title: Дело C-260/13: Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgericht Sigmaringen (Германия) на 13 май 2013 г. — Sevda Aykul/Land Baden-Württemberg

text:
               29.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 189/14

         Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgericht Sigmaringen (Германия) на 13 май 2013 г. — Sevda Aykul/Land Baden-Württemberg
   (Дело C-260/13)
   2013/C 189/28
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Verwaltungsgericht Sigmaringen

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Sevda Aykul

      Ответник: Land Baden-Württemberg

      Преюдициални въпроси

               1.

               Задължението по член 2, параграф 1 от Директива 2006/126/ЕО (1) за взаимно признаване на издадените от държавите членки свидетелства за управление на моторни превозни средства съставлява ли пречка за съществуването на национална правна уредба във Федерална република Германия, съгласно която притежателят на чуждестранно свидетелство за управление подлежи на последващо лишаване по административен път от правото да използва свидетелството си в Германия, ако управлява с него моторно превозно средство в Германия под въздействието на незаконни наркотични вещества и в резултат съгласно германското право вече не се смята за годен да управлява моторни превозни средства?

               2.

               При утвърдителен отговор на първия въпрос: важи ли това и когато издаващата държава, макар да знае, че съответното лице управлява моторно превозно средство под въздействието на наркотици, не предприема действия и поради това притежателят на чуждестранното свидетелство за управление продължава да представлява опасност?

               3.

               При отрицателен отговор на първия въпрос: може ли Федерална република Германия да обуслови възстановяването на правото да се използва чуждестранно свидетелство за управление в Германия от изпълнението на националните предпоставки за това?

               4.

                           а)

                           Може ли условието за спазване на принципа на териториално действие на наказателното и полицейското законодателство по член 11, параграф 2 от Директива 2006/126/ЕО да дава основание на различна от издаващата държава членка да предприема мерки по отношение на свидетелството за управление на моторно превозно средство? Допуска ли това условие например възможността за последващо лишаване на съответното лице от правото да използва чуждестранното си свидетелство за управление в Германия чрез наказателноправна превантивна мярка?

                           б)

                           При утвърдителен отговор по точка а) от четвъртия въпрос: при съобразяване на задължението за признаване коя държава е компетентна по въпроса за възстановяването на правото да се използва чуждестранно свидетелство за управление в Германия — държавата членка, която е наложила тази превантивна мярка, или издаващата държава?

      (1)  Директива 2006/126/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 година относно свидетелства за управление на превозни средства (ОВ L 403, стр. 18; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 17, стр. 126).


title: Дело C-504/15: Преюдициално запитване от Tribunale di Frosinone (Италия), постъпило на 23 септември 2015 г. — Наказателно производство срещу Conti Antonio Paolo

text:
               7.12.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 406/20

         Преюдициално запитване от Tribunale di Frosinone (Италия), постъпило на 23 септември 2015 г. — Наказателно производство срещу Conti Antonio Paolo
   (Дело C-504/15)
   (2015/C 406/21)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale di Frosinone

      Страна в главното производство

   Conti Antonio Paolo

      Преюдициален въпрос

   Следва ли член 49 и сл. и член 56 и сл. от Договора за функционирането на Европейския съюз, допълнени в светлината на принципите, съдържащи се в решението на Съда № 72 от 16 февруари 2012 г. [по съединени дела C-72/10 и C-77/10], да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална разпоредба, която предвижда задължение за безвъзмездно прехвърляне на ползването на притежавани материални и нематериални активи, които представляват система на управление и събиране на залози, в случай на прекратяване на дейността поради изтичане на срока на концесията или вследствие на решение за отмяна или разваляне.


title: Дело T-365/07: Жалба, подадена на 17 септември 2007 г. — Traxdata France/СХВП — Ritrax (TRAXDATA, TEAM TRAXDATA)

text:
               24.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 283/33

         Жалба, подадена на 17 септември 2007 г. — Traxdata France/СХВП — Ritrax (TRAXDATA, TEAM TRAXDATA)
   (Дело T-365/07)
   (2007/C 283/61)
   Език на жалбата: английски
   Страни

      Жалбоподател: Traxdata France SARL (Париж, Франция) (представител: F. Valentin, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Ritrax Corp. Ltd (Лондон, Обединено кралство)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение от 23 май 2007 г. на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар по съединени дела R 1337/2005-1, R 1338/2005-1, R 1339/2005-1 и R 1340/2005-1 и съответно да се обяви недействителност на марки на Общността TRAXDATA № 000007393, № 000877779, № 001252725 и TEAM TRAXDATA № 000877910 за всички стоки и услуги, включени в класове 9, 16 и 42 на основание на член 52, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 40/94 от 20 декември 1993 година,

               —

               да се обяви недействителност на марка на Общността TEAM TRAXDATA № 000877910 за следните услуги, включени в клас 36: „финансово спонсориране на спортни дейности и дейности в свободното време; финансово спонсориране на спортни състезания, прояви и отбори; финансово спонсориране на спортисти и спортистки […] съвети и консултантски услуги във връзка с всички горепосочени услуги“,

               —

               да се обяви недействителност на марки на Общността TRAXDATA № 000877779 и TEAM TRAXDATA № 000877910 за следните услуги, включени в клас 41: „услуги, свързани с развлечения и обучение; организиране и провеждане на конференции, конгреси, семинари, симпозиуми, […] услуги, свързани с електронни игри по Интернет; издаване на книги, списания и периодични издания; […] услуги, свързани с центрове за развлечения, […] отдаване под наем на видеокасети, аудиокасети, компакт дискове и кинофилми; съвети и консултантски услуги във връзка с всички горепосочени услуги“.

         Правни основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: словните и фигуративни марки „TRAXDATA“ и „TEAM TRAXDATA“ за стоките и услугите от класове 9, 16, 36, 41 и 42 — марки на Общността № 877 910, № 877 779, № 7 393 и № 1 252 725

      Притежател на марката на Общността: Ritrax Corp. Ltd

      Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: жалбоподателя

      Право върху марката на страната, която иска обявяване на недействителността: нерегистрирано дружествено наименование „TRAXDATA FRANCE SARL“ и търговско наименование „TRAXDATA“ за следните стоки и услуги: „консултация, доставка и продажба на компютърни консумативи, хардуер и принадлежности“

      Решение на отдела по заличаването: отхвърля искането на жалбоподателя за обявяване на недействителност

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: апелативният състав е нарушил член 52, параграф 1, буква в), във връзка с член 8, параграф 4 от Регламент № 40/94 на Съвета като е приел, че жалбоподателят не е доказал, че продължава да използва „TRAXDATA“ и като неправилно е приложил критериите за установяване на вероятност от объркване на конфликтните марки.


               2.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 197/1

         (2008/C 197/01)
   Последна публикация на Съда в Официален вестник на Европейския съюз

         ОВ C 183, 19.7.2008 г.

   Предишни публикации

      ОВ C 171, 5.7.2008 г.

      ОВ C 158, 21.6.2008 г.

      ОВ C 142, 7.6.2008 г.

      ОВ C 128, 24.5.2008 г.

      ОВ C 116, 9.5.2008 г.

      ОВ C 107, 26.4.2008 г.

   Може да намерите тези текстове на:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Дело T-155/14: Иск, предявен на 7 март 2014 г.  — ANKO/Комисия

text:
               10.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 175/46

         Иск, предявен на 7 март 2014 г. — ANKO/Комисия
   (Дело T-155/14)
   2014/C 175/64
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Ищец: ANKO Anonymos Etairia Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias (Атина, Гърция) (представител: B. Christianos, адвокат)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на ищеца

   Ищецът моли Общия съд:

               —

               да установи, че общата сума от 325 823,16 EUR, която Комисията изисква като неподлежащи на възстановяване разходи и която вече е платена на ищеца за проекта „PERSONA“, както и общата сума от 280 747,45 EUR, която Комисията изисква като неподлежащи на възстановяване разходи и която вече е платена за проекта „TERREGOV“, представляват подлежащи на възстановяване разходи,

               —

               да установи, че сумата от 6 752,74 EUR представлява подлежащи на възстановяване разходи, направени от ANKO в рамките на проекта „PERSONA“, и която Комисията следователно трябва да изплати на ANKO,

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски на ищеца.

      Основания и основни доводи

   Настоящият иск има за предмет отговорността на Комисията на основание член 272 ДФЕС по договорите а) № 045459 и б) № 507749, насочени към изпълнението съответно на проектите а) „PERSONA“ и б) „TERREGOV“.
   Ищецът по-специално поддържа, че макар да е изпълнил собствените си договорни задължения, Комисията изисква от него, в нарушение на горепосочените договори, на принципа на оправданите правни очаквания, на забраната на злоупотреба с право и на принципа на пропорционалност, да върне изплатените му суми, тъй като са неподлежащи на възстановяване разходи. Поради тази причина ищецът поддържа, на първо място, че Комисията не изпълнява договорните си задължения спрямо ANKO като отказва допустимостта на почти всички суми, които му е изплатила за проектите „PERSONA“ и „TERREGOV“, и като изисква посочените суми като недължимо платени. На второ място, ищецът поддържа, че възстановяването на всички тези суми е несъразмерно и неправомерно.


title: Дело T-352/06: Решение на Общия съд от 27 септември 2012 г. — Dura Vermeer Infra/Комисия (Конкуренция — Картели — Нидерландски пазар на битум за пътни настилки — Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО — Вменяване на отговорност за неправомерното поведение — Право на защита)

text:
               17.11.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 355/15

         Решение на Общия съд от 27 септември 2012 г. — Dura Vermeer Infra/Комисия
   (Дело T-352/06) (1)

   (Конкуренция - Картели - Нидерландски пазар на битум за пътни настилки - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Вменяване на отговорност за неправомерното поведение - Право на защита)
   2012/C 355/28
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподател: Dura Vermeer Infra BV (Hoofddorp, Нидерландия) (представител: M. Slotboom, адвокат)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално A. Bouquet и A. Nijenhuis, подпомагани от F. Wijckmans, F. Tuytschaever и L. Gyselen, адвокати, впоследствие A. Bouquet, A. Nijenhuis и F. Ronkes Agerbeek, подпомагани от F. Wijckmans и F. Tuytschaever)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение C(2006) 4090, окончателен, на Комисията от 13 септември 2006 г. относно процедурата по член 81 [ЕО] (дело COMP/F/38.456 — Битум (Нидерландия) в частта, в която се отнася до жалбоподателя.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Dura Vermeer Infra BV да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 20, 27.1.2007 г.


title: Дело T-451/13: Жалба, подадена на 14 авугст 2013 г. — Syngenta Crop Protection и др./Комисия

text:
               9.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 325/40

         Жалба, подадена на 14 авугст 2013 г. — Syngenta Crop Protection и др./Комисия
   (Дело T-451/13)
   2013/C 325/68
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Syngenta Crop Protection AG (Базел, Швейцария), Syngenta Crop Protection (Брюксел, Белгия), Syngenta Bulgaria (София, България), Syngenta Czech s.r.o. (Прага, Чешка република), Syngenta Crop Protection A/S (Копенхаген, Дания), Syngenta France SAS (Saint-Sauveur, Франция), Syngenta Agro GmbH (Maintal, Германия), Syngenta Hellas AEBE — Proïonta Fytoprostasias & Sporoi (Anthoussa Attica, Гърция), Syngenta Növényvédelmi kft (Будапеща, Унгария), Syngenta Crop Protection SpA (Милано, Италия), Syngenta Crop Protection BV (Roosendaal, Нидерландия), Syngenta Polska sp. z o.o. (Варшава, Полша), Syngenta Agro Srl (Букурещ, Румъния), Syngenta Slovakia s.r.o. (Братислава, Словакия), Syngenta Agro, SA (Мадрид, Испания), Syngenta UK Ltd (Кеймбридж, Обединеното кралство) (представители: D. Waelbroeck, lawyer, D. Slater, Solicitor, и I. Antypas, lawyer)

      Ответници: Европейска комисия и Европейски съюз, представляван от Европейската комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени изцяло Регламент за изпълнение (ЕС) № 485/2013 на Комисията („обжалваният регламент“) или, при условията на евентуалност, да отмени обжалвания регламент в частта, с която налага ограничения за тиаметоксам („TMX“), за семена, третирани с TMX и за продукти, съдържащи TMX,

               —

               да осъди представлявания от Комисията Европейски съюз да заплати обезщетение, заедно с лихвите, за всички вреди, претърпени от жалбоподателите в резултат от нарушението на правите задължения на Комисията,

               —

               да осъди Комисията да заплати всички съдебни разноски и разходи по производството.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат три правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от твърдението, че обжалваният регламент налага ограничения за TMX, които не са научно обосновани, не е спазена надлежно процедурата и са нарушени член 4, член 12, параграф 2, член 21, член 49 от Регламент № 1107/2009 (1), приложение II към него, както и принципът на правна сигурност и правото на защита. По-конкретно проверката на Европейския орган за безопасност на храните (ЕОБХ), в резултат от която са наложени ограниченията, не се основава на каквито и да било нови научни доказателства за наличие на риск, не отчита значителен обем от релевантни научни изследвания, съдържа фактически грешки по ключови параметри, и изобщо не почива на утвърдена методология за преценката на риска. Освен това ЕОБХ не установява какъвто и да било риск за оцеляването на пчелната колония, нито риск от сублетални последици и изобщо не представя отрицателни изводи, основаващи се на актуални научни изследвания в тази област. Процедурата по проверка и приемане на ограничителните мерки е проведена прибързано, така че не било възможно да се извърши цялостна научна проверка и на заинтересованите лица не е дадена подходяща възможност да изразят становище.

               2.

               Второто правно основание е изведено от твърдението, че обжалваният регламент налага непропорционални и дискриминационни ограничения за TMX, основаващи се на напълно хипотетичен риск, без да се извърши цялостна научна преценка, нито каквато и да било оценка на последиците, в нарушение на принципа на предпазните мерки и на принципа на пропорционалност.

               3.

               Третото правно основание е изведено от твърдението, че обжалваният регламент е приет в нарушение на принципа на добра администрация и на полагане на дължимата грижа, вследствие на нецелесъобразно предоставени правомощия на ЕОБХ, в рамките на прибързано проведена процедура, в която на заинтересованите лица не е дадена подходяща възможност да изразят становище, не са взети предвид релевантните научни изследвания и изобщо не е извършена оценка на последиците.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1107/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 21 октомври 2009 година относно пускането на пазара на продукти за растителна защита и за отмяна на директиви 79/117/ЕИО и 91/414/ЕИО на Съвета (ОВ L 309, стр. 1).


title: Дело T-644/15: Жалба, подадена на 13 ноември 2015 г. — Reuter/Парламент

text:
               8.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 48/58

         Жалба, подадена на 13 ноември 2015 г. — Reuter/Парламент
   (Дело T-644/15)
   (2016/C 048/66)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Delphine Reuter (Брюксел, Белгия) (представител: N. Pirc Musar, lawyer)

      Ответник: Европейски парламент

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение A(2015)8627 C на Европейския парламент от 14 септември 2015 г., с което е отхвърлено потвърдителното заявление на жалбоподателя за достъп до някои документи, отнасящи се до информация за пътни разноски, дневни надбавки, надбавки за общи разходи, както и разноски за сътрудници на членове на Европейския парламент,

               —

               да разпореди Парламентът да заплати разноските на жалбоподателя съгласно членове 134 и 140 от Процедурния правилник на Общия съд, включително разноските на встъпилите страни, ако има такива страни.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания.

               1.

               Първо основание — нарушение на член 4, параграф 1, буква б) от Регламент № 1049/2001 (1) във връзка с член 8, буква б) от Регламент № 45/2001 (2), тъй като поисканите лични данни не са защитени от законодателството на Общността.

               2.

               Второ основание — нарушение на член 4, параграф 1, буква б) от Регламент № 1049/2001 във връзка с член 8, буква б) от Регламент № 45/2001, тъй като достъпът до поисканата информация е отказан, независимо че условията за оповестяване са били изпълнени.

               3.

               Трето основание — неизпълнение на общото задължение съгласно членове 2 и 4 от Регламент № 1049/2001 във връзка с член 6, параграф 3 от Регламент № 1049/2001 да се разгледа всеки отделен документ.

               4.

               Четвърто основание — нарушение на член 4, параграф 6 от Регламент № 1049/2001, тъй като отказът да се предостави частичен достъп до поисканите документи е необоснован.

               5.

               Пето основание — неизпълнение на задължението за мотивиране, както изискват член 7, параграф 1 и член 8, параграф 1 от Регламент № 1049/2001, тъй като Парламентът не е разгледал всички доводи на жалбоподателя.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, 2001 г., стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).

      (2)  Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 година относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (ОВ L 8, 2001 г, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 30, стр. 142).


title: Дело T-142/08: Жалба, подадена на 2 април 2008 г. — Италия/Комисия и EPSO

text:
               7.6.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 142/35

         Жалба, подадена на 2 април 2008 г. — Италия/Комисия и EPSO
   (Дело T-142/08)
   (2008/C 142/64)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Жалбоподател: Италианска република (представител: P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Ответници: Комисия на Европейските общности, Европейска служба за подбор на персонал
   Искания на жалбоподателя

               —

               Отмяна на обявлението за открит конкурс EPSO/AD/116/08 (AD8) и за открит конкурс EPSO/AD/117/08 (AD11) за съставяне на резервен списък за назначаване на работа, съответно на 30 администратори (AD 8) и на 20 старши администратори (AD 11) в сферата на борбата с измамите,

               —

               Отмяна на обявлението за открит конкурс EPSO/AST/45/08 (AST4) за съставяне на резервен списък за назначаване на работа на 30 асистенти (AST4) в сферата на борбата с измамите.

         Правни основания и основни доводи
   Правните основания и основните доводи са подобни на тези, изложени по дело T-117/08, Италия/Комисия (1).

      (1)  Все още непубликувано в ОВ.


title: Дело C-34/16: Преюдициално запитване от Juzgado de Primera Instancia № 6 de Alicante (Испания), постъпило на 21 януари 2016 г. — Manuel González Poyato и Ana Belén Tovar García/Banco Popular Español S.A.

text:
               18.4.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 136/12

         Преюдициално запитване от Juzgado de Primera Instancia № 6 de Alicante (Испания), постъпило на 21 януари 2016 г. — Manuel González Poyato и Ana Belén Tovar García/Banco Popular Español S.A.
   (Дело C-34/16)
   (2016/C 136/17)
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Juzgado de Primera Instancia № 6 de Alicante

      Страни в главното производство

      Ищец: Manuel González Poyato и Ana Belén Tovar García

      Ответник: Banco Popular Español S.A.

      Преюдициални въпроси

               1)

               При сключен между търговец и потребител договор за кредит, съдържащ предварително формулирана и недоговорена индивидуално клауза за ограничаване на спадането на договорения стандартен лихвен процент (клауза за долен праг) — която е включена в посочения договор по толкова недостатъчно ясен и разбираем за потребителя начин, че съдът я счита за неравноправна — допуска ли член 6, параграф 1 от Директива 93/13/ЕИО (1) на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори изразът „не са обвързващи“ да се тълкува в смисъл, че обявяването на посочената клауза за неравноправна от страна на съответния съд може да не доведе до възстановяване на потребителя на суми, платените в миналото от него на търговеца в резултат на прилагането на тази клауза?

               2)

               Ако посоченото по-горе тълкуване се окаже съвместимо с член 6, параграф 1 от Директива 93/13/ЕИО, изразът „подходящи и ефективни мерки за предотвратяване на употребата на неравноправни клаузи“, съдържащ се в член 7, параграф 1 от Директива 93/13/ЕИО, допуска ли тълкуване като изложеното по-горе във връзка с последиците, които трябва да породи обявяването на клауза като описаната за неравноправна?

               3)

               Ако посочените по-горе тълкувания се окажат несъвместими с член 6, параграф 1 и член 7, параграф 1 от Директива 93/13/ЕИО, противоречи ли на „изискването за добросъвестност“ — винаги и при всякакви положения — включването в сключен между търговец и потребител договор на клаузи, в които се определя основният предмет на договора и които са съставени по недостатъчно ясен и разбираем начин, или нарушаването на принципа на добросъвестност трябва да се преценява с оглед на други обстоятелства? В последната хипотеза, кои обстоятелства трябва да разгледа националната юрисдикция, за да може да приеме, че няма нарушение на принципа на добросъвестност, ако установи наличието на клауза за определяне на основният предмет на договора, която е била съставена по недостатъчно ясен и разбираем начин? По-специално, може ли такова обстоятелство да бъде наличието на национална правна уредба на законово или подзаконово равнище, в която абстрактно се предвижда, че този вид „клаузи за долен праг“ са валидни?

               4)

               В производство като настоящото, образувано по индивидуален иск за обявяване на нищожността на считана за непрозрачна „клауза за долен праг“, изразът „не са обвързващи за потребителя“, съдържащ се в член 6, параграф 1 от Директива 93/13/ЕИО, допуска ли тълкуване, което ограничава възстановяването на платените суми от потребителя на търговеца в резултат на прилагането на посочената клауза, обявена за неравноправна от съда, и което се основава на риска от сериозни смущения на обществения ред в сферата на икономиката, ако постановеното от съда решение няма действие на пресъдено нещо по отношение на други потребители, които са в същото положение?

      (1)  ОВ L 95, стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273.


title: Дело T-611/11: Решение на Общия съд от 17 март 2015 г. — Spa Monopole/СХВП — South Pacific Management (Manea Spa) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „Manea Spa“ — По-ранни словна и фигуративна марки на Бенелюкс „SPA“ и по-ранна словна марка на Бенелюкс „LES THERMES DE SPA“ — Относителни основания за отказ — Член 8, параграф 1, буква б) и параграф 5 от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               4.5.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 146/34

         Решение на Общия съд от 17 март 2015 г. — Spa Monopole/СХВП — South Pacific Management (Manea Spa)
   (Дело T-611/11) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „Manea Spa“ - По-ранни словна и фигуративна марки на Бенелюкс „SPA“ и по-ранна словна марка на Бенелюкс „LES THERMES DE SPA“ - Относителни основания за отказ - Член 8, параграф 1, буква б) и параграф 5 от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2015/C 146/46)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV (Spa, Белгия) (представители: L. De Brouwer, E. Cornu и E. De Gryse, адвокати)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Folliard-Monguiral)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: South Pacific Management (Papeete, Таити, Франция) (представители: S. de La Marnierre и E. Landon, адвокати)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 8 септември 2011 г. (съединени преписки R 1176/2010-1 и R 1886/2010-1) относно производство по възражение между Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV и South Pacific Management.

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 8 септември 2011 г. (съединени преписки R 1176/2010-1 и 1886/2010-1).

               2)

               Осъжда СХВП и South Pacific Management да понесат направените от тях съдебни разноски, както и съдебните разноски на Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV.

      (1)  ОВ C 32, 4.2.2012 г.


title: Дело C-151/15: Определение на Съда (трети състав) от 14 юли 2015 г. (преюдициално запитване от Tribunal da Relação de Coimbra — Португалия) — Sociedade Portuguesa de Autores CRL/Ministério Público, Carlos Manuel Prata Pereira Sá Meneses, Sandra Carla Ferreira Cardoso, Douros Bar Lda (Преюдициално запитване — Член 99 от Процедурния правилник на Съда — Авторско право и сродни права в информационното общество — Директива 2001/29/ЕО — Член 3, параграф 1 — Понятие за „публично разгласяване“ — Разпространение на произведения в кафене-ресторант чрез радиоапарат, към който са свързани високоговорители)

text:
               28.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 320/14

         Определение на Съда (трети състав) от 14 юли 2015 г. (преюдициално запитване от Tribunal da Relação de Coimbra — Португалия) — Sociedade Portuguesa de Autores CRL/Ministério Público, Carlos Manuel Prata Pereira Sá Meneses, Sandra Carla Ferreira Cardoso, Douros Bar Lda
   (Дело C-151/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Член 99 от Процедурния правилник на Съда - Авторско право и сродни права в информационното общество - Директива 2001/29/ЕО - Член 3, параграф 1 - Понятие за „публично разгласяване“ - Разпространение на произведения в кафене-ресторант чрез радиоапарат, към който са свързани високоговорители))
   (2015/C 320/20)
   Език на производството: португалски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal da Relação de Coimbra

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Sociedade Portuguesa de Autores CRL

      Ответници: Ministério Público, Carlos Manuel Prata Pereira Sá Meneses, Sandra Carla Ferreira Cardoso, Douros Bar Lda

      Диспозитив

   Понятието за публично разгласяване по смисъла на член 3, параграф 1 от Директива 2001/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 година относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество трябва да се тълкува в смисъл, че то обхваща предаването от управители на кафене-ресторант на музикални и литературно-музикални произведения, излъчвани по радиостанция чрез радиоапарат, към който са свързани високоговорители и/или усилватели на клиентите, намиращи се в заведението.

      (1)  ОВ C 205, 22.6.2015 г.


title: Дело C-76/08: Иск, предявен на 25 февруари 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Република Малта

text:
               12.4.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 92/23

         Иск, предявен на 25 февруари 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Република Малта
   (Дело C-76/08)
   (2008/C 92/43)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: Ms D. Recchia и Ms D. Lawunmi, Agents)

      Ответник: Република Малта
   Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е изпълнила условията по член 9 от Директива на Съвета 79/409/ЕИО относно опазването на дивите птици (1), Република Малта не е изпълнила задълженията си по член 7 от посочената директива по отношение на лова на пъдпъдъци (coturnix coturnix) и на гургулици (streptopelia turtur) в периода на пролетната миграция;

               —

               да се осъди Република Малта да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Директива на Съвета 79/409/ЕИО относно опазването на дивите птици се отнася до опазването на всички видове естествено срещащи се в диво състояние птици на европейската територия на държавите-членки, за които е в сила Договорът. Тя предвижда мерки за защита, управление и контрол над тези видове и установява правила за тяхното използване. От присъединяването към Европейския съюз на 1 май 2004 година малтийските власти са упражнявали правото си да прилагат дерогацията по член 9, първи параграф от директивата по отношение на лова на пъдпъдъци и гургулици в периода на пролетната миграция, когато те се завръщат в местата си на гнездене в редица страни на север от Средиземно море. Въпросът, повдигнат в настоящото производство, е дали мерките на малтийските власти попадат в приложното поле на дерогацията по член 9, първи параграф, която би разрешила лова на въпросните видове в Малта в периода на пролетната миграция в случай, че няма друго задоволително решение.

      (1)  ОВ L 103, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 1, стр. 77


title: Дело F-107/15: Жалба, подадена на 23 юли 2015 г. — ZZ/ЕИСК

text:
               28.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 320/53

         Жалба, подадена на 23 юли 2015 г. — ZZ/ЕИСК
   (Дело F-107/15)
   (2015/C 320/74)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: M.-A. Lucas, адвокат)

      Ответник: ЕИСК (Европейски икономически и социален комитет)

      Предмет на производството

   Отмяна на решението, с което жалбоподателят е пенсиониран, считано от 31 декември 2014 г., и на решението, с което се отхвърля искането му да продължи да изпълнява длъжността си.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението от 7 април 2014 г. на генералния секретар на ЕИСК, с което жалбоподателят е пенсиониран, считано от вечерта на 31 декември 2014 г.,

               —

               да се отмени решението от 30 септември 2014 г., с което по силата на делегираните му от органа по назначаването правомощия директорът на „Човешки ресурси и вътрешни служби“ на ЕИСК отхвърля направеното от жалбоподателя на 3 септември 2014 г. искане да продължи да работи до 31 май 2015 г.,

               —

               да се отмени, ако е нужно, решението от 22 април 2015 г., с което генералният секретар на ЕИСК отхвърля жалбата срещу решенията от 7 април и 30 септември 2014 г., която жалбоподателят е подал по административен ред на 22 декември 2014 г.

               —

               да се осъди ЕИСК да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-152/13: Решение на Съда (втори състав) от 10 септември 2014 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Düsseldorf — Германия) — Holger Forstmann Transporte GmbH & Co. KG/Hauptzollamt Münster (Преюдициално запитване — Данъчни въпроси — Директива 2003/96/ЕО — Данъчно облагане на енергийните продукти и електроенергията — Изключения — Енергийни продукти, които се съдържат в стандартните резервоари на търговските моторни превозни средства и са предназначени за използване като гориво от тези превозни средства — Понятие „стандартни резервоари“ по смисъла на член 24, параграф 2 от Директивата — Резервоари, монтирани от конструктор на каросерии или от дистрибутор на производителя)

text:
               17.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 409/12

         Решение на Съда (втори състав) от 10 септември 2014 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Düsseldorf — Германия) — Holger Forstmann Transporte GmbH & Co. KG/Hauptzollamt Münster
   (Дело C-152/13) (1)

   ((Преюдициално запитване - Данъчни въпроси - Директива 2003/96/ЕО - Данъчно облагане на енергийните продукти и електроенергията - Изключения - Енергийни продукти, които се съдържат в стандартните резервоари на търговските моторни превозни средства и са предназначени за използване като гориво от тези превозни средства - Понятие „стандартни резервоари“ по смисъла на член 24, параграф 2 от Директивата - Резервоари, монтирани от конструктор на каросерии или от дистрибутор на производителя))
   2014/C 409/16
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Finanzgericht Düsseldorf

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Holger Forstmann Transporte GmbH & Co. KG

      Ответник: Hauptzollamt Münster

      Диспозитив

   Понятието „стандартни резервоари“ по член 24, параграф 2, първо тире от Директива 2003/96/ЕО на Съвета от 27 октомври 2003 година относно преструктурирането на правната рамка на Общността за данъчно облагане на енергийните продукти и електроенергията трябва да се тълкува в смисъл, че не изключва резервоарите, които са трайно прикрепени към търговските моторни превозни средства и са предназначени за директното захранване на тези превозни средства с гориво, когато тези резервоари са монтирани от друго лице, а не от производителя, при условие че въпросните резервоари позволяват директното снабдяване на превозните средства с гориво както за целите на задвижването, така и евентуално за работата на хладилни или други системи по време на транспортирането.

      (1)  ОВ C 189, 19.6.2013 г.


title: Дело C-259/08: Решение на Съда (шести състав) от 15 януари 2009 г.  — Комисия на Европейските общности/Република Гърция (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Директива 79/409/ЕИ — Опазване на дивите птици — Опазване и поддържане на местообитанията — Класифициране като специални защитени зони — Забрана на лова и улавянето — Неправилно транспониране)

text:
               7.3.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 55/5

         Решение на Съда (шести състав) от 15 януари 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция
   (Дело C-259/08) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 79/409/ЕИ - Опазване на дивите птици - Опазване и поддържане на местообитанията - Класифициране като специални защитени зони - Забрана на лова и улавянето - Неправилно транспониране)
   (2009/C 55/07)
   Език на производството: гръцки
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: M. Patakia и D. Recchia)

      Ответник: Република Гърция (представител: E. Skandalou)
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Не е транспонирана Директива 79/409/ЕИО на Съвета от 2 април 1979 година относно опазването на дивите птици (ОВ L 103, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 1, стр. 77) — Неправилно транспониране на член 3, параграф 2, на член 4, параграф 1, на член 5 и на член 8, параграф 1, от посочената директива
   Диспозитив

               1)

               Като не е приела всички необходими мерки за пълното и/или правилното транспониране на задълженията по член 3, параграфи 1 и 2, на член 4, параграф 1 на член 5 и на член 8 от Директива 79/409/ЕИО на Съвета от 2 април 1979 година относно опазването на дивите птици, Република Гърция не е изпълнила задълженията си по силата на тези разпоредби.

               2)

               Осъжда Република Гърция да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 209, 15.8.2008 г.


title: Дело C-685/16: Преюдициално запитване от Finanzgerichts Münster (Германия), постъпило на 27 декември 2016 г. — EV/Finanzamt Lippstadt

text:
               8.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 144/18

         Преюдициално запитване от Finanzgerichts Münster (Германия), постъпило на 27 декември 2016 г. — EV/Finanzamt Lippstadt
   (Дело C-685/16)
   (2017/C 144/23)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Finanzgericht Münster

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: EV

      Ответник: Finanzamt Lippstadt

      Преюдициални въпроси

   Следва ли разпоредбите относно свободното движение на капитали и плащания в член 63 и сл. от Договора за функциониране на Европейския съюз да се тълкуват в смисъл, че не допускат правната уредба, съдържаща се в член 9, точка 7 от Gewerbesteuergesetz 2002, в редакцията му съгласно Jahressteuergesetz 2008 от 20 декември 2007 г. (BGBl. I 2007, 3150), доколкото с нея за целите на облагането с данък върху стопанската дейност намаляването и увеличаването на облагаемата печалба с печалбите от дялови участия в капиталово дружество с управление и седалище извън Федерална република Германия трябва да отговаря на по-строги условия, отколкото намаляването и увеличаването на облагаемата печалба с печалби от дялови участия в неосвободено от плащането на данъци местно капиталово дружество или с частта от печалбата от стопанска дейност на местно предприятие, падаща се на място на стопанска дейност, което не се намира в страната?


title: Дело C-393/12 P: Определение на Съда (шести състав) от 21 март 2013 г. — Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (Обжалване — Марка на Общността — Словна марка „HELLIM“ — Възражение на притежателя на словната марка на Общността „HALLOUMI“ — Отхвърляне на възражението)

text:
               3.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 225/49

         Определение на Съда (шести състав) от 21 март 2013 г. — Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
   (Дело C-393/12 P) (1)

   (Обжалване - Марка на Общността - Словна марка „HELLIM“ - Възражение на притежателя на словната марка на Общността „HALLOUMI“ - Отхвърляне на възражението)
   2013/C 225/87
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi (представители: C. Milbradt и A. Schwarz, Rechtsanwältinnen)

      Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: G. Schneider)

      Предмет

   Жалба срещу решението на Общия съд (осми състав) от 13 юни 2012 г. по дело Organismos Kypriakis Galaktokomikis Viomichanias/СХВП — Garmo (HELLIM) (T-534/10), с което Общият съд отхвърля жалбата срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 20 септември 2010 г., постановено в производство по възражение със страни Organismos Kypriakis Galaktokomikis Viomichanias и Garmo AG — Вероятност от объркване — Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стp. 1)

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 343, 10.11.2012 г.


title: Дело T-345/10: Жалба, подадена на 25 август 2010 г. — Португалска република/Комисия

text:
               6.11.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/32

         Жалба, подадена на 25 август 2010 г. — Португалска република/Комисия
   (Дело T-345/10)
   ()
   2010/C 301/56
   Език на производството: португалски

      Страни

      Жалбоподател: Португалска република (представители: L. Inez Fernandes и J. Saraiva de Almeida, подпомагани от M. Figueiredo, advogado)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               Главно искане:
               да се отмени Решение C(2010) 4255 окончателен на Комисията от 29 юни 2010 г. за прилагане на финансови корекции по отношение на помощта от ФЕОГА, секция „Ориентиране“, отпусната за оперативна програма № CCI 1999.PT.06.1.PO.007 (Португалия — Национална програма, Цел 1) във връзка с мярката „инвестиции в земеделски стопанства“, с което се намалява на 16 411 829,46 EUR помощта от ФЕОГА, секция „Ориентиране“ за разходите, одобрени с Решение C(2000) 2878 на Комисията от 30 октомври 2000 г. в рамките на програмата за подпомагане CCI 1999.PT.06.1.PO.007 (Португалия — Национална програма, Цел 1).

               —

               Евентуални искания:

                           1.

                           да се отмени Решение C(2010) 4255 окончателен на Комисията от 29 юни 2010 г. в частта, която е от значение за финансирането от Общността на разходите на Португалската република във връзка с кандидатурите, одобрени в периода 28 октомври 2003 г. — ноември 2006 г., които разходи възлизат на 194 347 574,29 EUR;

                           2.

                           да се отмени Решение C(2010) 4255 окончателен на Комисията от 29 юни 2010 г. в частта, която е от значение за финансирането от Общността на разходите на Португалската република във връзка с кандидатурите за „инвестиции в земеделски стопанства“ на млади земеделски стопани, започващи такава дейност, които разходи възлизат на 94 621 812,06 EUR.

               —

               Да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят изтъква следните правни основания:

               а)

               нарушение на член 250 ДФЕС и липса на компетентност;

               б)

               нарушение на член 39, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1260/1999 на Съвета от 21 юни 1999 г. (1);

               в)

               прилагане с обратно действие на член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1257/1999 на Съвета от 17 май 1999 г. (2);

               г)

               нарушение на член 4, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 445/2002 на Комисията от 26 февруари 2002 г. (3);

               д)

               нарушение на член 4 от Регламент (ЕО) № 438/2001 на Комисията от 2 март 2001 г. (4);

               е)

               нарушение на член 5, параграф 2 от Регламент № 1257/99;

               ж)

               нарушение на принципа на равенство;

               з)

               нарушение на принципите на равенство и защита на оправданите правни очаквания, както и грешка при определяне на това какви да бъдат финансовите последици във връзка с нарушението на общностните норми;

               и)

               нарушение на принципа на пропорционалност.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1260/1999 на Съвета от 21 юни 1999 година относно определянето на общи разпоредби за Структурните фондове (ОВ L 161, стр. 1).

      (2)  Регламент (ЕО) № 1257/1999 на Съвета от 17 май 1999 година относно подпомагане на развитието на селските райони от Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА) (ОВ L 160, стр. 80).

      (3)  Регламент (ЕО) № 445/2002 на Комисията от 26 февруари 2002 година относно установяване на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 1257/1999 на Съвета относно подпомагане на развитието на селските райони от Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА) (ОВ L 74, стр. 1).

      (4)  Регламент (ЕО) № 438/2001 на Комисията от 2 март 2001 година за определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 1260/1999 на Съвета по отношение на системите за управление и контрол на помощта, отпускана по структурните фондове (ОВ L 63, стр. 21; Специално издание на български език, 2007 г., глава 14, том 1, стр. 39).


title: Дело C-439/11 P: Жалба, подадена на 25 август 2011 г. от Ziegler SA срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 16 юни 2011 г. по дело T-199/08, Ziegler/Комисия

text:
               26.11.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 347/8

         Жалба, подадена на 25 август 2011 г. от Ziegler SA срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 16 юни 2011 г. по дело T-199/08, Ziegler/Комисия
   (Дело C-439/11 P)
   2011/C 347/13
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Ziegler SA (представители: J.-F. Bellis, M. Favart, A. Bailleux, avocats)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се обяви настоящата жалба за допустима и основателна;

               —

               да се отмени Решението на Общия съд от 16 юни 2011 г. по дело T-199/08, Ziegler/Комисия и самият Съд да реши спора, предмет на това решение;

               —

               да се уважат направените в първа инстанция искания и при това положение да се отмени Решение C(2008) 926 окончателен на Комисията от 11 март 2008 година относно производство по член 81 ЕО и член 53 от Споразумението за ЕИП по дело COMP/38.543 — Международни услуги по преместване или, при условията на евентуалност, да се отмени глобата, наложена на жалбоподателя с това решение, или при условията на по-голяма евентуалност, да се намали значително посочената глоба;

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски, направени в двете инстанции.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на своята жалба жалбоподателят изтъква четири правни основания.
   С първото си правно основание жалбоподателят изтъква, че Общият съд е допуснал няколко грешки при прилагане на правото, доколкото в обжалваното решение е постановил, че Комисията имала законни основания да приеме въз основа на своите Насоки относно понятието за засягане на търговията между държавите членки, че нарушението, в което е упрекнат жалбоподателя, можело да засегне значително търговията между държавите членки по смисъла на член 101, параграф 1 ДФЕС.
   С второто си правно основание жалбоподателят поддържа, че Общият съд е нарушил правото на Съюза и по-специално член 296 ДФЕС, основното право на справедлив съдебен процес и общия принцип на равенство и недопускане на дискриминация, като е приел, че Комисията е изпълнила своето задължение за мотивиране, като се основала единствено на „много сериозния“ характер на нарушението, за да определи процента на продажбите, свързани с нарушението, използван за изчисляване на основния размер на глобата, наложена на жалбоподателя по силата на Насоките относно метода за определяне на глобите, налагани по силата на член 23, параграф 2, буква а) от Регламент № 1/2003 (1).
   С третото си правно основание дружеството Ziegler изтъква, че обжалваното решение не е мотивирано, доколкото то не давало отговор по правното основание, изведено от липсата на обективна безпристрастност на Комисията и с отхвърлянето на това правно основание нарушавало основните права на справедлив съдебен процес и на добра администрация.
   Накрая, с четвъртото си правно основание жалбоподателят поддържа, че обжалваното решение е в разрез с правото на Съюза и най-вече с общия принцип на равенство и недопускане на дискриминация, поради това, че в него се приема, че Комисията не е анализирала правилно финансовото положение на жалбоподателя, без в същото време да се оспорва факта, че Комисията дори не разгледала възможността жалбоподателят да се ползва от намаление на глобата въз основа на параграф 37 от Насоките относно метода за определяне на глобите при все, че тя предоставила на друго, санкционирано за същото нарушение предприятие намаление на глобата в приложение на горепосочената клауза.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, 2003 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).


               19.12.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 372/19

         Молба за консултативно становище от Съда на ЕАСТ, подадена от окръжния съд на Осло (Oslo tingrett) на 30 август 2013 г. по дело Fred. Olsen и др. срещу Staten v/Skattedirektoratet
   (Дело E-20/13)
   (2013/C 372/08)
   С писмо от 30 август 2013 г., получено в деловодството на Съда на 30 август 2013 г., към Съда на ЕАСТ бе отправена молба от окръжния съд на Осло (Oslo tingrett) за консултативно становище по дело Fred. Olsen и др. срещу Staten v/Skattedirektoratet, по следните въпроси:

               1.

               Тръстовете, като форма на установяване, ползват ли се със свободата на установяване, предвидена в член 31 от Споразумението за ЕИП?
               Допълнителен въпрос: ако отговорът е положителен, кой има права съгласно разпоредбата на Споразумението за ЕИП?

               2.

               В случай на положителен отговор на първия основен въпрос: тръстовете отговарят ли на изискването за стопанска дейност по член 31 от Споразумението за ЕИП?

               3.

               В случай на отрицателен отговор на първия основен въпрос: тръстовете попадат ли в приложното поле на правото на свободно движение на капитали, предвидено в член 40 от Споразумението за ЕИП?

               4.

               В случай на положителен отговор на първия или на третия основен въпрос: норвежките правила относно контролираните чуждестранни дружества водят ли до едно или повече ограничения на свободата на установяване или на правото на свободно движение на капитали?

               5.

               В случай на положителен отговор на четвъртия основен въпрос: ограниченията могат ли да се считат за оправдани от първостепенни съображения, свързани с обществения интерес, и пропорционални ли са?

               6.

               Непрекъснатото облагане на имуществото на бенефициерите на активите на тръста и данъчна ставка от 1,1 % представляват ли ограничения съгласно член 31 и/или член 40 от Споразумението за ЕИП — и може ли бенефициерите на тръст да се позовават на това, както е описано в точка 2 от молбата за консултативно становище?

         При положителен отговор на този въпрос:

               —

               Ограничението може ли да се счита за оправдано от първостепенни съображения, свързани с обществения интерес, и пропорционално ли е то?

               —

               Данъчното облагане противоречи ли на изискването за зачитане на основните права, съдържащо се в Споразумението за ЕИП?

               —

               Би ли имало значение дали споразумението за обмен на информация между Норвегия и Лихтенщайн е влязло в сила?


title: Дело C-300/15: Решение на Съда (десети състав) от 26 май 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunal administratif — Люксембург) — Charles Kohll, Sylvie Kohll-Schlesser/Directeur de l’administration des contributions directes (Преюдициално запитване — Членове 21 и 45 ДФЕС — Свободно движение и свобода на пребиваване на хора и на работници — Данък върху доходите — Пенсия за осигурителен стаж и възраст — Данъчен кредит за пенсионирани лица — Условия за предоставяне — Притежаване на данъчна карта, издадена от националната администрация)

text:
               18.7.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 260/12

         Решение на Съда (десети състав) от 26 май 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunal administratif — Люксембург) — Charles Kohll, Sylvie Kohll-Schlesser/Directeur de l’administration des contributions directes
   (Дело C-300/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Членове 21 и 45 ДФЕС - Свободно движение и свобода на пребиваване на хора и на работници - Данък върху доходите - Пенсия за осигурителен стаж и възраст - Данъчен кредит за пенсионирани лица - Условия за предоставяне - Притежаване на данъчна карта, издадена от националната администрация))
   (2016/C 260/15)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal administratif

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Charles Kohll и Sylvie Kohll-Schlesser

      Ответник: Directeur de l’administration des contributions directes

      Диспозитив

   Членове 21 и 45 ДФЕС трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална данъчна правна уредба като разглежданата в главното производство, която дава право само на данъчнозадължените лица, притежаващи данъчна карта, да ползват данъчен кредит за пенсионирани лица.

      (1)  ОВ C 294, 7.9.2015 г.


title: Дело T-382/15: Определение на Общия съд от 26 септември 2016 г. — Greenpeace Energy и др./Комисия (Жалба за отмяна — Държавни помощи — Атомна енергия — Помощ в полза на блок C от атомната електроцентрала „Hinkley Point“ — Договор за разлика, споразумение с държавния секретар и кредитна гаранция — Решение, с което помощта се обявява за съвместима с вътрешния пазар — Липса на съществено засягане на конкурентното положение — Липса на лично засягане — Недопустимост)

text:
               14.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 419/46

         Определение на Общия съд от 26 септември 2016 г. — Greenpeace Energy и др./Комисия
   (Дело T-382/15) (1)

   ((Жалба за отмяна - Държавни помощи - Атомна енергия - Помощ в полза на блок C от атомната електроцентрала „Hinkley Point“ - Договор за разлика, споразумение с държавния секретар и кредитна гаранция - Решение, с което помощта се обявява за съвместима с вътрешния пазар - Липса на съществено засягане на конкурентното положение - Липса на лично засягане - Недопустимост))
   (2016/C 419/61)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподатели: Greenpeace Energy eG (Хамбург, Германия) и девет други жалбоподатели, посочени поименно в приложение към жалбата (представители: D. Fouquet и J. Nysten, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: É. Gippini Fournier, T. Maxian Rusche и P. Němečková)

      Предмет

   Жалба на основание на член 263 ДФЕС, с която се иска отмяната на решение (ЕС) 2015/658 от 8 октомври 2014 година относно мярката за помощ SA.34947 (2013/C) (ex 2013/N), която Обединеното кралство възнамерява да приведе в действие за подкрепа на атомната електроцентрала „Hinkley Point C“ (OВ L 109, 2015 г., стр. 44)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2)

               Липсват основания за произнасяне по молбите за встъпване, подадени от NNB Generation Company Limited, от Словашката република, от Унгария, от Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия, от Френската република, от Чешката република и от Република Полша.

               3)

               Осъжда Greenpeace Energy eG и останалите жалбоподатели, посочени поименно в приложението, да понесат направените от тях съдебни разноски и да заплатят съдебните разноски на Европейската комисия с изключение на направените от нея съдебни разноски във връзка с молбите за встъпване.

               4)

               Осъжда Greenpeace Energy и останалите жалбоподатели, посочени поименно в приложението, както и Комисията, NNB Generation Company Limited, Словашката република, Унгария, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия, Френската република, Чешката република и Република Полша да понесат направените от тях съдебни разноски във връзка с молбите за встъпване.

      (1)  ОВ C 337, 12.10.2015 г.


title: Дело T-27/13: Определение на Общия съд от 22 октомври 2015 г. — Elan/Комисия

text:
               21.12.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 429/29

         Определение на Общия съд от 22 октомври 2015 г. — Elan/Комисия
   (Дело T-27/13) (1)

   (2015/C 429/37)
   Език на производството: словенски
   Председателят на пети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 86, 23.3.2013 г.


title: Дело C-201/14: Решение на Съда (трети състав) от 1 октомври 2015 г. (преюдициално запитване от Curtea de Apel Cluj — Румъния) — Smaranda Bara и др./Casa Naţională de Asigurări de Sănătate, Președintele Casei Naționale de Asigurări de Sănătate, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală (ANAF) (Преюдициално запитване — Директива 95/46/ЕО — Обработка на лични данни — Членове 10 и 11 — Уведомяване на съответните лица — Член 13 — Изключения и ограничения — Предаване на лични данъчни данни от структура на публичната администрация на държава членка с оглед на обработването им от друга структура на публичната администрация)

text:
               16.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 381/5

         Решение на Съда (трети състав) от 1 октомври 2015 г. (преюдициално запитване от Curtea de Apel Cluj — Румъния) — Smaranda Bara и др./Casa Naţională de Asigurări de Sănătate, Președintele Casei Naționale de Asigurări de Sănătate, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală (ANAF)
   (Дело C-201/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Директива 95/46/ЕО - Обработка на лични данни - Членове 10 и 11 - Уведомяване на съответните лица - Член 13 - Изключения и ограничения - Предаване на лични данъчни данни от структура на публичната администрация на държава членка с оглед на обработването им от друга структура на публичната администрация))
   (2015/C 381/05)
   Език на производството: румънски

      Запитваща юрисдикция

   Curtea de Apel Cluj

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Smaranda Bara и др.

      Ответници: Casa Naţională de Asigurări de Sănătate, Președintele Casei Naționale de Asigurări de Sănătate, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală (ANAF)

      Диспозитив

   Членове 10, 11 и 13 от Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 година за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат национални мерки като разглежданите в главното производство, които позволяват на структура на публичната администрация на държава членка да предаде лични данни на друга структура на публичната администрация и последващото им обработване, без съответните физически лица да са били уведомени за това предаване на данни или за това обработване.

      (1)  ОВ C 223, 14.7.2014 г.


title: Дело T-217/08: Жалба, подадена на 11 юни 2008 г. — Bundesverband Deutscher Milchviehhalter и др./Съвет

text:
               15.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/57

         Жалба, подадена на 11 юни 2008 г. — Bundesverband Deutscher Milchviehhalter и др./Съвет
   (Дело T-217/08)
   (2008/C 209/102)
   Език на производството: немски
   Страни

      Ищци: Bundesverband Deutscher Milchviehhalter e. V. (Бон, Германия), Romuald Schaber (Petersthal, Германия), Stefan Mann (Eberdorfergrund, Германия) и Walter Peters (Körchow, Германия) (представители: Rechtsanwälte W. Renner и O. Schniewind)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз
   Искания на жалбоподателите

               —

               да се отмени Регламент (EО) № 248/2008 на Съвета от 17 март 2008 година за изменение на Регламент (EО) № 1234/2007 по отношение на националните квоти за мляко (ОВ L 76, S. 6),

               —

               да се осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Жалбоподателите оспорват Регламент (EО) № 248/2008 (1), с който, за да се улесни производството на повече мляко в рамките на Общността с цел подпомагане задоволяването на новите пазарни изисквания за млечни продукти, към 1 август 2008 г. установените в приложение IX към Регламент (EО) № 1234/2007 (2) национални квоти за мляко се увеличават с 2 %.
   В подкрепа на тяхната жалба жалбоподателите изтъкват на първо място, че увеличението на националните квоти за мляко е извършено при превишаване пределите на оперативна самостоятелност, тъй като истинските мотиви на регламента се различавали от посочените в съображенията към него.
   Освен това, с обжалвания регламент, според тях, се нарушава Договора за ЕО, тъй като член 37, параграф 2 EО неправилно е посочен като оправомощаваща норма поради пренебрегване на предвидените в член 33, параграф 1, букви a и б EО цели, неправомерно не се вземат предвид свързаните с опазването на околната среда по смисъла на член 6 EО изисквания, не се изпълнява задължението за опазване и закрила на културното наследство в Общността по член 151 ЕО.
   Жалбоподателите смятат, че е налице също и нарушение на правото на стопанска инициатива и на правото на собственост както и забраната за допускане на дискриминация.

      (1)  Регламент (EО) № 248/2008 на Съвета от 17 март 2008 година за изменение на Регламент (EО) № 1234/2007 по отношение на националните квоти за мляко (ОВ L 76, стр. 6).

      (2)  Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета от 22 октомври 2007 година за установяване на обща организация на селскостопанските пазари и относно специфични разпоредби за някои земеделски продукти („Общ регламент за ООП“) (ОВ L 299, стр. 1).


title: Дело C-306/09: Преюдициално запитване, отправено от Cour constitutionnelle (Белгия) на 31 юли 2009 г. — I.B./Съвет на министрите

text:
               26.9.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 233/11

         Преюдициално запитване, отправено от Cour constitutionnelle (Белгия) на 31 юли 2009 г. — I.B./Съвет на министрите
   (Дело C-306/09)
   2009/C 233/19
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour constitutionnelle

      Страни в главното производство

      Ищец: I.B.

      Ответник: Съвет на министрите

      Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли европейската заповед за арест, издадена с оглед изпълнение на присъда, постановена задочно, без осъденото лице да е било уведомено за мястото или за датата на заседанието, и срещу която то все още може да подаде жалба, да се разглежда не като заповед за арест с оглед изпълнение на присъда или на мярка, изискваща задържане по смисъла на член 4, точка 6 от Рамково решение на Съвета на Европейския съюз 2002/584/ПВР от 13 юни 2002 година относно европейската заповед за арест и процедурите за предаване между държавите членки (1), а като заповед за арест с оглед провеждане на наказателно производство по смисъла на член 5, точка 3 от същото рамково решение?

               2.

               При отрицателен отговор на първия въпрос, трябва ли член 4, точка 6 и член 5, точка 3 от същото рамково решение да се тълкуват в смисъл, че не допускат държавите членки да поставят предаването на съдебните органи на издаващата държава на постоянно пребиваващо на тяхна територия лице, за което при описаните в първия въпрос обстоятелства е издадена заповед за арест с оглед изпълнение на присъда или на мярка, изискваща задържане, в зависимост от условието това лице да бъде изпратено в изпълняващата държава, за да изтърпи там наказанието или мярката, изискваща задържане, която ще бъде окончателно произнесена срещу него в издаващата държава?

               3.

               При положителен отговор на втория въпрос, същите тези членове нарушават ли член 6, параграф 2 от Договора за Европейския съюз и по-специално, принципа на равно третиране и недопускане на дискриминация?

               4.

               При отрицателен отговор на първия въпрос, трябва ли членове 3 и 4 от същото рамково решение да се тълкуват в смисъл, че не допускат съдебните органи на държава членка да откажат изпълнението на европейска заповед за арест, ако има сериозни причини да се смята, че нейното изпълнение би довело до нарушаване на основните права на заинтересованото лице, така както са закрепени в член 6, параграф 2 от Договора за Европейския съюз?

      (1)  ОВ L 190, стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 3.


title: Дело T-342/08: Определение на Първоинстанционния съд от 11 март 2009 г. — Batchelor/Комисия

text:
               16.5.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/44

         Определение на Първоинстанционния съд от 11 март 2009 г. — Batchelor/Комисия
   (Дело T-342/08) (1)

   2009/C 113/90

      Език на производството: английски

   Председателят на седми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 272, 25.10.2008 г.


title: Дело T-149/12: Решение на Общия съд от 16 януари 2014 г. — Investrónica/СХВП — Olympus Imaging (MICRO) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността „MICRO“ — По-ранна национална фигуративна марка „micro“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Сходство на знаците — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Правомощие за изменение)

text:
               22.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/34

         Решение на Общия съд от 16 януари 2014 г. — Investrónica/СХВП — Olympus Imaging (MICRO)
   (Дело T-149/12) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „MICRO“ - По-ранна национална фигуративна марка „micro“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Сходство на знаците - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Правомощие за изменение)
   2014/C 52/62
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Investrónica, SA (Мадрид, Испания) (представители: E. Seijo Veiguela и J.L. Rivas Zurdo, адвокати)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: P. Geroulakos)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Olympus Imaging Corp. (Токио, Япония) (представител: C. Opatz, адвокат)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 31 януари 2012 г. (преписка R 347/2011-4) относно производство по възражение между Investrónica, SA и Olympus Imaging Corp.

      Диспозитив

               1.

               Отменя решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 31 януари 2012 г. (преписка R 347/2011-4).

               2.

               Уважава възражението в частта, която се отнася до стоки от клас 9, отговарящи на следното описание: „Фотографски апарати и инструменти, цифрови камери, сменяеми лещи и техните части и аксесоари, включени в клас 9“.

               3.

               СХВП понася направените от нея съдебни разноски, както и половината от съдебните разноски, направени от Investrónica, SA.

               4.

               Olympus Imaging Corp. понася направените от него съдебни разноски, както и половината от съдебните разноски, направени от Investrónica.

      (1)  ОВ C 194, 30.6.2012 г.


title: Дело C-513/06 P: Жалба, подадена на 18 декември 2006 г. от Комисията на Европейските общности против Решение на Първоинстанционния съд (четвърти разширен състав), постановено на 27 септември 2006 г. по дело T-168/01: GlaxoSmithCline Services Unlimited, по-рано известно като Glaxo Welcome plc срещу Комисията на Европейските общности

text:
               24.2.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 42/13

         Жалба, подадена на 18 декември 2006 г. от Комисията на Европейските общности против Решение на Първоинстанционния съд (четвърти разширен състав), постановено на 27 септември 2006 г. по дело T-168/01: GlaxoSmithCline Services Unlimited, по-рано известно като Glaxo Welcome plc срещу Комисията на Европейските общности
   (Дело C-513/06 P)
   (2007/C 42/22)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Комисия на Европейските общности (представлявана от: T. Christoforou, F. Castillo de la Torre и E. Gippini Fournier, представители)

      Други страни в производството: European Association of Euro Pharmaceutical Companies [Европейска асоциация на Евро-фармацевтичните компании] (EAEPC), Bundesverband der Arzneimittel-Importeure eV, Spain Pharma, SA, Asociación de exportadores españoles de productos farmacéuticos (Aseprofar), GlaxoSmithKline Services Unlimited, anciennement Glaxo Wellcome plc
   Искания, отправени до Съда
   Жалбоподателят иска от Съда да:

               —

               отмени точки 1 и 3 до 5 от диспозитива на решението на Първоинстанционния съд от 27 септември 2006 г. по дело Т-168/01, GlaxoSmithCline Services Ltd. Срещу Комисията на Европейските общности;

               —

               да постанови окончателно решение по делото, като отхвърли иска за отмяна по Дело Т-168/01 като неоснователен;

               —

               да осъди ищеца по Дело Т-168/01 да заплати съдебните разноски на Комисията по това дело и по настоящото обжалване.

         Правни основания и основни доводи
   Комисията споделя изводите на Първоинстанционния съд относно мотивите на оспорваното решение; относно наличието на споразумение между предприятия; относно твърдението за злоупотреба с власт и за нарушение на принципа на субсидиарност и на член 43 ЕО.
   По отношение на онази част от решението, в която се разглежда съществуването на антиконкурентен „резултат“, Комисията оспорва мотивите, възприети от Първоинстанционния съд. Тя поддържа, че анализът, направен от Първоинстанционния съд, който потвърждава съществуването на ограничителните „резултати“ на споразумението, в действителност представлява анализ на ограничителната му „цел“ при надлежно отчитане на правния и стопански контекст и би следвало да го накара да потвърди констатацията в решението, че споразумението има антиконкурентна цел. По отношение на останалите констатации, касаещи „резултатите“, Комисията има сериозни възражения, по-специално срещу: определянето на съответния пазар; неприемането на нейните констатации по член 81(1)(г) въз основа на погрешния правен аргумент, че различните цени се начисляват на различни географски пазари; а също и срещу някои други констатации, направени в решението, с които Първоинстанционният съд замества със собствената си оценка относно фактическите и стопански данни оценката на Комисията, което е недопустимо в рамките на съдебния преглед. Но поради това, че Комисията споделя крайните изводи на Съда, а именно, че въпросното споразумение поражда антиконкурентни резултати, тя не възнамерява на този етап да изтъква основания за обжалване на решението в тази му част.
   Настоящото обжалване повдига две групи основания. Първата е свързана с констатациите по член 81(1) и по-специално с грешките при прилагане на правото и нарушенията при тълкуването и прилагането на понятието „цел“, съдържащо се в разпоредбата, както и с множеството нарушения, грешки при прилагане на правото, недостатъци или противоречия в мотивите във връзка с „правния и стопански контекст“ на споразумението. Втората група основания се отнася до констатациите по член 81(3) — преди всичко тези от тях, които са свързани с първото условие, предвидено в тази разпоредба, а също и с липсата на изследване на някои други условия.


title: Дело T-436/09: Жалба, подадена на 29 октомври 2009 г. — Dufour/ЕЦБ

text:
               16.1.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 11/31

         Жалба, подадена на 29 октомври 2009 г. — Dufour/ЕЦБ
   (Дело T-436/09)
   2010/C 11/59
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Julien Dufour (Jolivet, Франция) (представител: I. Schoenacker Rossi, avocat)

      Ответник: Европейска централна банка

      Искания на ищеца

               —

               да се отмени потвърдения отказ, противопоставен от Изпълнителния съвет на Европейската централна банка на г-н Dufour с писмо от 2 септември 2009 г. относно базите данни, позволили изготвянето на доклади за назначаването и за мобилността на персонала;

               —

               да се осъди впоследствие Европейската централна банка да предостави на г-н Dufour всички бази данни, позволили изготвянето на доклади за назначаването и за мобилността на персонала;

               —

               да се осъди Европейската централна банка да заплати сумата от 5 000 EUR като обезщетение, с оглед на претърпяната от жалбоподателя вреда;

               —

               да се осъди Европейската централна банка да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   С настоящата жалба жалбоподателят иска отмяна на Решение на Европейската централна банка от 2 септември 2009 г., с което е отказан достъп на жалбоподателя до базите данни, позволили изготвянето на доклади за назначаването и за мобилността на персонала в периода 1999—2009 г., поискан от жалбоподателя във връзка с изготвянето на докторската му дисертация, както и обезщетение за вредите, претърпени вследсвие на забавянето на неговата дисертация.
   В подкрепа на своята жалба жалбоподателят твърди, че мотивите за отказа да му се предостави достъп до въпросните документи били незаконосъобразни, тъй като посочвали изключения, които на са подробно описани и не са предвидени от Решение ЕЦБ/2004/3 на Европейската централна банка от 4 март 2004 г. относно публичния достъп до документите на Европейската централна банка (1), прието за целите на изпълнението на Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (2), и се основавали на погрешната хипотеза, според която поради електронната си, непечатна форма базите данни нямали характер на „документи“. На последно място, Европейската централна банка нямала право да му противопоставя трудностите, свързани с предоставянето на достъп до тези документи.

      (1)  ОВ L 80, стр. 42; Специално издание на български език, 2007 г., глава 10, том 5, стр. 229.

      (2)  ОВ L 145, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76.


title: Съединени дела F-116/07, F-13/08 и F-31/08: Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 7 юли 2010 г. — Tomas/Европейски парламент (Публична служба — Срочно наети служители — Член 2, буква в) от Условията за работа на другите служители на Съюза — Уволнение — Взаимно доверие — Предварително консултиране с Комитета по персонала на Парламента — Отсъствие)

text:
               9.10.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 274/31

         Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 7 юли 2010 г. — Tomas/Европейски парламент
   (Съединени дела F-116/07, F-13/08 и F-31/08) (1)

   (Публична служба - Срочно наети служители - Член 2, буква в) от Условията за работа на другите служители на Съюза - Уволнение - Взаимно доверие - Предварително консултиране с Комитета по персонала на Парламента - Отсъствие)
   2010/C 274/47
   Език на производството: литовски

      Страни

      Жалбоподател: Stanislovas Tomas (Вилнюс, Литва) (представител: M. Michalauskas)

      Ответник: Европейски парламент (представители: A. Lukošiūtė и K. Zejdová)

      Предмет

   От една страна отмяна на решението на органа по назначаване за уволнение на жалбоподателя и от друга страна искане за присъждане на обезщетение за претърпени неимуществени и имуществени вреди

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбите по дело F-116/07 и дело F-13/08.

               2)

               Осъжда Европейския парламент да заплати на г-н Stanislovas Tomas сумата от 1 000 евро като обезщетение за претърпени от него неимуществени вреди.

               3)

               Отхвърля останалите искания по дело F-31/08.

               4)

               Осъжда всяка от страните да понесе направените от нея във връзка с делата F-116/07, F-13/08 и F-31/08 съдебни разноски.

      (1)  ОВ С 64, 8.3.2008 г., стр. 65, ОВ С 142, 7.6.2008 г., стр. 39 и ОВ С 158, 21.6.2008 г., стр. 26.


title: Дело C-536/12 P: Жалба, подадена на 26 ноември 2012 г. от Френската република срещу Решение на Общия съд (четвърти състав), постановено на 11 септември 2012 г. по дело T-565/08, Corsica Ferries France SAS/Европейска комисия

text:
               2.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 32/7

         Жалба, подадена на 26 ноември 2012 г. от Френската република срещу Решение на Общия съд (четвърти състав), постановено на 11 септември 2012 г. по дело T-565/08, Corsica Ferries France SAS/Европейска комисия
   (Дело C-536/12 P)
   2013/C 32/10
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Френска република (представители: G. de Bergues, D. Colas, N. Rouam и J. Rossi)

      Други страни в производството: Corsica Ferries France SAS, Европейска комисия, Société nationale maritime Corse-Méditerranée (SNCM) SA

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени частично постановеното на 11 септември 2012 г. Решение на Общия съд по дело T-565/08, Corsica Ferries France/Европейска комисия в частта в която се отменя член 1, втора и трета алинея от Решение 2009/611/ЕО на Комисията от 8 юли 2008 година относно мерки C 58/02 (ex N 118/02), приведени в действие от Франция в полза на Société Nationale Maritime Corse-Méditerranée (SNCM) (1);

               —

               да бъде постановено окончателно решение по спора или делото да бъде върнато на Общия съд;

               —

               да бъде осъден ответникът да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят повдига четири основания за отмяната на решението на Общия съд.
   На първо място, жалбоподателят смята, че Общият съд е нарушил член 107, параграф 1 ДФЕС, като приел, че Комисията допуска грешка при прилагане на правото, тъй като приема, че прехвърлянето на Société nationale maritime Corse-Méditerranée на отрицателна цена от 158 милиона евро не представлява държавна помощ. Жалбоподателят упреква Общия съд, от една страна, за извода му, че при извършване на теста за осведомения частен инвеститор Комисията не могла да вземе предвид опасността от засягане на доброто име на държавата като участник в световния стопански живот в частния сектор, за да прецени дали изплащането на допълнителни обезщетения за уволнение на служителите на SNCM, в случай че то бъде ликвидирано, би било осъществено и от осведомен частен инвеститор. От друга страна, той упреква Общия съд за изискването му към Комисията да докаже, че изплащането на допълнителните обезщетения за уволнение представлява достатъчно установена, дори постоянна практика при частните предприятия.
   На второ място, поради нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, като приел, че при направения от Комисията анализ на съвместимостта на вноската в капитала в размер на 8,75 милиона евро, направена от публичния акционер на SNCM, и в размер на 26,25 милиона евро, направена от частните купувачи, тя не взела предвид всички относими елементи и че Комисията трябвало да вземе предвид клаузата за разваляне на прехвърлянето в полза на частните купувачи при приватизацията на SNCM.
   На трето място, Общият съд нарушил член 36 във връзка с член 53, първа алинея от Статута на Съда на ЕС, както и член 81 от Процедурния правилник на Общия съд, като определил като държавна помощ мерките в полза на лицата в размер на 38,5 милиона евро, без да провери, при условията на евентуалност, дали тази мярка отговаря на теста на осведомения частен инвеститор, въпреки че Комисията в спорното решение и френското правителство в съдебното заседание пред Общия съд твърдят това.
   На последно място, Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, като приел, че Комисията допуснала явна грешка в преценката, като одобрила остатъка за преструктуриране на основание член 107, параграф 3, буква в) ДФЕС и на Насоките.

      (1)  ОВ L 225, 2009 г., стр. 180.


title: Дело T-289/11: Жалба, подадена на 7 юни 2011 г. — Deutsche Bahn и др./Комисия

text:
               13.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 238/22

         Жалба, подадена на 7 юни 2011 г. — Deutsche Bahn и др./Комисия
   (Дело T-289/11)
   2011/C 238/40
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподатели: Deutsche Bahn AG (Берлин, Германия), DB Mobility Logistics AG (DB ML AG) (Берлин, Германия), DB Energie GmbH (Франкфурт ам Майн, Германия), DB Schenker Rail GmbH (Майнц, Германия), DB Schenker Rail Германия AG (Майнц, Германия) (представители: Rechtsanwälte W. Deselaers, J. S. Brückner и O. Mross)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени решението за проверка на Комисията от 14 март 2011 г., нотифицирано на 29 март 2011 г.;

               —

               да отмени всички мерки, взети въз основа на проверката, проведена в изпълнение на спорното решение;

               —

               да осъди по-специално Комисията да върне всички копия от документи, направени в рамките на проверката, при условие, че бъдещото решение на Комисията може да бъде отменено от Общия съд и

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателите искат отмяната на Решение C(2011) 1774 на Комисията от 14 март 2011 г. (дело COMP/39.678 и дело COMP/39.731), с което съгласно член 20, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета (1) се разпореждат проверки на Deutsche Bahn AG, както и на всички юридически лица, контролирани пряко или непряко от последното поради възможно преференциално третиране на дъщерните дружества чрез система за отстъпки при доставката на железопътни услуги.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат четири правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от нарушение на основното право на неприкосновеност на жилището поради липсата на поискано предварително съдебно разрешение.

               2.

               Второто правно основание е изведено от нарушение на основното право на ефективно средство за защита поради липсата на предварителен съдебен контрол на решението за проверка, както от фактическа, така и от правна страна.

               3.

               Третото правно основание е изведено от нарушаване на правото на защита поради непропорционално широко и неконкретизирано описание на предмета на проверката („fishing expedition“).

               4.

               Четвъртото правно основание е изведено от нарушаване на принципа на пропорционалност. Решението за проверка е непропорционално, тъй като системата за отстъпки при електроснабдяването се прилага от жалбоподателите от години, като е била предмет на многократен контрол от страна на германските органи и юрисдикции и е счетена за съответстваща на правото на конкуренция и тъй като на въпроса дали системата е „обективно оправдана“, който Комисията счита за определящ въпрос, можело да се отговори чрез по-малко обвързваща мярка, а именно — чрез искане на сведения.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).


title: Дело T-295/07: Жалба, подадена на 3 август 2007 г. — Vitro Corporativo/СХВП — VKR Holding (Vitro)

text:
               6.10.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 235/20

         Жалба, подадена на 3 август 2007 г. — Vitro Corporativo/СХВП — VKR Holding (Vitro)
   (Дело T-295/07)
   (2007/C 235/36)
   Език на жалбата: испански
   Страни

      Жалбоподател: Vitro Corporativo, S.A. de C.V. [представител: г-н J. Botella Reyna, abogado]

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: VKR Holding A/S
   Искания на жалбоподателя

               —

               Да се постанови решение, с което да се допусне регистрация на марка на Общността № 2.669.497 „Vitro“ за стоки от клас 19.

         Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят.

      Марка на Общността, предмет на спора: Словна марка „Vitro“ за стоки и услуги от класове 1, 7, 8, 9, 12, 16, 17, 19, 20, 21, 22, 27, 30, 35, 39, 40, 41, 42 и 43 (заявка № 2.669.497).

      Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: VKR Holding A/S.

      Марка или знак, на който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Словна марка на Общността (№ 651.745), словна датска марка (№ 1956 1415 VR), словна германска марка (№ 725.452) и словна британска марка (№ 1.436.897) „VITRAL“ за стоки, inter alia, от клас 19, срещу които е направено възражението.

      Решение на отдела по споровете: Уважаване на възражението и отхвърляне на заявката за стоки от клас 19.

      Решение на апелативния състав: Отхвърляне на жалбата.

      Изложени правни основания: Неправилно прилагане на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (1), тъй като конфликтните знаци са различни във фонетично и графично отношение.

      (1)  Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ 1994 г., L 11, стр. 1).


title: Дело T-312/05: Решение на Първоинстанционния съд от 12 юли 2007 г. — Комисия/Alexiadou ( Арбитражна клауза — Договор относно проект за развитие на технология за производство на непромокаеми кожи — Възстановяване на предплатени суми — Лихви — Процедура в отсъствие на страна по делото )

text:
               25.8.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 199/35

         Решение на Първоинстанционния съд от 12 юли 2007 г. — Комисия/Alexiadou
   (Дело T-312/05) (1)

   („Арбитражна клауза - Договор относно проект за развитие на технология за производство на непромокаеми кожи - Възстановяване на предплатени суми - Лихви - Процедура в отсъствие на страна по делото“)
   (2007/C 199/67)
   Език на производството: гръцки
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: D. Triantafyllou, подпомаган от D. Nikopoulos, avocat)

      Ответник: Efrosyni Alexiadou (Thessalonique, Гърция)
   Предмет
   Иск, предявен от Комисията по силата на член 238 ЕО за възстановяване на авансова сума, която тя е отпуснала на ответника в рамките на договор по проект за развитие на технология, предназначена за производство на непромокаеми кожи (Договор G1ST-CT-2002-50227).
   Диспозитив

               1)

               Искът се отхвърля.

               2)

               Комисията понася направените от нея разноски.

      (1)  ОВ C 271 от 29.10.2005 г.


title: Съединени дела C-65/09 и С-87/09: Решение на Съда (първи състав) от 16 юни 2011 г. (преюдициални запитвания от Bundesgerichtshof и Amtsgericht Schorndorf — Германия) — Gebr. Weber GmbH/Jürgen Wittmer (C-65/09), Ingrid Putz/Medianess Electronics GmbH (Защита на потребителите — Продажба и гаранции на потребителските стоки — Директива 1999/44/ЕО — Член 3, ﾿араграфи 2 и 3 — Замяна на дефектната стока като единствен начин на обезщетяване — Дефектна стока, която е била вече инсталирана от потребителя — Задължение на продавача да отстрани дефектната стока и да инсталира заместваща стока — Абсолютна липса на пропорционалност — Последици)

text:
               30.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 226/2

         Решение на Съда (първи състав) от 16 юни 2011 г. (преюдициални запитвания от Bundesgerichtshof и Amtsgericht Schorndorf — Германия) — Gebr. Weber GmbH/Jürgen Wittmer (C-65/09), Ingrid Putz/Medianess Electronics GmbH
   (Съединени дела C-65/09 и С-87/09) (1)

   (Защита на потребителите - Продажба и гаранции на потребителските стоки - Директива 1999/44/ЕО - Член 3, параграфи 2 и 3 - Замяна на дефектната стока като единствен начин на обезщетяване - Дефектна стока, която е била вече инсталирана от потребителя - Задължение на продавача да отстрани дефектната стока и да инсталира заместваща стока - Абсолютна липса на пропорционалност - Последици)
   2011/C 226/02
   Език на производството: немски

      Запитващи юрисдикции

   Bundesgerichtshof, Amtsgericht Schorndorf

      Страни в главното производство

      Ищци: Gebr. Weber GmbH (C-65/09), Ingrid Putz (C-87/09)

      Ответници: Jürgen Wittmer (C-65/09), Medianess Electronics (C-87/09)

      Предмет

   Преюдициално запитване — Bundesgerichtshof, Amtsgericht Schorndorf — Тълкуване на член 3, параграфи 2 и 3 от Директива 1999/44/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 25 май 1999 година относно някои аспекти на продажбата на потребителски стоки и свързаните с тях гаранции (ОВ L 171, стр. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 5, стр. 89) — Продажба на потребителска стока, която не съответства на договора, като за липсата на съответствие продавачът няма вина — Правилно инсталиране на стоката от потребителя — Национална правна уредба, съгласно която при липсата на друг начин на обезщетяване продавачът не е длъжен да замени несъответстващата стока, ако това му налага неразумни разходи — Съвместимост на тази правна уредба с посочените по-горе общностни разпоредби? — В случай на несъвместимост, тълкуване на понятието „безплатна замяна“ в член 3, параграф 3 от посочената директива — Отговорност на продавача за разходите по демонтирането на стоката, която не съответства на договора и която е била правилно инсталирана от потребителя

      Диспозитив

               1.

               Член 3, параграфи 2 и 3 от Директива 1999/44/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 25 май 1999 година относно някои аспекти на продажбата на потребителски стоки и свързаните с тях гаранции трябва да се тълкува в смисъл, че когато несъответстваща потребителска стока, която преди появата на дефекта е била инсталирана добросъвестно от потребителя съобразно нейното естество и предназначение, е приведена в съответствие с договора посредством замяна, продавачът е длъжен или сам да я отстрани от мястото, където е била инсталирана, като на нейно място инсталира заместващата стока, или да поеме необходимите разходи, които са свързани с това отстраняване и с инсталирането на заместващата стока. Това задължение на продавача съществува независимо дали той се е задължил по силата на договора за продажба да инсталира първоначално закупената потребителска стока.

               2.

               Член 3, параграф 3 от Директива 1999/44 трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национално законодателство да предоставя на продавача правото да откаже замяната на несъответстваща с договора стока, която се явява единствен възможен начин на обезщетяване, тъй като заради задължението да предприеме отстраняване на тази стока от мястото, където тя е инсталирана, и да инсталира там заместващата стока, този начин му налага непропорционални разходи с оглед на стойността, която стоката би имала, ако беше изправна, както и с оглед на значимостта на недостатъка. Тази разпоредба все пак допуска в подобен случай правото на потребителя на възстановяване на разходите за отстраняване на дефектната стока и за инсталиране на заместващата стока да се ограничи до поемането от страна на продавача на пропорционален размер от разходите.

      (1)  ОВ C 90, 18.4.2009 г.


title: Дело T-153/10: Определение на Общия съд от 28 февруари 2012 г. — Schneider España de Informática/Комисия (Митнически съюз — Внос на цветни телевизионни приемници, сглобени в Турция — Последващо събиране на вносни мита — Молба да не се пристъпва към последващо вземане под отчет и за опрощаване на мита — Член 220, параграф 2, буква б) и член 239 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 — Решение на Комисията за отхвърляне — Отмяна от националния съд на решения на националните органи за последващо вземане под отчет на мита — Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)

text:
               28.4.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 126/16

         Определение на Общия съд от 28 февруари 2012 г. — Schneider España de Informática/Комисия
   (Дело T-153/10) (1)

   (Митнически съюз - Внос на цветни телевизионни приемници, сглобени в Турция - Последващо събиране на вносни мита - Молба да не се пристъпва към последващо вземане под отчет и за опрощаване на мита - Член 220, параграф 2, буква б) и член 239 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 - Решение на Комисията за отхвърляне - Отмяна от националния съд на решения на националните органи за последващо вземане под отчет на мита - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)
   2012/C 126/33
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Schneider España de Informática, SA (Torrejón de Ardoz, Испания) (представители: адв. P. De Baere и адв. P. Muñiz)

      Ответник: Европейска комисия (представители: R. Lyal и L. Bouyon)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение C(2010) 22 окончателен на Комисията от 18 януари 2010 г., с което се установява, че в конкретния случай извършването на последващо вземане под отчет на вносни мита е обосновано, а опрощаването на тези мита не е обосновано (REM 02/08)

      Диспозитив

               1.

               Липсва основание за постановяване на съдебно решение по съществото на жалбата.

               2.

               Всяка страна понася направените от нея разноски.

      (1)  ОВ C 148, 5.6.2010 г.


title: Дело C-448/09 P: Определение на Съда (пети състав) от 30 юни 2010 г. — Royal Appliance International GmbH/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH (Обжалване — Марка на Общността — Регламент (ЕО) № 40/94 — Член 8, параграф 1, буква б) — По-ранната марка „sensixx“ — Словен знак „Centrixx“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Искане за отмяна на по-ранна марка — Висящ пред националните юрисдикции спор — Молба за спиране на производството пред Първоинстанционния съд)

text:
               23.10.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 288/17

      Определение на Съда (пети състав) от 30 юни 2010 г. — Royal Appliance International GmbH/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH
      (Дело C-448/09 P) (1)

      (Обжалване - Марка на Общността - Регламент (ЕО) № 40/94 - Член 8, параграф 1, буква б) - По-ранната марка „sensixx“ - Словен знак „Centrixx“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Искане за отмяна на по-ранна марка - Висящ пред националните юрисдикции спор - Молба за спиране на производството пред Първоинстанционния съд)
      (2010/C 288/27)
      Език на производството: немски

         Страни

         Ищец: Royal Appliance International GmbH (представители: K.-J. Michaeli и M. Schork, Rechtsanwälte)

         Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: S. Schäffner), BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH (представител: S. Biagosch, Rechtsanwalt)

         Предмет

      Жалба срещу Решение на Първоинстанционния съд (първи състав) от 15 септември 2009 г. по дело Royal Appliance International/СХВП, BSH Bosch und Siemens Hausgeräte (T-446/07), с което се отхвърля жалбата за отмяна на решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 3 октомври 2007 г. за отказ на регистрация на словния знак „Centrixx“ като марка на Общността за някои стоки от клас 7 и се уважава възражението на притежателя на национална словна марка „sensixx“ — Липса на спиране на производството до разрешаването на висящия пред националните юрисдикции спор относно искане за отмяна на по-ранната марка — Нарушение на член 8, параграф 1, точка б) от Регламент (ЕО) № 40/94 — Вероятност от объркване между две марки

         Диспозитив

                  1.

                  Отхвърля жалбата.

                  2.

                  Осъжда Royal Appliance International GmbH да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 24, 30.1.2010 г.