title: Дело C-153/09: Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgericht Schwerin (Германия) на 4 май 2009 г. — Agrargut Bäbelin GmbH & Co KG/Amt für Landwirtschaft Bützow

text:
               1.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 180/25

         Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgericht Schwerin (Германия) на 4 май 2009 г. — Agrargut Bäbelin GmbH & Co KG/Amt für Landwirtschaft Bützow
   (Дело C-153/09)
   2009/C 180/42
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Verwaltungsgericht Schwerin

      Страни в главното производство

      Ищец: Agrargut Bäbelin GmbH & Co KG

      Ответник: Amt für Landwirtschaft Bützow

      Преюдициални въпроси

               1)

               Забранено ли е на земеделски производител преди предявяване на всички права на плащане за поставени под угар площи да предяви правата на плащане за постоянните пасища — дори тогава, когато не притежава други годни за поставяне под угар (обработваеми) площи?

               2)

               При утвърдителен отговор на първия въпрос, попада ли в приложното поле на санкционния режим по член 51 от Регламент (ЕО) № 796/2004 (1) също земеделски стопанин, който преди 29 декември 2006 г. (поради липса на годни за поставяне под угар площи) нарушава предварителното задължение за цялостно предявяване на права на плащане за поставените под угар площи?

      (1)  ОВ L 141, стр. 18, Специално издание на български език, 2007 г., глава 3 том 56, стр. 210.


title: Дело C-573/13: Преюдициално запитване, отправено от Bundesgerichtshof (Германия) на 12 ноември 2013 г. — Air Berlin PLC & Co. Luftverkehrs KG/Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband eV

text:
               8.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 71/2

      Преюдициално запитване, отправено от Bundesgerichtshof (Германия) на 12 ноември 2013 г. — Air Berlin PLC & Co. Luftverkehrs KG/Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband eV
      (Дело C-573/13)
      (2014/C 71/03)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Bundesgerichtshof

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Air Berlin PLC & Co. Luftverkehrs KG

         Ответник: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband eV

         Преюдициални въпроси

                  1.

                  Следва ли разпоредбата на член 23, параграф 1, второ изречение от Регламент № 1008/2008/ЕО (1) да се тълкува в смисъл, че крайната цена, която трябва да се заплати в рамките на електронна система за резервации, трябва да се посочва при първоначалното обявяване на цените на въздухоплавателните услуги?

                  2.

                  Следва ли разпоредбата на член 23, параграф 1, второ изречение от Регламент № 1008/2008/ЕО да се тълкува в смисъл, че крайната цена, която трябва да се заплати в рамките на електронна система за резервации, трябва да се посочва само за конкретно избраната от потребителя въздухоплавателна услуга, или за всяка представена въздухоплавателна услуга?

         (1)  Регламент № 1008/2008/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 септември 2008 година относно общите правила за извършване на въздухоплавателни услуги в Общността (ОВ L 293, стр. 3).


title: Дело T-340/09: Решение на Общия съд ﾾт 10 април 2014 г.  — Evropaïki Dynamiki//Комисия (Обществени поръчки — Процедура за възлагане на обществена поръчка на Службата за публикации — Сътрудничество при предоставянето на редакторски и издателски услуги във връзка с Интернет сайта на CORDIS — Отхвърляне на офертите на един от оферентите и решение за възлагане на обществената поръчка на други оференти — Класиране на офертата на един от оферентите — Задължение за мотивиране — Член 148, параграфи 1 и 3, условия за изпълнение — Явна грешка в преценката — Извъндоговорна отговорност)

text:
               10.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 175/35

         Решение на Общия съд от 10 април 2014 г. — Evropaïki Dynamiki//Комисия
   (Дело T-340/09) (1)

   ((Обществени поръчки - Процедура за възлагане на обществена поръчка на Службата за публикации - Сътрудничество при предоставянето на редакторски и издателски услуги във връзка с Интернет сайта на CORDIS - Отхвърляне на офертите на един от оферентите и решение за възлагане на обществената поръчка на други оференти - Класиране на офертата на един от оферентите - Задължение за мотивиране - Член 148, параграфи 1 и 3, условия за изпълнение - Явна грешка в преценката - Извъндоговорна отговорност))
   2014/C 175/45
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Атина, Гърция) (представители N. Korogiannakis и M. Dermitzakis, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално S. Delaude и N. Bambara, впоследствие S. Delaude, подпомагани от C. Erkelens, avocаt)

      Предмет

   От една страна, отмяна на решението на Службата за публикации на Европейските общности, съобщено на жалбоподателя с писмо от 9 юни 2009 г., да бъдат отхвърлени офертите му, подадени в отговор на покана за участие в процедура за възлагане на обществена поръчка № 10017 (CORDIS), съответно за партида Б, озаглавена „Редакторски и издателски услуги“ и партида В, озаглавена „Осигуряване на нови цифрови информационни услуги“ и да бъде приета офертата му, подадена в отговор на същата покана за участие в процедура за възлагане на обществена поръчка, на трето място за партида Д, озаглавена „Разработване и поддръжка на съществени услуги“, и от друга страна, искане за обезщетение за вреди

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE да понесе 90 % от собствените си съдебни разноски и да заплати 90 % от съдебните разноски на Европейската комисия, която следва да понесе 10 % от собствените си съдебни разноски и 10 % от съдебните разноски на Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis.

      (1)  ОВ C 267, 7.11.2009 г.


title: Дело C-165/08: Решение на Съда (втори състав) от 16 юли 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Република Полша (Генетично модифицирани организми — Семена — Забрана за пускане на пазара — Забрана за включване в националния каталог на сортовете — Директива 2001/18/ЕО и Директива 2002/53/ЕО — Позоваване на доводи от етично и религиозно естество — Тежест на доказване)

text:
               12.9.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 220/10

         Решение на Съда (втори състав) от 16 юли 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Република Полша
   (Дело C-165/08) (1)

   (Генетично модифицирани организми - Семена - Забрана за пускане на пазара - Забрана за включване в националния каталог на сортовете - Директива 2001/18/ЕО и Директива 2002/53/ЕО - Позоваване на доводи от етично и религиозно естество - Тежест на доказване)
   2009/C 220/16
   Език на производството: полски

      Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: B. Doherty и A. Szmytkowska)

      Ответник: Република Полша (представител: M. Dowgielewicz)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Нарушение на членове 22 и 23 от Директива 2001/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 март 2001 година относно съзнателното освобождаване на генетично модифицирани организми в околната среда и за отмяна на Директива 90/220/ЕИО на Съвета (ОВ L 106, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 7, стр. 75) и на член 4, параграф 4 и член 16 от Директива 2002/53/ЕО на Съвета от 13 юни 2002 година относно общия каталог на сортовете от земеделски растителни видове (ОВ L 193, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 43, стр. 139) — Национално законодателство, което забранява пускането на пазара на семена на генетично модифицирани сортове, както и вписването им в националния каталог на сортовете

      Диспозитив

               1)

               Като забранява свободното разпространение на семена на генетично модифицирани сортове, както и включването на генетично модифицираните сортове в националния каталог на сортовете, Република Полша не е изпълнила задълженията си по членове 22 и 23 от Директива 2001/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 март 2001 година относно съзнателното освобождаване на генетично модифицирани организми в околната среда и за отмяна на Директива 90/220/ЕИО на Съвета, както и по член 4, параграф 4 и член 16 от Директива 2002/53/ЕО на Съвета от 13 юни 2002 година относно общия каталог на сортовете от земеделски растителни видове.

               2)

               Отхвърля иска в останалата му част.

               3)

               Република Полша понася направените от нея съдебни разноски, както и две трети от съдебните разноски на Комисията.

               4)

               Комисията понася една трета от направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 183 от 19.7.2008 г.


title: Дело C-337/09 P: Решение на Съда (голям състав) от 19 юли 2012 г. — Съвет на Европейския съюз/Zhejiang Xinan Chemical Industrial Group Co. Ltd, Европейска комисия, Association des Utilisateurs и Distributeurs de l'AgroChimie Européenne (Audace) (Обжалване — Търговска политика — Дъмпинг — Внос на глифозат с произход от Китай — Регламент (ЕО) № 384/96 — Член 2, параграф 7, букви б) и в) — Статут на предприятие, функциониращо в условията на пазарна икономика — Понятие за значителна намеса на държавата по смисъла на член 2, параграф 7, буква в), първо тире — Публичен акционер, който контролира de facto общото събрание на акционерите на производителя — Приравняване на такъв контрол на „значителна намеса“ — Преценка на механизъм за потвърждаване на договорите за износ — Граници на съдебния контрол — Преценка на предоставените доказателства)

text:
               29.9.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 295/2

         Решение на Съда (голям състав) от 19 юли 2012 г. — Съвет на Европейския съюз/Zhejiang Xinan Chemical Industrial Group Co. Ltd, Европейска комисия, Association des Utilisateurs и Distributeurs de l'AgroChimie Européenne (Audace)
   (Дело C-337/09 P) (1)

   (Обжалване - Търговска политика - Дъмпинг - Внос на глифозат с произход от Китай - Регламент (ЕО) № 384/96 - Член 2, параграф 7, букви б) и в) - Статут на предприятие, функциониращо в условията на пазарна икономика - Понятие за значителна намеса на държавата по смисъла на член 2, параграф 7, буква в), първо тире - Публичен акционер, който контролира de facto общото събрание на акционерите на производителя - Приравняване на такъв контрол на „значителна намеса“ - Преценка на механизъм за потвърждаване на договорите за износ - Граници на съдебния контрол - Преценка на предоставените доказателства)
   2012/C 295/02
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Съвет на Европейския съюз (представители: J.-P. Hix и G. Berrisch, Rechtsanwalt)

      Други страни в производството: Zhejiang Xinan Chemical Industrial Group Co. Ltd (представители: първоначално D. Horovitz, avocat, впоследствие F. Graafsma, J. Cornelis и A. Woolich, advocaten, както и K. Adamantopoulos, dikigoros, и M. D. Moulis, barrister), Европейска комисия (представители: T. Scharf и N. Khan, както и K. Talabér-Ritz), Association des utilisateurs et distributeurs de l’agrochimie européenne (Audace) (представител: J. Flynn, QC)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Първоинстанционния съд (четвърти състав) от 17 юни 2009 г. по дело Zhejiang Xinan Chemical Industrial Group/Съвет (T-498/04), с което Първоинстанционният съд отменя по отношение на Zheijiang Xinan Chemical Industrial Group Co. Ltd. член 1 от Регламент (ЕО) №°1683/2004 на Съвета от 24 септември 2004 година за въвеждане на окончателно антидъмпингово мито върху внос на глизофат с произход Китайската народна република (ОВ L 303, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 36, стр.144) — Тълкуване на член 2, параграф 7, буква в) от Регламент (ЕО) № 384/96 на Съвета от 22 декември 1995 година за защита срещу дъмпингов внос на стоки от страни, които не са членки на Европейската общност (ОВ L 56, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 12, стр. 223) — Статут на предприятие, функциониращо в условията на пазарна икономика

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски, включително съдебните разноски по обезпечителното производство.

               3.

               Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 282, 21.11.2009 г.


title: Дело T-544/15: Определение на Общия съд от 13 септември 2016 г. — Terna/Комисия (Жалба за отмяна — Проекти от общ интерес за Съюза — Финансова помощ на Съюза по два проекта в областта на трансевропейските енергийни мрежи — Намаляване вследствие на одит на първоначално отпуснатата финансова помощ — Подготвителен акт — Необжалваем акт — Недопустимост)

text:
               31.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 402/46

         Определение на Общия съд от 13 септември 2016 г. — Terna/Комисия
   (Дело T-544/15) (1)

   ((Жалба за отмяна - Проекти от общ интерес за Съюза - Финансова помощ на Съюза по два проекта в областта на трансевропейските енергийни мрежи - Намаляване вследствие на одит на първоначално отпуснатата финансова помощ - Подготвителен акт - Необжалваем акт - Недопустимост))
   (2016/C 402/54)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Terna — Rete elettrica nazionale SpA (Рим, Италия) (представители: A. Police, L. Di Via, F. Covone и D. Carria, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: O. Beynet, L. Di Paolo и A. Tokár)

      Предмет

   Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на решението — което се твърди, че се съдържа в писмото на Комисията от 6 юли 2015 г. — за намаляване на финансовата помощ, първоначално отпусната по два проекта (проекти 2009-E255/09-ENER/09/TEN-E-S12.564583 и 2007-E 221/07/2007-TREN/07TEN-E-S07.91403) в областта на трансевропейските енергийни мрежи

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Terna — Rete elettrica nazionale SpA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 363, 3.11.2015 г.


title: Дело C-231/12: Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) на 14 май 2012 г. — Vodafone Omnitel Nv/Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Presidenza del Consiglio dei Ministri

text:
               21.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 217/10

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) на 14 май 2012 г. — Vodafone Omnitel Nv/Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Presidenza del Consiglio dei Ministri
   (Дело C-231/12)
   2012/C 217/20
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Vodafone Omnitel Nv

      Ответник: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Presidenza del Consiglio dei Ministri

      Преюдициален въпрос

   Следва ли общностните секторни разпоредби, в случая разпоредбите на Директива 2022/20/ЕО (1), да се тълкуват в смисъл, че те не допускат посочената в настоящото определение национална правна уредба, и по-конкретно Закон № 266/2005, имайки пред вид по-специално начина, по който той се прилага на подзаконово равнище?

      (1)  Директива 2002/20/ЕO на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно разрешението на електронните съобщителни мрежи и услуги („Директива за разрешение“) (ОВ L 108, стр. 21; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 35, стр. 183).


title: Дело C-334/17 P: Жалба, подадена на 5 юни 2017 г. от Република Естония срещу решението, постановено от Общия съд (първи разширен състав) на 24 март 2017 г. по дело T-117/15, Република Естония/Европейска комисия

text:
               7.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 256/18

         Жалба, подадена на 5 юни 2017 г. от Република Естония срещу решението, постановено от Общия съд (първи разширен състав) на 24 март 2017 г. по дело T-117/15, Република Естония/Европейска комисия
   (Дело C-334/17 P)
   (2017/C 256/17)
   Език на производството: естонски

      Страни

      Жалбоподател: Република Естония (представител: N. Grünberg)

      Други страни в производството: Европейска комисия, Република Латвия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Съда,

               —

               да отмени решението на Общия съд от 24 март 2017 г. по дело T-117/15, с което жалбата на Република Естония е отхвърлена като недопустима,

               —

               да върне делото на Общия съд за произнасяне по направените от Естония искания в жалбата от 4 март 2015 г.,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

               1.

               Общият съд е нарушил правото на Съюза, като е установил, че решения Pimix (1), Чешка република/Комисия (2) и Република Литва/Комисия (3) не могат да се приемат като нови и съществени обстоятелства и поради това отхвърля като недопустима жалбата на Република Естония от 4 март 2015 г. за отмяна на решението, съдържащо се в писмо на Европейската комисия от 22 декември 2014 г. (Ares[2014]4324235).

               2.

               На следващо място в точки 13 и 84 от решението от 24 март 2017 г., като дата на публикуването на Регламент № 60/2004 (4) на естонски език в Официален вестник на Европейския съюз, Общият съд неправилно е посочил 4 юли 2004 г. вместо правилната дата 4 юли 2005 г. По този начин констатацията на Общия съд относно възможността операторите да събират такси за неотстранени излишъци от стокови запаси от захар съгласно националното право, се основава на неверни факти.

               3.

               На трето място, Общият съд е нарушил задължението за мотивиране. По-специално не е разгледал задължението за деклариране на излишъците от стокови запаси от захар в състоянието им към 1 май 2004 г. Поради това не е ясна констатацията на Общия съд, че несвоевременното публикуване на Регламент № 60/2004 на естонски език в Официален вестник на Европейския съюз не е попречило на Република Естония въз основа на вътрешното си законодателство да изиска от икономическите оператори събирането на такса върху излишъците от стокови запаси от захар.

      (1)  Дело Pimix, C-146/11, EU:C:2012:450.

      (2)  Дело Чешка република/Комисия, T-248/07, EU:T:2012:170.

      (3)  Дело Република Литва/Комисия, T-262/07; EU:T:2012:171.

      (4)  Регламент (ЕО) № 60/2004 на Комисията от 14 януари 2004 година за определяне на преходни мерки в сектора на захарта във връзка с присъединяването на Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Полша, Словения и Словакия (ОВ L 9, 2004 г., стр. 8; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 52, стр. 202).


title: Дело T-292/11: Жалба, подадена на 9 юни 2011 г. — Cemex и др./Комисия

text:
               13.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 238/23

         Жалба, подадена на 9 юни 2011 г. — Cemex и др./Комисия
   (Дело T-292/11)
   2011/C 238/42
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподатели: Cemex S.A.B. de C.V. (Monterrey, Мексико), New Sunward Holding BV (Амстердам, Нидерландия), Cemex España, SA (Мадрид, Испания), CEMEX Deutschland AG (Дюселдорф, Германия), Cemex UK (Egham, Обединено кралство), CEMEX Czech Operations s.r.o. (Прага, Чешка република), Cemex France Gestion (Rungis, Франция), CEMEX Austria AG (Langenzersdorf, Австрия) (представител: J. Folguera Crespo, abogado)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени член 1 от Решението на Комисията от 30 март 2011 г.; при условията на евентуалност, да отмени частично тази разпоредба, като освободи жалбоподателите от задължението да предоставят информацията, посочена във въпросите в приложение I към Решението относно всичко, което надхвърля ограниченията, които нормите и принципите на правото на Европейския съюз налагат на Комисията.

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Настоящата жалба е подадена срещу Решението на Комисията от 30 март 2011 г. относно производство за прилагане на член 18, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета, прието във връзка с дело COMP/39.520 — цимент и свързани продукти.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат шест правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от нарушение на член 18 от Регламент (ЕО) № 1/2003: Твърди се в това отношение, че Комисията е надвишила ограниченията, установени в посочената разпоредба и съдебната практика на Съда за упражняването на нейните правомощия, стигайки включително дотам да изисква информация, за която Комисията знае, че не се намира у жалбоподателите. От друга страна, в искането за предоставяне се изисква от жалбоподателите не само да предоставят, но и да обработят, милиони данни с икономическо съдържание, като по този начин им се прехвърля задължението за разследване, което принадлежи на Комисията.

               2.

               Второто правно основание е изведено от нарушение на член 18 от Регламент (ЕО) № 1/2003: според жалбоподателите Комисията изисква предоставянето на информация, която не е необходима за разследването на идентифицираните в обжалваното решение практики, за които се твърди, че са ограничителни: става въпрос за информация, която няма връзка с предмета на разследване, или за публична информация, за информация, която вече е предоставена в отговор на предходни искания, или става въпрос за задачи по обработката на данни.

               3.

               Третото правно основание е изведено от нарушение на принципа на пропорционалност: твърди се в това отношение, че Комисията е поискала от жалбоподателите да предоставят информация, чието събиране и обработване, освен че не е необходимо, в много случаи предполага прекомерна и несъразмерна тежест, като се налага и изключително кратък срок за оспорване и като се отказва поисканото удължаване на срока.

               4.

               Четвъртото правно основание е изведено от нарушение на член 296 от ДФЕС, доколкото според жалбоподателите Комисията не е мотивирала достатъчно необходимостта и пропорционалността на поисканата информация.

               5.

               Петото правно основание е изведено от нарушение на принципа на правна сигурност, доколкото текстът на обжалваното решение е неясен и неточен.

               6.

               Шестото правно основание е изведено от неспазване на член 3 от Регламент (ЕИО) № 1/1958 относно определянето на езиковия режим на Европейската икономическа общност: в това отношение се твърди, че Комисията е отказала да изпрати обжалваното решение на дъщерните дружества, които са негови адресати, на езика на държавите членки, на чиято юрисдикция са подчинени, като по този начин съзнателно затруднява задачата по събиране на данни.


title: Дело C-314/17: Преюдициално запитване, отправено от Върховен административен съд (България) на 29 май 2017 година — „Джиосайкъл България“ ЕООД/Директор на Дирекция „Обжалване и данъчно-осигурителна практика“ — гр. Велико Търново при Централно управление на Националната агенция за приходите

text:
               7.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 256/15

         Преюдициално запитване, отправено от Върховен административен съд (България) на 29 май 2017 година — „Джиосайкъл България“ ЕООД/Директор на Дирекция „Обжалване и данъчно-осигурителна практика“ — гр. Велико Търново при Централно управление на Националната агенция за приходите
   (Дело C-314/17)
   (2017/C 256/13)
   Език на производството: български

      Запитваща юрисдикция

   Върховен административен съд

      Страни в главното производство

      Жалбоподател:„Джиосайкъл България“ ЕООД

      Ответник: Директор на Дирекция „Обжалване и данъчно-осигурителна практика“ — гр. Велико Търново при Централно управление на Националната агенция за приходите

      Преюдициални въпроси

               1)

               Нарушени ли са принципите за данъчен неутралитет и ефективност на общата система на ДДС, съгласно разпоредбите на Директива 2006/112/ЕО (1) на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност, когато, с оглед фактите в главното производство, една и съща доставка е обложена с ДДС, веднъж по общия ред чрез начисление на данъка от доставчика с фактурата за продажба и втори път чрез механизма на самоначисление/обратно начисляване/от получателя с ревизионен акт, при което на практика не се признава право на приспадане на данъка и при условие, че националното законодателство не дава възможност начисления ДДС по фактурата на доставчика да бъде коригиран след приключило ревизионно производство?

      (1)  OB 2006, L 347, стр. 1; Специално българско издание: глава 9, том 3, стр. 7


title: Дело C-427/06: Решение на Съда (голям състав) от 23 септември 2008 г. (преюдициално запитване от Bundesarbeitsgericht — Германия) — Birgit Bartsch/Bosch und Siemens Hausgeräte (BSH) Altersfürsorge GmbH (Равно третиране в областта на заетостта и професиите — Член 13 ЕО — Директива 2000/78/ЕО — Професионална пенсионна схема, изключваща правото на пенсия за осигурителен стаж в полза на преживелия съпруг, който е по-млад с повече от 15 години от починалия бивш служител — Дискриминация, основана на възраст — Връзка с общностното право)

text:
               22.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/6

         Решение на Съда (голям състав) от 23 септември 2008 г. (преюдициално запитване от Bundesarbeitsgericht — Германия) — Birgit Bartsch/Bosch und Siemens Hausgeräte (BSH) Altersfürsorge GmbH
   (Дело C-427/06) (1)

   (Равно третиране в областта на заетостта и професиите - Член 13 ЕО - Директива 2000/78/ЕО - Професионална пенсионна схема, изключваща правото на пенсия за осигурителен стаж в полза на преживелия съпруг, който е по-млад с повече от 15 години от починалия бивш служител - Дискриминация, основана на възраст - Връзка с общностното право)
   (2008/C 301/10)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Bundesarbeitsgericht
   Страни в главното производство

      Ищец: Birgit Bartsch

      Ответник: Bosch und Siemens Hausgeräte (BSH) Altersfürsorge GmbH
   Предмет
   Преюдициално запитване — Bundesarbeitsgericht — Тълкуване на принципа за недопускане на дискриминация, основана на възраст, на член 13 ЕО и на Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (ОВ L 303, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 7) — Професионална пенсионна схема (betriebliche Altersversorgung), изключваща правото на пенсия за осигурителен стаж (Ruhegeld) в полза на преживелия съпруг, който е по-млад с повече от 15 години от починалия бивш служител — Прилагане на принципа за недопускане на дискриминация, основана на възраст, при липса на елемент на връзка с положение, уредено от други разпоредби от общностното право
   Диспозитив
   Общностното право не съдържа забрана на всяка дискриминация, основана на възраст, чието прилагане юрисдикциите на държавите-членки следва да гарантират, когато евентуално дискриминационното поведение не разкрива никаква връзка с общностното право. Такава връзка не се създава от член 13 ЕО, нито — при обстоятелства като тези по главното производство — от Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите още преди изтичането на срока, предоставен за транспонирането ѝ на съответната държава-членка.

      (1)  ОВ C 326, 30.12.2006 г.


title: Дело T-461/11: Решение на Общия съд от 13 декември 2012 г. — Natura Selection/СХВП — Ménard (natura) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността „natura“ — По-ранна словна марка на Общността „NATURA“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               9.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/20

         Решение на Общия съд от 13 декември 2012 г. — Natura Selection/СХВП — Ménard (natura)
   (Дело T-461/11) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „natura“ - По-ранна словна марка на Общността „NATURA“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2013/C 38/35
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Natura Selection, SL (Барселона, Испания) (представител: E. Sugrañes Coca, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: J. García Murillo и D. Botis)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Ernest Ménard SA (Бурсьол, Франция)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 8 юни 2011 г. (преписка R 2454/2010-2), постановено в производство по възражение със страни Ernest Ménard SA и Natura Selection, SL.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Natura Selection, SL да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 340, 19.11.2011 г.


title: Дело C-254/06: Определение на председателя на Съда от 18 април 2007 г. (искане за преюдициално заключение от Cour d'appel de Bruxelles — Белгия) — Zürich Versicherungs-Gesellschaft/Office Benelux de la propriété intellectuelle, anciennement Bureau Benelux des Marques

text:
               28.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 96/28

         Определение на председателя на Съда от 18 април 2007 г. (искане за преюдициално заключение от Cour d'appel de Bruxelles — Белгия) — Zürich Versicherungs-Gesellschaft/Office Benelux de la propriété intellectuelle, anciennement Bureau Benelux des Marques
   (Дело C-254/06) (1)

   (2007/C 96/56)

      Език на производството: френски

   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  OВ C 212, 2.9.2006 г.


title: Дело C-52/08: Иск, предявен на 12 февруари 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Португалска република

text:
               26.4.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 107/15

         Иск, предявен на 12 февруари 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Португалска република
   (Дело C-52/08)
   (2008/C 107/22)
   Език на производството: португалски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: H. Støvlbæk и P. Andrade)

      Ответник: Португалска република
   Искания на ищеца

               —

               Да се установи, че като по отношение на достъпа до професията „нотариус“ не е транспонирала в националното си право Директива 2005/36/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 7 септември 2005 година относно признаването на професионалните квалификации, която отменя и заменя Директива 89/48/ЕИО (2), Португалската република не е изпълнила задълженията, произтичащи от тази директива.

               —

               Да се осъди Португалската република да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Комисията счита, че португалската държава не е изпълнила задълженията, произтичащи по силата на член 13 от Директива 2005/36, като не позволява на нотариусите от други държави-членки да упражняват професията в Португалия, въпреки че те имат правото да упражняват тази професия в държава-членка, в която това е регламентирана професия, или са я упражнявали при спазване на предвидените условия в държава-членка, в която това не е регламентирана професия.
   При всички положения, като изисква от кандидатите за нотариуси получаването на диплома за висше юридическо образование от португалски университет или еквивалентна по смисъла на португалското законодателство академична квалификация, португалската държава не е изпълнила и задълженията, произтичащи по силата на член 13 и член 14 от същата директива.
   Освен това, като изисква от кандидатите за нотариуси преди започването на техния стаж успешно да положат публични изпити, предназначени да проверят техните общи познания по право, португалската държава не е изпълнила и задълженията, произтичащи по силата на член 14, параграф 3 и член 3, буква з) от Директива 2005/36.
   Поради това Комисията счита, че португалската държава не е транспонирала Директива 2005/36 по отношение на професията „нотариус“.

      (1)  Директива 2005/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 септември 2005 година относно признаването на професионалните квалификации (ОВ L 255, стр. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 8, стр. 3).

      (2)  ОВ L 19, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 2, стр. 76.


title: Дело C-616/12 P: Жалба, подадена на 31 декември 2012 г. от Ellinika Nafpigeia AE и 2. Hoern Beteiligungs GmbH срещу Определение на Общия съд (седми състав) от 19 октомври 2012 г. по дело T-466/11, Ellinika Nafpigeia и 2. Hoern Beteiligungs GmbH/Европейска комисия

text:
               23.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 55/7

         Жалба, подадена на 31 декември 2012 г. от Ellinika Nafpigeia AE и 2. Hoern Beteiligungs GmbH срещу Определение на Общия съд (седми състав) от 19 октомври 2012 г. по дело T-466/11, Ellinika Nafpigeia и 2. Hoern Beteiligungs GmbH/Европейска комисия
   (Дело C-616/12 P)
   2013/C 55/11
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Жалбоподатели: Ellinika Nafpigeia AE и 2. Hoern Beteiligungs GmbH (представители: K. Chrysogonos и A. Kaïdatzis, avvocati)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

               —

               да се отмени Определение на Общия съд от 19 октомври 2012 г.;

               —

               да се уважат исканията, направени в подадената жалба;

               —

               да се осъди Комисията да заплати направените от жалбоподателите съдебни разноски.

      Правни основания и основни доводи

               —

               Общият съд е дал неправилно тълкуване на жалбата, като последицата от това е недопустима промяна на предмета на делото, доколкото той е приел за обжалвани актове или за част от обжалвания акт документите и други материали, съдържащи се в преписката относно решението от 1 декември 2010, което всъщност е единственият обжалван акт;

               —

               Общият съд е приложил неправилно член 44, параграф 1 от Процедурния правилник, като е приел, че обжалваният акт не е определен в неговата цялост, с мотива, че не са посочени документи и други материали, съдържащи се в преписката относно решението от 1 декември 2010 г., които в действителност не са били част от обжалвания акт, нито обжалвани заедно с него актове. Вследствие на тази преценка на Общия съд се ограничава по недопустим начин правото на съдебна защита на жалбоподателите и е нарушен основният принцип на равните процесуални възможности на страните.

               —

               Общият съд е приложил неправилно член 263, параграф 6 ДФЕС, като е отхвърлил като просрочена жалбата срещу решението от 1 декември 2010 г., с което жалбоподателите не са били запознати и все още не са напълно запознати, и следователно към момента на подаването на тази жалба двумесечният срок за обжалване дори не е бил започнал да тече. В резултат на тази преценка на Общия съд се ограничава по недопустим начин правото на съдебна защита и правото на ефективно съдебно обжалване.

               —

               Общият съд е приложил неправилно членове 64 и 65 от Процедурния правилник, като е отхвърлил искането за предприемане на процесуално-организационни действия и за събиране на доказателства, с мотива, че документите и материалите от преписката относно решението от 1 декември 2010 г., чието представяне е било поискано, са част от обжалвания акт, докато в действителност те са обикновени материали към изложените доводи. Вследствие на тази преценка на Общия съд се ограничава по недопустим начин правото на съдебна защита на жалбоподателите и се нарушава основният принцип на равните процесуални възможности на страните.


title: Дело T-153/15: Жалба, подадена на 27 март 2015 г. — Hamcho и Hamcho International/Съвет

text:
               8.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 190/22

         Жалба, подадена на 27 март 2015 г. — Hamcho и Hamcho International/Съвет
   (Дело T-153/15)
   (2015/C 190/25)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: Mohamad Hamcho (Дамаск, Сирия) и Hamcho International (Дамаск) (представители: A. Boesch, D. Amaudruz и M. Ponsard, avocats)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да разпореди материалите по дело T-43/12 да бъдат приложени към настоящото дело,

               —

               да признае на жалбоподателите правото да представят писмена реплика и съответно да представят нови доказателства и да призоват свидетели,

               —

               да отмени следните актове в частите им, засягащи жалбоподателите:

                           —

                           Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/108 на Съвета от 26 януари 2015 г.,

                           —

                           Решение за изпълнение (ОВППС) 2015/117 на Съвета от 26 януари 2015 г.,

               —

               да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата жалбоподателите изтъкват две основания, които по същество са идентични или сходни с основанията, изтъкнати по дело T-653/11, Jaber/Съвет (1).

      (1)  ОВ C 58, 2012 г., стр. 12.


title: Дело T-28/05: Решение на Първоинстанционния съд от 18 октомври 2007 г. — Ekabe Internationl/СХВП — Ebro Puleva (OMEGA 3) (Марка на Общността — Процедура по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността OMEGA 3 — По-ранна национална словна марка PULEVA-OMEGA 3 — Вероятност от объркване — Прилика на знаците — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент ЕО № 40/94)

text:
               8.12.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 297/39

         Решение на Първоинстанционния съд от 18 октомври 2007 г. — Ekabe Internationl/СХВП — Ebro Puleva (OMEGA 3)
   (Дело T-28/05) (1)

   (Марка на Общността - Процедура по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността OMEGA 3 - По-ранна национална словна марка PULEVA-OMEGA 3 - Вероятност от объркване - Прилика на знаците - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент ЕО № 40/94)
   (2007/C 297/80)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Ekabe International SCA (Люксембург, Люксембург) [представител: C. de Haas, avocat]

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) [представител: A. Folliard-Monguiral, agent]

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: Ebro Puleva, SA (Мадрид, Испания) [представител: P. Casamitjana Leonart, avocat]
   Предмет
   Жалба срещу решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 6 октомври 2004 г. (преписка R 117/2001 4) относно процедура по възражение между Puleva SA (понастоящем Ebro Puleva, SA) и Ekabe International SCA.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Ekabe International SCA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 82, 2.4.2005 г.


title: Дело T-18/14: Жалба, подадена на 6 януари 2014 г. — Aguas de Valencia/Комисия

text:
               1.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 61/18

         Жалба, подадена на 6 януари 2014 г. — Aguas de Valencia/Комисия
   (Дело T-18/14)
   2014/C 61/33
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Aguas de Valencia, SA (Валенсия, Испания) (представители: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero и A. Lamadrid de Pablo, abogados)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение, доколкото то квалифицира съвкупността от мерки, които според посоченото в него съставляват т. нар. испанска система за финансов лизинг като нова и несъвместима с вътрешния пазар държавна помощ,

               —

               при условията на субсидиарност, да отмени членове 1 и 4 от обжалваното решение, които определят инвеститорите от обединенията по икономически интереси като бенефициери на предполагаемите помощи и като единствени адресати на разпореждането за възстановяване,

               —

               при условията на субсидиарност, да отмени член 4 от обжалваното решение, доколкото с него се разпорежда възстановяването на предполагаемите помощи,

               —

               да отмени член 4 от обжалваното решение, доколкото той се произнася относно законосъобразността на частноправните договори между инвеститорите и други организации, и

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски по това производство.

      Правни основания и основни доводи

   Правните основания и основните доводи са същите като по дело T-700/13, Bankia/Комисия.


title: Дело T-430/12: Решение на Общия съд от 13 март 2014 г.  — Heinrich/СХВП — Комисия (European Network Rapid Manufacturing) (Марка на Общността — Производство за обявяване на недействителност — Фигуративна марка на Общността „European Network Rapid Manufacturing“  — Абсолютно основание за отказ — Имитация на емблемата на международна междуправителствена организация — Член 7, параграф 1, буква з) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Член 6 второ от Парижката конвенция)

text:
               28.4.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/20

         Решение на Общия съд от 13 март 2014 г. — Heinrich/СХВП — Комисия (European Network Rapid Manufacturing)
   (Дело T-430/12) (1)

   ((Марка на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Фигуративна марка на Общността „European Network Rapid Manufacturing“ - Абсолютно основание за отказ - Имитация на емблемата на международна междуправителствена организация - Член 7, параграф 1, буква з) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Член 6 второ от Парижката конвенция))
   2014/C 129/26
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Heinrich Beteiligungs GmbH (Витен, Германия) (представител: A. Theis, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: D. Walicka)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Европейска комисия

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 5 юли 2012 г. (преписка R 793/2011-1), постановено в производство за обявяване на недействителност със страни Европейската комисия и Heinrich Beteiligungs GmbH.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Heinrich Beteiligungs GmbH понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП).

      (1)  ОВ C 355, 17.11.2012 г.


title: Дело T-9/14: Определение на Общия съд от 27 юни 2014 г.  — Mogyi/СХВП (Just crunch it…) (Марка на Общността — Отмяна на решението на апелативния състав — Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)

text:
               15.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 315/63

         Определение на Общия съд от 27 юни 2014 г. — Mogyi/СХВП (Just crunch it…)
   (Дело T-9/14) (1)

   ((Марка на Общността - Отмяна на решението на апелативния състав - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество))
   2014/C 315/106
   Език на производството: унгарски

      Страни

      Жалбоподател: Mogyi Kft. (Csávoly, Унгария) (представител: Zs. Klauber, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: P. Sipos и A. Folliard-Monguiral)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 19 септември 2013 г. (преписка R 1922/2012-1) относно заявка за регистрация на фигуративния знак „Just crunch it...“ като марка на Общността.

      Диспозитив

               1)

               Липсва основание за постановяване на съдебно решение по същество по жалбата.

               2)

               Осъжда ответника да понесе направените от него съдебни разноски и тези на жалбоподателя.

      (1)  ОВ C 71, 8.3.2014 г.


title: Дело C-117/06: Решение на Съда (втори състав) от 11 октомври 2007 г. (преюдициално запитване от Kammergericht Berlin — Германия) — производство, образувано по инициатива на Gerda Möllendorf, Christiane Möllendorf-Niehuus (Обща външна политика и политика на сигурност — Специфични ограничителни мерки, насочени срещу физически лица и образувания, свързани с Осама бен Ладен, мрежата Ал Кайда и талибаните — Замразяване на средства и икономически ресурси — Регламент (ЕО) № 881/2002 — Член 2, параграф 3 и член 4, параграф 1 — Забрана за предоставяне на икономически ресурси на разположение на лицата, изброени в списъка по приложение I към този регламент — Обхват — Продажба на недвижим имот — Договор, сключен преди включването на приобретател в списъка по посоченото приложение I — Искане за вписване на прехвърлянето на собствеността в имотния регистър след това включване)

text:
               8.12.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 297/9

         Решение на Съда (втори състав) от 11 октомври 2007 г. (преюдициално запитване от Kammergericht Berlin — Германия) — производство, образувано по инициатива на Gerda Möllendorf, Christiane Möllendorf-Niehuus
   (Дело C-117/06) (1)

   (Обща външна политика и политика на сигурност - Специфични ограничителни мерки, насочени срещу физически лица и образувания, свързани с Осама бен Ладен, мрежата Ал Кайда и талибаните - Замразяване на средства и икономически ресурси - Регламент (ЕО) № 881/2002 - Член 2, параграф 3 и член 4, параграф 1 - Забрана за предоставяне на икономически ресурси на разположение на лицата, изброени в списъка по приложение I към този регламент - Обхват - Продажба на недвижим имот - Договор, сключен преди включването на приобретател в списъка по посоченото приложение I - Искане за вписване на прехвърлянето на собствеността в имотния регистър след това включване)
   (2007/C 297/13)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Kammergericht Berlin
   Страни в главното производство

      Жалбоподателки: Gerda Möllendorf, Christiane Möllendorf-Niehuus
   Предмет
   Преюдициално запитване — Kammergericht Берлин — Тълкуване на чл. 2, пар. 3 и чл. 4, пар. 1 от Регламент (ЕО) № 881/2002 на Съвета от 27 май 2002 година за налагане на някои специфични ограничителни мерки, насочени срещу определени физически лица и образувания, свързани с Осама бен Ладен, мрежата на Ал Кайда и талибаните, и за отмяна на Регламент (ЕО) № 467/2001 на Съвета за забрана на износа на някои стоки и услуги за Афганистан, за засилване на забраната на полети и удължаване на замразяването на средства и други финансови ресурси по отношение на талибаните в Афганистан (ОВ L 139, стр. 9) — Забрана за предоставяне на икономически ресурси на разположение на лицата, изброени в приложение I — Отказ да се извърши вписване в имотната книга, необходимо за прехвърлянето на собствеността върху недвижим имот вследствие на договор за продажба, сключен преди включването на приобретателя в приложение I
   Диспозитив
   Член 2, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 881/2002 на Съвета от 27 май 2002 година за налагане на някои специфични ограничителни мерки, насочени срещу определени физически лица и образувания, свързани с Осама бен Ладен, мрежата на Ал Кайда и талибаните, и за отмяна на Регламент (ЕО) № 467/2001 на Съвета за забрана на износа на някои стоки и услуги за Афганистан, за засилване на забраната на полети и удължаване на замразяването на средства и други финансови ресурси по отношение на талибаните в Афганистан, изменен с Регламент (ЕО) № 561/2003 на Съвета от 27 март 2003 година, трябва да бъде тълкуван в смисъл, че в случай когато както договорът за продажба на недвижим имот, така и споразумението за прехвърляне на собствеността върху този имот са сключени преди датата на включване на приобретателя в списъка по приложение I към Регламент № 881/2002, изменен с Регламент № 561/2003, и когато цената също е платена преди тази дата, тази разпоредба забранява окончателното вписване на прехвърлянето на собственост в имотния регистър в изпълнение на споменатия договор да се извърши след посочената дата.

      (1)  ОВ C 108, 6.5.2006 г.


title: Дело C-485/07: Преюдициално запитване, отправено от Centrale Raad van Beroep (Нидерландия) на 5 ноември 2007 г. — Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen/H. Akdas и др.

text:
               26.1.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/24

         Преюдициално запитване, отправено от Centrale Raad van Beroep (Нидерландия) на 5 ноември 2007 г. — Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen/H. Akdas и др.
   (Дело C-485/07)
   (2008/C 22/46)
   Език на производството: нидерландски
   Препращаща юрисдикция
   Centrale Raad van Beroep
   Страни в главното производство

      Ищец: Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen

      Ответник: H. Akdas и др.
   Преюдициални въпроси

               1.

               Съдържа ли член 6, параграф 1 от Решение № 3/80 (1) с оглед на редакцията си и с оглед на смисъла и целта на Решение № 3/80 и на Споразумението за асоцииране (2) ясно и еднозначно задължение, чието изпълнение или действие не зависи от издаването на по-нататъшни актове, така че тази разпоредба да може да породи непосредствено действие?

               2.

               При утвърдителен отговор на първия въпрос:

                           2.1.

                           Следва ли при прилагането на член 6, параграф 1 от Решение № 3/80 да се вземат по някакъв начин предвид измененията на Регламент № 1408/71 (3), приети след 19 септември 1980 г. по отношение на специалните обезщетения, независещи от плащането на вноски?

                           2.2.

                           В тази връзка от значение ли е член 59 от Допълнителния протокол (4) към Споразумението за асоцииране?

               3.

               Следва ли член 9 от Споразумението за асоцииране да се тълкува в смисъл, че той не допуска прилагането на законодателство на държава-членка, като член 4а от нидерландския TW, което води до непряко различно третиране въз основа на гражданството

                           —

                           първо, тъй като поради това по-малко лица с нидерландско и повече лица с гражданство, различно от нидерландското, сред които голяма група турски граждани, вече нямат право на допълнителни обезщетения, тъй като вече не живеят в Нидерландия,

                           —

                           второ, тъй като поради това турските граждани, които живеят в Турция, се лишават от допълнителни обезщетения считано от 1 юли 2003 г., докато гражданите на държава-членка на ЕС или на трети страни, доколкото тези лица пребивават на територията на ЕС, се лишават (поетапно) от допълнителните обезщетения считано едва от 1 януари 2007 г.?

      (1)  Решение № 3/80 на Съвета по асоцииране от 19 септември 1980 година за прилагането на схемите за социално осигуряване на държавите-членки на Европейските общности към турските работници и членовете на техните семейства (ОВ С 110, 1983 г., стр. 60).

      (2)  Споразумение за асоцииране между Европейската икономическа общност и Турция, подписано на 12 септември 1963 г. в Анкара, сключено, одобрено и утвърдено от името на Общността с Решение 64/732/ЕИО на Съвета от 23 декември 1963 година (ОВ 217, 1964 г., стр. 3685).

      (3)  Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социално осигуряване на заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността (ОВ L 149, стр. 2).

      (4)  Допълнителен протокол, сключен, одобрен и утвърден от името на Общността с Регламент (ЕИО) № 2760/72 на Съвета от 19 декември 1972 година (ОВ L 293, стр. 1).


title: Дело T-628/14: Жалба, подадена на 20 август 2014 г.  — Hewlett Packard Development Company v СХВП (FORTIFY)

text:
               13.10.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 361/26

         Жалба, подадена на 20 август 2014 г. — Hewlett Packard Development Company v СХВП (FORTIFY)
   (Дело T-628/14)
   2014/C 361/39
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Hewlett Packard Development Company LP (Далас, Съединени американски щати) (представители: T. Raab и H. Lauf, lawyers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 2 юни 2014 г. по преписка R 249/2014-2.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: Словната марка „FORTIFY“ за стоки от клас 9 — Заявка за марка на Общността № 1 1 7 71  037

      Решение на проверителя: Отхвърля заявката за марка на Общността изцяло

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: Нарушение на член 7, параграф 1, букви б), в) и параграф 2 от РМО.


title: Дело C-34/17: Преюдициално запитване от High Court (Ирландия), постъпило на 24 януари 2017 г. — Eamonn Donnellan/The Revenue Commissioners

text:
               3.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 104/35

         Преюдициално запитване от High Court (Ирландия), постъпило на 24 януари 2017 г. — Eamonn Donnellan/The Revenue Commissioners
   (Дело C-34/17)
   (2017/C 104/51)
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   High Court (Ирландия)

      Страни в главното производство

      Ищец: Eamonn Donnellan

      Ответник: Revenue Commissioners

      Преюдициални въпроси

   Допуска ли член 14, параграфи 1 и 2 от Директива 2010/24/ЕС (1), когато High Court (Върховен съд, Ирландия) определя дали „единен инструмент за предприемане на изпълнителни мерки“ — издаден на 14 ноември 2012 г. от митническата служба в Патра и отнасящ се до административни санкции и глоби в размер на 1 097 505,00 EUR [възлизащи заедно с лихвите и санкциите на 1 507 971,88 EUR], наложени на 15 юли 2009 г. за контрабанда, за която се твърди, че е била извършена на 26 юли 2002 г. — подлежи на изпълнение в Ирландия:

               (i)

               да приложи правото на ефективни правни средства за защита и на справедлив съдебен процес в разумен срок за гражданин на Ирландия и на Европейския съюз във връзка с искането за изпълнение [(вж. член 47 от Хартата и членове 6 и 13 от ЕКПЧ, предоставящи същите права на гражданите като членове 34, 38 и 40.3 от ирландската конституция), когато процедурата е разяснена за първи път на г-н D едва в „неофициален превод“ на английски език (официален език в Ирландия, където г-н D винаги е живял) с писмо от 29 декември 2015 . от Министерство на финансите на Република Гърция в Пирея до Irish Revenue (Данъчна администрация, Ирландия) и адвокатите на г-н D в Ирландия];

               (ii)

               да вземе предвид целите на Директива 2010/24/ЕС за установяване на система за взаимна помощ (съображение 20 от Директива 2010/24) и за изпълнение на задълженията за предоставяне на по-разширена помощ, произтичащи от ЕКПЧ (съображение 17 от Директива 2010/24), като правото на ефективни правни средства за защита на гражданите по член 47 от Хартата и член 13 от ЕКПЧ;

               (iii)

               да вземе предвид пълната ефикасност на правото на Съюза за неговите граждани [и по-специално точка 63 от [решение от 14 януари 2010 г., Kyrian/Celní úřad Tábor (C-233/08, EU:C:2010:11)]?

      (1)  Директива 2010/24/ЕС на Съвета от 16 март 2010 година относно взаимната помощ при събиране на вземания, свързани с данъци, такси и други мерки (ОВ L 84, 2010 г, стр. 1)


title: Дело C-437/12: Преюдициално запитване, отправено от Gerechtshof te ’s-Hertogenbosch (Нидерландия) на 1 октомври 2012 г. — X, друг участник в производството: Voorzitter van het managementteam van het onderdeel Belastingdienst/Z van de rijksbelastingdienst

text:
               22.12.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/11

         Преюдициално запитване, отправено от Gerechtshof te ’s-Hertogenbosch (Нидерландия) на 1 октомври 2012 г. — X, друг участник в производството: Voorzitter van het managementteam van het onderdeel Belastingdienst/Z van de rijksbelastingdienst
   (Дело C-437/12)
   2012/C 399/19
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Gerechtshof te ’s-Hertogenbosch

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: X

      Друг участник в производството: Voorzitter van het managementteam van het onderdeel Belastingdienst/Z van de rijksbelastingdienst

      Преюдициални въпроси

               1.

               За да се отговори на въпроса, поставен в рамките на член 110 ДФЕС, дали размерът на данъка, дължим за 2010 г. при регистрацията на [въпросния] лек автомобил, надвишава (или не) остатъчния размер на данъка, включен в стойността на подобни употребявани моторни превозни средства, които вече са регистрирани на национална територия, трябва ли да се считат за подобни с цел определяне на остатъчния размер:

                           —

                           сравним лек автомобил, регистриран като ново моторно превозно средство през годината на първото пускане в употреба на [въпросния] лек автомобил (2006 г.) или

                           —

                           и (другите) леки автомобили, които са на разположение на пазара за употребявани моторни превозно средства през 2010 г., и които подобно на [въпросния] лек автомобил са пуснати в употреба за първи път на 30 май 2006 г. и понастоящем са сравними с него, но са били (внесени и) регистрирани като употребявани моторни превозни средства след 30 май 2006 г. (между 30 май 2006 г. и 2009 г.) и/или

                           —

                           и (другите) леки автомобили, които са на разположение на пазара за употребявани моторни превозно средства през 2010 г., и които за разлика от [въпросния] лек автомобил са пуснати в употреба за първи път след 30 май 2006 г., но понастоящем са сравними с него и са били (внесени и) регистрирани като нови или употребявани моторни превозни средства след 30 май 2006 г. (между 30 май 2006 г. и 2009 г.)?

               2.

               За да се отговори на въпроса дали член 110 ДФЕС допуска облагане с BPM (1) при регистрацията на лекия автомобил през 2010 г., доколкото този данък е изчислен в зависимост от отделеното количество въглероден двуокис (според таблиците в член 9, параграф 1 от Закона за BPM), трябва ли тази част от данъка да се счита за нов данък, който следва да се разграничи от съществуващия до 1 февруари 2008 г. BPM, който от своя страна зависи изключително от цената по каталог, така че доколкото данъкът е изчислен въз основа на отделеното количество въглероден двуокис, сравнение с (подобни) употребявани моторни превозни средства, регистрирани преди 1 януари 2010 г., не е относимо?

               3.

               В случай, че се приеме че не е налице нов данък по смисъла на въпрос II: Фактът, че леките автомобили, сравними с [въпросния], пуснати в употреба за първи път преди 1 февруари 2008 г. и внесени и регистрирани като употребявани моторни превозни средства в периода между 1 февруари 2008 г. и 31 декември 2009 г., не са обложени с данък, изчислен според количеството отделен въглероден двуокис (съгласно член 9ба от Закона за BPM, който е в сила през този период), докато с този данък, изчислен според количеството отделен въглероден двуокис, се облагат при регистрацията през посочения по-горе период моторните превозни средства, пуснати в употреба за първи път след 1 февруари 2008 г., но понастоящем сравними с [въпросния] лек автомобил, противоречи ли съгласно член 110 ДФЕС на облагане с BPM при регистрацията на лекия автомобил през 2010 г., доколкото този данък е изчислен в зависимост от количеството отделен въглероден двуокис (в съответствие с таблиците в член 9, параграф 1 от Закона за BPM)?

      (1)  Belasting personenauto’s en motorrijwielen (данък, с който се облагат леките автомобили и мотоциклетите).


title: Дело T-398/10: Жалба, подадена на 8 септември 2010 г. — Fapricela — Indústria de Trefilaria/Комисия

text:
               6.11.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/52

         Жалба, подадена на 8 септември 2010 г. — Fapricela — Indústria de Trefilaria/Комисия
   (Дело T-398/10)
   ()
   2010/C 301/83
   Език на производството: португалски

      Страни

      Жалбоподател: Fapricela — Indústria de Trefilaria, SA (Ançã, Португалия) (представители: M. Gorjão-Henriques и S. Roux, advogados)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отменят членове 1 и 2 от Решението на Комисията от 30 юни 2010 година относно производство по член 101 ДФЕС и член 53 от Споразумението за ЕИП (Дело COMP/38.344 — Стоманени изделия за предварително напрягане), доколкото те засягат жалбоподателя;

               —

               да се намали значително наложената глоба;

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Решението, срещу което е насочена жалбата по настоящото производство, е същото, което се обжалва по дело T-385/10, ArcelorMittal Wire France и др./Комисия.
   В своята жалба жалбоподателят твърди, че:

               i)

               в мотивите на обжалваното решение са налице пропуски, които затрудняват упражняването на правото на защита на Fapricela и са довели до поправяне на самото решение; в тази връзка жалбоподателят счита, че тази поправка е неефикасна, доколкото признаването на материалните грешки от Комисията накърнява пълното упражняване на правото на защита на Fapricela и поставя под въпрос предмета на настоящия спор; от друга страна, на Комисията е предоставена допълнителната възможност да приеме ново решение за изменение, в което да отчете фактическите и правни доводи на предприятията, участващи в това дело;

               ii)

               Комисията не е доказала, че Fapricela е знаела или че принципно е трябвало да знае за наличието на картели, надхвърлящи иберийските граници, поради което е изключено това предприятие да се счита за отговорно за извършването на единственото и непрекъснато нарушение, описано в обжалваното решение;
               При условията на евентуалност:

               iii)

               Комисията е нарушила принципите на пропорционалност и на равно третиране при определяне на размера на глобата, наложена на посоченото предприятие, поради което същата трябва да бъде намалена;

               iv)

               Комисията е изчислила погрешно продължителността на участието на жалбоподателя в нарушението, тъй като не е взела предвид периода, по време на който той се е отдалечил временно от картела, и

               v)

               Комисията е допуснала фактически грешки и е нарушила принципа на равно третиране като не е признала неспособността на жалбоподателя да плати глобата.


title: Дело T-493/14: Решение на Общия съд от 17 февруари 2017 г. — Mayer/ЕОБХ (Командирован национален експерт — Правила на ЕОБХ относно КНЕ — Решение да не се продължава командироването — Достъп до документи — Регламент (ЕО) № 1049/2001 — Отказ за предоставяне на достъп — Изключение, свързано със защитата на личния живот и личната неприкосновеност — Защита на личните данни — Регламент (ЕО) № 45/2001 — Искания за установяване на обстоятелства и за даване на задължителни указания — Допълнително писмено изявление към жалбата — Изменение на исканията — Допустимост)

text:
               3.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 104/41

         Решение на Общия съд от 17 февруари 2017 г. — Mayer/ЕОБХ
   (Дело T-493/14) (1)

   ((Командирован национален експерт - Правила на ЕОБХ относно КНЕ - Решение да не се продължава командироването - Достъп до документи - Регламент (ЕО) № 1049/2001 - Отказ за предоставяне на достъп - Изключение, свързано със защитата на личния живот и личната неприкосновеност - Защита на личните данни - Регламент (ЕО) № 45/2001 - Искания за установяване на обстоятелства и за даване на задължителни указания - Допълнително писмено изявление към жалбата - Изменение на исканията - Допустимост))
   (2017/C 104/57)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Ingrid Alice Mayer (Елванген, Германия) (представител: T. Mayer, адвокат)

      Ответник: Европейски орган за безопасност на храните (представители: D. Detken, подпомаган от R. Van der Hout и A. Köhler, адвокати)

      Предмет

   Жалба на основание член 263 ДФЕС за оспорване на решенията на ЕОБХ за отхвърляне, от една страна, на искането на жалбоподателката за продължаване на командироването ѝ като национален експерт към ЕОБХ, и от друга страна, на заявлението ѝ за достъп до документите, съхранявани от ЕОБХ

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2.

               Осъжда г-жа Ingrid Alice Mayer да заплати съдебните разноски, включително тези за обезпечителното производство.

      (1)  ОВ C 329, 22.9.2014 г.


title: Дело C-76/08: Решение на Съда (втори състав) от 10 септември 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Република Малта (Неизпълнение на задължения от държава членка — Допустимост — Опазване на дивите птици — Директива 79/409/ЕИО — Пролетен лов — Забрана — Дерогации от системата за защита — Условие относно липсата на друго задоволително разрешение — Оправдани правни очаквания)

text:
               7.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 267/16

         Решение на Съда (втори състав) от 10 септември 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Република Малта
   (Дело C-76/08) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Допустимост - Опазване на дивите птици - Директива 79/409/ЕИО - Пролетен лов - Забрана - Дерогации от системата за защита - Условие относно липсата на „друго задоволително разрешение“ - Оправдани правни очаквания)
   2009/C 267/27
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: D. Recchia, D. Lawunmi и P. Oliver)

      Ответник: Република Малта (представители: S. Camilleri, D. Mangion и J. Bouckaert, advocaat)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Нарушение на член 9 от Директива 70/409/ЕИО на Съвета от 2 април 1979 година относно опазването на дивите птици (ОВ L 103, стр.1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 1, стр.77) — Неизпълнение на критериите, определени от директивата за приемане на дерогация, с която се разрешава пролетният лов на пъдпъдъци и гургулици

      Диспозитив

               1)

               Като е разрешила откриването на лова на пъдпъдъка (Coturnix coturnix) и на гургулицата (Streptopelia turtur) през периода на пролетна миграция на 2004—2007 г., без да са изпълнени условията, определени в член 9, параграф 1 от Директива 79/409/ЕИО на Съвета от 2 април 1979 година относно опазването на дивите птици, изменена за 2004—2006 г. с Регламент (ЕО) № 807/2003 на Съвета от 14 април 2003 г. и за 2007 г. с Директива 2006/105/ЕО на Съвета от 20 ноември 2006 година, Република Малта не е изпълнила задълженията си по тази директива.

               2)

               Осъжда Република Малта да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 92, 12.4.2008 г.


title: Дело F-46/07: Иск, предявен на 18 май 2007 г. — Tzirani/Комисия

text:
               21.7.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 170/42

         Иск, предявен на 18 май 2007 г. — Tzirani/Комисия
   (Дело F-46/07)
   (2007/C 170/81)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Marie Tzirani (Брюксел, Белгия) [представител: E. Boigelot, avocat]

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени решението, взето от Комисията на 30 август 2006 г. за преназначаване на г-н X на поста Директор на Дирекция „Правила за длъжностните лица: Политика, управление и съвети“ [Statut: politik, gestion et conseil] към Генерална дирекция „Персонал и администрация“, с което се отхвърля кандидатурата на ищеца за същия пост,

               —

               да се осъди ответната страна да заплати като обезщетение за неимуществени и имуществени вреди, и посегателство върху кариерата на ищеца, сумата от 25 000 EUR, увеличена с лихва от 7 % на година, от 29 ноември 2006 г., датата на искането,

               —

               да се осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Ищецът, след като е поискал и получил в рамките на Дело T-45/04 (1), отмяна на решението на Комисията от 21 януари 2003 г. за назначаване г-н X. на споменатия пост, понастоящем оспорва законността на процедурата, с която след тази отмяна, Комисията е преназначила същото лице на процесната длъжност.
   В подкрепа на своята жалба ищецът се позовава най-напред на нарушение на член 233 ЕО за това, че Комисията не е предприела необходимите мерки за изпълнение на решението на Първоинстанционния съд. Всъщност, според ищеца процедурата е трябвало да бъде възобновена не само в последния й стадий на разговора с Комисаря, а още на стадия на проверката за избираемост на кандидатите, според критериите установени в съобщението за набиране на кандидати за вакантния пост.
   Ищецът изтъква от друга страна нарушението на членове 7, 14, 29 и 45 от Статута на длъжностните лица на Европейските общности, нарушаването на много основни принципи на правото, както и превратно упражняване на власт.

      (1)  Решение на Първоинстанционния съд от 4 юли 2006 г. по дело Tzirani/Комисия (все още непубликувано в Recueil).


title: Дело T-319/16: Жалба, подадена на 24 юни 2016 г. — BASF Antwerpen/Комисия

text:
               22.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 305/43

         Жалба, подадена на 24 юни 2016 г. — BASF Antwerpen/Комисия
   (Дело T-319/16)
   (2016/C 305/58)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: BASF Antwerpen NV (Антверпен, Белгия) (представители: H. Gilliams и J. Bocken, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение на Комисията от 11 януари 2016 г. относно схемата за държавна помощ под формата на освобождаване на свръхпечалбата SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN), прилагана от Кралство Белгия,

               —

               при условията на евентуалност, да отмени членове 2—4 от Решението,

               —

               във всеки случай да отмени членове 2—4 от Решението в частта, в която а) изискват възстановяване от субекти, различни от тези, на които е издадено „предварително данъчно постановление относно свръхпечалбата“ съгласно даденото в Решението определение, и б) изискват възстановяването на сума, равна на данъчните икономии на получателя, без да позволяват на Белгия да отчете извършена от друга данъчна администрация действителна корекция в посока увеличение,

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири основания.

               1.

               Първото основание е изведено от явна грешка в преценката, превишаване на правомощията и липса на надлежни мотиви в частта, в която в Решението на Комисията от 11 януари 2016 г. относно схемата за държавна помощ под формата на освобождаване на свръхпечалбата SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN), прилагана от Кралство Белгия, се твърди, че е налице схема за помощ.

               2.

               Второто основание е изведено от твърдяно нарушение на член 107 ДФЕС и на задължението за мотивиране, както и от явна грешка в преценката в частта, в която обжалваното решение определя предполагаемата схема като избирателна мярка.

               3.

               Третото основание е изведено от твърдяно нарушение на член 107 ДФЕС и явна грешка в преценката в частта, в която в обжалваното решение се твърди, че предполагаемата схема предоставя предимство.

               4.

               Четвъртото основание е изведено от твърдяно нарушение на член 107 ДФЕС, нарушение на оправданите правни очаквания, явна грешка в преценката, превишаване на правомощията и липса на надлежни мотиви в частта, в която в обжалваното решение се изисква от Белгия да възстанови помощта.


title: Дело C-439/11 P: Решение на Съда (трети състав) от 11 юли 2013 г. — Ziegler SA/Европейска комисия (Обжалване — Конкуренция — Картели — Член 81 ЕО и член 53 от Споразумението за ЕИП — Пазар на международните услуги по преместване в Белгия — Насоки относно засягането на търговията между държавите членки — Правна сила — Задължение за определяне на съответния пазар — Обхват — Право на справедлив съдебен процес — Принцип на добра администрация — Обективна безпристрастност на Комисията — Насоки за изчисляване на глобите (2006 г.) — Дял от стойността на продажбите — Задължение за мотивиране — Намаляване на глобата поради неплатежоспособност или поради особеностите на случая — Равно третиране)

text:
               31.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/8

         Решение на Съда (трети състав) от 11 юли 2013 г. — Ziegler SA/Европейска комисия
   (Дело C-439/11 P) (1)

   (Обжалване - Конкуренция - Картели - Член 81 ЕО и член 53 от Споразумението за ЕИП - Пазар на международните услуги по преместване в Белгия - Насоки относно засягането на търговията между държавите членки - Правна сила - Задължение за определяне на съответния пазар - Обхват - Право на справедлив съдебен процес - Принцип на добра администрация - Обективна безпристрастност на Комисията - Насоки за изчисляване на глобите (2006 г.) - Дял от стойността на продажбите - Задължение за мотивиране - Намаляване на глобата поради неплатежоспособност или поради особеностите на случая - Равно третиране)
   2013/C 252/12
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Ziegler SA (представители: J.-F. Bellis, M. Favart и A. Bailleux, avocats)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: A. Bouquet и N. von Lingen)

      Предмет

   Жалба срещу Решението на Общия съд (осми състав) от 16 юни 2011 г. по дело Ziegler/Комисия (T-199/08), с което Общият съд отхвърля жалбата за отмяна на Решение C(2008) 926 окончателен на Комисията от 11 март 2008 година относно производство по член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/38.543 — Международни услуги по преместване) — Конкуренция — Картел — Грешки при прилагане на правото — Значително засягане на търговията между държавите членки — Глоба — Нарушение на правото на справедлив съдебен процес и на принципа на равенство и недопускане на дискриминация.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Ziegler SA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 347, 26.11.2011 г.


title: Дело T-100/13: Жалба, подадена на 20 февруари 2013 г. — CMT/СХВП — Camomilla (CAMOMILLA)

text:
               18.5.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 141/21

         Жалба, подадена на 20 февруари 2013 г. — CMT/СХВП — Camomilla (CAMOMILLA)
   (Дело T-100/13)
   2013/C 141/37
   Език на жалбата: италиански

      Страни

      Жалбоподател: CMT Compagnia manifatture tessili Srl (CMT Srl) (Неапол, Италия) (представители: G. Floridia и R. Floridia, avvocati)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Camomilla SpA (Buccinasco, Италия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 29 ноември 2012 г. по дело R 1616/2011-1 поради наличие на предпоставките на основанието за абсолютна недействителност по член 52, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009, въз основа на недобросъвестност на притежателя на марката на Общността при подаване на заявката за марка, както и на основанието за относителна недействителност по член 53, параграф 1, буква a) във връзка с член 8, параграф 1, буква б) и член 8, параграф 5 от Регламента относно марката на Общността,

               —

               при условията на евентуалност, и само в случай, че Общият съд счете за недопустими документите, представени в приложение към жалбата пред апелативния състав и приема тези документи за съществени с оглед на уважаването на жалбата, да отмени обжалваното решение поради неспазване на състезателното начало и поради нарушение на правото на защита, и да върне делото на отдела по отмяна за решаване по същество,

               —

               във всички случаи, да покани Службата да предприеме необходимите действия, за да се съобрази с Решението на Общия съд,

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски по настоящото производство и притежателя за производството пред отдела по отмяна и апелативния състав.

      Правни основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: словна марка „CAMOMILLA“ за стоки от класове 3, 9, 11, 14, 16, 18, 20, 21, 24, 25, 27, 28, 30 и 33 — марка на Общността № 7 077 555.

      Притежател на марката на Общността: Camomilla SpA.

      Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: жалбоподателят.

      Основание на искането за обявяване на недействителност: национална фигуративна марка със словен елемент „CAMOMILLA“ за стоки от клас 25.

      Решение на отдела по отмяна: отхвърля искането.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 52, параграф 1, буква б) и на член 53, параграф 1, буква a) във връзка с член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009.


title: Дело T-217/13: Определение на Общия съд от 5 юни 2014 г.  — Saf-Holland/СХВП (INTEGRAL) (Марка на Общността — Отказ да се регистрира марката — Оттегляне на заявката за регистрация — Липса на основание за произнасяне по същество)

text:
               15.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 315/51

         Определение на Общия съд от 5 юни 2014 г. — Saf-Holland/СХВП (INTEGRAL)
   (Дело T-217/13) (1)

   ((Марка на Общността - Отказ да се регистрира марката - Оттегляне на заявката за регистрация - Липса на основание за произнасяне по същество))
   2014/C 315/86
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Saf-Holland GmbH (Бесенбах, Германия) (представител: адв. M.-C. Seiler)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: G. Marten и G. Schneider)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 31 януари 2013 г. (преписка R 2087/2011-1), постановено по заявка за регистрация на словния знак INTEGRAL като марка на Общността.

      Диспозитив

               1)

                  Липсва основание за произнасяне по съществото на жалбата.

               2)

                  Осъжда жалбоподателя да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 189, 29.6.2013 г.


title: Дело F-75/14: Жалба, подадена на 31 юли 2014 г. — ZZ/Съвместно предприятие ECSEL

text:
               1.12.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 431/48

         Жалба, подадена на 31 юли 2014 г. — ZZ/Съвместно предприятие ECSEL
   (Дело F-75/14)
   (2014/C 431/77)
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: V. A. Christianos, адвокат)

      Ответник: Съвместно предприятие ECSEL

      Предмет на производството

   Отмяна на изготвения за жалбоподателя атестационен доклад за 2012 г.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да отмени обжалваното решение, с което ARTEMIS отхвърля жалбата на жалбоподателя и да отмени обжалвания акт, приет на 15 ноември 2013 г. от апелативния оценяващ, относно мотивирания отказ на жалбоподателя да приеме съдържанието на атестационния доклад за 2012 г.;

               —

               да осъди Съвместното предприятие ECSEL да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-591/15: Преюдициално запитване от High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court) (Обединено кралство), постъпило на 13 ноември 2015 г. — The Gibraltar Betting and Gaming Association Limited/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs, Her Majesty's Treasury

text:
               25.1.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 27/19

         Преюдициално запитване от High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court) (Обединено кралство), постъпило на 13 ноември 2015 г. — The Gibraltar Betting and Gaming Association Limited/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs, Her Majesty's Treasury
   (Дело C-591/15)
   (2016/C 027/22)
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court)

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: The Gibraltar Betting and Gaming Association Limited

      Ответник: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs, Her Majesty's Treasury

      Преюдициални въпроси

               1)

               За целите на член 56 ДФЕС и в контекста на конституционните отношения между Гибралтар и Обединеното кралство:

                           1.1.

                           Следва ли Гибралтар и Обединеното кралство да се разглеждат като част от една държава членка по смисъла на правото на ЕС, поради което член 56 ДФЕС да се прилага само доколкото е приложим по отношение на вътрешна мярка? Или,

                           1.2.

                           Предвид член 355, параграф 3 ДФЕС Гибралтар има конституционноправен статут на отделна територия от Обединеното кралство в рамките на ЕС, така че предоставянето на услуги между Гибралтар и Обединеното кралство да се счита за търговия в рамките на Съюза по смисъла на член 56 ДФЕС? Или,

                           1.3.

                           Гибралтар следва да се счита за трета страна или територия, поради което правото на Съюза да е приложимо по отношение на търговията между тях единствено в случаите, когато правото на Съюза има действие между държава членка и държава, която не е членка на Европейския съюз? Или,

                           1.4.

                           Конституционните отношения между Гибралтар и Обединеното кралство следва да се разглеждат по друг начин за целите на член 56 ДФЕС?

               2)

               Представляват ли ограничение на правото на свободно движение на услуги по смисъла на член 56 ДФЕС национални мерки за данъчно облагане като предвидените в новия данъчен режим?

               3)

               При утвърдителен отговор, представляват ли констатираните от запитващата юрисдикция цели, преследвани с национални мерки (като например новият данъчен режим), законни цели, които могат да обосноват ограничаване на правото на свободно движение на услуги по член 56 ДФЕС?


title: Поправка на известие в Официален вестник по дело Т-475/08 Р ( ОВ С 69, 21.3.2009 г., стр. 40 )

text:
               18.7.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 167/29

         Поправка на известие в Официален вестник по дело Т-475/08 Р
   (
         Официален вестник на Европейския съюз С 69 от 21 март 2009 г., стр. 40
      )
   2009/C 167/57
   Известието в Официален вестник по дело Т-475/08 Р, Duta/Съд на Европейските общности, следва да се чете по следния начин:

         „Жалба, подадена на 29 октомври 2008 г. от Radu Duta, срещу решението, постановено на 4 септември 2008 г. от Съда на публичната служба по дело F-103/07, Duta/Съд на Европейските общности
         (Дело T-475/08 P)
         2009/C 69/93
         Език на производството: френски

            Страни

            Жалбоподател: Radu Duta (Люксембург, Люксембург) (представител: F. Krieg, avocat)

            Друга страна в производството: Съд на Европейските общности

            Искания на жалбоподателя

                     —

                     Да се обяви настоящата жалба в производството по обжалване за допустима във вида, в който е подадена,

                     —

                     по същество същата да бъде уважена като обоснована,

                     —

                     поради което след изменение на Решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз от 4 септември 2008 г. първоначалната жалба на жалбоподателя в настоящото производство по обжалване да се обяви за допустима и да бъде уважена като обоснована,

                     —

                     поради което, предвид на посочените по-горе основания, обжалваните решения да бъдат отменени,

                     —

                     при необходимост делото да бъде изпратено за ново разглеждане на компетентния орган, който да се произнесе в съответствие с предстоящото съдебно решение,

                     —

                     да бъде осъден ответникът в настоящото производство по обжалване да заплати сумата от 1 100 000 EUR (един милион и сто хиляди евро) като обезщетение за вреди,

                     —

                     при необходимост да се разпореди провеждането на експертиза, която да определи стойността на претърпените от жалбоподателя вреди,

                     —

                     да бъде осъден ответникът в настоящото производство по обжалване да заплати всички съдебни разноски и разходи във връзка с настоящото производство,

                     —

                     да бъде установено, че жалбоподателят в настоящото производство по обжалване се позовава изрично на исканията си в първоинстанционното производство, приложени към настоящата жалба в производството по обжалване, които следва да се считат за неразделна част от нея,

                     —

                     извън това изрично да бъде установено, че жалбоподателят в настоящото производство по обжалване не прави отказ от никакви претенции, права, правни основания, искове и жалби, и по-специално да сезира Европейския съд по правата на човека.

            Правни основания и основни доводи

         С настоящата жалба жалбоподателят иска отмяна на Решението на Съда на публичната служба (СПС) от 4 септември 2008 г., постановено по дело Duta/Съд на Европейските общности, F-103/07, с което поради недопустимост се отхвърля жалбата, с която жалбоподателят е поискал, от една страна, отмяна на докладната записка, с която е уведомен, че няма да му бъде предложена длъжност като съдебен помощник, и от друга страна, обезщетение за отстраняване на твърдяната вреда.
         В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква, от една страна, че правото му на справедлив съдебен процес, предвидено в член 6, параграф 1 от Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи, е било нарушено заради устройствената пристрастност на Първоинстанционния съд, както и заради личните познанства между членове на Първоинстанционния съд и авторите на обжалваните пред Съда на публичната служба решения. От друга страна, жалбоподателят се позовава на доводите и правните основания, развити по време на първоинстанционното производство, сред които е нарушаването на принципите на прозрачност, добросъвестност и равно третиране.
         Освен това жалбоподателят заявява убедеността си, че справедливо правораздаване би могъл да получи само пред инстанция, която е действително независима спрямо противната страна в производството, Съдът на Европейските общности, и че не се отказва от правото си да изложи доводите си пред Европейския съд по правата на човека.“


title: Дело C-198/13: Решение на Съда (пети състав) от 10 юли 2014 г. (преюдициално запитване от Juzgado de lo Social n ° 1 de Benidorm — Испания) — Víctor Manuel Julián Hernández и др./Puntal Arquitectura SL и др. (Закрила на работниците и служителите в случай на неплатежоспособност на работодателя — Директива 2008/94/ЕО — Приложно поле — Право на обезщетение на работодател от държава членка за изплатените на работник или служител възнаграждения в хода на производство за отмяна на неговото уволнение след изтичането на 60 работни дни от подаването на иска за отмяна — Липса на право на обезщетение в случай на нищожни уволнения — Суброгация на работника или служителя в правото на обезщетение на неговия работодател в случай на временна неплатежоспособност на последния — Дискриминация на работниците и служителите, чието уволнение е било нищожно — Харта на основните права на Европейския съюз — Приложно поле — Член 20)

text:
               15.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 315/13

         Решение на Съда (пети състав) от 10 юли 2014 г. (преюдициално запитване от Juzgado de lo Social no 1 de Benidorm — Испания) — Víctor Manuel Julián Hernández и др./Puntal Arquitectura SL и др.
   (Дело C-198/13) (1)

   ((Закрила на работниците и служителите в случай на неплатежоспособност на работодателя - Директива 2008/94/ЕО - Приложно поле - Право на обезщетение на работодател от държава членка за изплатените на работник или служител възнаграждения в хода на производство за отмяна на неговото уволнение след изтичането на 60 работни дни от подаването на иска за отмяна - Липса на право на обезщетение в случай на нищожни уволнения - Суброгация на работника или служителя в правото на обезщетение на неговия работодател в случай на временна неплатежоспособност на последния - Дискриминация на работниците и служителите, чието уволнение е било нищожно - Харта на основните права на Европейския съюз - Приложно поле - Член 20))
   2014/C 315/19
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Juzgado de lo Social no 1 de Benidorm

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Víctor Manuel Julián Hernández, Chems Eddine Adel, Jaime Morales Ciudad, Bartolomé Madrid Madrid, Martín Sellé Orozco, Alberto Martí Juan, Said Debbaj

      Ответници: Puntal Arquitectura SL, Obras Alteramar SL, Altea Diseño y Proyectos SL, Ángel Muñoz Sánchez, Vicente Orozco Miro, Subdelegación del Gobierno de España en Alicante

      Диспозитив

   Национална правна уредба като разглежданата в главното производство — съгласно която работодателят може да поиска от съответната държава членка изплащането на възнагражденията с падеж, настъпил по време на производството за отмяна на уволнение след изтичането на 60 работни дни от предявяване на иска, и съгласно която, когато работодателят не е изплатил тези възнаграждения и е във временна неплатежоспособност, засегнатият работник или служител може чрез законна суброгация да поиска пряко от тази държава изплащането на посочените възнаграждения — не попада в приложното поле на Директива 2008/94/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 октомври 2008 година относно закрилата на работниците и служителите в случай на неплатежоспособност на техния работодател и поради това не може да се изследва с оглед на основните права, гарантирани от Хартата на основните права на Европейския съюз, и по-специално с оглед на член 20 от посочената Харта.

      (1)  ОВ C 189, 29.6.2013 г.


title: Дело F-99/12: Определение на Съда на публичната служба от 8 април 2016 г. — Chevalier/Комитет на регионите

text:
               30.5.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 191/54

         Определение на Съда на публичната служба от 8 април 2016 г. — Chevalier/Комитет на регионите
   (Дело F-99/12) (1)

   (2016/C 191/79)
   Език на производството: френски
   Председателят на първи състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 343, 10.11.2012 г., стр. 24


title: Дело T-238/11 P: Жалба, подадена на 4 май 2011 г. от Luigi Marcuccio срещу решението, постановено на 15 февруари 2011 г. от Съда на публичната служба по дело F-81/09, Marcuccio/Комисия

text:
               25.6.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 186/31

         Жалба, подадена на 4 май 2011 г. от Luigi Marcuccio срещу решението, постановено на 15 февруари 2011 г. от Съда на публичната служба по дело F-81/09, Marcuccio/Комисия
   (Дело T-238/11 P)
   2011/C 186/57
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: G. Cipressa, avvocato)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното съдебно решение доколкото с него първоинстанционният съд: а) отхвърля жалбата, с която е сезиран от жалбоподателя; б) осъжда последния да понесе три четвърти от направените от него съдебни разноски в рамките на първоинстанционното производство; както и, освен това,

                           —

                                 като главно искане:

                                       (B.1.1)

                                       да уважи всички искания, формулирани от жалбоподателя в първоинстанционното производство, с изключение на искането за възстановяване на разноските;

                                       (B.2.2)

                                       да осъди ответника да възстанови на жалбоподателя трите четвърти от съдебните разноски, които първоинстанционният съд е оставил в тежест на последния;

                           —

                           или,
                                 при условията на евентуалност
                              :

                                       (B.2)

                                       да върне делото на Съда на публичната служба за ново разглеждане от друг състав, който да се произнесе по същество по всички искания, посочени в предходните точки (B.1.1.) и (B.2.2.).

      Правни основания и основни доводи

   Настоящата жалба е насочена срещу решението, постановено на 15 февруари 2011 г. от Съда на публичната служба (дело F-81/09). С това съдебно решение е отхвърлена жалба с предмет, от една страна, отмяна на решението, с което Комисията отхвърля частично искането на жалбоподателя за изплащане на лихвите за забава върху обезщетението за инвалидност, което тази институция му дължи и, от друга страна, осъждане на Комисията да изплати на жалбоподателя сума, съответстваща на разликата между размера на лихвите за забава, изчислени съгласно критериите, които той счита за приложими, и действително изплатената му сума.

               1.

               Първото правно основание се отнася до пълна липса на мотиви към решението, посочено в точка 32 от обжалваното съдебно решение, както и до (нарушение) на задължението за мотивиране, което тежи върху всяка институция на Европейския съюз (точки 41—47 от обжалваното съдебно решение).

               2.

               Второто правно основание е изведено от неправилно, неточно и нелогично тълкуване и прилагане на съобщението от 8 май 2003 г., посочено в точка 53 от обжалваното съдебно решение.

               3.

               Третото правно основание е изведено от неправилно, неточно и нелогично тълкуване и прилагане на понятието за прилагане на правна норма по аналогия, както и на свързаните с него разпоредби на правото и съдебна практика (точки 57 и 58 от обжалваното съдебно решение).

               4.

               Четвъртото правно основание е изведено от нарушение на принципа на правото patere legem quam ipse feristi, което опорочавало непоправимо обжалваното съдебно решение, и от пълна липса на мотиви към отхвърлянето на довода за нарушение на принципа patere legem quam ipse fecisti (по-конкретно, точка 59 от обжалваното съдебно решение).

               5.

               Петото правно основание се отнася до незаконосъобразно отхвърляне (точка 69 и 70 от обжалваното съдебно решение) на „искането за присъждане на парично обезщетение“ най-малкото защото не е постановено нищо по искането на жалбоподателя за присъждане на компенсаторни лихви.

               6.

               Шестото правно основание се отнася до незаконосъобразно отхвърляне (точки 73 и 76 от обжалваното съдебно решение) на искането на жалбоподателя за обезщетение за вреди.

               7.

               Седмото правно основание се отнася до незаконосъобразно осъждане на жалбоподателя да понесе три четвърти от съдебните разноски.