title: Дело T-330/17: Жалба, подадена на 16 май 2017 г. — Ceobus и др./Комисия

text:
               17.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 231/52

         Жалба, подадена на 16 май 2017 г. — Ceobus и др./Комисия
   (Дело T-330/17)
   (2017/C 231/67)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: Ceobus (Génicourt, Франция), Compagnie des transports voyageurs du Mantois interurbains — CTVMI (Mantes-la-Jolie, Франция), SA des Transports de St Quentin en Yvelines (Trappes, Франция), Les cars Perrier (Trappes), Tim Bus (Magny-en-Vexin, Франция), Transports Voyageurs du Mantois (TVM) (Mantes-la-Jolie) (представител: D. de Combles de Nayves, avocat)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               като главно искане, да отмени решението на Комисията от 2 февруари 2017 г. SA.26763 относно помощите, за които се презумира, че са отпуснати на предприятията за обществен транспорт от регион Ile-de-France, доколкото в него тя приема, че схемата за помощи на регион Ile-de-France, въведена през 1984 г. и прилагана до 2008 г., представлява нова схема за помощи, която е била „незаконно приведена в изпълнение“;

               —

               при условията на евентуалност, да отмени решението на Комисията от 2 февруари 2017 г. SA.26763 относно помощите, за които се презумира, че са отпуснати на предприятията за обществен транспорт от регион Ile-de-France, доколкото в него тя счита, че индивидуалните помощи, произтичащи от схемата за помощи на регион Ile-de-France в периода между май 1994 г. и 25 ноември 2008 г., представляват нови помощи, които са били „незаконно приведени в действие“.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат три основания.

               1.

               Първо основание, повдигнато в рамките на първото искане, изведено от нарушение на член 108 ДФЕС, от нарушение на член 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2015/1589 на Съвета от 13 юли 2015 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 108 от Договора за функционирането на Европейския съюз (наричан по-нататък „Регламент № 2015/1589“) (ОВ, L 248, 2015 г., стр. 9), както и от нарушението на силата на присъдено нещо, присъща на решенията, постановени по преюдициално запитване от Съда на Европейския съюз.

               2.

               Второ основание, повдигнато в рамките на второто искане, изведено от нарушението на член 17 от Регламент № 2015/1589, доколкото Комисията е квалифицирала като мярка, прекъсваща погасителната давност, мярка, която не отговаря на предвидените в този член критерии за квалифициране в тази категория мерки.

               3.

               Трето основание, повдигнато в рамките на второто искане, изведено от нарушението на процесуалните права на третите заинтересовани лица, доколкото Комисията е счела в своето решение за откриване на процедурата, че погасителната давност е била прекъсната не от подаването на жалба до административните съдилища, а от първото искане за информация на Комисията от 25 ноември 2008 г.


title: Дело T-273/10: Жалба, подадена на 18 юни 2010 г. — Olive Line International/СХВП — O. International (O LIVE)

text:
               14.8.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 221/56

         Жалба, подадена на 18 юни 2010 г. — Olive Line International/СХВП — O. International (O LIVE)
   (Дело T-273/10)
   ()
   2010/C 221/89
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Olive Line International, S.L. (Мадрид, Испания) (представител: P. Koch Moreno, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: O. International, S.r.l (Spoleto, Италия)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 14 април 2010 г. по преписка R 4/2009-4;

               —

               да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски; и

               —

               да се осъди другата страна в производството пред апелативния състав да заплати съдебните разноски, в случай че встъпи по настоящото дело.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративната марка „O LIVE“ за стоки и услуги от класове 3 и 44 — заявка за регистрация на марка на Общността № 5715008

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: общностна регистрация № 5086657 на фигуративната марка „Olive Line“ за стоки от класове 3, 29 и 30; испанска регистрация № 2741533 на фигуративната марка „Olive Line“ за стоки от класове 3, 29 и30; испанска регистрация № 2525564 на словната марка „Olive Line“ за стоки от клас 3

      Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав неправилно е приел, че не съществува вероятност от объркване между съответните марки.


title: Дело F-140/11: Жалба, подадена на 22 декември 2011 г. — ZZ/Комисия

text:
               3.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 65/25

         Жалба, подадена на 22 декември 2011 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-140/11)
   2012/C 65/49
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представители: Ph.-E. Partsch и E. Raimond, avocats)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет и описание на спора

   Отмяната на решението на Генералния директор на OLAF, с което до жалбоподателя се отправя последна покана за изслушване в рамките на вътрешно разследване и с което се указва, че ако той не се отзове на тази покана окончателен доклад за разследването ще бъде приет единствено въз основа на данните, които OLAF едностранно е събрала и анализирала, както и отмяната на писмото, с което се отхвърля неговата административна жалба.

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението от 28 октомври 2011 г.;

               —

               да се отмени писмото от 2 декември 2011 г., с което OLAF се произнася по административната жалба от 21 ноември 2011 г;

               —

               да се присъди на жалбоподателя сумата от 7000 EUR като обезщетение за вредите;

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-717/13: Решение на Общия съд от 29 април 2015 г. — Chair Entertainment Group/СХВП — Libelle („SHADOW COMPLEX“) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „SHADOW COMPLEX“ — По-ранна словна марка на Общността „BusinessShadow“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               15.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/37

         Решение на Общия съд от 29 април 2015 г. — Chair Entertainment Group/СХВП — Libelle („SHADOW COMPLEX“)
   (Дело T-717/13) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „SHADOW COMPLEX“ - По-ранна словна марка на Общността „BusinessShadow“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2015/C 198/49)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Chair Entertainment Group LLC (Проувоу, Юта, Съединени американски щати) (представител: E. Armijo Chávarri, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: M. Rajh)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Libelle AG (Щутгарт, Германия) (представител: E. Strauß, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 1 октомври 2013 г. (преписка R 776/2011-2), относно производство по възражение между Libelle AG и Chair Entertainment Group LLC.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Chair Entertainment Group LLC следва да понесе направените от него съдебни разноски и го осъжда да заплати съдебните разноски, направени от Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП).

               3)

               Libelle AG следва да понесе направените от него разноски.

      (1)  ОВ C 71, 8.3.2014 г.


title: Дело T-268/10: Решение на Общия съд от 25 септември 2015 г. — PPG и SNF/ECHA (REACH — Идентифициране на акриламида като вещество, което поражда сериозно безпокойство — Междинни продукти — Жалба за отмяна — Пряко засягане — Допустимост — Пропорционалност — Равно третиране)

text:
               23.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 389/24

         Решение на Общия съд от 25 септември 2015 г. — PPG и SNF/ECHA
   (Дело T-268/10) (1)

   ((REACH - Идентифициране на акриламида като вещество, което поражда сериозно безпокойство - Междинни продукти - Жалба за отмяна - Пряко засягане - Допустимост - Пропорционалност - Равно третиране))
   (2015/C 389/24)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Polyelectrolyte Producers Group GEIE (PPG) (Брюксел, Белгия) и SNF SAS (Андрезийо-Бутеон, Франция) (представители: R. Cana, D. Abrahams и E. Mullier, адвокати)

      Ответник: Европейска агенция по химикалите (ECHA) (представители: M. Heikkilä, W. Broere и T. Zbihlej, подпомагани от J. Stuyck и A.-M. Vandromme, адвокати)

      Встъпили странаи в подкрепа на ответника: Кралство Нидерландия (представител: B. Koopman) и Европейска комисия (представители: D. Kukovec, E. Manhaeve и K. Talabér-Ritz)

      Предмет

   Жалба за отмяна на решението на ECHA за идентифициране на акриламида (ЕО № 201-173-7) като вещество, което отговаря на критериите по член 57 от Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 година относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH), за създаване на Европейска агенция по химикали, за изменение на Директива 1999/45/ЕО и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 793/93 на Съвета и Регламент (ЕО) № 1488/94 на Комисията, както и на Директива 76/769/ЕИО на Съвета и директиви 91/155/ЕИО, 93/67/ЕИО, 93/105/ЕО и 2000/21/ЕО на Комисията (ОВ L 396, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 60, стр. 3), в съответствие с член 59 от същия регламент

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Polyelectrolyte Producers Group GEIE (PPG) и SNF SAS да понесат направените от тях съдебни разноски, както и съдебните разноски на Европейската агенция по химикалите (ECHA).

               3)

               Кралство Нидерландия и Европейската комисия понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 274, 9.10.2010 г.


title: Дело C-323/11: Определение на председателя на Съда от 29 март 2012 г. — Европейска комисия/Кралство Дания

text:
               4.8.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 235/12

         Определение на председателя на Съда от 29 март 2012 г. — Европейска комисия/Кралство Дания
   (Дело C-323/11) (1)

   2012/C 235/26
   Език на производството: датски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 282, 24.9.2011 г.


title: Дело T-7/09: Решение на Общия съд от 21 април 2010 г. — Schunk/СХВП (Изображение на част от дорник) (Марка на Общността — Заявка за марка на Общността, представляваща част от дорник с три жлеба — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Липса на отличителен характер в резултат на използването — Член 7, параграф 1,буква б) и параграф 3 от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 7, параграф 1, буква б) и параграф 3 от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               5.6.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 148/29

         Решение на Общия съд от 21 април 2010 г. — Schunk/СХВП (Изображение на част от дорник)
   (Дело T-7/09) (1)

   (Марка на Общността - Заявка за марка на Общността, представляваща част от дорник с три жлеба - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Липса на отличителен характер в резултат на използването - Член 7, параграф 1,буква б) и параграф 3 от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 7, параграф 1, буква б) и параграф 3 от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2010/C 148/52
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Schunk GmbH & Co. KG Spann- und Greiftechnik (Lauffen am Neckar, Германия) (представител: C. Koppe-Zagouras, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) (представител: A. Pohlmann)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 31 октомври 2008 г. по преписка № R 1109/2007-1 относно регистрацията на знака, представляващ част от дорник с три жлеба като марка на Общността

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Schunk GmbH & Co. KG Spann- und Greiftechnik да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 69, 21.3.2009 г.


title: Дело C-532/09 P: Жалба, подадена на 18 декември 2009 г. от Владимир Иванов срещу решението, постановено от Първоинстанционния съд (трети състав) на 30 септември 2009 г. по дело T-166/08, Иванов/Комисия

text:
               27.2.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 51/22

         Жалба, подадена на 18 декември 2009 г. от Владимир Иванов срещу решението, постановено от Първоинстанционния съд (трети състав) на 30 септември 2009 г. по дело T-166/08, Иванов/Комисия
   (Дело C-532/09 P)
   2010/C 51/36
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Владимир Иванов (представител: F. Rollinger, avocat)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се обяви жалбата за допустима;

               —

               да се обяви жалбата за основателна;

               —

               да се отмени определението на Първоинстанционния съд от 30 септември 2009 г.;

               —

               да се приеме решение в съответствие с исковата молба;

               —

               да се осъди противниковата страна да заплати съдебните разноски по двете съдебни производства.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят се позовава на три правни основания.
   С първото си правно основание, състоящо се от две части, той изтъква, че Първоинстанционният съд не трябвало да прилага резервата за злоупотреба с процесуални права, за да мотивира недопустимостта на неговия иск за извъндоговорна отговорност, тъй като твърде ограниченото приложно поле на тази резерва обхващало само изключителни случаи, при които с иска за обезщетение се целяло да се получи същата сума като тази, която жалбоподателят би получил при уважаване на жалба за отмяна. В дадения случай обаче подаденият от жалбоподателя иск за обезщетение бил изцяло самостоятелен иск, с който той искал да ангажира извъндоговорната отговорност на Комисията за възприетото по отношение на него поведение, а не да постигне същото финансово положение като при отмяна на решенията на Комисията.
   В тази връзка жалбоподателят също счита, че Първоинстанционният съд не можел служебно да прилага резерва за злоупотреба с процесуални права, тъй като тежестта на доказване на подобна злоупотреба пада върху ответника.
   С второто си правно основание жалбоподателят поддържа, че Първоинстанционният съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е поискал да се установи наличие на незаконосъобразно поведение от страна на Комисията като предварително условие за ангажирането на извъндоговорната ѝ отговорност, докато незаконосъобразността на поведението на общностните институции не било сред условията, които най-новата практика на Първоинстанционния съд взимала предвид при ангажиране на отговорността на посочените институции.
   Накрая, според третото правно основание на жалбоподателя, като постановява, че жалбата за отмяна е по-подходяща от иска за обезщетение, обжалваното определение засягало признатото му от Хартата на основните права на Европейския съюз право на ефективно средство за защита.


title: Дело T-74/11: Решение на Общия съд от 30 май 2013 г. — Omnis Group/Комисия (Конкуренция — Злоупотреба с господстващо положение — Пазар на доставките на софтуерни продукти за планиране на ресурсите на предприятия (LAE) и за приложения за предприятия (PGI) — Решение за отхвърляне на административна жалба — Липса на интерес за Съюза)

text:
               3.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 225/66

         Решение на Общия съд от 30 май 2013 г. — Omnis Group/Комисия
   (Дело T-74/11) (1)

   (Конкуренция - Злоупотреба с господстващо положение - Пазар на доставките на софтуерни продукти за планиране на ресурсите на предприятия (LAE) и за приложения за предприятия (PGI) - Решение за отхвърляне на административна жалба - Липса на интерес за Съюза)
   2013/C 225/147
   Език на производството: румънски

      Страни

      Жалбоподател: Omnis Group Srl (Букурещ, Румъния) (представител: D.-A.-F. Tarara, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално A. Biolan и J. Bourke, впоследствие A. Biolan и C. Hödlmayr)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Microsoft Corp. (Redmond, Вашингтон, Съединени щати) (представители: адв. A.-M. Baciu и адв. G. Harapcea)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение № C(2010) 8529 на Комисията от 1 декември 2010 година, с което се отхвърля жалбата (преписка COMP/39.784 — Omnis/Microsoft) относно твърдяни нарушения на членове 101 ДФЕС, 102 ДФЕС и 106 ДФЕС от страна на Microsoft Corp. на пазара на софтуерни продукти за приложения на предприятия, наричани програми от вида „софтуер за приложения за предприятия/софтуер за планиране на ресурсите на предприятия“

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Omnis Group Srl да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 95, 26.3.2011 г.


title: Дело T-503/10: Решение на Общия съд от 25 октомври 2012 г. — IDT Biologika/Комисия (Обществени поръчки за доставки — Процедура за възлагане на обществена поръчка — Доставка в Сърбия на противобесни ваксини — Отхвърляне на предложението на оферент — Възлагане на обществената поръчка на друг оферент)

text:
               8.12.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 379/22

         Решение на Общия съд от 25 октомври 2012 г. — IDT Biologika/Комисия
   (Дело T-503/10) (1)

   (Обществени поръчки за доставки - Процедура за възлагане на обществена поръчка - Доставка в Сърбия на противобесни ваксини - Отхвърляне на предложението на оферент - Възлагане на обществената поръчка на друг оферент)
   2012/C 379/37
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: IDT Biologika GmbH (Десау-Росблау, Германия) (представители: R. Gross, T. Kroupa, T. Drosdziok и F. Ahr, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: F. Erlbacher и T. Scharf)

      Предмет

   Жалба за отмяна на решение на делегацията на Европейската комисия в Република Сърбия от 10 август 2010 г. (ОВ 2010/S 192-292332), с което на обединение от дружества под ръководството на дружеството „Biovet a.s.“ се възлага обществена поръчка, референтен номер EuropAid/129809/C/SUP/RS, за доставката на противобясна ваксина за нуждите на ваксинационните кампании в Сърбия и се отхвърля офертата на жалбоподателя

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда IDT Biologika GmbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 346, 18.12.2010 г.


title: Дело C-183/08 P: Определение на Съда от 5 март 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Provincia di Imperia (Обжалване — Член 119 от Процедурния правилник — Условия за допустимост на жалба за отмяна — Правен интерес — Покана за предоставяне на предложения във връзка с финансирането на иновационни дейности по линия на Европейския социален фонд — Решение за отказ — Наличие на полза за жалбоподателя от евентуалната отмяна на обжалвания акт)

text:
               16.5.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/17

         Определение на Съда от 5 март 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Provincia di Imperia
   (Дело C-183/08 P) (1)

   (Обжалване - Член 119 от Процедурния правилник - Условия за допустимост на жалба за отмяна - Правен интерес - Покана за предоставяне на предложения във връзка с финансирането на иновационни дейности по линия на Европейския социален фонд - Решение за отказ - Наличие на полза за жалбоподателя от евентуалната отмяна на обжалвания акт)
   2009/C 113/34
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Комисия на Европейските общности (представители: D. Martin и L. Flynn)

      Друга страна в производството: Provincia di Imperia (представители: K. Platteau и S. Rostagno, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Първоинстанционния съд (пети състав) от 14 февруари 2008 г. по дело Provincia di Imperia/Комисия (Т-351/05), с което Първоинстанционният съд обявява за допустима (но неоснователна) жалбата, с която жалбоподателят иска отмяна на решение на Комисията от 30 юни 2005 г., с което последната отказва да му предостави субсидия в рамките на покана за представяне на предложения във връзка с иновационни дейности по линия на Европейския социален фонд — Нарушение на условията за допустимост на жалба за отмяна — Понятие за правен интерес — Липса на полза за жалбоподателя от евентуалната отмяна на обжалвания акт

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като явно неоснователна.

               2)

               Комисията на Европейските общности понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 209, 15.8.2008 г.


title: Дело T-172/14: Определение на Общия съд от 9 юни 2015 г. — Stahlwerk Bous/Комисия (Държавни помощи — Мерки, взети от Германия в подкрепа на електроенергията от възобновяеми източници и на енергоемките предприятия — Решение за откриване на предвидената в член 108, параграф 2 ДФЕС процедура — Приемане на окончателното решение след подаването на жалбата — Липса на основание за произнасяне — Жалба за отмяна — Искане за изменение на исканията — Липса на нови обстоятелства — Недопустимост)

text:
               7.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 294/50

         Определение на Общия съд от 9 юни 2015 г. — Stahlwerk Bous/Комисия
   (Дело T-172/14) (1)

   ((Държавни помощи - Мерки, взети от Германия в подкрепа на електроенергията от възобновяеми източници и на енергоемките предприятия - Решение за откриване на предвидената в член 108, параграф 2 ДФЕС процедура - Приемане на окончателното решение след подаването на жалбата - Липса на основание за произнасяне - Жалба за отмяна - Искане за изменение на исканията - Липса на нови обстоятелства - Недопустимост))
   (2015/C 294/60)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Stahlwerk Bous GmbH (Боус, Германия) (представители: H. Höfler, C. Kahle и V. Winkler, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: T. Maxian Rusche и R. Sauer, подпомагани от C. Renner, адвокат)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Надзорен орган на ЕАСТ (представители: X. Lewis, M. Schneider, M. Moustakali и C. Perrin)

      Предмет

   Жалба за частична отмяна на Решение C (2013) 4424 окончателен на Комисията от 18 декември 2013 година за откриване на процедурата по член 108, параграф 2 ДФЕС във връзка с мерките, прилагани от Федерална република Германия в подкрепа на електроенергията от възобновяеми източници и на енергоемките потребители (Държавна помощ SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN).

      Диспозитив

               1)

               Липсва основание за произнасяне по настоящата жалба.

               2)

               Отхвърля като недопустимо искането за изменение на исканията на настоящата жалба, така че да обхващат Решение C (2014) 8786 окончателен на Комисията от 25 ноември 2014 година относно държавна помощ SA. 33995 (2013/C) (ex 2013/NN), предоставена от Федерална република Германия в подкрепа на електроенергията от възобновяеми източници и на енергоемките потребители.

               3)

               Липсва основание за произнасяне по молбите за встъпване на Flachglas Torgau GmbH и Saint-Gobain Isover G+H AG, на Kronotex GmbH & Co. KG и Kronoply GmbH, на Bayer MaterialScience AG, на Sabic Polyolefine GmbH, на Ineos Manufacturing Deutschland GmbH, Ineos Phenol GmbH и Ineos Vinyls Deutschland GmbH, както и на Advansa GmbH, Akzo Nobel Industrial Chemicals GmbH, Aurubis AG, CBW Chemie GmbH, CFB Chemische Fabrik Brunsbüttel GmbH & Co. KG, Clariant Produkte (Deutschland) GmbH, Dralon GmbH, Hahl Filaments GmbH, Messer Produktionsgesellschaft mbH Siegen, Messer Produktionsgesellschaft mbH Salzgitter, Nabaltec AG, Siltronic AG и Wacker Chemie AG.

               4)

               Stahlwerk Bous GmbH понася направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски на Европейската комисия, включително тези, свързани с обезпечителното производство.

               5)

               Надзорният орган на ЕАСТ понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 142, 12.5.2014 г.


title: Дело T-554/10: Решение на Общия съд от 22 април 2015 г. — Evropaïki Dynamiki/Frontex (Обществени поръчки за услуги — Процедури за възлагане на обществени поръчки — Информационни услуги, информационен хардуер и софтуерни лицензи — Отхвърляне на офертите на оферент — Задължение за мотивиране — Критерии за подбор и за възлагане — Явна грешка в преценката — Извъндоговорна отговорност)

text:
               8.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 190/8

         Решение на Общия съд от 22 април 2015 г. — Evropaïki Dynamiki/Frontex
   (Дело T-554/10) (1)

   ((Обществени поръчки за услуги - Процедури за възлагане на обществени поръчки - Информационни услуги, информационен хардуер и софтуерни лицензи - Отхвърляне на офертите на оферент - Задължение за мотивиране - Критерии за подбор и за възлагане - Явна грешка в преценката - Извъндоговорна отговорност))
   (2015/C 190/09)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Атина, Гърция) (представители: N. Korogiannakis и M. Dermitzakis, avocats)

      Ответник: Европейска агенция за управление на оперативното сътрудничество по външните граници на държавите — членки на Европейския съюз (FRONTEX) (представители: S. Vuorensola и H. Caniard, подпомагани от J. Stuyck и A.-M. Vandromme, avocats)

      Предмет

   От една страна, искане за отмяна на решенията, с които се отхвърлят офертите на жалбоподателя в процедурата за обществена поръчка Frontex/OP/98/2010 относно рамков договор за „ИКТ услуги“ в областта на технологиите за управление и за информационна сигурност (OВ 2010/S 66-098323), и в процедурата за обществена поръчка Frontex/OP/98/2010, относно големия пилотен проект Eurosur в областта на координацията на информационните технологии и комуникациите (OВ 2010/S 90-134098), както и на всички свързани решения, в това число решенията, с които договорите се възлагат на други оференти, и от друга страна, искане за обезщетение на вредите, които се твърди, че са претърпени в резултат от възлагането на договорите на тези други оференти.

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на Европейската агенция за управление на оперативното сътрудничество по външните граници на държавите — членки на Европейския съюз (FRONTEX) от 18 октомври 2010 г., с което се отхвърля подадената от Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE оферта в процедурата за обществени поръчки 2010/S 66-098323, що се отнася до партида № 1 (информационни системи), свързана с доставката на информационни услуги, информационен хардуер и софтуерни лицензи.

               2)

               Отменя решението на Frontex от 18 октомври 2010 г., с което се отхвърля офертата, подадена от Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE в процедурата за обществени поръчки 2010/S 66-098323, що се отнася до партида № 6 (системи за управление на предприятие), свързана с доставката на информационни услуги, информационен хардуер и софтуерни лицензи.

               3)

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               4)

               Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE понася 50 % от направените от него съдебни разноски и 50 % от разноските на Frontex; Frontex понася 50 % от направените от нея съдебни разноски и 50 % от съдебните разноски, направени от Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis.

      (1)  ОВ C 30, 29.1.2011 г.


title: Дело T-341/12: Решение на Общия съд от 28 януари 2015 г.  — Evonik Degussa/Комисия (Конкуренция — Административно производство — Европейски пазар на водороден пероксид и на перборат — Публикуване на решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО — Отхвърляне на искането за поверително третиране на информация, предоставена на Комисията в приложение на нейното Известие относно сътрудничеството — Задължение за мотивиране — Поверителност — Професионална тайна — Оправдани правни очаквания)

text:
               16.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 89/17

         Решение на Общия съд от 28 януари 2015 г. — Evonik Degussa/Комисия
   (Дело T-341/12) (1)

   ((Конкуренция - Административно производство - Европейски пазар на водороден пероксид и на перборат - Публикуване на решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Отхвърляне на искането за поверително третиране на информация, предоставена на Комисията в приложение на нейното Известие относно сътрудничеството - Задължение за мотивиране - Поверителност - Професионална тайна - Оправдани правни очаквания))
   (2015/C 089/17)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Evonik Degussa GmbH (Есен, Германия) (представители: C. Steinle, M. Holm-Hadulla и C. von Köckritz, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: C. Giolito, M. Kellerbauer и G. Meessen)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение C (2012) 3534 окончателен на Комисията от 24 май 2012 г., съдържащо отхвърляне на искане за поверително третиране, подадено от Evonik Degussa, на основание член 8 от Решение 2011/695/ЕС на председателя на Комисията от 13 октомври 2011 г. относно Решение 2011/695/ЕС на председателя на Комисията от 13 октомври 2011 година относно функцията и мандата на служителя по изслушването в някои производства по конкуренция (преписка COMP/38.620 — Водороден пероксид и перборат).

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Evonik Degussa GmbH да заплати съдебните разноски, включително и тези в обезпечителното производство.

      (1)  ОВ C 311, 12.10.2012 г.


title: Дело F-25/10: Жалба, подадена на 28 април 2010 г. — AG (*)/Парламент

text:
                  19.6.2010

                  BG

                  Официален вестник на Европейския съюз

                  C 161/58

         Жалба, подадена на 28 април 2010 г. — AG (*1)/Парламент
         (Дело F-25/10)
         (2010/C 161/95)
         Език на производството: френски

            Страни

            Жалбоподател: AG (*1) (представители: S. Rodriguez и C. Bernard-Glanz, avocats)

            Ответник: Европейски парламент

            Предмет и описание на спора

         Отмяна на решението за уволнение на жалбоподателя след изтичане на срока за изпитване, както и обезщетение за претърпяната вреда.

            Искания на жалбоподателя

                     —

                     да се отмени решението за уволнение от 14 май 2009 г., прието заедно с решението за отхвърляне на жалбата по административен ред от 21 декември 2009 г.,

                     —

                     да се укажат на ОН последиците от отмяната на обжалваните решения и по-специално възможността за преминаване на втори срок за изпитване или продължаване на срока за изпитване, след изтичането на който да се направи нова оценка на способността за изпълнение на професионалните задължения,

                     —

                     да се осъди ответникът да заплати обезщетение за вредата, претърпяна от жалбоподателя от професионална и финансова гледна точка (в размер на заплатата и свързаните с нея надбавки, които жалбоподателят е трябвало да получава от 16 май 2009 г. до датата на възстановяването му на длъжност вследствие на отмяната на обжалваните решения), както и за претърпяната от него неимуществена вреда (в приблизителен и неокончателно определен размер от 50 000 EUR),

                     —

                     да се осъди Европейският парламент да заплати съдебните разноски.

            (*1)  Информацията е заличена или заменена в съответствие с правната рамка относно личните данни и/или поверителността.


title: Дело T-704/15: Жалба, подадена на 28 ноември 2015 г. — Micula и др./Комисия

text:
               22.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 68/30

         Жалба, подадена на 28 ноември 2015 г. — Micula и др./Комисия
   (Дело T-704/15)
   (2016/C 068/40)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Viorel Micula (Орадя, Румъния), European Drinks SA (Щей, Румъния), Rieni Drinks SA (Риени, Румъния), Transilvania General Import-Export SRL (Орадя), West Leasing International SRL (Панташещ, Румъния) (представители: J. Derenne, A. Dashwood, D. Vallindas, lawyers)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени Решение (ЕС) 2015/1470 на Комисията от 30 март 2015 г. относно държавна помощ SA.38517 (2014/C) (ex 2014/NN), приведена в действие от Румъния (Изпълнение на арбитражно решение по дело Micula срещу Румъния от 11 декември 2013 г. (нотифицирано под номер C(2015) 2112) (OВ L 232, стp. 43),

               —

               алтернативно, да отмени обжалваното решение, доколкото то:

                           —

                           идентифицира Viorel Micula като „предприятие“ и в резултат на това като част от твърдяната икономическа единица получател на помощта,

                           —

                           идентифицира получателя на помощта като една икономическа единица, включваща: Viorel Micula, Ioan Micula, S.C. European Food SA, S.C. Starmill S.R.L., S.C. Multipack, European Drinks SA, Rieni Drinks SA, Scandic Distilleries SA, Transilvania General Import-Export SRL, и

                           —

                           в член 2, параграф 2 постановява Viorel Micula, Ioan Micula, S.C. European Food SA, S.C. Starmill S.R.L., S.C. Multipack, European Drinks SA, Rieni Drinks SA, Scandic Distilleries SA, Transilvania General Import-Export SRL и West Leasing SRL да отговарят солидарно за възстановяване на държавната помощ,

               —

               да осъди Комисията да поеме разноските в настоящото производство.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат осем основания.

               1.

               Първото основание е изведено от липсата на компетентност и злоупотреба с правомощия. Чрез неправилното характеризиране на изпълнението на арбитражното решение на ICSID („присъждането“) като предоставяне на държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС, Комисията в действителност упражнява права, каквито тя има във връзка с държавната помощ, предоставена от Румъния след присъединяването на страната към ЕС, с обратна сила, спрямо предприсъединителния период. Комисията явно няма компетентност да използва правомощията си във връзка с държавната помощ по този начин. Приемането на решение с такава цел и последици освен това включва злоупотреба с тези правомощия.

               2.

               Второто основание е изведено от нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС

                           —

                           Първо, в решението не се установява наличието на икономическо предимство, тъй като то идентифицира изпълнението/прилагането на присъждането като несъвместима помощ. Настоящият случай отговаря на условията, определени в съдебната практика Asteris (решение от 27 септември 1988 г. Asteris и др., 106/87 — 120/87). Всяко предимство (quod non) предхожда присъединяването на Румъния към ЕС и следователно е извън приложното поле на правилата на ЕС относно държавната помощ. Второ, в решението не се установява наличието на избирателност. Двустранното инвестиционно споразумение Румъния—Швеция („BIT“ — правното основание за присъденото) установява система на обща отговорност, която е приложима еднакво спрямо всеки инвеститор. Трето, в решението не се установява, че Румъния може да носи отговорност за разглежданата мярка. Румъния няма свобода на преценка относно изпълнението на присъденото.

               3.

               Третото основание е изведено от нарушение на член 351 ДФЕС и на общите принципи на правото. Член 351 ДФЕС защитава задълженията, поети от Румъния посредством изпълнението на BIT с Швеция, докато то е било все още споразумение между държава членка (Швеция) и трета страна (Румъния), срещу всякакви възможни последици от присъединяването на правилата на ЕС относно държавната помощ.

               4.

               Четвъртото основание е изведено от нарушение на принципа на защита на оправданите правни очаквания. Институциите на ЕС активно са окуражавали сключването на BIT и следователно са способствали за поддържането на оправдани правни очаквания за това, че усилието за привеждане в сила на такова BIT посредством арбитраж няма да бъде блокирано, например по силата на правилата относно държавната помощ.

               5.

               Петото основание, алтернативно, е изведено от преценката, че твърдяната помощ трябва да се счита за съвместима. Разглежданата национална мярка, която стои в основата на арбитражното производство и на присъждането не е била преценена като несъвместима с окончателно решение. При всички случаи тя би била съвместима с правилата на ЕС относно държавната помощ.

               6.

               Шестото основание, алтернативно, е неправилното определяне на получателите на твърдяната помощ. В решението не се установява, че в случая Viorel и Ioan Micula са част от твърдяното едно икономическо образувание.

               7.

               Седмото основание е изведено от грешки в постановеното с решението възстановяване. Тъй като получателите на твърдяната помощ са определени неправилно в решението, то постановява възстановяване от лица и фирми, които не са получатели на твърдяната помощ.

               8.

               Осмото основание е изведено от нарушение на съществено процесуално изискване (правото на изслушване). Никъде в решението за откриване на официалната процедура по разследване не се посочват жалбоподателите European Drinks, Rieni Drinks, West Leasing и Transilvania General Import-Export.


title: Дело T-498/04: Решение на Първоинстанционния съд от 17 юни 2009 г. — Zhejiang Xinan Chemical Industrial Group/Съвет (Дъмпинг — Внос на глифозат с произход от Китай — Статут на предприятие, функциониращо в условията на пазарна икономика — Член 2, параграф 7, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 384/96)

text:
               1.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 180/42

         Решение на Първоинстанционния съд от 17 юни 2009 г. — Zhejiang Xinan Chemical Industrial Group/Съвет
   (Дело T-498/04) (1)

   (Дъмпинг - Внос на глифозат с произход от Китай - Статут на предприятие, функциониращо в условията на пазарна икономика - Член 2, параграф 7, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 384/96)
   2009/C 180/77
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Zhejiang Xinan Chemical Industrial Group Co. Ltd (Jiande City, Китай) (представители: първоначално D. Horovitz, avocat, и B. Hartnett, barrister, впоследствие D. Horovitz)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: J.-P. Hix, подпомаган от G. Berrisch, avocat)

      Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателя: Association des Utilisateurs et Distributeurs de l'AgroChimie Européenne (Audace) (представители: J. Flynn, QC, и D. Scannell, barrister)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Комисия на Европейските общности (представители: E. Righini и K. Talabér-Ritz)

      Предмет

   Искане за отмяна на член 1 от Регламент (ЕО) № 1683/2004 на Съвета от 24 септември 2004 година за въвеждане на окончателно антидъмпингово мито върху внос на глифозат с произход Китайската народна република (ОВ L 303, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 36, стр. 144), доколкото той се отнася до жалбоподателя

      Диспозитив

               1)

               Отменя член 1 от Регламент (ЕО) № 1683/2004 на Съвета от 24 септември 2004 година за въвеждане на окончателно антидъмпингово мито върху внос на глифозат с произход Китайската народна република, доколкото той се отнася до Zhejiang Xinan Chemical Industrial Group Co. Ltd.

               2)

               Съветът понася направените от него съдебни разноски, както и направените от Zhejiang Xinan Chemical Industrial Group Co. Ltd и от Association des utilisateurs et distributeurs de l’agrochimie européenne (Audace) съдебни разноски.

               3)

               Комисията понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 57, 5.3.2005 г.


title: Дело T-97/15: Решение на Общия съд от 6 юли 2016 г. — Mozzetti/EUIPO — di Lelio (ALFREDO’S GALLERY alla Scrofa Roma) (Марка на Европейския съюз — Производство за обявяване на недействителност — Фигуративна марка на Европейския съюз „ALFREDO’S GALLERY alla Scrofa Roma“ — По-ранна национална словна марка „L’ORIGINALE ALFREDO“ — Искане за доказване на използване — Член 57, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Относително основание за отказ — Член 8, параграф 1,буква б) от Регламент№ 207/2009)

text:
               22.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 305/31

         Решение на Общия съд от 6 юли 2016 г. — Mozzetti/EUIPO — di Lelio (ALFREDO’S GALLERY alla Scrofa Roma)
   (Дело T-97/15) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство за обявяване на недействителност - Фигуративна марка на Европейския съюз „ALFREDO’S GALLERY alla Scrofa Roma“ - По-ранна национална словна марка „L’ORIGINALE ALFREDO“ - Искане за доказване на използване - Член 57, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Относително основание за отказ - Член 8, параграф 1,буква б) от Регламент№ 207/2009))
   (2016/C 305/42)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Mario Mozzetti (Рим, Италия) (представител: E. Montelione, avocat)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: L. Rampini)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Ines di Lelio (Рим) (представители: D. De Simone, G. Orsoni и R. Fecchio, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 2 декември 2014 г. (преписка R 656/2014-1), постановено в производство за обявяване на недействителност със страни г-жа di Lelio и г-н Mozzetti.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда г-н Mario Mozzetti да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 127, 20.4.2015 г.


title: Дело C-508/13: Решение на Съда (втори състав) от 18 юни 2015 г. — Република Естония/Европейски парламент, Съвет на Европейския съюз (Жалба за отмяна — Директива 2013/34/ЕС — Задължения в областта на финансовите отчети в тежест на някои видове предприятия — Принципи на субсидиарност и на пропорционалност — Задължение за мотивиране)

text:
               24.8.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 279/6

         Решение на Съда (втори състав) от 18 юни 2015 г. — Република Естония/Европейски парламент, Съвет на Европейския съюз
   (Дело C-508/13) (1)

   ((Жалба за отмяна - Директива 2013/34/ЕС - Задължения в областта на финансовите отчети в тежест на някои видове предприятия - Принципи на субсидиарност и на пропорционалност - Задължение за мотивиране))
   (2015/C 279/06)
   Език на производството: естонски

      Страни

      Жалбоподател: Република Естония (представител: K. Kraavi-Käerdi)

      Ответници: Европейски парламент (представители: U. Rösslein и M. Allik), Съвет на Европейския съюз (представители: P. Mahnič Bruni и A. Stolfot)

      Встъпила страна в подкрепа на ответниците: Европейска комисия (представители: H. Støvlbæk и L. Naaber-Kivisoo)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Република Естония да заплати съдебните разноски.

               3)

               Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 344, 23.11.2013 г.


title: Дело C-121/11: Решение на Съда (трети състав) от 19 април 2012 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État — Белгия) — Pro-Braine ASBL и др./Commune de Braine-le-Château (Директива 1999/31/ЕО — Депониране на отпадъци — Директива 85/337/ЕИО — Оценка на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда — Решение относно продължаването на експлоатацията на разрешено депо, без да е направено проучване на въздействието върху околната среда — Понятие за разрешение за осъществяване)

text:
               9.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 165/6

         Решение на Съда (трети състав) от 19 април 2012 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État — Белгия) — Pro-Braine ASBL и др./Commune de Braine-le-Château
   (Дело C-121/11) (1)

   (Директива 1999/31/ЕО - Депониране на отпадъци - Директива 85/337/ЕИО - Оценка на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда - Решение относно продължаването на експлоатацията на разрешено депо, без да е направено проучване на въздействието върху околната среда - Понятие за разрешение за осъществяване)
   2012/C 165/10
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Conseil d'État

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Pro-Braine ASBL, Michel Bernard, Charlotte de Lantsheere

      Ответник: Commune de Braine-le-Château

      в присъствието на: Veolia es treatment SA

      Предмет

   Преюдициално запитване — Conseil d'État (Белгия) — Тълкуване на член 14, буква б) от Директива 1999/31/ЕО на Съвета от 26 април 1999 година относно депонирането на отпадъци (ОВ L 182, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 5, стр. 94), както и на член 1, параграф 2 от Директива 85/337/ЕИО на Съвета от 27 юни 1985 година от 27 юни 1985 година относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда (ОВ L 175, стр. 40; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 1, стр. 174) — Решение относно продължаване на експлоатацията на разрешено депо, без да е направено проучване на въздействието върху околната среда — Понятие за разрешение за осъществяване — Приложно поле

      Диспозитив

   Приетото на основание член 14, буква б) от Директива 1999/31/ЕО на Съвета от 26 април 1999 година относно депонирането на отпадъци и въз основа на план за подобрение окончателно решение относно продължаването на експлоатацията на съществуващо депо представлява „разрешение за осъществяване“ по смисъла на член 1, параграф 2 от Директива 85/337/ЕИО на Съвета от 27 юни 1985 година относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда, изменена с Директива 2003/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 май 2003 г., само доколкото с него се разрешава изменение или разширяване на инсталацията или на обекта посредством провеждането на работи или намеса, променящи или променяща тяхното физическо състояние, които могат да имат съществено отрицателно въздействие върху околната среда по смисъла на точка 13 от приложение II към посочената Директива 85/337, и по този начин представляват „проект“ по смисъла на член 1, параграф 2 от тази директива.

      (1)  ОВ C 152, 21.5.2011 г.


title: Дело T-229/08: Жалба, подадена на 13 юни 2008 г. — Impala/Комисия

text:
               2.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 197/33

         Жалба, подадена на 13 юни 2008 г. — Impala/Комисия
   (Дело T-229/08)
   (2008/C 197/58)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Independent Music Publishers and Labels Association (Impala, international association) (Брюксел, Белгия) (представители: S. Crosby, J. Golding, Solicitors, и I. Wekstein, lawyer)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение от 3 октомври 2007 година на Комисията по дело № COMP/M.3333-Sony/BMG за обявяване на концентрация за съвместима с общия пазар и с действието на Споразумението за ЕИП, в съответствие с член 8, параграф 2 от Регламент (ЕИО) № 4064/89 на Съвета (1)

               —

               да се осъди Комисията да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи
   С решение C(2004) 2815 от 19 юли 2004 г. Комисията обявява за съвместима с общия пазар концентрацията, посредством която Bertelsmann AG и Sony Corporation of America придобиват общ контрол върху съвместното предприятие Sony BMG, което обединява звукозаписната им дейност (Дело № COMP/M.3333-Sony/BMG). С решение от 13 юли 2006 г. Първоинстанционният съд отменя решението на Комисията (2). След отмяната случаят отново е съобщен на Комисията, която извършва нова оценка на условията на пазара към съответния момент и с обжалваното Решение C(2007) 4507 от 3 октомври 2007 г. разрешава сливането като съвместимо с общия пазар и с действието на Споразумението за ЕИП.
   Жалбоподателят — международна асоциация, която представлява независими музикални компании, конкуренти на страните по сливането, иска отмяна на това решение. Той твърди, че като е разрешила сливането, Комисията е допуснала явна грешка в преценката и/или е приложила погрешно правото относно съвместното господстващо положение, и/или е нарушила член 253 ЕО, като:

               —

               не е извършила правилна проверка и оценка на съществуването, засилването или създаването на съвместно господстващо положение на пазара на музика, записана на физически носител и на пазара на музикални записи в дигитални формати;

               —

               не е извършила прогнозна оценка по отношение на това дали концентрацията може да засили съществуващо или да създаде съвместно господстващо положение на пазара на музика, записана на физически носител и/или на пазара на музикални записи в дигитални формати, и като не е обосновала липсата на прогнозна оценка;

               —

               не е извършила надлежна оценка на възможните последици от сливането за потребителския избор или за културното разнообразие, нито е направила прогнозна оценка в това отношение; и

               —

               в заключение, като не е установила, че сливането засилва или създава съвместно господстващо положение на пазара на музика, записана на физически носител и на пазара на музикални записи в дигитални формати.

      (1)  Регламент (ЕИО) № 4064/89 на Съвета от 21 декември 1989 година за контрола върху концентрация между предприятия (ОВ L 395, 1989 г., стр. 1, поправка ОВ L 257, 1990 г., стр. 13).

      (2)  Дело T-464/04, Impala/Комисия, Recueil, стр. II-2289, Решение в производството по обжалване — дело C-413/06 P, Bertelsmann и Sony Corporation of America/Impala.


title: Дело T-492/08: Решение на Общия съд от 11 май 2010 г. — Wessang/СХВП — Greinwald (star foods) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявление за фигуративна марка на Общността „star foods“ — По-ранна словна марка на Общността „STAR SNACKS“ и по-ранна фигуративна марка на Общността „STAR SNACKS“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               3.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 179/37

         Решение на Общия съд от 11 май 2010 г. — Wessang/СХВП — Greinwald (star foods)
   (Дело T-492/08) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявление за фигуративна марка на Общността „star foods“ - По-ранна словна марка на Общността „STAR SNACKS“ и по-ранна фигуративна марка на Общността „STAR SNACKS“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2010/C 179/64
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Nicolas Wessang (Zimmerbach, Франция) (представител: A. Grolée, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) (представители: A. Führer и G. Schneider)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Greinwald GmbH (Kempten, Германия) (представител: A. Schulz, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 17 септември 2008 г. (преписка R 1408/2007-4), постановено в производството по възражение между Nicolas Wessang и Greinwald GmbH

      Диспозитив

               1.

               Отменя решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 17 септември 2008 г. (преписка R 1408/2007-4).

               2.

               Greinwald GmbH понася направените от него съдебни разноски, както и една трета от тези на Nicolas Wessang.

               3.

               Wessang понася две трети от направените от него съдебни разноски.

               4.

               СХВП понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 32, 7.2.2009 г.


title: Дело C-229/15: Преюдициално запитване от Naczelny Sąd Administracyjny (Полша), постъпило на 19 май 2015 г. — Minister Finansów/Jan Mateusiak

text:
               7.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 294/17

         Преюдициално запитване от Naczelny Sąd Administracyjny (Полша), постъпило на 19 май 2015 г. — Minister Finansów/Jan Mateusiak
   (Дело C-229/15)
   (2015/C 294/23)
   Език на производството: полски

      Запитваща юрисдикция

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Minister Finansów

      Ответник: Jan Mateusiak

      Преюдициален въпрос

   Трябва ли член 18, буква в) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (1) да се тълкува в смисъл, че след изтичането на периода на корекция по член 187 от Директивата дълготрайните активи на данъчнозадълженото лице, във връзка с придобиването на които то е приспаднало ДДС, не следва нито да се облагат, нито да се включват в ликвидационния опис при преустановяване на дейността му, тъй като е изтекъл нормативно определеният срок за корекция на начисления данък във връзка с придобиването им, който произтича от заложения срок на изхабяване на тези активи в хода на икономическата дейност на данъчнозадълженото лице, или напротив, трябва да се тълкува в смисъл, че независимо от периода на корекция дълготрайните активи подлежат на облагане при преустановяване на икономическата дейност на данъчнозадълженото лице?

      (1)  ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7.


title: Дело T-114/12: Жалба, подадена на 8 март 2012 г. — Bode Chemie/СХВП — Laros (sterilina)

text:
               9.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 165/21

         Жалба, подадена на 8 март 2012 г. — Bode Chemie/СХВП — Laros (sterilina)
   (Дело T-114/12)
   2012/C 165/36
   Език на жалбата: френски

      Страни

      Жалбоподател: Bode Chemie GmbH (Хамбург, Германия) (представител: адв. N. Aicher,

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Laros Srl (Кремона, Италия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 16 януари 2012 г. по преписка R 2423/2010-4; и

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски, включително разходите по производството пред СХВП.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Другата страна в производството пред апелативния състав.

      Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка, включваща словните елементи „sterilina“ в бял и червен цвят за стоки от класове 3 и 5 — Заявка за марка на Общността № 8120032.

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Жалбоподателят.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Марка на Общността „STERILLIUM“ № 221168 за стоки от клас 5; Фигуративна марка на Общността в син и бял цвят „BODE Sterillium“ № 6262257 за стоки от клас 5.

      Решение на отдела по споровете: Отхвърля възражението изцяло.

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009, доколкото — обратно на становището на апелативния състав — общата преценка на релевантните критерии за идентичността и/или сходството на стоките, за сходството на знаците и за отличителния характер на марката, изтъкната в подкрепа на възражението, показвала вероятност от объркване на потребителите.


title: Дело C-527/11: Преюдициално запитване, отправено от Augstākās tiesas Senāts (Република Латвия) на 10 октомври 2011 г. — SIA „Ablessio“ /Valsts ieņēmumu dienests

text:
               7.1.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 6/8

         Преюдициално запитване, отправено от Augstākās tiesas Senāts (Република Латвия) на 10 октомври 2011 г. — SIA „Ablessio“/Valsts ieņēmumu dienests
   (Дело C-527/11)
   2012/C 6/09
   Език на производството: латвийски

      Запитваща юрисдикция

   Augstākās tiesas Senāts

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: SIA „Ablessio“

      Ответник: Valsts ieņēmumu dienests

      Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли Директива 2006/112/ЕО (1) на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност да се тълкува в смисъл, че не допуска на дадено лице да бъде отказан индивидуален номер, който служи за идентификацията му като данъчнозадължено лице, на основание на това, че притежателят на дял от капитала на това лице вече неколкократно е получавал индивидуален номер за други дружества, които в действителност никога не са осъществявали икономическа дейност, и е прехвърлял дела си в тези дружества на трети лица малко след получаването на индивидуален номер?

               2.

               Трябва ли член 214 от тази директива, във връзка с член 273 от същата, да се тълкува в смисъл, че позволява на данъчната администрация, преди да предостави индивидуалния номер, да се увери в това, че данъчнозадълженото лице има възможност да осъществява облаганата с данък дейност, когато този контрол е насочен към осигуряване правилното събиране на ДДС и предотвратяване възможността за избягване на данъчно облагане?

      (1)  ОВ L 347, 2006 г., стр. 1


title: Дело F-69/08: Жалба, подадена на 6 август 2008 г. — Knöll/Europol

text:
               8.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 285/56

         Жалба, подадена на 6 август 2008 г. — Knöll/Europol
   (Дело F-69/08)
   (2008/C 285/101)
   Език на производството: нидерландски
   Страни

      Жалбоподател: Brigitte Knöll (Hochheim, Германия) (представител: P. de Casparis, avocat)

      Ответник: Европейската полицейска служба (Европол)
   Предмет и описание на спора
   Отмяна на решението от 4 октомври 2007 г., с което Европол уведомява жалбоподателя, че няма никаква възможност да му предложи постоянна работа.
   Искания на жалбоподателя

               —

               да отмени решението от 4 октомври 2007 г., с което ответникът уведомява жалбоподателя, че няма никаква възможност да му предложи постоянна работа, както и решението от 29 април 2008 г., с което се отхвърля жалбата срещу първото решение и решението от 12 юни 2008 г., което представлява продължение на решението от 4 октомври 2007 г.,

               —

               да осъди Европол да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-61/09: Решение на Съда (първи състав) от 14 октомври 2010 г. (преюдициално запитване от Oberverwaltungsgericht Rheinland-Pfalz, Германия) — Landkreis Bad Dürkheim/Aufsichts- und Dienstleistungsdirektion (Обща селскостопанска политика — Интегрирана система за администриране и контрол на някои схеми за подпомагане — Регламент (ЕО) № 1782/2003 — Схема на единно плащане — Общи правила за схемите за директно подпомагане — Понятие за хектар, даващ право на помощ — Неселскостопанска дейност — Условия за принадлежност на селскостопанска площ към дадено стопанство)

text:
               18.12.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 346/10

         Решение на Съда (първи състав) от 14 октомври 2010 г. (преюдициално запитване от Oberverwaltungsgericht Rheinland-Pfalz, Германия) — Landkreis Bad Dürkheim/Aufsichts- und Dienstleistungsdirektion
   (Дело C-61/09) (1)

   (Обща селскостопанска политика - Интегрирана система за администриране и контрол на някои схеми за подпомагане - Регламент (ЕО) № 1782/2003 - Схема на единно плащане - Общи правила за схемите за директно подпомагане - Понятие за „хектар, даващ право на помощ“ - Неселскостопанска дейност - Условия за принадлежност на селскостопанска площ към дадено стопанство)
   2010/C 346/16
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberverwaltungsgericht Rheinland-Pfalz

      Страни в главното производство

      Ищец: Landkreis Bad Dürkheim

      Ответник: Aufsichts- und Dienstleistungsdirektion

      Предмет

   Преюдициално запитване — Oberverwaltungsgericht Rheinland-Pfalz — Тълкуване на член 44, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 на Съвета от 29 септември 2003 година относно установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски производители и за изменение на Регламенти (ЕИО) № 2019/93, (ЕО) № 1452/2001, (ЕО) № 1453/2001, (ЕО) № 1454/2001, (ЕО) 1868/94, (ЕО) № 1251/1999, (ЕО) № 1254/1999, (ЕО) № 1673/2000, (ЕИО) № 2358/71 и (ЕО) № 2529/2001 (ОВ L 270, стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 49, стр. 117) — Тълкуване на понятията „селскостопанска площ“ и „неселскостопанска дейност“ във връзка с положение, при което целта за опазване на околната среда се ползва с приоритет пред целта за селскостопанско производство — Условия за принадлежност на селскостопанска площ към дадено стопанство

      Диспозитив

               1.

               Член 44, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 на Съвета от 29 септември 2003 година относно установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски производители и за изменение на Регламенти (ЕИО) № 2019/93, (ЕО) № 1452/2001, (ЕО) № 1453/2001, (ЕО) № 1454/2001, (ЕО) № 1868/94, (ЕО) № 1251/1999, (ЕО) № 1254/1999, (ЕО) № 1673/2000, (ЕИО) № 2358/71 и (ЕО) № 2529/2001, изменен с Регламент (ЕО) № 2013/2006 на Съвета от 19 декември 2006 година, следва да се тълкува в смисъл, че той допуска правото на помощи да се предоставя за площ, която, макар и да се използва същевременно и за селскостопански цели, служи главно за управление на ландшафта и за опазване на природата. Освен това обстоятелството, че земеделският производител следва да изпълнява указанията на компетентната администрация в областта на опазването на околната среда, не променя селскостопанския характер на определена дейност, когато тя е съобразена с изведеното в член 2, буква в) от посочения регламент определение.

               2.

               Член 44, параграф 2 от Регламент № 1782/2003, изменен с Регламент № 2013/2006, трябва да се тълкува в смисъл, че:

                           —

                           за да се приеме дадена селскостопанска площ за част от стопанството на земеделския производител, не е необходимо той да се разпорежда с нея по силата на договор за аренда или на друг подобен възмезден наемен договор;

                           —

                           той допуска да се приеме за част от стопанство площта, предоставена на земеделския производител безвъзмездно, само срещу поемането от негова страна на дължимите към професионалното сдружение вноски, с цел тя да бъде използвана по определен начин за ограничен период, при спазването на целите за опазване на природата, при условие че земеделският производител е в състояние да използва тази площ с достатъчна самостоятелност за своите селскостопански дейности за период, не по-малък от десет месеца;

                           —

                           без значение за принадлежността на съответната площ към стопанството на земеделския производител е обстоятелството, че той е задължен срещу възнаграждение да осъществява определени дейности за сметка на трето лице, щом като площта се използва от земеделския производител и за упражняването на собствена селскостопанска дейност от свое име и за своя сметка.

      (1)  ОВ C 113, 16.5.2009 г.


title: Дело F-145/15: Жалба, подадена на 26 ноември 2015 г. — ZZ/ЕИБ

text:
               29.3.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 111/44

         Жалба, подадена на 26 ноември 2015 г. — ZZ/ЕИБ
   (Дело F-145/15)
   (2016/C 111/54)
   Език на производството: шведски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: E. Nordh, avocat)

      Ответник: Европейска инвестиционна банка (ЕИБ)

      Предмет на производството

   Отмяна на атестационния доклад на жалбоподателя за 2014 г. и искане за обезщетение на неимуществените вреди, които тай твърди, че е претърпял

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на ответника относно атестирането на жалбоподателя за 2014 г., включително и решението за увеличаване на възнаграждението, плащане на премия и повишение в рамките на същата процедура по атестиране, както и последвалия атестационен доклад за 2014 г., една част от който е посветена на работата на жалбоподателя през 2014 г. и поставените му за 2015 г. цели,

               —

               да се осъди ответникът да заплати на жалбоподателя сума в размер на 150 000 EUR, ведно със съответните лихви, като обезщетение за неимуществени вреди,

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-376/12: Жалба, подадена на 21 август 2012 г. — Република Гърция/Комисия

text:
               27.10.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 331/26

      Жалба, подадена на 21 август 2012 г. — Република Гърция/Комисия
      (Дело T-376/12)
      (2012/C 331/51)
      Език на производството: гръцки

         Страни

         Жалбоподател: Република Гърция (представители: I. Chalkias, E. Leftheriotou и S. Papaïoannou)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания на жалбоподателя

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да уважи жалбата,

                  —

                  да отмени Решение за изпълнение на Комисията C(2012) 3838 окончателен от 22 юни 2012 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на селското стопанство (ФЕОГА), секция „Гарантиране“, на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР), нотифицирано под номер C(2012) 3838 и публикувано в ОВ L 165, стр. 83, в частта относно финансовите корекции на разходите на Република Гърция в сектора на сухото грозде и за незаконосъобразното засаждане на лози, и

                  —

                  да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

      Със своята жалба Република Гърция иска отмяна на Решение за изпълнение на Комисията от 22 юни 2012 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на селското стопанство (ФЕОГА), секция „Гарантиране“, на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР), нотифицирано под номер C(2012) 3838 и публикувано в ОВ L 165, стр. 83, в частта относно финансовите корекции на разходите на Република Гърция в сектора на сухото грозде през пазарния период 2006 г. — 2007 г. и в лозаро-винарския сектор/засаждане на лозя без право на презасаждане.
      Що се отнася до корекцията в сектора на сухото грозде, жалбоподателят изтъква, на първо място, че наложените корекции от 100 % за султанските стафиди и 25 % за коринтските стафиди, свързани с намаляването на минималния добив, специализацията на лозарските парцели, действителното производство и доставки, се основават на неправилна преценка на фактите и на неправилно тълкуване и прилагане на член 3, параграф 2, четвърто тире от Регламент № 1621/1999 (1).
      Второ, жалбоподателят поддържа, че обжалваното решение е незаконосъобразно и трябва да се отмени с мотива, че налагането от Комисията на корекция с фиксиран размер от 100 % за султанските стафиди и 25 % за коринтските стафиди, свързано с пропуските в областта на намаляването на минималния добив, неспазването на изискването за специализация на лозарските парцели и за действително производство и доставки, се основава на неправилно тълкуване и прилагане на приложение 2 към документ VI/5330/97, на приложение 17 към документ AGRI/17933/2000 и на документ AGRI/60637/2006, не е достатъчно мотивирано, не е пропорционално на констатираните пропуски и надхвърля обхвата на правото на преценка на Комисията.
      Що се отнася до засаждането без право на презасаждане, жалбоподателят изтъква, че налагането от Комисията на финансова корекция е незаконосъобразно и трябва да бъде отменено, тъй като: a) изключва разходите, направени повече от двадесет и четири месеца преди съобщаването на резултатите от проверката на Комисията, в нарушение на член 7, параграф 4 от Регламент № 1258/1999 (2), понастоящем член 31 от Регламент № 1290/2005 (3), и б) нарушава принципа на правна сигурност и отслабва правото на защита и на подкрепа на твърденията на жалбоподателя, тъй като се е позовал на обстоятелства и актове от предходни десетилетия.
      Трето, жалбоподателят поддържа, че преценката на Комисията, съгласно която площите, узаконени по силата на член 2, параграф 3, буква а) от Регламент № 1493/1999 (4), са били узаконени по начин, който не съответства на тази разпоредба, тъй като непопълването на лозарския регистър към момента на разглеждането на молбите за узаконяване не е предоставяло необходимите гаранции за проверката на дерогациите, се основава на фактическа грешка.
      Четвърто, жалбоподателят изтъква, че обжалваното решение е незаконосъобразно и трябва да бъде отменено с мотива, че наложената корекция и приложеният метод на изчисляването ѝ чрез прилагането по аналогия на член 86 от Регламент 479/2008 (5) противоречат на член 31 от Регламент № 1290/2005 и на насоките в документ VI/5330/87, и неговото прилагане има несъразмерни на констатираните пропуски последици.
      Пето, жалбоподателят поддържа, че фактът, че Комисията е определила общата узаконена площ съгласно член 2, параграф 3, буква a) от Регламент № 1493/1999 на 7 112,04 хектара и средната стойност на правата на засаждане на 1 500 EUR/хектар, се основава на фактическа грешка, не е достатъчно мотивиран и противоречи на принципа на пропорционалност.

         (1)  Регламент (ЕО) № 1621/1999 на Комисията от 22 юли 1999 година относно установяване на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 2201/96 на Съвета по отношение помощта за отглеждане на грозде за производство на някои сортове сушено грозде (ОВ L 192, стр. 21; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 29, стр. 18).

         (2)  Регламент (ЕО) № 1258/1999 на Съвета от 17 май 1999 година относно финансирането на Общата селскостопанска политика (ОВ L 160, стр. 103).

         (3)  Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета от 21 юни 2005 година относно финансирането на Общата селскостопанска политика (ОВ L 209, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 14, том 1, стр. 193).

         (4)  Регламент (ЕО) № 1493/1999 на Съвета от 17 май 1999 година относно общата организация на пазара на вино (ОВ L 179, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 28, стр. 190).

         (5)  Регламент (ЕО) № 479/2008 на Съвета от 29 април 2008 година относно общата организация на пазара на вино, за изменение на регламенти (ЕО) № 1493/1999, (ЕО) № 1782/2003, (ЕО) № 1290/2005 и (ЕО) № 3/2008 и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 2392/86 и (ЕО) № 1493/1999 (ОВ L 148, стр. 1).


title: Дело C-464/15: Преюдициално запитване от Landesgericht Wiener Neustadt (Австрия), постъпило на 2 септември 2015 г. — Admiral Casinos & Entertainment AG/Balamatic Handelsgesellschaft m.b.H и др.

text:
               30.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 398/16

         Преюдициално запитване от Landesgericht Wiener Neustadt (Австрия), постъпило на 2 септември 2015 г. — Admiral Casinos & Entertainment AG/Balamatic Handelsgesellschaft m.b.H и др.
   (Дело C-464/15)
   (2015/C 398/20)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Landesgericht Wiener Neustadt

      Страни в главното производство

      Ищец: Admiral Casinos & Entertainment AG

      Ответници: Balamatic Handelsgesellschaft m.b.H, Robert Schnitzer, Suayip Polat KG, Ülkü Polat, Attila Juhas, Milazim Rexha

      Преюдициален въпрос

   Следва ли член 56 ДФЕС да се тълкува в смисъл, че за да се прецени дали дадена национална уредба, предвиждаща монопол върху хазартните игри, е допустима съгласно правото на Съюза, при проверката на пропорционалността трябва да се вземе предвид не само целта на тази уредба, а също и нейните последици, установени със сигурност емпирически?


title: Дело C-371/14: Преюдициално запитване от Finanzgericht Hamburg (Германия), постъпило на 1 август 2014 г.  — APEX GmbH Internationale Spedition/Hauptzollamt Hamburg-Stadt

text:
               20.10.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 372/3

         Преюдициално запитване от Finanzgericht Hamburg (Германия), постъпило на 1 август 2014 г. — APEX GmbH Internationale Spedition/Hauptzollamt Hamburg-Stadt
   (Дело C-371/14)
   2014/C 372/05
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Finanzgericht Hamburg

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: APEX GmbH Internationale Spedition

      Ответник: Hauptzollamt Hamburg-Stadt

      Преюдициални въпроси

               1)

               Невалиден ли е Регламент за изпълнение (ЕС) № 260/2013 (1) от 18 март 2013 година за разширяване на обхвата на окончателното антидъмпингово мито, наложено с Регламент (ЕО) № 1458/2007 върху вноса на газови джобни механични запалки за еднократна употреба с произход от Китайската народна република, към вноса на газови джобни механични запалки за еднократна употреба, доставяни от Социалистическа република Виетнам, независимо дали са декларирани с произход от Социалистическа република Виетнам или не (ОВ L 82, стр. 10, наричан по-нататък „Регламент № 260/2013“), поради това че към момента на неговото приемане вече не е било в сила наложеното с Регламент (ЕО) № 1458/2007 антидъмпингово мито, чийто обхват е следвало да се разшири?
               При отрицателен отговор на първия въпрос:

               2)

               Невалиден ли е Регламент № 260/2013, поради това че не може да се установи заобикаляне по смисъла на член 13, параграф 1 от Регламент № [1225/2009] на мярката, наложена с Регламент (ЕО) № 1458/2007 (2)?

      (1)  ОВ L 82, стр. 10.

      (2)  Регламент (ЕО) № 1458/2007 на Съвета от 10 декември 2007 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на газови джобни механични запалки за еднократна употреба с произход от Китайската народна република, доставяни от или с произход от Тайван, и върху вноса на определени джобни запалки за многократна употреба с произход от Китайската народна република, доставяни от или с произход от Тайван (ОВ L 326, стр. 1).


title: Дело C-184/15: Преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Испания), постъпило на 23 април 2015 г. — Florentina Martínez Andrés/Servicio Vasco de Salud

text:
               20.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 236/25

         Преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Испания), постъпило на 23 април 2015 г. — Florentina Martínez Andrés/Servicio Vasco de Salud
   (Дело C-184/15)
   (2015/C 236/34)
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Florentina Martínez Andrés

      Ответник: Servicio Vasco de Salud

      Преюдициални въпроси

               1)

               Клауза 5, параграф 1 от Рамковото споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) (1) следва ли да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба, която при злоупотреба със срочни трудови договори не предоставя общо на срочно наетия помощен персонал с нормативно установен статут, за разлика от наетите на трудов договор с администрацията в подобни случаи, правото на запазване на правоотношението като работници с трудов договор за неопределено време, които не са назначени за постоянно, т.е. правото да заемат временно свободната длъжност до редовното ѝ заемане или съкращаването ѝ в съответствие с предвидените в закона процедури?

               2)

               При отрицателен отговор на първия въпрос, следва ли принципът на еквивалентност да се тълкува в смисъл, че националният съд трябва да приеме за сходни двете положения — на наетите на срочен трудов договор с администрацията и на срочно наетия помощен персонал с нормативно установен статут, когато е налице злоупотреба със срочни трудови договори или освен идентичността на работодателя, идентичността или сходството на извършваните услуги и определената продължителност на трудовия договор националният съдия следва да вземе предвид и други критерии, като например особеното естество на трудовото или служебно правоотношение на заетото лице или правото на администрацията да се самоорганизира, които обосновават различно третиране на двете положения?

      (1)  Приложение към Директива 1999/70/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. (ОВ L 175, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 129).


title: Дело C-231/15: Преюдициално запитване от Sąd Najwyższy (Полша), постъпило на 21 май 2015 г. — Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej, Petrotel sp. z o.o. w Płocku/Polkomtel sp. z o.o.

text:
               7.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 294/18

         Преюдициално запитване от Sąd Najwyższy (Полша), постъпило на 21 май 2015 г. — Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej, Petrotel sp. z o.o. w Płocku/Polkomtel sp. z o.o.
   (Дело C-231/15)
   (2015/C 294/24)
   Език на производството: полски

      Запитваща юрисдикция

   Sąd Najwyższy

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej, Petrotel sp. z o.o. w Płocku

      Ответник: Polkomtel sp. z o.o.

      Преюдициален въпрос

   Трябва ли член 4, параграф 1, първо и трето изречение от Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги (Рамкова директива) (1) да се тълкува в смисъл, че когато предоставящо съобщителна мрежа предприятие обжалва решението на националния регулаторен орган за определяне на цените за терминиране на повиквания в мрежата на това предприятие (решението MTR), а след това обжалва и последващото решение на националния регулаторен орган (решението за прилагане), с което договорът между адресата на решение MTR и друго предприятие се изменя така, че цените, по които другото предприятие заплаща за терминирането на повиквания в мрежата на адресата на решение MTR, да отговарят на цените, определени в решение MTR, националният съд, след като установи, че решение MTR е отменено, не може да отмени решението за прилагане поради текста на член 4, параграф 1, четвърто изречение от Директива 2002/21 и поради произтичащите от принципа на оправданите правни очаквания или принципа на правната сигурност интереси на предприятието, в чиято полза е издадено решението за прилагане, или пък член 4, параграф 1, първо и трето изречение от Директива 2002/21 във връзка с член 47 от Хартата на основните права трябва да се тълкува в смисъл, че националният съд може да отмени издаденото от националния регулаторен орган решение за прилагане и съответно да отмени предвидените в него задължения за периода отпреди произнасянето на съдебното решение, ако смята, че това е необходимо за предоставянето на ефективна правна защита на предприятието, което обжалва решението на националния регулаторен орган, осигуряващо изпълнението на задълженията, предвидени в отмененото впоследствие решение MTR?

      (1)  ОВ L 108, стр. 33; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 35, стр. 195.


title: Дело T-258/10: Решение на Общия съд от 16 септември 2013 г. — Orange/Комисия (Държавни помощи — Компенсиране на свързани с предоставянето на обществена услуга разходи в рамките на проект за създаване и експлоатиране на електронна съобщителна мрежа с много висока скорост в департамента Hauts-de-Seine — Решение, с което се установява липсата на помощ — Липса на започване на формалната процедура по разследване — Сериозни затруднения — Решение по дело Altmark — Услуга от общ икономически интерес — Обезценяване на пазара — Свръхкомпенсация)

text:
               16.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 336/18

         Решение на Общия съд от 16 септември 2013 г. — Orange/Комисия
   (Дело T-258/10) (1)

   (Държавни помощи - Компенсиране на свързани с предоставянето на обществена услуга разходи в рамките на проект за създаване и експлоатиране на електронна съобщителна мрежа с много висока скорост в департамента Hauts-de-Seine - Решение, с което се установява липсата на помощ - Липса на започване на формалната процедура по разследване - Сериозни затруднения - Решение по дело Altmark - Услуга от общ икономически интерес - Обезценяване на пазара - Свръхкомпенсация)
   2013/C 336/35
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Orange, по-рано France Télécom (Париж, Франция) (представители: първоначално M van der Woude и D. Gillet, впоследствие D. Gillet и H. Viaene, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: B. Stromsky и C. Urraca Caviedes)

      Встъпили страни в подкрепа на ответника: Френска република (представители: първоначално G. de Bergues и J. Gstalter, впоследствие D. Colas и J. Bousin), Département des Hauts-de-Seine (Франция) (представители: J.-D. Bloch и G. O’Mahony, avocats) и Sequalum SAS (Puteaux, Франция) (представител: L. Feldman, avocat)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение C(2009) 7426 окончателен на Комисията от 30 септември 2009 г., с което се обявява, че компенсирането на свързаните с предоставянето на обществена услуга разходи за създаване и експлоатиране на електронна съобщителна мрежа с много висока скорост в департамента Hauts-de-Seine не представлява държавна помощ (Държавна помощ № 331/2008 — Франция)

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Orange понася освен направените от него съдебни разноски и тези, направени от Европейската комисия.

               3.

               Département des Hauts-de-Seine, Sequalum SAS и Френската република понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 234, 28.8.2010 г.


title: Дело C-519/14 P: Жалба, подадена на 18 ноември 2014 г. от Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse e.V. срещу определението, постановено от Общия съд (шести състав) на 3 септември 2014 г. по дело T-113/11, Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse/Европейска комисия

text:
               19.1.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 16/21

      Жалба, подадена на 18 ноември 2014 г. от Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse e.V. срещу определението, постановено от Общия съд (шести състав) на 3 септември 2014 г. по дело T-113/11, Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse/Европейска комисия
      (Дело C-519/14 P)
      (2015/C 016/31)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse e.V. (представители: M. Loschelder и V. Schoene, Rechtsanwälte)

         Други страни в производството: Европейска комисия, Кралство Нидерландия, Nederlandse Zuivelorganisatie

         Искания на жалбоподателя

      Жалбоподателят моли Съда:

                  —

                  да отмени обжалваното определение и Регламент (ЕС) № 1122/2010 на Комисията от 2 декември 2010 година за вписване на наименование в регистъра на защитените наименования за произход и защитените географски указания [Gouda Holland (ЗГУ)] (1),

                  —

                  при условията на евентуалност, да върне делото на Общия съд за ново разглеждане,

                  —

                  да осъди Комисията да възстанови на жалбоподателя необходимите разходи за производствата пред Общия съд и пред Съда.

         Основания и основни доводи

         Първо основание за обжалване: Общият съд приел, че жалбоподателят няма правен интерес, тъй като в обжалвания регламент се уточнява, че наименованието „Gouda“ е генерично. Съдържащата се в Регламента за вписване формулировка обаче била просто тавтологична. Затова, противно на становището на Общия съд, отмяната на Регламента за вписване би донесла полза на членовете на асоциацията жалбоподател, което означавало, че е налице правен интерес. Следователно жалбата пред Общия съд била допустима. По същата причина тя била и основателна. Всъщност въпросното уточнение било одобрено от нидерландските заявители. При това положение решението на Комисията все пак да не впише уточнението било незаконосъобразно.

         Второ основание за обжалване: Жалбоподателят поддържал пред Общия съд, че в миналото членовете му са доставяли мляко в Нидерландия, което там е можело и вероятно е било преработвано за производството на сирена „Gouda“ и „Edam“. Общият съд не приел, че това обосновава наличие на правен интерес. Според него това твърдение било фактически невярно. Така Общият съд изопачил фактите, тъй като всъщност твърдението било вярно. Освен това Общият съд приел, че при подаването на възражението и на жалбата жалбоподателят не действал от името на „млекопроизводители“. Това също било изопачаване на фактите, тъй като при подаването на възражението жалбоподателят е действал от името на членовете си, които преработват мляко (продаваното в Нидерландия мляко било преработено) и търгуват с мляко или сирене.

         Трето основание за обжалване: Общият съд приел, че отхвърлянето на възражението не обосновава наличие на правен интерес за жалбоподателя. Според него от правна гледна точка правото на възражение принадлежало не на жалбоподателя, а на Федерална република Германия. Това според жалбоподателя не отговаря на правното положение при действието на основния Регламент № 510/2006, а и, противно на становището на Общия съд, до този момент същият не се е произнасял по този въпрос от гледна точка на основния регламент. Имало разлики между основния Регламент № 510/2006 (2) и стария регламент — Регламент (ЕИО) № 2081/92 (3), които Общият съд не преценил и които сочели, че при всички случаи при действието на основния регламент лицата като жалбоподателя упражняват лично право на възражение.

         Четвърто основание за обжалване: Общият съд отхвърлил твърденията на жалбоподателя, че синият знак на ЕС за ЗГУ осигурява на нидерландските производители конкурентно предимство пред членовете на асоциацията жалбоподател. Това било неправилно. Всъщност наистина имало конкурентно предимство и то обосновавало правния интерес на членовете на асоциацията жалбоподател да искат отмяната на Регламента за вписване.

         (1)  ОВ L 317, стр. 22.

         (2)  Регламент (ЕО) № 510/2006 на Съвета от 20 март 2006 година относно закрилата на географски указания и наименования за произход на земеделски продукти и храни (ОВ L 93, стр. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 71, стр. 114).

         (3)  Регламент (ЕИО) № 2081/92 на Съвета от 14 юли 1992 година относно закрилата на географски указания и наименования за произход на земеделски продукти и храни (ОВ L 208, стр. 1).


title: Дело C-76/15: Решение на Съда (втори състав) от 21 декември 2016 г. (преюдициално запитване от Grondwettelijk Hof — Белгия) — Paul Vervloet и др./Ministerraad (Преюдициално запитване — Държавни помощи — Помощ, приведена в действие от Кралство Белгия в полза на финансовите кооперации от групата ARCO — Схеми за гарантиране на депозитите — Директива 94/19/ЕО — Приложно поле — Гаранционна схема за защита на дяловете на физически лица, членове на действащи във финансовия сектор кооперации — Изключване — Членове 107 ДФЕС и 108 ДФЕС — Решение на Комисията, с което помощта се обявява за несъвместима с вътрешния пазар)

text:
               20.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/6

         Решение на Съда (втори състав) от 21 декември 2016 г. (преюдициално запитване от Grondwettelijk Hof — Белгия) — Paul Vervloet и др./Ministerraad
   (Дело C-76/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Държавни помощи - Помощ, приведена в действие от Кралство Белгия в полза на финансовите кооперации от групата ARCO - Схеми за гарантиране на депозитите - Директива 94/19/ЕО - Приложно поле - Гаранционна схема за защита на дяловете на физически лица, членове на действащи във финансовия сектор кооперации - Изключване - Членове 107 ДФЕС и 108 ДФЕС - Решение на Комисията, с което помощта се обявява за несъвместима с вътрешния пазар))
   (2017/C 053/07)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Grondwettelijk Hof

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Paul Vervloet, Marc De Wit, Edgard Timperman, Godelieve Van Braekel, Patrick Beckx, Marc De Schryver, Guy Deneire, Steve Van Hoof, Organisme voor de financiering van pensioenen Ogeo Fund, Gemeente Schaarbeek, Frédéric Ensch Famenne

      Ответник: Ministerraad

      в присъствието на: Arcofin CVBA, Arcopar CVBA, Arcoplus CVBA

      Диспозитив

               1)

               Членове 2 и 3 от Директива 94/19/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 1994 година относно схемите за гарантиране на депозити, изменена с Директива 2005/1/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 9 март 2005 г., трябва да се тълкуват в смисъл, че не задължават държавите членки да приемат схема за гарантиране на дяловете в действащи във финансовия сектор лицензирани кооперации, като разглежданата в главното производство, нито са пречка държавата членка да приеме такава схема, стига същата да не застрашава — което запитващата юрисдикция трябва да провери — практическата ефективност на схемата за гарантиране на депозитите, която съгласно тази директива държавите членки са длъжни да въведат, и да е в съответствие с разпоредбите на Договора за функционирането на ЕС, и в частност с членове 107 ДФЕС и 108 ДФЕС.

               2)

               При разглеждането на преюдициалните въпроси, поставени от Grondwettelijk Hof (Конституционен съд, Белгия), не се установяват обстоятелства, които биха могли да засегнат валидността на Решение 2014/686/ЕС на Комисията от 3 юли 2014 година относно държавна помощ SA.33927 (12/C) (ex 11/NN), приведена в действие от Белгия — Гаранционна схема за защита на дяловете на съдружниците физически лица на финансови кооперации.

               3)

               Член 108, параграф 3 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска гаранционна схема като разглежданата в главното производство, доколкото същата е приведена в действие в нарушение на задълженията по тази разпоредба.

      (1)  ОВ C 171, 26.5.2015 г.


title: Дело T-263/00: Определение на Общия съд от 22 януари 2013 г. — La Navale/Комисия (Жалба за отмяна — Държавни помощи — Намаляване размера на социалните вноски и освобождаване от заплащането на социални вноски в полза на предприятията, разположени на територията на Венеция и на Киоджа — Решение, с което схема за помощи се обявява за несъвместим с вътрешния пазар и се разпорежда възстановяване на платените помощи — Жалба, която е отчасти явно недопустима и отчасти явно лишена от всякакво правно основание)

text:
               9.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 71/19

         Определение на Общия съд от 22 януари 2013 г. — La Navale/Комисия
   (Дело T-263/00) (1)

   (Жалба за отмяна - Държавни помощи - Намаляване размера на социалните вноски и освобождаване от заплащането на социални вноски в полза на предприятията, разположени на територията на Венеция и на Киоджа - Решение, с което схема за помощи се обявява за несъвместим с вътрешния пазар и се разпорежда възстановяване на платените помощи - Жалба, която е отчасти явно недопустима и отчасти явно лишена от всякакво правно основание)
   2013/C 71/30
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: La Navale Soc. coop. rl (Венеция, Италия) (представител: A. Vianello, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: V. Di Bucci, подпомаган от A. Dal Ferro, avocat)

      Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателя: Италианска република (представители: първоначално U. Leanza, впоследствие I. Braguglia, впоследствие R. Adam и накрая I. Bruni, подпомагани от G. Aiello и P. Gentili, avvocati dello Stato)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение 2000/394/ЕО на Комисията от 25 ноември 1999 година относно държавни помощи, отпускани на предприятията, разположени на територията на Венеция и на Киоджа, въз основа на Закон № 30/1997 и Закон № 206/1995, за намаляване размера на социалните вноски и освобождаване от заплащането на социални вноски (ОВ L 150, стp. 50).

      Диспозитив

               1.

               Присъединява възражението за недопустимост, повдигнато от Европейската комисия, към разглеждането на делото по същество.

               2.

               Отхвърля жалбата като отчасти явно недопустима и отчасти явно лишена от всякакво правно основание.

               3.

               Осъжда La Navale Soc. coop. rl да понесе освен направените от него разноски и разноските, направени от Комисията.

               4.

               Осъжда Италианската република да понесе направените от нея разноски.

      (1)  ОВ C 355, 9.12.2000 г.