title: Дело T-504/11: Жалба, подадена на 27 септември 2011 г. — Paul Hartmann AG/СХВП — Protecsom (DIGNITUDE)

text:
               19.11.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 340/31

         Жалба, подадена на 27 септември 2011 г. — Paul Hartmann AG/СХВП — Protecsom (DIGNITUDE)
   (Дело T-504/11)
   2011/C 340/60
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Paul Hartmann AG (Heidenheim an der Brenz, Германия) (представител: N. Aicher, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Protecsom SAS (Valognes, Франция)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска Общият съд:

               —

               да отмени Решение на четвърти апелативен състав на Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 28 юли 2011 г. по преписка R 1197/2010-4 и

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав.

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „DIGNITUDE“ за стоки от класове 5, 24 и 25 — заявка за регистрация като марка на Общността № 7506025.

      Притежател на марката или знака, на която/който се прави позоваване в процедурата по възражение: жалбоподателят.

      Марка или знак, на която/който се прави позоваване в подкрепа на възражението: заявка за регистрация като марка на Общността № 7436603 на словна марка „Dignity“ за стоки от клас 5; заявка за регистрация като марка в Германия № 302008076849.5/05 на словна марка „Dignity“ за стоки от класове 5 и 10.

      Решение на отдела по споровете: частично отхвърля възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 на Съвета, доколкото апелативният състав приел неправилно, че съществува вероятност от объркване по отношение по-конкретно на сходството между стоките.


title: Дело F-77/11: Жалба, подадена на 1 август 2011 г. — ZZ/Съвет

text:
               19.11.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 340/40

         Жалба, подадена на 1 август 2011 г. — ZZ/Съвет
   (Дело F-77/11)
   2011/C 340/83
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: M. Velardo, avocat)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Предмет на производството

   Отмяна на решението, прието в изпълнение на Решение по дело F-53/08 и за отхвърляне на кандидатурата на жалбоподателя за повишаване в степен AST 7 в рамките на процедурата по повишаване за 2007 г., както и искане за обезщетяване на жалбоподателя за вредите, които той твърди, че е претърпял.

      Искания на жалбоподателя

               —

               Отмяна на решението от 1 октомври 2010 г. на генералния директор на Главна дирекция „Персонал и администрация“ на Съвет на Европейския съюз, прието в изпълнение на Решение от 5 май 2010 г. по дело F-53/08 и за отхвърляне на кандидатурата на жалбоподателя за повишаване в степен AST 7 в рамките на процедурата по повишаване за 2007 г.;

               —

               да осъди Съвета да обезщети жалбоподателя за претърпените неимуществени и имуществени вреди;

               —

               да осъди Съвета да заплати обезщетение за вреди и мораторни лихви в размер на 6,75 % за претърпените неимуществени и имуществени вреди;

               —

               да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-361/07: Преюдициално запитване, направено от Conseil de prud'hommes de Beauvais (Франция) на 2 август 2007 г. — Olivier Polier/Najar EURL

text:
               10.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/20

         Преюдициално запитване, направено от Conseil de prud'hommes de Beauvais (Франция) на 2 август 2007 г. — Olivier Polier/Najar EURL
   (Дело C-361/07)
   (2007/C 269/41)
   Език на производството: френски
   Препращаща юрисдикция
   Conseil de prud'hommes de Beauvais
   Страни в главното производство

      Ищец: Olivier Polier

      Ответник: Najar EURL
   Преюдициални въпроси
   Валидна ли е Наредба № 2005-983 от 2 август 2005 г. (1), която допуска освобождаване от работа на служител през двугодишния период на консолидация, предвиден в Договора „Ново назначение“, без да се посочват законосъобразността на прекратяването и без предварителна информация, от гледна точка на:

               1)

               европейското право, както е определено в Хартата на основните права, която предвижда право за работниците да не бъдат освобождавани от работа без валидно основание;

               2)

               [Конвенция №] 158 на Международната организация на труда, относно освобождаването от работа, и

               3)

               разпоредбите на Европейската социална харта?

      (1)  Наредба № 2005-983 от 2 август 2005 г., относно трудовия договор „Ново назначение“, JORF, № 179 от 3 август 2005 г., стр. 12689.


title: Дело T-240/07: Иск, предявен на 4 юли 2007 г. — Heineken Nederland и Heineken/Комисия

text:
               8.9.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/43

         Иск, предявен на 4 юли 2007 г. — Heineken Nederland и Heineken/Комисия
   (Дело T-240/07)
   (2007/C 211/81)
   Език на производството: нидерландски
   Страни

      Ищци: Heineken Nederland BV и Heineken NV (представители: T. Ottervanger, advocaat, и M.A. de Jong, advocaat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищците

               —

               да се отмени изцяло или отчасти решението, чиито адресати са ищците,

               —

               да се отмени наложената на ищците глоба или да се намали размера й,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Ищците оспорват Решението на Комисията от 18 април 2007 г., взето в процедура по прилагане на член 81 от Договора за ЕО (преписка COMP/B-2/37.766 — Нидерландски пазар на бира), с което им е наложена глоба.
   В подкрепа на иска си ищците изтъкват най-напред поредица от процедурни нарушения. На първо място, в хода на разследването Комисията нарушила принципа за добро администриране и член 27 от Регламент № 1/2003, като не гарантирала достъп до писмените становища на другите предприятия. На второ място, Комисията не положила дължимата грижа и не провела разследването безпристрастно. На трето място, членът на Комисията, отговарящ за конкуренцията, нарушил с поведението си презумпцията за невиновност. На четвърто място, процедурата продължила прекомерно дълго и по този начин било нарушено правото на защита на ищците.
   В допълнение, те твърдят, че било допуснато нарушение на член 81 ЕО. В тази връзка ищците изтъкват недостатъци при събиране на доказателствата както и нарушение на презумпцията за невиновност и на задължението за излагане на мотиви. На второ място, според тях не може да става дума за споразумение и/или съгласувани практики. На трето място, Комисията неправилно определила продължителността на нарушение, което се твърди.
   Освен това, ищците повдигат множество оплаквания по отношение на размера на наложената глоба. На първо място, те твърдят, че са налице нарушение на член 23, параграф 3 от Регламент № 1/2003, погрешно прилагане на Насоките относно метода за определяне на размера на глобите както и нарушение на принципа на равнопоставеност, на принципа на правна сигурност, на принципа на пропорционалност и на задължението за излагане на мотиви. Комисията неправилно определила тежестта на нарушението, по-специално като неточно установила естеството на нарушението, като не взела предвид незначителното въздействие върху пазара и като неправилно определила релевантния географски пазар. Освен това, Комисията неправилно определила основния размер на глобата, мултипликатора с възпиращ ефект и продължителността. По-нататък, Комисията не отчела в достатъчна степен смекчаващите обстоятелства, а прекомерно дългата продължителност на административната процедурата довела до несъразмерно висок размер на глобата, тъй като междувременно политиката на Комисията по отношение на размера на глобите станала по-стриктна.
   На последно място, ищците изтъкват, че предприетото от Комисията намаляване на размера на глобата било несъразмерно незначително поради продължилата прекомерно дълго административна процедура.


title: Дело C-190/12: Решение на Съда (първи състав) от 10 април 2014 г. (преюдициално запитване от Wojewódzki Sąd Administracyjny — Полша) — Emerging Markets Series of DFA Investment Trust Company/Dyrektor Izby Skarbowej w Bydgoszczy (Преюдициално запитване — Свобода на установяване — Свободно движение на капитали — Членове 63 ДФЕС и 65 ДФЕС — Корпоративен данък — Различно третиране на дивиденти, платени на местни и чуждестранни инвестиционни фондове — Недопускане на освобождаване от данък — Необосновано ограничение)

text:
               10.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 175/5

         Решение на Съда (първи състав) от 10 април 2014 г. (преюдициално запитване от Wojewódzki Sąd Administracyjny — Полша) — Emerging Markets Series of DFA Investment Trust Company/Dyrektor Izby Skarbowej w Bydgoszczy
   (Дело C-190/12) (1)

   ((Преюдициално запитване - Свобода на установяване - Свободно движение на капитали - Членове 63 ДФЕС и 65 ДФЕС - Корпоративен данък - Различно третиране на дивиденти, платени на местни и чуждестранни инвестиционни фондове - Недопускане на освобождаване от данък - Необосновано ограничение))
   2014/C 175/05
   Език на производството: полски

      Запитваща юрисдикция

   Wojewódzki Sąd Administracyjny

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Emerging Markets Series of DFA Investment Trust Company

      Ответник: Dyrektor Izby Skarbowej w Bydgoszczy

      Предмет

   Преюдициално запитване — Wojewódzki Sad Administracyjny w Bydgoszczy (Полша) — Тълкуване на членове 63 и 65 ДФЕС — Свобода на установяване и свободно движение на капитали — Данъчно законодателство, което предвижда освобождаване от корпоративно подоходно облагане на дивидентите, платени на установени на територията на държавите членки инвестиционни фондове, но което изключва от използването на това освобождаване установените в трети държави инвестиционни фондове

      Диспозитив

               1)

               Член 63 ДФЕС относно свободното движение на капитали се прилага в положение като разглежданото по главното производство, при което съгласно националното данъчно законодателство дивидентите, изплатени от установени в държава членка дружества в полза на инвестиционен фонд, установен в трета държава, не се освобождават от данъчно облагане, докато инвестиционните фондове, установени в посочената държава членка, се ползват от подобно освобождаване.

               2)

               Членове 63 ДФЕС и 65 ДФЕС трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат данъчно законодателство на държава членка като разглежданото в главното производство, по силата на което дивиденти, изплатени от установени в тази държава членка дружества в полза на инвестиционен фонд в трета държава, не могат да бъдат освободени от данъчно облагане, доколкото между тази държава членка и съответната трета държава съществува договорно задължение за административна взаимопомощ, което позволява на националните данъчни органи да проверят сведенията, които евентуално са предоставени от инвестиционния фонд. По делото, предмет на главното производство, запитващата юрисдикция трябва да провери дали създаденият в рамката за сътрудничество механизъм за обмен на информация действително може да позволи на полските данъчни органи да проверят, в случай на необходимост, информацията, предоставена от установени на територията на Съединените американски щати инвестиционни фондове относно условията за учредяване и упражняването на тяхната дейност, за да установят, че инвестиционните фондове действат в регулаторна рамка, която е равностойна на тази на Съюза.

      (1)  ОВ C 209, 14.7.2012 г.


title: Дело C-444/13: Определение на председателя на Съда от 16 януари 2014 г. (преюдициално запитване, отправено от Tribunalul Brașov — Румъния) — Imre Solyom, Luiza Solyom/Direcţia Generală a Finanţelor Publice a Judeţului Brașov

text:
               10.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 175/34

         Определение на председателя на Съда от 16 януари 2014 г. (преюдициално запитване, отправено от Tribunalul Brașov — Румъния) — Imre Solyom, Luiza Solyom/Direcţia Generală a Finanţelor Publice a Judeţului Brașov
   (Дело C-444/13) (1)

   2014/C 175/44
   Език на производството: румънски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 325, 9.11.2013 г.


title: Дело T-240/10: Решение на Общия съд от 13 декември 2013 г. — Унгария/Комисия (Сближаване на законодателствата — Съзнателно освобождаване на ГМО в околната среда — Процедура по издаване на разрешение за пускане на пазара — Научни становища на ЕОБХ — Комитология — Процедура по регулиране — Съществено процесуално нарушение — Служебно разглеждане)

text:
               8.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 39/16

         Решение на Общия съд от 13 декември 2013 г. — Унгария/Комисия
   (Дело T-240/10) (1)

   (Сближаване на законодателствата - Съзнателно освобождаване на ГМО в околната среда - Процедура по издаване на разрешение за пускане на пазара - Научни становища на ЕОБХ - Комитология - Процедура по регулиране - Съществено процесуално нарушение - Служебно разглеждане)
   2014/C 39/26
   Език на производството: унгарски

      Страни

      Жалбоподател: Унгария (представители: Z. Fehér и K. Szíjjártó)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално A. Sipos и L. Pignataro-Nolin, впоследствие A. Sipos и D. Bianchi)

      Встъпили страни в подкрепа на жалбоподателя: Френска република (представители: G. de Bergues и S. Menez); Великото херцогство Люксембург (представители: първоначално C. Schiltz, впоследствие P. Frantzen и накрая L. Delvaux и D. Holderer); Република Австрия (представители: C. Pesendorfer и E. Riedl); и Република Полша (представители: първоначално M. Szpunar, B. Majczyna и J. Sawicka, впоследствие B. Majczyna и J. Sawicka)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение 2010/135/ЕС на Комисията от 2 март 2010 година за пускането на пазара, в съответствие с Директива 2001/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, на продукта картофи (Solanum tuberosum L. линия EH92-527-1), генетично модифицирани за повишено съдържание на компонента на скорбялата амилопектин (ОВ L 53, стр. 11) и на Решение 2010/136/ЕС на Комисията от 2 март 2010 година за разрешаване на пускането на пазара на фураж, произведен от генетично модифицирания картоф EH92-527-1 (BPS-25271-9), и случайното или технически неизбежното наличие на картофа в хранителни и фуражни продукти съгласно Регламент (ЕО) № 1829/2003 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 53, стр. 15)

      Диспозитив

               1.

               Отменя Решение 2010/135/ЕС на Комисията от 2 март 2010 година за пускането на пазара, в съответствие с Директива 2001/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, на продукта картофи (Solanum tuberosum L. линия EH92-527-1), генетично модифицирани за повишено съдържание на компонента на скорбялата амилопектин, и Решение 2010/136/ЕС на Комисията от 2 март 2010 година за разрешаване на пускането на пазара на фураж, произведен от генетично модифицирания картоф EH92-527-1 (BPS-25271-9), и случайното или технически неизбежното наличие на картофа в хранителни и фуражни продукти съгласно Регламент (ЕО) № 1829/2003 на Европейския парламент и на Съвета.

               2.

               Европейската комисия понася наред с направените от нея съдебни разноски и тези на Унгария.

               3.

               Френската република, Великото херцогство Люксембург, Република Австрия и Република Полша понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 209, 31.7.2010 г.


title: Дело T-721/13: Определение на Общия съд от 17 юли 2014 г.  — The Directv Group/СХВП — Bolloré (DIRECTV) (Марка на Общността — Искане за отмяна — Оттегляне на искането за отмяна — Липса на основание за произнасяне)

text:
               29.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 339/19

         Определение на Общия съд от 17 юли 2014 г. — The Directv Group/СХВП — Bolloré (DIRECTV)
   (Дело T-721/13) (1)

   ((Марка на Общността - Искане за отмяна - Оттегляне на искането за отмяна - Липса на основание за произнасяне))
   2014/C 339/23
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: The Directv Group, Inc. (Ел Сегундо, Съединени американски щати) (представител: F. Valentin, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Bolloré (Ерге Габерик, Франция) (представител: S. Legrand, avocat)
   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 10 октомври 2013 г. (преписка R 1961/2912-2), постановено в производство по отмяна със страни Bolloré и The Directv Group, Inc.

      Диспозитив

               1)

               Липсва основание за произнасяне по жалбата.

               2)

               Осъжда жалбоподателя да заплати съдебните разноски, включително тези на ответника и на встъпилата страна.

      (1)  ОВ C 112, 14.4.2014 г.


title: Дело T-422/13: Жалба, подадена на 14 август 2013 г. — CPME и др./Съвет

text:
               9.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 325/34

         Жалба, подадена на 14 август 2013 г. — CPME и др./Съвет
   (Дело T-422/13)
   2013/C 325/58
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Committee of Polyethylene Terephthalate (PET) Manufacturers in Europe (CPME) (Брюксел, Белгия); Artenius España, SL (El Prat del Llobregat, Испания); Cepsa Quimica, SA (Мадрид, Испания); Equipolymers Srl (Милано, Италия); Indorama Ventures Poland sp. z o.o. (Włocławek, Полша); Lotte Chemical UK Ltd (Newcastle upon Tyne, Обединено кралство); M&G Polimeri Italia SpA (Patrica, Италия); Novapet, SA (Zaragoza, Испания); Ottana Polimeri Srl (Ottana, Италия), UAB Indorama Polymers Europe (Klaipėda, Литва); UAB Neo Group (Rimkai, Литва); и UAB Orion Global pet (Klaipėda) (представители: L. Ruessmann, lawyer, и J. Beck, Solicitor)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да обяви жалбата за допустима и основателна,

               —

               да отмени Решение за изпълнение на Съвета 2013/226/ЕС (1),

               —

               да осъди ответника да заплати обезщетение на жалбоподателите, и

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски по производството.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат четири правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от нарушение на член 20, параграфи 4 и 5 Регламент (ЕО) № 1225/2009 (2) (наричан по-нататък „Основния антидъмпингов регламент“) и нарушение на правото на защита на жалбоподателите, тъй като Съветът не е разкрил на жалбоподателите фактите и съображенията, довели до приемането на обжалваното решение, и не е предоставил разумен срок за становище.

               2.

               Второто правно основание е изведено от допуснати от Съвета явна грешка в преценката на фактите и нарушение на член 11, параграф 2 и член 21, параграф 1 от Основния антидъмпингов регламент при приемането на обжалваното решение, особено когато прави извода в съображения 17 и 23 от обжалваното решение, че няма вероятност съществената вреда да се повтори, ако се допусне изтичане на срока на действие на мерките, и че продължаването на антидъмпинговите мерки явно не е в интерес на ЕС.

               3.

               Третото правно основание е изведено от явно и сериозно нарушение от страна на Съвета на задълженията му за дължима грижа и за добра администрация, тъй като не е разкрил на жалбоподателите фактите и съображенията, довели до приемането на обжалваното решение.

               4.

               Четвъртото правно основание, повдигнато в подкрепа на претенцията за обезщетение, е изведено от незаконосъобразно действие на Съвета, който приемайки обжалваното решение, е причинил на жалбоподателите вреди, за които ЕС носи отговорност съгласно член 340, втора алинея ДФЕС.

      (1)  Решение за изпълнение на Съвета от 21 май 2013 година за отхвърляне на предложението за регламент за изпълнение на Съвета за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на полиетилентерефталат с произход от Индия, Тайван и Тайланд след преразглеждане с оглед изтичане на срока съгласно член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1225/2009 и за прекратяване на процедурата по преразглеждане с оглед изтичане на срока по отношение на вноса на полиетилентерефталат с произход от Индонезия и Малайзия, доколкото с предложението се налага окончателно антидъмпингово мито върху вноса на полиетилентерефталат с произход от Индия, Тайван и Тайланд (ОВ L 136, 2013 г., стр. 12).

      (2)  Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (ОВ L 343, 2009 г., стр. 51).


title: Съединени дела C-125/07 P, C-133/07 P, C-135/07 P и C-137/07 P: Решение на Съда (втори състав) от 24 септември 2009 г. — Erste Group Bank AG, с предишно наименование Erste Bank der österreichischen Sparkassen AG (C-125/07 P), Raiffeisen Zentralbank Österreich AG (C-133/07 P), Bank Austria Creditanstalt AG (C-135/07 P), Österreichische Volksbanken AG (C-137/07)/Комисия на Европейските общности (Обжалване — Картели — Определяне на лихвените проценти по кредитите и по депозитите от австрийските банки — Клуб Lombard — Засягане на търговията между държави членки — Изчисляване на глобите — Правоприемство между предприятия — Действително отражение върху пазара — Привеждане в действие на картела)

text:
               21.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/3

         Решение на Съда (втори състав) от 24 септември 2009 г. — Erste Group Bank AG, с предишно наименование Erste Bank der österreichischen Sparkassen AG (C-125/07 P), Raiffeisen Zentralbank Österreich AG (C-133/07 P), Bank Austria Creditanstalt AG (C-135/07 P), Österreichische Volksbanken AG (C-137/07)/Комисия на Европейските общности
   (Съединени дела C-125/07 P, C-133/07 P, C-135/07 P и C-137/07 P) (1)

   (Обжалване - Картели - Определяне на лихвените проценти по кредитите и по депозитите от австрийските банки - „Клуб Lombard“ - Засягане на търговията между държави членки - Изчисляване на глобите - Правоприемство между предприятия - Действително отражение върху пазара - Привеждане в действие на картела)
   2009/C 282/03
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподатели: Erste Group Bank AG, с предишно наименование Erste Bank der österreichischen Sparkassen AG (C-125/07 P), (представител: F. Montag, Rechtsanwalt), Raiffeisen Zentralbank Österreich AG (C-133/07 P), (представители: S. Völcker и G. Terhorst, Rechtsanwälte), Bank Austria Creditanstalt AG (C-135/07 P), (представители: C. Zschocke и J. Beninca, Rechtsanwälte), Österreichische Volksbanken AG (C-137/07 P), (представители: A. Ablasser, R. Bierwagen и F. Neumayr, Rechtsanwälte)

      Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности (представители: A. Bouquet и R. Sauer, D. Waelbroeck и U. Zinsmeister, Rechtsanwältin)

      Предмет

   Жалба, подадена срещу Решение на Първоинстанционния съд (втори състав) от 14 декември 2006 г. по дело Raiffeisen Zentralbank Österreich и др./Комисия (T-259/02—T-264/02 и T-271/02), конкретно по дело Erste Bank der österreichischen Sparkassen/Комисия, T-264/02, с което Първоинстанционният съд частично отхвърля жалбата, с която се цели като основно искане отмяната на Решение 2004/138/ЕО на Комисията от 11 юни 2002 година относно процедура по прилагане на член 81 от Договора за ЕО (преписка COMP/36.571/D-1, Австрийски банки — „клуб Lombard“) (ОВ L 56, стр. 1), и при условията на евентуалност, намаляването на наложените глоби на жалбоподателите — Картел, засягащ пазара на банковите продукти и услуги — Засягане на търговията между държавите членки — Начин на изчисляване на глобите

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбите.

               2.

               Осъжда Erste Group Bank AG с предишно наименование Erste Bank der österreichischen Sparkassen AG, Raiffeisen Zentralbank Österreich AG, Bank Austria Creditanstalt AG и Österreichische Volksbanken AG да заплатят съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 117, 26.5.2007 г.


title: Дело C-452/07: Преюдициално запитване, отправено от Bundesgerichtshof на 4 октомври 2007 г. — Health Research Inc.

text:
               8.12.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 297/27

         Преюдициално запитване, отправено от Bundesgerichtshof на 4 октомври 2007 г. — Health Research Inc.
   (Дело C-452/07)
   (2007/C 297/44)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Bundesgerichtshof.
   Страни в главното производство

      Ищец: Health Research Inc.
   Преюдициални въпроси

               1)

               Определена ли е „датата, на която продуктът в качеството си на лекарствен продукт е получил разрешителното за пускане на пазара, посочено в член 3, буква б)“ по член 7, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 1768/92 на Съвета от 18.6.1992 година относно създаването на допълнителен сертификат за закрила на лекарствените продукти (1) според общностното право или тази разпоредба препраща към датата, от която разрешителното поражда действие според правото на съответната държава-членка?

               2)

               Ако Съдът приеме, че датата, посочена в първия въпрос, се определя според общностното право, тогава коя е датата, от която трябва да се изхожда в случая?

      (1)  ОВ L 182, стр. 1.


title: Дело C-514/13: Преюдициално запитване, отправено от Landgericht München I (Германия) на 26 септември 2013 г. — Ettayebi Bouzalmate/Kreisverwaltung Kleve

text:
               14.12.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 367/23

         Преюдициално запитване, отправено от Landgericht München I (Германия) на 26 септември 2013 г. — Ettayebi Bouzalmate/Kreisverwaltung Kleve
   (Дело C-514/13)
   2013/C 367/41
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Landgericht München I

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Ettayebi Bouzalmate

      Ответник: Kreisverwaltung Kleve

      Преюдициален въпрос

   Произтича ли от член 16, параграф 1 от Директива 2008/115/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 година относно общите стандарти и процедури, приложими в държавите членки за връщане на незаконно пребиваващи граждани на трети страни (1) (ОВ L 348, стр. 98) задължението на държава членка по правило да изпълнява задържането с цел принудително отвеждане до границата на страната в специализирани центрове за задържане и в случаите, в които такива центрове има само в част от федералните административно-териториални единици на тази държава членка, а в друга част от тях, в която съгласно разпоредбите за федералното административно-териториално деление на тази държавна членка се изпълнява задържането, няма такива?

      (1)  ОВ L 348, стр. 98


title: Дело F-67/11: Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 28 май 2013 г. — Marcuccio/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Отмяна на решение на Комисията — Изпълнение на решение на Съда на публичната служба — Вреди, произтичащи от неизпълнението — Условия — Жалба, която е явно лишена от всякакво правно основание)

text:
               3.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 225/85

         Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 28 май 2013 г. — Marcuccio/Комисия
   (Дело F-67/11) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Отмяна на решение на Комисията - Изпълнение на решение на Съда на публичната служба - Вреди, произтичащи от неизпълнението - Условия - Жалба, която е явно лишена от всякакво правно основание)
   2013/C 225/197
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: адв. G. Cipressa)

      Ответник: Европейска комисия (представители: C. Berardis-Kayser и J. Baquero Cruz, подпомагани от адв. A. Dal Ferro)

      Предмет

   Публична служба — Искане за отмяна на решението на Комисията за отхвърляне на искането на жалбоподателя, което цели, от една страна, изпълнение от страна на Комисията на точка 2 от диспозитива на Решение на Съда на публичната служба от 9 юни 2010 г. по дело Marcuccio/Комисия, F-56/09, и от друга страна, поправяне на вредите, които жалбоподателят твърди, че е претърпял

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата като явно лишена от всякакво правно основание.

               2.

               Г-н Marcuccio следва да понесе собствените си разноски, както и да заплати разноските, направени от Европейската комисия, включително и тези в обезпечителното производство по дело F-67/11 R, Marcuccio/Комисия.

      (1)  ОВ C 319, 29.10.2011 г., стр. 29.


title: Дело C-251/04: Решение на Съда (втори състав) от 11 януари 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция (Неизпълнение на задължения на държава-членка — чл. 1 и 2, алинея 1 от Регламент (ЕИО) № 3577/92 — Транспорт — Свободно предоставяне на услуги — Морски каботаж — Услуги за влачене в открито море)

text:
               24.2.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 42/2

         Решение на Съда (втори състав) от 11 януари 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция
   (Дело C-251/04) (1)

   (Неизпълнение на задължения на държава-членка - чл. 1 и 2, алинея 1 от Регламент (ЕИО) № 3577/92 - Транспорт - Свободно предоставяне на услуги - Морски каботаж - Услуги за влачене в открито море)
   (2007/C 42/02)
   Език на производство: гръцки
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: G. Zavvos и K. Simonsson, agents)

      Ответник: Република Гърция (представители: A. Samoni-Rantou и S. Chala, agents)
   Предмет
   Неизпълнение на задължения на държава-членка — нарушение на чл. 1 от Регламент (ЕИО) № 3577/92 на Съвета от 7 декември 1992 година относно прилагането на принципа за свободно предоставяне на услуги в областта на морския превоз в рамките на държавите-членки (морски каботаж) (ОВ L 364, стр. 7) — Национална регламентация, която запазва правото за предоставяне на услуги за влачене в открито море само за корабите, плаващи под гръцко знаме
   Диспозитив

               1)

               Искът е отхвърлен.

               2)

               Комисията на Европейските общности е осъдена да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 201 от 7 август 2004 г.


title: Дело C-548/14 P: Жалба, подадена на 28 ноември 2014 г. от Arnoldo Mondadori Editore SpA срещу решението на Общия съд (пети състав), постановено на 26 септември 2014 г. по дело T-490/12 — Arnoldo Mondadori Editore SpA/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

text:
               2.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 73/10

      Жалба, подадена на 28 ноември 2014 г. от Arnoldo Mondadori Editore SpA срещу решението на Общия съд (пети състав), постановено на 26 септември 2014 г. по дело T-490/12 — Arnoldo Mondadori Editore SpA/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
      (Дело C-548/14 P)
      (2015/C 073/16)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Arnoldo Mondadori Editore SpA (представители: G. Dragotti, R. Valenti, S. Balice, E. Varese, avvocati)

         Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП), Grazia Equity GmbH

         Искания на жалбоподателя

      Жалбоподателят иска от Съда:

                  —

                  да отмени точки 25 — 33 и 68 — 83 от обжалваното решение по съображенията, изложени в жалбата,

                  —

                  да уважи жалбата на жалбоподателя срещу решението на апелативния състав или, при условията на евентуалност, да върне делото на Общия съд за ново разглеждане, и

                  —

                  да осъди СХВП да заплати съдебните разноски на жалбоподателя по първоинстанционното производство и по производството по обжалване.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят поддържа, че обжалваното решение следва да се отмени частично по следните съображения:

                  а)

                  Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е отхвърлил приложението на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (1), без да вземе предвид практиката на Съда относно допълващия характер на стоките и услугите и принципа на взаимозависимост; освен това Общият съд не е отчел или е изопачил фактите и доказателствата, представени пред него от AME, относно сходството на съответните стоки и услуги, поне що се отнася до понятието за допълващ характер.

                  б)

                  Общият съд е нарушил член 8, параграф 5 от Регламент № 207/2009 по следните съображения:

                              i.

                              Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е признал специфична степен на репутация на марката на AME, което не се изисква за целите на прилагането на засилената защита по член 8, параграф 5 от Регламент № 207/2009; освен това Общият съд не се е съобразил с критериите, установени в практиката на Съда относно преценката на степента на репутация на марка.

                              ii.

                              Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е отхвърлил наличието на връзка между марките въз основа на преценка на релевантните фактори (по-специално естеството на съответните стоки и услуги, съответните потребители, тежестта на репутацията на по-раната марка, степента на отличителност на по-раната марка), което не е в съответствие с критериите, установени в практиката на Съда по прилагането на член 8, параграф 5 от Регламент № 207/2009; освен това Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е приел, че е налице вероятност от объркване между съответните марки, което не се изисква за прилагането на член 8, параграф 5 от Регламент № 207/2009.

                              iii.

                              Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е отхвърлил приложението на член 8, параграф 5 от Регламент № 207/2009, без да е обсъдил въпроса дали въз основа на заявения за регистрация знак може да извлече неоснователно полза от по-ранната марка и дали това би я увредило.

         (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1).


title: Дело C-320/15: Иск, предявен на 26 юни 2015 г. — Европейска комисия/Република Гърция

text:
               5.10.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 328/2

         Иск, предявен на 26 юни 2015 г. — Европейска комисия/Република Гърция
   (Дело C-320/15)
   (2015/C 328/02)
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: G. Zavvos и E. Manhaeve)

      Ответник: Република Гърция

      Искания на ищеца

               —

               да се обяви, че Република Гърция не е изпълнила задълженията, възложени ѝ по силата на член 4, параграфи 1 и 3 от Директива на Съвета от 21 май 1991 година за пречистването на градските отпадъчни води (1),

               —

               да се осъди Република Гърция да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

               1.

               В иска си Комисията уточнява, че инсталациите в определени агломерации в Република Гърция не отговарят на изискванията на Директивата, било защото необходимите инсталации не са изградени по подходящ начин или бонифицирани (агломерациите на Просоцани, Доксатос, Елефтеройполи, Вагия и Галатиста) и следователно градските отпадъчни води на посочените агломерации преди изхвърлянето им не са подложени на вторично пречистване или равностойна обработка, било защото взетите проби (агломерации Десфина, Полихронос и Каниоти) показват, че инсталациите не работят съгласно изискванията на Директивата.

               2.

               Съгласно член 4, параграф 1 от Директива 91/271/ЕИО градските отпадъчни води (на агломерациите с ЕЖ над 2  000), които влизат в канализационните системи, преди заустването им да бъдат подложени на вторично пречистване или на друга равностойна обработка, докато съгласно член 4, параграф 3 посочените зауствания трябва да отговарят на изискванията, предвидени в приложение I, точка Б от Директивата (едно от които е вземане на представителни проби както от постъпващите отпадъчни води, така и от изпусканите пречистени води преди заустването им във водите в приемниците).

               3.

               Комисията подчертава, че, за да се приеме, че дадена държава членка изпълнява задълженията си съгласно Директивата относно пречистването на градските отпадъчни води, е необходимо да бъдат представени задоволителни данни относно качеството на отпадъчните води след пречистването. Освен това, за да може да се направи надеждна оценка на качеството на отпадъците на дадена агломерация съгласно Директивата и следователно на достатъчната степен на пречистване съгласно член 4 от Директивата, държавите членки трябва да получат задоволителни резултати за период от най-малко една година след пускането в действие на съоръжението посредством вземане на проби по методологията, посочена в Директива 91/271/ЕИО.

         А)   Агломерации Просоцани (ЕЖ 5882), Доксатос (ЕЖ 3815), Елефтеройполи, (ЕЖ 4934) Вагия (ЕЖ 4509) и Галатиста (ЕЖ 2974).

               4.

               Комисията поддържа, че доколкото градските отпадъчни води на четири агломерации (Просоцани, Доксатос, Елефтеройполи и Вагия) не са подложени преди заустването на вторично пречистване или на друга равностойна обработка, е налице нарушение на член 4 от Директивата. Впрочем самите гръцки власти признават, че посочените агломерации ще бъдат напълно в съответствие с разпоредбите на Директивата едва когато напълно приключи съвместно финансираното строителство. Комисията изтъква, че макар необходимите строителни работи вече да са включени в приоритетната ос „02 Опазване и управление на водните ресурси“ от оперативна програма „Околна среда и устойчиво развитие“, не е предвидено своевременното завършване на агломерациите Елефтеройполи и Просоцани, а в същото време гръцките власти не са посочили ясна дата за агломерациите Вагия и Доксатос. От отговорите на гръцките органи става ясно, че функционирането на съответните инсталации на Галатиста е проблематично и е необходимо тяхното бонифициране, за да могат да функционират в съответствие с разпоредбите на Директивата.

         Б)   Агломерации Десфина (ЕЖ 2024), Полихронос (ЕЖ 10 443) и Кианоти (ЕЖ 9 000)

               5.

               По отношение на трите агломерации [Десфина, Полихронос и Кианоти], макар гръцките власти да са изпратили резултатите от различните проби, взети от инсталациите за пречистване на отпадни води, Комисията е на мнение, че пробите показват, че посочените инсталации не работят съгласно изискванията на Директивата.

      Агломерация Полихронос

               6.

               Комисията отбелязва, че броят на пробите, които не са приведени в съответствие както за 2012 г., така и за 2013 г., надвишава допустимия брой и не са събрани достатъчно проби за 2012 г. и 2013 г.

      Агломерация Кианоти

               7.

               Пробите, изпратени на Комисията за посочената агломерация, не могат да бъдат приети за представителни и да бъдат вземани периодично, тъй като не е взета никаква проба за периода януари—април 2012 г. и не е представена никаква проба за 2013 г. от посочената агломерация.

      Агломерация Десфина

               8.

               Тъй като броят на събраните проби за 2012 г. и 2013 г. е недостатъчен, самите проби не могат да бъдат вземани периодично, както се изисква съгласно Директивата (само 2 проби са взети за 2012 г. вместо 12), това означава, че не са обхванати 10 месеца; през 2013 г. са взети 8 проби, като две от тях се отнасят за месец юли, а това означава, че не са обхванати 5 месеца.

      (1)  ОВ L 135, стр. 40; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 43.


title: Дело F-87/06: Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 27 март 2007 г. — Manté/Съвет (Длъжностни лица — Заплата — Надбавка за настаняване — Командирован национален експерт, назначен за длъжностно лице — Възстановяване на неоснователно платени суми — Явна недопустимост)

text:
               28.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 96/42

         Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 27 март 2007 г. — Manté/Съвет
   (Дело F-87/06) (1)

   (Длъжностни лица - Заплата - Надбавка за настаняване - Командирован национален експерт, назначен за длъжностно лице - Възстановяване на неоснователно платени суми - Явна недопустимост)
   (2007/C 96/88)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Thierry Manté (Woluwe-Saint-Pierre, Белгия) [представители: S. Rodrigues и C. Bernard-Glanz, avocats]

      Ответник: Съвет на Европейския съюз [представители: M. Simm и I. Sulce]
   Предмет
   От една страна, отмяна на Решението на органа по назначаване на Съвета от 22 август 2005 г., с което на ищеца — бивш командирован национален експерт, назначен за длъжностно лице към Европейските общности, се отказва предоставяне на надбавка за настаняване и се нарежда възстановяването ѝ, и от друга страна, искане за обезщетение.
   Диспозитив на определението

               1)

               Искът се отхвърля като явно недопустим.

               2)

               Съветът на Европейския съюз понася освен своите разноски и половината от разноските на г-н Manté.

      (1)  ОВ C 237, 30.9.2006 г., стр. 19.


title: Дело T-317/11 P: Жалба, подадена на 14 юни 2011 г. от Ioannis Vakalis срещу решението, постановено на 13 април 2011 г. от Съда на публичната служба по дело F-38/10 Vakalis/Комисия

text:
               24.9.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/24

         Жалба, подадена на 14 юни 2011 г. от Ioannis Vakalis срещу решението, постановено на 13 април 2011 г. от Съда на публичната служба по дело F-38/10 Vakalis/Комисия
   (Дело T-317/11 P)
   2011/C 282/52
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Ioannis Vakalis (Luvinate, Италия) (представител: S. A. Pappas, avocat)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение;

               —

               да уважи предявените в първоинстанционното производство искания с изключение на искането, за което Съдът на публичната служба е приел, че е недопустимо;

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   С настоящата жалба се иска отмяна на решението, постановено на 13 април 2011 г. от Съда на публичната служба (първи състав) по дело F-38/10 Vakalis/Комисия
   Жалбоподателят посочва четири правни основания в подкрепа на жалбата си.

               1.

               Първото правно основание е изведено от липсата на логика в разсъжденията на Съда на публичната служба, който не направил съответните заключения от констатираното от него обстоятелство, че промените в обменния курс следва да бъдат взети предвид от Комисията. Комисията обаче не взела предвид този въпрос. Следователно мотивите на обжалваното решение били опорочени от липса на логика.

               2.

               Съгласно второто правно основание Съдът на публичната служба не е разгледал поставения му въпрос. Видно от обжалваното решение Съдът на публичната служба разбрал, че жалбоподателят иска от него да установи дали разликата в заплащането между длъжностните лица, които са подчинени на Общите правила за прилагане на членове 11 и 12 от Приложение VIII към Правилника (наричани по-нататък „Общите правила за прилагане“) от 1969 г., и тези, които са подчинени на разпоредбите от 2004 г., е неправомерна, докато въпросът, поставен на Съда на публичната служба, бил дали „новите Общи правила за прилагане са дискриминационни в смисъл, че третират по един и същ начин различни фактически положения“. В този смисъл жалбоподателят твърди, че Съдът на публичната служба неправилно е отхвърлил правното основание, свързано с нарушение на принципа на равно третиране.

               3.

               Третото правно основание е изведено от замяната на мотиви, извършена от Съда на публичната служба. Жалбоподателят твърди, от една страна, че свързаните с бюджета мотиви на Общите правила за прилагане са изложени само по време на съдебното заседание, и от друга страна, че тези мотиви са различни от мотивите, изтъкнати на жалбоподателя при отхвърлянето на административната му жалбата (мотиви, за които между впрочем Съдът на публичната служба признава, че не са подходящи за случая). Съгласно съдебната практика Съдът на публичната служба не следва да компенсира евентуалната липса на мотиви или да допълва мотивите на Комисията, като добавя към тях или като посочва на тяхно място елементи, които не произтичат от самото обжалвано решение.

               4.

               Четвъртото правно основание е изведено от явна грешка в преценката, доколкото Съдът на публичната служба отхвърлил правното основание, свързано с принципа на равно третиране, тъй като жалбоподателят не доказал наличието на необоснована разлика в третирането. Жалбоподателят обаче доказал, че разглежданата разлика в третирането не е обоснована от въвеждането на еврото, изтъкнато като основен мотив за отхвърляне на административната му жалба.


               3.9.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 208/5

         Искане за консултативно становище от Съда на ЕАСТ от страна на Beschwerdekommission der Finanzmarktaufsicht с дата 27 март 2009 година по делото Inconsult Anstalt v Finanzmarktaufsicht
   (дело E-4/09)
   2009/C 208/05
   С писмо от 27 март 2009 г., получено в деловодството на съда на 14 април 2009 г., Beschwerdekommission der Finanzmarktaufsicht (апелативната комисия на Надзорния орган на финансовия пазар) подаде искане към Съда ЕАСТ за консултативно становище по делото Inconsult Anstalt v Finanzmarktaufsicht по следните въпроси:

               1.

               Как член 2, параграф 12 от Директива 2002/92/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 9 декември 2002 г. относно застрахователното посредничество следва да се тълкува по отношение на критериите, съгласно които един уебсайт може да се счита за „траен носител“?


title: Дело C-389/11 P: Определение на Съда от 4 юли 2012 г. — Région Nord-Pas-de-Calais/Communauté d'Agglomération du Douaisis, Европейска комисия (Обжалване — Държавни помощи — Железопътно машиностроене — Решение, с което помощта се обявява за несъвместима с общия пазар и се изисква възстановяването ѝ)

text:
               6.10.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 303/4

         Определение на Съда от 4 юли 2012 г. — Région Nord-Pas-de-Calais/Communauté d'Agglomération du Douaisis, Европейска комисия
   (Дело C-389/11 P) (1)

   (Обжалване - Държавни помощи - Железопътно машиностроене - Решение, с което помощта се обявява за несъвместима с общия пазар и се изисква възстановяването ѝ)
   2012/C 303/06
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Région Nord-Pas-de-Calais (представители: M. Cliquennois и F. Cavedon, avocats)

      Други страни в производството: Communauté d'Agglomération du Douaisis, Европейска комисия (представители: C. Giolito и B. Stromsky)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Общия съд (осми състав) от 12 май 2011 г. по дела Région Nord-Pas-de-Calais/Комисия и Communauté d’agglomération du Douaisis/Комисия (съединени дела T-267/08 и T-279/08), с което се отхвърлят жалбите за отмяна първоначално на Решение C(2008) 1089 окончателен на Комисията от 2 април 2008 г., а впоследствие на Решение C(2010) 4112 окончателен на Комисията от 23 юни 2010 г. относно държавна помощ C 38/2007 (ex NN 45/2007), предоставена от Франция в полза на Arbel Fauvet Rail SA — Железопътно машиностроене — Възстановяване на несъвместима с общия пазар помощ — Нарушение на правото на защита и на състезателното начало

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Région Nord-Pas-de-Calais да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 290, 1.10.2011 г.


title: Съединени дела C-247/15 P, C-253/15 P и C-259/15 P: Решение на Съда (четвърти състав) от 26 януари 2017 г. — „Макском“ ЕООД, Chin Haur Indonesia, PT, Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия (Обжалване — Дъмпинг — Регламент за изпълнение (ЕС) № 501/2013 — Внос на велосипеди, изпращани от Индонезия, Малайзия, Шри Ланка и Тунис — Разширяване по отношение на този внос на обхвата на окончателното антидъмпингово мито, наложено върху вноса на велосипеди с произход от Китай — Регламент (ЕО) № 1225/2009 — Член 13 — Заобикаляне — Член 18 — Неоказване на съдействие — Доказване — Съвкупност от съвпадащи косвени доказателства)

text:
               3.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 104/13

         Решение на Съда (четвърти състав) от 26 януари 2017 г. — „Макском“ ЕООД, Chin Haur Indonesia, PT, Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия
   (Съединени дела C-247/15 P, C-253/15 P и C-259/15 P) (1)

   ((Обжалване - Дъмпинг - Регламент за изпълнение (ЕС) № 501/2013 - Внос на велосипеди, изпращани от Индонезия, Малайзия, Шри Ланка и Тунис - Разширяване по отношение на този внос на обхвата на окончателното антидъмпингово мито, наложено върху вноса на велосипеди с произход от Китай - Регламент (ЕО) № 1225/2009 - Член 13 - Заобикаляне - Член 18 - Неоказване на съдействие - Доказване - Съвкупност от съвпадащи косвени доказателства))
   (2017/C 104/20)
   Език на производството: английски

      Страни

      (Дело C-247/15 P)

      Жалбоподател:„Макском“ ЕООД (представители: L. Ruessmann, avocat, и J. Beck, solicitor)

      Други страни в производството: Chin Haur Индонезия, PT (представители: T. Müller-Ibold, Rechtsanwalt, и F.-C. Laprévote, avocat), Съвет на Европейския съюз (представители: първоначално S. Boelaert, впоследствие H. Marcos Fraile и B. Driessen, подпомагани от R. Bierwagen и C. Hipp, Rechtsanwälte), Европейска комисия (представители: J.-F. Brakeland и M. França)

      (Дело C-253/15 P)

      Жалбоподател: Европейска комисия (представители: J.-F. Brakeland и M. França)

      Други страни в производството: Chin Haur Индонезия PT (представители: T. Müller-Ibold, Rechtsanwalt, и F.-C. Laprévote, avocat), Съвет на Европейския съюз (представители: първоначално S. Boelaert, впоследствие H. Marcos Fraile и B. Driessen, подпомагани от R. Bierwagen и C. Hipp, Rechtsanwälte), „Макском“ ЕООД (представители: L. Ruessmann, avocat, и J. Beck, solicitor)

      (Дело C-259/15 P)

      Жалбоподател: Съвет на Европейския съюз (представители: първоначално S. Boelaert, впоследствие H. Marcos Fraile и B. Driessen, подпомагани от R. Bierwagen и C. Hipp, Rechtsanwälte)

      Други страни в производството: Chin Haur Индонезия PT (представители: T. Müller-Ibold, Rechtsanwalt, и F.-C. Laprévote, avocat), Европейска комисия (представители: J.-F. Brakeland и M. França), „Макском“ ЕООД (представители: L. Ruessmann, avocat, и M. J. Beck, solicitor)

      Диспозитив

               1)

               Отменя решение на Общия съд на Европейския съюз от 19 март 2015 г., Chin Haur Indonesia/Съвет (T-412/13, EU:T:2015:163).

               2)

               Отхвърля жалбата за отмяна, подадена от Chin Haur Indonesia PT пред Общия съд на Европейския съюз, дело T-412/13.

               3)

               Осъжда Chin Haur Indonesia PT да понесе, освен направените от него съдебни разноски, и съдебните разноски на „Макском“ ЕООД и Съвета на Европейския съюз в първоинстанционното производство по дело T-412/13 и в производствата по обжалване.

               4)

               Осъжда Chin Haur Indonesia PT да понесе съдебните разноски на Европейската комисия в производството по обжалване по дело C-253/15 P.

               5)

               Европейската комисия понася съдебните разноски, които е направила в производствата по обжалване по дела C-247/15 P и C-259/15 P, както и в първоинстанционното производство по дело T-412/13.

      (1)  ОВ C 262, 10.8.2015 г.

      ОВ C 254, 3.8.2015 г.


title: Дело C-541/12: Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgericht Berlin (Германия) на 28 ноември 2012 г. — Ralf Schuster/Федерална република Германия

text:
               16.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/14

         Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgericht Berlin (Германия) на 28 ноември 2012 г. — Ralf Schuster/Федерална република Германия
   (Дело C-541/12)
   2013/C 46/27
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Verwaltungsgericht Berlin

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Ralf Schuster

      Ответник: Федерална република Германия

      Преюдициални въпроси

               1.

               Следва ли първичното и/или вторичното право на Европейския съюз, а в конкретния случай по-специално Директива 2000/78/ЕО (1), да се тълкуват в смисъл, че установяват всеобхватна забрана за допускане на необоснованата дискриминация, основана на възраст, която забрана се прилага и по отношение на нормите на националното право относно заплатите на федералните служители?

               2.

               При положителен отговор на първия въпрос, в резултат на тълкуването на това първично и/или вторично право на Европейския съюз стига ли се до извода, че е налице пряка или непряка дискриминация, ако съгласно определена национална уредба размерът на основната заплата на даден държавен служител се повишава в съответствие с неговата възраст при учредяване на служебното му правоотношение, а впоследствие — преимуществено в зависимост от продължителността на служебното му правоотношение?

               3.

               При положителен отговор и на втория въпрос, тълкуването на това първично и/или вторично право на Европейския съюз допуска ли подобна национална уредба да бъде оправдана с преследваната от законодателя цел да възнаграждава натрупания професионален опит?

               4.

               При положителен отговор и на третия въпрос, ако националният законодател не е успял да въведе в националното право норми относно заплатите на държавните служители, с които не се допуска дискриминация, тълкуването на първичното и/или вторичното право на Европейския съюз позволява ли в полза на дискриминираното лице да възникне и друга правна последица, освен заплащането с обратна сила на възможно най-високата по степен заплата за съответната длъжностна категория?
               В това отношение единствено въз основата на първичното и/или вторичното право на Европейския съюз, а в конкретния случай по-специално Директива 2000/78/ЕО, ли възниква правната последица от забраната за допускане на дискриминация, или претенцията на държавния служител възниква единствено с оглед на неправилното транспониране на разпоредбите на правото на Европейския съюз в съответствие с установеното в правото на Съюза право на иск за отговорност на държавите членки?

               5.

               Тълкуването на това първично и/или вторично право на Европейския съюз допуска ли съществуването на национална мярка, която обвързва предявяването на претенциите на държавните служители за (последващо) плащане на определена сума или за обезщетение от изискването държавните служители да предявят тези претенции възможно най-скоро след възникването им?

      (1)  Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (ОВ L 303, стр. 16, Специално издание на български език, глава 5, том 6, стр. 7).


title: Дело C-219/07: Преюдициално запитване от Raad van State (Белгия), представено на 27 април 2007 г. — VZW de Nationale Raad van Dierenkwekers en Liefhebbers en VZW Andibel/Кралство Белгия

text:
               7.7.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 155/13

         Преюдициално запитване от Raad van State (Белгия), представено на 27 април 2007 г. — VZW de Nationale Raad van Dierenkwekers en Liefhebbers en VZW Andibel/Кралство Белгия
   (Дело C-219/07)
   (2007/C 155/25)
   Език на производството: нидерландски
   Препращаща юрисдикция
   Raad van State België
   Страни в главното производство

      Ищец: VZW de Nationale Raad van Dierkwekers en Liefhebbers en VZW Andibel

      Ответник: Belgische Staat
   Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли член 30 от Договора за създаване на Европейската общност от 25 март 1957 г., разглеждан самостоятелно или във връзка с Регламент (ЕО) № 338/97 (1) на Съвета от 9 декември 1996 г. относно защитата на видовете от дивата флора и фауна чрез регулиране на търговията с тях, да се тълкува в смисъл, че забраната за внос и търговия с животни, установена в изпълнение на член 3б, параграф 1 от Закона от 14 август 1986 г. относно закрилата и хуманното отношение към животните, не е обоснована по отношение на внесени от други държави-членки бозайници от изброените в регламента видове Б, В или Д или непосочени в този регламент, когато тези бозайници са държани в посочената държава-членка на основание на националното й законодателство, което е в съответствие с регламента?

               2)

               Противопоставя ли се член 30 от Договора за ЕО или Регламент (EO) № 338/97 на правна уредба в държава-членка, която въз основа на законодателство относно хуманното отношение към животните забранява всяко използване с търговска цел на животински видове, с изключение на изрично посочените в тази вътрешноправна уредба, когато целта да бъдат закриляни тези видове, както е посочено в член 30 от Договора за ЕО, може да се постигне еднакво ефективно и чрез други мерки, ограничаващи в по-слаба степен търговията в рамките на Общността?

      (1)  ОВ L 61, стр. 1.


title: Дело C-548/12: Решение на Съда (седми състав) от 13 март 2014 г. (преюдициално запитване от Landgericht Krefeld — Германия) — Marc Brogsitter/Fabrication de Montres Normandes Eurl., Karsten Fräßdorf (Пространство на свобода, сигурност и правосъдие  — Компетентност по граждански и търговски дела  — Регламент (ЕО) № 44/2001  — Специална компетентност  — Член 5, точки 1 и 3  — Иск за гражданска отговорност  — Договорна или деликтна природа)

text:
               5.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 135/10

         Решение на Съда (седми състав) от 13 март 2014 г. (преюдициално запитване от Landgericht Krefeld — Германия) — Marc Brogsitter/Fabrication de Montres Normandes Eurl., Karsten Fräßdorf
   (Дело C-548/12) (1)

   ((Пространство на свобода, сигурност и правосъдие - Компетентност по граждански и търговски дела - Регламент (ЕО) № 44/2001 - Специална компетентност - Член 5, точки 1 и 3 - Иск за гражданска отговорност - Договорна или деликтна природа))
   2014/C 135/10
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Landgericht Krefeld

      Страни в главното производство

      Ищец: Marc Brogsitter

      Ответници: Fabrication de Montres Normandes Eurl., Karsten Fräßdorf

      Предмет

   Преюдициално запитване — Landgericht Krefeld — Тълкуване на член 5, точка 1 от Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (ОВ L 12, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74) — Специална компетентност — Иск, подаден пред юрисдикция, която е компетентна в областта на деликтната отговорност — Хипотеза, в която непозволеното увреждане е извършено в рамките на договор, сключен между извършителя и потърпевшото лице и съдът по мястото на изпълнение на задължението се намира в друга държава членка — Определяне на компетентния съд

      Диспозитив

   Искове за гражданска отговорност като разглежданите в главното производство, с деликтна природа по националното право, трябва въпреки това да се считат за отнасящи се към „дела, свързани с договор“ по смисъла на член 5, точка 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела, ако укоримото поведение може да се счита за неизпълнение на задължения, които могат да бъдат определени като договорни предвид предмета на договора.

      (1)  ОВ C 101, 6.4.2013 г.


title: Дело F-21/13: Жалба, подадена на 8 март 2013 г. — ZZ/Комисия

text:
               1.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 156/55

         Жалба, подадена на 8 март 2013 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-21/13)
   2013/C 156/101
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представители: Т. Bontinck, S. Greco, avocats)

      Ответник: Комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на решението за прехвърляне на пенсионните права на жалбоподателя към пенсионната схема на Съюза въз основа на предложението за изчисление, в което са приложени новите Общи правила за прилагане на членове 11 и 12 от приложение VIII към Правилника за длъжностните лица.

      Искания на жалбоподателя

               —

               член 9 от Общите правила за прилагане на член 11, параграф 2 от приложение VIII към Правилника за длъжностните лица да бъде обявен за незаконосъобразен;

               —

               вследствие на това да са отмени решението на Генералния секретариат на Съвета от 23 май 2012 г., съдържащо предложение до жалбоподателя за прехвърляне на пенсионни права по член 11, параграф 2 от приложение VIII към Правилника въз основа на Общите правила за прилагане от 11.10.2011 г., както е подписано от жалбоподателя на 19 юли 2012 г.;

               —

               ответникът да бъде осъден да заплати всички съдебни разноски в съответствие с член 87, параграф 1 от Процедурния правилник на Съда на публичната служба.


title: Дело C-68/15: Преюдициално запитване от Grondwettelijk Hof (Белгия), постъпило на 13 февруари 2015. г. — X, друга страна в производството Ministerraad

text:
               4.5.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 146/16

         Преюдициално запитване от Grondwettelijk Hof (Белгия), постъпило на 13 февруари 2015. г. — X, друга страна в производството Ministerraad
   (Дело C-68/15)
   (2015/C 146/24)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Grondwettelijk Hof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: X

      Ответник: Ministerraad

      Преюдициални въпроси

               1)

               Следва ли член 49 от Договора за функционирането на Европейския съюз да се тълкува в смисъл, че той не допуска национална правна уредба, съгласно която:

                           а)

                           дружества със седалище в друга държава членка и с постоянен обект в Белгия подлежат на облагане с данък, когато вземат решение за разпределяне на печалбата, която не е включена в окончателния облагаем финансов резултат, независимо от това дали печалба от постоянен обект в Белгия е прехвърлена към дружеството майка, при положение че дружества със седалище в друга държава членка, които имат дъщерно дружество в Белгия, не подлежат на облагане с такъв данък, когато вземат решение за разпределяне на печалбата, която не е включена в окончателния облагаем финансов резултат, независимо от това дали дъщерното дружество е разпределило дивиденти или не;

                           б)

                           дружества със седалище в друга държава членка и с постоянен обект в Белгия подлежат на облагане с данък, когато вземат решение за разпределяне на печалбата, която не е включена в окончателния облагаем финансов резултат, ако внесат реализираната в Белгия печалба изцяло във фонд „Резервен“, докато белгийски дружества не подлежат на облагане с такъв данък, ако внесат изцяло печалбата във фонд „Резервен“?

               2)

               Следва ли член 5 […] от Директива 2011/96/ЕС (1) на Съвета от 30 ноември 2011 година относно общата система за данъчно облагане на дружества майки и дъщерни дружества от различни държави членки да се тълкува в смисъл, че е налице данък, удържан при източника, когато разпоредба от националното законодателство предвижда, че с данък се облага разпределянето на печалбата от дъщерно дружество на дружеството майка, когато в същия данъчен период се разпределят дивиденти и облагаемият финансов резултат се намалява изцяло или частично с приспаданията за рисков капитал и/или с прехвърлени данъчни загуби, при положение че печалбата не подлежи на данъчно облагане съгласно националното законодателство, ако остава в дъщерното дружество и не се разпределя на дружеството майка?

               3)

               Следва ли член 4, параграф 3 от Директива 2011/96 да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба, въз основа на която се събира данък върху разпределянето на дивиденти, когато в резултат на тази уредба дружество се облага с данък върху една част от дивидентите, която надвишава прага, определен в посочения член 4, параграф 3 от директивата, ако разпредели получени дивиденти в по-късен момент — след годината, през която самото то ги е получило — при положение че случаят не е такъв, когато това дружество разпределя отново дивиденти в рамките на годината, в която ги е получило?

      (1)  ОВ L 345, стр. 8.


title: Дело T-103/05: Решение на Първоинстанционния съд от 20 ноември 2007 г. — P/Комисия (Длъжностни лица — Заплата — Неразрешено отсъствие — Загуба на право на заплата — Член 59 от Правилника — Медицинско свидетелство)

text:
               12.1.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 8/12

         Решение на Първоинстанционния съд от 20 ноември 2007 г. — P/Комисия
   (Дело T-103/05) (1)

   (Длъжностни лица - Заплата - Неразрешено отсъствие - Загуба на право на заплата - Член 59 от Правилника - Медицинско свидетелство)
   (2008/C 8/22)
   Език на производството: испански
   Страни

      Жалбоподател: P (Барселона, Испания) (представител: M. Griful i Ponsati, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: първоначално J. Currall и L. Lozano Palacios, впоследствие J. Currall и I. Martínez del Peral)
   Предмет
   Жалба за отмяна на Решение от 10 май 2004 г. на Комисията, с което отсъствието на жалбоподателя се обявява за неразрешено, считано от 16 март 2004 г., и се спира изплащането на заплатата му, считано от 15 април 2004 г. до поемане на задълженията му в Генерална дирекция „Преса и известия“ в Брюксел.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Всяка страна понася собствените си съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 132, 28.5.2005 г.


title: Дело T-387/08: Решение на Общия съд от 9 септември 2010 г. — Evropaïki Dynamiki/Комисия (Обществени поръчки за услуги — Процедура за възлагане на обществена поръчка от Службата за публикации — Предоставяне на компютърни услуги — Отхвърляне на офертата на оферент — Жалба за отмяна — Критерии и подкритерии за възлагане — Задължение за мотивиране — Равно третиране — Прозрачност — Явна грешка в преценката — Злоупотреба с власт — Искане за обезщетение)

text:
               23.10.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 288/35

      Решение на Общия съд от 9 септември 2010 г. — Evropaïki Dynamiki/Комисия
      (Дело T-387/08) (1)

      (Обществени поръчки за услуги - Процедура за възлагане на обществена поръчка от Службата за публикации - Предоставяне на компютърни услуги - Отхвърляне на офертата на оферент - Жалба за отмяна - Критерии и подкритерии за възлагане - Задължение за мотивиране - Равно третиране - Прозрачност - Явна грешка в преценката - Злоупотреба с власт - Искане за обезщетение)
      (2010/C 288/66)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Атина, Гърция) (представители: N. Korogiannakis и Paraskevi Katsimani, avocats)

         Ответник: Европейска комисия (представители: E. Manhaeve и N. Bambara, подпомагани от J. Stuyck, avocat)

         Предмет

      От една страна, искане за отмяна на решението на Службата за публикации на Европейския съюз от 20 юни 2008 г., с което се отхвърля офертата на жалбоподателя, подадена в рамките на процедурата за възлагане на обществена поръчка № AO 10185 за компютърни услуги по поддръжка на системите SEI-BUD/AMD/CR и свързаните с тях услуги, както и на решението обществената поръчка да се възложи на друг оферент и, от друга страна, искане за обезщетение за вреди

         Диспозитив

                  1.

                  Отхвърля жалбата.

                  2.

                  Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE понася 90 % от направените от него съдебни разноски и 90 % от направените от Европейската комисия разноски, последната понася 10 % от направените от нея съдебни разноски и 10 % от разноските, направени от Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis.

         (1)  ОВ C 301, 22.11.2008 г.


title: Съединени дела T-37/07 и Т-323/07: Решение на Първоинстанционния съд от 2 септември 2009 г. — El Morabit/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки в рамките на борбата с тероризма — Замразяване на средства — Списък на лица, групи и образувания — Жалба за отмяна)

text:
               24.10.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 256/23

         Решение на Първоинстанционния съд от 2 септември 2009 г. — El Morabit/Съвет
   (Съединени дела T-37/07 и Т-323/07) (1)

   (Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки в рамките на борбата с тероризма - Замразяване на средства - Списък на лица, групи и образувания - Жалба за отмяна)
   2009/C 256/42
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподател: Mohamed El Morabit (Амстредам, Нидерландия) (представител: U. Sarikaya, avocat)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: E. Finnegan, G. Van Hegelsom и B. Driessen)

      Страни, встъпили в подкрепа на исканията на ответника: Кралство Нидерландия (представители: C. Wissels и M. de Mol, както и M. de Grave по дело T-37/07, а по дело T-323/07 — Y. de Vries и M. Noort) и Комисия на Европейските общности (представители: S. Boelaert и J. Aquilina по дело T-37/07, а по дело T-323/07 — P. van Nuffel и S. Boelaert)

      Предмет

   Искане за частична отмяна, от една страна на Решение 2007/445/ЕО на Съвета от 28 юни 2007 година за прилагане на член 2, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 2580/2001 относно специалните ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания, и за отмяна на решения 2006/379/ЕО и 2006/1008/ЕО (ОВ L 169, стp. 58), а от друга страна, на Решение 2006/1008/ЕО на Съвета от 21 декември 2006 г. относно прилагане на член 2, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 2580/2001 относно специалните ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания (ОВ. L 379, стр. 123) доколкото името на жалбоподателя фигурира в списъка на лица, групи и образувания, към които са прилагат тези разпоредби.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбите.

               2.

               Осъжда г-н Mohamed El Morabit да заплати както направените от него съдебни разноски, така и тези на Съвета.

               3.

               Комисията на Европейските общности и Кралство Нидерландия понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 82, 14.4.2007 г.


title: Дело C-229/10: Определение на Съда (десети състав) от 21 март 2013 г. (преюдициално запитване от Tribunal Cível da Comarca do Porto — Португалия) — Maria Alice Pendão Lapa Costa Ferreira, Alexandra Pendão Lapa Ferreira/Companhia de Seguros Tranquilidade SA (Член 99 от Процедурния правилник — Застраховка „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства — Директиви 72/166/ЕИО, 84/5/ЕИО и 90/232/ЕИО — Право на обезщетение от задължителната застраховка „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства — Гражданска отговорност на застрахования — Принос на пострадалото лице за настъпването на вредите — Изключване или ограничаване на правото на обезщетение)

text:
               3.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 225/39

         Определение на Съда (десети състав) от 21 март 2013 г. (преюдициално запитване от Tribunal Cível da Comarca do Porto — Португалия) — Maria Alice Pendão Lapa Costa Ferreira, Alexandra Pendão Lapa Ferreira/Companhia de Seguros Tranquilidade SA
   (Дело C-229/10) (1)

   (Член 99 от Процедурния правилник - Застраховка „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства - Директиви 72/166/ЕИО, 84/5/ЕИО и 90/232/ЕИО - Право на обезщетение от задължителната застраховка „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства - Гражданска отговорност на застрахования - Принос на пострадалото лице за настъпването на вредите - Изключване или ограничаване на правото на обезщетение)
   2013/C 225/66
   Език на производството: португалски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Cível da Comarca do Porto

      Страни в главното производство

      Ищци: Maria Alice Pendão Lapa Costa Ferreira, Alexandra Pendão Lapa Ferreira

      Ответник: Companhia de Seguros Tranquilidade SA

      Предмет

   Преюдициално запитване — Tribunal Judicial da Comarca do Porto — Тълкуване на Директива 72/166/ЕИО на Съвета от 24 април 1972 година относно сближаване на законодателствата на държавите членки относно застраховката „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства и за прилагане на задължението за сключване на такава застраховка (ОВ L 103, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 10), Втора директива 84/5/ЕИО на Съвета от 30 декември 1983 година относно сближаването на законодателствата на държавите членки, свързани със застраховките гражданска отговорност при използването на моторни превозни средства (МПС) (ОВ L 8, 1984 г., стр. 17; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 104), Трета директива 90/232/ЕИО на Съвета от 14 май 1990 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно застраховките „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства (ОВ L 129, стр. 33; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 240, и по-специално на член 1а от нея), Директива 2000/26/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 май 2000 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно застраховане на гражданската отговорност във връзка с използването на моторни превозни средства и за изменение на Директиви 73/239/ЕИО и 88/357/ЕИО на Съвета (Четвърта директива за автомобилното застраховане) (ОВ L 181, стр. 65; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 4, стр. 3) и Директива 2005/14/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2005 година за изменение на Директиви 72/166/ЕИО, 84/5/ЕИО, 88/357/ЕИО и 90/232/ЕИО на Съвета и Директива 2000/26/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на застраховка „Гражданска отговорност“ относно използването на моторни превозни средства (ОВ L 149, стр. 14; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 7, стр. 212) — Национална разпоредба, която изключва отговорността за риска, произтичащ от използването на моторни превозни средства, в случай на произшествие, за което изключителна отговорност носи пешеходецът, явяващ се жертва на посоченото произшествие, и която в случай на съвместна вина позволява изключването или намаляването на правото на обезщетение на жертвите от произшествие поради това, че жертвата е допринесла за настъпването на вредата

      Диспозитив

   Директива 72/166/ЕИО на Съвета от 24 април 1972 година относно сближаване на законодателствата на държавите членки относно застраховката „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства и за прилагане на задължението за сключване на такава застраховка, Втора директива 84/5/ЕИО на Съвета от 30 декември 1983 година относно сближаването на законодателствата на държавите членки, свързани със застраховките гражданска отговорност при използването на моторни превозни средства и Трета директива 90/232/ЕИО на Съвета от 14 май 1990 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно застраховките „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат национални разпоредби в областта на правото на гражданската отговорност, които позволяват да се изключи или да се ограничи правото на пострадалото от произшествие лице да търси обезщетение на основание застраховката „Гражданска отговорност“ на участвалото в произшествието моторно превозно средство, въз основа на индивидуална преценка на изключителния или частичен принос на това пострадало лице в собственото му увреждане.

      (1)  ОВ C 195, 17.7.2010 г.


title: Дело T-384/06: Иск, предявен на 13 декември 2006 година — IBP и International Building Products France/Комисия

text:
               27.1.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 20/31

         Иск, предявен на 13 декември 2006 година — IBP и International Building Products France/Комисия
   (Дело T-384/06)
   (2007/C 20/48)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищци: IBP Ltd (Tipton, Обединено кралство) и International Building products France SA, (Sartrouville, Франция) [представители: M. Clough, QC и A.Aldred, Solicitor]

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищците

               —

               да се отмени решението в частта, която засяга ищците за периода от 23 ноември 2001 г. до 1 ви април 2004 г.;

               —

               при всички положения, да се отмени санкцията, наложена на ищците или да се намали нейния размер със сумата, която Първоинстанционния съд счита за подходяща предвид всички обстоятелства;

               —

               да се осъди Комисията да заплати направените от ищците разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Ищците искат частична отмяна на Решение на Комисията C(2006) 4180 окончателен от 20 септември 2006 година по дело COMP/F-1/38.121 — Съединители, с което Комисията е установила, че ищците заедно с други предприятия, са нарушили член 81 ЕО и член 53 от Споразумението за европейското икономическо пространство чрез определяне на цени, чрез споразумения по ценови листи, по намаления и отстъпки, по изпълнителни механизми за увеличение на цени, чрез разпределяне на национални пазари, чрез разпределяне на клиенти и чрез обмяна на друга търговска информация.
   В подкрепа на така предявения иск, ищците посочват, че Комисията е нарушила член 81 ЕО като е констатирала, че ищците са извършили едно единствено, комплексно и продължено нарушение на член 81 ЕО за периода от 23 ноември 2001 г. до 1 април 2004 г., въпреки че според ищците, наличните доказателства не потвърждават въпросните констатации.
   Освен това ищците твърдят, че в противоречие с член 253 ЕО Комисията не е мотивирала или е мотивирала недостатъчно своите констатации.
   Също така ищците твърдят, че Комисията е нарушила тяхното право да бъдат изслушани, като е констатирала нарушения, без да ги уведоми за делото срещу тях чрез предварително изложение на възраженията или да им предостави възможност да дадат обяснения преди приемането на оспорваното решение.
   Що се отнася до отмяната или до намаляването на наложената на ищците санкция, последните твърдят, че:

               а)

               Комисията е нарушила член 15 параграф 2 на Регламент №17 (1), член 23 параграф 2 на Регламент (EO) № 1/2003 (2) и член 5 буква a) на Насоките относно метода за определяне на санкции от 1998 година (3);

               б)

               Комисията е наложила двукратно на International Building Products France глоба в размер на 5.63 милиона еуро за едно и също поведение;

               в)

               Комисията не е приложила правилно Насоките относно метода за определяне на санкции от 1998 година; и

               г)

               Комисията не е приложила правилно Известието за сътрудничество от 1996 година (4).

      (1)  Регламент на Съвета № 17 от 6 февруари 1962 г., Първи регламент за прилагане на членове [81] и [82] от Договора (ОВ, English Special Edition 1959-1962, стр. 87).

      (2)  Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 г. относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в член 81 и 82 от Договора (ОВ 2003 L 1, стр. 1).

      (3)  Известие на Комисията от 14 януари 1998 година, озаглавено „Насоки относно метода за определяне на размера на глобите, налагани съгласно член 15, параграф 2 от Регламент № 17 и член 65, параграф 5 от Договора за Европейска общност за въглища и стомана (неофициален превод)“ (ОВ 1998 C 9, стр. 3).

      (4)  Известие на Комисията относно не-налагането на санкции или намаляването на техния размер в случаите на картел (ОВ 1996 C 207, стр. 4).


title: Дело T-240/15: Решение на Общия съд от 1 юни 2016 г. — Grupo Bimbo/EUIPO (Форма на блокче с четири кръга) (Марка на Европейския съюз — Заявка за триизмерна марка на Европейския съюз — Форма на блокче с четири кръга — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Право на защита — Член 75 от Регламент № 207/2009 — Задължение за мотивиране)

text:
               11.7.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 251/28

         Решение на Общия съд от 1 юни 2016 г. — Grupo Bimbo/EUIPO (Форма на блокче с четири кръга)
   (Дело T-240/15) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Заявка за триизмерна марка на Европейския съюз - Форма на блокче с четири кръга - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Право на защита - Член 75 от Регламент № 207/2009 - Задължение за мотивиране))
   (2016/C 251/31)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Grupo Bimbo, SAB de CV (Мексико, Мексико) (представител: N. Fernández Fernández-Pacheco, адвокат)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: A. Muñiz Rodríguez и A. Schifko)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 2 март 2015 г. (преписка R 1602/2014-1) относно заявка за регистрация на триизмерен знак, състоящ се от формата на блокче с четири кръга като марка на Европейския съюз.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Grupo Bimbo, SAB de CV да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 236, 20.7.2015 г.


title: Дело C-219/12: Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgerichtshof (Австрия) на 9 май 2012 г. — Finanzamt Freistadt Rohrbach Urfahr/Unabhängiger Finanzsenat Außenstelle Linz

text:
               11.8.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 243/3

         Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgerichtshof (Австрия) на 9 май 2012 г. — Finanzamt Freistadt Rohrbach Urfahr/Unabhängiger Finanzsenat Außenstelle Linz
   (Дело C-219/12)
   2012/C 243/05
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Verwaltungsgerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Finanzamt Freistadt Rohrbach Urfahr

      Ответник: Unabhängiger Finanzsenat Außenstelle Linz

      Заинтересована страна: Thomas Fuchs

      Преюдициален въпрос

   Представлява ли „икономическа дейност“ по смисъла на член 4 от Шеста директива 77/388/ЕИО (1) експлоатацията на присъединена към мрежата фотоволтаична инсталация без собствени възможности за акумулиране на електрическата енергия, която инсталация е монтирана върху или в близост до частна жилищна сграда, при положение че инсталацията е технически конструирана по такъв начин, че количеството произвеждана електрическа енергия да е изначално трайно по-малко от общото количество електрическа енергия, консумирана от експлоатиращия инсталацията за битови нужди в собствената му жилищна сграда?

      (1)  Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1).


title: Дело C-612/14: Определение на председателя на Съда от 27 февруари 2015 г. (преюдициално запитване, отправено от Handelsgericht Wien — Австрия) — Stephan Naumann/Austrian Airlines AG

text:
               29.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/22

         Определение на председателя на Съда от 27 февруари 2015 г. (преюдициално запитване, отправено от Handelsgericht Wien — Австрия) — Stephan Naumann/Austrian Airlines AG
   (Дело C-612/14) (1)

   (2015/C 213/41)
   Език на производството: немски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 89, 16.3.2015 г.


title: Дело T-157/07: Определение на Първоинстанционния съд от 3 март 2009 г. — People's Mojahedin Organization of Iran/Съвет

text:
               18.4.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 90/38

         Определение на Първоинстанционния съд от 3 март 2009 г. — People's Mojahedin Organization of Iran/Съвет
   (Дело T-157/07) (1)

   2009/C 90/59

      Език на производството: английски

   Председателят на седми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 140, 23.6.2007 г.


title: Дело C-45/08: Преюдициално запитване, отправено от Hof van beroep te Brussel (Белгия) на 8 февруари 2008 г. — Spector Photo Group NV en Chris Van Raemdonck/Commissie voor het Bank-, Financie- en Assurantiewezen (CBFA)

text:
               26.4.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 107/14

         Преюдициално запитване, отправено от Hof van beroep te Brussel (Белгия) на 8 февруари 2008 г. — Spector Photo Group NV en Chris Van Raemdonck/Commissie voor het Bank-, Financie- en Assurantiewezen (CBFA)
   (Дело C-45/08)
   (2008/C 107/21)
   Език на производството: нидерландски
   Препращаща юрисдикция
   Hof van beroep te Brussel
   Страни в главното производство

      Ищец: Spector Photo Group NV en Chris Van Raemdonck

      Ответник: Commissie voor het Bank-, Financie- en Assurantiewezen (CBFA)
   Преюдициални въпроси

               1)

               Разпоредбите на Директивата относно пазарната злоупотреба (1), и в частност член 2 от нея, представляват ли пълна хармонизация, с изключение на разпоредбите, които изрично допускат свободно прилагане на мерките от държавите-членки, или разпоредбите на тази директива в своята цялост се отнасят до минимална хармонизация?

               2)

               Следва ли член 2, параграф 1 от Директивата относно пазарната злоупотреба да се разбира в смисъл, че само по себе си обстоятелството, че лицето, посочено в член 2, първа алинея, [което] разполага с вътрешна информация, придобива или продава или се опитва да придобие или да продаде за своя собствена сметка или за чужда сметка финансовите инструменти, за които се отнася тази информация, означава, че поначало то използва своя вътрешна информация?

               3)

               При отрицателен отговор на втория въпрос, следва ли да се приеме, че за прилагането на член 2 от Директивата относно пазарната злоупотреба трябва да се приеме нарочно решение за използването на вътрешна информация?
               Ако решението може да не е писменно, необходимо ли е решението за използване да произтича от обстоятелства, които не позволяват никакво друго тълкуване, или е достатъчно тези обстоятелства да могат се тълкуват в такъв смисъл?

               4)

               Ако за установяване на пропорционалността на административната санкция, посочена в член 14 от Директивата относно пазарната злоупотреба, следва да се вземат предвид получените ползи, трябва ли да се приеме, че оповестяването на информация, която следва да се определи като вътрешна, е оказало значително въздействие върху цената на финансовия инструмент?
               При утвърдителен отговор, какво трябва да е минималното ниво на промяна на цената, за да може тази промяна да се определи като значителна?

               5)

               Независимо от това дали промяната на цената след оповестяване на информацията е значителна или не, какъв период от време след оповестяването трябва да се вземе предвид за да се определи нивото на промяна на цената и към кой момент следва да се оцени полученото имуществено предимство за целите на определяне на подходяща санкция?

               6)

               В рамките на преценката на пропорционалността на санкцията следва ли член 14 от Директивата относно пазарната злоупотреба да се разбира в смисъл, че ако държава-членка е предвидила възможността за наказателна санкция в добавка към административната, при преценката на пропорционалността на санкцията следва де се вземе предвид възможността за и/или размера на наказателна санкция с имуществен характер?

      (1)  Директива 2003/6/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2003 година относно търговията с вътрешна информация и манипулирането на пазара (пазарна злоупотреба) (ОВ L 96, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 5, стр. 210).


title: Решение на Съда от 3 октомври 2014 година по дело E-21/13 — Международната футболна федерация срещу Надзорния орган на ЕАСТ (Жалба за отмяна — Телевизионно излъчване — Член 14 от Директива 2010/13/ЕС — Мерки във връзка със събития от голямо значение за държава от ЕИП — Световно първенство по футбол на ФИФА — Свобода на предоставяне на услуги — Право на собственост — Мотиви)

text:
               7.5.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 150/9

         РЕШЕНИЕ НА СЪДА
   от 3 октомври 2014 година
   по дело E-21/13
   Международната футболна федерация срещу Надзорния орган на ЕАСТ
   (Жалба за отмяна — Телевизионно излъчване — Член 14 от Директива 2010/13/ЕС — Мерки във връзка със събития от голямо значение за държава от ЕИП — Световно първенство по футбол на ФИФА — Свобода на предоставяне на услуги — Право на собственост — Мотиви)
   (2015/C 150/09)
   По дело E-21/13, Международната футболна федерация срещу Надзорния орган на ЕАСТ – ЖАЛБА за частична отмяна на Решение на Надзорния орган на ЕАСТ № 309/13/COL от 16 юли 2013 година относно съвместимостта с правото на ЕИП на мерките, които Норвегия предстои да предприеме съгласно член 14 от Директива 2010/13/ЕС на Европейския парламент и на Съвета за координирането на някои разпоредби, установени в закони, подзаконови и административни актове на държавите членки, отнасящи се до предоставянето на аудио-визуални медийни услуги (ОВ L 95, 15.4.2010 г., стр. 1) — Съдът в състав Per Christiansen (изпълняващ длъжността председател), Páll Hreinsson (съдия докладчик) и Martin Ospelt (ad hoc съдия), постанови на 3 октомври 2014 г. решение, чийто диспозитив гласи:
   С настоящото Съдът:

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Международната футболна федерация да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-427/13: Жалба, подадена на 12 август 2013 г. — Gruppo Norton/СХВП — Marín Nicolás (Gruppo Norton S.r.l.)

text:
               26.10.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/30

         Жалба, подадена на 12 август 2013 г. — Gruppo Norton/СХВП — Marín Nicolás (Gruppo Norton S.r.l.)
   (Дело T-427/13)
   2013/C 313/56
   Език на жалбата: испански

      Страни

      Жалбоподател: Gruppo Norton Srl. (Carini, Италия) (представител: M. García Lirola, abogada)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Victoriano Marín Nicolás (Alcantarilla, Испания)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да постанови решение, с което, като разгледа спора по същество, да уважи искането за регистрация на марката за всички посочени в заявката стоки.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят.

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка „Gruppo Norton S.r.l.“ за стоки от класове 7 и 9 — заявка за регистрация на марка на Общността № 10 169 753.

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Victoriano Marín Nicolás.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: испанска марка „NORTON HISPANO“ за стоки от клас 9.

      Решение на отдела по споровете: частично уважава възражението.

      Решение на апелативния състав: приема жалбата за недопустима.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 5 от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-11/98: Определение на Общия съд от 7 януари 2010 г. — van Hest/Съвет и Комисия

text:
               13.3.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/50

         Определение на Общия съд от 7 януари 2010 г. — van Hest/Съвет и Комисия
   (Дело T-11/98) (1)

   2010/C 63/88

      Език на производството: нидерландски

   Председателят на осми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 72, 7.3.1998 г.


title: Дело T-797/14: Жалба, подадена на 6 декември 2014 г.  — Skype/СХВП — Sky International (SKYPE)

text:
               9.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/58

         Жалба, подадена на 6 декември 2014 г. — Skype/СХВП — Sky International (SKYPE)
   (Дело T-797/14)
   (2015/C 046/74)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Skype (Дъблин, Ирландия) (представители: A. Carboni и M. Browne, solicitors)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Sky International AG (Цуг, Швейцария)

      Данни за производството пред СХВП

      Заявител на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: словна марка на Общността „SKYPE“ — заявка за регистрация № 9 724 394

      Производство пред СХВП: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 29 септември 2014 г. по преписка R 1075/2013-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение и да върне заявката за регистрация на СХВП, която да продължи разглеждането ѝ,

               —

               да осъди СХВП, както и всяка встъпила страна, да заплатят направените от тях и от жалбоподателя съдебни разноски, както и разноските в производството по обжалване пред четвърти апелативен състав по преписка R 1075/2013-4 и в производството по възражение B 1 870 834 пред отдела по споровете.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


               24.5.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 128/1

         (2008/C 128/01)
   Последна публикация на Съда в Официален вестник на Европейския съюз

         ОВ C 116, 9.5.2008 г.

   Предишни публикации

      ОВ C 107, 26.4.2008 г.

      ОВ C 92, 12.4.2008 г.

      ОВ C 79, 29.3.2008 г.

      ОВ C 64, 8.3.2008 г.

      ОВ C 51, 23.2.2008 г.

      ОВ C 37, 9.2.2008 г.

   Може да намерите тези текстове на:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu