателство, свързани с автомобилния транспорт, за изменение на регламенти (ЕИО) № 3821/85 и (ЕО) № 2135/98 на Съвета и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 3820/85 на Съвета — които превозни средства могат да бъдат освободени от задължението за използване на тахограф — трябва да се тълкува в смисъл, че то се отнася за превозни средства, превозващи материал до мястото на работите по поддръжка на пътищата, при условие че превозът е изцяло и изключително свързан с изпълнението на тези работи и представлява второстепенна дейност спрямо тях. Националният съд следва да прецени дали случаят е такъв, като държи сметка за съвкупността на относимите към делото в главното производство факти.

      (1)  ОВ C 209, 14.7.2012 г.


title: Дело T-484/07: Жалба, подадена на 22 декември 2007 г. — Румъния/Комисия на Европейските общности

text:
               23.2.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 51/57

         Жалба, подадена на 22 декември 2007 г. — Румъния/Комисия на Европейските общности
   (Дело T-484/07)
   (2008/C 51/103)
   Език на производството: румънски
   Страни

      Жалбоподател: Румъния [представители: г-н Aurel Ciobanu-Dordea, agent, г-жа Emilia Gane и г-жа Dumitra Mereuță, consilieri]

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               да отмени Решение C(2007) 5253 окончателен на Комисията от 26 октомври 2007 година относно Националния план за разпределяне на квотите за емисии на парникови газове за периода 2008-2012 година, за който Румъния е изпратила уведомление съгласно Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета;

               —

               да осъди Комисията на Европейските общности да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи
   С оспорваното решение Комисията отхвърля частично Националния план за разпределяне на квотите за емисии на парникови газове за периода 2008-2012 година, за който Румъния е изпратила уведомление съгласно Директива 2003/87/ЕО (1), като намалява общия брой квоти, които следва да бъдат разпределени в рамките на схемата на Общността, с 19,754248 милиона тона CO2 в годишен еквивалент и като определя, че не трябва да бъде надхвърлено общо средно годишно равнище от 75,944352 милиона тона за квотите емисии, които могат да бъдат разпределяни.
   В подкрепа на своята жалба жалбоподателката изтъква следните доводи:

               —

               Комисията е нарушила член 9, параграфи 1 и 3 и член 11, параграф 2 от Директива 2003/87/ЕО с това, че е определила като задължително, на базата на собствен метод, общото количество на квотите емисии, които могат да бъдат разпределяни от Румъния, като по този начин е превишила своите правомощия;

               —

               Комисията е приложила лишен от прозрачност метод за определяне на общото количество на квотите за емисии, като с това е нарушила както член 9, параграф 3, така и член 9, параграф от Директива 2003/87/ЕО;

               —

               В контекста на прилагане на собствения метод, Комисията е нарушила принципа на забрана за дискриминация;

               —

               Комисията е нарушила член 9, параграф 3 от Директива 2003/87/ЕО и член 253 ЕО, като не е мотивирала в достатъчна степен Решение C(2007) 5253 окончателен.

      (1)  Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета (ОВ L 275, 25.10.2003 г., стр. 32; Специално издание на български език; 2007 г., глава 15, том 10, стр. 78).


title: Дело C-132/15 P: Определение на заместник-председателя на Съда от 18 декември 2015 г. — Съд на Европейския съюз/Европейска комисия, Aalberts Industries NV

text:
               29.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 78/11

         Определение на заместник-председателя на Съда от 18 декември 2015 г. — Съд на Европейския съюз/Европейска комисия, Aalberts Industries NV
   (Дело C-132/15 P) (1)

   (2016/C 078/15)
   Език на производството: нидерландски
   Заместник-председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 205, 22.6.2015 г.


title: Дело T-20/07 P: Жалба, подадена на 26 януари 2007 г. от Европейската комисия срещу Решение, постановено на 14 ноември 2006 г. от Съда на публичната служба по дело F-100/05, Chatziioannidou/Комисия

text:
               24.3.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 69/22

         Жалба, подадена на 26 януари 2007 г. от Европейската комисия срещу Решение, постановено на 14 ноември 2006 г. от Съда на публичната служба по дело F-100/05, Chatziioannidou/Комисия
   (Дело T-20/07 P)
   (2007/C 69/50)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Комисия на Европейските общности (Брюксел, Белгия) (представители: K. Hermann и D. Martin)

      Друга страна в производството: Eleni Chatziioannidou (Auderghem, Белгия)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решението на Съда на публичната служба от 14 ноември 2006 година, постановено по дело F-100/05,

               —

               да се отхвърли искът, предявен от г-жа Chatziioannidou,

               —

               да се постанови, че всяка от страните ще поеме собствените си разноски по настоящото дело и по производството пред Съда на публичната служба.

         Правни основания и основни доводи
   С оспорваното в рамките на настоящата жалба решение от 14 ноември 2006 година Съдът на публичната служба (СПС) отменя решенията на Комисията от 30 ноември 2004 г. и от 20 февруари 2005 г., с които се изчисляват годините осигурителен стаж на E. Chatziioannidou след прехвърлянето на актюерската равностойност на придобитите от нея пенсионни права в Гърция към общностната пенсионна схема.
   В подкрепа на искането си за отмяна на споменатото решение Комисията изтъква едно основание, свързано с нарушение на Регламенти № 1103/97 (1) и № 974/98 (2), както и на общите разпоредби по прилагането на член 11 от приложение VIII (3). Комисията твърди, че предпоставките, на които изцяло се опират заключенията на СПС са резултат от неправилно тълкуване на обхвата на Регламент № 1103/97. Комисията смята, противно на мнението на Съда на публичната служба, че въпросният регламент урежда запазването на договорните задължения, поети от частни субекти, но не и от публични общности. Освен това, тя твърди, че при всички случаи този въпрос няма отношение към разглеждания спор, доколкото Комисията не е имала никакви задължения към E. Chatziioannidou към датата на въвеждането на еурото и следователно принципът на продължителността на действието на договорите, уреден в член 3 на Регламент № 1103/97, в този случай е правно неприложим. Обратно, според Комисията в случая би трябвало да се приложи Регламент № 974/98 и по-конкретно неговият член 14, в чиято светлина трябва да се разглеждат и общите разпоредби по прилагането. Следователно, разпоредбата на член 4, параграф 4 от общите разпоредби по прилагането, уреждащи правилата за преизчисляване в еуро на суми, прехвърлени във валута, различна от еурото, не може да се приложи в случай на прехвърляне след въвеждането на еурото на пенсионни права, придобити във вече въвелата еурото Гърция. Комисията освен това посочва, че, противно на мнението на Съда на публичната служба, поради разделението на правомощията между Комисията и националните власти по прилагането на член 11, параграф 2 от приложение VIII към Правилника, E. Chatziioannidou не може да упреква Комисията за метода на изчисляване размера на актюерската равностойност, прехвърлена от гръцките власти към Комисията, тъй като единствено гръцките власти са били компетентни да изберат подходящ метод на изчисление, но са решили да прехвърлят по сметката на Общностите сума, вече посочена в еуро.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1103/97 на Съвета от 17 юни 1997 година относно определени разпоредби, отнасящи се до въвеждането на еурото, ОВ L 162, стр. 1. Специално издание 2007 г., глава 10, том 01.

      (2)  Регламент (ЕО) № 974/98 на Съвета от 3 май 1998 година относно въвеждането на еурото, ОВ L 139, стр. 1. Специално издание 2007 г., глава 10, том 01

      (3)  Общи разпоредби по прилагането на членове 11 и 12 от приложение VIII към Правилника, така както е изменен с Регламент (ЕО, Евратом) № 723/2004 на Съвета от 22 март 2004 година (ОВ L 124, стр. 1).


title: Дело F-120/12: Жалба, подадена на 17 октомври 2012 г. — ZZ/Европол

text:
               8.12.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 379/36

         Жалба, подадена на 17 октомври 2012 г. — ZZ/Европол
   (Дело F-120/12)
   2012/C 379/62
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: J.-J. Ghosez, avocat)

      Ответник: Европейска полицейска служба (Европол)

      Предмет на производството

   Отмяна на решението на Европол да не поднови срочния договор на жалбоподателя и осъждане на Европол да заплати разликата между възнаграждението, което жалбоподателят би получавал, ако бе продължил да работи в Европол, и всяко друго обезщетение, което действително е получавал от 1 март 2012 г.

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението на ответника от 28 ноември 2011 г., с което той уведомява жалбоподателя, че няма да поднови срочния му договор, който изтича на 29 февруари 2012 г.,

               —

               да се осъди ответника да заплати на жалбоподателя разликата между, от една страна, размера на възнаграждението, което жалбоподателят би получавал, ако бе продължил да работи в Европол, и от друга страна, размера на възнаграждението, хонорарите, обезщетенията за безработица или всякакво друго заместващо обезщетение, който той действително получава от 1 март 2012 г. вместо възнаграждението, което е получавал като срочно нает служител;

               —

               да се осъди Европол да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-66/01: Решение на Общия съд от 25 юни 2010 г. — Imperial Chemical Industries/Комисия (Конкуренция — Злоупотреба с господстващо положение — Пазар на сода в Обединеното кралство — Решение за установяване на нарушение на член 82 ЕО — Погасяване по давност на правото на Комисията да налага глоби или санкции — Разумен срок — Съществени процесуални правила — Сила на пресъдено нещо — Наличие на господстващо положение — Злоупотреба при използване на господстващото положение — Засягане на търговията между държави членки — Глоба — Тежест и продължителност на нарушението — Смекчаващи обстоятелства)

text:
               14.8.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 221/33

         Решение на Общия съд от 25 юни 2010 г. — Imperial Chemical Industries/Комисия
   (Дело T-66/01) (1)

   (Конкуренция - Злоупотреба с господстващо положение - Пазар на сода в Обединеното кралство - Решение за установяване на нарушение на член 82 ЕО - Погасяване по давност на правото на Комисията да налага глоби или санкции - Разумен срок - Съществени процесуални правила - Сила на пресъдено нещо - Наличие на господстващо положение - Злоупотреба при използване на господстващото положение - Засягане на търговията между държави членки - Глоба - Тежест и продължителност на нарушението - Смекчаващи обстоятелства)
   2010/C 221/51
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Imperial Chemical Industries Ltd, по-рано Imperial Chemical Industries plc (Лондон, Обединеното кралство) (представители: първоначално D. Vaughan, D. Anderson, QC, S. Lee, barrister, S. Turner, S. Berwick и R. Coles, solicitors, впоследствие D. Vaughan, S. Lee, S. Berwick и S. Ford, barrister)

      Ответник: Европейска комисия (представители: J. Currall и P. Oliver, подпомагани от J. Flynn, QC и C. West, barrister)

      Предмет

   Като главно искане отмяна на Решение 2003/7/ЕО на Комисията от 13 декември 2000 година относно процедура по прилагане на член 82 [ЕО] (Дело COMP/33.133 — Г: Натриев карбонат — ICI) (ОВ, L 10, 2003 г. стр. 33) и при условията на евентуалност искане за отмяна или намаляване на наложената на жалбоподателя глоба

      Диспозитив

               1.

               Отменя член 1 от Решение 2003/7/CE на Комисията от 13 декември 2000 година относно процедура по прилагане на член 82 [ЕО] (Дело COMP/33.133 — Г: Натриев карбонат — ICI) в частта, в която се установява, че през 1983 г Imperial Chemical Industries Ltd нарушава разпоредбите на член 82 ЕО.

               2.

               Определя размера на наложената глоба на Imperial Chemical Industries в член 2 от Решение 2003/7 на 8 милиона евро.

               3.

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               4.

               Imperial Chemical Industries понася четири пети от направените от него съдебни разноски и четири пети от разноските на Европейската комисия.

               5.

               Комисията понася една пета от направените от нея разноски и една пета от разноските на Imperial Chemical Industries.

      (1)  ОВ C 150, 19.5.2001 г.


title: Дело C-119/15: Преюдициално запитване от Sąd Apelacyjny w Warszawie (Полша), постъпило на 9 март 2015 г. — Biuro podróży „Partner“ Sp. z o.o, Sp. komandytowa w Dąbrowie Górniczej/Prezes Urzędu Ochrony Konkurencji i Konsumentów

text:
               15.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/18

         Преюдициално запитване от Sąd Apelacyjny w Warszawie (Полша), постъпило на 9 март 2015 г. — Biuro podróży „Partner“ Sp. z o.o, Sp. komandytowa w Dąbrowie Górniczej/Prezes Urzędu Ochrony Konkurencji i Konsumentów
   (Дело C-119/15)
   (2015/C 198/24)
   Език на производството: полски

      Запитваща юрисдикция

   Sąd Apelacyjny w Warszawie

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Biuro podróży „Partner“ Sp. z o.o, Sp. komandytowa w Dąbrowie Górniczej

      Ответник: Prezes Urzędu Ochrony Konkurencji i Konsumentów

      Преюдициални въпроси

               1)

               С оглед на член 6, параграф 1 и член 7 от Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори (1) във връзка с членове 1 и 2 от Директива 2009/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 година относно исковете за преустановяване на нарушения с цел защита на интересите на потребителите (2) може ли прилагането в договори с общи условия на разпоредби с еднакво съдържание като някои разпоредби, обявени за недопустими с влязло в сила съдебно решение и вписани в регистъра на недопустимите разпоредби в договорите с общи условия, да се приеме — по отношение на друг търговец, който не е участвал в производството, приключило с вписването на разпоредбата в регистъра на недопустимите разпоредби в договорите с общи условия — за неправомерно действие, което от гледна точка на националното право представлява практика в нарушение на колективните интереси на потребителите и е основание за налагане на имуществена санкция в национално административно производство?

               2)

               С оглед на член 267, трета алинея от Договора за функционирането на Европейския съюз кой национален съд е юрисдикция, чиито решения не подлежат на обжалване съгласно националното право — второинстанционният съд, чиито решения по въззивни жалби подлежат на касационно обжалване като предвиденото в полския Граждански процесуален кодекс, или пък Върховният съд (Sąd Najwyższy), който е компетентен да се произнесе по касационната жалба?

      (1)  ОВ L 95, стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273.

      (2)  ОВ L 110, стр. 30.


title: Дело C-190/12: Преюдициално запитване, отправено от Wojewódzki Sąd Administracyjny w Bydgoszczy (Полша) на 23 април 2012 г. — Emerging Markets Series of DFA Investment Trust Company/Dyrektor Izby Skarbowej w Bydgoszczy

text:
               14.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/4

         Преюдициално запитване, отправено от Wojewódzki Sąd Administracyjny w Bydgoszczy (Полша) на 23 април 2012 г. — Emerging Markets Series of DFA Investment Trust Company/Dyrektor Izby Skarbowej w Bydgoszczy
   (Дело C-190/12)
   2012/C 209/05
   Език на производството: полски

      Запитваща юрисдикция

   Wojewódzki Sąd Administracyjny w Bydgoszczy

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Emerging Markets Series of DFA Investment Trust Company

      Ответник: Dyrektor Izby Skarbowej w Bydgoszczy

      Преюдициални въпроси

               1.

               Следва ли член 56, параграф 1 ЕО (понастоящем член 63 ДФЕС) да се прилага при преценката на допустимостта на прилагането от държава членка на национални правни разпоредби, които предвиждат различно третиране с оглед на правното положение на данъчнозадълженото лице като в рамките на общо лично освобождаване предоставят освобождаване от облагане с определения като фиксирана сума корпоративен данък за получени дивиденти в полза на инвестиционни фондове със седалище в държава членка на Европейския съюз, но не предвиждат такова освобождаване за инвестиционен фонд, чието седалище за данъчни цели се намира в САЩ?

               2.

               Може ли различното третиране на фондове със седалище в трета държава и на фондове със седалище в държава — членка на Европейския съюз, предвидено в националното право по отношение на личното освобождаване в областта на корпоративния данък, да се приеме за обосновано с оглед на член 58, параграф 1, буква a) ЕО във връзка с член 58, параграф 3 ЕО (понастоящем член 65, параграф 1, буква a) ДФЕС във връзка с член 65, параграф 3 ДФЕС)?


title: Дело C-611/11 P: Определение на Съда от 10 октомври 2012 г. — ara AG/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Allrounder SARL (Обжалване — Марка на Общността — Регламент (ЕО) № 207/2009 — Член 8, параграф 1, буква б) — Международна регистрация, посочваща Европейската общност — Фигуративна марка „А“ с два триъгълни мотива — По-ранна национална словна марка „A“ — Относителни основания за отказ — Липса на вероятност от объркване)

text:
               6.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 101/4

         Определение на Съда от 10 октомври 2012 г. — ara AG/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Allrounder SARL
   (Дело C-611/11 P) (1)

   (Обжалване - Марка на Общността - Регламент (ЕО) № 207/2009 - Член 8, параграф 1, буква б) - Международна регистрация, посочваща Европейската общност - Фигуративна марка „А“ с два триъгълни мотива - По-ранна национална словна марка „A“ - Относителни основания за отказ - Липса на вероятност от объркване)
   2013/C 101/07
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ara AG (представител: M. Gail, Rechtsanwalt)

      Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Folliard-Monguiral), Allrounder SARL (представител: N. Boespflug, avocat)

      Предмет

   Жалба, подадена срещу Решение на Общия съд (седми състав) от 22 септември 2011 г. по дело ara/СХВП — Allrounder („A“ с два триъгълни мотива) (T-174/10), с което се отхвърля жалбата срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 26 януари 2010 г. (преписка R 481/2009-1) относно производство по възражение между ara и Allrounder — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1) — Фигуративна марка „A“ с два триъгълни мотива — Възражение от страна на притежателя на националната словна марка „A“ — Вероятност от объркване между двете марки — Погрешна преценка на отличителния характер

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда ara AG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 133, 5.5.2012 г.


title: Дело T-32/16: Определение на Общия съд от 25 октомври 2016 г. — Чешка република/Комисия

text:
               19.12.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 475/25

         Определение на Общия съд от 25 октомври 2016 г. — Чешка република/Комисия
   (Дело T-32/16) (1)

   (2016/C 475/37)
   Език на производството: чешки
   Председателят на седми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 98, 14.3.2016 г.


title: Дело T-263/10: Жалба, подадена на 16 юни 2010 г. — Испания/Комисия

text:
               14.8.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 221/52

         Жалба, подадена на 16 юни 2010 г. — Испания/Комисия
   (Дело T-263/10)
   ()
   2010/C 221/83
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Испания (представител: г-жа Nuria Díaz Abad, abogado del Estado)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на Европейската комисия от 8 април 2010 г. за прекратяване на плащането по искане за междинно плащане, изпратено от Испания на 17 декември 2009 г., по мотиви, изложени в част I от правните съображения на този акт;

               —

               да се уважи искането за плащане на лихви от Европейската комисия поради забавата при реалното изплащане на неоснователно спрените междинни плащания;

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Настоящата жалба е насочена срещу решението на Комисията да прекъсне срока за плащане по искането за междинно плащане, изпратено от Испания на 17 декември 2009 г. Посоченото искане за междинно плащане в размер на 2 717 227,26 EUR е по оперативна програма за подпомагане от Общността чрез Европейския социален фонд, в рамките цел „Регионална конкурентноспособност и заетост“ на Comunidad Autónoma de Baleares [Автономна област Балеарски острови] (CCI 2007ESO52PO005).
   В подкрепа на исканията си жалбоподателят изтъква следното:

               —

               Нарушение на член 91, параграф 1, буква a) от Регламент № 1083/2006 (1) на Съвета от 11 юли 2006 година за определяне на общи разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд и Кохезионния фонд, доколкото без да прибегне до доклад на национален или общностен одитиращ орган, който да сочи за наличие на съществени недостатъци във функционирането на системите за управление и контрол, и без да са налице такива недостатъци, с обжалваното решение Комисията е прекъснала срока за плащане по искането за междинно плащане, изпратено от Испания.

               —

               Нарушение на одобрената от Комисията стратегия за контрол, доколкото Комисията е прекъснала срока за плащане по посоченото искане за междинно плащане като е приела липсата на одити на системите за съществено забавяне при изпълнението на стратегията, въпреки че посочената стратегия е позволявала на Кралство Испания да представи одитите на системите до 30 юни 2010 г.

               —

               Нарушение на принципа на правна сигурност, доколкото това, за което Комисията упреква Кралство Испания, е че не е извършило одитите на системите по-рано от предвиденото в уговорения със самата Комисия график, поради което това изискване не е било предвидимо за испанските власти.

               —

               Нарушение на принципа на оправданите правни очаквания, доколкото националните органи са действали съгласно графика на одитите, одобрен от Комисията като част от стратегията, и са спазвали този график, без в нито един момент Комисията да покаже, че това представлява някакъв недостатък на системата за управление и контрол.

               —

               Нарушение на принципа на пропорционалност, тъй като приетата от Комисията мярка е непропорционална и противоречи на ефективното финансово управление и тъй като съществуват правни средства за постигане на същата цел, чиито последици не са така тежки.

               —

               На последно място, Кралство Испания претендира лихви за забава по член 87, параграф 2 от Регламент № 1083/2006, член 83 от Регламент № 1605/2002 (2) и по член 106, параграф 5 от Регламент № 2342/2002 на Комисията (3).

      (1)  Регламент (ЕО) № 1083/2006 на Съвета от 11 юли 2006 година за определяне на общи разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд и Кохезионния фонд и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1260/1999 (ОВ L 210, стр. 25; Специално издание на български език, 2007 г., глава 14, том 2, стр. 64).

      (2)  Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 година относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (ОВ L 25, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 198).

      (3)  Регламент (ЕО, Евратом) № 2342/2002 на Комисията от 23 декември 2002 година относно определянето на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета относно Финансовия регламент, приложим към общия бюджет на Европейските общности (ОВ L 357, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 4, стр. 3).


title: Дело F-80/11: Жалба, подадена на 3 август 2011 г. — ZZ/Европейски център за профилактика и контрол върху заболяванията

text:
               29.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 319/30

         Жалба, подадена на 3 август 2011 г. — ZZ/Европейски център за профилактика и контрол върху заболяванията
   (Дело F-80/11)
   2011/C 319/65
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представители: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal и D. Abreu Caldas, avocats)

      Ответник: Европейски център за профилактика и контрол върху заболяванията

      Предмет на производството

   Искане за отмяна на решението за прекратяване на договора на жалбоподателя по дисциплинарни причини и за изплащането на определена сума като обезщетение за твърдените имуществени и неимуществени вреди.

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението на органа, оправомощен да сключва договори, от 11 октомври 2010 г. за предсрочно прекратяване на договора на жалбоподателя с предизвестие от два месеца, което изтича на 11 декември 2010 г.,

               —

               да се осъди ответника да заплати съдебните разноски, както и сума в размер на 300 000 EUR като обезщетение за претърпените от жалбоподателя имуществени и неимуществени вреди.


title: Дело T-712/13: Жалба, подадена на 20 декември 2013 г. — Monster Energy/СХВП ( „REHABILITATE“ )

text:
               1.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 61/16

         Жалба, подадена на 20 декември 2013 г. — Monster Energy/СХВП („REHABILITATE“)
   (Дело T-712/13)
   2014/C 61/29
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Monster Energy Company (Corona, САЩ) (представител: P. Brownlow, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 17 октомври 2013 г., постановено по преписка R 609/2013-1;

               —

               да осъди ответника да заплати разноските в производството.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „REHABILITATE“ за стоки от класове 5, 30 и 32 — заявка за регистрация на марка на Общността № 10 834 802.

      Решение на проверителя: отхвърля заявката.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, буква в) и член 4 от Регламента относно марката на Общността.


title: Дело T-274/11 P: Определение на Общия съд от 7 декември 2011 г. — Mioni/Комисия (Обжалване — Публична служба — Договорно наети служители — Добавка за пребиваване в чужда държава — Условия, предвидени в член 4 от приложение VII към Правилника — Понятие за обичайно местопребиваване — Изопачаване на фактите — Отчасти явно недопустима и отчасти явно неоснователна жалба)

text:
               11.2.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 39/14

         Определение на Общия съд от 7 декември 2011 г. — Mioni/Комисия
   (Дело T-274/11 P) (1)

   (Обжалване - Публична служба - Договорно наети служители - Добавка за пребиваване в чужда държава - Условия, предвидени в член 4 от приложение VII към Правилника - Понятие за обичайно местопребиваване - Изопачаване на фактите - Отчасти явно недопустима и отчасти явно неоснователна жалба)
   2012/C 39/28
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Gaëtan Barthélémy Maxence Mioni (Брюксел, Белгия) (представител: L. Vogel, avocat)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: D. Martin и B. Eggers)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (втори състав) от 15 март 2011 година по дело Mioni/Комисия (F-28/10, все още непубликувано в Сборника), която цели отмяна на решението.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда г-н Gaëtan Barthélémy Maxence Mioni да понесе направените от него в настоящото производство съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 232, 6.8.2011 г.


title: Дело C-372/15: Преюдициално запитване от Tribunal Supremo (Испания), постъпило на 13 юли 2015 г. — Dow Chemical Ibérica S.A./Administración del Estado

text:
               21.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 311/41

         Преюдициално запитване от Tribunal Supremo (Испания), постъпило на 13 юли 2015 г. — Dow Chemical Ibérica S.A./Administración del Estado
   (Дело C-372/15)
   (2015/C 311/44)
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Supremo

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Dow Chemical Ibérica S.A.

      Друга страна: Administración del Estado

      Преюдициални въпроси

               1)

               Противоречи ли Решение 2013/448/ЕС (1) на разпоредбите на член 296 от Договора за функционирането на Европейския съюз и член 41 от Хартата на основните права (2), доколкото определянето на коефициента за корекция е извършено по механизъм, който в нарушение на задължението за мотивиране не позволява на собствениците на засегнати инсталации да се запознаят с данните, изчисленията и критериите, които са взети предвид при приемането му.

               2)

               По начина, по който в Решение 2013/448/ЕС се уточнява и определя максималният праг на емисиите на промишлеността и коефициентът за междусекторна корекция, предвидени в член 10а, параграф 5 от Директива 2003/87/ЕС (3) и член 15 от Решение 2011/278/ЕС (4), нарушава ли се член 10а, параграф 1 и член 23, параграф 3 от посочената директива от 2003 г., след като Решение 2013/448/ЕС не е било изготвено в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, предвидена в Решение 1999/468/ЕО (5).

               3)

               Като се има предвид, че Решение 2013/448/ЕС и/или член 15 от Решение 2011/278/ЕС създават асиметрия между:

                           —

                           основата за изчисляване, установена в член 10а, параграф 5, букви а) и б) от [Директива 2003/87/ЕО] […], като в посочената основа не са включени емисиите, отделени при производството на електрическа енергия във връзка с изгарянето на отпадни газове и при комбинираното производство на топлоенергия в инсталации, включени в приложение I към посочената директива, и

                           —

                           критериите, въведени с член 10а, параграфи 1 и 4 от посочената директива за безплатно разпределяне на квоти за емисии, където този вид емисии е включен:

                                       а)

                                       Решение 2013/448/ЕС и/или член 15 от Решение 2011/278/ЕС нарушават ли член 10а, параграф 5 във връзка с член 3, буква ф) и посочения член 10а, параграф 1, трета алинея in fine от Директива 2003/87/ЕС, след като в тях се приема, че отделените емисии при изгаряне на отпадни газове или при производство на топлоенергия в произвеждащи електричество инсталации, включени в приложение I към посочената директива, при всички случаи са емисии от „генератори на електроенергия“ за целите на определянето на максималния праг на емисиите за промишлеността, и съответно е трябвало да бъдат изключени от това изчисляване?

                                       б)

                                       При отрицателен отговор на предходния въпрос, Решение 2013/448/ЕС и/или член 15 от Решение 2011/278/ЕС нарушават ли член 10а, параграф 5 от Директива 2003/87/ЕС и/или целите на тази директива, доколкото изключват от основата за изчисляване на максималния праг на промишлените емисии, който се урежда в тази разпоредба, емисиите, отделени при производството на електричество от отпадни газове и при комбинираното производство на топлоенергия в инсталации, включени в приложение I към посочената директива, на които обаче безплатно могат да се разпределят квоти за емисии в съответствие с член 10а, параграфи 1 — 4 от същата директива?

               4)

               Решение 2013/448/ЕС на Комисията и евентуално прилаганото чрез него Решение 2011/278/ЕС противоречат ли на член 10а, параграф 12 от директивата, след като обхватът на коефициента за междусекторна корекция се разширява по отношение на отрасли, определени в Решение 2010/2/ЕС (6) (понастоящем Решение 2014/746/ЕС) (7) на Комисията като изложени на съществен риск от изтичане на въглерод, със съответното намаляване на разпределените безплатни квоти за емисии.

               5)

               Решение [2013/448/ЕС] нарушава ли член 10а, параграф 5 от Директива 2003/87/ЕС, доколкото, за да определи проверените емисии, отделени в периода 2005 — 2007 г., посочен в букви а) и б) от посочения параграф, Европейската комисия

                           а)

                           не взема предвид емисиите, които не са включени в Независимия регистър на транзакциите на Общността, макар това да са емисии, чието регистриране не е било задължително в разглеждания период.

                           б)

                           доколкото е възможно, екстраполира релевантните стойности за емисии от проверените емисии в годините след 2008 г., прилагайки коефициент от 1,74 % в обратна посока.

                           в)

                           изключва всички емисии, отделени от закрити инсталации преди 30 юни 2011 г.

      (1)  Решение 2013/448/ЕС на Комисията от 5 септември 2013 година относно националните мерки за изпълнение за преходното безплатно разпределяне на квоти за емисии на парникови газове в съответствие с член 11, параграф 3 от Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 240, стр. 27).

      (2)  ОВ C 364, 2000 г., стр. 1.

      (3)  Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета (ОВ L 275, стр. 32; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 10, стр. 78).

      (4)  Решение 2011/278/ЕС на Комисията от 27 април 2011 година за определяне на валидни за целия Европейски съюз преходни правила за хармонизираното безплатно разпределяне на квоти за емисии съгласно член 10а от Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 130, стр. 1).

      (5)  Решение 1999/468/ЕС на Съвета от 28 юни 1999 година за установяване на условията и реда за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (ОВ L 184, стр. 23; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 2, стр. 159).

      (6)  Решение 2010/2/ЕС на Комисията от 24 декември 2009 година за определяне, съгласно Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, на списък с отрасли и подотрасли, за които сe смята, че са изложени на съществен риск от изтичане на въглерод (ОВ L 1, 2010 г., стр. 10).

      (7)  ОВ L 308, стр. 114.


title: Дело T-382/14: Решение на Общия съд от 24 септември 2015 г. — Rintisch/СХВП — Compagnie laitière européenne (PROTICURD) (Марка на Общността — Производство по възражение — Международна регистрация, посочваща Европейската общност — Словна марка „PROTICURD“ — По-ранни национални словни марки „PROTI“ и „PROTIPLUS“ — По-ранна национална фигуративна марка „Proti Power“ — Относително основание за отказ — Допустимост — Член 59 от Регламент (ЕО) № 207/2009 и член 8, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 216/96 — Задължение за мотивиране — Член 75 от Регламент № 207/2009 — Реално използване на по-ранните марки — Член 42, параграф 2 от Регламент № 207/2009 — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009)

text:
               23.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 389/51

         Решение на Общия съд от 24 септември 2015 г. — Rintisch/СХВП — Compagnie laitière européenne (PROTICURD)
   (Дело T-382/14) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Международна регистрация, посочваща Европейската общност - Словна марка „PROTICURD“ - По-ранни национални словни марки „PROTI“ и „PROTIPLUS“ - По-ранна национална фигуративна марка „Proti Power“ - Относително основание за отказ - Допустимост - Член 59 от Регламент (ЕО) № 207/2009 и член 8, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 216/96 - Задължение за мотивиране - Член 75 от Регламент № 207/2009 - Реално използване на по-ранните марки - Член 42, параграф 2 от Регламент № 207/2009 - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009))
   (2015/C 389/56)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Bernhard Rintisch (Ботроп, Германия) (представител: A. Dreyer, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Schifko)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Compagnie laitière européenne SA (Конде-сюр-Вир, Франция) (представител: C. Hertz-Eichenrode, адвокат)

      Предмет

   Жалба за отмяна на решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 14 март 2014 г. (преписка R 609/2011-4), свързано с производство по възражение със страни Bernhard Rintisch и Compagnie laitière européenne SA

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 14 март 2014 г. (преписка R 609/2011-4).

               2)

               СХВП понася, наред със собствените си съдебни разноски, и съдебните разноски, направени от Bernhard Rintisch.

               3)

               Compagnie laitière européenne SA понася собствените си съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 282, 25.8.2014 г.


title: Дело T-257/16: Определение на Общия съд от 28 февруари 2017 г. — NM/Европейски съвет (Жалба за отмяна — Изявление на ЕС и Турция от 18 март 2016 г. — Съобщение за печата — Понятие „международно споразумение“ — Определяне на автора на акта — Обхват на акта — Сесия на Европейския съвет — Среща на държавните или правителствените ръководители на държавите — членки на Европейския съюз, проведена в помещенията на Съвета на Европейския съюз — Качество на представителите на държавите — членки на Съюза, по време на среща с представителя на трета страна — Член 263, първа алинея ДФЕС — Липса на компетентност)

text:
               18.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 121/32

         Определение на Общия съд от 28 февруари 2017 г. — NM/Европейски съвет
   (Дело T-257/16) (1)

   ((Жалба за отмяна - Изявление на ЕС и Турция от 18 март 2016 г. - Съобщение за печата - Понятие „международно споразумение“ - Определяне на автора на акта - Обхват на акта - Сесия на Европейския съвет - Среща на държавните или правителствените ръководители на държавите — членки на Европейския съюз, проведена в помещенията на Съвета на Европейския съюз - Качество на представителите на държавите — членки на Съюза, по време на среща с представителя на трета страна - Член 263, първа алинея ДФЕС - Липса на компетентност))
   (2017/C 121/46)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: NM (представители: B. Burns, solicitor, P. O’Shea и I. Whelan, barristers)

      Ответник: Европейски съвет (представители: K. Pleśniak, Á. de Elera-San Miguel Hurtado и S. Boelaert)

      Предмет

   Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на споразумение, което се твърди, че е сключено между Европейския съвет и Република Турция на 18 март 2016 г., и е озаглавено „Изявление на ЕС и Турция, 18 март 2016 г.“

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата, тъй като Общият съд не е компетентен да се произнесе по нея.

               2)

               Няма основание за произнасяне по молбите за встъпване, подадени от Кралство Белгия, Република Гърция и Европейската комисия.

               3)

               NM и Европейският съвет понасят направените от тях съдебни разноски.

               4)

               Кралство Белгия, Република Гърция и Комисията понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 251, 11.7.2016 г.


title: Дело C-277/12: Преюдициално запитване, отправено от Augstākās tiesas Senāts (Латвия) на 1 юни 2012 г. — Vitālijs Drozdovs/AAS „Baltikums“

text:
               4.8.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 235/10

         Преюдициално запитване, отправено от Augstākās tiesas Senāts (Латвия) на 1 юни 2012 г. — Vitālijs Drozdovs/AAS „Baltikums“
   (Дело C-277/12)
   2012/C 235/18
   Език на производството: латвийски

      Запитваща юрисдикция

   Augstākās tiesas Senāts

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Vitālijs Drozdovs, представляван от своя настойникValentīna Balakireva

      Ответник: AAS „Baltikums“

      Преюдициални въпроси

               1.

               Дали в задължителното обезщетение за телесни повреди, предвидено в член 3 от Директива 72/166/ЕИО (1) от 24 април 1972 година, Първа директива относно сближаване на законодателствата на държавите членки относно застраховката „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства и за прилагане на задължението за сключване на такава застраховка, и в членове 1 и 2 от Директива 84/5/ЕИО (2) на Съвета от 30 декември 1983 година, Втора директива относно сближаването на законодателствата на държавите членки, свързани със застраховките гражданска отговорност при използването на моторни превозни средства (МПС), е включено обезщетението за неимуществени вреди?

               2.

               При утвърдителен отговор на първия въпрос, трябва ли член 3 от Директива 72/166/ЕИО от 24 април 1972 година, Първа директива относно сближаване на законодателствата на държавите членки относно застраховката „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства и за прилагане на задължението за сключване на такава застраховка и членове 1 и 2 от Директива 84/5/ЕИО на Съвета от 30 декември 1983 година, Втора директива относно сближаването на законодателствата на държавите членки, свързани със застраховките гражданска отговорност при използването на моторни превозни средства (МПС) да се тълкуват в смисъл, че не допускат държава членка да ограничи максималния размер на обезщетението за неимуществени вреди, като предвиди граница на застрахователната отговорност, която е значително по-ниска от установената в директивите и в националния закон?

      (1)  ОВ L 103, стр.1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр.10.

      (2)  ОВ L 8, стр. 17; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 104.


title: Дело T-285/15: Жалба, подадена на 29 май 2015 г. — Syria Steel и Al Buroj Trading/Съвет

text:
               14.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 302/56

         Жалба, подадена на 29 май 2015 г. — Syria Steel и Al Buroj Trading/Съвет
   (Дело T-285/15)
   (2015/C 302/72)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Syria Steel SA (Хомс, Сирия) и Al Buroj Trading (Дамаск, Сирия) (представители: V. Davies, Solicitor, и T. Eicke, QC)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени Решение 2013/255/ОВППС на Съвета от 31 май 2013 година относно ограничителни мерки срещу Сирия (ОВ L 147, стр. 14), съответно изменено, и/или Решение за изпълнение (ОВППС) 2015/383 на Съвета от 6 март 2015 година за изпълнение на Решение 2013/255/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия (ОВ L 64, стр. 41), доколкото имат отношение към жалбоподателите,

               —

               да отмени Регламент (ЕС) № 36/2012 на Съвета от 18 януари 2012 година относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия и за отмяна на Регламент (ЕС) № 442/2011 (ОВ L 16, стр. 1), съответно изменен, и/или Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/375 на Съвета от 6 март 2015 година за изпълнение на Регламент (ЕС) № 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия (ОВ L 64, стр. 10), доколкото имат отношение към жалбоподателите,

               —

               да осъди Европейския съюз да обезщети жалбоподателите,

               —

               да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две правни основания.

               1.

               С първото се твърди липсата на правно основание за ограничителните мерки срещу жалбоподателите и/или явна грешка в преценката, поради това че няма разумна връзка между тях и лицата или образуванията, към които са насочени ограничителните мерки, приети от Съюза, а именно лицата, които се облагодетелстват от сирийския режим или го подкрепят.

               2.

               С второто правно основание се твърди, че обжалваните решения и регламенти на Съвета съставляват нарушение на основните права на жалбоподателите, закриляни от Хартата на основните права на Европейския съюз и/или Европейската конвенция за правата на човека, включително правото им на добра администрация, на защита, задължението за мотивиране и презумпцията за невиновност, правото на ефективно правно средство за защита и справедлив процес, свободата на стопанска дейност и правото на собственост.


title: Дело C-497/11 P: Жалба, подадена на 27 септември 2011 г. от Република Гърция срещу решението, постановено от Общия съд (шести състав) на 13 юли 2011 г. по дело T-81/09, Република Гърция/Европейска комисия

text:
               19.11.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 340/12

         Жалба, подадена на 27 септември 2011 г. от Република Гърция срещу решението, постановено от Общия съд (шести състав) на 13 юли 2011 г. по дело T-81/09, Република Гърция/Европейска комисия
   (Дело C-497/11 P)
   2011/C 340/21
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Жалбоподател: Република Гърция (представители: P. Mylonopoulos, K. Boskovits и G. Michailopoulos)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение на Общия съд на Европейския съюз от 13 юли 2011 г. по дело T-81/09, в частта, в която отхвърля жалбата на Република Гърция,

               —

               да се уважи жалбата на Република Гърция по дело T-81/09,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

               1.

                     Първо правно основание
                  : неправилно тълкуване и прилагане на член 23, параграф 2 от Регламент № 4253/88 и на член 12 от Регламент № 2064/97, както и на членове 54 и 57 от Регламент № 1650/02, що се отнася до обхвата на контролните правомощия, предоставени от Комисията на частни дружества.

               2.

                     Второ правно основание
                  : неправилно прилагане на общия принцип на пропорционалност и липса на мотиви що се отнася до проекта „Северен шосеен път на Крит“, доколкото Комисията е наложила корекция от 25 % за този проект, основавайки се само на предходен контрол, осъществен от гръцките органи върху част от споменатия проект.

               3.

                     Трето правно основание
                  : неправилно тълкуване и прилагане на член 2 от Регламент № 2064/97 що се отнася до проекта „Kakia Skala“, доколкото Общият съд е направил извод за достатъчна одитна следа на проекта въз основа на качествени фактори.

               4.

                     Четвърто правно основание
                  : неправилно тълкуване и прилагане на принципа за равно третиране на оферентите, както и на член 22, параграф 1 от Директива 93/37 що се отнася до проектите „Пътен възел Varibobi — Bogiati и Afidnes — Пътен възел Markopoulo — раздел 1“, „Aerino — M. Monastiri“, „M. Monastiri — Начало на околовръстен път на Larissa“ и „Околовръстен път на Larissa“, доколкото условията и редът за провеждането на ограничената процедура за възлагане на обществена поръчка били известни на всички заинтересовани и обслужвали икономическата философия на проекта.

               5.

                     Пето правно основание
                  : неразглеждане на основен довод на Република Гърция относно условията на процедурата за възлагане на обществена поръчка за проектите „Aerino — M. Monastiri“, „M. Monastiri — Начало на околовръстен път на Larissa“ и „Околовръстен път на Larissa“ в нарушение на правото на защита и на правото на изслушване.


title: Дело C-153/14: Преюдициално запитване от Raad van State (Нидерландия), постъпило на 3 април 2014 г.  — Minister van Buitenlandse Zaken/K и A

text:
               24.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 194/14

         Преюдициално запитване от Raad van State (Нидерландия), постъпило на 3 април 2014 г. — Minister van Buitenlandse Zaken/K и A
   (Дело C-153/14)
   2014/C 194/17
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Raad van State

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Minister van Buitenlandse Zaken

      Ответник: K и A

      Преюдициални въпроси

               1.

                           a

                           Може ли понятието „мерки за интегриране“ по член 7, параграф 2 от Директива 2003/86/ЕО на Съвета от 22 септември 2003 година относно правото на събиране на семейството (ОВ L 251, стр. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 164) да се тълкува в смисъл, че компетентните органи на държавите членки могат да изискват от член на семейството на кандидат за събиране на семейството да докаже, че притежава знания по официалния език на съответната държава членка на равнище, съответстващо на ниво А 1 от Общата европейска референтна рамка за съвременните езици, както и основни знания за обществото на тази държава членка, преди тези органи да издадат на този член на семейството разрешение за влизане и пребиваване?

                           б

                           За отговора на този въпрос от значение ли е обстоятелството, че и в рамките на проверката за пропорционалност като описаната в Зелената книга на Европейската комисия от 15 ноември 2011 година (1) относно правото на събиране на семейството, националната правна уредба, съдържаща посоченото в точка 1.а задължение, предвижда, че ако членът на семейството не е представил доказателства, че поради умствено или физическо увреждане трайно не е в състояние да положи изпита за проверка на интегрирането в обществото, заявлението за разрешение за влизане и пребиваване не може да бъде отхвърлено единствено ако е налице съчетаване на много специфични индивидуални обстоятелства, които дават основание да се счита, че членът на семейството трайно не е в състояние да изпълни условията за интегриране?

               2.

               Целта на Директива 2003/86/ЕО, и по-специално член 7, параграф 2 от нея, допуска ли — предвид проверката за пропорционалност като описаната в посочената по-горе Зелена книга — таксата за изпита, чрез който се установява дали членът на семейството отговаря на посочените по-горе условия за интегриране, да е в размер на 350 EUR във всеки отделен случай, когато се полага този изпит, а еднократните разходи за пакета за подготовката за този изпит да възлизат на 110 EUR?

      (1)  СOM(2011) 735 окончателен.


title: Дело C-322/08: Решение на Съда (шести състав) от 14 май 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Швеция (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Директива 2004/83/ЕО — Липса на транспониране в определения срок)

text:
               4.7.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 153/16

         Решение на Съда (шести състав) от 14 май 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Швеция
   (Дело C-322/08) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 2004/83/ЕО - Липса на транспониране в определения срок)
   2009/C 153/30
   Език на производството: шведски

      Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: M. Condou-Durande и J. Enegren)

      Ответник: Кралство Швеция (представител: S. Johannesson)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Неприемане в предвидения срок на всички необходими разпоредби за съобразяване с Директива 2004/83/ЕО на Съвета от 29 април 2004 година относно минималните стандарти за признаването и правното положение на гражданите на трети страни или лицата без гражданство като бежанци или като лица, които по други причини се нуждаят от международна закрила, както и относно съдържанието на предоставената закрила (ОВ L 304, стр. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 7, стр. 52)

      Диспозитив

               1)

               Като не е приело в определения срок всички законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2004/83/ЕО на Съвета от 29 април 2004 година относно минималните стандарти за признаването и правното положение на гражданите на трети страни или лицата без гражданство като бежанци или като лица, които по други причини се нуждаят от международна закрила, както и относно съдържанието на предоставената закрила, Кралство Швеция не е изпълнило задълженията си по тази директива.

               2)

               Осъжда Кралство Швеция да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 223, 30.8.2008 г.