title: Дело T-406/12 P: Жалба, подадена на 21 март 2013 г. от BG срещу решението, постановено на 17 юли 2012 г. от Съда на публичната служба по дело F-54/11, BG/Омбудсман

text:
               1.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 156/44

         Жалба, подадена на 21 март 2013 г. от BG срещу решението, постановено на 17 юли 2012 г. от Съда на публичната служба по дело F-54/11, BG/Омбудсман
   (Дело T-406/12 P)
   2013/C 156/82
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: BG (Страсбург, Франция) (представители: L. Levi и A. Blot, avocats)

      Друга страна в производството: Европейски омбудсман

      Искания на жалбоподателката

   Жалбоподателката иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз от 17 юли 2012 г. по дело F-54/11;

               —

               в резултат на това да уважи исканията, направени от жалбоподателката в първоинстанционното производство, и следователно,

                           —

                           като главно искане, жалбоподателката да бъде възстановена с обратно действие от датата на влизане в сила на решението за освобождаването ѝ от длъжността администратор в степен A5, стъпка 2 на същата длъжност, както и плащането на дължимите ѝ парични суми за целия период, ведно с лихвите за забава при лихвения процент на ЕЦБ, увеличен с 2 пункта;

                           —

                           при условията на евентуалност, да ѝ бъде предоставена сумата, съответстваща на възнаграждението, което тя би получавала от датата на ефективното ѝ освобождаване от длъжност през август 2010 г. до месеца, в който ще достигне пенсионна възраст, през юли 2040 г., и съответно да уреди пенсионните права на жалбоподателката;

                           —

                           във всички случаи, да ѝ бъде платена сумата от 65 000 EUR за претърпени от жалбоподателката неимуществени вреди;

                           —

                           да осъди ответника да заплати всички съдебни разноски;

               —

               да осъди ответника да заплати всички съдебни разноски в двете инстанции.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателката излага четири правни основания в подкрепа на жалбата си.

               1.

               Първото правно основание е изведено от изопачаване на данните по преписката при проверката, извършена от СПС, относно спазването на разпоредбите във връзка с дисциплинарното производство, и по-специално от нарушение на член 25 от приложение IX към Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз, тъй като СПС тълкувал неправилно понятието „наказателно производство“ (точка 68 и сл. от обжалваното съдебно решение).

               2.

               С второто правно основание се твърди, че не е извършена проверка на задължението за мотивиране и че са изопачени данните по преписката, тъй като СПС стигнал до извода, че омбудсманът е изпълнил задължението си за мотивиране, когато той се отклонил от становището на Дисциплинарния съвет (точки 102 и 103 от обжалваното съдебно решение).

               3.

               Третото правно основание е изведено от липса на проверка на явната грешка в преценката, на нарушение на принципа на пропорционалност, както и на изопачаването на данните по преписката, тъй като СПС стигнал до извода, че омбудсманът не е нарушил принципа на пропорционалност, като е наложил на жалбоподателката най-тежката предвидена в Правилника санкция (точки 115—130 от обжалваното съдебно решение).

               4.

               Четвъртото правно основание е изведено от липсата на проверка дали е спазен принципът на равенство между мъжете и жените и от неизпълнение от СПС на задължението за мотивиране, тъй като СПС не проверил дали бременността на жалбоподателката, с която било свързано извършеното от нея, е част от или представлява непряка дискриминация (точка 139 и сл. от обжалваното съдебно решение).


title: Дело C-225/11: Решение на Съда (осми състав) от 26 април 2012 г. (преюдициално запитване от Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) — Обединеното кралство) — The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs/Able UK Ltd (ДДС — Директива 2006/112/ЕО — Случаи на освобождаване — Член 151, параграф 1, буква в) — Операция по разглобяването за скрап на стари кораби на американските военноморски сили, извършена на територията на държава членка)

text:
               16.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 174/13

         Решение на Съда (осми състав) от 26 април 2012 г. (преюдициално запитване от Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) — Обединеното кралство) — The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs/Able UK Ltd
   (Дело C-225/11) (1)

   (ДДС - Директива 2006/112/ЕО - Случаи на освобождаване - Член 151, параграф 1, буква в) - Операция по разглобяването за скрап на стари кораби на американските военноморски сили, извършена на територията на държава членка)
   2012/C 174/17
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

      Страни в главното производство

      Ищец: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Ответник: Able UK Ltd

      Предмет

   Преюдициално запитване — Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Обединеното кралство) — Тълкуване на член 151, параграф 1, буква в) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7 и поправка в ОВ L 74, 2011 г., стр. 3) — Освобождаване на някои сделки, разглеждани като износ — Операция по разглобяването за скрап на стари кораби на американските военноморски сили, извършена на територията на държава членка

      Диспозитив

   Член 151, параграф 1, буква в) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност трябва да се тълкува в смисъл, че доставка на услуги като разглежданата в главното производство, извършена в държава членка, страна по Северноатлантическия договор, и състояща се в разглобяването за скрап на стари кораби на военноморските сили на друга държава, страна по този договор, се освобождава от данък върху добавената стойност по силата на тази разпоредба единствено когато:

               —

               тази доставка е извършена на част от въоръжените сили на тази друга държава, които вземат участие в общите отбранителни дейности, или на придружаващия ги цивилен персонал и

               —

               същата доставка е извършена на част от посочените въоръжени сили, които гостуват или са базирани на територията на съответната държава членка, или на придружаващия ги цивилен персонал.

      (1)  ОВ C 211, 16.7.2011 г.


title: Дело T-7/16: Решение на Общия съд от 28 октомври 2016 г. — LA TARTE TROPÉZIENNE/EUIPO (LA TARTE TROPÉZIENNE 1955. SAINT-TROPEZ) (Марка на Европейския съюз — Международна регистрация, посочваща Европейския съюз — Фигуративна марка LA TARTE TROPÉZIENNE 1955. SAINT-TROPEZ — Абсолютно основание за отказ — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (EО) № 207/2009)

text:
               12.12.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 462/22

         Решение на Общия съд от 28 октомври 2016 г. — LA TARTE TROPÉZIENNE/EUIPO (LA TARTE TROPÉZIENNE 1955. SAINT-TROPEZ)
   (Дело T-7/16) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Международна регистрация, посочваща Европейския съюз - Фигуративна марка LA TARTE TROPÉZIENNE 1955. SAINT-TROPEZ - Абсолютно основание за отказ - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (EО) № 207/2009))
   (2016/C 462/27)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: LA TARTE TROPÉZIENNE (Cogolin, Франция) (представител: T. Cuche, avocat)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: D. Hanf)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 26 октомври 2015 г. (преписка R 720/2015-4), относно международната регистрация, посочваща Европейския съюз, на фигуративната марка LA TARTE TROPÉZIENNE 1955. SAINT-TROPEZ.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда LA TARTE TROPÉZIENNE да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 90, 7.3.2016 г.


title: Дело T-322/10: Жалба, подадена на 30 юли 2010 г. — Clasado/Комисия

text:
               25.9.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 260/25

         Жалба, подадена на 30 юли 2010 г. — Clasado/Комисия
   (Дело T-322/10)
   ()
   2010/C 260/35
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Clasado Ltd. (Milton Keynes, Обединеното кралство) (представители: G.C. Facenna, Barrister, M.E. Guinness и M.C. Hann, Solicitors)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отменят частите на Регламент (ЕС) № 382/2010 (1) и на Регламент (ЕС) № 384/2010 (2) на Комисията от 5 май 2010 година във връзка с някои здравни претенции на жалбоподателя относно BimunoBT (BGOS) Prebiotic, и

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   С настоящата жалба жалбоподателят цели на основание член 263 ДФЕС да се отменят частите от Регламенти (ЕС) № 382/2010 и № 384/2010 на Комисията от 5 май 2010 година, в които се приема, че здравните претенции на жалбоподателя относно BimunoBT (BGOS) Prebiotic, пробиотична хранителна добавка, разработена за укрепване на имунната система и за поддържане на правилното функциониране на стомашно-чревния тракт при човека, както и за намаляване на риска от диария при пътниците, не отговарят на изискванията на Регламент (ЕО) № 1924/2006 (3) и не следва да бъдат разрешени.
   Жалбоподателят сочи следните правни основания в подкрепа на жалбата си:

               Първо, Комисията допуснала съществено процесуално нарушение като приела разглежданите регламенти, а именно нарушила процедурата, даваща възможност на заявителя и гражданите да представят коментари, на основание член 16, параграф 6 и член 17 от Регламент (ЕО) № 1924/2006.

               Второ, чрез тези действия Комисията неправомерно нарушила и член 38, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 178/2002 (4), чиято цел е да гарантира, че Европейската агенция за безопасност на храните извършва дейността си при висока степен на прозрачност.

               В допълнение, излагайки извода, че допълнителните коментари на Европейската агенция за безопасност на храните относно заявленията на заявителя, изказани на 4 декември 2009 г., не представляват становище или част от становище по смисъла на член 16 от Регламент (ЕО) № 1924/2006, въпросните регламенти са приети въз основа на грешка при прилагането на правото.

               Освен това регламентите на Комисията, чиято отмяна се иска, са приети в нарушение на правото на Clasado да бъде изслушано на основание член 41 от Хартата на основаните права на Европейския съюз (5), както и в нарушение на неговите оправдани правни очаквания.

               На последно място Комисията нарушила и правото на добра администрация, представляващо един от основните общи за конституционните традиции на държавите членки принципи и по-специално задължението си в качеството на орган, който взема решението на основание член 17 от Регламент (ЕО) № 1924/2006, да прояви грижливост и независимост при проверката на представените ѝ материали.

      (1)  Регламент (ЕС) № 382/2010 на Комисията от 5 май 2010 година за отхвърляне на някои здравни претенции за храните, различни от претенциите, които се отнасят до намаляване на риска от заболяване и развитието и здравето на децата (ОВ L 113, 2010 г., стр. 1).

      (2)  Регламент (ЕС) № 384/2010 на Комисията от 5 май 2010 година за разрешаване и отхвърляне на определени здравни претенции за храните, които се отнасят до намаляване на риска от заболяване и до развитието и здравето на децата (ОВ L 113, 2010 г., стр. 6).

      (3)  Регламент (ЕО) № 1924/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 година относно хранителни и здравни претенции за храните (ОВ L 404, 2006 г., стр. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 18, стр. 244).

      (4)  Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2002 година за установяване на общите принципи и изисквания на законодателството в областта на храните, за създаване на Европейски орган за безопасност на храните и за определяне на процедури относно безопасността на храните (ОВ L 31, 2002 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 8, стр. 68).

      (5)  Харта на основаните права на Европейския съюз (ОВ C 83, 2010 г., стр. 389).


title: Дело T-769/16: Жалба, подадена на 7 ноември 2016 г. — Picard/Комисия

text:
               16.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 14/44

         Жалба, подадена на 7 ноември 2016 г. — Picard/Комисия
   (Дело T-769/16)
   (2017/C 014/52)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Maxime Picard (Етанж-гранд, Франция) (представител: M.-A. Lucas, avocat)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението, с което предварително се определят някои елементи от пенсионните му права или мълчаливия отказ да се приеме такова решение, задължението за което произтича от Правилника, вследствие на съобщението, изпратено на 4 януари 2016 г. на жалбоподателя от администратор в сектор 001 „Пенсии“ в Отдел 4 от PMO, в което в отговор на направеното от жалбоподателя същия ден искане се посочва, че пенсионните му права са се променили в резултат на преназначаването му във функционална група II, считано от 1 юни 2014 г., като възрастта, на която жалбоподателят може да се пенсионира, става 66 години, а ставката за придобиване на пенсионните му права се определя на 1,8 %, считано от 1 юни 2014 г.;

               —

               при необходимост да отмени решението от 26 юли 2016 на директора на Дирекция „E“ от Генерална дирекция „Човешки ресурси“ на Комисията, доколкото с него като недопустима се отхвърля подадената от жалбоподателя по административен ред жалба от 1 април 2016 г. срещу решението или мълчаливия отказ да се приеме решение вследствие на съобщението от 4 януари 2016 г., с довода, че липсвал акт с неблагоприятни последици и при условията на евентуалност тази жалба била неоснователна, и

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага само едно основание, изведено от допуснати грешка при прилагане на правото и нарушение на член 77, втора и пета алинея от Правилника за длъжностните лица (наричан по-нататък „Правилникът“), както и на член 21, втора алинея и член 22, параграф 1, втора алинея от приложение XIII към него, приложими по силата на член 109 от Условията за работа на другите служители (УРДС), в съобщението от 4 януари 2016 г., тъй като отчетената за прилагане на разпоредбите от Правилника дата на постъпване на служба е 1 юни 2014 г. — на която влиза в сила договора, по силата който жалбоподателят е включен във функционална група II („ФГ II“) въз основа на член 87, параграф 4 от УРДС — при положение, че това трябва да бъде датата 1 юли 2008 г., на която той постъпва за първи път на служба в Комисията като договорно нает служител във функционална група I.
   Това основание съдържа две части:

               —

               В първата част се твърди, че сектор 1 в Отдел 4 от служба „Управление и изплащане на индивидуални права“ („PMO“) и директорът на Дирекция „E“ от Генерална дирекция „Човешки ресурси“ на Комисията („ГДЧР“) неправилно приемат — с довода, че договорът от 19 май 2014 г., по силата на който жалбоподателят е бил включен във ФГ II, бил нов и представлявал ново назначение — че член 22, параграф 1, втора алинея и член 21, втора алинея от приложение XIII към Правилника не били приложими за жалбоподателя, поради което за него съответно се прилагали член 77, пета и втора алинея от Правилника, въпреки че датата на постъпване на служба, посочена в членове 21 и 22 от Приложение XIII, е датата на първото назначаване.

               —

               Във втората част се твърди, че сектор 1 в Отдел 4 от PMO и директорът на Дирекция „E“ от „ГДЧР“ допускат и друга грешка, приемайки — с довода, че с договора от 19 май 2014 г., по силата на който жалбоподателят е включен във ФГ II, се нарушавала непрекъснатостта на кариерата му — че член 22, параграф 1, втора алинея и член 21, втора алинея от приложение XIII към Правилника не били приложими за жалбоподателя, поради което за него съответно се прилагали член 77, пета и втора алинея от Правилника, въпреки че този договор е част от непрекъснатата му кариера, тъй като с него се цели и осигурява прекласирането на жалбоподателя единствено с формална промяна на функции.


title: Дело C-266/14: Преюдициално запитване от Audiencia Nacional (Испания), постъпило на 2 юни 2014 г.  — Federación de Servicios Privados del sindicato Comisiones obreras (CC.OO.)/Tyco Integrated Security S.L. и Tyco Integrated Fire & Security Corporation Servicios S.A.

text:
               25.8.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/19

         Преюдициално запитване от Audiencia Nacional (Испания), постъпило на 2 юни 2014 г. — Federación de Servicios Privados del sindicato Comisiones obreras (CC.OO.)/Tyco Integrated Security S.L. и Tyco Integrated Fire & Security Corporation Servicios S.A.
   (Дело C-266/14)
   2014/C 282/25
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Audiencia Nacional — Sala de lo Social

      Страни в главното производство

      Ищец: Federación de Servicios Privados del sindicato Comisiones Obreras (CC.OO.)

      Ответници: Tyco Integrated Security S.L. и Tyco Integrated Fire & Security Corporation Servicios S.A.

      Преюдициалeн въпрос

   Трябва ли член 2 от Директива 2003/88/ЕО (1) да се тълкува в смисъл, че времето, прекарано в придвижване, в началото и в края на работния ден, от работник, който няма фиксирано работно място, а трябва всеки ден да се придвижва от мястото, където живее, до обект на даден клиент на предприятието, който всеки ден е различен, както и да се връща от обект на друг клиент, който също е различен (въз основа на предоставен му от предприятието предния ден маршрут или пътен лист), които обекти са разположени винаги в границите на дадена по-малко или повече обширна географска зона, при фактическата обстановка по главното производство, описана при основанията за отправяне на преюдициалното запитване, представлява „работно време“ по смисъла на определението на това понятие, дадено в посочената разпоредба от директивата, или напротив, същото следва да се счита за „почивка“?

      (1)  Директива 2003/88/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време (ОВ L 299, стр. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 3)


title: Дело C-286/06: Решение на Съда (втори състав) от 23 октомври 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Директива 89/48/ЕИО — Работници — Признаване на дипломи — Инженер)

text:
               6.12.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/3

         Решение на Съда (втори състав) от 23 октомври 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания
   (Дело C-286/06) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 89/48/ЕИО - Работници - Признаване на дипломи - Инженер)
   (2008/C 313/03)
   Език на производството: испански
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: H. Støvlbæk и R. Vidal Puig)

      Ответник: Кралство Испания (представител: M. Muñoz Pérez)
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Нарушение на член 3 от Директива 89/48/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 година относно обща система за признаване на дипломите за висше образование, издадени след завършването на професионално образование и обучение с минимална продължителност от три години (ОВ L 19, 1989 г., стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 2, стр. 76) — Непризнаване в Испания на професионалните квалификации за инженер, придобити в Италия
   Диспозитив

               1)

               Като:

                           —

                           е отказало да признае професионалните квалификации за инженер, придобити в Италия въз основа на университетско обучение, осъществено само в Испания, и

                           —

                           е предвидило като условие за допускане до вътрешни изпити за повишение в рамките на публичната служба на инженери, притежаващи документи за официална професионална квалификация, придобити в друга държава-членка, академичното признаване на тези квалификации,

                     Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по Директива 89/48/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 година относно обща система за признаване на дипломите за висше образование, издадени след завършването на професионално образование и обучение с минимална продължителност от три години, изменена с Директива 2001/19/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 14 май 2001 година, и в частност по член 3 от същата.

               2)

               Осъжда Кралство Испания да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 212, 2.9.2006 г.


title: Дело T-302/09: Иск, предявен на 30 юли 2009 г. — CNIPT/Комисия

text:
               10.10.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 244/10

         Иск, предявен на 30 юли 2009 г. — CNIPT/Комисия
   (Дело T-302/09)
   2009/C 244/16
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Comité national interprofessionnel de la pomme de terre (CNIPT) (Париж, Франция) (представители: V. Ledoux и B. Néouze, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности

      Искания на ищеца

               —

               Да се отмени изцяло обжалваното решение,

               —

               да се осъди Комисия да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   С настоящата жалба жалбоподателят иска отмяната на Решение C(2008) 7846 окончателен (1) на Комисията от 10 декември 2008 г., с което Комисията приема, че рамковата схема на акциите, които могат да бъдат провеждани от френските междупрофесионални селскостопански организации, представляваща помощ за техническото подпомагане, за производството и пускането на пазара на качествени селскостопански продукти, за изследователската и развойната дейност и за рекламата в полза на непосредствените производители и на предприятията, осъществяващи дейност в преработването и пускането на пазара на селскостопански продукти, финансирано от доброволен членски внос, станал задължителен, по силата на междуведомствено постановление (наричан по-нататък „ДЗЧВ“), който трябва да се събира от членовете на тези междупрофесионални организации, представлява съвместима с общия пазар държавна помощ.
   Посочените от жалбоподателя правни основания и основни доводи по същество са идентични или сходни с тези, посочени по дело T-293/09, CNIEL/Комисия.
   Наред с това жалбоподателят сочи нарушение на принципа на недопускане на дискриминация, тъй като Комисията третирала общо и по еднакъв начин няколко различни режима на „ДЗЧВ“).

      (1)  ОВ С 116, 2009 г., стp. 14.


title: Избор на председатели на състави

text:
               10.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/40

         Избор на председатели на състави
   (2007/C 269/69)
   На 20 септември 2007 г., в съответствие с член 15 от Процедурния правилник, Първоинстанционният съд избра г-жа Tiili, г-н Azizi, г-н Meij, г-н Vilaras, г-н Forwood, г-жа Martins Ribeiro, г-н Czúcz и г-жа Pelikánová за председатели на петчленните и на тричленните състави за срок от 20 септември 2007 г. до 31 август 2010 г.


title: Дело T-422/13: Решение на Общия съд от 5 април 2017 г. — CPME и др./Съвет (Дъмпинг — Внос на полиетилентерефталат (ПЕТ) с произход от Индия, Тайван и Тайланд — Преразглеждане с оглед изтичане на срока на мерките — Предложение на Комисията за подновяване на посочените мерки — Решение на Съвета да прекрати процедурата по преразглеждане без налагане на тези мерки — Жалба за отмяна — Член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1225/2009 — Вероятност за повтаряне на съществена вреда — Член 21, параграф 1 от Регламент № 1225/2009 — Интерес на Съюза — Явни грешки в преценката — Задължение за мотивиране — Иск за обезщетение)

text:
               22.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 161/19

         Решение на Общия съд от 5 април 2017 г. — CPME и др./Съвет
   (Дело T-422/13) (1)

   ((Дъмпинг - Внос на полиетилентерефталат (ПЕТ) с произход от Индия, Тайван и Тайланд - Преразглеждане с оглед изтичане на срока на мерките - Предложение на Комисията за подновяване на посочените мерки - Решение на Съвета да прекрати процедурата по преразглеждане без налагане на тези мерки - Жалба за отмяна - Член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1225/2009 - Вероятност за повтаряне на съществена вреда - Член 21, параграф 1 от Регламент № 1225/2009 - Интерес на Съюза - Явни грешки в преценката - Задължение за мотивиране - Иск за обезщетение))
   (2017/C 161/26)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Committee of Polyethylene Terephthalate (PET) Manufacturers in Europe (CPME) (Брюксел, Белгия) и останалите 10 жалбоподатели, чиито наименования са поместени в приложение към съдебното решение (представители: L. Ruessmann, адвокат, и J. Beck, solicitor)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: S. Boelaert и J.-P. Hix, подпомагани от B. O’Connor, solicitor, и S. Gubel, адвокат)

      Встъпили страни в подкрепа на жалбоподателите: Европейска комисия (представители: J.-F. Brakeland, A. Demeneix и M. França)

      Встъпили страни в подкрепа на ответника: European Federation of Bottled Waters (EFBW) (Брюксел, Белгия), Caiba, SA (Патерна, Испания), Coca-Cola Enterprises Belgium (CCEB) (Андерлехт, Белгия), Danone (Париж, Франция), Nestlé Waters Management & Technology (Иси-ле-Мулино, Франция), Pepsico International Ltd (Лондон, Обединено кралство) и Refresco Gerber BV (Ротердам, Нидерландия), (представител: E. McGovern, barrister)

      Предмет

   От една страна, искане на основание член 263 ДФЕС за частична отмяна на Решение за изпълнение 2013/226/ЕС на Съвета от 21 май 2013 година за отхвърляне на предложението за регламент за изпълнение на Съвета за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на полиетилентерефталат с произход от Индия, Тайван и Тайланд след преразглеждане с оглед изтичане на срока съгласно член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1225/2009 и за прекратяване на процедурата по преразглеждане с оглед изтичане на срока по отношение на вноса на полиетилентерефталат с произход от Индонезия и Малайзия, доколкото с предложението се налага окончателно антидъмпингово мито върху вноса на полиетилентерефталат с произход от Индия, Тайван и Тайланд (ОВ L 136, 2013 г., стр. 12), в частта, в която с това решение се отхвърля предложението за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса с произход от Индия, Тайван и Тайланд и се прекратява процедурата по преразглеждане относно този внос, и от друга страна, искане на основание член 268 ДФЕС за обезщетяване на вредите, които жалбоподателите твърдят, че са претърпели

      Диспозитив

               1)

               Отменя Решение за изпълнение 2013/226/ЕС на Съвета от 21 май 2013 година за отхвърляне на предложението за регламент за изпълнение на Съвета за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на полиетилентерефталат с произход от Индия, Тайван и Тайланд след преразглеждане с оглед изтичане на срока съгласно член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1225/2009 и за прекратяване на процедурата по преразглеждане с оглед изтичане на срока по отношение на вноса на полиетилентерефталат с произход от Индонезия и Малайзия, доколкото с предложението се налага окончателно антидъмпингово мито върху вноса на полиетилентерефталат с произход от Индия, Тайван и Тайланд, в частта, в която с това решение се отхвърля предложението за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса с произход от Индия, Тайван и Тайланд и се прекратява процедурата по преразглеждане относно вноса на полиетилентерефталат (ПЕТ) с произход от тези три страни.

               2)

               Отхвърля исканията за обезщетение.

               3)

               Committee of Polyethylene Terephthalate (PET) Manufacturers in Europe (CPME), Cepsa Química, SA, Equipolymers Srl, Indorama Ventures Poland sp. z o.o., Lotte Chemical UK Ltd, M & G Polimeri Italia SpA, Novapet, SA, Ottana Polimeri Srl, UAB Indorama Polymers Europe, UAB Neo Group и UAB Orion Global понасят направените от тях съдебни разноски, с изключение на разноските, посочени в точка 5) по-нататък.

               4)

               Съветът на Европейския съюз понася направените от него съдебни разноски.

               5)

               European Federation of Bottled Waters (EFBW), Caiba, SA, Coca-Cola Enterprises Belgium (CCEB), Danone, Nestlé Waters Management & Technology, Pepsico International Ltd и Refresco Gerber BV понасят, наред с направените от тях съдебни разноски, и съдебните разноски, направени от жалбоподателите поради встъпването на тези субекти.

               6)

               Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 325, 9.11.2013 г.


title: Дело C-227/09: Преюдициално запитване, отправено от Tribunale ordinario di Torino (Италия) на 22 юни 2009 г. — Antonino Accardo и др./Comune di Torino

text:
               29.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 205/26

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunale ordinario di Torino (Италия) на 22 юни 2009 г. — Antonino Accardo и др./Comune di Torino
   (Дело C-227/09)
   2009/C 205/44
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale ordinario di Torino

      Страни в главното производство

      Ищци: Antonino Accardo, Viola Acella, Antonio Acuto, Domenico Ambrisi, Paolo Battaglino, Riccardo Bevilacqua, Fabrizio Bolla, Daniela Bottazzi, Roberto Brossa, Luigi Calabro’, Roberto Cammardella, Michelangelo Capaldi, Giorgio Castellaro, Davide Cauda, Tatiana Chiampo, Alessia Ciaravino, Alessandro Cicero, Paolo Curtabbi, Paolo Dabbene, Mauro D'Angelo, Giancarlo Destefanis, Mario Di Brita, Bianca Di Capua, Michele Di Chio, Marina Ferrero, Gino Forlani, Giovanni Galvagno, Sonia Genisio, Laura Dora Genovese, Sonia Gili, Maria Gualtieri, Gaetano La Spina, Maurizio Loggia, Giovanni Lucchetta, Sandra Magoga, Manuela Manfredi, Fabrizio Maschio, Sonia Mignone, Daniela Minissale, Domenico Mondello, Veronnica Mossa, Plinio Paduano, Barbaro Pallavidino, Monica Palumbo, Michele Paschetto, Frederica, Peinetti, Nadia Pizzimenti, Gianluca Ponzo, Enrico Pozzato, Gaetano Puccio, Danilo Ranzani, Pergianni Risso, Luisa Rossi, Paola Sabia, Renzo Sangiano, Davide Scagno, Paola Settia, Raffaella Sottoriva, Rossana Trancuccio, Fulvia Varotto, Giampiero Zucca, Fabrizio Lacognata, Guido Mandia, Luigi Rigon, Daniele Sgavetti

      Ответник: Comune di Torino

      Преюдициални въпроси

               1)

               Дали членове 5, 17 и 18 от Директива 93/104/ЕО (1) на Съвета от 23 ноември 1993 година относно някои аспекти на организацията на работното време трябва да се тълкуват в смисъл, че могат да бъдат прилагани пряко в правния ред на държавата, без значение дали са формално транспонирани или независимо от разпоредби на вътрешното право, които ограничават приложението им към определени професионални категории, в спор, в който е налице намеса на социалните партньори в съответствие с тази директива?

               2)

               Дали, независимо от такова непосредствено действие, съществува задължение за съдебния орган на държавата-членка да прилага директива, която все още не е транспонирана в националния правен ред или чието приложение след транспонирането изглежда изключено от разпоредбите на вътрешното право, като критерий за тълкуване на вътрешното право и следователно като ориентир за разрешаване на възможни съмнения относно тълкуването?

               3)

               Дали съдебният орган на държавата-членка е лишен от възможността да обяви за незаконосъобразно определено поведение, с произтичащо от това присъждане на обезщетение за вредите, причинени от несправедливо и незаконосъобразно действие, когато това поведение изглежда разрешено от социалните партньори и това разрешение е в съответствие с общностното право, дори под формата на нетранспонирана директива?

               4)

               Дали член 17, параграф 3 от директивата трябва да се тълкува в смисъл, че позволява самостоятелно и следователно по начин, който е напълно независим от параграф 2 и от съдържащия се там списък на дейности и професии, намесата на социалните партньори и въвеждането от тях на дерогиращи правила в областта на седмичната почивка?

      (1)  ОВ L 307, стр. 18.


title: Дело T-255/00: Определение на Общия съд от 6 октомври 2011 г. — Ciga и др./Комисия

text:
               26.11.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 347/44

         Определение на Общия съд от 6 октомври 2011 г. — Ciga и др./Комисия
   (Дело T-255/00) (1)

   2011/C 347/79
   Език на производството: италиански
   Председателят на четвърти състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 355, 9.12.2000 г.


title: Дело F-3/09: Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 30 ноември 2009 г. — Ridolfi/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Длъжностни лица на служба в трета страна — Увеличена надбавка за образование — Повторно назначаване в седалището — Преквалифициране — Период на нормално назначаване — Членове 3 и 15 от приложение X към Правилника)

text:
               30.1.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/77

         Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 30 ноември 2009 г. — Ridolfi/Комисия
   (Дело F-3/09) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Длъжностни лица на служба в трета страна - Увеличена надбавка за образование - Повторно назначаване в седалището - Преквалифициране - Период на нормално назначаване - Членове 3 и 15 от приложение X към Правилника)
   2010/C 24/143
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Roberto Ridolfi (Брюксел, Белгия) (представител: N. Lhoëst, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: D. Martin и B. Eggers)

      Предмет

   Отмяна на решението на ОН, с което на жалбоподателя се отказва преквалифициране и запазване на увеличените надбавки за образование за неговите две по-големи деца

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда г-н Ridolfi да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 55, 7.3.2009 г., стр. 53.


title: Дело F-40/10: Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 26 май 2011 г. — Lebedef/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Годишен отпуск — Отсъствие след изчерпване на годишния отпуск и без предварително разрешение — Изгубване на правото на възнаграждение — Член 60 от Правилника)

text:
               27.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/52

         Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 26 май 2011 г. — Lebedef/Комисия
   (Дело F-40/10) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Годишен отпуск - Отсъствие след изчерпване на годишния отпуск и без предварително разрешение - Изгубване на правото на възнаграждение - Член 60 от Правилника)
   2011/C 252/111
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Giorgio Lebedef (Senningerberg, Люксембург) (представител: F. Frabetti, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представител: G. Berscheid и D. Martin)

      Предмет на делото

   Искане за отмяна на решението на Комисията, в което се посочва неразрешено надвишаване с 5,5 дни на правото на годишен отпуск на жалбоподателя за 2009 г.

      Диспозитив на решението

               1.

               Отхвърля жалбата на г-н Lebedef.

               2.

               Г-н Lebedef понася всички съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 209, 31.7.2010 г., стр. 55.


title: Дело C-438/12: Решение на Съда (трети състав) от 3 април 2014 г. (преюдициално запитване от Oberlandesgericht München — Германия) — Irmengard Weber/Mechthilde Weber (Съдебно сътрудничество по граждански дела — Регламент (ЕО) № 44/2001 — Член 22, точка 1 — Изключителна компетентност — Спорове в областта на вещните права върху недвижим имот — Естество на правото на изкупуване — Член 27, параграф 1 — Висящ процес — Понятие за дела между същите страни и с един и същ предмет — Съотношение между член 22, точка 1 и член 27, параграф 1 — Член 28, параграф 1 — Свързани искове — Критерии за преценка във връзка със спирането на делото)

text:
               26.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 159/6

         Решение на Съда (трети състав) от 3 април 2014 г. (преюдициално запитване от Oberlandesgericht München — Германия) — Irmengard Weber/Mechthilde Weber
   (Дело C-438/12) (1)

   ((Съдебно сътрудничество по граждански дела - Регламент (ЕО) № 44/2001 - Член 22, точка 1 - Изключителна компетентност - Спорове в областта на вещните права върху недвижим имот - Естество на правото на изкупуване - Член 27, параграф 1 - Висящ процес - Понятие за дела между същите страни и с един и същ предмет - Съотношение между член 22, точка 1 и член 27, параграф 1 - Член 28, параграф 1 - Свързани искове - Критерии за преценка във връзка със спирането на делото))
   2014/C 159/07
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberlandesgericht München

      Страни в главното производство

      Ищец: Irmengard Weber

      Ответник: Mechthilde Weber

      Предмет

   Преюдициално запитване — Oberlandesgericht München — Тълкуване на член 22, точка 1, член 27 и член 28, както и на член 35, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (ОВ L 12, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74) — Висящ процес — Искове с един и същ предмет и между същите страни, заведени в съдилищата на различни държави членки — Тълкуване на понятията „с един и същ предмет“ и „между същите страни“ — Положение, в което първият иск е подаден от трето лице срещу две страни, а вторият иск е подаден от една от тези страни срещу другата

      Диспозитив

               1)

               Член 22, точка 1 от Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела трябва да се тълкува в смисъл, че иск като предявения в настоящия случай пред съд на друга държава членка — чиято цел е да се установи недействителността на упражняването на правото на изкупуване, което обременява този недвижим имот и което има действие по отношение на всички — попада в посочената в тази разпоредба категория спорове, „които имат за предмет вещни права върху недвижим имот“.

               2)

               Член 27, параграф 1 от Регламент № 44/2001 трябва да се тълкува в смисъл, че преди да спре производството съгласно тази разпоредба, вторият сезиран съд трябва да провери дали, поради неспазване на изключителната компетентност, предвидена в член 22, точка 1 от този регламент, евентуално решение по същество на първия сезиран съд ще бъде признато в другите държави членки, съгласно член 35, параграф 1 от този регламент.

      (1)  ОВ C 379, 8.12.2012 г.


title: Дело T-343/14: Жалба, подадена на 19 май 2014 г.  — Cipriani/СХВП — Hotel Cipriani (CIPRIANI)

text:
               11.8.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 261/29

         Жалба, подадена на 19 май 2014 г. — Cipriani/СХВП — Hotel Cipriani (CIPRIANI)
   (Дело T-343/14)
   2014/C 261/53
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Arrigo Cipriani (Венеция, Италия) (представители: A. Vanzetti, S. Bergia, и G. Sironi, lawyers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Hotel Cipriani (Венеция, Италия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) oт 14 март 2014 г. по преписка R 224/2012-4 и да обяви недействителността, съгласно член 52, параграф 1, буква б) и член 53, параграф 2, буква a) oт Регламент № 207/2009 във връзка с член 8.3 oт Италианския кодекс по индустриална собственост, на марката „Cipriani“ № 1 15  824, с притежател Hotel Cipriani, за всички стоки и услуги, за които марката е регистрирана или;

               —

               при условията на евентуалност, за всички стоки или услуги, различни от „хотелски услуги и услуги за хотелски резервации“ или;

               —

               при условията на евентуалност, по отношение на услугите „ресторанти, кафенета, места за обществено хранене, барове, кетъринг, доставка на напитки и питиета за незабавна консумация“ или;

               —

               да върне делото на СХВП за постановяване на решение за обявяване на недействителност;

               —

               да присъди на г-н Arrigo Cipriani всички направени разноски в настоящото производство.

      Правни основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: словната марка „CIPRIANI“ за стоки и услуги от класове 16, 35 и 42 — марка на Общността № 1 15  824

      Притежател на марката на Общността: Hotel Cipriani

      Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: жалбоподателят

      Основание на искането за обявяване на недействителност: марката е регистрирана злоумишлено и нарушава правото на уважаваното собствено име „CIPRIANI“”

      Решение на отдела по отмяна: отхвърля искането за обявяване на недействителност

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата

      Изложени правни основания:

               —

               нарушение на член 53, параграф 2, буква a) oт Регламент № 207/2009 във връзка с член 8.3 от Италианския кодекс по индустриална собственост;

               —

               нарушение на член 52, параграф 1, буква б) oт Регламент № 207/2009.


title: Дело C-428/10: Определение на председателя на Съда от 24 март 2011 г. — Европейска комисия/Френска република

text:
               27.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/27

         Определение на председателя на Съда от 24 март 2011 г. — Европейска комисия/Френска република
   (Дело C-428/10) (1)

   2011/C 252/59
   Език на производството: френски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 328, 4.12.2010 г.


title: Дело T-364/09 P: Решение на Общия съд от 16 декември 2010 г. — Lebedef/Комисия (Обжалване — Публична служба — Длъжностни лица — Годишен отпуск — Командироване на половин работен ден с оглед синдикално представителство — Неразрешено отсъствие — Приспадане на дни от полагаемия се годишен отпуск — Член 60 от Правилника)

text:
               5.2.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/14

         Решение на Общия съд от 16 декември 2010 г. — Lebedef/Комисия
   (Дело T-364/09 P) (1)

   (Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Годишен отпуск - Командироване на половин работен ден с оглед синдикално представителство - Неразрешено отсъствие - Приспадане на дни от полагаемия се годишен отпуск - Член 60 от Правилника)
   2011/C 38/25
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Giorgio Lebedef (Senningerberg, Люксембург) (представител: F. Frabetti, avocat)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: G. Berscheid, подпомаган от B. Wägenbaur, avocat)

      Предмет

   Жалба против решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (първи състав) от 7 юли 2009 г., Lebedef/Комисия (F-39/08, все още непубликувано в Сборника), с искане за отмяна на това решение.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда г-н Giorgio Lebedef да заплати съдебните разноски, направени от Европейската комисия във връзка с настоящото производство, както и да понесе направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 282, 21.11.2009 г.


title: Дело C-402/08: Решение на Съда (седми състав) от 12 март 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Република Словения (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Директива 2004/35/ЕО — Екологична отговорност по отношение на предотвратяването и отстраняването на екологичните щети — Липса на транспониране в определения срок)

text:
               16.5.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/13

         Решение на Съда (седми състав) от 12 март 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Република Словения
   (Дело C-402/08) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 2004/35/ЕО - Екологична отговорност по отношение на предотвратяването и отстраняването на екологичните щети - Липса на транспониране в определения срок)
   2009/C 113/27
   Език на производството: словенски

      Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: U. Wölker и V. Kovačič)

      Ответник: Република Словения (представител: A. Vran)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Неприемане в предвидения срок на необходимите разпоредби за съобразяване с Директива 2004/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 година относно екологичната отговорност по отношение на предотвратяването и отстраняването на екологичните щети (ОВ L 143, стр. 56; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 11, стр. 168)

      Диспозитив

               1)

               Като не е приела в определения срок необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби за съобразяване с Директива 2004/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 година относно екологичната отговорност по отношение на предотвратяването и отстраняването на екологичните щети, Република Словения не е изпълнила задълженията си по тази директива.

               2)

               Осъжда Република Словения да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 285, 8.11.2008 г.


title: Дело C-166/15: Преюдициално запитване от Rīgas apgabaltiesas Krimināllietu tiesu kolēģija. (Латвия), постъпило на 13 април 2015 г. — Наказателно производство срещу Aleksandrs Ranks и Jurijs Vasiļevičs

text:
               22.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 205/21

         Преюдициално запитване от Rīgas apgabaltiesas Krimināllietu tiesu kolēģija. (Латвия), постъпило на 13 април 2015 г. — Наказателно производство срещу Aleksandrs Ranks и Jurijs Vasiļevičs
   (Дело C-166/15)
   (2015/C 205/29)
   Език на производството: латвийски

      Запитваща юрисдикция

   Rīgas apgabaltiesas Krimināllietu tiesu kolēģija

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Aleksandrs Ranks, Jurijs Vasiļevičs

      Ответници: Finanšu un ekonomisko noziegumu izmeklēšanas prokoratūra, Microsoft Corporation

      Преюдициални въпроси

               1)

               Може ли в съответствие с член 5, параграф 1 и член 4, параграф 2 от Директива 2009/24/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета лице, придобило „използвана“ компютърна програма с лицензия, записана върху неоригинален диск, който работи и не се ползва от друг потребител, да се позове на изчерпване на правото на разпространение на екземпляр (копие) от тази компютърна програма, чийто първи купувач я е придобил от притежателя на авторските права с оригиналния диск, но той се е повредил и първият приобретател е изтрил своя екземпляр (копие) или вече не го използва?

               2)

               При утвърдителен отговор на първия въпрос: Означава ли това, че по смисъла на член 4, параграф 2 и член 5, параграф 2 от Директива 2009/24 лице, което може да се позове на изчерпване на правото на разпространение, има право да препродава на трето лице тази компютърна програма, записана върху неоригинален диск?

      (1)  Директива 2009/24/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 година относно правната закрила на компютърните програми (ОВ L 111, 5.5.2009 г., стp. 16).


title: Дело C-185/17: Преюдициално запитване, отправено от Административен съд — Варна (България) на 10 април 2017 година — Началник на Митница Варна/„САКСА“ ООД

text:
               3.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/21

         Преюдициално запитване, отправено от Административен съд — Варна (България) на 10 април 2017 година — Началник на Митница Варна/„САКСА“ ООД
   (Дело C-185/17)
   (2017/C 213/27)
   Език на производството: български

      Запитваща юрисдикция

   Административен съд — Варна

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Началник на Митница Варна

      Ответник:„САКСА“ ООД

      Преюдициални въпроси

               1.

               Правилото, записано в поясненията на таблица 3 от Стандарт EN 590/сегашен EN 590:2014/, че „Определението за газьол по митническата тарифа на Европейския съюз може да не се прилага към класовете, предназначени за използване при арктически климат или при сурови зимни условия“, означава ли, че за този вид гориво , могат да не се прилагат общите правила в Допълнителна бележка 2 към Глава 27,б. г/и б. д/на Общата митническа тарифа за целите на тарифното класиране на стоката?

               2.

               В случай на положителен отговор на първия въпрос и в хипотезата, в която се установи, че стоката, за която възниква митническо задължение отговаря на дефиницията за „дизелово гориво за употреба в арктични или климати със сурова зима“ , съобразно критериите на Стандарт EN 590 , следва ли същото да се класира под тарифен номер 27101943 от Комбинираната номенклатура, отговарящ за „газьол“ или следва да се приложат общите правила в Допълнителна бележка 2 към Глава 27, б. г/и б. д/на Общата митническа тарифа?

               3.

               В случай на положителен отговор на първия въпрос , кои са критерии по които се преценява кога се прилага определението за газьол по митническата тарифа на Европейския съюз и кога е необходимо да се използват изискванията и методите за изпитване съгласно Стандарт EN 590, за целите на тарифното класиране на стоката?

               4.

               Методите и показателите за изследване посочени в Допълнителна забележка 2 към Глава 27, б. г/и б. д/на Общата митническа тарифа, достатъчни ли са за пълното и точното охарактеризиране на една стока като „газьол“ или следва да се вземат предвид всички химични показатели, които са характерни за нея?


title: Дело T-363/12: Жалба, подадена на 8 август 2012 г. — Harper Hygienics/СХВП — Clinique Laboratories (CLEANIC natural beauty)

text:
               17.11.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 355/27

         Жалба, подадена на 8 август 2012 г. — Harper Hygienics/СХВП — Clinique Laboratories (CLEANIC natural beauty)
   (Дело T-363/12)
   2012/C 355/59
   Език на жалбата: полски

      Страни

      Жалбоподател: Harper Hygienics S.A. (Варшава, Полша) (представител: R. Rumpel, правен съветник)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Clinique Laboratories LLC (Ню Йорк, Съединени американски щати)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 25 май 2012 г. (преписка № R 1134/2011-2), с което се отказва регистрацията на марка на Общността „CLEANIC natural beauty“ за стоки от класове 3, 5 и 16;

               —

               да измени обжалваното решение, така че марката да се регистрира за всички заявени стоки и услуги;

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят.

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка със словен елемент „CLEANIC natural beauty“ за стоки от класове 3, 5 и 16.

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: марка на Общността № 54 429 за стоки от класове 3, 14, 25 и 42, марка на Общността № 2 294 429 за стоки от класове 35 и 42 и национална (полска) марка № 51 732 за стоки от класове 3 и 5.

      Решение на отдела по споровете: уважава възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 (1) посредством констатацията, че марките са сходни една с друга и че съществува опасност от объркване на потребителите, както и нарушение на член 8, параграф 5 от този регламент.

      (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1).


title: Дело C-12/12: Преюдициално запитване, отправено от Bundesgerichtshof (Германия) на 9 януари 2012 г. — Colloseum Holding AG/Levi Strauss & Co.

text:
               24.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 89/13

         Преюдициално запитване, отправено от Bundesgerichtshof (Германия) на 9 януари 2012 г. — Colloseum Holding AG/Levi Strauss & Co.
   (Дело C-12/12)
   2012/C 89/20
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesgerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Colloseum Holding AG

      Ответник: Levi Strauss & Co.

      Преюдициални въпроси

   Следва ли член 15, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 40/94 (1) да се тълкува в смисъл:

               1.

               че марка, която е част от комбинирана марка и е придобила отличителен характер единствено в резултат на използването на комбинираната марка, може бъде предмет на запазващо правата използване, когато се използва само комбинираната марка;

               2.

               че дадена марка може да бъде предмет на запазващо правата използване, когато тя се използва единствено заедно с друга марка, за потребителите двете марки са самостоятелни означения и в допълнение двете марки заедно са регистрирани като марка?

      (1)  Регламент (ЕО) № 40/1994 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ L 11, 14.1.1994; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).


title: Дело F-23/07 RENV-RX: Определение на Съда на публичната служба от 31 март 2011 г. — M/Европейска агенция по лекарствата (EMA)

text:
               28.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 160/29

         Определение на Съда на публичната служба от 31 март 2011 г. — M/Европейска агенция по лекарствата (EMA)
   (Дело F-23/07 RENV-RX) (1)

   2011/C 160/45
   Език на производството: френски
   Председателят на първи състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра поради уреждане на спора по взаимно съгласие.

      (1)  ОВ C 117, 26.5.2007 г., стр. 35.


title: Дело C-75/14: Определение на председателя на Съда от 18 март 2015 г. (преюдициално запитване, отправено от Juzgado de Primera Instancia e Instrucción № 3 de Ávila — Испания) — Banco de Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria, SA/Francisco Javier Rodríguez Barbero, María Ángeles Barbero Gutiérrez

text:
               29.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/20

         Определение на председателя на Съда от 18 март 2015 г. (преюдициално запитване, отправено от Juzgado de Primera Instancia e Instrucción № 3 de Ávila — Испания) — Banco de Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria, SA/Francisco Javier Rodríguez Barbero, María Ángeles Barbero Gutiérrez
   (Дело C-75/14) (1)

   (2015/C 213/32)
   Език на производството: испански
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 135, 5.5.2014 г.


title: Дело C-285/06: Решение на Съда (четвърти състав) от 13 март 2008 г. (преюдициално запитване от Bundesverwaltungsgericht — Германия) — Heinrich Stefan Schneider/Land Rheinland-Pfalz (Земеделие — Регламенти (ЕО) № 1493/1999 и (ЕО) № 753/2002 — Обща организация на пазара на вино — Описание, обозначаване, представяне и защита на определени лозаро-винарски продукти — Защита на традиционните наименования — Превод на друг език — Използване за вина, произхождащи от друга държава-членка производител)

text:
               9.5.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 116/5

         Решение на Съда (четвърти състав) от 13 март 2008 г. (преюдициално запитване от Bundesverwaltungsgericht — Германия) — Heinrich Stefan Schneider/Land Rheinland-Pfalz
   (Дело C-285/06) (1)

   (Земеделие - Регламенти (ЕО) № 1493/1999 и (ЕО) № 753/2002 - Обща организация на пазара на вино - Описание, обозначаване, представяне и защита на определени лозаро-винарски продукти - Защита на традиционните наименования - Превод на друг език - Използване за вина, произхождащи от друга държава-членка производител)
   (2008/C 116/09)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Bundesverwaltungsgericht
   Страни в главното производство

      Ищец: Heinrich Stefan Schneider

      Ответник: Land Rheinland-Pfalz

      В присъствието на: Vertreterin des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht
   Предмет
   Преюдициално запитване — Bundesverwaltungsgericht — Тълкуване на член 47, параграф 2, букви б) и в), както и на буква Б, точка 1, буква б), тире пето и на буква Б, точка 3 от приложението към Регламент (EО) № 1493/1999 на Съвета от 17 май 1999 година относно общата организация на пазара на вино (OВ L 179, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 28, стр. 190), изменен с Регламент (ЕО) № 1512/2005 на Комисията от 15 септември 2005 година за изменение на Регламент (ЕО) № 753/2002 относно определяне на някои правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 1493/1999 на Съвета по отношение на описанието, обозначаването, представянето и защитата на някои лозаро-винарски продукти (OВ L 241, стр. 15; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 65, стр. 220) и на членове 23 и 24 от и Регламент (ЕО) № 753/2002 на Комисията от 29 април 2002 година относно определяне на някои правила за прилагане на Регламент № 1493/1999 по отношение на описанието, обозначаването, представянето и защитата на определени лозаро-винарски продукти (OВ L 118, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 43, стр. 3) — Забрана за имитация или посочване на защитени допълнителни традиционни наименования — Възможност за използване на подобно наименование на език, различен от този на защитеното традиционно наименование или за вина, произхождащи от държава-членка, различна от тази на защитеното традиционно наименование — Използване на наименованията „Réserve“ или „Grande réserve“ на френски език или на „Reserve“ или „Privat-Reserve“ на немски език за германски вина.
   Диспозитив

               1)

               Член 47, параграф 2, буква в) от Регламент (ЕО) № 1493/1999 на Съвета от 17 май 1999 година относно общата организация на пазара на вино във връзка с буква Б, точка 3 от приложение VII към този регламент и с член 6, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 753/2002 на Комисията от 29 април 2002 година относно определяне на някои правила за прилагане на Регламент № 1493/1999 по отношение на описанието, обозначаването, представянето и защитата на определени лозаро-винарски продукти, изменен с Регламент (ЕО) № 1512/2005 на Комисията от 15 септември 2005 година, трябва да се тълкува в смисъл, че употребата на указание, което се отнася до метода на производство, на приготвяне и на отлежаване, или до качеството на вино, е разрешена съгласно тези разпоредби единствено ако това указание не може да доведе в представите на лицата, до които е адресирано, до риск от объркване между споменатото указание и допълнителните традиционни наименования, посочени в споменатата буква Б, точка 1, буква б), пето тире от приложение VII и в член 23 от Регламент № 753/2002. Препращащата юрисдикция трябва да прецени дали разглежданите в главното производството наименования могат да създадат подобен риск.

               2)

               Член 24, параграф 2, буква а) от Регламент № 753/2002, изменен с Регламент № 1512/2005, трябва да се тълкува в смисъл, че в съответствие с тази разпоредба, когато традиционно наименование е преведено на език, различен от този, на който споменатото наименование е посочено в приложение III към Регламента, имитация или посочване на това наименование може да е налице при положение, че този превод е от естество да предизвика объркване или въвеждане в заблуждение на лицата, за които е предназначен. Задължение на препращащата юрисдикция е да провери дали е такъв случаят в спора, с който е сезирана.

               3)

               Член 24, параграф 2 от Регламент № 753/2002, изменен с Регламент № 1512/2005, трябва да се тълкува в смисъл, че традиционно наименование, включено в приложение III към Регламента, е защитено както спрямо вината от същата категория или от същите категории, произхождащи от същата държава-членка производител като тази на традиционното наименование, така и спрямо вината от същата категория или от същите категории, които произхождат от останалите държави-членки производители.

      (1)  ОВ C 237, 30.9.2006 г.


title: Дело C-158/09: Иск, предявен на 7 май 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания

text:
               1.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 180/26

         Иск, предявен на 7 май 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания
   (Дело C-158/09)
   2009/C 180/45
   Език на производството: испански

      Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: I. Martinez del Peral Cagigal и M. van Beek)

      Ответник: Кралство Испания

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е приело всички законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2003/88/ЕО (1), що се отнася до негражданския персонал на публичните администрации, Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по член 1, параграф 3 от Директива 2003/88/ЕО и по член 18, буква a) от Директива 93/104/ЕО (2), запазен от член 27, параграф 1 от Директива 2003/88/ЕО, който трябва да се чете във връзка с приложение I, част Б от същата директива,

               —

               да се осъди Кралство Испания да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Директива 2003/88/ЕО има за предмет да установи минимални изисквания за безопасност и здраве при организацията на работното време. Като кодифицираща директива тя замества Директива 93/104/ЕО, без да засяга задълженията на държавите-членки относно сроковете за въвеждане в националното законодателство.
   Мерките за транспониране на Директива 2003/88/ЕО, за които Комисията е уведомена от испанските органи, не включват законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за съобразяване с директивата, що се отнася до негражданския персонал на публичните администрации.
   Член 1, параграф 3 от Директива 2003/88/ЕО предвижда, че директивата се прилага за всички сектори на дейност, както обществени, така и частни, по смисъла на член 2 от Директива 89/391/ЕИО (3), който съдържа някои изключения поради особеностите на някои специфични дейности на обществени служби, като например въоръжените сили и полицията или някои специфични дейности на службите на гражданска защита. Съгласно практиката на Съда използваният от общностния законодател критерий за определяне на приложното поле на Директива 89/391/ЕИО не се основава на принадлежността на работниците към различните сектори на дейност, споменати в член 2 от нея, разглеждани в тяхната цялост, а само на специфичното естество на някои специални задачи, извършвани от работниците в посочените сектори.
   Следователно ищецът счита, че несъмнено Директива 2003/88/ЕО се прилага към негражданския персонал на публичните администрации, включително и към Guardia Civil, така че неприемането на мерки за транспониране в този сектор съставлява нарушение на посочената директива.

      (1)  на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време (ОВ L 299, стp. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 3).

      (2)  на Съвета от 23 ноември 1993 година относно някои аспекти на организацията на работното време (ОВ L 307, стp. 18).

      (3)  на Съвета от 12 юни 1989 година за въвеждане на мерки за насърчаване подобряването на безопасността и здравето на работниците на работното място (ОВ L 183, стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 2, стр. 88).


title: Дело C-119/12: Преюдициално запитване, отправено от Bundesgerichtshof (Германия) на 6 март 2012 г. — Josef Probst/mr.nexnet GmbH

text:
               16.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 174/14

         Преюдициално запитване, отправено от Bundesgerichtshof (Германия) на 6 март 2012 г. — Josef Probst/mr.nexnet GmbH
   (Дело C-119/12)
   2012/C 174/21
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesgerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Josef Probst

      Ответник: mr.nexnet GmbH

      Преюдициален въпрос

   Член 6, параграфи 2 и 5 от Директива 2002/58/ЕО (1) позволява ли доставчик на услуги да предостави данни за трафик на цесионер на вземане за извършени далекосъобщителни услуги, когато цесията, целяща събиране на сторнирани вземания, освен от общите задължения за зачитане на тайната на далекосъобщенията и за защита на данните в съответствие с действащите правни норми, се урежда и от следните договорни разпоредби:

               доставчикът на услуги и цесионерът се задължават да обработват и използват защитените данни само в рамките на съвместната им работа единствено за преследваната с договора цел и по посочения в договора начин;

               когато запознаването със защитените данни вече не е необходимо за постигане на споменатата цел, всички съществуващи в тази връзка защитени данни следва да бъдат безвъзвратно унищожени или върнати;

               всяка от договарящите се страни може да провери дали другата страна спазва установените в договора правила за сигурност и защита на данните;

               достъп до предоставените поверителни документи и информация следва да имат единствено служителите, които се нуждаят от тях за изпълнението на договора;

               договарящите се страни трябва да наложат на служителите си задължение за поверителност като предвиденото в договора;

               по искане на някоя от страните или най-късно към момента на прекратяване на съвместната им работа цялата съществуваща в тази връзка поверителна информация следва да бъде безвъзвратно унищожена или върната на другата страна?

      (1)  Директива 2002/58/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 юли 2002 година относно обработката на лични данни и защита на правото на неприкосновеност на личния живот в сектора на електронните комуникации (Директива за правото на неприкосновеност на личния живот и електронни комуникации, ОВ L 201, стр. 37; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 36, стр. 63).


title: Дело C-458/09 P: Жалба, подадена на 20 ноември 2009 г. от Италианска република срещу решението на Първоинстанционния съд (трети състав) от 4 септември 2009 г. по дело T-211/05, Италианска република/Комисия на Европейските общности

text:
               30.1.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/34

         Жалба, подадена на 20 ноември 2009 г. от Италианска република срещу решението на Първоинстанционния съд (трети състав) от 4 септември 2009 г. по дело T-211/05, Италианска република/Комисия на Европейските общности
   (Дело C-458/09 P)
   2010/C 24/63
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Италианска република (представител: G. Palmieri)

      Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се обяви за допустима жалбата,

               —

               да се отмени Решението на Първоинстанционния съд от 4 септември 2009 г. по дело Т-211/05 (Италианска република/Комисия), нотифицирано с препоръчително писмо № 405966 от 4 септември 2009 г., получено на 8 септември 2009 г. и следователно Решение 2006/261/ЕО на Комисията от 16 март 2005 г. относно схема за държавни помощи С8/2004 (ех NN 164/2003) приведена в действие от Италия в полза дружества, които отскоро са регистрирани за търговия на фондовата бора [нотифицирана под № C(2005) 591].

      Правни основания и основни доводи

   . Нарушение на членове 10 и 13 от Регламент № 659/1999 (1) (Регламент „процедура държавни помощи“), на член 88, параграф 2 ЕО и на принципа на състезателност. Явна греша при преценката на документи.
   Първоинстанционният съд е приел, че посредством изпратените на Италия писма от октомври и декември 2003 г. е извършено ефективно предварително обсъждане на мерките, въведени с Декрет-закон № 326/2003. Първоинстанционният съд не е счел, че тези писма съдържат само общи въпроси и отрицателното твърдение, че „не може да се изключи“, че мерките са включвали несъвместими с общия пазар държавни помощи.
   . Нарушение на принципа на състезателност.
   В решението за започване на официалната процедура по разследване Комисията е счела, че селективността на мерките се състои в това, че предвидените данъчни облекчения изключвали дружествата, които не са установени в Италия. В окончателното решение обаче Комисията е счела, че мерките са селективни, тъй като от данъчните облекчения се ползват в по-голяма степен установените в Италия дружества, тъй като се облагат върху реализираната в световен мащаб печалба отколкото общностните дружества, които в Италия се облагат единствено върху реализираната в тази държава членка печалба. Комисията не е уведомила италианското правителство за тази промяна на подхода и не му е дала възможност да представи становището си по този въпрос. Първоинстанционният съд неправилно е счел, че искът на Комисията е законосъобразен.
   . Нарушение на член 87, параграф 1 ЕО.
   Във всички случаи не може да бъде счетено за селективно облекчение, като разглежданото в настоящия случай, от което се ползват всички дружества, както италиански, така и общностни, които отговарят на условията за допускане до регистрация за търговия на регламентиран пазар на Европейския съюз. По-голямото предимство на италианските дружества произтича от данъчната система, при която данъчното облагане се определя от статута на местно или чуждестранно лице, но само разликата в обхвата на предимството между дружества, които по еднакъв начин са включени в приложното поле на облекчението не може да определи селективния характер на това облекчение. Първоинстанционният съд е допуснал грешка като е счел, че селективността може да се изразява и в такава разлика.
   . Нарушение на член 87, параграф 1 ЕО. Липса на мотиви.
   Първоинстанционният съд е сгрешил като е приел, че мярката е селективна, доколкото не всички дружества се ползват от нея. Всъщност от мярката се ползват всички дружества, които отговарят на условията за допускане до регистрация за търговия на регламентиран пазар. Освен това изборът за регистрация за търговия на фондовата борса е свързан с много съществени структурни тежести, чужди на дружествата, които не са регистрирани за търговия на фондовата борса. Подборът на допуснатите дружества се осъществява на тази обектива основа и облекчението съответства на и е свързано с различното положение, в което се намират двете категории дружества от гледна точка на структурните разходи,. Следователно мярката има общо, а не селективно приложение. Във всички случаи Първоинстанционният съд не е мотивирал надлежно представените в това отношение от Италия доказателства.
   . Нарушение на член 87, параграф 1 ЕО.
   Първоинстанционният съд погрешно е счел, че във всички случаи мерките са селективни, като се има предвид краткото им времетраене, което изключва възможността дружествата да вземат решение да се регистрират за търговия на фондовата борса в един по-късен момент. Фиксираната продължителност на облекчението всъщност се обяснява с бюджетното равновесие и експерименталния характер на мерките, но не оказва влияние върху тяхната структура, която е единственият критерий за определяне на това дали мерките са селективни или не.
   . Нарушение на член 87, параграф 3, буква в) ЕО. Липса на мотиви.
   Макар да са счетени за държавни помощи мерките са съвместими с общия пазар по смисъла на член 87, параграф 3, буква в) като помощи за инвестиции за осъществяването на особена дейност. Първоинстанционният съд е допуснал грешка като е счел тези помощи за оперативни, пренебрегвайки трайния характер на последиците, които регистрацията за търговия на фондовата борса предизвиква в структурата и оперативния характер на дружествата и като не е отчел, че увеличаването на регистрациите за търговия на регулираните пазари представлява дейност, която с основание се счита за насърчаване, включително на общностно ниво. Следователно Първоинстанционият съд е трябвало да санкционира Комисията за това, че е упражнила своето дискреционно правомощие в тази област без да се основе на правилно установяване на фактите.

      (1)  ОВ L 83, стр.1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр.41.


title: Дело T-173/08: Жалба, подадена на 13 май 2008 г. — Messe Düsseldorf/СХВП — Canon Communications (MEDTEC)

text:
               5.7.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/43

         Жалба, подадена на 13 май 2008 г. — Messe Düsseldorf/СХВП — Canon Communications (MEDTEC)
   (Дело T-173/08)
   (2008/C 171/83)
   Език, на жалбата: английски
   Страни

      Жалбоподател: Messe Düsseldorf GmbH (Дюселдорф, Германия) (представител: I. Friedhoff, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Canon Communications LLC (Лос Анджелис, Съединени щати)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 6 март 2008 г. по дело № R 0989/2005-1, и

               —

               да се осъди СХВП/другата страна в производството пред апелативния състав да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка „MEDTEC“ за стоки и услуги в класове 16, 35 и 41 — заявка № 2 885 853

      Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: Жалбоподателят

      Марка или знак, на който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Националната словна марка „Metec“ за стоки и услуги в класове 16, 35, 37, 38, 41 и 42; международната словна марка „Metec“ за стоки и услуги в класове 16, 35, 37, 38, 41 и 42

      Решение на отдела по споровете: Уважаване на възражението по отношение на всички стоки и услуги

      Решение на апелативния състав: Отмяна на оспорваното решение и отхвърляне на възражението в неговата цялост

      Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент на Съвета № 40/94, тъй като апелативният състав неправилно е допуснал жалбата и е приел, че няма прилика между марките; нарушение на член 62 от Регламент на Съвета № 40/94, тъй като апелативният състав е произнесъл решение по факти, които не са били предмет на обжалване.


title: Дело F-93/10: Жалба, подадена на 4 октомври 2010 г. — Blessemaille/Парламент

text:
               4.12.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 328/61

         Жалба, подадена на 4 октомври 2010 г. — Blessemaille/Парламент
   (Дело F-93/10)
   ()
   2010/C 328/100
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Philippe Blessemaille (Remich, Люксембург) (представители: E. Boigelot и S. Woog, avocats)

      Ответник: Европейски парламент

      Предмет и описание на спора

   Отмяна на решението на ответника да не включи жалбоподателя в списъка на длъжностните лица за повишаване в степен АST 8 в рамките на процедурата за повишаване за 2009 г., и искане за обезщетение за претърпените неимуществени вреди

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени публикуваното на 2 декември 2009 г. решение на Парламента да не включи жалбоподателя в списъка на длъжностните лица, повишени от степен АST 7 в степен АST 8, в рамките на процедурата за повишаване за 2009 г.,

               —

               в резултат на отмяната да се извърши повторно съпоставяне на заслугите на жалбоподателя с тези на другите кандидати в рамките на процедурите за повишаване за 2008 г. и 2009 г., като жалбоподателят бъде повишен в степен АST 8 с обратно действие, считано от 1 януари 2008 г., и му се заплатят лихви върху неизплатените възнаграждения въз основа на лихвения процент на Европейската централна банка, определен за нейните основни операции по рефинансиране, увеличен с два пункта, считано от 1 януари 2008 г., без все пак да се оспорва повишаването на другите повишени длъжностни лица.

               —

               да се осъди Парламентът да заплати на жалбоподателя сумата от 3 500 EUR като обезщетение за неимуществени вреди, претърпени поради това, че жалбоподателят не е повишен на 1 януари 2008 г., под условие за увеличаване на тази сума в хода на производството,

               —

               при условията на евентуалност, в случай, че Съдът на публичната служба установи, че повишаването в степен АST 8 не може да произведе действие преди 1 януари 2009 г., да се осъди Парламентът да заплати допълнително обезщетение на основание имуществени вреди в размер на разликата между действително полученото през 2008 г. възнаграждение и това, което жалбоподателят е трябвало да получи през същата година след повишаване от 1 януари 2008 г., изчислено за периода от 1 януари до 31 декември 2008 г. или за периода от 1 януари до 31 август 2008 г., в зависимост от датата, за която се приеме, че спорното повишаване влиза в сила (съответно 1 януари 2009 г. или 1 септември 2008 г.),

               —

               да се осъди Парламентът да заплати съдебните разноски.


title: Съединени дела C-14/06 и C-295/06: Решение на Съда (голям състав) от 1 април 2008 г. — Европейски парламент (C-14/06), Кралство Дания (C-295/06)/Комисия на Европейските общности (Директива 2002/95/ЕО — Електрическо и електронно оборудване — Ограничение за употреба на определени опасни вещества — Декабромдифенил етер (dеcaBDE) — Решение 2005/717/ЕО на Комисията — Освобождаване на dеcaBDE от забраната за употреба — Жалба за отмяна — Изпълнителни правомощия на Комисията — Нарушение на разпоредбата за оправомощаване)

text:
               9.5.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 116/2

         Решение на Съда (голям състав) от 1 април 2008 г. — Европейски парламент (C-14/06), Кралство Дания (C-295/06)/Комисия на Европейските общности
   (Съединени дела C-14/06 и C-295/06) (1)

   (Директива 2002/95/ЕО - Електрическо и електронно оборудване - Ограничение за употреба на определени опасни вещества - Декабромдифенил етер (dеcaBDE) - Решение 2005/717/ЕО на Комисията - Освобождаване на dеcaBDE от забраната за употреба - Жалба за отмяна - Изпълнителни правомощия на Комисията - Нарушение на разпоредбата за оправомощаване)
   (2008/C 116/04)
   Език на производството: английски и датски
   Страни

      Жалбоподател: Европейски парламент (представители: K. Bradley, A. Neergaard и I. Klavina) (C-14/06), Кралство Дания (представители: J. Molde, B. Weis Fogh и J. Bering Liisberg) (C-295/06)

      Страни, встъпили в подкрепа на исканията на жалбоподателя: Кралство Дания (дело C-14/06) (представители: J. Molde, B. Weis Fogh и J. Bering Liisberg,), Португалска република (представители: L. Fernandes и M. J. Lois), Република Финландия (представител: A. Guimaraes-Purokoski), Кралство Швеция (представител: A. Kruse), Кралство Норвегия (представители: I. Djupvik и K. Waage, K. B. Moen и адв. E. Holmedal)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: X. Lewis, M. Konstantinidis и H. Støvlbæk)

      Страна, встъпила в подкрепа на исканията на ответника: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: V. Jackson и J. Maurici, barrister)
   Предмет
   Отмяна на Решение на Комисията от 13 октомври 2005 година [нотифицирано под номер C(2005) 3754] за изменение с цел адаптиране към техническия прогрес на приложението към Директива 2002/95/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно ограничението за употреба на определени опасни вещества в електрическото и електронното оборудване (ОВ L 271, стр. 48; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 39, стр. 115) — Освобождаване на декабромдифенил етер („DecaBDE“) от забраната за пускане в продажба, наложена с член 4, параграф 1 от Директива 2002/95/ЕО, без да се спазват условията, предвидени в член 5, параграф 1 от тази директива
   Диспозитив

               1)

               Отменя точка 2 от приложението към Решение 2005/717/ЕО на Комисията от 13 октомври 2005 г. за изменение с цел адаптиране към техническия прогрес на приложението към Директива 2002/95/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно ограничението за употреба на определени опасни вещества в електрическото и електронното оборудване.

               2)

               Правните последици от точка 2 от Приложението към Решение 2005/717 се запазват до 30 юни 2008 г. включително.

               3)

               Осъжда Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски, направени от Европейския парламент и от Кралство Дания по дело C-295/06.

               4)

               Кралство Дания по дело C-14/06, Португалската република, Република Финландия, Кралство Швеция, Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия, както и Кралство Норвегия понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 86, 8.4.2006 г.


title: Дело C-51/07: Иск, предявен на 5 февруари 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Великото херцогство Люксембург

text:
               24.3.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 69/11

         Иск, предявен на 5 февруари 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Великото херцогство Люксембург
   (Дело C-51/07)
   (2007/C 69/24)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представител: г-н Condou-Durande)

      Ответник: Великото херцогство Люксембург
   Искания

               —

               да се установи, че като не е приело необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобрази с Директива 2003/110/ЕО на Съвета от 25 ноември 2003 година относно помощ в случаите на транзит за целите на извеждане от територията по въздух (1) и, при всички случаи, като не ги е съобщило на Комисията, Великото херцогство Люксембург не е изпълнило задълженията си, произтичащи от тази директива;

               —

               да се осъди Великото херцогство Люксембург да заплати разноските.

         Правни основания и главни доводи
   Срокът за транспониране на Директива 2003/110/ЕО е изтекъл на 5 декември 2005 г.

      (1)  ОВ L 321, 6.12.2003 г., стр. 26.


title: Дело C-186/14 P: Жалба, подадена на 14 април 2014 г. от ArcelorMittal Tubular Products Ostrava a.s. и други срещу решението, постановено от Общия съд (втори състав) на 29 януари 2014 г. по дело T-528/09, Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd/Съвет на Европейския съюз

text:
               7.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 212/16

         Жалба, подадена на 14 април 2014 г. от ArcelorMittal Tubular Products Ostrava a.s. и други срещу решението, постановено от Общия съд (втори състав) на 29 януари 2014 г. по дело T-528/09, Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd/Съвет на Европейския съюз
   (Дело C-186/14 P)
   2014/C 212/18
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: ArcelorMittal Tubular Products Ostrava a.s., ArcelorMittal Tubular Products Roman SA, Benteler Deutschland GmbH, по-рано Benteler Stahl//Rohr GmbH, Ovako Tube & Ring AB, Rohrwerk Maxhütte GmbH, TMK-Artrom SA, Silcotub SA, Dalmine SpA, Tubos Reunidos, SA, Vallourec Oil и Gas France, по-рано Vallourec Mannesmann Oil & Gas France, Vallourec Tubes France, по-рано V & M France, Vallourec Deutschland GmbH, по-рано V & M Deutschland GmbH, voestalpine Tubulars GmbH, Železiarne Podbrezová a.s. (представители: Dr G. Berrisch, Rechtsanwalt, B. Byrne, Solicitor)

      Други страни в производството: Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd, Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Съда:

               —

               да отмени решение на Общия съд от 29 януари 2014 г. по дело T — 528/09,

               —

               да отхвърли първата част от третото основание, изтъкнато в първоинстанционното производство,

               —

               да върне делото на Общия съд за произнасяне по останалата част от жалбата,

               —

               да осъди Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd да заплати направените от жалбоподателите съдебни разноски в настоящото производство по обжалване и в производството пред Общия съд по дело T — 528/09.

      Основания и основни доводи

   Жалбоподателите твърдят, че Общият съд е допуснал три грешки при прилагане на правото.
   Първо, Общият съд е тълкувал неправилно член 3, параграф 7 от основния антидъмпингов регламент (1) като е приел, че институциите не следва да вземат предвид вероятността положението на необикновено високо търсене скоро да приключи и че при положение на „нормално“ търсене ще се проявят действителните неблагоприятни последици от дъмпинговия внос, както и че институциите са обяснили с дъмпинговия внос последиците от свиването на търсенето.
   Второ, Общият съд е приложил неправилно член 3, параграф 9 от основния антидъмпингов регламент и е нарушил член 6, параграф 1 от основния антидъмпингов регламент, като е отменил обжалвания регламент (2) на основание, че предположенията на Комисията във временния регламент относно вероятната промяна на обемите и на цените на дъмпинговия внос не съответстват изцяло, както се твърди, на данните след разследвания период.
   Трето, Общият съд погрешно е стигнал до извода, че констатациите на институциите са опорочени от явна грешка в преценката и Общият съд не е спазил границите на съдебния контрол.

      (1)  Регламент (ЕО) № 384/96 на Съвета от 22 декември 1995 година за защита срещу дъмпингов внос на стоки от страни, които не са членки на Европейската общност (ОВ, L 56, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 12, стр. 223); заменен с Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (кодифицирана версия) (ОВ L 343, 2009 г., стр. 51).

      (2)  Регламент (ЕО) № 926/2009 на Съвета от 24 септември 2009 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито и за окончателно събиране на временното мито върху вноса на някои видове безшевни тръби от желязо или стомана с произход от Китайската народна република (ОВ L 262, стр. 19).


title: Дело F-77/07: Иск, предявен на 31 юли 2007 г. — Labate/Комисия

text:
               22.9.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 223/22

         Иск, предявен на 31 юли 2007 г. — Labate/Комисия
   (Дело F-77/07)
   (2007/C 223/38)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищец: Kay Labate (Tarquinia, Италия) (представители: I. S. Forrester, Queen's Counsel)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               Да се отменят решенията на Комисията от 6 октомври 2006 г. и 18 октомври 2004 г.;

               —

               да се осъди Комисията да заплати на ищеца сумите, предвидени в член 73 от Правилника за длъжностните лица на Европейските общности (наричан по-нататък „Правилникът за длъжностните лица“) и член 9 от Общите правила относно осигуряването на длъжностните лица на Европейските общности за рисковете „злополука“ и „професионално заболяване“ (наричани по-нататък „Правила относно осигуряването“);

               —

               да се постановят други или допълнителни мерки, по справедливост;

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Ищецът, г-жа Kay Labate, вдовица на Mario Labate — бившо длъжностно лице в Европейската комисия, оспорва, от свое име и в полза на наследството на съпруга си, решенията на Комисията, отказващи да признаят рака на белия дроб на съпруга й за професионално заболяване.
   Г-н Labate е бил длъжностно лице в Комисията 29 г., през време на което е бил изложен, според ищеца, на голямо количество вторичен тютюнев дим. Той е бил обявен за трайно неработоспособен след откриване на рака на белия дроб, който впоследствие довел до неговата смърт. Г-н Labate е внесъл искане за признаване на болестта като професионално заболяване. Макар да е потвърдила, че г-н Labate е бил изложен на вторичен тютюнев дим и да не е открила друга причина за неговия рак на белия дроб, в решението си лекарската комисия все пак е заявила, че не може да установи със сигурност връзката с професионалните му дейности. Комисията съответно е отхвърлила искането следвайки заключението на лекарската комисия, че връзката между болестта и професионалните дейности на г-н Labate не е била установена в достатъчна степен.
   Ищецът твърди, че като е заключила, че ракът, от който е страдал г-н Labate, не попада в обхвата на член 73 от Правилника за длъжностните лица, Комисията е допуснала грешка при прилагане на правото. Той заявява, че критерият за „сигурност“, използван от лекарската комисия, е твърде строг и противоречи на съдебната практика.
   Ищецът твърди също така, че лекарската комисия е пропуснала да разгледа възможността, че вторичният тютюнев дим, на който е бил изложен г-н Labate, може да е влошил заболяването му от рак, както е определено в член 3 от Правилата относно осигуряването. Освен това, Комисията е пропуснала да разгледа въпроса, че макар самият вторичен тютюнев дим да не е посочен във въпросния член, няколко специфични канцерогенни компонента на този дим са посочени и следователно попадат в обхвата на член 73 от Правилника за длъжностните лица. Ищецът заявява, че лекарската комисия погрешно се е заела да разглежда въпроси, свързани с доказването, които са извън нейната компетентност, вместо просто да установи медицинските факти.
   Ищецът поддържа на последно място, че решението на Комисията е недостатъчно обосновано и че времето, необходимо на Комисията, да стигне до решение е било прекалено и е противоречало на принципа на добро администриране. Ако решението било взето преди г-н Labate да почине и ако с него се признавало, че болестта му е свързана с работата, той щял да получи като обезщетение сума, равняваща се на заплатата му за 8 години.


title: Дело T-436/15 R: Определение на председателя на Общия съд от 21 септември 2015 г. — Consorzio Vivaisti viticoli pugliesi и Negro/Комисия (Обезпечително производство — Селско стопанство — Защита срещу вредителите по растенията — Мерки за предотвратяване на въвеждането и разпространението в Европейския съюз на бактерията Xylella fastidiosa — Молба за спиране на изпълнението — Неспазване на изискванията за форма — Недопустимост)

text:
               16.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 381/43

         Определение на председателя на Общия съд от 21 септември 2015 г. — Consorzio Vivaisti viticoli pugliesi и Negro/Комисия
   (Дело T-436/15 R)
   ((Обезпечително производство - Селско стопанство - Защита срещу вредителите по растенията - Мерки за предотвратяване на въвеждането и разпространението в Европейския съюз на бактерията Xylella fastidiosa - Молба за спиране на изпълнението - Неспазване на изискванията за форма - Недопустимост))
   (2015/C 381/52)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподатели: Consorzio Vivaisti viticoli pugliesi (Отранто, Италия) и Negro Daniele (Отранто) (представители: V. Pellegrino и A. Micolani, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: D. Bianchi и I. Galindo Martín)

      Предмет

   Молба за спиране на изпълнението на Решение за изпълнение (ЕС) 2015/789 на Комисията от 18 май 2015 година относно мерки за предотвратяване на въвеждането и разпространението на Xylella fastidiosa (Wells et al.) в Съюза (ОВ L 125, стр. 36), тъй като това решение обхваща лозята, отглеждани в италианската провинция Лече.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.

               2)

               Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело F-62/14: Определение на Съда на публичната служба от 29 юни 2015 г. — Chezzi/Комисия

text:
               10.8.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 262/44

         Определение на Съда на публичната служба от 29 юни 2015 г. — Chezzi/Комисия
   (Дело F-62/14) (1)

   (2015/C 262/60)
   Език на производството: френски
   Председателят на първи състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 361, 13.10.2014 г., стр. 31.