title: Дело C-515/08: Решение на Съда (втори състав) от 7 октомври 2010 г. (преюдициално запитване от Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen — Белгия) — Наказателно производство срещу Vítor Manuel dos Santos Palhota, Mário de Moura Gonçalves, Fernando Luis das Neves Palhota, Termiso Lda (Свободно предоставяне на услуги — Членове 56 ДФЕС и 57 ДФЕС — Командироване на работници — Ограничения — Работодатели, установени в друга държава членка — Даване на входящ номер на предварителната декларация за командироване — Социални или трудови документи — Документи, равностойни на предвидените от правото на приемащата държава — Копие — Предоставяне на разположение на националните органи)

text:
               4.12.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 328/4

         Решение на Съда (втори състав) от 7 октомври 2010 г. (преюдициално запитване от Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen — Белгия) — Наказателно производство срещу Vítor Manuel dos Santos Palhota, Mário de Moura Gonçalves, Fernando Luis das Neves Palhota, Termiso Lda
   (Дело C-515/08) (1)

   (Свободно предоставяне на услуги - Членове 56 ДФЕС и 57 ДФЕС - Командироване на работници - Ограничения - Работодатели, установени в друга държава членка - Даване на входящ номер на предварителната декларация за командироване - Социални или трудови документи - Документи, равностойни на предвидените от правото на приемащата държава - Копие - Предоставяне на разположение на националните органи)
   2010/C 328/05
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen

      Страни в главното производство

   Vítor Manuel dos Santos Palhota, Mário de Moura Gonçalves, Fernando Luis das Neves Palhota, Termiso Lda

      Предмет

   Преюдициално запитване — Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen — Тълкуване на членове 49 ЕО и 50 ЕО — Национална правна уредба, задължаваща предприятията от сектора на строителството, които извършват временно строителни работи в държава членка, да представят декларация за командироване пред органите на приемащата държава членка

      Диспозитив

   Членове 56 ДФЕС и 57 ДФЕС не допускат правна уредба на държава членка, предвиждаща, че установен в друга държава членка работодател, който командирова работници на територията на първата държава, трябва да подаде предварително декларация за командироване, доколкото започването на предвиденото командироване зависи от уведомяването на този работодател за входящия номер на декларацията и доколкото националните органи на първата държава разполагат със срок от пет работни дни за извършване на уведомяването.
   Членове 56 ДФЕС и 57 ДФЕС допускат правна уредба на държава членка, предвиждаща, че установен в друга държава членка работодател, който командирова работници на територията на първата държава, трябва през периода на командироване да държи на разположение на нейните национални органи копие на документите, равностойни на социалните или трудовите документи, които се изискват от правото на първата държава, както и да ги изпрати на посочените органи след приключване на този период.

      (1)  ОВ C 44, 21.2.2009 г.


title: Дело T-776/15: Решение на Общия съд от 18 октомври 2016 г. — Meissen Keramik/EUIPO („MEISSEN KERAMIK“) (Марка на Европейския съюз — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „MEISSEN KERAMIK“ — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               28.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 441/19

      Решение на Общия съд от 18 октомври 2016 г. — Meissen Keramik/EUIPO („MEISSEN KERAMIK“)
      (Дело T-776/15) (1)

      ((Марка на Европейския съюз - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „MEISSEN KERAMIK“ - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
      (2016/C 441/23)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Meissen Keramik GmbH (Майсен, Германия) (представители: M. Vohwinkel и M. Bagh, avocats)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: W. Schramek и A. Schifko)

         Предмет

      Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 28 октомври 2015 г. (преписка R 531/2015-1) относно заявка за регистрация на фигуративния знак „MEISSEN KERAMIK“ като марка на Европейския съюз.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Meissen Keramik GmbH да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 78, 29.2.2016 г.


title: Дело C-325/16: Преюдициално запитване от Tribunal Supremo — Sala de lo Contencioso-Administrativo — Sección Cuarta (Испания), постъпило на 9 юни 2016 г. — Industrias Químicas del Vallés, S.A./Administración General del Estado и Sapec Agro, S.A.

text:
               22.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 305/16

         Преюдициално запитване от Tribunal Supremo — Sala de lo Contencioso-Administrativo — Sección Cuarta (Испания), постъпило на 9 юни 2016 г. — Industrias Químicas del Vallés, S.A./Administración General del Estado и Sapec Agro, S.A.
   (Дело C-325/16)
   (2016/C 305/23)
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Supremo

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Industrias Químicas del Vallés, S.A.

      Ответници: Administración General del Estado и Sapec Agro, S.A.

      Преюдициални въпроси

               1)

               Дали крайният срок, предвиден в Директива 2010/28/ЕС (1) чрез използване на израза „до 31 декември 2010 г.“ в член 3, параграф 1 или на израза „[д]о тази дата“ в член 3, параграф 1, втора алинея, отнасящ се също до датата 31 декември 2010 г., във връзка с шестмесечния срок, посочен в съображение 8 от Директива 2010/28/ЕС, представлява преклузивен срок в съответствие с целта на системата, установена с Директива 91/414/ЕИО (2) на Съвета от 15 юли 1991 година, който държавите членки нямат право да удължават, така че неговото изчисляване е изчерпателно уредено в тази директива?

               2)

               Ако бъде прието, че посоченият срок може да бъде удължаван, следва ли решението за това удължаване да се взема без съобразяване с конкретни процедурни правила относно подаването на молба за удължаване и неговото предоставяне или доколкото това е правомощие на държавите членки, които са адресати на разпоредбите относно предвидената в член 3, параграф 1 от посочената директива процедура, същите трябва да се произнасят в съответствие с националното си законодателство?

      (1)  Директива 2010/28/ЕС на Комисията от 23 април 2010 година за изменение на Директива 91/414/ЕИО на Съвета за включване на металаксил като активно вещество (ОВ L 104, 2010 Г., стр. 57).

      (2)  Директива на Съвета от 15 юли 1991 година относно пускането на пазара на продукти за растителна защита (ОВ L 230, 1991 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 10, стр. 30).


title: Дело T-353/12: Решение на Общия съд от 16 май 2013 г. — Aleris/СХВП — Carefusion 303(ALARIS) (Марка на Общността — Производство по отмяна — Словна марка на Общността „ALARIS“ — Реално използване на марката — Член 51, параграф 1, буква а) и параграф 2 от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               29.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 189/22

         Решение на Общия съд от 16 май 2013 г. — Aleris/СХВП — Carefusion 303(ALARIS)
   (Дело T-353/12) (1)

   (Марка на Общността - Производство по отмяна - Словна марка на Общността „ALARIS“ - Реално използване на марката - Член 51, параграф 1, буква а) и параграф 2 от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2013/C 189/44
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Aleris Holding AB (Стокхолм, Швеция) (представители: адв. A. Kylhammar и адв. K. Westerberg)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: P. Geroulakos)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Carefusion 303, Inc. (Сан Диего, Калифорния, Съединени щати)

      Предмет

   Жалба срещу решението на пети апелативен състав на СХВП от 11 май 2012 г. (преписка R 334/2011-5) относно производство по отмяна между Aleris Holding AB и Carefusion 303, Inc.

      Диспозитив

               1.

               Отменя решението на пети апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 11 май 2002 г. (преписка R 334/2011-5), доколкото с него се отхвърля искането за отмяна на марката „ALARIS“ за продукти, спадащи към клас 10, различни от средства за инжектиране, помпи с игли, обемни помпи, педали, термометри и термометри за еднократна употреба.

               2.

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3.

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 311, 13.10.2012 г.


title: Дело F-9/08: Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 10 септември 2009 г. — Rosenbaum/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Назначаване — Класиране в степен — Искане за ново класиране — Приложно поле на член 13 от приложение XIII към Правилника за персонала — Вземане предвид на професионалния опит — Назначаване на посочената в обявлението за конкурса степен — Член 31 от Правилника за персонала — Принцип на недопускане на дискриминация — Свобода на движение на работници)

text:
               7.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 267/83

         Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 10 септември 2009 г. — Rosenbaum/Комисия
   (Дело F-9/08) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Назначаване - Класиране в степен - Искане за ново класиране - Приложно поле на член 13 от приложение XIII към Правилника за персонала - Вземане предвид на професионалния опит - Назначаване на посочената в обявлението за конкурса степен - Член 31 от Правилника за персонала - Принцип на недопускане на дискриминация - Свобода на движение на работници)
   2009/C 267/150
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Eckehard Rosenbaum (Бон, Германия) (представител: H.-J. Rüber, Rechtsanwalt)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: J. Currall и B. Eggers)

      Страна, встъпила в подкрепа на исканията на ответника:: Съвет на Европейските общности (представители: M. Simm и M. Bauer)

      Предмет

   Публична служба — От една страна, отмяна на решението за класиране на жалбоподателя, чието име фигурира в списъка на успешно издържалите конкурс за назначаване като администратори на степен A7/A6, доколкото с него се определя степен AD 6/2, и, от друга страна, искане за ново класиране

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда г-н Rosenbaum да заплати направените от него както и от Комисията на Европейските общности съдебни разноски.

               3)

               Съветът на Европейския съюз понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 64, 8.3.2008 г., стр. 70.


title: Дело T-39/16: Решение на Общия съд от 6 април 2017 г. — Nanu-Nana Joachim Hoepp/EUIPO — Fink („NANA FINK“) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Международна регистрация, посочваща Европейския съюз — Фигуративна марка „NANA FINK“ — По-ранна словна марка на Европейския съюз „NANA“ — Липса на сходство между стоките — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Обхват на проверката, която трябва да извърши апелативният състав — Задължение за произнасяне по цялата жалба)

text:
               22.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 161/25

         Решение на Общия съд от 6 април 2017 г. — Nanu-Nana Joachim Hoepp/EUIPO — Fink („NANA FINK“)
   (Дело T-39/16) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Международна регистрация, посочваща Европейския съюз - Фигуративна марка „NANA FINK“ - По-ранна словна марка на Европейския съюз „NANA“ - Липса на сходство между стоките - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Обхват на проверката, която трябва да извърши апелативният състав - Задължение за произнасяне по цялата жалба))
   (2017/C 161/35)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Nanu-Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG (Бремен, Германия) (представител: T. Boddien, адвокат)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: A. Schifko)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Nadine Fink (Базел, Швейцария)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 12 ноември 2015 г. (преписка R 679/2014-1) относно производство по възражение между Nanu-Nana Joachim Hoepp и г-жа Fink

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на първи апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 12 ноември 2015 г. (преписка R 679/2014-1), относно производство по възражение между Nanu-Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG и г-жа Nadine Fink, доколкото апелативният състав не се е произнесъл по жалбата относно „скъпоценни метали и техните сплави“, спадащи към клас 14 по смисъла на ревизираната и изменена Ницската спогодба относно Международната класификация на стоките и услугите за регистрация на марки от 15 юни 1957 г. и посочени от фигуративната марка, предмет на международна регистрация № 1111651, посочваща Европейския съюз.

               2)

               Отхвърля жалбата в останалата част.

               3)

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски

      (1)  ОВ C 106, 21.3.2016 г.


title: Дело T-544/08: Решение на Общия съд от 12 декември 2014 г.  — Hansen & Rosenthal и H&R Wax Company Vertrieb/Комисия (Конкуренция — Картели — Пазар на парафинови восъци — Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО — Определяне на цените — Доказване на нарушението — Насоки относно метода за определяне на размера на глобите от 2006 г. — Право на защита — Изчисляване на стойността на продажбите — Тежест на нарушението — Забрана за прилагане с обратна сила — Равно третиране — Пропорционалност)

text:
               9.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/38

         Решение на Общия съд от 12 декември 2014 г. — Hansen & Rosenthal и H&R Wax Company Vertrieb/Комисия
   (Дело T-544/08) (1)

   ((Конкуренция - Картели - Пазар на парафинови восъци - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Определяне на цените - Доказване на нарушението - Насоки относно метода за определяне на размера на глобите от 2006 г. - Право на защита - Изчисляване на стойността на продажбите - Тежест на нарушението - Забрана за прилагане с обратна сила - Равно третиране - Пропорционалност))
   (2015/C 046/44)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподатели: Hansen & Rosenthal KG (Хамбург, Германия) и H&R Wax Company Vertrieb GmbH (Хамбург) (представители: J. Schulte, A. Lober и M. Dallmann, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално R. Sauer и K. Mojzesowicz, впоследствие M. Sauer и A. Antoniadis)

      Предмет

   Като главно искане, отмяна на Решение C(2008) 5476 окончателен на Комисията от 1 октомври 2008 година относно производство по член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/39.181 — Восъци за свещи) в частта относно жалбоподателите, както и — при условията на евентуалност — искане за отмяна или намаляване на размера на наложената им глоба

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Hansen & Rosenthal KG и H&R Wax Company Vertrieb GmbH понасят направените от тях съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 55, 7.3.2009 г.


title: Дело C-54/14: Преюдициално запитване от Juzgado de Primera Instancia Madrid (Испания), постъпило на 5 февруари 2014 г.  — Rafael Villafañez Gallego y María Pérez Anguio/Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, S.A.

text:
               5.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 135/20

         Преюдициално запитване от Juzgado de Primera Instancia Madrid (Испания), постъпило на 5 февруари 2014 г. — Rafael Villafañez Gallego y María Pérez Anguio/Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, S.A.
   (Дело C-54/14)
   2014/C 135/23
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Juzgado de Primera Instancia no 34 de Madrid

      Страни в главното производство

      Ищец: Rafael Villafañez Gallego y María Pérez Anguio

      Ответник: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, S.A.

      Преюдициални въпроси

               1)

               Следва ли член 3, параграфи 1 и 2 от Директива 93/13/ЕИО (1) на Съвета от 5 април 1993 година да се тълкува в смисъл, че договореност между банката и потребителя кредитополучател, съгласно която освен изменение в условията, свързани с праговете на лихвените проценти, на потребителя се възлага и задължението да поеме разходите, произтичащи от изменението на нотариалния акт за кредит и учредяване на ипотека, подписан между банката и потребителя, което изменение е предложено като един от двата възможни варианта за промяна на финансовите условия на ипотечния кредит и е прието доброволно от потребителя в резултат на споразумение, постигнато след преговори между банката и взаимоспомагателната каса, в която потребителят членува, и което споразумение е в полза и интерес на членовете на тази взаимоспомагателна каса, представлява индивидуално договорена клауза?

               2)

               Ако отговорът на предходния въпрос е отрицателен, следва ли член 3, параграф 1 във връзка с член 6, параграф 1 от Директива 93/13/ЕИО да се тълкува по отношение на неравноправния характер на клаузата в смисъл че предвид целта и предмета на споразумението между банката и взаимоспомагателната каса не допуска договореност като описаната в предишния въпрос?

      (1)  Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори (ОВ L 95, стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273).


title: Дело T-78/14: Жалба, подадена на 4 февруари 2014 г.  — Benediktinerabtei St. Bonifaz/СХВП — Andechser Molkerei Scheitz (Genuß für Leib & Seele KLOSTER Andechs SEIT 1455)

text:
               5.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 135/46

         Жалба, подадена на 4 февруари 2014 г. — Benediktinerabtei St. Bonifaz/СХВП — Andechser Molkerei Scheitz (Genuß für Leib & Seele KLOSTER Andechs SEIT 1455)
   (Дело T-78/14)
   2014/C 135/59
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Benediktinerabtei St. Bonifaz Köperschaft des öffentlichen Rechts (Мюнхен, Германия) (представители: G. Würtenberger и R. Kunze, Rechtsanwälte)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Andechser Molkerei Scheitz GmbH (Андекс, Германия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 14 ноември 2013 г., постановено по преписка R 1272/2012-1 относно производство по възражение № B 1 754 228 (заявка за марка на Общността № 9 255 811),

               —

               да осъди Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят.

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка, съдържаща словните елементи „Genuß für Leib & Seele KLOSTER Andechs SEIT 1455“ за стоки от клас 29 (заявка за марка на Общността № 9 255 811)

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Andechser Molkerei Scheitz GmbH

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: национална фигуративна марка и фигуративна марка на Общността, съдържащи словните елементи „ANDECHSER NATUR“ и „ANDECHSER NATUR SEIT 1908“ за стоки и услуги от класове 29 и 35.

      Решение на отдела по споровете: уважава възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания:

               —

               нарушение на член 75, първо изречение от Регламент № 207/2009,

               —

               нарушение на член 76, параграф 1, второ изречение от Регламент № 207/2009,

               —

               нарушение на член 75, второ изречение от Регламент № 207/2009,

               —

               нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-397/08: Определение на председателя на пети състав на Съда от 23 септември 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Португалска република

text:
               16.1.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 11/19

         Определение на председателя на пети състав на Съда от 23 септември 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Португалска република
   (Дело C-397/08) (1)

   2010/C 11/35

      Език на производството: португалски

   Председателят на пети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 272, 25.10.2008 г.


title: Дело T-508/09: Определение на Общия съд от 26 март 2012 г. — Cañas/Комисия (Конкуренция — Антидопингови правила — Решение за отхвърляне на жалба — Преустановяване на професионална дейност — Отпадане на правния интерес — Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)

text:
               26.5.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 151/28

         Определение на Общия съд от 26 март 2012 г. — Cañas/Комисия
   (Дело T-508/09) (1)

   (Конкуренция - Антидопингови правила - Решение за отхвърляне на жалба - Преустановяване на професионална дейност - Отпадане на правния интерес - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)
   2012/C 151/45
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Guillermo Cañas (Буенос Айрес, Аржентина) (представители: първоначално F. Laboulfie и C. Aguet, впоследствие Y. Bonnard, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: P. Van Nuffel и F. Ronkes Agerbeek, подпомагани от J. Derenne, avocat)

      Страни, встъпили в подкрепа на исканията на ответника: Agence mondiale antidopage (Лозана, Швейцария) (представители: G. Berrisch, avocat, D. Cooper, solicitor и N. Chesaites, barrister) и ATP Tour, Inc. (Wilmington, Delaware, Съединени американски щати) (представители: B. van de Walle de Ghelcke и J. Marchandise, avocats)

      Предмет

   Жалба за отмяна на Решение C(2009) 7809 на Комисията от 12 октомври 2009 година по преписка COMP/39471, с което поради липса на достатъчен интерес за Общността се отхвърля жалба за нарушение на член 81 ЕО и член 82 ЕО от страна на Agence mondiale antidopage, ATP Tour, Inc. и Fondation Conseil international de l'arbitrage en matière de sport (CIAS)

      Диспозитив

               1.

               Липсва основание за постановяване на съдебно решение по същество.

               2.

               Guillermo Cañas понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия.

               3.

               Agence mondiale antidopage и ATP Tour, Inc понасят направените от тях съдебни разноски.

               4.

               Липсва основание за постановяване на съдебно решение по молбата за встъпване на European Elite Athletes Association.

      (1)  ОВ C 80, 27.3.2010 г.


title: Дело C-403/07: Искане за преюдициално заключение, направено от Bundesfinanzhofs (Германия) на 31 август 2007 г. — Metherma GmbH & Co.KG./Hauptzollamt Düsseldorf

text:
               24.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 283/13

         Искане за преюдициално заключение, направено от Bundesfinanzhofs (Германия) на 31 август 2007 г. — Metherma GmbH & Co.KG./Hauptzollamt Düsseldorf
   (Дело C-403/07)
   (2007/C 283/22)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Bundesfinanzhofs
   Страни в главното производство

      Ищец: Metherma GmbH & Co.KG

      Ответник: Hauptzollamt Düsseldorf
   Преюдициални въпроси
   Тълкуване на Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (1).
   Могат ли „само получените чрез синтероване“ пръти от волфрам или молибден, които принадлежат към подпозиции 8101 94 00 съответно 8102 94 00 от комбинираната номенклатура да се превърнат чрез раздробяване или разбиване в отломки, които принадлежат към подпозиции 8101 97 00 съответно 8102 97 00?

      (1)  ОВ L 256, стр. 1.


title: Дело C-535/16: Определение на Съда (десети състав) от 27 април 2017 г. (преюдициално запитване от Tribunalul Specializat Mureș — Румъния) — Michael Tibor Bachman/FAER IFN SA (Преюдициално запитване — Член 99 от Процедурния правилник на Съда — Защита на потребителите — Директива 93/13/ЕИО — Член 2, буква б) — Неравноправни клаузи в сключените с потребителите договори — Понятие „потребител“ — Физическо лице, сключило договор за новация с кредитна институция с цел погасяване на задължения за връщане на кредити, договорени от търговско дружество с тази институция)

text:
               3.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/15

         Определение на Съда (десети състав) от 27 април 2017 г. (преюдициално запитване от Tribunalul Specializat Mureș — Румъния) — Michael Tibor Bachman/FAER IFN SA
   (Дело C-535/16) (1)

   ((Преюдициално запитване - Член 99 от Процедурния правилник на Съда - Защита на потребителите - Директива 93/13/ЕИО - Член 2, буква б) - Неравноправни клаузи в сключените с потребителите договори - Понятие „потребител“ - Физическо лице, сключило договор за новация с кредитна институция с цел погасяване на задължения за връщане на кредити, договорени от търговско дружество с тази институция))
   (2017/C 213/17)
   Език на производството: румънски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunalul Specializat Mureș

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Michael Tibor Bachman

      Ответник: FAER IFN SA

      Диспозитив

   Член 2, буква б) от Директива № 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори трябва да се тълкува в смисъл, че физическо лице, което по силата на договор за новация поема пред кредитна институция задължение за погасяване на кредити, първоначално отпуснати на дадено дружество за целите на неговата дейност, може да се приеме за потребител по смисъла на тази разпоредба когато това физическо лице няма явна връзка със съответното дружество, но е постъпило по този начин поради връзките, които има, извън дейността си по занятие, с лицето, което е управител на дружеството, както и с лицето, подписало акцесорни договори към първоначалните договори за кредит (договори за поръчителство, договор за обезпечение върху недвижим имот/за ипотека).

      (1)  ОВ C 38, 6.2.2017 г.


title: Дело C-381/13 P: Жалба, подадена на 3 юли 2013 г. от Associação de Empresas de Construção e Obras Públicas e Serviços (Aecops срещу решението, постановено от Общия съд (седми състав) на 19 април 2013 г. по дело T-53/11, Associação de Empresas de Construção e Obras Públicas e Serviços (Aecops)/Комисия

text:
               7.9.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 260/33

         Жалба, подадена на 3 юли 2013 г. от Associação de Empresas de Construção e Obras Públicas e Serviços (Aecops срещу решението, постановено от Общия съд (седми състав) на 19 април 2013 г. по дело T-53/11, Associação de Empresas de Construção e Obras Públicas e Serviços (Aecops)/Комисия
   (Дело C-381/13 P)
   2013/C 260/61
   Език на производството: португалски

      Страни

      Жалбоподател: Associação de Empresas de Construção e Obras Públicas e Serviços (Aecops) (представители: N. Morais Sarmento и L. Pinto Monteiro, advogados)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени изцяло решението на Общия съд;

               —

               да се отмени изцяло оспорваното решение;

               —

               да се осъди Комисията да заплати направените от нея съдебни разноски и тези на жалбоподателя.

      Правни основания и основни доводи

      Неспазване на разумния срок за приемане на решение

   i)   Погасяване по давност на производството
   Жалбоподателят твърди, че оспорваното решение е прието след изтичането на четиригодишния давностен срок за производството, предвиден в член 3 от Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 (1) на Съвета. Освен това, включително в случай, че е имало прекъсване на погасителната давност, е изтекъл и двукратния давностен срок без да е прието някакво решение в съответствие с предвиденото в член 3, параграф 1, четвърта алинея от посочения регламент. Тъй като съответното право е било погасено по давност оспорваното решение трябва да се обяви за незаконосъобразно и не може да бъде изпълнено.
   ii)   Нарушение на принципа на правна сигурност
   Според жалбоподателя фактът, че Комисията е позволила да изтекат повече от 20 години между нередностите, които му се вменяват, и приемането на оспорваното решение, е равнозначен на нарушение на принципа на правна сигурност. Този основен принцип на правния ред на Европейския съюз предвижда, че всички лица имат право техните въпроси да бъдат разгледани от институциите на Съюза в разумен срок.
   iii)   Нарушение на правото на защита
   Жалбоподателят твърди, че е нарушено неговото право на защита, доколкото повече от 20 години са изтекли между нередностите, които му се вменяват, и приемането на окончателното решение, поради което той е бил лишен от правото да представи своевременно своето становище, тоест в момент, в който все още е разполагал с документите, позволяващи му да оправдае разходите, които Комисията е обявила за неподлежащи на възстановяване.

      (1)  Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 на Съвета от 18 декември 1995 година относно защитата на финансовите интереси на Европейските общности (ОВ L 312, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 1, стр. 166).


title: Дело C-244/13: Решение на Съда (втори състав) от 10 юли 2014 г. (преюдициално запитване от High Court of Ireland — Ирландия) — Ewaen Fred Ogieriakhi/Minister for Justice and Equality, Irlande, Attorney General, An Post (Преюдициално запитване — Директива 2004/38/ЕО — Член 16, параграф 2 — Право на постоянно пребиваване на членовете на семейството на гражданин на Съюза, които са граждани на трета страна — Прекратяване на съвместното съжителство на съпрузите — Незабавно започване на съжителство с други партньори през петгодишния непрекъснат период на пребиваване — Регламент (ЕИО) № 1612/68 — Член 10, параграф 3 — Условия — Нарушаване от държава членка на правото на Съюза — Проверка на естеството на разглежданото нарушение — Необходимост от преюдициално запитване)

text:
               15.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 315/15

         Решение на Съда (втори състав) от 10 юли 2014 г. (преюдициално запитване от High Court of Ireland — Ирландия) — Ewaen Fred Ogieriakhi/Minister for Justice and Equality, Irlande, Attorney General, An Post
   (Дело C-244/13) (1)

   ((Преюдициално запитване - Директива 2004/38/ЕО - Член 16, параграф 2 - Право на постоянно пребиваване на членовете на семейството на гражданин на Съюза, които са граждани на трета страна - Прекратяване на съвместното съжителство на съпрузите - Незабавно започване на съжителство с други партньори през петгодишния непрекъснат период на пребиваване - Регламент (ЕИО) № 1612/68 - Член 10, параграф 3 - Условия - Нарушаване от държава членка на правото на Съюза - Проверка на естеството на разглежданото нарушение - Необходимост от преюдициално запитване))
   2014/C 315/22
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   High Court of Ireland

      Страни в главното производство

      Ищец: Ewaen Fred Ogieriakhi

      Ответници: Minister for Justice and Equality, Irlande, Attorney General, An Post

      Диспозитив

               1)

               Член 16, параграф 2 от Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки, за изменение на Регламент (ЕИО) № 1612/68 и отменяща Директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО, трябва да се тълкува в смисъл, че гражданинът на трета страна, който през непрекъснат петгодишен период преди датата на транспониране на тази директива е пребивавал в държава членка в качеството на съпруг на гражданин на Съюза, работещ в посочената държава членка, трябва да се счита за придобил правото на постоянно пребиваване, предвидено в тази разпоредба, въпреки че през споменатия период съпрузите са решили да се разделят и са заживели с други партньори, а обитаваното от гражданина на третата страна жилище вече не е било нито предоставено, нито осигурено на това лице от съпруга му, гражданин на Съюза.

               2)

               Обстоятелството, че по иск за обезщетение поради нарушение на правото на Съюза националната юрисдикция е счела за необходимо да отправи преюдициално запитване относно разглежданото в главното производство право на Съюза, не трябва да се приема за определящ фактор при преценката дали държавата членка е извършила явно нарушение на това право.

      (1)  ОВ C 189, 29.6.2013 г.


title: Дело C-27/08: Решение на Съда (пети състав) от 30 април 2009 г. (преюдициално запитване от Bundesverwaltungsgericht, Германия) — BIOS Naturprodukte GmbH/Saarland (Директива 2001/83/ЕО — Член 1, точка 2, буква б) — Понятие за лекарствен продукт според функцията му — Дозировка на продукта — Нормални условия на употреба — Риск за здравето — Свойство да възстановява, коригира или променя физиологичните функции на хората)

text:
               4.7.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 153/10

         Решение на Съда (пети състав) от 30 април 2009 г. (преюдициално запитване от Bundesverwaltungsgericht, Германия) — BIOS Naturprodukte GmbH/Saarland
   (Дело C-27/08) (1)

   (Директива 2001/83/ЕО - Член 1, точка 2, буква б) - Понятие за лекарствен продукт според функцията му - Дозировка на продукта - Нормални условия на употреба - Риск за здравето - Свойство да възстановява, коригира или променя физиологичните функции на хората)
   2009/C 153/20
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesverwaltungsgericht

      Страни в главното производство

      Ищец: BIOS Naturprodukte GmbH

      Ответник: Saarland

      Предмет

   Преюдициално запитване — Bundesverwaltungsgericht — Тълкуване на член 1, точка 2 от Директива 2001/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 година за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба (ОВ L 311, стр. 67; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 33, стр. 3), изменена с Директива 2004/27/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година (ОВ L 136, стр. 34; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 44, стр. 116) — Понятие за лекарствен продукт — Продукт, който има терапевтично действие, когато се използва във висока доза и който може да бъде вреден за здравето в по-ниска доза като тази, препоръчана от производителя — Екстракт от boswellia

      Диспозитив

   Член 1, точка 2 от Директива 2001/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 година за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба, изменена с Директива 2004/27/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година, трябва да се тълкува в смисъл, че продукт, в чийто състав влиза вещество с физиологично действие при употреба в определена доза, не е лекарствен продукт според функцията му, когато предвид съдържанието на активни вещества в него и при нормални условия на употреба той представлява риск за здравето, без обаче да може да възстановява, коригира или променя физиологичните функции на хората.

      (1)  ОВ C 92, 12.4.2008 г.


title: Дело C-477/06: Искане за даване на преюдициално заключение, представено от Trimeles Efeteion Athinon (Гърция) на 21 ноември 2006 г. — Kokkoris D. Tsánas K. E.P.E. e.a./GlaxoSmithKline AEVE Farmakeftikon Proïonton

text:
               27.1.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 20/8

         Искане за даване на преюдициално заключение, представено от Trimeles Efeteion Athinon (Гърция) на 21 ноември 2006 г. — Kokkoris D. Tsánas K. E.P.E. e.a./GlaxoSmithKline AEVE Farmakeftikon Proïonton
   (Дело C-477/06)
   (2007/C 20/11)
   Език на производството: гръцки
   Препращаща юрисдикция
   Trimeles Efeteion Athinon (Гърция)
   Страни в главното производство

      Ищец: Kokkoris D. Tsánas K. EPE e.a.

      Ответник: GlaxoSmithKline AEVE Farmakeftikon Proïonton
   Преюдициални въпроси

               1)

               Когато отказът на предприятие с господстващо положение да изпълни изцяло заявките на търговци на фармацевтични продукти на едро, е продиктуван от намерението му да ограничи износната им дейност и по такъв начин да намали вредите, нанесени му от паралелната търговия, представлява ли отказът per se злоупотреба по смисъла на член 82 ЕО? Свързан ли е отговорът на този въпрос с факта, че паралелната търговия носи големи печалби за търговците на едро поради ценовите разлики, произтичащи от намесата на държавата, в държавите-членки на Европейския съюз, тоест от факта, че на фармацевтичния пазар не са налице условия на истинска конкуренция, а има силна държавна намеса? На последно място, уместно ли е националният съдия да прилага по един и същи начин общностните конкурентноправни норми както към конкурентно функциониращи пазари, така и към тези, при които конкуренцията е нарушена поради намеса от страна на държавата?

               2)

               Ако Съдът счита, че поради посочените по-горе причини ограничаването на паралелната търговия не съставлява практика на злоупотреба във всеки случай, в който то е наложено от предприятие с господстващо положение, как може да се прецени дали е налице злоупотреба? По-специално:

               2.1)

               Уместно ли е да се използват за критерии процентното надвишаване на обичайното вътрешно потребление и/или загубите, понесени от предприятие с господстващо положение спрямо общия му оборот и общата му печалба? При положителен отговор на този въпрос, по какъв начин трябва да се определят процентният размер на надвишение и този на загубите (последният — определен като процент от оборота и общите печалби), над които въпросното поведение би могло да се квалифицира като злоупотреба?

               2.2)

               Подходящо ли е да се използва подход, основан на преценка на интересите и ако това е така кои са интересите, които подлежат на такава преценка? По-конкретно:

                           а)

                           свързан ли е отговорът на въпроса с факта, че крайният пациент-потребител получава ограничени финансови ползи от паралелната търговия?

                           б)

                           трябва ли да се отчита, и до каква степен, интереса на социалноосигурителните органи от по-евтини лекарствени продукти?

               2.3)

               Какви други критерии и подходи е уместно да се прилагат в настоящия случай?


title: Дело C-592/15: Решение на Съда (четвърти състав) от 15 февруари 2017 г. (преюдициално запитване от Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Обединено кралство) — Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs/British Film Institute (Преюдициално запитване — Данък върху добавената стойност — Шеста директива 77/388/ЕИО — Член 13, A, параграф 1, буква н) — Случаи на освобождаване на някои културни услуги — Липса на директен ефект — Определяне на освободените културни услуги — Свобода на преценка на държавите членки)

text:
               10.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 112/9

         Решение на Съда (четвърти състав) от 15 февруари 2017 г. (преюдициално запитване от Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Обединено кралство) — Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs/British Film Institute
   (Дело C-592/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Данък върху добавената стойност - Шеста директива 77/388/ЕИО - Член 13, A, параграф 1, буква н) - Случаи на освобождаване на някои културни услуги - Липса на директен ефект - Определяне на освободените културни услуги - Свобода на преценка на държавите членки))
   (2017/C 112/13)
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

      Ответник: British Film Institute

      Диспозитив

   Член 13, A, параграф 1, буква н) от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, който предвижда освобождаването на „някои културни услуги“, трябва да се тълкува в смисъл, че няма директен ефект, така че при липсата на транспониране публичноправен субект или друга културна организация, призната от съответната държава членка и предоставяща културни услуги, не може да се позовава пряко на тази разпоредба.

      (1)  ОВ C 27, 25.1.2016 г.


title: Дело T-164/13: Определение на Общия съд от 12 юли 2013 г. — Sun Capital Partners/СХВП — Sun Capital Partners (SUN CAPITAL)

text:
               12.10.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 298/11

         Определение на Общия съд от 12 юли 2013 г. — Sun Capital Partners/СХВП — Sun Capital Partners (SUN CAPITAL)
   (Дело T-164/13) (1)

   2013/C 298/19
   Език на производството: английски
   Председателят на първи състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 147, 25.5.2013 г.


title: Дело T-556/08: Жалба, подадена на 17 декември 2008 г.  — Slovenská pošta/Комисия на Европейските общности

text:
               7.3.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 55/35

         Жалба, подадена на 17 декември 2008 г. — Slovenská pošta/Комисия на Европейските общности
   (Дело T-556/08)
   (2009/C 55/64)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Slovenská pošta a.s. (Banská Bystrica, Словашка република) (представители: O. Brouwer, C. Schillemans, M. Knapen, lawyers)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени обжалваното решение;

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   С настоящата жалба жалбоподателят иска отмяна съгласно член 230 ЕО на Решение на Комисията C(2008) 5912 окончателен от 7 октомври 2008 година (Дело COMP/39.562 — Slovakian Postal Law), в което Комисията приема, че словашкото законодателство относно пощите, свързано с хибридните пощенски услуги, противоречи на член 86, параграф 1 във връзка с член 82 ЕО, доколкото запазва за жалбоподателя доставянето на кореспонденция с хибридна поща.
   Жалбоподателят изтъква четири правни основания в подкрепа на исканията си.
   На първо място той посочва, че Комисията е нарушила общностноправния принцип на добра администрация, като не е проучила надлежно всички въпросни факти и интереси, като според жалбоподателя обжалваното решение се основава на определен брой предположения. По-нататък жалбоподателят изтъква, че Комисията е нарушила задължението за мотивиране по член 253 ЕО.
   На второ място жалбоподателят твърди, че Комисията е нарушила неговото право да бъде изслушан.
   На трето място той поддържа, че Комисията е допуснала явни грешки — фактически и при прилагане на правото, при преценката и тълкуването на законосъобразността на предоставянето на изключителни права в пощенския сектор, в резултат на което тя е приложила неправилно членове 86 ЕО и 82 ЕО.
   На четвърто място жалбоподателят посочва, че като е приела изцяло различен и безпрецедентен подход по отношение на определението за съответен пазар, Комисията е нарушила принципите на правна сигурност и на защита на оправданите правни очаквания.


title: Дело C-395/07: Решение на Съда (осми състав) от 5 юни 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Федерална република Германия (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Директива 2004/48/ЕО — Упражняване на права върху интелектуална собственост — Липса на транспониране в предвидения срок)

text:
               19.7.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 183/5

         Решение на Съда (осми състав) от 5 юни 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Федерална република Германия
   (Дело C-395/07) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 2004/48/ЕО - Упражняване на права върху интелектуална собственост - Липса на транспониране в предвидения срок)
   (2008/C 183/08)
   Език на производството: немски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: W. Wils и H. Krämer, agents)

      Ответник: Федерална република Германия (представител: M. Lumma, agent)
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Не са приети в предвидения срок необходимите разпоредби за съобразяване с Директива 2004/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно упражняването на права върху интелектуална собственост (ОВ L 157, стр. 45 и — поправка — L 195, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 2, стр. 56)
   Диспозитив

               1)

               Като не е приела в предвидения срок необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби за съобразяване с Директива 2004/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно упражняването на права върху интелектуална собственост, Федерална република Германия не е изпълнила задълженията си по тази директива.

               2)

               Осъжда Федерална република Германия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 247, 20.10.2007 г.


title: Дело C-438/05: Решение на Съда (голям състав) от 11 декември 2007 г. (преюдициално запитване от Court of Appeal (Civil Division — Обединеното кралство)/International Transport Workers' Federation, Finnish Seamen's Union/Viking Line ABP или Viking Line Eesti (Морски транспорт — Право на установяване — Основни права — Общи цели на социалната политика на Общността — Колективно действие на синдикална организация срещу частно предприятие — Колективен трудов договор, който е от естество да възпре регистрирането на плавателен съд под флага на друга държава-членка)

text:
               23.2.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 51/11

         Решение на Съда (голям състав) от 11 декември 2007 г. (преюдициално запитване от Court of Appeal (Civil Division — Обединеното кралство)/International Transport Workers' Federation, Finnish Seamen's Union/Viking Line ABP или Viking Line Eesti
   (Дело C-438/05) (1)

   (Морски транспорт - Право на установяване - Основни права - Общи цели на социалната политика на Общността - Колективно действие на синдикална организация срещу частно предприятие - Колективен трудов договор, който е от естество да възпре регистрирането на плавателен съд под флага на друга държава-членка)
   (2008/C 51/17)
   Език на производството: английски
   Препращаща юрисдикция
   Court of Appeal (Civil Division)
   Страни в главното производство

      Ищец: International Transport Workers' Federation, Finnish Seamen's Union
   Ответник: Viking Line ABP, Ou Viking Line Eesti
   Предмет
   Преюдициално запитване — Court of Appeal, Civil Division — Тълкуване на член 43 ЕО и на Регламент (ЕИО) № 4055/86 на Съвета от 22 декември 1986 година относно прилагането на принципа на свободното предоставяне на услуги по отношение на морския транспорт между държави-членки и между държави-членки и трети страни (ОВ L 378, стр. 1) — Колективно действие на синдикална организация срещу частно предприятие с цел да се принуди последното да сключи колективен трудов договор, който обезсмисля всяка възможност плавателните съдове на това предприятие да променят флага си в полза на флага на друга държава-членка — Приложимост на член 43 ЕИ и/или на Регламент № 4055/86 по силата на дял XI от Договора за ЕО и на Решение C-67/96 по дело Albany — Възможност за предприятие да може да се позове на разпоредбите на член 43 ЕО и/или на Регламент № 4055/86 срещу друго предприятие, включително срещу синдикална организация по повод на нейно колективно действие.
   Диспозитив

               1)

               Член 43 ЕО трябва да се тълкува в смисъл, че по принцип не е изключено от приложното поле на този член колективно действие, започнато от синдикат или от обединение на синдикати срещу частно предприятие с цел да се принуди последното да сключи колективен трудов договор, чието съдържание е от естество да го разубеди да се възползва от свободата на установяване.

               2)

               Член 43 ЕО е от естество да предостави на частно предприятие права, които могат да се противопоставят на синдикат или на сдружение на синдикати.

               3)

               Член 43 ЕО трябва да се тълкува в смисъл, че колективни действия като разглежданите в главното производство, които целят да принудят частно предприятие, чието седалище е разположено в определена държава-членка, да сключи колективен трудов договор със синдикат, установен в тази държава-членка и да приложи съдържащите се в този договор уговорки спрямо наетите от дъщерно дружество на посоченото предприятие лица, установен в друга държава-членка, представляват ограничения по смисъла на посочения член.
               Тези ограничения по принцип могат да се оправдаят със защита, свързана с императивно съображение от обществен интерес, като защитата на работниците, при условие че се установи, че ограниченията могат да гарантират постигането на преследваната легитимна цел и не надвишават необходимото за постигане на тази цел.

      (1)  ОВ C 60, 11.3.2006 г.


title: Дело C-195/08: Преюдициално запитване, отправено от Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Република Литва) на 14 май 2008 г. — Inga Rinau/Michael Rinau

text:
               5.7.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/27

         Преюдициално запитване, отправено от Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Република Литва) на 14 май 2008 г. — Inga Rinau/Michael Rinau
   (Дело C-195/08)
   (2008/C 171/42)
   Език на производството: литовски
   Препращаща юрисдикция
   Lietuvos Aukščiausiasis Teismas
   Страни в главното производство

      Ищец: Inga Rinau

      Ответник: Michael Rinau
   Преюдициални въпроси

               1)

               Може ли заинтересовано лице по смисъла на член 21 от Регламент № 2201/2003 (1) да иска непризнаване на съдебно решение, ако няма подадена молба за признаването на същото?

               2)

               При утвърдителен отговор на първия въпрос, дали при разглеждане на искането за непризнаване на решение, предявено от лице, по отношение на което това решение подлежи на изпълнение, националната юрисдикция е длъжна да приложи член 31, параграф 1 от Регламент № 2201/2003, който предвижда, че „лицето, срещу което се иска изпълнението, на този етап на производството няма право да представя факти по молбата“?

               3)

               Дали националната юрисдикция, пред която носителят на родителска отговорност подава искането за непризнаване на решението на юрисдикцията на държавата-членка на произхода — с което се разпорежда връщане към държавата на произхода на дете, което пребивава при носителя на родителски права и по отношение на което е издадено удостоверение съгласно член 42 от Регламент № 2201/2003 — трябва да го разгледа на основание разпоредбите на глава III, раздели 1 и 2 от Регламент № 2201/2003, както предвижда член 40, параграф 2 от посочения регламент?

               4)

               Какво е значението на установеното в член 21, параграф 3 от Регламент № 2201/2003 условие „без да се засягат разпоредбите на раздел 4“?

               5)

               Дали приемането на решение за връщане на детето и издаването на удостоверение по член 42 от Регламент № 2201/2003 от страна на юрисдикцията на държавата-членка на произхода, след като юрисдикцията на държавата-членка, където детето е било неправомерно задържано е приела решение за връщането му в държавата на произхода, е в съответствие с целите и процедурите на Регламент № 2201/2003?

               6)

               Дали предвидената в член 24 от Регламент № 2201/2003 забрана за преразглеждане на компетентността на съда, който е постановил решението означава, че националната юрисдикция — пред която е предявено искането за признаване или за непризнаване на съдебно решение на чуждестранна юрисдикция и която не може да преразгледа компетентността на юрисдикцията на държавата-членка на произхода и не може да установи други посочени в член 23 от Регламент № 2201/2003 основания за непризнаване на съдебни решения — е длъжна да признае решението на юрисдикцията на държавата-членка на произхода за връщане на детето, ако юрисдикцията на държавата-членка на произхода не е спазила определената в регламента процедура при решаване на въпроса за връщането на детето?

      (1)  Регламент (ЕО) № 2201/2003 на Съвета от 27 ноември 2003 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по брачни дела и делата, свързани с родителската отговорност, с който се отменя Регламент (ЕО) № 1347/2000, ОВ L 338, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 183.


title: Дело T-298/09: Жалба, подадена на 22 юли 2009 г. — Evropaïki Dynamiki/Комисия

text:
               26.9.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 233/19

         Жалба, подадена на 22 юли 2009 г. — Evropaïki Dynamiki/Комисия
   (Дело T-298/09)
   2009/C 233/35
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Атина, Гърция) (представители: N. Korogiannakis и M. Dermitzakis, lawyers)

      Ответник: Комисия на Европейските общности

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отменят решенията на Комисията да класира офертите, подадени от жалбоподателя във връзка с откритата процедура за възлагане на обществена поръчка EAC/01/2008 за външно обслужване по образователни програми (ESP-ISEP) партида 1 „Развитие и поддръжка на информационни системи“ и партида 2 „Проучване, тестване, обучение и поддръжка във връзка с информационни системи“ (ОВ 2008/S 158-212752), на второ място съгласно механизма за възлагане на поръчката по реда на класиране на кандидатите, които са съобщени на жалбоподателя с две отделни писма от 12 май 2009 г., както и всички свързани с тях последващи решения на Комисията, включително решението за сключване на съответните договори с определените за изпълнители оференти,

               —

               да се осъди Комисията да заплати на жалбоподателя обезщетение в размер на 9 554 480 EUR за вредите, претърпени от него в резултат от въпросната процедура за възлагане на обществена поръчка;

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски, направени от жалбоподателя във връзка с настоящата жалба, дори ако тя бъде отхвърлена.

      Правни основания и основни доводи

   По настоящото дело жалбоподателят иска да се отмени решението на ответника да класира неговите оферти, подадени във връзка с откритата процедура за възлагане на обществена поръчка за външно обслужване по образователни програми (ESP-ISEP) (EAC/01/2008), на второ място съгласно механизма за възлагане на поръчката по реда на класиране на кандидатите и да сключи съответните договори с определените за изпълнители оференти. Освен това жалбоподателят претендира обезщетение за вредите, които твърди, че е претърпял в резултат от процедурата за възлагане на обществена поръчка.
   В подкрепа на исканията си жалбоподателят излага следните правни основания.
   На първо място жалбоподателят твърди, че ответникът е нарушил принципите на добра администрация и на равно третиране, тъй като не е спазил критериите за отстраняване, предвидени в член 93, параграф 1 и член 94 от Финансовия регламент (1), като не е отстранил от участие в процедурата за възлагане на обществена поръчка един от членовете на спечелилия консорциум, който не изпълнява договорните си задължения към ответника. С това ответникът е нарушил и членове 133a и 134 от Правилата за прилагане (2).
   На второ място жалбоподателят твърди, че ответникът е нарушил член 100, параграф 2 от Финансовия регламент като не е изложил надлежно мотиви. Според жалбоподателя обясненията на Комисията са общи, подвеждащи и неясни.
   На трето място жалбоподателят поддържа, че Комисията незаконосъобразно, в нарушение на член 130 от Финансовия регламент и на принципите на добра администрация, прозрачност и равно третиране е продължила действието на процедурите за възлагане на обществени поръчки.

      (1)  Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 година относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (ОВ L 248, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 198)

      (2)  Регламент (ЕО, Евратом) № 2342/2002 на Комисията от 23 декември 2002 година относно определянето на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета относно Финансовия регламент, приложим към общия бюджет на Европейските общности, изменен с Регламент (ЕО, Евратом) № 478/2007 от 23 април 2007 година (ОВ L 111, стр. 13)


title: Дело C-216/11: Иск, предявен на 10 май 2011 г. — Европейска комисия/Френска република

text:
               30.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 226/11

         Иск, предявен на 10 май 2011 г. — Европейска комисия/Френска република
   (Дело C-216/11)
   2011/C 226/22
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: W. Mölls и O. Beynet)

      Ответник: Френска република

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като използва чисто количествен критерий за преценката дали физическите лица държат с търговска цел тютюневи изделия от друга държава членка и като прилага този критерий за всеки личен автомобил (а не за всяко лице) и общо за всички тютюневи изделия, с което на практика възпрепятства физическите лица да внасят тютюневи изделия от друга държава членка, когато внасяното количество надвишава два килограма на личен автомобил, Френската република не изпълнява задълженията си по Директива 92/12/ЕИО на Съвета от 25 февруари 1992 година (1), и в частност по членове 8 и 9 от нея, както и по член 34 от Договора за функционирането на Европейския съюз,

               —

               Френската република да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   На първо място, Комисията твърди, че ответникът използва единствено количествен критерий, за да определи дали е налице нарушение, докато равнищата, посочени в член 9, параграф 2 от Директива 92/12 (и в член 32, параграф 3 от Директива 2008/118 (2) са само примерни и в никакъв случай не следва да са единственият критерий, по който се определя дали физическото лице, което превозва тютюна, го държи с търговска цел или за собствено ползване.
   Освен това Комисията посочва, че праговете от 1 и 2 kg, предвидени в членове 575 G и H от Общия данъчен кодекс (Code général des impôts), се прилагат за всички държани тютюневи изделия (цигари, тютюн за пушене, пури и пр.), докато предвидените в директивите минимални равнища са кумулативни примерни равнища за всеки отделен вид тютюневи изделия.
   Ищецът също така отбелязва, че френската правна уредба въвежда ограничения за всеки автомобил, а не за всяко лице, поради което превозваните в един и същ автомобил количества на практика се разглеждат общо, независимо колко души пътуват с автомобила.
   На второ място, ищецът твърди, че е извършено нарушение на член 34 ДФЕС, доколкото националните разпоредби възпрепятстват вноса на определени количества тютюневи изделия от други държави членки във Франция, въпреки че заинтересованите лица държат тези изделия за собствено ползване. Поради това въпросните разпоредби съставляват „мерки с равностоен на количествени ограничения върху вноса ефект“, които имат за цел или резултат по-неблагоприятно третиране на стоките от други държави членки.
   На трето място, Комисията отхвърля съображенията, с които ответникът обосновава взетите мерки, а именно че няма хармонизация на европейско равнище в данъчната област и че е необходимо да се гарантира целта за закрила на общественото здраве чрез засилване на борбата срещу тютюнопушенето.

      (1)  Директива 92/12/ЕИО на Съвета от 25 февруари 1992 година относно общия режим за продукти, подлежащи на облагане с акциз, и държането, движението и мониторинга на такива продукти (ОВ L 76, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 129).

      (2)  Директива 2008/118/ЕО на Съвета от 16 декември 2008 година относно общия режим на облагане с акциз и за отмяна на Директива 92/12/ЕИО (JO L 9, 2009 г., стр. 12).


title: Поправка в известие от Официален вестник по дело T-263/07 ( ОВ C 223, 22.9.2007 г. стр. 12 )

text:
               20.10.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 247/46

         Поправка в известие от Официален вестник по дело T-263/07

      (
            „Официален вестник на Европейския съюз“ C 223 от 22 септември 2007 г., стр. 12
         )

   (2007/C 247/74)
   Известие в ОВ по дело T-263/07, Естония/Комисия следва да се чете по следния начин:

         Иск, предявен на 16 юли 2007 г. — Eesti/Комисия
         (Дело T-263/07)
         (2007/C 223/17)
         Език на производството: естонски
         Страни

            Ищец: Eesti Vabariik [представител: Lembit Uibo]

            Ответник: Комисия на Европейските общности
         Искания на ищеца

                     —

                     Ищецът иска да се отмени Решение на Комисията на Европейските общности от 4 май 2007 година относно националния план за разпределение на квоти за емисии на парникови газове, който Естония е представила в съответствие с Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (1).

               Правни основания и основни доводи
         Решението на Комисията от 4 май 2007 година относно националния план за разпределение на квоти за емисии на парникови газове, който Естония е представила в съответствие с Дирекитива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, следва да се отмени поради следните причини:

                     —

                     нарушение на член 9, параграф 1 и 3, както и на член 11, параграф 2 от Директива 2003/87/ЕО и на свързаното с това превишаване на права;

                     —

                     явна грешка в преценката, тъй като Комисията не е взела предвид достъпната й достоверна информация, а се е позовала на неверни предпоставки, които се отразяват непряко и съществено върху резултата на спорното решение и върху определянето на общото количество на емисионните квоти;

                     —

                     нарушение на член 175, втори параграф, буква в) ЕО, тъй като Комисията съгласно Договора за създаване на ЕО няма право да приема мерки, които съществено влияят върху избора на държава-членка между различни енергоизточници и общата й структура на енергоснабдяване;

                     —

                     нарушение на принципа на добрата администрация, тъй като при постановяване на Решението Комисията не е взела предвид всички съществени обстоятелства в конкретния случай и не е проверила дали при постановяване на Решението й са спазени всички необходими условия;

                     —

                     нарушение на задължението за мотивиране.

      (1)  Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 г. за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО (ОВ L 275, стр. 32).


title: Дело C-481/08 P: Определение на Съда (осми състав) от 24 септември 2009 г. — Alcon Inc./Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), *Acri.Tec AG Gesellschaft für ophthalmologische Produkte (Обжалване — Марка на Общността — Словна марка BioVisc — Възражение на притежателя на словните марки на Общността и международни словни марки PROVISC и DUOVISC — Отхвърляне на възражението от апелативния състав на СХВП)

text:
               16.1.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 11/10

         Определение на Съда (осми състав) от 24 септември 2009 г. — Alcon Inc./Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), *Acri.Tec AG Gesellschaft für ophthalmologische Produkte
   (Дело C-481/08 P) (1)

   (Обжалване - Марка на Общността - Словна марка BioVisc - Възражение на притежателя на словните марки на Общността и международни словни марки PROVISC и DUOVISC - Отхвърляне на възражението от апелативния състав на СХВП)
   2010/C 11/16
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Alcon Inc. (представител: M. Graf, rechtsanwalt)

      Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Folliard-Monguiral), *Acri.Tec AG Gesellschaft für ophthalmologische Produkte (представител: H. Förster, rechtsanwalt)

      Предмет

   Жалба срещу решението на Първоинстанционния съд (четвърти състав) от 10 септември 2008 г. по дело Alcon/СХВП и *Acri.Tec (T-10607), с което Първоинстанционният съд е отхвърлил подадена от притежателя на словните марки на Общността и международни словни марки „PROVISC“ и „DUOVISC“ за стоки, попадащи в клас 5, жалба за отмяна на Решение R 660/2006-2 на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (СХВП) от 8 февруари 2005 г., с което е отменено решението на отдела по споровете, който отказва регистрацията на словната марка „BioVisc“ за стоки, попадащи в клас 5, в рамките на процедура по подадено от жалбоподателя възражение.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Alcon Inc. да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 19, 24.1.2009 г.


title: Дело C-342/09 P: Жалба, подадена на 26 август 2009 г. от Victor Guedes — Indústria e Comércio, SA срещу Решение на Първоинстанционния съд (осми състав), постановено на 11 юни 2009 г. по дело T-151/08, Guedes — Indústria e Comércio/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Consorci de l'Espai Rural de Gallecs

text:
               7.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 267/43

         Жалба, подадена на 26 август 2009 г. от Victor Guedes — Indústria e Comércio, SA срещу Решение на Първоинстанционния съд (осми състав), постановено на 11 юни 2009 г. по дело T-151/08, Guedes — Indústria e Comércio/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Consorci de l'Espai Rural de Gallecs
   (Дело C-342/09 P)
   2009/C 267/75
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Victor Guedes — Indústria e Comércio, SA (представител: B. Braga da Cruz, advogado)

      Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Consorci de l'Espai Rural de Gallecs

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Съда:

               —

               да отмени Решението от 11 юни 2009 г. на Първоинстанционния съд по дело T-151/08 (свързани преписки: Решение от 16 януари 2008 г. по преписка R 986/2007-2 на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар; Решение от 27 април 2007 г. на отдела по марките на Службата за хармонизация във вътрешния пазар във връзка с процедура по възражение № B 828634), в съответствие и с приложимите разпоредби на общностното право;

               —

               да откаже регистрацията на марка на Общността № 3 710 597 по отношение на стоките в класове 29 и 31;

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски в производството

      Правни основания и основни доводи

   В решението на отдела по марките на СХВП е прието, че някои от разглежданите стоки са идентични или показват очевидна прилика помежду си, но се счита, че конфликтните марки се отличават, без да се прецени добрата репутация на по-ранната марка „GALLO“.
   Втори апелативен състав приема този извод, като посочва, че макар добрата репутация на по-ранната марка „GALLO“ да е била надлежно доказана, разглежданите марки се отличават.
   Първоинстанционният съд на Европейските общности се съгласява с извода на апелативния състав по отношение на обстоятелството, че разглежданите марки показват различия от фонетична, графична и концептуална гледна точка.
   Жалбоподателят не е съгласен с този извод, тъй като счита, че марките GALLO и GALLECS обозначават стоки, които са идентични или показват очевидна прилика помежду си и са подобни.
   В действителност в няколко решения на общностни инстанции се приема, че марките, които започват с едни и същи елементи, са подобни и могат да предизвикат объркване, поради което не могат да съществуват заедно на пазара.
   Освен това се приема и признава, че марката GALLO има репутация, която предоставя повишен отличителен характер на по-ранната марка в Португалия.
   Поради това е налице реална възможност ответникът да извлече неоснователно полза от добрата репутация на по-ранната португалска марка „GALLO“ на жалбоподателя.
   Ето защо жалбоподателят твърди, че обжалваното съдебно решение нарушава разпоредбите член 8, параграф 1, буква б) и параграф 5 от Регламента относно марката на Общността.


title: Дело T-424/11: Жалба, подадена на 4 август 2011 г. — Cementos Molins/Комисия

text:
               24.9.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/44

         Жалба, подадена на 4 август 2011 г. — Cementos Molins/Комисия
   (Дело T-424/11)
   2011/C 282/82
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Cementos Molins, SA (Sant Vicenç dels Horts, Испания) (представители: C. Fernández Vicién, I. Moreno-Tapia Rivas и M. López Garrido, abogadas)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   С жалбата се иска на основание член 263 ДФЕС да се отмени решението на Европейската комисия от 12 януари 2011 г. относно приложената от Испания данъчна амортизация на финансова репутация при придобиване на участие в чуждестранни дружества № C 45/07 (ex NN 51/2007, ex CP 9/2007) (1).
   Жалбоподателят изтъква три правни основания в подкрепа на жалбата си.

               1.

               Първото правно основание е изведено от нарушение на член 107 ДФЕС.

                           —

                           Според жалбоподателя с решението се нарушава член 107 ДФЕС, тъй като в него е прието че предвидената в член 12, параграф 5 от Закона за корпоративното облагане (TRLIS) данъчна амортизация на финансова репутация при придобиване на участие в чуждестранни дружества представлява държавна помощ, несъвместима с вътрешния пазар. Жалбоподателят поддържа, че посочената амортизация не води до никакво предимство, не засяга търговията в рамките на Общността и не е селективна.

               2.

               Второто правно основание е изведено от принципа на защита на оправданите правни очаквания и задължението за мотивиране във връзка с принципа на защита на оправданите правни очаквания.

                           —

                           Това правно основание съдържа две части, които се отнасят до предвидения в член 1, параграфи 2 и 3 от обжалваното решение срок във връзка с оправданите правни очаквания:

                                       —

                                       Първа част на второто правно основание: основно, нарушение на принципа на защита на оправданите правни очаквания. Жалбоподателят поддържа, че този принцип трябва да осигурява защита срещу възстановяването на помощта в полза на всички получатели на помощта до датата на публикуване на обжалваното решение, тъй като публикуването на решението за образуване на производството не е достатъчно, за да разколебае оправданите правни очаквания, породени от изявленията на Европейската комисия пред Европейския парламент.

                                       —

                                       Втора част на второто правно основание: при условията на евентуалност, нарушение на принципа на защита на оправданите правни очаквания и на задължението за мотивиране. Жалбоподателят счета, че Европейската комисия погрешно е изключила от срока във връзка с оправданите правни очаквания изцяло деня на публикуване в Официален вестник на Европейския съюз на решението за образуване на производството, довело до приемането на обжалваното решение. На първо място, тъй като от общностното правило следва, че последният ден на срок трябва да се включва изцяло; на второ място, тъй като изключването в диспозитива на обжалваното решение на въпросния ден от срока във връзка с оправданите правни очаквания не съответства на мотивите на решението.

               3.

               Третото правно основание е изведено от нарушение на принципа на пропорционалност във връзка с принципа на защита на оправданите правни очаквания.

                           —

                           Жалбоподателят поддържа, че е непропорционално Комисията да изисква за прилагането на принципа на защита на оправданите правни очаквания в случая по член 1, параграф 4 от обжалваното решение изрично да са налице правни пречки за трансграничните обединявания на търговска дейност.

      (1)  Публикувано в Официален вестник на Европейския съюз от 21 май 2011 г. (ОВ L 135, стр. 1)


title: Дело F-99/10: Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 16 юни 2011 г. — Ashbrook и др./Комисия (Публична служба — Годишно адаптиране на възнагражденията и пенсиите на длъжностните лица и другите служители — Липса на основание за постановяване на решение по същество)

text:
               27.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/55

         Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 16 юни 2011 г. — Ashbrook и др./Комисия
   (Дело F-99/10) (1)

   (Публична служба - Годишно адаптиране на възнагражденията и пенсиите на длъжностните лица и другите служители - Липса на основание за постановяване на решение по същество)
   2011/C 252/121
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: Michael Ashbrook (Люксембург, Люксембург) и други (представители: адв. B. Cortese, адв. C. Cortese и адв. F. Spitaleri)

      Ответник: Европейска комисия (представители: J. Currall и G. Berscheid)

      Предмет

   Искане за отмяна на решенията на ответника, отразени във фишовете за заплати на жалбоподателите, с които месечните им възнаграждения са увеличени само с 1,85 %, считано от юли 2009 г., в рамките на годишното адаптиране на възнагражденията и пенсиите на длъжностните лица и другите служители на основание на Регламент (ЕС, Евратом) № 1296/2009 на Съвета от 23 декември 2009 година, и искане за изплащане на обезщетение за вреди.

      Диспозитив

               1.

               Няма основание за постановяване на решение по съществото на жалбата по дело F-99/10, Ashbrook и др./Комисия.

               2.

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ С 13, 15.1.2011 г., стр. 42.


title: Дело T-62/16: Жалба, подадена на 15 февруари 2016 г. — Puma/EUIPO — Doosan Infracore („PUMA“)

text:
               4.4.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 118/36

         Жалба, подадена на 15 февруари 2016 г. — Puma/EUIPO — Doosan Infracore („PUMA“)
   (Дело T-62/16)
   (2016/C 118/41)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Puma SE (Херцогенаурах, Германия) (представител: P. González-Bueno Catalán de Ocón, lawyer)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Doosan Infracore Co. Ltd (Инчон, Южна Корея)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорна марка: фигуративна марка на Общността със словния елемент „PUMA“ — Заявка за регистрация на марка на Общността № 11 376 209

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 4 декември 2015 г. по преписка R 1052/2015-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO и Doosan Infracore Co. Ltd. да заплатят съдебните разноски.

      Изложено основания

               —

               Нарушение на член 8, параграф 5 oт Регламент № 207/2009.


title: Дело T-342/14 P: Жалба, подадена на 19 май 2014 г. от CR срещу решението, постановено на 12 март 2014 г. от Съда на публичната служба по дело F-128/12, CR/Парламент

text:
               7.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 212/42

         Жалба, подадена на 19 май 2014 г. от CR срещу решението, постановено на 12 март 2014 г. от Съда на публичната служба по дело F-128/12, CR/Парламент
   (Дело T-342/14 P)
   2014/C 212/54
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: CR (Мален, Франция) (представител: A. Salerno, avocat)

      Други страни в производството: Европейски парламент и Съвет на Европейския съюз

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на Съда на публичната служба от 12 март 2014 г.,

               —

               да реши по същество спора му с Европейския парламент, като отмени решението, обжалвано пред Съда на публичната служба, доколкото с него жалбоподателят е задължен да върне всички недължимо получени семейни надбавки, или

               —

               при условията на евентуалност, да върне делото на Съда на публичната служба,

               —

               да възложи всички разноски по производството пред двете инстанции в тежест на Европейския парламент.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят оспорва решението на Съда на публичната служба да отхвърли изложеното от него възражение за невалидност на член 85, втора алинея, последно изречение от Правилника за длъжностните лица. В подкрепа на жалбата си той сочи две основания.

               1.

               Първо основание: нарушение на принципа на правна сигурност.

               2.

               Второ основание: пропуск за произнасяне по доводите на жалбоподателя за непропорционалност на липсата на погасителна давност в хипотезата, в която органът по назначаването може да докаже, че получателят умишлено е подвел администрацията с цел получаване на въпросната сума.


title: Дело T-70/06: Решение на Първоинстанционния съд от 9 юли 2008 г. — Audi/СХВП (Vorsprung durch Technik) (Марка на Общността — Заявка за словната марка на Общността Vorsprung durch Technik — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителни белези — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 — Частичен отказ за регистрация от проверителя — Право на изслушване)

text:
               15.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/46

         Решение на Първоинстанционния съд от 9 юли 2008 г. — Audi/СХВП (Vorsprung durch Technik)
   (Дело T-70/06) (1)

   (Марка на Общността - Заявка за словната марка на Общността Vorsprung durch Technik - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителни белези - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 - Частичен отказ за регистрация от проверителя - Право на изслушване)
   (2008/C 209/80)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: Audi AG (Ingolstadt, Германия) (представители: S. O Gillert и F. Schiwek, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: G. Schneider)
   Предмет
   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 16 декември 2005 г. (преписка R 237/2005-2), с което частично се отхвърля жалбата срещу решението на проверителя да регистрира словната марка Vorsprung durch Technik за стоки и услуги от класове 9, 12, 14, 25, 28, 37 — 40 и 42.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Audi AG следва да понесе направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП).

      (1)  ОВ C 96, 22.4.2006 г.


title: Дело F-150/15: Жалба, подадена на 22 декември 2015 г. — ZZ/ЕИБ

text:
               17.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 383/30

         Жалба, подадена на 22 декември 2015 г. — ZZ/ЕИБ
   (Дело F-150/15)
   (2016/C 383/40)
   Език на производството: шведски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: E. Nordh, адвокат)

      Ответник: Европейска инвестиционна банка (ЕИБ)

      Предмет на производството

   Искане за отмяна на решението на ЕИБ за „освобождаване от служба“ на жалбоподателя и на други решения, свързани с първото, както и искане за поправяне на имуществените и неимуществените вреди, които жалбоподателят твърди, че е претърпял.

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отменят решенията на ответника от 13 април 2015 г., 12 май 2015 г., 16 юни 2015 г. и 20 октомври 2015 г. за „освобождаване от служба“ на жалбоподателя,

               —

               да се отмени решението на ответника от 18 юни 2015 г. за блокиране на достъпа на жалбоподателя до електронната поща и до компютърните връзки,

               —

               да се отмени решението на ответника да не предостави на жалбоподателя достъп до фишовете му за трудово възнаграждение и да го заличи от списъка на служителите си,

               —

               да се осъди ответника да заплати сумата от 950 000 EUR, заедно с лихви, като обезщетение за неимуществените вреди, претърпени от жалбоподателя поради тези решения, както и поради неизпълнение от страна на ответника на задължението му за полагане на грижа и нарушение от страна на последния на процесуалните гаранции,

               —

               да се осъди ответника да заплати съдебните разноски.


title: Дело F-63/14: Определение на Съда на публичната служба от 4 май 2016 г. — Mota Alves и др./Комисия

text:
               20.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 222/49

         Определение на Съда на публичната служба от 4 май 2016 г. — Mota Alves и др./Комисия
   (Дело F-63/14) (1)

   (2016/C 222/75)
   Език на производството: френски
   Председателят на втори състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 421, 24.11.2014 г., стр. 61


title: Дело T-237/16: Определение на Общия съд от 13 септември 2016 г. — NI/CEPD

text:
               7.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 410/37

         Определение на Общия съд от 13 септември 2016 г. — NI/CEPD
   (Дело T-237/16) (1)

   (2016/C 410/67)
   Език на производството: испански
   Председателят на втори състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 260, 18.7.2016 г.


title: Дело T-183/10: Жалба, подадена на 22 април 2010 г. — Sviluppo Globale/Комисия

text:
               3.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 179/42

         Жалба, подадена на 22 април 2010 г. — Sviluppo Globale/Комисия
   (Дело T-183/10)
   2010/C 179/75
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Sviluppo Globale GEIE (Рим, Италия) (представители: адв. F. Sciaudone, адв. R. Sciaudone, адв. A. Neri)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на ищеца

               —

               да се отмени Решението на Комисията от 14 февруари 2010 г.,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Настоящата жалба е насочена срещу Решение на Комисията от 14 февруари 2010 г., с което Комисията в качеството си на възлагащ орган уведомява жалбоподателя, че е изключила кандидатурата на водения от Sviluppo Globale GEIE консорциум от краткия списък (short-list), съставен в рамките на ограничена процедура за възлагане на обществена поръчка EUROPEAID/129038/C/SER/SYR, с предмет доставка на услуги за техническа помощ в полза на сирийското правителство, насочени към подпомагане на процеса на децентрализация и местно развитие.
   В подкрепа на искането си за отмяна жалбоподателят изтъква явна грешка при тълкуването и прилагането на критериите за подбор, предвидени в поканата за представяне на оферти. По-специално Комисията е приложила неправилно предвидените в поканата за представяне на оферти критерии за подбор, свързани с техническия капацитет, като е изключила водения от жалбоподателя консорциум от краткия списък, макар той да отговоря на необходимите изисквания, предвидени в поканата за представяне на оферти. Тази явна грешка на възлагащия орган ясно може да бъде видяна ако се направи обикновено сравнение между изискванията за технически капацитет, предвидени за допускането до краткия списък на въпросната процедура за възлагане на обществена поръчка, от една страна, и действителното наличие на технически капацитет на водения от жалбоподателя консорциум, от друга страна.
   Освен това и във всички случаи жалбоподателят изтъква липсата на мотиви на решението за изключване от 14 февруари 2010 г., тъй като въобще не е обяснена причината, поради която представената от жалбоподателя кандидатура не отговаря на предвидените в поканата за подаване на оферти критерии за подбор, свързани с техническия капацитет.


title: Дело C-227/14 P: Жалба, подадена на 7 май 2014 г. от LG Display Co. Ltd, LG Display Taiwan Co., Ltd срещу решението, постановено от Общия съд (шести състав) на 27 февруари 2014 г. по дело T-128/11, LG Display Co. Ltd, LG Display Taiwan Co., Ltd/Европейска комисия

text:
               7.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 212/19

         Жалба, подадена на 7 май 2014 г. от LG Display Co. Ltd, LG Display Taiwan Co., Ltd срещу решението, постановено от Общия съд (шести състав) на 27 февруари 2014 г. по дело T-128/11, LG Display Co. Ltd, LG Display Taiwan Co., Ltd/Европейска комисия
   (Дело C-227/14 P)
   2014/C 212/22
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: LG Display Co. Ltd, LG Display Taiwan Co., Ltd (представители: A. Winckler, avocat, F.-C. Laprévote, avocat)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Съда:

               —

               да отмени частично решението на Общия съд по дело T-128/11, доколкото с него се отхвърля искането им за частична отмяна на решението на Комисията от 8 декември 2010 г. по преписка COMP/39309;

               —

               въз основа на доказателствата с които разполага, да отмени частично решението на Комисията и да намали размера на определените в него глоби — в подкрепа на това искане LG Display представя в приложение A.2. таблица с изчисления за глобата при различни хипотези. В съответствие с това LG Display посочва в това отношение, че Съдът разполага с достатъчно информация, за да упражни пълната си юрисдикция;

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните и други разноски на LG Display във връзка с тази материя; и

               —

               да вземе всякакви други мерки, които Съдът счита за подходящи.

      Основания и основни доводи

   С първото си оплакване LG Display оспорва заключението на Общия съд, че Комисията е имала право да включи продажбите на LG Display в полза на неговите дружества майки LGE и Philips в стойността на продажбите при изчисляването на глобата на LG Display. Това основание е подразделено на две части. Първо, Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, не е изложил адекватни мотиви, явно е изопачил доказателствата, нарушил е правото на LG Display на защита и не е упражнил пълната си юрисдикция, като е приел, че Комисията може да включи вътрешните продажби в стойността на продажбите за целите на изчисляването на глобата, главно въз основа на факта, че тези продажби са били извършени на пазара, засегнат от картела, в който е действало LG Display. Второ, Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, не е изложил адекватни мотиви, явно е изопачил доказателствата и е нарушил правото на LG Display на защита, като е потвърдил извода на Комисията, че вътрешните продажби действително са били засегнати от картела.
   С второто си основание LG Display оспорва заключението на Общия съд, че Комисията правилно е отказала да предостави на LG Display частичен имунитет за глобите за 2005 г. Това основание е подразделено на две части. Първо, Общият съд е допуснал материалноправна грешка и не е изложил адекватни мотиви за предоставянето на искащия пълен имунитет жалбоподател на привилегировано положение що се отнася до частичния имунитет. Второ, Общият съд явно е изопачил доказателствата и е допуснал материалноправна грешка като е отказал да предостави на LG Display частичен имунитет за глобите за периода считано от 26 август 2005 г., след която дата Комисията не е имала доказателства, представени от искащия имунитет жалбоподател, доказващи, че LG Display е продължило участието си в картела.


title: Дело T-238/10: Жалба, подадена на 24 май 2010 г. — Scatizza/СХВП — Jacinto (HORSE COUTURE)

text:
               31.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/45

         Жалба, подадена на 24 май 2010 г. — Scatizza/СХВП — Jacinto (HORSE COUTURE)
   (Дело T-238/10)
   ()
   2010/C 209/69
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Stephanie Scatizza (Lugano, Швейцария) (представители: P. Perani и P. Pozzi, lawyers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Manuel Jacinto, Lda (S. Paio de Oleiros, Португалия)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 5 март 2010 г. по преписка R 723/2009-2;

               —

               да се осъди ответника да заплати съдебните разноски; и

               —

               да се осъди другата страна в производството пред апелативния състав да заплати разноските, в случай че тя встъпи в настоящото производство.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка „HORSE COUTURE“ за стоки от клас 18 — Заявка за марка на Общността № 6030399

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: португалска фигуративна марка „HORSE“, регистрирана с № 379879, за стоки от клас 18

      Решение на отдела по споровете: уважава частично възражението

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав неправилно е приел, че е налице вероятност от объркване между разглежданите марки.