title: Дело C-223/11: Иск, предявен на 13 май 2011 г. — Европейска комисия/Португалска република

text:
               16.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/16

         Иск, предявен на 13 май 2011 г. — Европейска комисия/Португалска република
   (Дело C-223/11)
   2011/C 211/30
   Език на производството: португалски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: P. Guerra e Andrade и I. Hadjiyiannis)

      Ответник: Португалска република

      Искания на ищеца

   Комисията моли Съда:

               1.

               Да установи, че:

                           —

                           Португалската република не е изпълнила задълженията си по член 6 във връзка с член 13, параграфи 1 и 2 от Директива 2000/60/ЕО (1), доколкото не е публикувала плановете за управление на речните басейни в националните и международните райони.

                           —

                           Португалската република не е изпълнила задълженията си по член 14, параграф 1, буква в) от Директива 2000/60/ЕО, доколкото не е публикувала и предоставила проектите на плановете за управление на речните басейни на разположение на обществеността, включително на потребителите, за да получи техните коментари.

                           —

                           Португалската република не е изпълнила задълженията си по член 15, параграф 1 от Директива 2000/60/ЕО, доколкото не е изпратила на Комисията копие на плановете за управление на речните басейни.

               2.

               Да осъди Португалската република да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

         Член 13 от Директива 2000/60/ЕО

   Параграф 6 във връзка с параграфи 1 и 2 на член 13 от Директива 2000/60/ЕО предвижда, че плановете за управление на речните басейни за всеки национален или международен район на речен басейн, който попада изцяло в рамките на територията на Съюза, трябва да бъдат публикувани най-късно до 22 декември 2009 г.
   Комисията не е уведомена, нито разполага с информация що се отнася до Португалия, че посочените планове са публикувани.

         Член 14 от Директива 2000/60/ЕО

   От директивата става ясно, че участието на обществеността е от съществено значение за постигането на нейните цели.
   Комисията не е уведомена, нито разполага с информация, че е публикуван или предоставен на разположение на обществеността, включително на потребителите, някакъв проект на план за управление на речните басейни, за да бъдат получени техните коментари.

         Член 15 от Директива 2000/60/ЕО

   Португалската държава не е изпратила на Комисията нито едно копие на плановете за управление на речните басейни както в националните, така и в международните райони.

      (1)  Директива 2000/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2000 година за установяване на рамка за действията на Общността в областта на политиката за водите (ОВ L 327, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 6, стр. 193).


title: Дело C-344/12: Решение на Съда (осми състав) от 17 октомври 2013 г. — Европейска комисия/Италианска република (Неизпълнение на задължения от държава членка — Държавни помощи — Помощ, предоставена от Италианската република в полза на Alcoa Trasformazioni — Решение 2010/460/ЕО на Комисията, с което се установява несъвместимостта на тази помощ и се разпорежда нейното възстановяване — Липса на изпълнение в предоставения срок)

text:
               14.12.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 367/18

         Решение на Съда (осми състав) от 17 октомври 2013 г. — Европейска комисия/Италианска република
   (Дело C-344/12) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Държавни помощи - Помощ, предоставена от Италианската република в полза на Alcoa Trasformazioni - Решение 2010/460/ЕО на Комисията, с което се установява несъвместимостта на тази помощ и се разпорежда нейното възстановяване - Липса на изпълнение в предоставения срок)
   2013/C 367/30
   Език на производството: италиански

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: G. Conte и D. Grespan)

      Ответник: Италианска република (представители: G. Palmieri, подпомаган от C. Gerardis, avvocato dello Stato)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Неприемане на необходимите мерки за съобразяване с членове 2, 3 и 4 от Решение C(2009) 8112 окончателен на Комисията от 19 ноември 2009 година относно държавна помощ C 38/A/2004 (ex NN 58/2004) и държавна помощ C 36/B/2006 (ex NN 38/2006), приведени в действие от Италианската република в полза на Alcoa Trasformazioni srl, както и нарушение на член 288 от ДФЕС

      Диспозитив

               1.

               Като не е предприела в предвидените срокове всички необходими мерки за възстановяване от получателя на държавната помощ, обявена за незаконна и несъвместима с общия пазар в член 1 от Решение 2010/460/ЕО на Комисията от 19 ноември 2009 г. относно държавна помощ C 38/A/04 (ex NN 58/04) и C 36/B/06 (ex NN 38/06), приведени в действие от Италия в полза на Alcoa Trasformazioni, Италианската република не е изпълнила задълженията си по членове 2 и 3 от това Решение.

               2.

               Осъжда Италианската република да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 287, 22.9.2012 г.


title: Дело C-239/07: Решение на Съда (трети състав) от 9 октомври 2008 г. (преюдициално запитване от Lietuvos Respublikos Konstitucinis Teismas — Република Литва) — Наказателно производство срещу Julius Sabatauskas и др. (Вътрешен пазар на електроенергия — Директива 2003/54/ЕО — Член 20 — Преносни и разпределителни мрежи — Достъп на трета страна — Задължения на държавите-членки — Свободен достъп на трети страни до мрежите за пренос и разпределение на електроенергия)

text:
               22.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/8

         Решение на Съда (трети състав) от 9 октомври 2008 г. (преюдициално запитване от Lietuvos Respublikos Konstitucinis Teismas — Република Литва) — Наказателно производство срещу Julius Sabatauskas и др.
   (Дело C-239/07) (1)

   (Вътрешен пазар на електроенергия - Директива 2003/54/ЕО - Член 20 - Преносни и разпределителни мрежи - Достъп на трета страна - Задължения на държавите-членки - Свободен достъп на трети страни до мрежите за пренос и разпределение на електроенергия)
   (2008/C 301/15)
   Език на производството: френски
   Препращаща юрисдикция
   Lietuvos Respublikos Konstitucinis Teismas
   Страна в главното производство
   Julius Sabatauskas и др.
   Предмет
   Преюдициално запитване — Lietuvos respublikos konstitucinis teismas — Тълкуване на член 20 от Директива 2003/54/ЕО на Европейския парламент и Съвета от 26 юни 2003 година относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия и отменяща Директива 96/92/ЕО — Декларации относно сделки за декласифициране и управление на отпадъци (ОВ L 176, стр. 37; Специално издание на български език, 2007 г., глава 12, том 2, стр. 61) — Съвместимост с директивата на национално законодателство, с което на потребителите се разрешава достъп до преносните мрежи на електроенергия едва след като са получили отказ за достъп до разпределителните мрежи от оператор на разпределителна мрежа
   Диспозитив

               1)

               Член 20 от Директива 2003/54/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2003 година относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия и отменяща Директива 96/92/ЕО трябва да се тълкува в смисъл, че определя задълженията на държавите-членки по отношение само на достъпа, а не на присъединяването на трети лица към преносните и разпределителни електроенергийни мрежи, и не предвижда, че системата за достъп до мрежите, която държавите-членки са длъжни да установят, трябва да позволява на привилегированите потребители да избират по свое усмотрение вида мрежа, към която желаят да се присъединят.

               2)

               Посоченият член 20 трябва да се тълкува и в смисъл, че допуска национална правна уредба, която предвижда, че оборудване на привилегирован потребител може да се присъедини към преносна мрежа само ако поради установени технически изисквания или изисквания във връзка с управлението операторът на определена разпределителна мрежа откаже да присъедини към разпределителната мрежа оборудването на привилегирован потребител, което се намира в определения в лицензията на оператора район на дейност. Националният съд обаче трябва да провери дали прилагането на тази система се извършва въз основата на критерии, които са обективни и не допускат дискриминация между ползвателите на мрежи.

      (1)  ОВ C 170, 21.7.2007 г.


title: Дело C-319/14: Преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия), постъпило на 3 юли 2014 г.  — B&S Global Transit Center BV/Staatssecretaris van Financiën

text:
               15.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 315/39

         Преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия), постъпило на 3 юли 2014 г. — B&S Global Transit Center BV/Staatssecretaris van Financiën
   (Дело C-319/14)
   2014/C 315/63
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

      Hoge Raad der Nederlanden

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: B&S Global Transit Center BV

      Ответник: Staatssecretaris van Financiën

      Преюдициални въпроси

               1)

               Следва ли членове 203 и 204 от МК (1) [Митническият кодекс] във връзка с член 859 (и по-специално точка 6) от Регламент № 2454/93 (2) да се тълкуват в смисъл, че в случаите, в които митническият режим на външен транзит в Общността не е завършил, но въпреки това са били представени документи, доказващи, че съответните стоки са били изведени от митническата територия на Европейския съюз, обстоятелството, че посоченият режим не е завършил не може да породи вносно митническо задължение на основание на отклоняването на стоките от митнически надзор по смисъла на член 203 от МК, но може по принцип може да породи митническо задължение на основание на член 204 от МК?

               2)

               Следва ли член 859, точка 6 от Регламент № 2454/93 да се тълкува в смисъл, че тази разпоредба се отнася единствено за неизпълнението на (едно от) задълженията във връзка с (ре)експорта на стоки, както е посочено в членове 182 — 183 МК? Или частта от изречението „без изпълнение на необходимите формалности“ следва да се разбира в смисъл, че под „необходимите формалности“ се разбират и онези формалности, които следва да бъдат изпълнени преди (ре)експорта, за да завърши митническият режим, под който са поставени съответните стоки?

               3)

               При утвърдителен отговор на последния въпрос, следва ли член 859 встъпителната част и трето тире от същата разпоредба от Регламент № 2454/93 да се тълкува в смисъл, че неизпълнението на посочените във въпрос 2 по-горе митнически формалности не е пречка в случай като настоящия, в който с конкретни документи е доказано, че стоките са изведени от митническата територия на Европейския съюз, след като са предадени за превоз в рамките на Съюза, да се приеме, че е изпълнено изискването, че „всички формалности, необходими за регулиране на положението на стоките [следва да] се извършат впоследствие“?

      (1)  Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 302, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 5, стр. 58).

      (2)  Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 година за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 253, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 7, стр. 3).


title: Дело T-113/09: Жалба, подадена на 19 март 2009 г. — PromoCell bioscience alive/СХВП (SupplementPack)

text:
               6.6.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/16

         Жалба, подадена на 19 март 2009 г. — PromoCell bioscience alive/СХВП (SupplementPack)
   (Дело T-113/09)
   2009/C 129/28
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: PromoCell bioscience alive GmbH Biomedizinische Produkte (Хайделберг, Германия) (представител: г-жа K. Mende, Rechtsanwältin)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението, постановено от четвърти апелативен състав на СХВП на 15 януари 2009 г. по преписка R 996/2008-4;

               —

               да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „SupplementPack“ за стоки и услуги от класове 1, 3, 5, 41 и 42 (заявка за регистрация № 5 433 883)

      Решение на проверителя: отхвърля заявката за регистрация

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 40/94, предложената за регистрация марка е лишена от необходимия отличителен характер и липсва каквато и да е необходимост от запазване на възможността за свободно ползване.


title: Дело C-577/11: Преюдициално запитване, отправено от cour d'appel de Bruxelles (Белгия) на 21 ноември 2011 г. — DKV Belgium/Association belge des consommateurs test-achats ASBL

text:
               4.2.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 32/14

         Преюдициално запитване, отправено от cour d'appel de Bruxelles (Белгия) на 21 ноември 2011 г. — DKV Belgium/Association belge des consommateurs test-achats ASBL
   (Дело C-577/11)
   2012/C 32/25
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour d'appel de Bruxelles

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: DKV Belgium

      Ответник: Association belge des consommateurs test-achats ASBL

      Преюдициални въпроси

   Трябва ли член 29, [втора алинея] и член 39, [параграф] 3 от Директива 92/49/ЕИО (1) и член 8, параграф 3, [трета алинея] от Директива 73/239/ЕИО (2), от една страна, и членове 49 и 56 ДФЕС, от друга страна, да се тълкуват в смисъл, че забраняват на държавите членки да предвиждат във връзка с договорите за здравно застраховане, които не са свързани с професионалната дейност, разпоредби, според които премията, самоучастието и престацията могат да се изменят към деня на определяне на годишната премия, само:

               —

               въз основа на индекса на потребителските цени,

               —

               въз основа на един или няколко индекса, специфични за цените на услугите, включени в частните договори за здравно застраховане, [наричан „медицински индекс“] ако и доколкото този или тези индекси превишават индекса на потребителските цени,

               —

               с разрешение на административен орган, отговарящ за контрола на застрахователните предприятия, сезиран с искане от съответното застрахователно предприятие, когато този орган установи, че прилагането на тарифата на това предприятие, независимо от измененията, изчислени въз основа на индексите, предвидени в предходните параграфи, води или има опасност да доведе до загуби, като по този начин му дава възможност да вземе мерки за приспособяване на тарифите си, които могат да включват изменение на условията на покриване на рисковете?“

      (1)  Директива 92/49/ЕИО на Съвета от 18 юни 1992 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, свързани с прякото застраховане, различно от животозастраховането и за изменение на Директиви 73/239/ЕИО и 88/357/ЕИО (трета директива за застраховането, различно от животозастраховане) (ОВ L 228, стp. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 2, стр. 53).

      (2)  Първа директива 73/239/ЕИО на Съвета от 24 юли 1973 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно достъпа до и упражняването на пряка застрахователна дейност, различна от животозастраховане (ОВ L 228, стр. 3; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 14).


title: Дело T-185/07: Решение на Първоинстанционния съд от 7 май 2009 г. — Klein Trademark Trust/СХВП — Zafra Marroquineros (CK CREACIONES KENNYA) (Марка на Общността — Процедура по възражение — Заявка за словна марка на Общността CK CREACIONES KENNYA — По-ранна фигуративна марка на Общността CK Calvin Klein и по-ранни национални фигуративни марки CK — Относително основание за отказ — Липса на вероятност от объркване — Липса на прилика на знаците — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94)

text:
               4.7.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 153/36

         Решение на Първоинстанционния съд от 7 май 2009 г. — Klein Trademark Trust/СХВП — Zafra Marroquineros (CK CREACIONES KENNYA)
   (Дело T-185/07) (1)

   (Марка на Общността - Процедура по възражение - Заявка за словна марка на Общността „CK CREACIONES KENNYA“ - По-ранна фигуративна марка на Общността „CK Calvin Klein“ и по-ранни национални фигуративни марки „CK“ - Относително основание за отказ - Липса на вероятност от объркване - Липса на прилика на знаците - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94)
   2009/C 153/69
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Calvin Klein Trademark Trust (Wilmington, Delaware, Съединени американски щати) (представители: T. Andrade Boué, I. Lehmann Novo и A. Hernández Lehmann, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: O. Mondéjar Ortuño)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: Zafra Marroquineros, SL (Caravaca de la Cruz, Испания) (представител: J. Martín Álvarez, avocat)

      Предмет

   Жалба, подадена срещу решение на втори апелативен състав на СХВП от 29 март 2007 г. (преписка R 314/2006-2) относно процедура по възражение между Calvin Klein Trademark Trust и Zafra Marroquineros, SL.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Calvin Klein Trademark Trust да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 170, 21.7.2007 г.


title: Дело T-60/12: Жалба, подадена на 6 февруари 2012 г. — Western Digital и Western Digital Ireland/Комисия

text:
               31.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 98/26

         Жалба, подадена на 6 февруари 2012 г. — Western Digital и Western Digital Ireland/Комисия
   (Дело T-60/12)
   2012/C 98/42
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Western Digital Corp. (Dover, Delaware, Съединени щати) и Western Digital Ireland, Ltd (Гранд Кайман, Кайманови острови) (представители: F. González Díaz, lawyer, R. Patel, Solicitor и P. Stuart, Barrister)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да разпореди на ответника да представи въпросниците, които е изпратил на трети лица по време на първия и втория етап от разследването му на предложеното придобиване на свързаната с твърди дискове дейност на Samsung Electronics Co. Ltd. от Seagate,

               —

               да разпореди на ответника да предостави достъп до преписката си относно операцията Seagate/Samsung преди и след нотификацията, включително по-специално достъп до неповерителния вариант на кореспонденцията и данните за осъществените контакти между Seagate, Samsung и Комисията до момента на нотификацията, и обменената в рамките на Комисията информация — както по дело Seagate/Samsung, така и по дело Western Digital Ireland/Viviti Technologies — за отдаването на предимство на двете операции,

               —

               да отмени членове 2 и 3 от решението на Европейската комисия от 23 ноември 2011 г. по дело COMP/M.6203 — Western Digital Ireland/Viviti Technologies във връзка с производство по Регламент (ЕО) № 139/2004 на Съвета (1) и, ако е необходимо, да отмени член 1 от това решение, и

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат четири правни основания.

               1.

               В рамките на първото правно основание жалбоподателите твърдят, че обжалваното решение е опорочено поради установяването и/или прилагането на така нареченото „правило за отдаване на предимство“, тъй като:

                           —

                           Комисията няма правомощие да приема правило за отдаване на предимство въз основа на момента на нотификацията,

                           —

                           принципът за предимство е незаконосъобразен и в противоречие с общите принципи на справедливост и добра администрация,

                           —

                           Комисията е нарушила оправданите им правни очаквания, че операцията ще бъде преценена като концентрация „5—4“,

                           —

                           преди нотификацията Комисията е изискала прекалено много информация в нарушение на принципите на добра администрация, справедливост и недопускане на дискриминация, като по този начин в действителност е лишила жалбоподателите от възможността да нотифицират първи операцията.

               2.

               В рамките на второто правно основание жалбоподателите твърдят, че обжалваното решение е опорочено поради обстоятелството, че те са били възпрепятствани да упражнят правото си на защита, тъй като:

                           —

                           не им е и била предоставена възможност да оборят доводите, твърденията и презумпциите, посочени в обжалваното решение, но не и в изложението на възраженията,

                           —

                           не им е и била предоставена възможност да анализират релевантните данни и информация, с които разполага Комисията.

               3.

               В рамките на третото правно основание жалбоподателите твърдят, че в обжалваното решение ответникът е допуснал грешки при прилагане на правото и се е основал на доказателства, които не отговарят на фактите, не са достоверни, не обосновават направените от тях изводи и произтичат от грешки при прилагане на правото.

               4.

               В рамките на четвъртото правно основание жалбоподателите твърдят, че с обжалваното решение се нарушава основен принцип на правото на ЕС, тъй като с него се налагат прекалено тежки принудителни мерки.

      (1)  Регламент (ЕО) № 139/2004 на Съвета от 20 януари 2004 година относно контрола върху концентрациите между предприятия (ОВ L 24, 2004 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 201).


title: Дело T-156/11: Решение на Общия съд от 18 септември 2012 г. — Since Hardware (Guangzhou)/Съвет (Дъмпинг — Внос на дъски за гладене с произход от Китай — Започване на процедура срещу едно-единствено дружество — Статут на предприятие, функциониращо в условията на пазарна икономика — Срок от три месеца, предвиден в член 2, параграф 7, буква в), втора алинея от Регламент (ЕО) № 1225/2009 — Тежест на доказване — Установяване на вредата)

text:
               27.10.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 331/21

      Решение на Общия съд от 18 септември 2012 г. — Since Hardware (Guangzhou)/Съвет
      (Дело T-156/11) (1)

      (Дъмпинг - Внос на дъски за гладене с произход от Китай - Започване на процедура срещу едно-единствено дружество - Статут на предприятие, функциониращо в условията на пазарна икономика - Срок от три месеца, предвиден в член 2, параграф 7, буква в), втора алинея от Регламент (ЕО) № 1225/2009 - Тежест на доказване - Установяване на вредата)
      (2012/C 331/37)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Since Hardware (Guangzhou) Co., Ltd (Кантон, Китай) (представители: V. Akritidis и Y. Melin, avocats)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: B. Driessen, подпомаган от B. O’Connor, solicitor, и S. Gubel, avocat)

         Встъпили страни в подкрепа на исканията на ответника: Европейска комисия (представители: S. Thomas и H. van Vliet); Vale Mill (Rochdale) Ltd (Rochdale, Обединено кралство); и Colombo New Scal SpA (Rovagnate, Италия) (представители: G. Berrisch, avocat, и N. Chesaites, barrister)

         Предмет

      Искане за отмяна на Регламент за изпълнение (ЕС) № 1243/2010 на Съвета от 20 декември 2010 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на дъски за гладене с произход от Китайската народна република, произведени от Since Hardware (Guangzhou) Co., Ltd. (ОВ L 338, p. 22)

         Диспозитив

                  1.

                  Отхвърля жалбата.

                  2.

                  Since Hardware (Guangzhou) Co., Ltd понася направените от него съдебни разноски, както и разноските на Съвета на Европейския съюз и на Vale Mill (Rochdale) Ltd и Colombo New Scal SpA.

                  3.

                  Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 120, 16.4.2011 г.


title: Дела F-159/12 и F-161/12: Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 29 април 2015 г. — CJ/ECDC (Публична служба — Договорно наети служители — Срочен договор — Прекратяване — Загуба на доверие — Право на изслушване — Нарушаване)

text:
               15.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/48

         Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 29 април 2015 г. — CJ/ECDC
   (Дела F-159/12 и F-161/12) (1)

   ((Публична служба - Договорно наети служители - Срочен договор - Прекратяване - Загуба на доверие - Право на изслушване - Нарушаване))
   (2015/C 198/66)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: CJ (представител: V. Kolias, avocat)

      Ответник: Европейски център за профилактика и контрол върху заболяванията (представители: първоначално R. Trott, A. Duron и D. Waelbroeck, avocats, впоследствие J. Mannheim и A. Daume, A. Duron и D. Waelbroeck, avocats)

      Предмет на дело F-159/12

   Искане решението за прекратяване на договора на жалбоподателя да бъде отменено, същият да бъде възстановен на заеманата от него длъжност и да бъде изплатена разликата между възнаграждението, което той би продължил да получава и получаваното от него обезщетение, увеличено с лихва за забава.

      Предмет на дело F-161/12

   Искане за заплащане на обезщетение за неимуществени вреди, претърпени от жалбоподателя поради неговото освобождаване от длъжност.

      Диспозитив на решението

               1.

               Отменя решението от 24 февруари 2012 г. на директора на Европейския център за профилактика и контрол върху заболяванията, с което се прекратява договорът на CJ като договорно нает служител.

               2.

               Отхвърля в останалата част жалбата по дело F-159/12.

               3.

               Отхвърля жалбата по дело F-161/12.

               4.

               По дело F-159/12 всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

               5.

               По дело F-161/12 CJ понася направените от него съдебни разноски и е осъден да заплати направените от Европейския център за профилактика и контрол върху заболяванията съдебни разноски.

               6.

               По дело F-159/12 осъжда CJ да заплати на Общия съд сумата от 2  000 EUR, за да възстанови част от разходите, които е можело да бъдат избегнати и които последният е трябвало да направи.

      (1)  ОВ C 63, 2.3.2013 г., стр. 26 и ОВ C 55, 23.2.2013 г., стр. 27.


title: Дело C-135/10: Преюдициално запитване, отправено от Corte di Appello di Torino (Италия) на 15 март 2010 г. — SCF Consorzio Fonografici/Marco Del Corso

text:
               22.5.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 134/27

         Преюдициално запитване, отправено от Corte di Appello di Torino (Италия) на 15 март 2010 г. — SCF Consorzio Fonografici/Marco Del Corso
   (Дело C-135/10)
   2010/C 134/42
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Corte di Appello di Torino

      Страни в главното производство

      Ищец: SCF Consorzio Fonografici

      Ответник: Marco Del Corso

      Преюдициални въпроси

               1.

               Римската конвенция от 26 октомври 1961 г. относно сродните права, Споразумението TRIPs (The Agreement on Trade Related Aspects of Intellectual Property Rights), Договорът на СОИС (Световна организация за интелектуална собственост) за изпълненията и звукозаписите (WPPT) имат ли непосредствено приложение в общностния правен ред;

               2.

               посочените инструменти на международното право имат ли непосредствено задължително действие спрямо частноправните отношения;

               3.

               понятията „представяне пред обществена аудитория“, които се съдържат съответно в горепосочените инструменти на международното договорно право, съответстват ли на тези в Директива 100/92/ЕО (1) и Директива 2001/29/ЕО (2), и в случай на отрицателен отговор, кой текст има предимство;

               4.

               безвъзмездното излъчване на звукозаписи в зъболекарски кабинет в полза и въпреки волята на клиентите, извършено в рамките на упражняването на свободна професия, съставлява ли „публично разпространяване“ или „предоставяне на публично разположение“ по смисъла на член 3, параграф 2, буква б) от Директива 2001/29/ЕО;

               5.

               подобно разпространение поражда ли право на възнаграждение за производителите на звукозаписи?

      (1)  ОВ L 346, стр. 61.; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 120.

      (2)  ОВ L 167, стр. 10.; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 230.


title: Дело F-28/09: Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 29 юни 2010 г. — Kipp/Европейска полицейска служба (Европол) (Публична служба — Служители на Европол — Неподновяване на договор — Договор за неопределено време — Член 6 от Правилника за служителите на Европол — Принцип на зачитане на правото на защита)

text:
               23.10.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 288/67

      Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 29 юни 2010 г. — Kipp/Европейска полицейска служба (Европол)
      (Дело F-28/09) (1)

      (Публична служба - Служители на Европол - Неподновяване на договор - Договор за неопределено време - Член 6 от Правилника за служителите на Европол - Принцип на зачитане на правото на защита)
      (2010/C 288/125)
      Език на производството: нидерландски

         Страни

         Жалбоподател: Michael Kipp (Хага, Нидерландия) (представител: първоначално P. de Casparis, avocat, впоследствие W. J. Dammingh и N. D. Dane, avocats)

         Ответник: Европейска полицейска служба (Европол) (представители: D. Neumann и D. El Khoury, подпомагани от B. Wägenbaur и R. Van der Hout, avocats)

         Предмет на делото

      Отмяна на решението от 12 юни 2008 г., с което жалбоподателят се уведомява за невъзможността да му се предложи постоянна длъжност, както и на решението от 7 януари 2009 г., с което се отхвърля подадената срещу първото решение жалба

         Диспозитив

                  1.

                  Отменя решението от 12 юни 2008 г., с което Европейската полицейска служба (Европол) отказва да предостави договор за неопределено време на г-н Kipp.

                  2.

                  Осъжда Европол да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 167, 18.7.2009 г., стр. 25.


title: Дело C-279/10: Преюдициално запитване, отправено от Tribunale del Riesame di Verbania (Италия) на 4 юни 2010 г. — Наказателно производство срещу Matteo Minesi

text:
               31.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/31

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunale del Riesame di Verbania (Италия) на 4 юни 2010 г. — Наказателно производство срещу Matteo Minesi
   (Дело C-279/10)
   ()
   2010/C 209/44
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale del Riesame di Verbania

      Страна в главното производство

   Matteo Minesi

      Преюдициални въпроси

   Как трябва да се тълкуват член 43 ЕО и член 49 ЕО относно свободата на установяване и свободното предоставяне на услуги в сектора на залаганията върху спортни мероприятия, за да се определи дали горепосочените разпоредби на Договора разрешават национална правна уредба, която въвежда режим на монопол в полза на държавата и система на концесии и разрешения, която в рамките на определен брой концесии: a) е насочена общо към защита на титулярите на предоставени по-рано концесии въз основа на производство, което незаконосъобразно e изключило част от операторите; б) предвижда разпоредби за фактическо гарантиране на запазването на търговските позиции, придобити вследствие на производство, което незаконосъобразно e изключило част от операторите (като например забрана за нови концесионери да разполагат своите пунктове за приемане на залагания на по-малко от определено разстояние от вече съществуващи такива пунктове); в) предвижда случаи, в които концесията се прекратява и гаранции на много висока стойност остават в полза на концедента, сред които случая, в който концесионерът пряко или непряко извършва трансгранични игрални дейности, които могат да се приравнят на дейностите, предмет на концесията?


title: Дело T-236/14: Жалба, подадена на 16 април 2014 г.  — Kronotex и др./Комисия

text:
               14.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 223/15

         Жалба, подадена на 16 април 2014 г. — Kronotex и др./Комисия
   (Дело T-236/14)
   2014/C 223/20
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподатели: Kronotex GmbH & Co. KG (Хайлигенграбе, Германия), Kronoply GmbH (Хайлигенграбе) и K Face GmbH (Хайлигенграбе) (представители: Rechtsanwälte H. Janssen и G. Engel)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени решението на Европейската комисия от 18 декември 2013 г. по дело за държавни помощи SA.33995 (2013/C) — Подкрепа за електроенергията от възобновяеми източници и намалена допълнителна такса по EEG за енергоемките потребители,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат три правни основания.

               1.

               Първо правно основание: нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС

                           —

                           Жалбоподателите твърдят, че обжалваното решение нарушава член 107, параграф 1 ДФЕС, тъй като предвидената в Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien (Закон за приоритета на възобновяемите енергийни източници, наричан по-нататък „EEG“) допълнителна такса по EEG и особеният компенсационен режим не представляват отпускане на държавни или контролирани от държавата ресурси. Всички релевантни за квалифицирането на тези мерки факти са били установени в предходното производство между Комисията и Федерална република Германия. Не би трябвало да има повече съмнения, които Комисията да установява в производство по член 108, параграф 2 ДФЕС и член 4, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 659/1999 за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (1).

               2.

               Второ правно основание: нарушение на член 108, параграф 1 ДФЕС и на принципа на правна сигурност

                           —

                           В това отношение жалбоподателите твърдят, че Комисията не се е съобразила с член 108, параграф 1 ДФЕС и с принципа на правна сигурност, като е приложила производството за нова помощ по член 4, параграф 4 от Регламент № 659/1999, вместо производството за съществуваща помощ по член 17 и следващите от Регламент № 659/1999, за да провери предварителната си преценка за EEG като помощ. В това отношение те посочват по-специално, че с решение от 22 май 2002 г. Комисията не е квалифицирала EEG от 2000 г. като помощ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС, тъй като не е било налице прехвърляне на държавни ресурси. Спрямо решението на Комисията от 22 май 2002 г. измененията на EEG от 2000 г. в EEG от 2012 г. не били съществени. Следователно Комисията е можела да изрази различното си правно тълкуване в производство по член 108, параграф 1 ДФЕС, без да обременява жалбоподателя.

               3.

               Трето правно основание: нарушение на член 41 от Хартата на основните права и на принципа на изслушване

                           —

                           По-нататък жалбоподателите твърдят, че ответникът е издал обжалваното решение, без преди това да им даде възможност да изразят становище.

      (1)  Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО, ОВ L 83, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41.


               24.3.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 69/3

         Полагане на клетва от новите членове на Първоинстанционния съд
   (2007/C 69/05)
   Г-н Чипев и г-н Ciucă, назначени за съдии в Първоинстанционния съд на Европейските общности с решение от 1 януари 2007 г. (1) на представителите на правителствата на държавите-членки на Европейския съюз съответно за периода от 1 януари 2007 г. до 31 август 2007 г. и от 1 януари 2007 г. до 31 август 2010 г., положиха клетва пред Съда на 12 януари 2007 г.

      (1)  ОВ L 1, 4.1.2007 г., стр. 19


title: Дело T-150/10: Решение на Общия съд от 29 септември 2011 г. — Telefónica O2 Germany/СХВП — Loopia (LOOPIA) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността LOOPIA — По-ранни словни марки на Общността LOOP и LOOPY — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               12.11.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 331/19

         Решение на Общия съд от 29 септември 2011 г. — Telefónica O2 Germany/СХВП — Loopia (LOOPIA)
   (Дело T-150/10) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „LOOPIA“ - По-ранни словни марки на Общността „LOOP“ и „LOOPY“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2011/C 331/35
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Telefónica O2 Germany GmbH & Co. OHG (Мюнхен, Германия) (представители: A. Fottner и M. Müller, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител:: R. Pethke)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Loopia AB (Västerås, Швеция) (представители: P. Håkon-Schmidt и N. Ringen, avocats)

      Предмет

   Жалба за отмяна на решението на първи апелативен състав на СХВП от 12 януари 2010 г. (преписка R 1812/2008-1) относно производство по възражение между Telefónica O2 Germany GmbH & Co. OHG и Loopia AB.

      Диспозитив

               1.

               Отменя решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 12 януари 2010 г. (преписка R 1812/2008-1).

               2.

               СХВП понася, наред с направените от нея съдебни разноски, и тези на Telefónica O2 Germany GmbH & Co. OHG.

               3.

               СХВП понася необходимите разноски, направени от Telefónica O2 Germany за целите на производството пред първи апелативен състав на СХВП.

               4.

               Loopia AB понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 148, 5.6.2010 г.


title: Дело C-161/07: Решение на Съда (първи състав) от 22 декември 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Република Австрия (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Член 43 ЕО — Национална правна уредба за определяне на условията за вписване на дружества по искане на граждани от новите държави-членки — Процедура за удостоверяване на качеството на самонаето лице)

text:
               21.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/9

         Решение на Съда (първи състав) от 22 декември 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Република Австрия
   (Дело C-161/07) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Член 43 ЕО - Национална правна уредба за определяне на условията за вписване на дружества по искане на граждани от новите държави-членки - Процедура за удостоверяване на качеството на самонаето лице)
   (2009/C 44/14)
   Език на производството: немски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: E. Traversa и G. Braun)

      Встъпила страна в подкрепа на ищеца: Република Литва (представител: D. Kriaučiūnas)

      Ответник: Република Австрия (представители: C. Pesendorfer и M. Winkler)
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Нарушение на член 43 ЕО — Национална правна уредба за определяне на условията за вписване на предприятия, собственост на граждани на трети страни, която е приложима и за чешките, естонските, латвийски, литовските, унгарските, полските, словенски и словашките граждани — Задължение, предвидено за всички съдружници в персоналните дружества и за миноритарните съдружници в дружествата с ограничена отговорност, предоставящи характерни за трудово правоотношение престации, да преминат специална процедура за установяване на качеството на молителя на самонаето лице, в хода на която последният трябва да докаже влияние в процеса на вземане на решения в предприятието, което желае да бъде вписано в държавата-членка
   Диспозитив

               1)

               Република Австрия не е изпълнила задълженията си по член 43 ЕО, като за вписването на дружества в търговския регистър по искане на гражданите на държавите-членки, присъединили се към Европейския съюз на 1 май 2004 г., с изключение на Република Кипър и на Република Малта, съдружници в персонално дружество или миноритарни съдружници в дружество с ограничена отговорност, изисква да се установи качеството им на самонаети лица от страна на Arbeitsmarktservice или да представят документ за освобождаване от разрешение за работа.

               2)

               Осъжда Република Австрия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 140, 23.5.2007 г.


title: Дело T-409/12: Решение на Общия съд от 19 януари 2016 г. — Mitsubishi Electric/Комисия (Конкуренция — Картели — Пазар на проекти за комутационни апарати с газова изолация — Решение, прието вследствие на частичната отмяна от Общия съд на първоначалното решение — Глоби — Задължение за мотивиране — Принцип на добра администрация — Право на защита — Равно третиране — Пропорционалност — Грешка в преценката — Начален размер — Степен, в която предприятието е допринесло за нарушението — Възпиращ коефициент)

text:
               29.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 78/13

         Решение на Общия съд от 19 януари 2016 г. — Mitsubishi Electric/Комисия
   (Дело T-409/12) (1)

   ((Конкуренция - Картели - Пазар на проекти за комутационни апарати с газова изолация - Решение, прието вследствие на частичната отмяна от Общия съд на първоначалното решение - Глоби - Задължение за мотивиране - Принцип на добра администрация - Право на защита - Равно третиране - Пропорционалност - Грешка в преценката - Начален размер - Степен, в която предприятието е допринесло за нарушението - Възпиращ коефициент))
   (2016/C 078/21)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Mitsubishi Electric Corp. (Токио, Япония) (представители: R. Denton, J. Vyavaharkar, R. Browne, L. Philippou, M. Roald и J. Robinson, Solicitors, и K. Haegeman, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: N. Khan и P. Van Nuffel)

      Предмет

   Като главно искане — отмяна на Решение C(2012) 4381 на Комисията от 27 юни 2012 г. за изменение на Решение C(2006) 6762 окончателен от 24 януари 2007 г. относно производство по прилагане на член 81 [ЕО] (понастоящем член 101 ДФЕС) и на член 53 от Споразумението за ЕИП, доколкото Mitsubishi Electric Corp. и Toshiba Corp. са адресатите на това решение (дело COMP/39.966 — Комутационни апарати с газова изолация — Глоби), в частта му, която се отнася до жалбоподателя, а при условията на евентуалност — искане за изменение на член 1 от същото решение с оглед на отмяната или, при липсата на отмяна, намаляването на размера на наложената на жалбоподателя глоба

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Mitsubishi Electric Corp. да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 343, 10.11.2012 г.


title: Дело T-197/15 R: Определение на председателя на Общия съд от 19 май 2015 г. — Costa/Парламент (Допускане на обезпечителни мерки — Бивш член на Европейския парламент — Лице, на което е отпусната пенсия за прослужено време на членове на Парламента — Получател на възнаграждение, изплащано в качеството на ръководител на пристанищна администрация — Правило за забрана на кумулиране — Възстановяване на получената пенсия — Дебитно известие — Молба за спиране на изпълнение — Неизпълнение на формални изисквания — Недопустимост)

text:
               6.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 221/22

         Определение на председателя на Общия съд от 19 май 2015 г. — Costa/Парламент
   (Дело T-197/15 R)
   ((Допускане на обезпечителни мерки - Бивш член на Европейския парламент - Лице, на което е отпусната пенсия за прослужено време на членове на Парламента - Получател на възнаграждение, изплащано в качеството на ръководител на пристанищна администрация - Правило за забрана на кумулиране - Възстановяване на получената пенсия - Дебитно известие - Молба за спиране на изпълнение - Неизпълнение на формални изисквания - Недопустимост))
   (2015/C 221/31)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Paolo Costa (Венеция, Италия) (представители: G. Orsoni и M. Romeo, адвокати)

      Ответник: Европейски парламент (представители: S. Seyr и G. Corstens)

      Предмет

   Молба за спиране на изпълнението на дебитно известие № 2015-239 (референтен номер 303074) на Европейския парламент от 23 февруари 2015 г., с което на жалбоподателя се разпорежда да плати сумата от 49  770,42 EUR най-късно до 31 март 2015 г.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля молбата за допускане на обезпечителни мерки.

               2)

               Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело C-355/12: Решение на Съда (четвърти състав) от 23 януари 2014 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Milano — Италия) — Nintendo Co. Ltd и др./PC Box Srl, 9Net Srl (Директива 2001/29/ЕО — Авторско право и сродните му права в информационното общество — Понятие за технологични мерки — Защитно устройство — Защитени допълващи апарати и продукти — Сходни устройства, продукти или компоненти с произход от други предприятия — Изключване на всякакво взаимодействие между тях — Обхват на тези технологични мерки — Релевантност)

text:
               29.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 93/8

         Решение на Съда (четвърти състав) от 23 януари 2014 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Milano — Италия) — Nintendo Co. Ltd и др./PC Box Srl, 9Net Srl
   (Дело C-355/12) (1)

   (Директива 2001/29/ЕО - Авторско право и сродните му права в информационното общество - Понятие за технологични мерки - Защитно устройство - Защитени допълващи апарати и продукти - Сходни устройства, продукти или компоненти с произход от други предприятия - Изключване на всякакво взаимодействие между тях - Обхват на тези технологични мерки - Релевантност)
   2014/C 93/12
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale di Milano

      Страни в главното производство

      Ищци: Nintendo Co. Ltd, Nintendo of America Inc., Nintendo of Europe GmbH

      Ответници: PC Box Srl, 9Net Srl

      Предмет

   Преюдициално запитване — Tribunale ordinario di Milano — Тълкуване на член 6 от Директива 2001/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 година относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество (ОВ L 167, стр. 10; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 230) във връзка със съображение 48 от същата директива — Понятие за технологични мерки — Защитно устройство, което изключва в всякакво взаимодействие между, от една страна, защитената апаратурата и защитените допълнителни продукти и, от друга страна, сходни апарати и допълнителни продукти, които не произхождат от предприятието производител или от предприятия, получили разрешение от последното — Значение на определеното от предприятието производител предназначение на тези технологични мерки.

      Диспозитив

   Директива 2001/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 година относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество трябва да се тълкува в смисъл, че понятието „ефективни технологични мерки“ по смисъла на член 6, параграф 3 от посочената директива може да обхване технологични мерки, които се изразяват главно в инсталиране на система за разпознаване не само върху носителя, съдържащ защитено произведение като видеоигра, за да бъде защитен от неразрешени от носителя на авторско право действия, но и върху преносимите устройства и конзолите, предназначени да осигурят достъпа до тези игри и използването им.
   Запитващата юрисдикция трябва да провери дали други мерки или мерки, които не са инсталирани върху конзолите, биха могли да засегнат или да ограничат в по-малка степен дейностите на трети лица, като все пак осигуряват съизмерима защита на правата на носителите на авторско право. За тази цел е целесъобразно да се вземат предвид по-специално разходите, свързани с различните видове технологични мерки, техническите и практическите аспекти във връзка с прилагането им, както и да се сравни ефикасността на различните видове мерки по отношение на закрилата на правата на титуляря, без обаче да е необходимо тази ефикасност да е пълна. Запитващата юрисдикция трябва също така да провери предназначението на устройства, продукти или компоненти, които могат да заобиколят посочените технологични мерки. В това отношение от особено значение е да се установи нечинът, по който третите лица действително използват тези устройства, продукти или компоненти с оглед на разглежданите обстоятелства. Запитващата юрисдикция може да провери по-специално колко често тези устройства, продукти или компоненти действително са използвани в нарушение на авторско право, както и колко често те се използват за цели, които не нарушават такова право.

      (1)  ОВ C 295, 29.9.2012 г.


title: Дело C-267/06: Решение на Съда (голям състав) от 1 април 2008 г. (преюдициално запитване от Bayerisches Verwaltungsgericht München — Германия) — Tadao Maruko/Versorgungsanstalt der deutschen Bühnen (Равно третиране в областта на заетостта и професиите — Директива 2000/78/ЕО — Обезщетения за преживели лица, предвидени в задължителна пенсионна схема — Понятие за заплащане — Отказ за предоставяне поради липса на брак — Партньори от един и същ пол — Дискриминация, основана на сексуална ориентация)

text:
               24.5.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 128/6

         Решение на Съда (голям състав) от 1 април 2008 г. (преюдициално запитване от Bayerisches Verwaltungsgericht München — Германия) — Tadao Maruko/Versorgungsanstalt der deutschen Bühnen
   (Дело C-267/06) (1)

   (Равно третиране в областта на заетостта и професиите - Директива 2000/78/ЕО - Обезщетения за преживели лица, предвидени в задължителна пенсионна схема - Понятие за заплащане - Отказ за предоставяне поради липса на брак - Партньори от един и същ пол - Дискриминация, основана на сексуална ориентация)
   (2008/C 128/09)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Bayerisches Verwaltungsgericht München
   Страни в главното производство

      Жалбоподател: Tadao Maruko

      Ответник: Versorgungsanstalt der deutschen Bühnen
   Предмет
   Преюдициално запитване — Bayerisches Verwaltungsgericht München — Тълкуване на член 1, член 2, параграф 2, буква а), член 3, параграф 1, буква в) и параграф 3 от Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (ОВ L 303, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 7) — Понятие за „заплащане“ — Изключване на регистриран партньор от получаването на пенсия за преживяло лице
   Диспозитив

               1.

               Обезщетение за преживяло лице, отпускано в рамките на пенсионна схема като управляваната от Versorgungsanstalt der deutschen Bühnen, попада в приложното поле на Директива 2000/78 на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите.

               2.

               Разпоредбите на член 1 във връзка с член 2 от Директива 2000/78 не допускат правна уредба като разглежданата в главното производство, по силата на която преживелият партньор, чиито партньор в живота е починал, не получава обезщетение за преживяло лице, равностойно на отпусканото на преживял съпруг, въпреки че съгласно националното право житейското партньорство поставя лицата от един и същ пол в положение, сравнимо с това на съпрузи, що се отнася до посоченото обезщетение за преживяло лице. Препращащата юрисдикция следва да провери дали преживелият партньор в живота е в положение, сравнимо с това на съпруг, ползващ се от обезщетението за преживяло лице, предвидено от управляваната от Versorgungsanstalt der deutschen Bühnen пенсионна схема.

      (1)  ОВ C 224, 16.9.2006 г.


title: Дело C-31/11: Преюдициално запитване, отправено от Bundesfinanzhofs (Германия) на 20 януари 2011 г. — Marianne Scheunemann/Finanzamt Bremerhaven

text:
               9.4.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/6

         Преюдициално запитване, отправено от Bundesfinanzhofs (Германия) на 20 януари 2011 г. — Marianne Scheunemann/Finanzamt Bremerhaven
   (Дело C-31/11)
   2011/C 113/10
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesfinanzhof

      Страни в главното производство

      Ищец: Marianne Scheunemann

      Ответник: Finanzamt Bremerhaven

      Преюдициален въпрос

   Трябва ли член 56, параграф 1 от Договора за създаване на Европейската общност във връзка с член 58 от Договора за създаване на Европейската общност да се тълкува в смисъл, че не допуска правна уредба на държава членка, съгласно която при изчисляване на данъка върху наследствата представляващото лично имущество дялово участие като едноличен съдружник в капиталово дружество със седалище и място на стопанска дейност в Канада се отчита в пълната му стойност, докато във връзка с придобиването на такъв дял в капиталово дружество със седалище и място на стопанска дейност в Германия е предвидена необлагаема част от стойността на имуществото и се вземат предвид само 65 % от остатъчната стойност?


title: Дело T-466/09: Жалба, подадена на 23 ноември 2009 г. — Comercial Losan/СХВП — McDonald's International Property (Mc. Baby)

text:
               30.1.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/60

         Жалба, подадена на 23 ноември 2009 г. — Comercial Losan/СХВП — McDonald's International Property (Mc. Baby)
   (Дело T-466/09)
   2010/C 24/106
   Език на жалбата: испански

      Страни

      Жалбоподател: Comercial Losan, SLU (Сарагоса, Испания) (представител: A. Vela Ballesteros, abogado)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: McDonald's International Property Co. Ltd (Delaware, Съединени щати)

      Искания на жалбоподателя

               Да се уважи жалбата, подадена срещу решението на апелативния състав от 1 септември 2009 г. — R 1706/2008-1 Mc Baby/Mc Kids, постановено във връзка с възражение № B 1049362 (заявка за марка на Общността 4 441 393), като се допусне регистрацията на заявената марка и да се осъди противната страна да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят.

      Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка, съдържаща словния елемент „Mc. Baby“ (заявка за регистрация № 4 741 393) за стоки и услуги от класове 25, 35 и 39.

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: McDonald’s Internacional Property Company Ltd.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Фигуративна марка на Общността, съдържаща словния елемент „McKids“, (марка № 3 207 354), за стоки от класове 16, 25 и 28, словна марка на Общността „McDONALD’S“ (марка № 62 497) за стоки и услуги от класове 25, 28, 29, 30, 31, 32, 35, 41 и 42 и фигуративна марка на Общността, съдържаща словния елемент „McDONALD’S“, (марка № 62 521) за стоки и услуги от класове 25, 28, 29, 30, 31, 32, 35, 41 и 42.

      Решение на отдела по споровете: Частично уважава възражението.

      Решение на апелативния състав: Частично уважава жалбата.

      Изложени правни основания: Неправилно тълкуване и прилагане на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 40/94, заменен от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-174/12: Решение на Съда (втори състав) от 19 декември 2013 г. (преюдициално запитване от Handelsgericht Wien — Австрия) — Alfred Hirmann/Immofinanz AG (Преюдициално запитване — Правен режим на предприятията — Втора директива 77/91/ЕИО — Отговорност на акционерно дружество за неизпълнение на задължението му за оповестяване — Неточност на информацията, съдържаща се в проспекта за записване — Обхват на отговорността — Правна уредба на държава членка, предвиждаща възстановяване на цената, която купувачът е платил при закупуване на акции)

text:
               22.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/9

         Решение на Съда (втори състав) от 19 декември 2013 г. (преюдициално запитване от Handelsgericht Wien — Австрия) — Alfred Hirmann/Immofinanz AG
   (Дело C-174/12) (1)

   (Преюдициално запитване - Правен режим на предприятията - Втора директива 77/91/ЕИО - Отговорност на акционерно дружество за неизпълнение на задължението му за оповестяване - Неточност на информацията, съдържаща се в проспекта за записване - Обхват на отговорността - Правна уредба на държава членка, предвиждаща възстановяване на цената, която купувачът е платил при закупуване на акции)
   2014/C 52/13
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Handelsgericht Wien

      Страни в главното производство

      Ищец: Alfred Hirmann

      Ответник: Immofinanz AG

      В присъствието на: Aviso Zeta AG

      Предмет

   Преюдициално запитване — Handelsgericht Wien — Тълкуване на членове 12, 15, 16, 18, 19 и 42 от Втора директива 77/91/ЕИО на Съвета от 13 декември 1976 година за съгласуване на гаранциите, които се изискват в държавите членки за дружествата по смисъла на член 58, втора алинея от Договора, за защита на интересите както на съдружниците, така и на трети лица по отношение учредяването на акционерни дружества и поддържането и изменението на техния капитал с цел тези гаранции да станат равностойни (ОВ L 26, 1977 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 8), с измененията, на членове 6 и 25 от Директива 2003/71/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно проспекта, който следва да се публикува, когато публично се предлагат ценни книжа или когато се допускат ценни книжа до търгуване, и за изменение на Директива 2001/34/ЕО (ОВ L 345, стр. 64; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 7, стр. 23), изменена с Директива 2008/11/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 март 2008 г. (ОВ L 76, стр. 37), на членове 12 и 13 от Директива 2009/101/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 година за координиране на гаранциите, които държавите членки изискват от дружествата по смисъла на член 48, втора алинея от Договора, за защита на интересите на членовете и на трети лица с цел тези гаранции да станат равностойни (ОВ L 258, стр. 11), на членове 7, 17 и 28 от Директива 2004/109/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 декември 2004 година относно хармонизиране изискванията за прозрачност по отношение на информацията за издателите, чиито ценни книжа са допуснати за търгуване на регулиран пазар, и за изменение на Директива 2001/34/ЕО (ОВ L 390, стр. 38; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 7, стр. 172) и на член 14 от Директива 2003/6/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2003 година относно търговията с вътрешна информация и манипулирането на пазара (пазарна злоупотреба) (ОВ L 96, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 5, стр. 210) — Отговорност на акционерно дружество за неизпълнение на задължението му за оповестяване — Неточност на информацията, съдържаща се в проспекта за записване — Правна уредба на държава членка, съгласно която в този случай се възстановява платената цена от лицето, закупило акции — Положение, при което посочените акции са придобити на вторичния пазар въз основа на проспекта за записване

      Диспозитив

               1.

               Членове 12, 15, 16, 18, 19 и 42 от Втора директива 77/91/ЕИО на Съвета от 13 декември 1976 година за съгласуване на гаранциите, които се изискват в държавите членки за дружествата по смисъла на член [48, втора алинея ЕО], за защита на интересите както на съдружниците, така и на трети лица по отношение на учредяването на акционерни дружества и поддържането и изменението на техния капитал с цел тези гаранции да станат равностойни, изменена с Директива 92/101/ЕИО на Съвета от 23 ноември 1992 година, трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат национална правна уредба, която в рамките на транспонирането на:

                           —

                           Директива 2003/71/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно проспекта, който следва да се публикува, когато публично се предлагат ценни книжа или когато се допускат ценни книжа до търгуване, и за изменение на Директива 2001/34/ЕО,

                           —

                           Директива 2004/109/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 декември 2004 година относно хармонизиране изискванията за прозрачност по отношение на информацията за издателите, чиито ценни книжа са допуснати за търгуване на регулиран пазар, и за изменение на Директива 2001/34/ЕО, и

                           —

                           Директива 2003/6/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2003 година относно търговията с вътрешна информация и манипулирането на пазара (пазарна злоупотреба),

                     предвижда, от една страна, че акционерното дружество като емитент носи отговорност към лицето, закупило акции на същото дружество, при неизпълнение на предвидените в посочените директиви задължения за предоставяне на информация и от друга страна, че вследствие на тази отговорност съответното дружество е длъжно да възстанови на купувача платената цена за придобиване на акциите и да ги получи обратно.

               2.

               Членове 12 и 13 от Директива 2009/101/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 година за координиране на гаранциите, които държавите членки изискват от дружествата по смисъла на член [48, втора алинея ЕО], за защита на интересите на членовете и на трети лица с цел тези гаранции да станат равностойни, трябва да се тълкуват в смисъл, че те допускат национална правна уредба, която при обстоятелства като тези по главното производство предвижда унищожаване с обратна сила на договора за покупка на акции.

               3.

               Членове 12, 15, 16, 18, 19 и 42 от Втора директива 77/91, изменена с Директива 92/101, както и членове 12 и 13 от Директива 2009/101 трябва да се тълкуват в смисъл, че отговорността, установена с разглежданата в главното производство национална правна уредба, не се ограничава непременно до стойността на акциите към момента на предявяване на правото, изчислена с оглед на борсовия им курс, ако дружеството е котирано на борсата.

      (1)  ОВ C 151, 26.5.2012 г.


title: Решение на Съда от 22 юли 2013 година по дело E-15/12 — Jan Anfinn Wahl/Исландската държава (Член 3 от Споразумението за ЕИП — Член 7 от Споразумението за ЕИП — Форма и метод на изпълнение на директиви — Директива 2004/38/ЕО — Свободно движение на граждани на държавите от ЕИП — Ограничения на правото на влизане — Процедурни гаранции)

text:
               24.10.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 309/6

         РЕШЕНИЕ НА СЪДА
   от 22 юли 2013 година
   по дело E-15/12
   Jan Anfinn Wahl/Исландската държава
   (Член 3 от Споразумението за ЕИП — Член 7 от Споразумението за ЕИП — Форма и метод на изпълнение на директиви — Директива 2004/38/ЕО — Свободно движение на граждани на държавите от ЕИП — Ограничения на правото на влизане — Процедурни гаранции)
   2013/C 309/06
   По дело Е-15/12 Jan Anfinn Wahl/Исландската държава — ИСКАНЕ до Съда от Hæstiréttur Íslands (Върховен съд на Исландия) съгласно член 34 от Споразумението между държавите от ЕАСТ за създаване на надзорен орган и съд относно тълкуването на член 27 от Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите-членки, Съдът в състав Carl Baudenbacher, председател (съдия докладчик), и Per Christiansen и Páll Hreinsson, съдии, издаде решение на 22 юли 2013 г., чийто диспозитив постановява:

               1.

               Съгласно член 7 от Споразумението за ЕИП всяка държава от ЕИП/ЕАСТ има право да избере формата и метода за изпълнение на даден правен акт, който съответства на Директива 2004/38/ЕО, в своето законодателство. В зависимост от правния контекст за изпълнението на дадена директива може да не се изисква непременно законодателно действие, стига тя да се изпълнява с безусловна обвързваща сила и с необходимата специфичност, точност и яснота, които са необходими, за да са изпълнени изискванията за правна сигурност.

               2.

               Достатъчно е държавата от ЕИП да основе съответното решение съгласно член 27 от Директивата да не предостави на дадено физическо лице, което е гражданин на друга държава от ЕИП, разрешение за влизане на нейна територия, на съображения, свързани с обществения ред и/или обществената сигурност, само след извършването на оценка на заплахата, в която се оценява ролята на лицето в присъединяването на ново поделение към организация, в която лицето членува, и в която оценка заключава, че организацията е свързана с организираната престъпност и че в държавите, в които тази организация е успяла да се утвърди, организираната престъпност се е увеличила. Освен това оценката трябва да се основава изключително на личното поведение на въпросното лице. Нещо повече, това лично поведение трябва да представлява истинска, актуална и достатъчно сериозна заплаха за някой от основните интереси на обществото и ограничението на правото за влизане трябва да бъде пропорционално. С оглед на важните въпроси от фактологично и правно естество е от компетентността на националния съд да определи дали тези изисквания са изпълнени.

               3.

               Никоя държава от ЕИП не може да бъде задължена да обяви дадена организация и членството в нея за незаконни, преди да откаже на член на тази организация, който е гражданин на друга държава от ЕИП, разрешение да влезе на нейна територия съгласно член 27 от Директивата, ако това обявяване в незаконност не се счита за уместно предвид обстоятелствата. Въпреки това държавата от ЕИП трябва да има ясно определена позиция относно дейностите на тази организация и, считайки ги за заплаха за обществения ред и/или обществената сигурност, трябва да е предприела административни мерки, с които да се противодейства на тези дейности.

               4.

               За да може да се позове на наличието на заплаха за обществена политика и/или обществената сигурност съгласно член 27, параграф 1 от Директивата, не е достатъчно държавата от ЕИП да е определила като наказуемо определено поведение, което се състои в заговорничене с друго лице за възлагането на акт, което е част от дейностите на престъпна организация.

               5.

               Националните административни органи трябва да гарантират, че са налице достатъчно доказателства, за да могат да заключат в съответствие с член 27, параграф 2 от Директивата, че има вероятност въпросното лице да прояви лично поведение, което представлява действителна, актуална и достатъчно сериозна заплаха, засягаща някой от основните интереси на обществото. От компетенциите на националните съдилища е да определят, в съответствие с принципите на равностойност и ефективност, дали това е изпълнено в съответния случай.


title: Дело T-525/08: Решение на Общия съд от 13 септември 2013 г. — Poste Italiane/Комисия (Държавни помощи — Олихвяване на средства от разплащателните сметки на Poste Italiane в Tesoreria dello Stato — Решение, с което помощта се обявява за несъвместима с общия пазар и се разпорежда нейното възстановяване — Понятие за държавна помощ — Предимство)

text:
               26.10.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/16

         Решение на Общия съд от 13 септември 2013 г. — Poste Italiane/Комисия
   (Дело T-525/08) (1)

   (Държавни помощи - Олихвяване на средства от разплащателните сметки на Poste Italiane в Tesoreria dello Stato - Решение, с което помощта се обявява за несъвместима с общия пазар и се разпорежда нейното възстановяване - Понятие за държавна помощ - Предимство)
   2013/C 313/29
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Poste Italiane SpA (Рим, Италия) (представители: A. Fratini, A. Sandulli и F. Filpo, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: C. Cattabriga и D. Grespan)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение 2009/178/ЕО на Комисията от 16 юли 2008 година относно схема за държавна помощ (C 42/06 (ex NN 52/06) (нотифицирано под номер C(2008) 3492), приведена в изпълнение от Италия за олихвяване на разплащателните сметки на Poste Italiane в Tesoreria dello Stato (ОВ L 64, стр.4)

      Диспозитив

               1.

               Отменя Решение 2009/178/ЕО на Комисията от 16 юли 2008 година относно схема за държавна помощ (C 42/06 (ex NN 52/06) (нотифицирано под номер C(2008) 3492), приведена в изпълнение от Италия за олихвяване на разплащателните сметки на Poste Italiane в Tesoreria dello Stato (ОВ L 64, стр. 4)

               2.

               Осъжда Европейската комисия да понесе направените от нея съдебни разноски и да заплати съдебните разноски, направени от Poste Italiane.

      (1)  ОВ C 44, 21.2.2009 г.


title: Дело F-125/07: Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 29 септември 2009 г. — Hau/Парламент (Публична служба — Длъжностни лица — Повишаване — Процедура за повишаване за 2006 г. — Невключване в списъка на повишените длъжностни лица — Съпоставяне на заслугите — Референтен праг — Неотчитане на качеството на останал кандидат )

text:
               30.1.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/73

         Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 29 септември 2009 г. — Hau/Парламент
   (Дело F-125/07) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Повишаване - Процедура за повишаване за 2006 г. - Невключване в списъка на повишените длъжностни лица - Съпоставяне на заслугите - Референтен праг - Неотчитане на качеството на „останал кандидат“)
   2010/C 24/133
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Armin Hau (Люксембург, Люксембург) (представител: É. Boigelot, avocat)

      Ответник: Европейски парламент (представители: K. Zejdová и S. Seyr)

      Предмет

   От една страна, отмяна на решението на органа по назначаването да не повиши жалбоподателя в степен B*7 в рамките на процедурата за повишаване за 2006 г. и, от друга страна, искане органът по назначаването да представи документите във връзка със съпоставянето на заслугите при тази процедура за повишаване.

      Диспозитив

               1.

               Отменя публикуваното на 21 ноември 2006 г. решение на Европейския парламент да не включи г-н Armin Hau в списъка на длъжностните лица, повишени от степен B*6 в степен B*7 в рамките на процедурата за повишаване за 2006 г.

               2.

               Осъжда Европейския парламент да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 79, 29.3.2008 г., стр. 37.


title: Дело T-1/17: Жалба, подадена на 2 януари 2017 г. — La Mafia Franchises/EUIPO — Италия (La Mafia SE SIENTA A LA MESA)

text:
               20.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/45

         Жалба, подадена на 2 януари 2017 г. — La Mafia Franchises/EUIPO — Италия (La Mafia SE SIENTA A LA MESA)
   (Дело T-1/17)
   (2017/C 053/55)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: La Mafia Franchises, SL (Сарагоса, Испания) (представител: I. Sempere Massa, адвокат)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Италианска република

      Данни за производството пред EUIPO

      Притежател на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз словните елементи „La Mafia SE SIENTA A LA MESA“ — марка на Европейския съюз № 5 510 921

      Производство пред EUIPO: производство по обявяване на недействителност

      Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 27 октомври 2016 г. по преписка R 803/2016-1

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да обяви за валидна марката на Европейския съюз № 5 510 921 „LA MAFIA SE SIENTA A LA MESA“,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на член 52, параграф 1, буква а) от Регламент № 207/2009;

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, буква е) от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-451/10: Иск, предявен на 28 септември 2010 г. — Fuchshuber Agrarhandel/Европейска комисия

text:
               20.11.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 317/46

         Иск, предявен на 28 септември 2010 г. — Fuchshuber Agrarhandel/Европейска комисия
   (Дело T-451/10)
   ()
   2010/C 317/81
   Език на производството: немски

      Страни

      Ищец: Fuchshuber Agrarhandel GmbH (Hörsching, Австрия) (представител: адв. G. Lehner Rechtsanwalt)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на ищеца

               —

               да се проведе съдебно заседание;

               —

               да се осъди Комисията на Европейските общности в срок от 14 дни да заплати на ищеца сумата от 2 623 282,31 EUR, заедно с 6 % годишна лихва върху сумата от 1 641 372,50 EUR, считано от 24 септември 2007 г., и 6 % годишна лихва върху сумата от 981 909,81 EUR, считано от 16 октомври 2007 г.;

               —

               да се установи, че Комисията на Европейските общности е длъжна да обезщети ищеца за всички други вреди, свързани с определената на 3 септември 2007 г. позиция KUK459 и определената на 17 септември 2007 г. позиция KUK465;

               —

               да се осъди Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски на ищеца посредством неговия представител.

      Правни основания и основни доводи

   Ищецът иска обезщетяване на вредите, претърпени от него поради обостоятелството, че част от количествата царевица, закупени от него през 2007 г. от запасите на унгарската интервенционна агенция в рамките на два търга, са липсвали в съответните складове.
   В подкрепа на иска си ищецът посочва по-специално, че Комисията не е осъществила контролните си правомощия по отношение на унгарската разплащателна агенция, както и че не е настояла за спазването на задълженията на последната.
   Той посочва освен това, че ако Комисията беше установила правно и фактически по-строги и точни изисквания и контролни механизми по отношение на годността и благонадеждността на складодържателите, по отношение на годността на местата за съхранение, както по отношение на инвентаризацията, идентифицирането и складирането на интервенционната стока, ищецът нямаше да понесе никакви вреди.


title: Дело T-325/11: Решение на Общия съд от 10 май 2012 г. — Amador López/СХВП (AUTOCOACHING) (Марка на Общността — Заявка за словна марка на Общността „AUTOCOACHING“ — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               23.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 184/12

         Решение на Общия съд от 10 май 2012 г. — Amador López/СХВП (AUTOCOACHING)
   (Дело T-325/11) (1)

   (Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността „AUTOCOACHING“ - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2012/C 184/21
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Pedro Germán Amador López (Барселона, Испания) (представител: A. Falcón Morales, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: J. Crespo Carrillo)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 23 март 2011 г. (преписка R 1665/2010-2) относно заявка за регистрация на словния знак „AUTOCOACHING“ като марка на Общността.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Pedro Germán Amador López да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 252, 27.8.2011 г.


title: Дело T-435/14: Решение на Общия съд от 22 септември 2016 г. — Tose’e Ta’avon Bank/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки срещу Иран с цел предотвратяване на разпространението на ядрено оръжие — Замразяване на средства — Възражение за незаконосъобразност — Предоставяне на изпълнителни правомощия на Съвета — Критерий, отнасящ се до образуванията, които оказват подкрепа на иранското правителство — Грешка при прилагане на правото — Фактическа грешка — Задължение за мотивиране — Пропорционалност — Основни права)

text:
               7.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 410/11

         Решение на Общия съд от 22 септември 2016 г. — Tose’e Ta’avon Bank/Съвет
   (Дело T-435/14) (1)

   ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Иран с цел предотвратяване на разпространението на ядрено оръжие - Замразяване на средства - Възражение за незаконосъобразност - Предоставяне на изпълнителни правомощия на Съвета - Критерий, отнасящ се до образуванията, които оказват подкрепа на иранското правителство - Грешка при прилагане на правото - Фактическа грешка - Задължение за мотивиране - Пропорционалност - Основни права))
   (2016/C 410/13)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Tose’e Ta’avon Bank (Техеран, Иран) (представител: J.-M. Thouvenin, avocat)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: A. Vitro и M. Bishop)

      Предмет

   Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на решението на Съвета на Европейския съюз да остави името на жалбоподателя в списъка, намиращ се в приложение II към Решение 2010/413/ОВППС на Съвета от 26 юли 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС (ОВ 2010 г., L 195, стр. 39), и в този, намиращ с в приложение IX към Регламент (ЕС) № 267/2012 на Съвета от 23 март 2012 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕС) № 961/2010 (ОВ 2012 г., L 88, стр. 1), което решение е съобщено на жалбоподателя с известие от 15 март 2014 г.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Tose’e Ta’avon Bank да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 253, 4.8.2014 г.


title: Дело T-190/15: Жалба, подадена на 16 април 2015 г. — Intervog/СХВП (meet me)

text:
               15.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/42

         Жалба, подадена на 16 април 2015 г. — Intervog/СХВП (meet me)
   (Дело T-190/15)
   (2015/C 198/58)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Intervog (Париж, Франция) (представител: M.-R. Hirsch, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Данни за производството пред СХВП

      Спорна марка: фигуративна марка на Общността със словния елемент „meet me“ — заявка за регистрация № 12 010 781

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 11 февруари 2015 г. по преписка R 845/2014-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на член 75 от Регламент № 207/2009 (липса на мотиви),

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 (грешка в преценката при анализа на отличителния характер на марката),

               —

               Нарушение на принципа на равно третиране.


title: Дело T-95/09 R III: Определение на председателя на Общия съд от 25 ноември 2010 г. — United Phosphorus/Комисия (Обезпечително производство — Директива 91/414/ЕИО — Решение относно невключването на напропамид в приложение I към Директива 91/414 — Удължаване срока на мярката за спиране на изпълнението)

text:
               29.1.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 30/39

         Определение на председателя на Общия съд от 25 ноември 2010 г. — United Phosphorus/Комисия
   (Дело T-95/09 R III)
   (Обезпечително производство - Директива 91/414/ЕИО - Решение относно невключването на напропамид в приложение I към Директива 91/414 - Удължаване срока на мярката за спиране на изпълнението)
   2011/C 30/70
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: United Phosphorus Ltd (Warrington, Cheshire, Обединено кралство) (представители: C. Mereu и K. Van Maldegem, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: L. Parpala и F. Wilman)

      Предмет

   Искане за удължаване срока на мярката за спиране на изпълнението на Решение 2008/902/ЕО на Комисията от 7 ноември 2008 година относно невключването на напропамид в приложение I към Директива 91/414/ЕИО на Съвета и отнемането на разрешенията за продукти за растителна защита, съдържащи това вещество (ОВ L 326, стр. 35)

      Диспозитив

               1.

               Удължава срока на постановената в точка 1 от определението на председателя на Общия съд от 28 април 2009 г. по дело United Phosphorus/Комисия (T-95/09 R, непубликувано в Сборника) мярка за спиране на изпълнението до 31 декември 2011 г., но не по-късно от датата на приемане на решението по главното производство, ако то бъде прието преди тази дата.

               2.

               Общият съд не се произнася по разноските.


title: Дело C-392/11: Преюдициално запитване, отправено от First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Обединено кралство) на 25 юли 2011 г. — Field Fisher Waterhouse LLP/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

text:
               24.9.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/14

         Преюдициално запитване, отправено от First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Обединено кралство) на 25 юли 2011 г. — Field Fisher Waterhouse LLP/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
   (Дело C-392/11)
   2011/C 282/27
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Field Fisher Waterhouse LLP

      Ответник: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

      Преюдициални въпроси

               1.

               Основният въпрос в настоящото дело е дали услугите, предоставяни от наемодателите съгласно договора за наем, сключен с техните наематели (наричани по-нататък „услугите“) следва да се разглеждат като част от една-единствена освободена доставка, свързана с отдаване под наем на недвижим имот, било защото услугите обективно образуват една-единствена неделима икономическа доставка заедно с отдаването под наем, било защото те са „съпътстващи“ наема, който представлява основната доставка (наричан по-нататък „основната доставка“). При отговора на този въпрос и в светлината на Решение на Съда от 11 юни 2009 г. по дело RLRE Tellmer Property (C 572/07, Сборник, стp. I 4983), доколко релевантен е фактът, че услугите биха могли да бъдат (но фактически не са) предоставяни от лица, различни от наемодателите, макар съгласно разглеждания в настоящото дело договор за наем наемателите да не са имали друг избор, освен да получат услугите от наемодателите?

               2.

               За да се определи дали е налице една-единствена доставка, от значение ли е фактът, че при неплащане от наемателя на консумативните разходи наемодателят има право не само да откаже да достави услугите, но и да прекрати сключения с наемателя договор за наем?

               3.

               Ако отговорът на първия въпрос e, че е от значение възможността трето лице да предоставя услугите пряко на наемателя, когато се определя дали услугите са една-единствена неделима икономическа доставка, чието разделяне на части би било изкуствено или са доставка, съпътстваща основната доставка, дали тази възможност е само допълнителен фактор или пък е решаващ фактор? Ако тя е само допълнителен фактор, или дори изобщо не е от значение, какви други фактори са релевантни за да се определи дали услугите са съпътстваща доставка? По-конкретно доколко е от значение дали услугите се предоставят в помещенията, предмет на договора за наем, или във връзка с тези помещения, или пък в други части на сградата?

               4.

               Ако е от значение възможността трети страни да предоставят услугите, кое е по-важно: дали фактът, че съществува правна възможност услугите да бъдат доставяни от трети страни — дори на практика да е трудно това да се организира или да се получи съгласието на наемодателя — или фактът, че е налице фактическа възможност или обичайна практика за предоставянето на такива услуги?

               5.

               Разглежданите в настоящото дело услуги се състоят в поредица услуги, предоставяни срещу заплащане на общи консумативни разходи. Ако някои от тези услуги (например почистването на общите части, охраната) не са част от една-единствена неделима икономическа доставка или трябва да се считат за съпътстващи основната доставка, но други услуги са, правилно ли е за общите разходи да се изготвя разбивка по различните услуги с цел да се определи каква част от тях подлежи на облагане и каква част е необлагаема? При условията на евентуалност, правилно ли е в поредицата от предоставяни услуги последните да се разглеждат като толкова тясно свързани една с друга, че да образуват „една-единствена неделима икономическа доставка, чието разделяне на части би било изкуствено“, и която сама по себе си представлява една-единствена доставка, отделна от отдаването по наем на недвижими имоти?


title: Дело T-330/12: Жалба, подадена на 19 юли 2012 г. — Hut.com/СХВП — Intersport France (THE HUT)

text:
               29.9.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 295/27

         Жалба, подадена на 19 юли 2012 г. — Hut.com/СХВП — Intersport France (THE HUT)
   (Дело T-330/12)
   2012/C 295/48
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: The Hut.com Ltd (Нортуич, Обединено краслство) (представител: S. Malynicz, Barrister)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Intersport France (Лонжюмо, Франция)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението от 27 април 2012 г. на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) по преписка R 814/2011-2, и

               —

               да осъди ответника и другата страна в производството пред апелативния състав да понесат направените от тях съдебни разноски и да заплатят направените от жалбоподателя съдебни разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят.

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „THE HUT“, по-специално за услуги от клас 35 — заявление за регистрация на марка на Общността № 8394091.

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: френската словна марка „LA HUTTE“, регистрация № 33228708 за стоки от класове 3, 5, 18, 22, 25 и 28.

      Решение на отдела по споровете: отхвърля изцяло възражението.

      Решение на апелативния състав: отменя частично обжалваното решение.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 на Съвета.


title: Дело T-224/12: Определение на Общия съд от 25 юни 2014 г.  — Accorinti и др./ЕЦБ (Жалба за отмяна — Икономическа и парична политика — ЕЦБ — Национални централни банки — Преструктуриране на публичния гръцки дълг — Допустимост на търгуеми дългови инструменти, емитирани или изцяло гарантирани от Гърция с оглед на операции по паричната политика на Евросистемата — Запазване на прага за кредитно качество, което е достатъчно, за да се поддържа допустимост — Подобрение на обезпечения под формата на схема за обратно изкупуване на дългови инструменти в полза на националните централни банки — Частни кредитори — Правни последици, които са следствие от обжалвания акт — Липса на правен интерес — Липса на пряко засягане — Недопустимост)

text:
               15.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 315/49

         Определение на Общия съд от 25 юни 2014 г. — Accorinti и др./ЕЦБ
   (Дело T-224/12) (1)

   ((Жалба за отмяна - Икономическа и парична политика - ЕЦБ - Национални централни банки - Преструктуриране на публичния гръцки дълг - Допустимост на търгуеми дългови инструменти, емитирани или изцяло гарантирани от Гърция с оглед на операции по паричната политика на Евросистемата - Запазване на прага за кредитно качество, което е достатъчно, за да се поддържа допустимост - Подобрение на обезпечения под формата на схема за обратно изкупуване на дългови инструменти в полза на националните централни банки - Частни кредитори - Правни последици, които са следствие от обжалвания акт - Липса на правен интерес - Липса на пряко засягане - Недопустимост))
   2014/C 315/83
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподатели: Alessandro Accorinti (Nichelino, Италия) и другите жалбоподатели, чиито имена са посочени в приложение към определението (представители: S. Sutti и R. Spelta, адвокати)

      Ответник: Европейска централна банка (ЕЦБ) (представители: първоначално A. Sáinz de Vicuña Barroso, S. Bening и P. Papapaschalis, впоследствие S. Bening и P. Papapaschalis, подпомагани от E. Castellani, T. Lübbig и B. Kaiser, адвокати)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение 2012/153/ЕС на Европейската централна банка от 5 март 2012 година относно допустимостта на търгуеми дългови инструменти, емитирани или изцяло гарантирани от Република Гърция в контекста на предложението на Република Гърция за обмен на дълг (ЕЦБ/2012/3) (OВ L 77, стр. 19).

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2)

               Осъжда г-н Alessandro Accorinti и другите жалбоподатели, чиито имена са посочени в приложението, да заплатят съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 243, 11.8.2012 г.


title: Дело T-742/16 RENV: Решение на Общия съд от 16 май 2017 г. — CW/Парламент (Публична служба — Длъжностни лица — Психически тормоз — Член 12а от Правилника — Задължение за съдействие — Вътрешни правила за консултативната комисия по проблемите на тормоза на работното място и неговото предотвратяване — Член 24 от Правилника — Молба за съдействие — Отхвърляне — Решение, с което се отхвърля подадената по административен ред жалба — Самостоятелно съдържание — Преждевременност на жалбата по административен ред — Липса — Роля и правомощия на консултативната комисия по проблемите на тормоза на работното място и неговото предотвратяване — Факултативно сезиране от длъжностното лице — Извъндоговорна отговорност)

text:
               10.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 221/25

         Решение на Общия съд от 16 май 2017 г. — CW/Парламент
   (Дело T-742/16 RENV) (1)

   ((Публична служба - Длъжностни лица - Психически тормоз - Член 12а от Правилника - Задължение за съдействие - Вътрешни правила за консултативната комисия по проблемите на тормоза на работното място и неговото предотвратяване - Член 24 от Правилника - Молба за съдействие - Отхвърляне - Решение, с което се отхвърля подадената по административен ред жалба - Самостоятелно съдържание - Преждевременност на жалбата по административен ред - Липса - Роля и правомощия на консултативната комисия по проблемите на тормоза на работното място и неговото предотвратяване - Факултативно сезиране от длъжностното лице - Извъндоговорна отговорност))
   (2017/C 221/35)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: CW (представител: C. Bernard-Glanz, адвокат)

      Ответник: Европейски парламент (представители: E. Танева и M. Dean)

      Предмет

   Искане на основание член 270 ДФЕС, от една страна, за отмяна на решението на Парламента от 8 април 2013 г., с което е отхвърлена молбата за съдействие, подадена от жалбоподателката във връзка с твърдения психически тормоз, който същата смята, че ѝ е упражнен от нейните преки ръководители, и за отмяна на решението на генералния секретар на Парламента от 23 октомври 2013 г., с което е отхвърлена подадената от нея жалба по административен ред от 9 юли 2013 г., и от друга страна, за присъждане на обезщетение за вредите, които тя твърди, че е претърпяла

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението от 23 октомври 2013 г. на генералния секретар на Европейския парламент, с което той в качеството си на орган по назначаването отхвърля подадената от CW жалба по административен ред от 9 юли 2013 г.

               2)

               Отхвърля като недопустимо искането за отмяна на решението на Парламента от 8 април 2013 г., с което е отхвърлена молбата за съдействие, подадена от CW.

               3)

               Осъжда Парламента да изплати на CW обезщетение за претърпените неимуществени вреди в размер на 2 000 EUR, заедно с мораторните лихви, считано от датата на обявяване на настоящото съдебно решение, по лихвения процент, определен от Европейската централна банка (ЕЦБ) за основните операции по рефинансиране.

               4)

               Отхвърля искането за обезщетение в останалата му част.

               5)

               Осъжда Парламента да понесе направените от него съдебни разноски и съдебните разноски на CW, направени в рамките на първоначалното производство пред Съда на публичната служба на Европейския съюз във връзка с жалбата по дело F-124/13, в рамките на производството по обжалване във връзка с дело T-309/15 P и в рамките на настоящото производство за ново разглеждане по дело T-742/16 RENV.

      (1)  ОВ C 52, 22.2.2014 г. (делото първоначално е заведено пред Съда на публичната служба на Европейския съюз с номер F-124/13).