title: Дело C-663/16 P: Определение на Съда (шести състав) от 19 юли 2017 г. — Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH, Ecolab Deutschland GmbH/Европейска агенция по химикали (Обжалване — Член 181 от Процедурния правилник на Съда — Регламент (ЕС) № 528/2012 — Предоставяне на пазара и употреба на биоциди — Член 95 — Европейска агенция по химикали (ECHA) — Публикуване на списък на активни вещества — Вписване на дружество като доставчик на активно вещество)

text:
               11.9.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 300/9

         Определение на Съда (шести състав) от 19 юли 2017 г. — Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH, Ecolab Deutschland GmbH/Европейска агенция по химикали
   (Дело C-663/16 P) (1)

   ((Обжалване - Член 181 от Процедурния правилник на Съда - Регламент (ЕС) № 528/2012 - Предоставяне на пазара и употреба на биоциди - Член 95 - Европейска агенция по химикали (ECHA) - Публикуване на списък на активни вещества - Вписване на дружество като доставчик на активно вещество))
   (2017/C 300/11)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH, Ecolab Deutschland GmbH (представители: M. Grunchard и K. Van Maldegem, avocats, P. Sellar, Advocate)

      Друга страна в производството: Европейска агенция по химикали (представители: M. Heikkilä и C. Buchanan, P. Oliver, Barrister)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH и Ecolab Deutschland GmbH да заплатят съдебните разноски.

               3)

               Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH, Ecolab Deutschland GmbH, Европейската агенция по химикали (ECHA), BASF SE и Oxea GmbH понасят направените от всяко от тях съдебни разноски, свързани с молбата за встъпване.

      (1)  ОВ C 53, 20.2.2017 г.


title: Дело F-4/14: Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 6 ноември 2014 г.  — DH/Парламент (Публична служба — Длъжностно лице в изпитателен срок — Член 34 от Правилника — Оценка от срока за изпитване, съгласно която лицето в срок на изпитване е явно непригодно — Удължаване на срока за изпитване — Ново назначаване — Уволнение в края на срока за изпитване — Условия за протичането на стажа — Професионална некомпетентност — Задължение за полагане на грижа — Принцип на добра администрация)

text:
               15.12.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 448/38

         Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 6 ноември 2014 г. — DH/Парламент
   (Дело F-4/14) (1)

   ((Публична служба - Длъжностно лице в изпитателен срок - Член 34 от Правилника - Оценка от срока за изпитване, съгласно която лицето в срок на изпитване е явно непригодно - Удължаване на срока за изпитване - Ново назначаване - Уволнение в края на срока за изпитване - Условия за протичането на стажа - Професионална некомпетентност - Задължение за полагане на грижа - Принцип на добра администрация))
   (2014/C 448/47)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: DH (представители: A. Salerno и B. Cortese, avocats)

      Ответник: Европейски парламент (представители: S. Alves и M. Ecker)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението, с което жалбоподателят е уволнен след изтичане на срока за изпитване

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               DH понася направените от него съдебни разноски, както и направените съдебни разноски от Европейския парламент.

      (1)  ОВ C 61, 1.3.2014 г., стр. 22.


title: Дело C-473/16: Преюдициално запитване от Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Унгария), постъпило на 29 август 2016 г. — F/Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal

text:
               14.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 419/31

         Преюдициално запитване от Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Унгария), постъпило на 29 август 2016 г. — F/Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal
   (Дело C-473/16)
   (2016/C 419/40)
   Език на производството: унгарски

      Запитваща юрисдикция

   Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: F

      Ответник: Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли член 4 от Директива 2004/83/ЕО (1) във връзка с член 1 от Хартата на основните права на Европейския съюз да се тълкува в смисъл, че допуска за търсещи закрила лица, принадлежащи към общността на ЛГБТИ, да се изисква и преценява експертното заключение на експерт-психолог, основано на проективни личностни тестове, когато за съставянето му не се поставят въпроси относно сексуалните навици на търсещото закрила лице, нито същото се подлага на физически преглед?

               2)

               В случай че експертното заключение, до което се отнася първият въпрос, не може да се използва като доказателство, трябва ли член 4 от Директива 2004/83/ЕО във връзка с член 1 от Хартата на основните права на Европейския съюз да се тълкува в смисъл, че когато молбата за международна закрила се основава на твърдения за преследване поради сексуалната ориентация, нито националните административни органи, нито съдилищата имат възможност да проверят посредством експертиза истинността на твърденията на търсещото закрила лице, независимо от специфичните характеристики на използваните методи?

      (1)  Директива 2004/83/ЕО на Съвета от 29 април 2004 година относно минималните стандарти за признаването и правното положение на гражданите на трети страни или лицата без гражданство като бежанци или като лица, които по други причини се нуждаят от международна закрила, както и относно съдържанието на предоставената закрила (ОВ L 304., стр. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 7, стр. 52).


title: Дело C-393/05: Решение на Съда (първи състав) от 29 ноември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Австрия (Регламент (ЕИО) № 2092/91 — Биологично производство на земеделски продукти — Частни контролни структури — Изискване за място на дейност или за трайна инфраструктура в държавата-членка, в която се извършва на дейността — Обосновка — Участие в упражняването на публична власт — Член 55 ЕО — Защита на потребителите)

text:
               26.1.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/3

         Решение на Съда (първи състав) от 29 ноември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Австрия
   (Дело C-393/05) (1)

   (Регламент (ЕИО) № 2092/91 - Биологично производство на земеделски продукти - Частни контролни структури - Изискване за място на дейност или за трайна инфраструктура в държавата-членка, в която се извършва на дейността - Обосновка - Участие в упражняването на публична власт - Член 55 ЕО - Защита на потребителите)
   (2008/C 22/05)
   Език на производството: немски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: E. Traversa и G. Braun)

      Ответник: Република Австрия (представител: C. Pesendorfer)
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Нарушение на член 49 ЕО — Свободно предоставяне на услуги — Изискване одобрените в друга държава-членка структури за контрол в областта на биологичното производство на земеделски продукти, да имат място на дейност или трайна инфраструктура в Австрия
   Диспозитив

               1)

               Като изисква от одобрените в друга държава-членка частни структури за контрол на продукти на биологичното земеделие да имат място на дейност на австрийска територия, за да могат да осъществяват там дейности по контрол, Република Австрия не е изпълнила задълженията си съгласно член 49 ЕО.

               2)

               Осъжда Република Австрия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 10, 14.1.2006 г.


title: Дело T-104/16: Жалба, подадена на 16 март 2016 г. — Puma/EUIPO (FOREVER FASTER)

text:
               10.5.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 165/16

         Жалба, подадена на 16 март 2016 г. — Puma/EUIPO (FOREVER FASTER)
   (Дело T-104/16)
   (2016/C 165/17)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Puma SE (Herzogenaurach, Германия) (представител: M. Schunke, lawyer)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Данни за производството пред EUIPO

      Спорна марка: посочваща Европейския съюз международна регистрация на словната марка „FOREVER FASTER“ — заявка за регистрация № 1 217 411

      Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 7 януари 2016 г. по преписка R 770/2015-1

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               Да отмени обжалваното решение и да разпореди на ответника да разреши регистрацията на израза „FOREVER FASTER“ за спорните стоки;

               —

               Да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски, в това число пред апелативния състав.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009;

               —

               Нарушение на принципите на равенство и на добра администрация, установени от европейските закони.


title: Дело C-171/15: Решение на Съда (четвърти състав) от 14 декември 2016 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — Connexxion Taxi Services BV/Staat der Nederlanden, Transvision BV, Rotterdamse Mobiliteit Centrale RMC BV, Zorgvervoercentrale Nederland BV (Преюдициално запитване — Обществени поръчки за услуги — Директива 2004/18/ЕО — Член 45, параграф 2 — Лично състояние на кандидата или оферента — Факултативни основания за изключване — Сериозно професионално нарушение — Национална правна уредба, която предвижда да се направи преценка във всеки конкретен случай, като се приложи принципът на пропорционалност — Решения на възлагащите органи — Директива 89/665/ЕИО — Съдебен контрол)

text:
               13.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/3

         Решение на Съда (четвърти състав) от 14 декември 2016 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — Connexxion Taxi Services BV/Staat der Nederlanden, Transvision BV, Rotterdamse Mobiliteit Centrale RMC BV, Zorgvervoercentrale Nederland BV
   (Дело C-171/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Обществени поръчки за услуги - Директива 2004/18/ЕО - Член 45, параграф 2 - Лично състояние на кандидата или оферента - Факултативни основания за изключване - Сериозно професионално нарушение - Национална правна уредба, която предвижда да се направи преценка във всеки конкретен случай, като се приложи принципът на пропорционалност - Решения на възлагащите органи - Директива 89/665/ЕИО - Съдебен контрол))
   (2017/C 046/03)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hoge Raad der Nederlanden

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Connexxion Taxi Services BV

      Ответници: Staat der Nederlanden, Transvision BV, Rotterdamse Mobiliteit Centrale RMC BV, Zorgvervoercentrale Nederland BV

      Диспозитив

               1)

               Правото на Съюза, по-специално член 45, параграф 2 от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги, допуска национална правна уредба като разглежданата в главното производство, която задължава възлагащ орган да прецени, прилагайки принципа на пропорционалност, дали действително следва да се пристъпи към изключването на кандидат за обществена поръчка, който е извършил сериозно професионално нарушение.

               2)

               Разпоредбите на Директива 2004/18, по-специално тези на член 2 и на точка 17 от приложение VII A към тази директива, във връзка с принципа на равно третиране, както и със задължението за прозрачност, което следва от тях, трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат възлагащ орган да реши да възложи обществена поръчка на оферент, извършил сериозно професионално нарушение, тъй като изключването на този оферент от процедурата за възлагане на обществена поръчка би противоречало на принципа на пропорционалност, при положение че според условията на обществената поръчка оферент, извършил сериозно професионално нарушение, трябва задължително да бъде изключен, без да се вземе предвид пропорционален ли е характерът на тази санкция или не.

      (1)  ОВ C 213, 29.6.2015 г.


title: Дело T-370/13: Определение на Общия съд от 7 септември 2016 г. — Gemeente Eindhoven/Комисия

text:
               7.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 410/32

         Определение на Общия съд от 7 септември 2016 г. — Gemeente Eindhoven/Комисия
   (Дело T-370/13) (1)

   (2016/C 410/46)
   Език на производството: нидерландски
   Председателят на четвърти състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 274 от 21.9.2013 г.


title: Дело C-34/16: Определение на председателя на Съда от 23 януари 2017 г. (преюдициално запитване, отправено от Juzgado de Primera Instancia de Alicante — Испания) — Manuel González Poyato, Ana Belén Tovar García/Banco Popular Español SA

text:
               10.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 112/31

         Определение на председателя на Съда от 23 януари 2017 г. (преюдициално запитване, отправено от Juzgado de Primera Instancia de Alicante — Испания) — Manuel González Poyato, Ana Belén Tovar García/Banco Popular Español SA
   (Дело C-34/16) (1)

   (2017/C 112/43)
   Език на производството: испански
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 136, 18.4.2016 г.


title: Дело C-21/14 P: Решение на Съда (голям състав) от 16 юли 2015 г. — Европейска комисия/Rusal Armenal ZAO, Съвет на Европейския съюз (Обжалване — Дъмпинг — Внос на някои видове алуминиево фолио с произход от Армения, Бразилия и Китай — Присъединяване на Република Армения към Световната търговска организация (СТО) — Член 2, параграф 7 от Регламент (ЕО) № 384/96 — Съвместимост със Споразумението за прилагането на член VI на Общото споразумение по митата и търговията (1994) (ГАТТ)

text:
               21.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 311/7

         Решение на Съда (голям състав) от 16 юли 2015 г. — Европейска комисия/Rusal Armenal ZAO, Съвет на Европейския съюз
   (Дело C-21/14 P) (1)

   ((Обжалване - Дъмпинг - Внос на някои видове алуминиево фолио с произход от Армения, Бразилия и Китай - Присъединяване на Република Армения към Световната търговска организация (СТО) - Член 2, параграф 7 от Регламент (ЕО) № 384/96 - Съвместимост със Споразумението за прилагането на член VI на Общото споразумение по митата и търговията (1994) (ГАТТ))
   (2015/C 311/08)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Европейска комисия (представители: J.-F. Brakeland, M. França и T. Maxian Rusche)

      Други страни в производството: Rusal Armenal ZAO (представител: Б. Евтимов, адвокат), Съвет на Европейския съюз (представители: S. Boelaert и J.-P. Hix, подпомагани от B. O'Connor, Solicitor, и S. Gubel, avocat)

      Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателя: Европейски парламент (представители: D. Warin и A. Auersperger Matić)

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на Общия съд на Европейския съюз Rusal Armenal/Съвет (T-512/09, EU:T:2013:571).

               2)

               Връща делото на Общия съд на Европейския съюз за произнасяне по основанията за отмяна, по които не е постановил решение.

               3)

               Не се произнася по съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 61, 1.3.2014 г.


title: Дело C-92/07: Иск, предявен на 16 февруари 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Нидерландия

text:
               28.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 95/23

         Иск, предявен на 16 февруари 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Нидерландия
   (Дело C-92/07)
   (2007/C 95/42)
   Език на производството: нидерландски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: P. J. Kuijper и S. Boelaert, gemachtigden)

      Ответник: Кралство Нидерландия
   Искания

               —

               да се установи, че Кралство Нидерландия е нарушило задълженията си, произтичащи от Споразумението за асоцииране (1) и по-специално член 9 от него, от Допълнителния протокол (2) и по-специално член 41 от него и от Решение № 1/80 (3) и по-специално член 10, параграф 1 и 13 от него, като въвежда и запазва в сила нормативна уредба относно такси за издаване на разрешение за пребиваване, които са по-високи от таксите, събирани за издаване на съответния документ за граждани на държави-членки и на Норвегия, Исландия, Лихтенщайн и Швейцария и като прилага въпросната нормативна уредба спрямо турски граждани, които имат право на пребиваване в Нидерландия според Споразумението за асоцииране, Допълнителния протокол и Решение № 1/80,

               —

               да се осъди Кралство Нидерландия да заплати разноските.

         Правни основания и главни доводи
   Комисията предявява, че таксите, които Нидерландия изисква от 1994 година от турски граждани за издаване на разрешение за пребиваване нарушават разпоредбите за неприлагане на определени мерки и тези за недискриминация в Споразумението за асоцииране, Допълнителния протокол и Решение № 1/80.
   Въз основа на разпоредбите за неприлагане на определени мерки в Допълнителното споразумение и в Решение № 1/80, според Комисията не се разрешава в държава-членка да се въвежда нови мярка, която цели или има за последица поставянето на по-тежки изисквания относно правата на турските граждани, произтичащи от Споразумението за асоцииране, Допълнителния протокол и Решение № 1/80 и относно тясно свързаното с тях право на пребиваване. Също така според Комисията въпросното събиране на такси от страна на Нидерландия нарушава разпоредбите за неприлагане на определени мерки, защото е било въведено след влизането в сила за Нидерландия на тези разпоредби и защото възпрепятства или прави по-малко привлекателно упражняването на правата на турските граждани, произтичащи от Споразумението за асоцииране, от Допълнителния протоколи и от Решение № 1/80.
   Освен това Комисията изтъква, че ако Нидерландия събира такси на турските граждани за разрешение за престой, то тези такси въз основа на разпоредбите за недисриминация от Споразумението за асоцииране и от Решение № 1/80 не трябва да бъдат по-високи от тези за съответните документи за гражданите на ЕС или за граждани на Норвегия, Исландия, Лихтенщайн или Швейцария.

      (1)  Споразумение за асоцииране между Европейската икономическа общност и Турция, одобрено и потвърдено с Решение 64/732/ЕИО на Съвета от 23 декември 1963 година (ОВ С 1973, стр. 113).

      (2)  Допълнителен протокол, одобрен с Регламент на Съвета (ЕИО) № 2760/72 от 19 декември 1972 година (ОВ С 1973, стр. 113).

      (3)  Решение № 1/80 на Съвета по асоцииране от 19 септември 1980 година за развитие на асоциирането между Европейската икономическа общност и Турция.


title: Дело T-602/11: Решение на Общия съд от 27 февруари 2014 г.  — Pêra-Grave/СХВП — Fundação Eugénio de Almeida (Q TA S. JOSÉ DE PERAMANCA) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността „Q TA S. JOSÉ DE PERAMANCA“  — По-ранни национални фигуративни марки „VINHO PERA-MANCA TINTO“ , „VINHO PERA-MANCA BRANCO“ и „PÊRA-MANCA“  — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               14.4.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 112/28

         Решение на Общия съд от 27 февруари 2014 г. — Pêra-Grave/СХВП — Fundação Eugénio de Almeida (QTA S. JOSÉ DE PERAMANCA)
   (Дело T-602/11) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „QTA S. JOSÉ DE PERAMANCA“ - По-ранни национални фигуративни марки „VINHO PERA-MANCA TINTO“, „VINHO PERA-MANCA BRANCO“ и „PÊRA-MANCA“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   2014/C 112/36
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Pêra-Grave — Sociedade Agrícola, Unipessoal, Ld
      a (Evora, Португалия) (представител : J. de Oliveira Vaz Miranda Sousa, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: J. Crespo Carrillo)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Fundação Eugénio de Almeida (Evora) (представители: B. Braga da Cruz и J. Pimenta, адвокати)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 19 септември 2011 г. (преписка R 1797/2010-2) относно производство по възражение между Fundação Eugénio de Almeida и Pêra-Grave — Sociedade Agrícola, Unipessoal Lda.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Pêra-Grave — Sociedade Agrícola, Unipessoal Lda да заплати съдебните разноски, включително необходимите разходи, направени от Fundação Eugénio de Almeida за целите на производството пред апелативния състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП).

      (1)  ОВ C 32, 4.2.2012 г.


title: Дело T-323/17: Жалба, подадена на 29 май 2017 г. — Martinair Holland/Комисия

text:
               24.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 239/51

         Жалба, подадена на 29 май 2017 г. — Martinair Holland/Комисия
   (Дело T-323/17)
   (2017/C 239/65)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Martinair Holland NV (Харлемермер, Нидерландия) (представител: M. Smeets, адвокат)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени изцяло Решение C(2017) 1742 окончателен на Комисията от 17 март 2017 година относно производство по прилагане на член 101 ДФЕС, член 53 от Споразумението за ЕИП и член 8 от Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария по въпроси на въздушния транспорт (дело AT.39258 — Въздушен превоз на товари) поради нарушение на забраната за произволни действия и на принципа на равно третиране съгласно първото изложено основание; поради липса на компетентност в областта на въздушния транспорт от летища извън ЕИП до летища в рамките на ЕИП съгласно второто изложено основание (като главно искане); или

               —

               да отмени член 1, параграф 2, буква г) и член 1, параграф 3, буква г) от обжалваното решение, доколкото в посочените разпоредби се констатира нарушение на жалбоподателя в областта на въздушния транспорт от летища извън ЕИП до летища в рамките на ЕИП съгласно второто изложено основание (при условията на евентуалност); и

               —

               да отмени член 1, член 1, параграф 1, буква г), член 1, параграф 2, буква г), член 1, параграф 3, буква г) и член 1, параграф 4, буква г) от обжалваното решение, доколкото в тях е констатирано, че единното продължено нарушение включва неплащането на комисионни върху допълнителните такси съгласно третото изложено основание; и

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски в това производство, ако Съдът отмени изцяло или отчасти обжалваното решение.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три основания.

               1.

               С първото основание се твърди нарушение на забраната за произволни действия и на принципа на равно третиране.

                           —

                           Жалбоподателят твърди, че обжалваното решение нарушава забраната за произволни действия, като изключва предприятия от разпоредителната част на обжалваното решение, които съгласно мотивите на същото са участвали в същите действия като адресатите на това решение.

                           —

                           Освен това жалбоподателят сочи, че обжалваното решение нарушава принципа на равно третиране, като го санкционира за нарушение, налага му глоба и дава възможност да му бъде търсена гражданска отговорност, при положение че от разпоредителната част са изключени предприятия, които съгласно мотивите му са участвали в същите действия като адресатите на това решение.

               2.

               С второто основание се твърди липса на компетентност в областта на въздушния превоз на товари от летища извън ЕИП до летища в рамките на ЕИП.

                           —

                           Жалбоподателят твърди, че обжалваното решение неправилно се основава на допускането, че единното продължено нарушение относно въздушния превоз от летища извън ЕИП до летища в рамките на ЕИП се осъществява в рамките на ЕИП.

                           —

                           Освен това жалбоподателят твърди, че обжалваното решение неправилно се основава на допускането, че единното продължено нарушение относно въздушния превоз от летища извън ЕИП до летища в рамките на ЕИП оказва съществено, непосредствено и предвидимо въздействие върху конкуренцията в рамките на ЕИП.

               3.

               С третото основание се твърди липса на мотиви и явна грешка в преценката относно констатацията, че неплащането на комисионни за допълнителни такси представлява самостоятелен елемент на нарушението.

                           —

                           Жалбоподателят твърди, че двете допускания, на които се основава обжалваното решение, за да квалифицира неплащането на комисионни върху допълнителни такси като самостоятелен елемент на нарушението, са противоречиви с оглед на икономическия и правен контекст в съответния отрасъл.

                           —

                           Жалбоподателят освен това твърди, че неплащането на комисионни върху допълнителни такси не може да се разграничи от действията във връзка с допълнителната такса за гориво и за безопасност и не представлява самостоятелен елемент на нарушението.


title: Дело C-289/10 P: Жалба, подадена на 10 юни 2010 г. от European Dynamics SA срещу решението, постановено от Общия съд (трети състав) на 19 март 2010 г. по дело T-50/05, Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Европейска комисия

text:
               11.9.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 246/20

         Жалба, подадена на 10 юни 2010 г. от European Dynamics SA срещу решението, постановено от Общия съд (трети състав) на 19 март 2010 г. по дело T-50/05, Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Европейска комисия
   (Дело C-289/10 P)
   ()
   2010/C 246/35
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: European Dynamics SA (представител: N. Korogiannakis, Attorney at Law)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на Общия съд,

               —

               да се отмени решението на Комисията (ГД „Данъчно облагане и митнически съюз“) за отхвърляне на офертата на жалбоподателя, подадена в отговор на поканата за участие в процедура за възлагане на обществена поръчка TAXUD/2004/AO-004 за „Спецификация, развитие, поддръжка и техническа помощ относно телематични системи за контрол на движението на акцизни стоки в рамките на Европейската общност в съответствие с режима на отложено плащане на акцизи (EMCS-DEV)“ (ОВ S 139, 2004 г.—118603), и за възлагане на същата обществена поръчка на друг оферент,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски и останалите направени от жалбоподателя разходи, включително разноските, свързани с първоначалното производство, дори в случай на отхвърляне на настоящата жалба, както и тези свързани с настоящата жалба, ако същата е уважена.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят твърди, че обжалваното съдебно решение следва да бъде отменено на следните правни основания:

               На първо място, защото Общият съд допуска грешка при прилагане на правото, тълкувайки неправилно член 89, параграф 1 от Финансовия регламент и принципите на равно третиране, недопускане на дискриминация, прозрачност и свободна конкуренция, когато отхвърля правното основание на жалбоподателя, че две категории техническа информация, която е била необходима за изготвянето на офертите за въпросната обществена поръчка, а именно точните спецификации на КСДК и изходния код, дизайна и техническата документация за КТС, не са били предоставени на жалбоподателя.

               На второ място, жалбоподателят посочва, че Общият съд допуска грешка при прилагане на правото, като е направил извод, че мотивите, изложени от Комисията, позволяват на жалбоподателя да защити правата си. По-конкретно, Общият съд допуска грешка, като приема, че ГД „Данъчно облагане и митнически съюз“ е съобщила на жалбоподателя достатъчно сведения „дали възможност на жалбоподателя да защити правата си и на Общия съд — да упражни контрол“.

               На трето място, Общият съд допуска грешка в точки 102—116 от съдебното решение, като приема, че жалбоподателят не е подкрепил с доказателства твърдението си, че критериите за възлагане са „неясни и субективни“. Жалбоподателят смята, особено с оглед на общата несигурност относно обхвата на работата и степента на потенциално използване на КТС, изискано от възлагащия орган, че са нарушени член 97, параграф 1 от Финансовия регламент и член 17, параграф 1 от Директива 92/50 (1).

               На последно място, жалбоподателят счита, че Общият съд изглежда допуска грешка при прилагане на правото като посочва по отношение на правното основание във връзка с явната грешка в преценката, че жалбоподателят е ограничил доводите си до общи твърдения и в резултат на това не е доказал дали и по какъв начин твърдените грешки са повлияли на крайния резултат от оценката на офертата.

      (1)  Директива 92/50/ЕИО на Съвета от 18 юни 1992 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за услуги (ОВ L 209, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 2, стр. 50).


title: Дело T-431/08: Жалба, подадена на 1 октомври 2008 г. — Bulur Giyim Sanayi ve Ticaret Sirketi/СХВП — Denim (VIGOSS)

text:
               6.12.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/46

         Жалба, подадена на 1 октомври 2008 г. — Bulur Giyim Sanayi ve Ticaret Sirketi/СХВП — Denim (VIGOSS)
   (Дело T-431/08)
   (2008/C 313/84)
   Език на жалбата: английски
   Страни

      Жалбоподател: Bulur Giyim Sanayi ve Ticaret Sirketi (Истанбул, Турция) (представител: R. Böhm, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: A V Denim, Inc. (извършващо дейността си като A&V Denim, Inc.) (Ню Йорк, Съединени американски щати)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 18 юли 2008 г. по преписка R 1366/2007-2, доколкото с него се отхвърля жалбата, подадена от жалбоподателя срещу решението на отдела по споровете от 26 юни 2007 г. относно възражение № B 923 005, и

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка на Общността „VIGOSS“ за стоки от класове 14, 18 и 25

      Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: жалбоподателят

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: международната фигуративна марка „VIGOSS“ за стоки от клас 25, регистрирана под № 771 374

      Решение на отдела по споровете: отхвърля частично заявката

      Решение на апелативния състав: отменя частично оспореното решение и отхвърля жалбата в останалата част

      Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 40/94 на Съвета, тъй като апелативният състав не е взел предвид всички относими обстоятелства при преценката за вероятността от объркване между конфликтните марки


title: Дело T-206/10: Жалба, подадена на 30 април 2010 г. — Vesteda Groep/Комисия

text:
               3.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 179/53

         Жалба, подадена на 30 април 2010 г. — Vesteda Groep/Комисия
   (Дело T-206/10)
   2010/C 179/90
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподател: Vesteda Groep BV (Маастрихт, Нидерландия) (представители: G. van der Wal и T. Boesman, advocaten)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение на Комисията от 15 декември 2009 година;

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят иска да се отмени Решение C(2010) 26 окончателен на Комисията от 15 декември 2009 година относно държавни помощи № E 2/2005 и № 642/2009 (Нидерландия) — съществуваща помощ и специална помощ по проект в полза на дружествата за социално жилищно строителство. В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три правни основания.
   На първо място, жалбоподателят посочва, че в точки 25—37 от обжалваното решение Комисията допуснала грешка при прилагане на правото и стигнала до неправилния извод, че нидерландската система за финансиране на социалното жилищно настаняване и всичките изменения на тази система от датата на приемането на Договора за ЕИО представлявали съществуващи помощи и поради тази причина основала преценката си на член 108, параграф 1 от ДФЕС и глава V от Регламент № 659/1999 (1). Комисията допуснала грешка в преценката, тъй като не изследвала в достатъчна степен промените на системата и не мотивирала в достатъчна степен обжалваното решение.
   На второ място, в обжалваното решение Комисията допуснала грешка при прилагане на правото, като на основание член 19 от Регламент № 659/1999 неправилно приела посочените от Нидерландия мерки по смисъла на член 19, параграф 1 от Регламент № 659/1999. Приетите от Комисията подходящи мерки били недостатъчни и/или неподходящи да осигурят съвместимостта на съществуващите помощи с членове 107 и 106 от ДФЕС. Освен това Комисията приложила неправилно изискванията на член 106, параграф 2 от ДФЕС и не мотивирала оценката си в достатъчна степен.
   На трето място, жалбоподателят твърди, че Комисията е допуснала грешка при прилагане на правото, като неправилно не е образувала процедурата по член 108, параграф 2 от ДФЕС и член 4, параграф 4 от Регламент № 659/1999.

      (1)  Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (OB L 83, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41).


title: Дело F-134/07: Жалба, подадена на 3 декември 2007 г. — Adjemian и др./Комисия

text:
               8.3.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 64/66

         Жалба, подадена на 3 декември 2007 г. — Adjemian и др./Комисия
   (Дело F-134/07)
   (2008/C 64/109)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Vahan Adjemian (Angera, Италия) (представители: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis и E. Marchal, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Предмет и описание на спора
   Отмяна на решения на Комисията, чрез които, от една страна, се отказва подновяване на договорите на жалбоподателите като договорно наети служители за неопределено време или на срочни договори и, от друга страна, се определят условията за наемане. В подкрепа на жалбата си, жалбоподателите се позовават на нарушаване на принципа за стабилност на трудовите отношения, по-специално на незаконосъобразност на член 88 от УРДС, доколкото ограничава продължителността на договорите на договорно наетите служители.
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отменят последователните решения на Комисията, и по-специално това от 28 април 2004 г., относно максималната продължителност за наемане на временен персонал в службите й,

               —

               да се обяви за незаконосъобразен член 88 от УРДС, доколкото ограничава продължителността на договорите на договорно наетите служители,

               —

               да се отменят решенията на Комисията от 23 август и 31 октомври 2007 г., с които се отхвърлят жалби R/263/07, R/492/07 и R/390/07 срещу решенията на Комисията да сключи или да поднови договорите на жалбоподателите като договорно наети служители само за определено време,

               —

               да се отмени решението на Комисията от 5 септември 2007 г., с което се отхвърлят молбите на жалбоподателите от 31 май и 20 юли 2007 г. за продължаване за неопределено време на договорите за договорно наети служители на жалбоподателите,

               —

               да се отменят решенията на Комисията за определяне на съответни условия за наемане на жалбоподателите, доколкото договорите им или тяхното продължаване са ограничени за определено време,

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-256/10 P: Жалба, подадена на 9 юни 2010 г. от Luigi Marcuccio срещу Определение на Съда на публичната служба от 25 март 2010 г. по дело F-102/08, Marcuccio/Комисия

text:
               14.8.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 221/49

         Жалба, подадена на 9 юни 2010 г. от Luigi Marcuccio срещу Определение на Съда на публичната служба от 25 март 2010 г. по дело F-102/08, Marcuccio/Комисия
   (Дело T-256/10 P)
   ()
   2010/C 221/80
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: G. Cipressa, avvocato)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               във всички случаи: да се отмени изцяло и без никакво изключение обжалваното определение,

               —

               да се обяви за напълно допустима първоинстанционната жалба във връзка, с която е издадено обжалваното определение,

               —

               като главно искане: да се уважат изцяло и без никакво изключение исканията на жалбоподателя, съдържащи се в първоинстанционната жалба,

               —

               да се осъди ответника да заплати на жалбоподателя всички съдебни разноски, разходи и хонорари, които последният е понесъл и продължава да понася както в първоинстанционното производство, така и в настоящото производство по обжалване,

               —

               при условията на евентуалност: да се върне делото на Съда на публичната служба, който да се произнесе отново, в друг състав, по съществото на същото.

      Правни основания и основни доводи

   Настоящата жалба е подадена срещу Определение на Съда на публичната служба (СПС) от 25 март 2010 г. С това Определение се отхвърля отчасти като явно недопустима и отчасти като явно неоснователна жалба с предмет установяване на несъществуването или поне отмяната на решението, с което Комисията отказва да изпрати на жалбоподателя копие от снимките, направени при преместването от служебното му жилище в Луанда (Ангола) и да унищожи всеки документ, свързан с това преместване, както и да осъди Комисията да му изплати обезщетение за вредите, причинени от обстоятелството, че ответникът е извършил това преместване против волята на жалбоподателя.
   В подкрепа на исканията си жалбоподателят изтъква пълната липса на мотиви, както и нарушението на процесуалните правила относно събирането на доказателствата, на принципа на равенство на страните по спора, на член 94 от Процедурния правилник на СПС, на задължението за полагане на грижа на Комисията спрямо жалбоподателя и на задължението за добра администрация.
   Жалбоподателят изтъква също, че СПС е пропуснал да се произнесе по три от исканията му.


title: Дело F-108/14: Определение на Съда на публичната служба (втори състав) от 20 юли 2016 г. — Belis/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Пенсии — Прехвърляне на права, придобити по национална пенсионна схема — Предложениe за признаване на бонус за осигурителен стаж за пенсия — Акт, който не е увреждащ — Недопустимост на жалбата — Молба за произнасяне без засягане на съществото на спора — Член 83 от Процедурния правилник)

text:
               3.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 364/51

      Определение на Съда на публичната служба (втори състав) от 20 юли 2016 г. — Belis/Комисия
      (Дело F-108/14) (1)

      ((Публична служба - Длъжностни лица - Пенсии - Прехвърляне на права, придобити по национална пенсионна схема - Предложениe за признаване на бонус за осигурителен стаж за пенсия - Акт, който не е увреждащ - Недопустимост на жалбата - Молба за произнасяне без засягане на съществото на спора - Член 83 от Процедурния правилник))
      (2016/C 364/66)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Claudio Belis (Испра, Италия) (представител: S. Orlandi)

         Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално J. Currall и G. Gattinara, впоследствие G. Gattinara и F. Simonetti)

         Предмет

      Отмяна на решението за бонифициране на пенсионните права на жалбоподателя, с което тези права се прехвърлят към пенсионната схема на Съюза съгласно на новите ОРИ на членове 11 и 12 от приложение VIII към Правилника за длъжностните лица.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата като недопустима.

                  2)

                  Г-н Claudio Belis следва да понесе собствените си съдебни разноски и се осъжда да заплати съдебните разноски на Европейската комисия.

         (1)  ОВ C 26, 26.1.2015 г., стр. 46.


title: Дело C-457/15: Преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Berlin (Германия), постъпило на 28 август 2015 г. — Vattenfall Europe Generation AG/Федерална република Германия

text:
               30.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 398/14

         Преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Berlin (Германия), постъпило на 28 август 2015 г. — Vattenfall Europe Generation AG/Федерална република Германия
   (Дело C-457/15)
   (2015/C 398/18)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Verwaltungsgericht Berlin

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Vattenfall Europe Generation AG

      Ответник: Федерална република Германия

      Преюдициални въпроси

               1)

               От обстоятелството, че в приложение I към Директива 2003/87/EО (1) е включена категорията „[и]згаряне на горива в инсталации с обща номинална топлинна мощност, превишаваща 20 MW“, следва ли, че началният момент за изпълнение на задължението за участие в схемата за търговия с емисии по отношение на инсталация за производство на електрическа енергия е първото изпускане на парникови газове и следователно е възможно този момент да предхожда производството за първи път на електрическа енергия от тази инсталация?

               2)

               При отрицателен отговор на първия въпрос:
               Следва ли член 19, параграф 2 от Решение на Комисията от 27 април 2011 година (№ 2011/278/EС) (2) да се тълкува в смисъл, че ако преди започването на редовната експлоатация на инсталация, попадаща в приложното поле на приложение I към Директива 2003/87/EО, бъдат изпуснати емисии на парникови газове още към момента на първото изпускане на емисии по време на фазата на строителството на тази инсталация, за нейния оператор се поражда задължение за докладване и за връщане на квоти за емисии?

               3)

               При утвърдителен отговор на втория въпрос:
               Следва ли член 19, параграф 2 от Решение на Комисията от 27 април 2011 година (№ 2011/278/EС) да се тълкува в смисъл, че тази разпоредба не допуска националната транспонираща разпоредба на член 18, параграф 4 от Zuteilungsverordnung 2020 (Наредба за разпределянето на квотите за емисии) да се прилага към инсталации за производство на електрическа енергия при определянето на началния момент, от който следва да се изпълнява задължението за участие в схемата за търговия с емисии?

      (1)  Директива 2003/87/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета (OB L 275, 25.10.2003 г., стр. 32; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 10, стр. 78; поправка в OB L 199, 2.8.2011 г., стр. 76).

      (2)  Решение на Комисията от 27 април 2011 година за определяне на валидни за целия Европейски съюз преходни правила за хармонизираното безплатно разпределяне на квоти за емисии съгласно член 10а от Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (нотифицирано под номер C(2011) 2772), OB L 130, стр. 1.


title: Дело C-456/11: Решение на Съда (трети състав) от 15 ноември 2012 г. (преюдициално запитване от Landgericht Bremen — Германия) — Gothaer Allgemeine Versicherung AG, ERGO Versicherung AG, Versicherungskammer Bayern-Versicherungsanstalt des öffentlichen Rechts, Nürnberger Allgemeine Versicherungs AG, Krones AG/Samskip GmbH (Съдебно сътрудничество по граждански дела — Регламент (ЕО) № 44/2001 — Членове 32 и 33 — Признаване на съдебни решения — Понятие за решение — Действие на съдебно решение относно международната компетентност — Клауза, с която се възлага компетентност)

text:
               12.1.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 9/19

         Решение на Съда (трети състав) от 15 ноември 2012 г. (преюдициално запитване от Landgericht Bremen — Германия) — Gothaer Allgemeine Versicherung AG, ERGO Versicherung AG, Versicherungskammer Bayern-Versicherungsanstalt des öffentlichen Rechts, Nürnberger Allgemeine Versicherungs AG, Krones AG/Samskip GmbH
   (Дело C-456/11) (1)

   (Съдебно сътрудничество по граждански дела - Регламент (ЕО) № 44/2001 - Членове 32 и 33 - Признаване на съдебни решения - Понятие за решение - Действие на съдебно решение относно международната компетентност - Клауза, с която се възлага компетентност)
   2013/C 9/30
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Landgericht Bremen

      Страни в главното производство

      Ищци: Gothaer Allgemeine Versicherung AG, ERGO Versicherung AG, Versicherungskammer Bayern-Versicherungsanstalt des öffentlichen Rechts, Nürnberger Allgemeine Versicherungs AG, Krones AG

      Ответник: Samskip GmbH

      Предмет

   Преюдициално запитване — Landgericht Bremen — Тълкуване на членове 31 и 32 от Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (ОВ L 12, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74) — Признаване на постановени в друга държава членка съдебни решения — Съдебно решение от чисто процесуално естество („Prozeßurteil“) — Съдебно решение относно тълкуването на пророгационно споразумение, с което националната юрисдикция обявява, че не е компетентна, установявайки, че са компетентни съдилищата на трета държава — Обхват на признаването

      Диспозитив

               1.

               Член 32 от Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела трябва да се тълкува в смисъл, че се отнася и до решение, с което юрисдикция на държава членка обявява, че няма компетентност въз основа на пророгационна клауза, независимо от квалификацията на това решение съгласно правото на друга държава членка.

               2.

               Членове 32 и 33 от Регламент № 44/2001 трябва да се тълкуват в смисъл, че юрисдикция, от която се иска да признае решение, с което юрисдикция на друга държава членка е обявила, че не е компетентна въз основа на пророгационна клауза, е обвързана от констатацията относно валидността на тази клауза, съдържаща се в мотивите на влязло в сила съдебно решение, с което искът е обявен за недопустим.

      (1)  ОВ C 331, 12.11.2011 г.


title: Дело T-98/11 P: Жалба, подадена на 17 февруари 2011 г. от AG срещу определението, постановено на 16 декември 2010 г. от Съда на публичната служба по дело F-25/10, AG/Парламент

text:
               16.4.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 120/15

         Жалба, подадена на 17 февруари 2011 г. от AG срещу определението, постановено на 16 декември 2010 г. от Съда на публичната служба по дело F-25/10, AG/Парламент
   (Дело T-98/11 P)
   2011/C 120/36
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: AG (Брюксел, Белгия) (представители: S. Rodrigues, A. Blot и C. Bernard-Glanz, avocats)

      Друга страна в производството: Европейски парламент

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да обяви настоящата жалба за допустима,

               —

               да отмени определението, постановено от Съда на публичната служба на 16 декември 2010 г. по дело F-25/10,

               —

               да уважи исканията за отмяна и присъждане на обезщетение, направени от него пред Съда на публичната служба,

               —

               да осъди Парламента да заплати разноските по двете производства.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят представя едно-единствено правно основание, изведено от изопачаване на доказателствата, представени пред първоинстанционния съд, от нарушение на принципа на правната сигурност и от нарушение на правото на ефективно средство за защита, тъй като:

               —

               материалите по делото не позволявали на СПС да приеме, че жалбоподателят не положил дължимата грижа, като не ползвал услуга за препращане на пощата по време на коледните и новогодишните празници — период, през който пощенският служител лично се е явил на домашния му адрес, за да му връчи изпратеното от Парламента препоръчано писмо, съдържащо отговор на административната му жалба,

               —

               СПС не пояснил какво следва да се разбира под „продължителна“ ваканция,

               —

               СПС приел, че служебното известие, което жалбоподателят намерил в пощенската си кутия, когато се върнал от отпуск, задължително се отнасяло до препоръчаното писмо от Парламента, съдържащо отговора на административната му жалба.


title: Съединени дела C-58/13 и С-59/13: Решение на Съда (голям състав) от 17 юли 2014 г. (преюдициално запитване от Consiglio Nazionale Forense — Италия) — Angelo Alberto Torresi (C-58/13), Pierfrancesco Torresi (C-59/13)/Consiglio dell’Ordine degli Avvocati di Macerata (Преюдициално запитване — Свободно движение на хора — Достъп до адвокатската професия — Възможност за отказ на вписване в адвокатската колегия на граждани на държава членка, придобили професионална квалификация като адвокат в друга държава членка — Злоупотреба с право)

text:
               15.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 315/9

         Решение на Съда (голям състав) от 17 юли 2014 г. (преюдициално запитване от Consiglio Nazionale Forense — Италия) — Angelo Alberto Torresi (C-58/13), Pierfrancesco Torresi (C-59/13)/Consiglio dell’Ordine degli Avvocati di Macerata
   (Съединени дела C-58/13 и С-59/13) (1)

   ((Преюдициално запитване - Свободно движение на хора - Достъп до адвокатската професия - Възможност за отказ на вписване в адвокатската колегия на граждани на държава членка, придобили професионална квалификация като адвокат в друга държава членка - Злоупотреба с право))
   2014/C 315/12
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Consiglio Nazionale Forense

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Angelo Alberto Torresi (C-58/13), Pierfrancesco Torresi (C-59/13)

      Ответник: Consiglio dell’Ordine degli Avvocati di Macerata

      Диспозитив

               1)

               Член 3 от Директива 98/5/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 1998 година относно улесняване на постоянното упражняване на адвокатската професия в държава членка, различна от държавата, в която е придобита квалификацията, трябва да се тълкува в смисъл, че не представлява злоупотреба обстоятелството, че гражданин на държава членка е заминал в друга държава членка, за да придобие там адвокатска правоспособност след успешно положени университетски изпити, и се е върнал в държавата членка, чийто гражданин е, за да упражнява там адвокатска професия под професионалното звание, придобито в държавата членка, в която е получена тази правоспособност.

               2)

               При разглеждането на втория поставен въпрос не се установяват обстоятелства, които могат да засегнат валидността на член 3 от Директива 98/5.

      (1)  ОВ C 147, 25.5.2013 г.


title: Дело C-288/11 P: Решение на Съда (осми състав) от 19 декември 2012 г. — Mitteldeutsche Flughafen AG, Flughafen Leipzig/Halle GmbH/Европейска комисия, Федерална република Германия, Arbeitsgemeinschaft Deutscher Verkehrsflughäfen eV (ADV) (Обжалване — Държавни помощи — Понятие за предприятие — Икономическа дейност — Изграждане на летищна инфраструктура — Писта за излитане и кацане)

text:
               16.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/5

         Решение на Съда (осми състав) от 19 декември 2012 г. — Mitteldeutsche Flughafen AG, Flughafen Leipzig/Halle GmbH/Европейска комисия, Федерална република Германия, Arbeitsgemeinschaft Deutscher Verkehrsflughäfen eV (ADV)
   (Дело C-288/11 P) (1)

   (Обжалване - Държавни помощи - Понятие за предприятие - Икономическа дейност - Изграждане на летищна инфраструктура - Писта за излитане и кацане)
   2013/C 46/09
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподатели: Mitteldeutsche Flughafen AG, Flughafen Leipzig/Halle GmbH (представители: M. Núñez Müller и J. Dammann, Rechtsanwälte)

      Други страни в производството: Европейска комисия (представители: B. Martenczuk и T. Maxian Rusche), Федерална република Германия, Arbeitsgemeinschaft Deutscher Verkehrsflughäfen eV (ADV) (представители: L. Giesberts и G. Kleve, Rechtsawälte)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Общия съд (осми състав) от 24 март 2011 г. по дело Freistaat Sachsen и др./Комисия (съединени дела T-443/08 и T-455/08), с което Общият съд частично отхвърля жалбата за частична отмяна на Решение 2008/948/ЕО на Комисията от 23 юли 2008 година относно държавна помощ, отпусната от Германия на DHL и летище Лайпциг/Хале (ОВ L 346, стр. 1) — Приложимост на разпоредбите на правото на Съюза в областта на държавните помощи по отношение на помощите за изграждането на летищна инфраструктура — Понятие за предприятие по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС — Прилагане във времето на Насоките на Комисията

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Mitteldeutsche Flughafen AG и Flughafen Leipzig-Halle GmbH понасят направените от тях съдебни разноски, както и съдебните разноски на Европейската комисия.

               3.

               Arbeitsgemeinschaft Deutscher Verkehrsflughäfen eV (ADV) понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 252, 27.8.2011 г.


title: Дело C-668/11 P: Решение на Съда (девети състав) от 26 септември 2013 г. — Alliance One International Inc./Европейска комисия (Обжалване — Конкуренция — Картели — Испански пазар на изкупуване и първична преработка на суров тютюн — Определяне на цените и разпределяне на пазара — Нарушение на член 81 ЕО — Отговорност на дружеството майка за противоправното поведение на негово дъщерно дружество — Възпиращ ефект — Равно третиране — Сътрудничество — Задължение за мотивиране — Смекчаващи обстоятелства)

text:
               23.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 344/18

         Решение на Съда (девети състав) от 26 септември 2013 г. — Alliance One International Inc./Европейска комисия
   (Дело C-668/11 P) (1)

   (Обжалване - Конкуренция - Картели - Испански пазар на изкупуване и първична преработка на суров тютюн - Определяне на цените и разпределяне на пазара - Нарушение на член 81 ЕО - Отговорност на дружеството майка за противоправното поведение на негово дъщерно дружество - Възпиращ ефект - Равно третиране - Сътрудничество - Задължение за мотивиране - Смекчаващи обстоятелства)
   2013/C 344/29
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Alliance One International Inc. (представители: M Odriozola и A. Vide, abogados)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: F. Castillo de la Torre и J. Bourke)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Общия съд (четвърти състав) от 12 октомври 2011 г. по дело Agroexpansión/Комисия (T-38/05), с което Общият съд частично отхвърля искане за частична отмяна на Решение C(2004) 4030 окончателен на Комисията от 20 октомври 2004 г. относно производство по прилагане на член 81, параграф 1 [ЕО] (дело COMP/C.38.238/B2 — Суров тютюн — Испания).

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Alliance One International Inc. да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 89, 24.3.2012 г.


title: Дело C-557/08: Решение на Съда (пети състав) от 9 юли 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Директива 2005/35/ЕО — Замърсяване от кораби и налагане на санкции при нарушения — Липса на транспониране)

text:
               29.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 205/12

         Решение на Съда (пети състав) от 9 юли 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия
   (Дело C-557/08) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 2005/35/ЕО - Замърсяване от кораби и налагане на санкции при нарушения - Липса на транспониране)
   2009/C 205/22
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: L. Lozano Palacios и A.A. Gilly)

      Ответник: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представител: H. Walker)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Неприемане в предвидения срок на необходимите разпоредби за съобразяване с Директива 2005/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 септември 2005 година относно замърсяване от кораби и налагане на санкции при нарушения

      Диспозитив

               1)

               Като не е приело законовите, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2005/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 септември 2005 година относно замърсяване от кораби и налагане на санкции при нарушения, Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия не е изпълнило задълженията си по тази директива.

               2)

               Осъжда Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 44, 21.2.2009 г.


title: Дело C-39/10: Иск, предявен на 22 януари 2010 г. — Европейска комисия/Република Естония

text:
               13.3.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/42

         Иск, предявен на 22 януари 2010 г. — Европейска комисия/Република Естония
   (Дело C-39/10)
   2010/C 63/66
   Език на производството: естонски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: R. Lyal и K. Saaremäel-Stoilov)

      Ответник: Република Естония

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е предвидила в своето законодателство възможността от облагане с данък върху доходите да бъдат освободени чуждестранните лица, чийто общ доход е толкова нисък, че те биха били освободени ако бяха местни данъчно задължени лица, Република Естония не е изпълнила задълженията си по член 45 от Договора за функционирането на Европейския съюз и по член 28 от Споразумението за Европейското икономическо пространство,

               —

               да се осъди Република Естония да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Комисията е получила оплакване от естонски гражданин, който пребивава в Република Финландия, свързано с облагането с данък върху доходите на пенсията му, получавана от Естония. Този гражданин се оплаква, че Република Естония не прилага спрямо неговата пенсия нито обичайния необлагаем минимум за доходите, предвиден за местните лица, нито специалния необлагаем минимум за доходите, предвиден за местните лица — пенсионери.
   Подалото оплакването лице получава половината от дохода си под формата на пенсия от Република Естония, а другата половина — като пенсия от Република Финландия. Доходът му е много нисък и дори ако получава целия си доход от една и съща държава членка, същият би бил облаган с намалена данъчна ставка или изобщо не би бил облаган с данък.
   От постоянната практика на Съда следва, че макар прякото данъчно облагане да е от компетентността на държавите членки, те трябва да упражняват своята компетентност в съответствие с правото на Европейския съюз и да избягват дискриминацията, основана на гражданство.
   Ако чуждестранно данъчно задължено лице, което се е възползвало от правото на свободно движение на работници, не е възможно да бъде освободено от данък, от който могат да бъдат освободени местните данъчно задължени лица, това би представлявало различно третиране на местните и чуждестранните лица, и същевременно ограничение на свободното презгранично движение.
   Възможно ли е и ако да — доколко — това различно третиране да се разглежда като уместно и обосновано поради различното местопребиваване?
   При обстоятелства, при които световният общ доход на данъчно задължено лице е толкова нисък, че държавата на източника на дохода не би обложила с данък този доход или би го обложила с намалена данъчна ставка ако същият е получен от местно лице, според Комисията при облагане на чуждестранни лица с данък върху доходите държавите членки би трябвало да вземат предвид тяхното лично и семейно положение, за да се гарантира равното третиране с местните данъчно задължени лица.
   Ако в законодателството си държава членка е предвидила минимален праг, под който се приема, че данъчно задълженото лице няма средства да финансира публични разходи, няма причина между данъчно задължените лица, чийто доход е под определения минимален праг, да се прави разлика според тяхното местопребиваване.
   Според Комисията разпоредбите на естонския Закон за данъците върху доходите на физическите лица и корпоративното подоходно облагане, които не допускат от облагане с данък върху доходите да се освободят чуждестранните лица, които получават половината от дохода си от Естония, а другата половина — от друга държава членка, а общият им доход е толкова нисък, че те биха били освободени от облагане с данък върху доходите ако бяха местни данъчно задължени лица, са в противоречие с член 45 от Договора за функционирането на Европейския съюз и член 28 от Споразумението за Европейското икономическо пространство.


title: Дело C-460/07: Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgerichtshof (Австрия) на 11 октомври 2007 г. — Sandra Puffer/Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Linz

text:
               22.12.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 315/26

         Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgerichtshof (Австрия) на 11 октомври 2007 г. — Sandra Puffer/Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Linz
   (Дело C-460/07)
   (2007/C 315/46)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Verwaltungsgerichtshof.
   Страни в главното производство

      Ищец: Sandra Puffer

      Ответници: Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Linz
   Преюдициални въпроси

               1)

               Нарушава ли (принципа на равенство съгласно общностното право) Шеста Директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (1) (наричана по-нататък „Шеста директива“) и по-специално член 17 от нея основните права съгласно общностното право тъй като тя има за последица предоставянето на данъчно задължени лица на възможността да придобият право на собственост върху недвижими имоти за личните си жилищни нужди (потребление) с около 5 % по-изгодно отколкото други граждани на ЕС, като абсолютната стойност на това облекчение нараства неограничено в зависимост от цената на придобиване и разходите по строителството на жилищния обект? Следва ли подобно нарушение и от обстоятелството, че данъчно задължени лица могат да придобиват за лични жилищни нужди право на собственост върху жилищни обекти, които те използват макар в незначителна част за своите предприятия, с около 5 % по-изгодно отколкото други данъчно задължени лица, които не използват макар в незначителна част частните си жилищни сгради за своите предприятия?

               2)

               Нарушава ли национална мярка, приета с оглед на транспонирането на Шеста директива, по-специално на член 17 от нея, член 87 ЕО, тъй като тя предоставя на всяко данъчно задължено лице, което извършва облагаеми доставки, посоченото в първия въпрос облекчение за жилищни обекти, използвани за частни нужди от данъчно задължени лица, но не предоставя това облекчение данъчно задължените лица, които извършват освободени доставки?

               3)

               Продължава ли да проявява действието си член 17, шести параграф от Шеста директива, когато националният законодател измени вътрешноправна разпоредба, която не допуска приспадането (в настоящия случай § 12, алинея 2, точка 1 от UStG 1994) и която може да се основе на член 17, шести параграф от Шеста директива, с изричното намерение да остави в сила изключването на приспадането, и запазването в сила на изключването на приспадането следва от националния UStG (Закон за данъка върху оборота), но поради едва впоследствие осъзната грешка при тълкуването на общностното право (в настоящия случай член 13, част Б, буква б от Шеста директива) националният законодател е приел разпоредба, която разглеждана сама по себе си допуска в съответствие с общностното право (съгласно тълкуването на член 13, част Б, буква б от шеста Директива, направено в Решението по дело Seeling) приспадането на данъка, платен по предходни доставки?

               4)

               Ако отговорът на третия въпрос е отрицателен:
               Могат ли последиците от изключването на приспадането (в настоящия случай § 12, алинея. 2, т. 2, буква a) UStG 1994), основани на „клаузата standstill“ в член 17, шести параграф от Шеста директива, да бъдат засегнати от обстоятелството, че националният законодател променя една от две припокриващи се национални разпоредби относно изключването на приспадането (в настоящия случай § 12, алинея 2, точка 2, буква a) UStG 1994 и § 12, алинея 2, точка 1 UStG 1994) и в крайна сметка се отказва, тъй е допуснал грешка в правото?

      (1)  ОВ L 145, стр. 1.


title: Дело T-178/17: Жалба, подадена на 21 март 2017 г. — W&O medical esthetics/EUIPO — Fidia farmaceutici (HYALSTYLE)

text:
               8.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 144/58

         Жалба, подадена на 21 март 2017 г. — W&O medical esthetics/EUIPO — Fidia farmaceutici (HYALSTYLE)
   (Дело T-178/17)
   (2017/C 144/79)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: W&O medical esthetics GmbH (Оберурзел, Германия) (представител: A. Finkentey, lawyer)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Fidia farmaceutici SpA (Абано Терме, Италия)

      Данни за производството пред EUIPO

      Притежател на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „HYALSTYLE“ — марка на Европейския съюз № 11 645 471

      Производство пред EUIPO: производство по обявяване на недействителност

      Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 17 януари 2017 г. по преписка R 872/2016-1

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 52, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-625/16 R: Определение на председателя на Общия съд от 10 март 2017 г. — Przedsiębiorstwo Energetyki Cieplnej/ECHA (Обезпечително производство — Европейска агенция по химикалите — REACH — Такса за регистрацията на вещество — Намаление за микро-, малки и средни предприятия — Решение за налагане на административна и на допълнителна такса — Молба за спиране на изпълнението — Липса на неотложност)

text:
               8.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 144/46

         Определение на председателя на Общия съд от 10 март 2017 г. — Przedsiębiorstwo Energetyki Cieplnej/ECHA
   (Дело T-625/16 R)
   ((Обезпечително производство - Европейска агенция по химикалите - REACH - Такса за регистрацията на вещество - Намаление за микро-, малки и средни предприятия - Решение за налагане на административна и на допълнителна такса - Молба за спиране на изпълнението - Липса на неотложност))
   (2017/C 144/64)
   Език на производството: полски

      Страни

      Жалбоподател: Przedsiębiorstwo Energetyki Cieplnej sp. z o.o. (Грайево, Полша) (представител: T. Dobrzyński, адвокат)

      Ответник: Европейска агенция по химикалите (ECHA) (представители: E. Maurage, J. Trnka и M. Heikkilä)

      Предмет

   Искане на основание членове 278 ДФЕС и 279 ДФЕС за налагане на привременни мерки, от една страна, за спиране на изпълнението на решение SME (2016) 2851 от 23 юни 2016 г., с което на жалбоподателя е отказано да се ползва от приложимите за средни предприятия намаления, и от друга страна, ответникът да бъде осъден да оттегли издадените на основание на посоченото решение фактури, а именно фактури с номера 10058238 и 10058239, издадени от ЕСНА на 23 юни 2016 г.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля молбата в обезпечителното производство.

               2)

               Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело C-271/13 P: Жалба, подадена на 16 май 2013 година от Русе индъстри АД срещу решение на Общия съд, постановено на 20 март 2013 година по дело T-489/11 — Русе индъстри АД/Европейска комисия

text:
               20.7.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 207/31

         Жалба, подадена на 16 май 2013 година от „Русе индъстри“ АД срещу решение на Общия съд, постановено на 20 март 2013 година по дело T-489/11 — „Русе индъстри“ АД/Европейска комисия
   (Дело C-271/13 P)
   2013/C 207/52
   Език на производството: български

      Страни

      Жалбоподател:„Русе индъстри“ АД (представители: Ал. Ангелов, Св. Панов, адвокати)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли съда:

               1.

               да отмени решението на Общия съд от 20 март 2013г. по дело Т-489/11,

               2.

               да се произнесе по същество, като отмени Решение на Европейската комисия от 13.07.2011г. относно държавна помощ С12/2010 и N389/2009 приведена в действие от България в полза на „Русе индъстри“ АД, в частта му по чл. 2, чл. 3, чл. 4 и чл. 5,

               3.

               в режим на евентуалност, да върне делото за ново разглеждане от Общия съд,

               4.

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и главни доводи

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят сочи следните правни основания:

               1.

                  Първо основание: Нарушение на процесуални правила, което накърнява интересите на жалбоподателя.

                           i)

                           Общият съд не е обсъдил в мотивите на решението си поставените от него с доклада по делото съществени въпроси към страните относно фактите по делото, както и становищата на страните в тази връзка.

                           ii)

                           Посоченото представлява съществено процесуално нарушение, попадащо в приложното поле на чл. 58 от Статута на Съда, тъй като Общият съд е бил длъжен да обсъди всички направени искания, възражения и доводи на страните.

               2.

                  Второ основание: Нарушение на правото на Съюза от страна на Общия съд

                           i)

                           Общият съд неправилно е приложил нормата на чл. 107, параграф 1 от ДФЕС във връзка с чл. 1, б. „в“ от Регламент (ЕО) № 659/1999 (1) на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на чл. 93 от Договора за Европейската общност, приемайки, че е налице нова държавна помощ в полза на „Русе индъстри“ АД.

                           ii)

                           Общият съд е постановил решението си в противоречие с чл. 107, параграф 1от ДФЕС, тъй като неправилно е приел, че е налице несъвместимост с Вътрешния пазар на Съюза, както и че помощта нарушава конкуренцията, а така също и че неизискването от страна на държавата на дълга предоставя предимство на дружеството.

                           iii)

                           Решението на Общият съд не кореспондира с чл. 107, параграф 1 от ДФЕС и чл. 296 ДФЕС, тъй като при преценката си относно избрания от Европейската комисия критерий за частния кредитор, съдебният състав е приложил погрешен от правна гледна точка подход. Европейската комисия не е подкрепила в решението изводите си във връзка с критерия за частен кредитор с никакви анализи и икономически обосновки, поради което не е било налице основание Общият съд да сподели аргументите й.

                           iv)

                           Общият съд неправилно е тълкувал и приложил чл. 14 от Регламент (ЕО) № 659/1999 и чл. 296 ДФЕС, тъй като в решението на Европейската комисия трябва да се посочи размера на помощта подлежаща на възстановяване, заедно с лихвите и то лихви определени в подходящ процент фиксиран от Европейската комисия, а това не е сторено — т.е. актът на Европейската комисия не е мотивиран.

      (1)  OB L 83, стр. 1; Специално българско издание: глава 8, том 1, стр. 41


title: Дело C-196/14: Определение на председателя на Съда от 2 септември 2015 г. (преюдициално запитване, отправено от Landgericht Aachen — Германия) — Horst Hoeck/Република Гърция

text:
               30.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 398/22

         Определение на председателя на Съда от 2 септември 2015 г. (преюдициално запитване, отправено от Landgericht Aachen — Германия) — Horst Hoeck/Република Гърция
   (Дело C-196/14) (1)

   (2015/C 398/28)
   Език на производството: немски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 194, 24.6.2014 г.


title: Дело C-529/13: Решение на Съда (втори състав) от 21 януари 2015 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof — Австрия) — Georg Felber/Bundesministerin für Unterricht, Kunst und Kultur (Преюдициално запитване — Социална политика — Директива 2000/78/ЕО — Член 2, параграф 1 и параграф 2, буква а) и член 6, параграфи 1 и 2 — Разлика в третирането на основание възраст — Държавна служба — Пенсионна схема — Национална правна уредба, съгласно която зачитането на периодите на обучение отпреди навършване на 18-годишна възраст е изключено)

text:
               30.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 107/10

      Решение на Съда (втори състав) от 21 януари 2015 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof — Австрия) — Georg Felber/Bundesministerin für Unterricht, Kunst und Kultur
      (Дело C-529/13) (1)

      ((Преюдициално запитване - Социална политика - Директива 2000/78/ЕО - Член 2, параграф 1 и параграф 2, буква а) и член 6, параграфи 1 и 2 - Разлика в третирането на основание възраст - Държавна служба - Пенсионна схема - Национална правна уредба, съгласно която зачитането на периодите на обучение отпреди навършване на 18-годишна възраст е изключено))
      (2015/C 107/12)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Verwaltungsgerichtshof

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Georg Felber

         Ответник: Bundesministerin für Unterricht, Kunst und Kultur

         Диспозитив

      Член 2, параграф 1 и параграф 2, буква а) и член 6, параграф 1 от Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат национална правна уредба като разглежданата по главното производство, съгласно която зачитането на периоди на обучение на държавен служител отпреди навършване на 18-годишна възраст, с оглед на предоставянето на право на пенсия и изчисляването на размера на пенсията му, е изключено, доколкото, от една страна, тази уредба е обективно и обосновано оправдана от законосъобразна цел, свързана с политиката по заетостта и пазара на труда, и от друга страна, представлява необходимо и подходящо средство за постигането на тази цел.

         (1)  ОВ C 15, 18.1.2014 г.


title: Дело T-572/14: Жалба, подадена на 31 юли 2014 г.  — Laverana/СХВП (BIO CON ESTRATTI VEGETALI DI PRODUZIONE PROPRIA)

text:
               13.10.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 361/14

         Жалба, подадена на 31 юли 2014 г. — Laverana/СХВП (BIO CON ESTRATTI VEGETALI DI PRODUZIONE PROPRIA)
   (Дело T-572/14)
   2014/C 361/19
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Laverana GmbH & Co. KG (Венигзен, Германия) (представители: J. Wachinger, M. Zöbisch и D. Chatterjee, Rechtsanwälte)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 27 май 2014 г. по преписка R 527/2014-4,

               —

               да осъди Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка, съдържаща словните елементи „BIO CON ESTRATTI VEGETALI DI PRODUZIONE PROPRIA“, за стоки и услуги от класове 3, 5 и 35 — Заявка за марка на Общността 1 2 1 30  076

      Решение на проверителя: Отхвърля заявката

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата

      Изложени правни основания:

               —

               нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009,

               —

               нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент № 207/2009,

               —

               нарушение на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 207/2009,

               —

               злоупотреба с власт, тъй като решението е взето въз основа на конкурентноправни съображения.


title: Дело C-302/10: Преюдициално запитване, отправено от Højesteret (Дания) на 18 юни 2010 г. — Infopaq International A/S/Danske Dagblades Forening

text:
               14.8.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 221/31

         Преюдициално запитване, отправено от Højesteret (Дания) на 18 юни 2010 г. — Infopaq International A/S/Danske Dagblades Forening
   (Дело C-302/10)
   ()
   2010/C 221/49
   Език на производството: датски

      Запитваща юрисдикция

   Højesteret

      Страни в главното производство

      Ищец: Infopaq International A/S

      Ответник: Danske Dagblades Forening

      Преюдициални въпроси

               1.

               От значение ли e на какъв стадий от технологичния процес се извършва временното възпроизвеждане за определянето му като „неразделна и съществена част от технологичния процес“ по смисъла на член 5, параграф 1 от Директива 2001/29 (1)?

               2.

               Може ли временно действие на възпроизвеждане да се счита за „неразделна и съществена част от технологичния процес“, ако се състои в сканиране на цели публикувани статии — ръчно извършвана операция, чрез която тези статии се конвертират от печатна информация в цифрови данни?

               3.

               Включва ли понятието „законно използване“ по член 5, параграф 1 от Директива 2001/29 всяка форма на използване, за която не е необходимо съгласието на носителите на авторските права?

               4.

               Може ли извършваното от предприятие сканиране на цели публикувани статии, последвано от обработка на възпроизведеното, за нуждите на дейността на това предприятие по изготвянето на резюмета, да се включи в понятието „законно използване“ по член 5, параграф 1 от Директива 2001/29 дори ако носителите на авторските права не са дали своето съгласие за тези действия, когато останалите условия на тази разпоредба са изпълнени?
               Има ли значение за отговора на този въпрос обстоятелството, че при приключване на процеса по снемане на данни остават запаметени единадесет думи?

               5.

               Кои са критериите, по които следва да се прецени дали временните действия на възпроизвеждане имат „самостоятелно стопанско значение“ по смисъла на член 5, параграф 1 от Директива 2001/29, ако останалите условия на тази разпоредба са изпълнени?

               6.

               Трябва ли повишаването на производителността, което ползвателят постига при временните действия на възпроизвеждане, да бъде взето предвид при преценка дали действията имат „самостоятелно стопанско значение“ по смисъла на член 5, параграф 1 от Директива 2001/29?

               7.

               Може ли да се приеме, че извършваното от предприятие сканиране на цели публикувани статии, последвано от обработка на възпроизведеното, спада към „някои специални случаи, които не засягат нормалното използване“ на посочените статии и които „не засягат неоправдано законните интереси на притежателя на права“ по смисъла на член 5, параграф 5 от Директива 2001/29, когато останалите условия на тази разпоредба са изпълнени?
               Има ли значение за отговора на този въпрос обстоятелството, че при приключване на процеса по снемане на данни остават запаметени единадесет думи?

      (1)  Директива 2001/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 година относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество (ОВ L 167, стр. 10; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 230).


title: Дело C-206/14: Определение на председателя на Съда от 17 октомври 2014 г. — Европейска комисия/Република Естония

text:
               19.1.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 16/24

      Определение на председателя на Съда от 17 октомври 2014 г. — Европейска комисия/Република Естония
      (Дело C-206/14) (1)

      (2015/C 016/37)
      Език на производството: естонски
      Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 212, 7.7.2014 г.


title: Дело C-19/13: Преюдициално запитване, отправено от Consiglio di Stato (Италия) на 15 януари 2013 г. — Ministero dell’Interno/Fastweb SpA

text:
               23.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 86/11

         Преюдициално запитване, отправено от Consiglio di Stato (Италия) на 15 януари 2013 г. — Ministero dell’Interno/Fastweb SpA
   (Дело C-19/13)
   2013/C 86/18
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Consiglio di Stato

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Ministero dell’Interno

      Ответник: Fastweb SpA

      Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли член 2г, параграф 4 от Директива 2007/66 (1) да се тълкува в смисъл, че в случаите, когато преди да възложи поръчката пряко на определен икономически оператор, избран без предварително публикуване на обявление за поръчка, възлагащият орган е публикувал в Официален вестник на Европейския съюз обявление за доброволна прозрачност ex-ante и е изчакал поне десет дни преди да сключи договора, за националния съд, автоматично и във всички случаи, се изключва възможността да обяви недействителност на договора, дори ако констатира нарушение на нормите, които позволяват, при определени условия, възлагането на договора без провеждането на процедура за възлагане на обществена поръчка?

               2.

               При условията на евентуалност, съответства ли член 2г, параграф 4 от Директива 2007/66 на принципите на равенство на страните, на недопускане на дискриминация и на защита на конкуренцията и гарантира ли той правото на ефективен съдебен процес, закрепено в член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз, ако се тълкува в смисъл, че изключва възможността да се обяви недействителността на договора въз основа на разпоредба на националното право (член 122 от Административнопроцесуалния кодекс), въпреки че съдът е констатирал нарушение на разпоредбите, които позволяват, при определени условия, възлагането на договора без превеждането на процедура за възлагане на обществена поръчка?

      (1)  Директива 2007/66/ЕО на Европейския съюз и на Съвета от 11 декември 2007 година за изменение на директиви 89/665/ЕИО и 92/13/ЕИО на Съвета с оглед повишаване на ефективността на процедурите за преразглеждане при възлагане на обществени поръчки (ОВ L 335, стр. 31).


title: Дело C-436/12 P: Жалба, подадена на 28 септември 2012 г. от Veolia Acqua Compagnia Generale delle Acque srl, в ликвидация, срещу определението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 12 юли 2012 г. по дело T-264/00, Veolia Acqua Compagnia Generale delle Acque srl, в ликвидация/Европейска комисия

text:
               8.12.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 379/16

         Жалба, подадена на 28 септември 2012 г. от Veolia Acqua Compagnia Generale delle Acque srl, в ликвидация, срещу определението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 12 юли 2012 г. по дело T-264/00, Veolia Acqua Compagnia Generale delle Acque srl, в ликвидация/Европейска комисия
   (Дело C-436/12 P)
   2012/C 379/27
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Veolia Acqua Compagnia Generale delle Acque srl, в ликвидация (представители: адв. A. Vianello, адв. A. Bortoluzzi и адв. A. Veglianiti)

      Други страни в производството: Европейска комисия и Италианска република

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Определението от 12 юли 2012 г. по дело T-264/00, Compagnia Generale delle Acque SpA и Италианска република/Европейска комисия, с което Общият съд е отхвърлил жалбата на VEOLIA за отмяна на Решение 2000/394/ЕО на Комисията от 25 ноември 1999 година относно мерките за помощи в полза на предприятията на територията на Венеция и на Chioggia, предвидени от Закон № 30/1997 и Закон № 206/1995;

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Грешка при прилагане на принципите, изведени от Съда в Решението по дело Comitato Venezia vuole vivere [съединени дела C-71/09 P, C-73/09 P и C-76/09 P], що се отнася до разпределянето на тежестта на доказване относно условията, предвидени в член 87, параграф 1 ЕО; недостатъчни, погрешни и дори противоречиви мотиви.


title: Дело T-270/12: Решение на Общия съд от 29 февруари 2016 г. — Panalpina World Transport (Holding) и др./Комисия (Конкуренция — Картели — Услуги за международен въздушен превоз — Решение, с което се констатира нарушение на член 101 ДФЕС — Определяне на цените — Допълнителни такси и тарифни механизми, които се отразяват върху крайната цена — Глоби — Пропорционалност — Тежест на нарушението — Равно третиране — Задължение за мотивиране — Споразумение — Насоки относно метода за определяне на глобите от 2006 г.)

text:
               18.4.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 136/28

         Решение на Общия съд от 29 февруари 2016 г. — Panalpina World Transport (Holding) и др./Комисия
   (Дело T-270/12) (1)

   ((Конкуренция - Картели - Услуги за международен въздушен превоз - Решение, с което се констатира нарушение на член 101 ДФЕС - Определяне на цените - Допълнителни такси и тарифни механизми, които се отразяват върху крайната цена - Глоби - Пропорционалност - Тежест на нарушението - Равно третиране - Задължение за мотивиране - Споразумение - Насоки относно метода за определяне на глобите от 2006 г.))
   (2016/C 136/39)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Panalpina World Transport (Holding) Ltd (Базел, Швейцария), Panalpina Management AG (Базел), Panalpina China Ltd (Хонконг, Китай) (представители: S. Mobley, A. Stratakis, T. Grimmer и B. Smith, solicitors)

      Ответник: Европейска комисия (представители: V. Bottka, G. Meessen и P. Van Nuffel, подпомагани от C. Thomas, solicitor)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение C (2012) 1959 окончателен на Комисията от 28 март 2012 година относно производство по член 101 [ДФЕС] и член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/39462 — Спедиторски услуги) в засягащата жалбоподателите част, както и искане за промяна на наложените им с това решение глоби

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Panalpina World Transport (Holding) Ltd, Panalpina Management AG и Panalpina China Ltd да заплатят съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 243, 11.8.2012 г.


title: Дело C-632/11 P: Жалба, подадена на 8 декември 2011 г. от Timsas Srl срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 20 септември 2011 г. по съединени дела T-394/08, T-408/08, T-453/08 и T-454/08, Regione autonoma della Sardegna и др./Комисия

text:
               21.4.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 118/9

         Жалба, подадена на 8 декември 2011 г. от Timsas Srl срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 20 септември 2011 г. по съединени дела T-394/08, T-408/08, T-453/08 и T-454/08, Regione autonoma della Sardegna и др./Комисия
   (Дело C-632/11 P)
   2012/C 118/14
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Timsas Srl (представители: D. Dodaro и S. Pinna, avvocati)

      Други страни в производството: Европейска комисия, Regione autonoma della Sardegna, Selene di Alessandra Cannas Sas и др.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на Общия съд от 20 септември 2011 г. по съединени дела T-394/08, T-408/08, T-453/08 и T-454/08, в частта, в която се отхвърля правното основание на жалбоподателя, изведено от липсата на мотиви относно преценката на стимулиращия ефект на спорните помощи,

               —

               да се отмени Решение 2008/854/ЕО на Европейската комисия от 2 юли 2008 година относно схема за държавна помощ C1/04 (ex NN 158/03 и CP 15/2003): „Злоупотреба с мярка за помощ № 272/98, Регионален закон № 9 от 1998 г.“ (ОВ L 302, стр. 9),

               —

               да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски в първоинстанционното производство и производството по обжалване.

      Правни основания и основни доводи

   Обжалваното съдебно решение било опорочено от изопачаване на правните основания на жалбата, от грешка при прилагане на правото и от нелогичност и противоречивост на мотивите. По-специално жалбоподателят твърди, че Общият съд не е мотивирал, дори имплицитно, причините за отхвърляне на правното основание, изведено от допуснатата от Комисията явна грешка в преценката на стимулиращия ефект на помощта. Общият съд приемал, че „следва […] единствено да се обсъди дали жалбоподателите са доказали съществуването в конкретния случай на обстоятелства, които могат да осигурят стимулиращ ефект на спорната схема, дори в случай че не е било подадено заявление преди началото на изпълнението на разглежданите проекти“, но не посочвал, че жалбоподателите не са доказали съществуването на такива обстоятелства и не изтъквал никаква причина, която да позволи да се разберат мотивите за това (напълно имплицитно) убеждение.
   Посоченото в точка 227 от обжалваното съдебно решение, а именно че Комисията не е била длъжна да преценява специфичните обстоятелства, характерни за отделните получатели, било недостатъчно или противоречиво. Не е ясно как жалбоподателите могат да докажат наличието на стимулиращ ефект ако не посочат присъщите за тях обстоятелства: Комисията, а в производството по обжалване и Общият съд, трябвало да изведат единен принцип, като обективират положението на всяка от представляваните страни, което може да се счете за особено или специфично за нея, само предвид конкретните, но подходящи за описание с обща и абстрактна формулировка данни.
   Накрая, както Комисията в обжалваното решение, така и Общият съд в обжалваното съдебно решение изопачавали намерението на жалбоподателя, приемайки че той има за цел да прехвърли на индивидуална плоскост решение, което се основава на общ режим, и поради това неправилно отказвали да преценят влиянието, което представените от жалбоподателя доказателствата са могли да окажат върху преценката на обхвата на схемата за помощ по принцип.


title: Дело F-38/16: Жалба, подадена на 28 юли 2016 г. — ZZ/Парламент

text:
               3.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 364/58

      Жалба, подадена на 28 юли 2016 г. — ZZ/Парламент
      (Дело F-38/16)
      (2016/C 364/76)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: ZZ (представител: C. Bernard-Glanz, avocat)

         Ответник: Европейски парламент

         Предмет на производството

      Отмяна на атестационния доклад за 2014 г. в окончателната му редакция, одобрена с решението от 20 октомври 2015 г. и с решението за разпределяне на точки за заслуги за 2014 г., както и с решението за неповишаване в длъжност за 2015 г.

         Искания на жалбоподателя

                  —

                  Да се отменят обжалваните решения и доколкото е необходимо решението, с което се отхвърля административната жалба,

                  —

                  да се осъди Парламентът да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-236/10: Определение на Общия съд от 29 март 2012 г. — Asociación Española de Banca/Комисия (Жалба за отмяна — Държавни помощи — Схема за помощи, допускаща данъчна амортизация на финансовата репутация за придобиване на значителни дялови участия в чуждестранни дружества — Решение, с което схемата за помощи се обявява за несъвместима с общия пазар, без да се разпорежда възстановяване на помощите — Сдружение — Липса на лично засягане — Недопустимост)

text:
               26.5.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 151/28

         Определение на Общия съд от 29 март 2012 г. — Asociación Española de Banca/Комисия
   (Дело T-236/10) (1)

   (Жалба за отмяна - Държавни помощи - Схема за помощи, допускаща данъчна амортизация на финансовата репутация за придобиване на значителни дялови участия в чуждестранни дружества - Решение, с което схемата за помощи се обявява за несъвместима с общия пазар, без да се разпорежда възстановяване на помощите - Сдружение - Липса на лично засягане - Недопустимост)
   2012/C 151/46
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Asociaciôn Española de Banca (Мадрид, Испания) (представители: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, M. Muñioz de Juan и R. Calvo Salinero, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: R. Lyal и C. Urraca Caviedes)

      Предмет

   Искане за отмяна на член 1, параграф 1 и при условията на евентуалност на член 4 от Решение 2011/5/ЕО на Комисията от 28 октомври 2009 година относно данъчна амортизация на финансовата репутация за придобиване на значителни дялови участия в чуждестранни дружества C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07), приведена в действие от Испания (ОВ L 7, 2011 г., стр. 48).

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Asociación Española de Banca да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 195, 17.7.2010 г.