title: Дело T-235/16: Решение на Общия съд от 21 юни 2017 г. — GP Joule PV/EUIPO — Green Power Technologies (GPTech) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за регистрация на фигуративна марка на Европейския съюз GPTech — По-ранни словни марки на Европейския съюз GP JOULE — Непредставяне на отдела по споровете на доказателства за правото да се подаде възражение — Представяне на доказателства за първи път пред апелативния състав — Невземане предвид — Право на преценка на апелативния състав — Обстоятелства, които не допускат вземането предвид на допълнителни или допълващи доказателства — Член 76, параграф 2 от Регламент (EО) № 207/2009 — Правило 17, параграф 4, правило 19, параграф 2, правило 20, параграф 1 и правило 50, параграф 1 от Регламент (EО) № 2868/95)

text:
               7.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 256/24

         Решение на Общия съд от 21 юни 2017 г. — GP Joule PV/EUIPO — Green Power Technologies (GPTech)
   (Дело T-235/16) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за регистрация на фигуративна марка на Европейския съюз GPTech - По-ранни словни марки на Европейския съюз GP JOULE - Непредставяне на отдела по споровете на доказателства за правото да се подаде възражение - Представяне на доказателства за първи път пред апелативния състав - Невземане предвид - Право на преценка на апелативния състав - Обстоятелства, които не допускат вземането предвид на допълнителни или допълващи доказателства - Член 76, параграф 2 от Регламент (EО) № 207/2009 - Правило 17, параграф 4, правило 19, параграф 2, правило 20, параграф 1 и правило 50, параграф 1 от Регламент (EО) № 2868/95))
   (2017/C 256/26)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: GP Joule PV GmbH & Co. KG (Reußenköge, Германия) (представител: F. Döring, avocat)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: E. Zaera Cuadrado)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO: Green Power Technologies, SL (Bollullos de la Mitación, Испания)

      Предмет

   Жалба срещу решение на втори апелативен състав на EUIPO от 9 февруари 2016 г. (преписка R 848/2015-2), постановено в производство по възражение между GP Joule PV и Green Power Technologies

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда GP Joule PV GmbH & Co. KG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 279, 1.8.2016 г.


title: Дело T-62/15: Решение на Общия съд от 13 май 2016 г. — Market Watch/EUIPO — El Corte Inglés (MITOCHRON) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Европейския съюз „MITOCHRON“ — По-ранна фигуративна марка на Европейския съюз „mito“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               27.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 232/18

         Решение на Общия съд от 13 май 2016 г. — Market Watch/EUIPO — El Corte Inglés (MITOCHRON)
   (Дело T-62/15) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Европейския съюз „MITOCHRON“ - По-ранна фигуративна марка на Европейския съюз „mito“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2016/C 232/23)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Market Watch Franchise & Consulting, Inc. (Фрийпорт, Бахамски острови) (представител: J. Korab, avocat)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: S. Bonne)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: El Corte Inglés, SA (Мадрид, Испания)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 19 ноември 2014 г. (преписка R 508/2014-2), постановено в производство по възражение между El Corte Inglés, SA и Market Watch Franchise & Consulting, Inc.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Market Watch Franchise & Consulting, Inc. да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 107, 30.3.2015 г.


title: Дело C-138/16: Преюдициално запитване от Handelsgericht Wien (Австрия), постъпило на 7 март 2016 г. — Staatlich genehmigte Gesellschaft der Autoren, Komponisten und Musikverleger Reg. Gen. mbH (AKM)/Zürs.net Betriebs GmbH

text:
               20.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 222/2

         Преюдициално запитване от Handelsgericht Wien (Австрия), постъпило на 7 март 2016 г. — Staatlich genehmigte Gesellschaft der Autoren, Komponisten und Musikverleger Reg. Gen. mbH (AKM)/Zürs.net Betriebs GmbH
   (Дело C-138/16)
   (2016/C 222/02)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Handelsgericht Wien

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Staatlich genehmigte Gesellschaft der Autoren, Komponisten und Musikverleger Reg. Gen. mbH (AKM)

      Ответник: Zürs.net Betriebs GmbH

      Преюдициални въпроси

   Трябва ли член 3, параграф 1 и член 5 от Директива 2001/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 година относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество (1), респективно член 11bis, параграф 1, точка 2 от Бернската конвенция за закрила на литературните и художествени произведения, след измененията от Стокхолм/Париж 1967/1971 г., да се тълкуват в смисъл, че уредба, според която излъчването по безжичен път посредством „колективни антенни инсталации“ като тези на ответника в главното производство

               a)

               не се счита за ново излъчване, когато към инсталацията са свързани не повече от 500 абонати, и/или

               б)

               се счита за част от първоначалното излъчване, когато става дума за едновременното, изцяло и в непроменен вид излъчване на предавания на Österreichischer Rundfunk чрез местни услуги (Австрия),

         и тези ползвания не са обхванати от друго изключително право на публично разгласяване (или публично съобщаване) с дистанционен елемент по смисъла на член 3, параграф 1 от Директива 2001/29/ЕО и следователно не зависят от разрешението на автора, и също така не са обвързани със задължение за плащане на възнаграждение,
   противоречи на правото на Съюза, респективно на нормите на Бернската конвенция, в качеството ѝ на международно споразумение, представляващо част от правния ред на Съюза?

      (1)  ОВ L 167, стр. 10.


title: Дело T-430/13 P: Решение на Общия съд от 27 февруари 2015 г. — ЕИСК/Achab (Обжалване — Публична служба — Длъжностни лица — Възнаграждение — Надбавка за експатриране — Натурализация — Член 4, параграф 1, букви a) и б) от приложение VII към Правилника — Възстановяване на неоснователно платени суми — Член 85, първа алинея от Правилника)

text:
               20.4.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 127/23

         Решение на Общия съд от 27 февруари 2015 г. — ЕИСК/Achab
   (Дело T-430/13 P) (1)

   ((Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Възнаграждение - Надбавка за експатриране - Натурализация - Член 4, параграф 1, букви a) и б) от приложение VII към Правилника - Възстановяване на неоснователно платени суми - Член 85, първа алинея от Правилника))
   (2015/C 127/31)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Европейски икономически и социален комитет (ЕИСК) (представители: първоначално M. Arsène, впоследствие M. Pascua Mateo и L. Camarena Januzec, подпомагани от D. Waelbroeck и A. Duron, avocats)

      Друга страна в производството: Mohammed Achab (Брюксел, Белгия) (представител: N. Lhoëst, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (трети състав) от 26 юни 2013 г. по дело Achab/ЕИСК (F-21/12 Сб. СПС, EU:F:2013:95), с която се иска отмяната на това решение.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Европейският икономически и социален комитет (ЕИСК) понася собствените си разноски, както и направените от г-н Mohammed Achab разноски за тази инстанция.

      (1)  ОВ C 325, 9.11.2013 г.


title: Дело T-43/11: Жалба, подадена на 25 януари 2011 г. — Singapore Airlines и Singapore Airlines Cargo PTE/Комисия

text:
               19.3.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 89/21

         Жалба, подадена на 25 януари 2011 г. — Singapore Airlines и Singapore Airlines Cargo PTE/Комисия
   (Дело T-43/11)
   2011/C 89/43
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Singapore Airlines Ltd и Singapore Airlines Cargo PTE Ltd (представители: J. Kallaugher, Solicitor, J. P. Poitras, Solicitor, J. R. Calzado и É. Barbier de la Serre, lawyers)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

               —

               да се отмени Решение на Комисията от 9 ноември 2010 г. по преписка COMP/39.258 — Въздушни товарни превози,

               —

               при условията на евентуалност, да се намали размерът на наложената на жалбоподателите глоба, и

               —

               Комисията да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на исканията си жалбоподателите излагат шест правни основания за отмяна.

               1.

               С първото правно основание те твърдят, че решението е издадено в нарушение на съществени процесуални правила, включително:

                           —

                           правото на справедлив и безпристрастен процес,

                           —

                           правната сигурност и правото на предвидимо наказание, и

                           —

                           правото на защита, доколкото Singapore Airlines Cargo PTE Ltd не е получило достъп до отговорите на изложението на възражения, които са били представени от останалите предприятия — адресати на изложението на възражения, нито до други релевантни документи, които Комисията притежава и на които е основала решението си.

               2.

               С второто правно основание жалбоподателите твърдят, че при приемането на решението са допуснати редица грешки при установяването на фактите и при прилагането на правото, и в частност на член 101 ДФЕС във връзка с вида и обхвата на твърдения „картел“, доколкото:

                           —

                           мотивите на решението са недостатъчни, тъй като не са изяснени съображенията за основните констатации и не са определени съответните пазари,

                           —

                           допуснати са грешки в преценката на вида и обхвата на твърдения картел. В частност посочените в решението контакти не съставляват единна мрежа в световен мащаб, а констатацията за наличието на „обща цел“ на тези контакти не е подкрепена с доказателства,

                           —

                           Комисията е допуснала грешка при прилагане на правото при определянето на елементите на твърдяното сложно нарушение,

                           —

                           Комисията неправилно е преценила твърдяното сложно нарушение във връзка с незаплащането на комисиони върху допълнителните такси, и

                           —

                           Комисията е допуснала грешка при прилагане на правото и при преценката, тъй като е разгледала трите твърдени „елемента“ на нарушението като едно общо нарушение.

               3.

               С третото правно основание жалбоподателите твърдят, че Комисията е допуснала грешки при прилагането на правото и при преценката на фактите, като е приложила член 101 ДФЕС към действия по продажби, извършени в трети държави, а именно:

                           —

                           Комисията е допуснала грешки при прилагането на правото и при преценката на фактите, като е приложила член 101 ДФЕС към действия, засягащи пазарите извън ЕС, и по този начин е нарушила правилата, ограничаващи компетентността на ЕС по отношение на такива действия, и

                           —

                           Комисията е допуснала грешки при прилагането на правото и при преценката на фактите, като не е взела предвид и не е отразила в решението си факта, че административните органи в разглежданите трети държави са упражнявали действителен надзор върху въпросните действия и на практика са изискали извършването им.

               4.

               С четвъртото правно основание жалбоподателите твърдят, че Комисията е допуснала редица грешки при подвеждането под отговорност на Singapore Airlines Cargo PTE Ltd, а именно:

                           —

                           Комисията е допуснала няколко грешки при прилагането на правото и при преценката на фактите, като е анализирала и е взела предвид контакти, извършени преди 1 май 2004 г., контакти, отнасящи се до искания на спедиторите за заплащане на комисиони, контакти, отнасящи се до допълнителната такса за безопасност, контакти, отнасящи се до допълнителната такса за гориво извън ЕС, и контакти, отнасящи се до допълнителната такса за гориво в ЕС,

                           —

                           Комисията е допуснала грешки при прилагането на правото и при преценката на фактите, като е взела предвид контакти в рамките на обединението „WOW [Cargo]“, за да докаже участието на Singapore Airlines Cargo PTE Ltd в твърдяното нарушение, и

                           —

                           Комисията не е установила, че Singapore Airlines Cargo PTE Ltd е знаело или е трябвало да знае за твърдяното нарушение или елементите му.

               5.

               С петото правно основание жалбоподателите твърдят, че Комисията е нарушила задължението си съгласно принципа на добра администрация да разгледа надлежно и безпристрастно обстоятелствата по случая.

               6.

               С шестото правно основание те твърдят, че в решението са допуснати няколко грешки при прилагането на правото и при преценката на фактите във връзка с изчисляването на наложената на жалбоподателите глоба, а именно:

                           —

                           при определянето на обема на продажбите Комисията е нарушила Насоките относно метода за определяне на глобите, налагани по силата на член 23, параграф 2, буква a) от Регламент № 1/2003 (ОВ C 210, 2006 г., стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 4, стр. 264), както и принципа на пропорционалност и принципа на равенство, като не е взела предвид:

                                       —

                                       факта, че оборотът от вътрешния трафик не се дължи на продажби в Европейското икономическо пространство,

                                       —

                                       ограничения географски обхват на действията, във връзка с които е установено наличието на нарушение,

                                       —

                                       относителната роля на жалбоподателите, и

                                       —

                                       факта, че предполагаемото съгласуване се е отнасяло само до допълнителните такси.

                           —

                           Комисията не е определила правилно относителната тежест на обхвата и продължителността на твърдяното участие на Singapore Airlines Cargo PTE Ltd в нарушението, и

                           —

                           нарушила е принципа на равно третиране, като в решението не е предвидила намаляване на глобата на Singapore Airlines Cargo PTE Ltd поради ограниченото му участие.


title: Дело C-215/09: Преюдициално запитване, отправено от Markkinaoikeus (Финландия) на 15 юни 2009 г. — Mehiläinen Oy, Suomen Terveystalo Oyj/Oulun kaupunki

text:
               15.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 193/14

         Преюдициално запитване, отправено от Markkinaoikeus (Финландия) на 15 юни 2009 г. — Mehiläinen Oy, Suomen Terveystalo Oyj/Oulun kaupunki
   (Дело C-215/09)
   2009/C 193/19
   Език на производството: фински

      Запитваща юрисдикция

   Markkinaoikeus

      Страни в главното производство

      Ищци: Mehiläinen Oy, Suomen Terveystalo Oyj

      Ответник: Oulun kaupunki

      Преюдициални въпроси

               1)

               Следва ли споразумение, по силата на което общински възлагащ орган сключва с независимо от него частно предприятие, учредено под формата на дружество, договор за учредяване на ново предприятие под формата на акционерно дружество, в което и двете страни участват в еднаква степен в дяловете и правомощията за вземане на решение и чиито услуги в областта на здравеопазването и доброто състояние на служителите на работното място общинският възлагащ орган се задължава при учредяването на предприятието да осигурява за своите служители, като цяло да се счита за споразумение, което изисква обявяване на обществена поръчка, тъй като комплексът от договорености представлява възлагане на обществена поръчка за услуги по смисъла на Директива 2004/18/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки, или става въпрос за учредяването на съвместно предприятие и за прехвърлянето на стопанската дейност на публична служба с общинско участие, по отношение на което не намират никакво приложение посочената директива и произтичащото от нея задължение за обявяване на обществена поръчка?

               2)

               От значение ли е в настоящия случай фактът, че

                           а)

                           в качеството си на общински възлагащ орган градът Oulu се задължава срещу възнаграждение да получава горепосочените услуги през преходен период от четири години, след изтичането на който съгласно приетото от него решение той възнамерява, да обяви отново процедура по възлагане на обществена поръчка за необходимите му здравни услуги за работниците и служителите?

                           б)

                           преди въпросното споразумение оборотът на публичната служба с общинско участие, която организационно спада към града Oulu, в голямата си част е бил реализиран посредством престации, различни от здравните услуги за работниците и служителите, предоставени на служителите в града?

                           в)

                           новото предприятие е учредено посредством прехвърлянето като непарична вноска на стопанската дейност на публичната служба с общинско участие, която дейност се изразява в предоставянето на здравни услуги за работниците и служителите както за служителите в града, така и за частни клиенти?

      (1)  ОВ L 134, стр. 114; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 116.


title: Дело C-275/11: Преюдициално запитване, отправено от Bundesfinanzhofs (Германия) на 3 юни 2011 г. — GfBk Gesellschaft für Börsenkommunikation mbH/Finanzamt Bayreuth

text:
               10.9.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/24

         Преюдициално запитване, отправено от Bundesfinanzhofs (Германия) на 3 юни 2011 г. — GfBk Gesellschaft für Börsenkommunikation mbH/Finanzamt Bayreuth
   (Дело C-275/11)
   2011/C 269/45
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesfinanzhof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: GfBk Gesellschaft für Börsenkommunikation mbH

      Ответник: Finanzamt Bayreuth

      Преюдициални въпроси

   При тълкуването на понятието „управление на специални инвестиционни фондове“ по смисъла на член 13, Б, буква г), точка 6 от Шеста директива (1) трябва ли да се приеме, че услугите на външния управител на специален инвестиционен фонд са достатъчно специфични и следователно освободени само когато:

               а)

               той извършва дейност по управление, а не само консултантска дейност, или

               б)

               по естеството си услугите се различават от останалите услуги поради своя характерна особеност, релевантна за целите на предвиденото в тази разпоредба освобождаване, или

               в)

               той действа в изпълнение на функции, които са му делегирани съгласно член 5ж от изменената Директива 85/611 (2)?

      (1)  Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1).

      (2)  Директива 2001/107/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 януари 2002 година за изменение на Директива 85/611/ЕИО на Съвета относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно предприятията за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа (ПКИПЦК), с оглед регулиране на управляващите дружества и опростяване на проспектите (ОВ L 41, стр. 20; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 4, стр. 149).


title: Дело C-539/12: Решение на Съда (първи състав) от 22 май 2014 г. (преюдициално запитване от Employment Tribunal, Leicester — Обединено кралство) — Z.J.R. Lock/British Gas Trading Limited (Социална политика — Организация на работното време — Директива 2003/88/ЕО — Право на платен годишен отпуск — Компоненти на трудовото възнаграждение — Основна работна заплата и комисиона в зависимост от оборота)

text:
               4.8.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 253/8

         Решение на Съда (първи състав) от 22 май 2014 г. (преюдициално запитване от Employment Tribunal, Leicester — Обединено кралство) — Z.J.R. Lock/British Gas Trading Limited
   (Дело C-539/12) (1)

   ((Социална политика - Организация на работното време - Директива 2003/88/ЕО - Право на платен годишен отпуск - Компоненти на трудовото възнаграждение - Основна работна заплата и комисиона в зависимост от оборота))
   2014/C 253/10
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   Employment Tribunal, Leicester

      Страни в главното производство

      Ищец: Z.J.R. Lock

      Ответник: British Gas Trading Limited

      Предмет

   Преюдициално запитване — Employment Tribunal, Leicester — Обединено кралство — Тълкуване на член 7 от Директива 93/104/ЕО на Съвета от 23 ноември 1993 година относно някои аспекти на организацията на работното време (ОВ L 307, стр. 18), изменена с Директива 2003/88/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година (ОВ L 299, стр. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 3) — Консултант, който получава основно възнаграждение и месечни премии в зависимост от реализирания оборот и броя на сключените договори, които се плащат за минал период — Запазване на основното възнаграждение през време на годишния отпуск, но не и на премиите, освен ако са свързани с престации, осъществени преди отпуска

      Диспозитив

               1)

               Член 7, параграф 1 от Директива 2003/88/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национални разпоредби и практика, по силата на които работник, чието трудово възнаграждение е съставено, от една страна, от основната работна заплата и от друга страна, от комисиона, чийто размер се определя в зависимост от сключените от работодателя договори за извършените от този работник продажби, има право само на трудово възнаграждение, съставено изключително от основната му работна заплата, поради това че ползва платения си годишен отпуск.

               2)

               Методите за изчисляване на комисионата, на която работник като жалбоподателя по делото в главното производство има право по време на годишния си отпуск, трябва да се преценяват от националния съд въз основа на правилата и критериите, изведени в практиката на Съда на Европейския съюз, и в светлината на целта на член 7 от Директива 2003/88.

      (1)  ОВ C 46, 16.2.2013 г.


title: Дело T-684/15 P: Жалба, подадена на 27 ноември 2015 г. от Roderich Weissenfels срещу решението, постановено на 24 септември 2015 г. от Съда на публичната служба по дело F-92/14, Weissenfels/Парламент

text:
               15.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 59/26

         Жалба, подадена на 27 ноември 2015 г. от Roderich Weissenfels срещу решението, постановено на 24 септември 2015 г. от Съда на публичната служба по дело F-92/14, Weissenfels/Парламент
   (Дело T-684/15 P)
   (2016/C 059/28)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Roderich Weissenfels (Фрайбург, Германия) (представител: G. Maximini, Rechtsanwalt)

      Друга страна в производството: Европейски парламент

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени съдебното решение;

               —

               да уважи исканията на жалбоподателя в първоинстанционното производство и

               —

               съответно да осъди Парламента да заплати твърдените неимуществени вреди и съдебните разноски за двете съдебни производства, включително направените в досъдебното производство, както и всички необходими разходи и разноски на жалбоподателя.

      Основания и основни доводи

   С настоящата жалба жалбоподателят иска да се отмени решението на Съда на публичната служба от 24 септември 2015 г., Weissenfels/Парламент (F-92/14, СбПС, EU:F:2015:110).
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири основания.

               1.

               Първо основание: нарушение на принципа на безпристрастност (член 47, параграф 2 от Хартата на основните права на Европейския съюз)
               Жалбоподателят твърди, че както при съдебното производство, довело до обжалваното решение, така и при самото решение били допуснати повтарящи се нарушения на принципа на безпристрастност. Те били видни и в страничните действия по преписката, и в правните нарушения, релевантни за решението.

               2.

               Второ основание: отказ от правосъдие, нарушение на правилата на логиката и изопачаване на фактическата обстановка, предвид отказа да се провери дали са извършени нарушения

               3.

               Трето основание: нарушение на правилата на логиката, изопачаване на фактическата обстановка и явна грешка в преценката, що се отнася до процесното клеветническо твърдение, съдържащо се в имейла от 10 април 2002 г.

               4.

               Четвърто основание: изопачаване на фактическата обстановка и на предмета на спора, нарушение на правилата на логиката, незачитане на правото и правонарушение, що се отнася до препредаването на лични данни на жалбоподателя


title: Дело C-366/09: Определение на председателя на Съда от 3 септември 2010 г. — Европейска комисия/Италианска република

text:
               6.11.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/19

         Определение на председателя на Съда от 3 септември 2010 г. — Европейска комисия/Италианска република
   (Дело C-366/09) (1)

   ()
   2010/C 301/28
   Език на производството: италиански
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 256, 24.10.2009 г.


title: Дело T-384/11 R: Определение на съдията по обезпечителните производства от 28 септември 2011 г. — Safa Nicu Sepahan/Съвет (Обезпечително производство — Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки срещу Иран, взети с цел да се предотврати разпространението на ядрено оръжие — Замразяване на финансови средства и икономически ресурси — Молба за допускане на временни мерки — Липса на неотложност)

text:
               26.11.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 347/34

         Определение на съдията по обезпечителните производства от 28 септември 2011 г. — Safa Nicu Sepahan/Съвет
   (Дело T-384/11 R)
   (Обезпечително производство - Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Иран, взети с цел да се предотврати разпространението на ядрено оръжие - Замразяване на финансови средства и икономически ресурси - Молба за допускане на временни мерки - Липса на неотложност)
   2011/C 347/61
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Safa Nicu Sepahan Co. (Isfahan, Иран) (представител: A. Bahrami, avocat)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: първоначално A. Vitro и R. Liudvinaviciute-Cordeiro, впоследствие R. Liudvinaviciute-Cordeiro и I. Gurov)

      Предмет

   Молба за допускане на временни мерки, включително спиране на изпълнението на точка 19 от таблица Б към приложение I от Регламент за изпълнение (ЕС) № 503/2011 на Съвета от 23 май 2011 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 961/2010 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 136, стр. 26), доколкото списъкът с лица и образувания, на които са замразени финансови средства и икономически ресурси, включва образувание, посочено с наименованието „Safa Nicu“

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.

               2.

               Общият съд не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело T-79/10: Решение на Общия съд от 16 септември 2013 г. — Colt Télécommunications France/Комисия (Държавни помощи — Компенсиране на свързани с предоставянето на обществена услуга разходи в рамките на проект за електронна съобщителна мрежа с много висока скорост при пренос на данни в департамента Hauts-de-Seine — Решение, с което се установява липсата на помощ — Неоткриване на официалната процедура по разследване — Сериозни затруднения)

text:
               16.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 336/16

         Решение на Общия съд от 16 септември 2013 г. — Colt Télécommunications France/Комисия
   (Дело T-79/10) (1)

   (Държавни помощи - Компенсиране на свързани с предоставянето на обществена услуга разходи в рамките на проект за електронна съобщителна мрежа с много висока скорост при пренос на данни в департамента Hauts-de-Seine - Решение, с което се установява липсата на помощ - Неоткриване на официалната процедура по разследване - Сериозни затруднения)
   2013/C 336/31
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Colt Télécommunications France (Париж, Франция) (представител: M. Debroux, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: B. Stromsky и C. Urraca Caviedes)

      Встъпили страни в подкрепа на ответника: Френска република (представители: първоначално G. de Bergues и J. Gstalter, впоследствие D. Colas, J. Bousin и J.-S. Pilczer), Sequalum SAS (Пюто, Франция) (представител: L. Feldman, avocat) и Département des Hauts-de-Seine (Франция) (представители: J.-D. Bloch и G. O’Mahony, avocats)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение C(2009) 7426 окончателен на Комисията от 30 септември 2009 година относно компенсиране на свързаните с предоставянето на обществена услуга разходи за създаване и експлоатиране на електронна съобщителна мрежа с много висока скорост при пренос на данни в департамента Hauts-de-Seine (Държавна помощ N 331/2008 — Франция).

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Colt Télécommunications France понася освен направените от него съдебни разноски и тези на Европейската комисия.

               3.

               Френската република, Sequalum SAS и Département des Hauts-de-Seine понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 113, 1.5.2010 г.


title: Дело C-494/13 P: Определение на Съда (седми състав) от 22 януари 2015 г. — GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Villiger Söhne GmbH (Обжалване — Марка на Общността — Регламент (EО) №o40/94 — Член 8, параграф 1, буква б) — Цветна фигуративна марка, съдържаща словните елементи „LIBERTE american blend“ на син фон — Възражение от притежателя на фигуративната марка на Общността, съдържаща словните елементи „La LIBERTAD“ — Отказ за регистрация)

text:
               4.5.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 146/6

         Определение на Съда (седми състав) от 22 януари 2015 г. — GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Villiger Söhne GmbH
   (Дело C-494/13 P) (1)

   ((Обжалване - Марка на Общността - Регламент (EО) №o40/94 - Член 8, параграф 1, буква б) - Цветна фигуративна марка, съдържаща словните елементи „LIBERTE american blend“ на син фон - Възражение от притежателя на фигуративната марка на Общността, съдържаща словните елементи „La LIBERTAD“ - Отказ за регистрация))
   (2015/C 146/08)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH (представители: I. Memmler и S. Schulz, Rechtsanwältinnnen)

      Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: D. Walicka), Villiger Söhne GmbH (представител: B. Pikolin, Rechtsanwältin)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 325, 9.11.2013 г.


title: Дело T-795/16: Жалба, подадена на 9 ноември 2016 г. — Krasnyiy oktyabr/EUIPO — Kondyterska korporatsiia „Roshen“ („CRABS“)

text:
               9.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 6/54

         Жалба, подадена на 9 ноември 2016 г. — Krasnyiy oktyabr/EUIPO — Kondyterska korporatsiia „Roshen“ („CRABS“)
   (Дело T-795/16)
   (2017/C 006/67)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Moscow Confectionery Factory „Krasnyiy oktyabr“ OAO (Москва, Русия) (представители: O. Spuhler и M. Geitz, lawyers)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Dochirnie pidpryiemstvo Kondyterska korporatsiia „Roshen“ (Киев, Украйна)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорна марка: посочваща Европейския съюз международна регистрация на фигуративна марка със словния елемент „CRABS“ — заявка за регистрация № 1 186 110

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 11 август 2016 г. по преписка R 2507/2015-1

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-136/09: Иск, предявен на 7 април 2009 г. — Комисия/Galor

text:
               20.6.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 141/49

         Иск, предявен на 7 април 2009 г. — Комисия/Galor
   (Дело T-136/09)
   2009/C 141/102
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: A.-M. Rouchaud-Joët, F. Mirza, подпомагани от B. Katan и M. van der Woude, lawyers)

      Ответник: Benjamin Galor (Jupiter, Съединени американски щати)

      Искания на ищеца

               —

               да се осъди Galor да заплати на Общността сумата от 205 611 EUR, увеличена със законната лихва съгласно член 6.119 от Нидерландския граждански кодекс (НГК), считано от 1 март 2003 г. до получаването на цялата сума от Общността,

               —

               да се осъди Galor да заплати на Общността законната лихва съгласно член 6.119 НГК върху сумата от 9 231,25 EUR, считано от 2 септември 2003 г. (или, при условията на евентуалност, от 10 март 2007 г.) до получаването на цялата сума от Общността,

               —

               да се осъди Galor да заплати съдебните разноски по настоящото производство, които в момента се очаква да възлязат на 17 900 EUR, увеличени със законната лихва съгласно член 6.119 НГК до получаването на цялата сума от Общността.

      Правни основания и основни доводи

   На 23 декември 1997 г. Европейската общност, представлявана от Комисията, сключва договор IN/004/97 с проф. Benjamin Galor и три дружества за изпълнението на проект „Self-Upgrading of Old-Design Gas Turbines in Land & Marine Industries by Energy-Saving Clean Jet-Engine Technologies“ [Автоматично модернизиране на използваните в отраслите на морската и сухоземна промишленост конструктивно остарели газови турбини чрез енергоспестяващи чисти реактивни технологии] в рамките на дейността на Общността в областта на неядрената енергетика (1). Съгласно клаузите на договора Комисията заплаща авансово на изпълнителите своя принос по проекта. Плащането е получено от ръководителя на проекта, проф. Benjamin Galor.
   Поради затруднения на изпълнителите да намерят съизпълнител по проекта и поради липсата на напредък в изпълнението му Комисията решава да прекрати договора. В писмо до изпълнителите тя уточнява, че приносът на Общността може да бъде изплатен (или задържан от изпълнителите) единствено доколкото е свързан с проекта и е обоснован въз основа на заключителния технически и финансов доклад.
   Заключителният доклад, представен от изпълнителите, не е одобрен от Комисията и тя започва процедурата за възстановяване на авансовото плащане.
   В исковата молба Комисията твърди, че ответникът не е възстановил получената от него сума, а вместо това е поискал от Комисията да му изплати предвидения в договора принос след приспадане на авансовото плащане. Освен това ответникът сезира холандски съд с искане за изплащане на тази сума. Комисията оспорва компетентността на холандския съд на основание предвидената в договора клауза за подсъдност, посочваща Първоинстанционния съд като компетентен да разглежда спорове между страните по договора.
   С предявения иск Комисията претендира връщане на направеното авансово плащане. Тя твърди, че е имала право да прекрати договора съгласно предвидените в него клаузи поради нарушение на договорните задължения на ответника, тъй като включително започването на проекта е съществено забавено, не се забелязва напредък в изпълнението му, ответникът не е успял да се снабди с необходимите технически средства за извършване на проучванията, за които е отпуснато финансирането, и техническите и финансови доклади не отговарят на договорните изисквания.
   Затова Комисията твърди, че има право да изисква възстановяване на авансовото плащане.

      (1)  Решение 94/806/ЕО на Съвета от 23 ноември 1994 година за приемане на специфична програма за изследвания и развитие на технологиите, в това число и за демонстрации, в областта на неядрената енергетика (1994 — 1998 г.) (ОВ L 334, 22.12.1994 г., стр. 87).


title: Дело C-404/11 P: Жалба, подадена на 29 юли 2011 г. от Elf Aquitaine SA срещу решението, постановено от Общия съд (втори състав) на 17 май 2011 г. по дело T-299/08, Elf Aquitaine/Комисия

text:
               8.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 298/15

         Жалба, подадена на 29 юли 2011 г. от Elf Aquitaine SA срещу решението, постановено от Общия съд (втори състав) на 17 май 2011 г. по дело T-299/08, Elf Aquitaine/Комисия
   (Дело C-404/11 P)
   2011/C 298/28
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Elf Aquitaine SA (представители: E. Morgan de Rivery и E. Lagathu, avocats)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

                     главно искане:

                           —

                           на основание член 256 ДФЕС и член 56 от Протокол № 3 относно статута на Съда на Европейския съюз, да се отмени изцяло Решението на Общия съд от 17 май 2011 г. по дело Elf Aquitaine/Комисия (T-299/08);

                           —

                           да се уважи становището му, представено пред Общия съд;

                           —

                           да се отменят в последствие член 1, буква е), член 2, букви в) и д), членове 3 и 4 от Решение на Комисията № C(2008) 2626 окончателен от 11 юни 2008 г. относно производство по прилагане на член 81 от Договора за ЕО и член 53 от Споразумението за създаване на ЕИП (Дело COMP/38.695 — Натриев хлорат);

               —

                     при условията на евентуалност
                   и предвид възможността за пълен съдебен контрол на основание член 261 ДФЕС, да се измени глобата от 22 700 000 евро, солидарно наложена на Arkema SA и Elf Aquitaine с член 2, буква в) от Решение на Комисията № C(2008) 2626 окончателен от 11 юни 2008 г. относно производство по прилагане на член 81 от Договора за ЕО и член 53 от Споразумението за създаване на ЕИП (Дело COMP/38.695 — Натриев хлорат), както и глобата от 15 890 000 евро, наложена на Elf Aquitaine на лично основание с член 2 от същото решение, поради наличието на посочената в шестте правни основания на настоящата жалба обективна неправилност на мотивите и изводите в решението на Общия съд от 17 май 2011 г. по дело T-299/08;

               —

                     при всички случаи
                   да осъди Европейската комисия да заплати всички съдебни разноски, включително направените от Elf Aquitaine пред Общия съд.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят излага шест правни основания в подкрепа на главното си искане и едно правно основание, посочено при условията на евентуалност.
   В първото правно основание Elf Aquitaine SA твърди, че Общият съд е нарушил член 5 ДЕС, като бил потвърдил приложеният в случая от Комисията принцип на автоматична отговорност на дружеството майка за нарушенията, извършени от дъщерното му дружество, обоснован с понятието за предприятие по смисъла на член 101 ДФЕС. Такъв подход бил несъвместим или най-малкото несъразмерен с принципите на предоставена компетентност и на субсидиарност (първа част), както и с принципа на пропорционалност (втора част).
   Във второто правно основание жалбоподателят се позовава на явно погрешно тълкуване на националното право и на понятието за предприятие, в частност тъй като Общият съд бил придал неправилна юридическа стойност на принципа на автономия на юридическите лица.
   В третото правно основание жалбоподателят поддържа по същество, че Общият съд своеволно бил отказал да извлече последиците от наказателноправната природа на санкциите в областта на конкуренцията и от новите задължения, произтичащи от Хартата на основните права на ЕС. Всъщност Общият съд бил приложил неправомерно и погрешно концепцията за предприятие по правото на Съюза, без да отчита презумпцията за автономия, на която се основава националното дружествено право, както и наказателноправната природа на санкциите в правото на конкуренцията. Нещо повече, жалбоподателят поддържа, че Общият съд трябвало служебно да обяви незаконосъобразността на действащата система на административно производство пред Комисията.
   В четвъртото правно основание жалбоподателят твърди, че в резултат на погрешно тълкуване на принципите на справедливост и равни процесуални възможности е нарушено правото на защита. Всъщност Общият съд одобрил прибягването от страна на Комисията до едно probatio diabolica и допуснал грешка, като е постановил, че независимостта на едно дъщерно дружество трябва да се преценява по общ начин в зависимост от капиталовата му връзка с дружеството майка, докато тя трябвало да се преценява в зависимост от поведението му на определен пазар.
   В петото правно основание жалбоподателят посочва нарушение на задължението за мотивиране, тъй като Общият съд накратко бил констатирал отхвърлянето на неговите доводи от Комисията, без да представи какъвто и да било анализ на посочените от нея доводи (първа част). Нещо повече, Elf Aquitaine SA упреква Общия съд в липсата на мотивиране относно презумпцията за отговорността (втора част), както и в недостатъчно мотивиране относно глобата, наложена на жалбоподателя на лично основание (трета част).
   С шестото правно основание жалбоподателят повдига възражение за незаконосъобразност на глобата на лично основание, изведено от погрешното прилагане на Насоките за изчисляване на глобите (първа част), от създаването на неистинско законно основание за налагането на глоба на лично основание (втора част) и от противоречието между мотивите на обжалваното решение, основани върху понятието за едно-единствено предприятие и налагането на глоба на лично основание (трета част).
   В седмото и последно правно основание (при условията на евентуалност) жалбоподателят изтъква, че размерът на глобата на лично основание, която му е наложена с цел възпиране, бил непропорционален и това оправдавало нейното изменение.


title: Дело C-146/05: Решение на Съда (трети състав) от 27 септември 2007 г. (преюдициално запитване от Bundesfinanzhof — Германия) — Albert Collée, в качеството си на универсален правоприемник на Collée KG/Finanzamt Limburg an der Lahn (Шеста Директива ДДС — Член 28в, част А, буква а), първа алинея — Вътреобщностна доставка — Отказ за освобождаване от данък — Късно представено доказателство за доставката)

text:
               8.12.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 297/3

         Решение на Съда (трети състав) от 27 септември 2007 г. (преюдициално запитване от Bundesfinanzhof — Германия) — Albert Collée, в качеството си на универсален правоприемник на Collée KG/Finanzamt Limburg an der Lahn
   (Дело C-146/05) (1)

   (Шеста Директива ДДС - Член 28в, част А, буква а), първа алинея - Вътреобщностна доставка - Отказ за освобождаване от данък - Късно представено доказателство за доставката)
   (2007/C 297/03)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Bundesfinanzhof — Германия
   Страни в главното производство

      Ищец: Albert Collée, в качеството си на универсален правоприемник на Collée KG

      Ответник: Finanzamt Limburg an der Lahn
   Предмет
   Преюдициално запитване — Bundesfinanzhof — Тълкуване на член 28в, част А, буква а), първа алинея от Директива 77/388/ЕИО: Шеста директива на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1), изменена — Отказ за освобождаване от данъка върху оборота от вътреобщностна доставка на стоки — Късно представяне на фактура, доказваща вътреобщностния характер на операцията
   Диспозитив
   Член 28в, част А, буква а), първа алинея от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, изменена с Директива 91/680/ЕИО на Съвета от 16 декември 1991 година, трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска данъчната администрация на държава-членка да откаже освобождаването от ДДС на действително извършена вътреобщностна доставка единствено с мотива че доказването на такава доставка не е било осъществено своевременно.
   При разглеждане на правото на освобождаване от ДДС за такава доставка, препращащата юрисдикция трябва да вземе под внимание факта, че данъчнозадълженото лице съзнателно е прикрило в началото съществуването на вътреобщностна доставка, само ако съществува риск от загуби на данъчни приходи и ако той не е бил изцяло отстранен от данъчнозадълженото лице.

      (1)  ОВ C 143, 11.6.2005 г.


title: Дело T-123/09: Решение на Общия съд от 28 март 2012 г. — Ryanair/Комисия (Държавни помощи — Заем, предоставен на авиокомпания, който може да бъде отнесен към собствения ѝ капитал — Решение, с което помощта се обявява за несъвместима с общия пазар — Продажба на активи на авиокомпания — Решение, с което в края на фазата на предварителното разглеждане се установява, че не е налице помощ — Жалба за отмяна — Процесуална легитимация — Заинтересована страна — Допустимост — Сериозни затруднения — Компетентност — Задължение за мотивиране)

text:
               12.5.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/15

         Решение на Общия съд от 28 март 2012 г. — Ryanair/Комисия
   (Дело T-123/09) (1)

   (Държавни помощи - Заем, предоставен на авиокомпания, който може да бъде отнесен към собствения ѝ капитал - Решение, с което помощта се обявява за несъвместима с общия пазар - Продажба на активи на авиокомпания - Решение, с което в края на фазата на предварителното разглеждане се установява, че не е налице помощ - Жалба за отмяна - Процесуална легитимация - Заинтересована страна - Допустимост - Сериозни затруднения - Компетентност - Задължение за мотивиране)
   2012/C 138/26
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Ryanair Ltd (Дъблин, Ирландия) (представители: E. Vahida и I.-G. Metaxas-Maragkidis, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: L. Flynn, D. Grespan и E. Righini)

      Встъпили страни в подкрепа на исканията на ответника: Италианската република (представители: G. Palmieri и P. Gentili, avocats) и Alitalia — Compagnia Aerea Italiana SpA (Fiumicino, Италия) (представители: G. M. Roberti, G. Bellitti, I. Perego, avocats)

      Предмет

   Искане за частична отмяна на Решение 2009/155/ЕО на Комисията от 12 ноември 2008 година относно заема в размер на 300 милиона евро, предоставен от Италия на компанията Alitalia, № C 26/08 (ex NN 31/08) (ОВ L 52, 2009 г., стр. 3) и искане за отмяна на Решение C(2008) 6745 окончателен на Комисията от 12 ноември 2008 година с предмет държавна помощ № 510/2008 — Италия — Продажба на активите на авиокомпания Alitalia

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Ryanair Ltd да понесе направените от него съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия и на Alitalia — Compagnia Aerea Italiana SpA.

               3.

               Италианската република понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 141, 20.6.2009 г.


title: Дело F-33/08: Жалба, подадена на 4 март 2008 г. — V/Комисия

text:
               21.6.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 158/26

         Жалба, подадена на 4 март 2008 г. — V/Комисия
   (Дело F-33/08)
   (2008/C 158/47)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: V (представител: C. Ronzi, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Предмет на производството
   Отмяна на решението на Комисията от 15 май 2007 г., с което жалбоподателят е уведомен, че не отговаря на условията за физическа годност, необходими за изпълнение на задълженията по служба в Европейската Комисия, изтегляне на някои експертизи от служебното му досие и искане за присъждане на обезщетение за претърпените морални и материални вреди.
   Искания на ищеца

               —

               Да бъде отменено Решение от 15 май 2007 г., с което жалбоподателят е уведомен, че не отговаря на условията за физическа годност, необходими за изпълнение на задълженията по служба в Европейската Комисия,

               —

               доколкото е необходимо, да бъде отменено Решение от 12 юли 2007 г., с което е отхвърлена жалбата, подадена от жалбоподателя на 1 юли 2007 г.,

               —

               да бъде разпоредено от служебното досие на жалбоподателя да бъдат извадени експертизите, изготвени на 15 септември 2006 г., на 21 септември 2006 г. и на 28 март 2007 г., и съответно, да бъде обявено, че следва да се използва първоначалното медицинско становище от 26 юни 2006 г., в което жалбоподателят е обявен годен за работа,

               —

               да бъде осъден ответникът да заплати обезщетение за материалните и морални вреди, претърпени от жалбоподателя, оценени въз основа на предвиждане ex aequo et bono на 170 900 EUR (увеличени с лихва за забава, чийто размер трябва да бъде изчислен въз основа на определения от Централната европейска банка лихвен процент за основните операции по рефинансиране, увеличен с два пункта, считано от 1 август 2006 г.);

               —

               да бъде разпоредено продължаване, по отношение на жалбоподателя, на срока на валидност на резервния списък, в който е включено неговото име, като привременна мярка, ако Решението на Съда на публичната служба бъде постановено след месец февруари 2009 г. (дата на която изтича срокът на валидност на резервния списък),

               —

               да бъде осъдена Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-654/15: Жалба, подадена на 13 ноември 2015 г. — České centrum pro investigativní žurnalistiku/Парламент

text:
               8.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 48/67

         Жалба, подадена на 13 ноември 2015 г. — České centrum pro investigativní žurnalistiku/Парламент
   (Дело T-654/15)
   (2016/C 048/75)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: České centrum pro investigativní žurnalistiku o.p.s. (Прага, Чешка република) (представител: N. Pirc Musar, lawyer)

      Ответник: Европейски парламент

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение A(2015)8681 C на Европейския парламент от 14 септември 2015 г., с което е отхвърлено потвърдителното заявление на жалбоподателя за достъп до някои документи, отнасящи се до информация за пътни разноски, дневни надбавки, надбавки за общи разходи, както и разноски за сътрудници на членове на Европейския парламент,

               —

               да разпореди Парламентът да заплати разноските на жалбоподателя съгласно членове 134 и 140 от Процедурния правилник на Общия съд, включително разноските на встъпилите страни, ако има такива страни.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания.

               1.

               Първо основание — нарушение на член 4, параграф 1, буква б) от Регламент № 1049/2001 (1) във връзка с член 8, буква б) от Регламент № 45/2001 (2), тъй като поисканите лични данни не са защитени от законодателството на Общността.

               2.

               Второ основание — нарушение на член 4, параграф 1, буква б) от Регламент № 1049/2001 във връзка с член 8, буква б) от Регламент № 45/2001, тъй като достъпът до поисканата информация е отказан, независимо че условията за оповестяване са били изпълнени.

               3.

               Трето основание — неизпълнение на общото задължение съгласно членове 2 и 4 от Регламент № 1049/2001 във връзка с член 6, параграф 3 от Регламент № 1049/2001 да се разгледа всеки отделен документ.

               4.

               Четвърто основание — нарушение на член 4, параграф 6 от Регламент № 1049/2001, тъй като отказът да се предостави частичен достъп до поисканите документи е необоснован.

               5.

               Пето основание — неизпълнение на задължението за мотивиране, както изискват член 7, параграф 1 и член 8, параграф 1 от Регламент № 1049/2001, тъй като Парламентът не е разгледал всички доводи на жалбоподателя.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).

      (2)  Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 година относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (ОВ L 8, 2001 г, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 30, стр. 142).


title: Дело T-491/08 P: Жалба, подадена на 17 ноември 2008 г. от Philippe Bui Van срещу решението, постановено на 11 септември 2008 г. от Съда на публичната служба по дело F-51/07, Bui Van/Комисия

text:
               7.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 32/39

         Жалба, подадена на 17 ноември 2008 г. от Philippe Bui Van срещу решението, постановено на 11 септември 2008 г. от Съда на публичната служба по дело F-51/07, Bui Van/Комисия
   (Дело T-491/08 P)
   (2009/C 32/76)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Philippe Bui Van (Hettange-Grande, Франция) (представител: P. Nelissen Grade, avocat)

      Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се приеме жалбата за допустима и основателна,

               —

               да се отмени решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз от 11 септември 2008 г. (втори състав) по дело F-51/07,

               —

               да се отмени решението на органа по назначаването (ОН) от 5 март 2007 г., с което е отхвърлена жалбата на жалбоподателя,

               —

               да се отмени решението на Генералния директор на CCR (Съвместен изследователски център) от 4 октомври 2006 г. в частта, в която класирането на жалбоподателя е променено в степен AST 3, стъпка 2, докато първоначално същият е бил класиран в степен AST 4, стъпка 2,

               —

               да бъде потвърдено решението от 28 юни 2006 г., с което жалбоподателят е назначен със степен AST 4, стъпка 2,

               —

               да се укажат на ОН последиците от отмяната на обжалваните решения, а именно класирането в степен AST 4, стъпка 2, както и обратното действие на назначаването в степен AST 4, стъпка 2, считано от датата на встъпване в длъжност,

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   С настоящата жалба жалбоподателят иска отмяна на Решението на Съда на публичната служба (СПС) от 11 септември 2008 г., постановено по дело Bui Van/Комисия, F-51/07, с което СПС е осъдил ответника да заплати на жалбоподателя сумата 1 500 EUR като обезщетение за претърпени вреди и пропуснати ползи и е отхвърлил жалбата в останалата й част, с предмет отмяна на решението за промяна в класирането на жалбоподателя в степен AST 3, при положение че първоначално е бил класиран в степен AST 4.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят сочи три правни основания.
   Първо, обжалваното решение трябва да бъде отменено, тъй като, макар в него да се признава, че Комисията е нарушила правото на защита на жалбоподателя, се приема, че обстоятелството, че жалбоподателят не е бил изслушан, е без значение за редовността на обжалваното решение на Комисията.
   Второ, във връзка с правното основание на жалбоподателя, изведено пред първата инстанция от явна грешка в преценката и от нарушение на принципите на правна сигурност и на защита на оправданите правни очаквания, СПС неправилно е потвърдил административното решение от 4 октомври 2006 г., понижаващо жалбоподателя от степен AST 4 в степен AST 3, като неправилно е приел, че оправданите правни очаквания във връзка с акта за назначаването му със степен AST 4, на които се позовава жалбоподателят, не са могли да съществуват, с мотива, че поради съдържаща се в обявлението за конкурса бележка под линия жалбоподателят трябвало да знае, че назначаването му със степен AST 4 било неправилно и че би могъл да му бъде противопоставен новият Правилник за длъжностните лица на Европейските общности, приложим след публикуването на обявлението за конкурса. Жалбоподателят изтъква, че посочената бележка под линия не би могла да измени разпоредбите на Правилника, действащи към момента на публикуване на обявлението за конкурса.
   Трето, СПС неправилно е отхвърлил нарушението на принципа на равно третиране, при положение че ОН, едновременно с понижаването на жалбоподателя в степен AST 3, е уважил жалбите, подадени от три други длъжностни лица, намиращи се по същество в същото положение като жалбоподателя.


title: Дело T-324/10: Жалба, подадена на 11 август 2010 г. — Van Parys/Комисия

text:
               9.10.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 274/26

         Жалба, подадена на 11 август 2010 г. — Van Parys/Комисия
   (Дело T-324/10)
   ()
   2010/C 274/41
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподател: Léon Van Parys NV (Антверпен, Белгия) (представители: P. Vlaemminck и A. Hubert, advocaten)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решението на Комисията от 6 май 2010 година по преписка REC 07/07, с което се установява, че в конкретния случай последващото вземане под отчет на вносни митни сборове е обосновано и е оправдано опрощаването на тези митни сборове по отношение на определен длъжник, но не и по отношение на друг длъжник,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Твърди се, че за периода от 22 юни 1998 г. до 8 ноември 1999 г. жалбоподателят и неговият митнически агент са представяли на митническите органи в Антверпен подправени испански лицензии AGRIM за внос на банани от Еквадор. В резултат на това неправомерно била приложена преференциалната митническа ставка.
   Всички испански лицензии, за които се твърди, че са подправени, и въз основа на които е извършено последващото възстановяване на митните сборове, жалбоподателят получавал от португалския си посредник в качеството му на данъчен представител, с когото италианското дъщерно дружество на жалбоподателя си сътрудничило в продължение на много години във връзка с покупката на испански и португалски лицензии.
   Белгийската митническа и акцизна администрация подава молба до Европейската комисия с искане да не се извършва последващо възстановяване и/или опрощаване на митническите сборове. По отношение на случаите на внос през 1999 г. Европейската комисия приема негативно решение, срещу което жалбоподателят подава настоящата жалба за отмяна.
   Жалбоподателят излага шест правни основания в подкрепа на жалбата си за отмяна на посоченото решение на Комисията.
   На първо място той изтъква, че е налице нарушение на член 239 от Митническия кодекс на Общността, на Регламент (ЕИО) № 1442/93 и на Регламент (ЕО) № 2362/98, както и на описаните от СТО търговски обичаи. Като погрешно приела, че жалбоподателят е допуснал небрежност, Комисията нарушила посочените разпоредби, които позволявали закупуването на правото на ползване на лицензии посредством използвания от жалбоподателя търговски способ.
   На второ място, жалбоподателят посочва, че е налице нарушение на член 239 от Митническия кодекс на Общността и на принципа на пропорционалност. Комисията приела, че констатираното подправяне на испанските лицензии надхвърля нормалния търговски риск и трябва да се разглежда като особена ситуация. Жалбоподателят обаче оспорва констатацията, че не бил положил грижа на добър търговец и че следователно не били изпълнени изискванията на член 239 от Митническия кодекс на Общността.
   На трето място, Комисията нарушила член 239 от Митническия кодекс на Общността, член 211 от Договора за ЕО, принципа за закрила на оправданите правни очаквания, както и общия правен принцип „patere legem quam ipse fecisti“. Комисията приложила спрямо жалбоподателя по-строг критерий за задължението за полагане на дължимата грижа, отколкото се изисквало от правната уредба и отколкото било обичайно за съответния сектор, а същевременно Комисията и испанските органи не изпълнили собствените си правни задължения.
   На четвърто място, жалбоподателят твърди нарушение на член 239 от Митническия кодекс на Общността и на принципа на равно третиране, тъй като Комисията неоснователно разглеждала случаите на внос през 1998 г. по различен начин от случаите на внос през 1999 г.
   На пето място, жалбоподателят сочи нарушение на член 220, параграф 2, буква б) от Митническия кодекс на Общността. Не можело автоматично да се приема, че не е налице грешка на испанските митнически органи по смисъла на член 220, параграф 2, буква б) от Митническия кодекс на Общността.
   На шесто място, жалбоподателят изтъква, че са нарушени съществени процесуални правила, и по-специално правото му на защита.


title: Дело T-570/08 RENV: Решение на Общия съд от 12 ноември 2013 г. — Deutsche Post/Комисия (Държавни помощи — Пощенска услуга — Решение, с което се разпорежда предоставянето на информация — Разумност на срока — Задължение за мотивиране — Релевантност на поисканата информация)

text:
               21.12.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 377/11

         Решение на Общия съд от 12 ноември 2013 г. — Deutsche Post/Комисия
   (Дело T-570/08 RENV) (1)

   (Държавни помощи - Пощенска услуга - Решение, с което се разпорежда предоставянето на информация - Разумност на срока - Задължение за мотивиране - Релевантност на поисканата информация)
   2013/C 377/24
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Deutsche Post AG (Бон, Германия) (представители: J. Sedemund, T. Lübbig и M. Klasse, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: B. Martenczuk и T. Maxian Rusche)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението на Комисията от 30 октомври 2008 г., с което се разпорежда да се предостави информация в производството относно държавна помощ за Deutsche Post AG (C 36/2007 (ex NN 25/2007)

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Deutsche Post AG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 55, 7.3.2009 г.


title: Дело T-133/09: Решение на Общия съд от 28 юни 2012 г. — I Marchi Italiani и Basile/СХВП — Osra (B. Antonio Basile 1952) (Марка на Общността — Производство за обявяване на недействителност — Фигуративна марка на Общността „B. Antonio Basile 1952“ — По-ранна национална словна марка „BASILE“ — Относително основание за отказ — Ограничаване на правата вследствие търпимост — Член 53, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 54, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 207/2009) — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1 от Регламент № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1 от Регламент № 207/2009)

text:
               11.8.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 243/14

         Решение на Общия съд от 28 юни 2012 г. — I Marchi Italiani и Basile/СХВП — Osra (B. Antonio Basile 1952)
   (Дело T-133/09) (1)

   (Марка на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Фигуративна марка на Общността „B. Antonio Basile 1952“ - По-ранна национална словна марка „BASILE“ - Относително основание за отказ - Ограничаване на правата вследствие търпимост - Член 53, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 54, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 207/2009) - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1 от Регламент № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1 от Регламент № 207/2009)
   2012/C 243/25
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: I Marchi Italiani Srl (Неапол, Италия) и Antonio Basile (Giugliano in Campania) (представители: адв. G. Militerni, адв. L. Militerni и адв. F. Gimmelli)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: първоначално A. Sempio, впоследствие P. Bullock)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Osra SA (Rovereta, Сан Марино) (представители: адв. A. Masetti Zannini de Concina, адв. R. Cartella и адв. G. Petrocchi)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 9 януари 2009 г. (преписка R 502/2008-2), постановено в производство по обявяване на недействителност между Osra SA и I Marchi Italiani Srl

      Диспозитив

               1.

               По дело T-133/09 името на втория жалбоподател Antonio Basile се заличава от списъка на жалбоподателите.

               2.

               Отхвърля жалбата.

               3.

               Осъжда I Marchi Italiani Srl да заплати съдебните разноски, с изключение на съдебните разноски, свързани с оттеглянето.

               4.

               Г-н Basile понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 141, 20.6.2009 г.


title: Дело C-178/11: Иск, предявен на 14 април 2011 г. — Европейска комисия/Република Малта

text:
               18.6.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 179/12

         Иск, предявен на 14 април 2011 г. — Европейска комисия/Република Малта
   (Дело C-178/11)
   2011/C 179/23
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: Alcover San Pedro, K. Mifsud-Bonnici)

      Ответник: Република Малта

      Искания на ищеца

               —

               Да се установи, че като не е изготвила стратегически карти на шума за главните пътища и агломерациите, идентифицирани от Малта в нейния доклад по член 7, параграф 1, втора алинея на Директива 2002/49/ЕО (1), не ги е предоставила на разположение, не ги е разпространила сред обществеността и не е предала на Комисията информацията, предоставена с тези карти, Република Малта не е изпълнила задълженията си по член 7, параграф 1, първа алинея, по член 9, параграф 1, и по член 10, параграф 2 от Директива 2002/49/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 25 юни 2002 година относно оценката и управлението на шума в околната среда; и

               —

               Да се осъди Република Малта да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Съгласно доклада, представен от Малта през 2006 г. в съответствие с член 7, параграф 1, втора алинея от директивата, в обхвата на последната попадат една агломерация, както и 43 главни пътища на територията на страната. Следователно, стратегическите карти на шума за тази агломерация, а също и за главните пътища, е трябвало да бъдат съставени до 30 юни 2007 г., да бъдат предоставени на разположение и разпространени сред обществеността. Освен това местните планове за действие е трябвало да бъдат изпратени на Комисията до 30 декември 2007 г.
   Оказва се, че поради вътрешни пречки, свързани с националните процедури за възлагане на обществени поръчки, до настоящия момент Малта не е изпълнила задължението си да състави стратегическите карти на шума за въпросните агломерация и големи пътища, да предостави тези карти на разположение, да ги разпространи сред обществеността и да изпрати съответната информация на Комисията.

      (1)  Директива 2002/49/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 25 юни 2002 година относно оценката и управлението на шума в околната среда — Декларация на Комисията в рамките на Помирителния комитет във връзка с директивата относно оценка и управление на шума в околната среда (ОВ L 189, стp. 12, Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 8, стр. 196).


title: Дело T-312/04: Решение на Първоинстанционния съд от 9 октомври 2008 г. — Di Bucci/Комисия (Жалба за отмяна — Иск за обезщетение — Публична служба — Повишаване — Предоставяне на точки за предимство)

text:
               6.12.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/24

         Решение на Първоинстанционния съд от 9 октомври 2008 г. — Di Bucci/Комисия
   (Дело T-312/04) (1)

   (Жалба за отмяна - Иск за обезщетение - Публична служба - Повишаване - Предоставяне на точки за предимство)
   (2008/C 313/43)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Vittorio Di Bucci (Брюксел, Белгия) (представители: първоначално M. van der Woude и V. Landes, впоследствие M. van der Woude)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: първоначално H. Tserepa-Lacombe и V. Joris, впоследствие V. Joris и G. Berscheid, подпомагани от D. Waelbroeck, avocat)
   Предмет
   Искане за отмяна:

               —

               на решението на генералния директор на правната служба на Комисията да предостави на жалбоподателя една-единствена точка за предимство от генералната дирекция в рамките на процедурата за повишаване за 2003 г., съобщено на 2 юли 2003 г. и потвърдено с решение на органа по назначаването, което е нотифицирано на 16 декември 2003 г.;

               —

               на решението на органа по назначаването да не предостави на жалбоподателя нито една специална точка за предимство за допълнителни дейности в интерес на институцията в рамките на процедурата за повишаване за 2003 г., нотифицирано чрез системата Sysper 2 на 16 декември 2003 г.;

               —

               на следните решения: решението на органа по назначаването да предостави на жалбоподателя общо 20 точки в рамките на процедурата за повишаване за 2003 г.; списъка за заслуги на длъжностните лица от степен A 5 в рамките на процедурата за повишаване за 2003 г., публикуван в Informations administratives [административни известия] № 69-2003 от 13 ноември 2003 г.; списъка на длъжностните лица, повишени в степен A 4 в рамките на процедурата за повишаване за 2003 г., публикуван в Informations administratives № 73-2003 от 27 ноември 2003 г.; във всички случаи, на решението да не бъде вписано името на жалбоподателя в посочените списъци;

               —

               доколкото това е необходимо, на решението на органа по назначаването от 15 юни 2004 г., с което се отхвърля жалбата, подадена на 12 февруари 2004 г. от жалбоподателя;

               —

               на решението на органа по назначаването от 11 април 2007 г., нотифицирано на 16 април 2007 г., да предостави на жалбоподателя една-единствена допълнителна точка за предимство в рамките на процедурата за повишаване за 2003 г., с което точките за предимство стават общо 2, а общият брой на точките — 21;

         с което се цели обявявяване за несъществуващи на всички решения, приети в хода на процедурата за повишаване за 2003 г., които са оспорени в рамките на настоящата жалба и не са били заместени с други през 2007 г., и по-конкретно списъка за заслуги на длъжностните лица от степен А 5 в рамките на процедурата за повишаване за 2003 г., публикуван в Informations administratives № 69-2003 от 13 ноември 2003 г. и списъка на длъжностните лица, повишени в степен А 4 в рамките на процедурата за повишаване за 2003 г., публикуван в Informations administratives № 73-2003 от 27 ноември 2003 г., както и получаване на обезщетение в размер на 5 000 EUR.
   Диспозитив

               1)

               Отменя решенията на Комисията, с които на жалбоподателя се определят общо 21 точки за повишаване и му се отказва да бъде вписан в списъка на длъжностните лица, повишени в степен A 4 в рамките на процедурата за повишаване за 2003 г.

               2)

               Отхвърля жалбата в останалата й част.

               3)

               Осъжда Комисията да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 262, 23.10.2004 г.


title: Дело T-364/10: Жалба, подадена на 2 септември 2010 г. — Duravit и др./Комисия

text:
               23.10.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 288/59

      Жалба, подадена на 2 септември 2010 г. — Duravit и др./Комисия
      (Дело T-364/10)
      ()
      (2010/C 288/108)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподатели: Duravit AG (Hornberg, Германия); Duravit SA (Bischwiller, Франция) и Duravit BeLux BVBA (Overijse, Белгия) (представители: R. Bechtold, U. Soltész и C. von Köckritz, Rechtsanwälte)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания на жалбоподателите

                  —

                  да се отменят на основание член 263, параграф 4 ДФЕС, член 1, параграф 1, член 2 и член 3 от решението на Европейската комисия C(2010) 4185 окончателен от 23 юни 2010 г. по преписка COMP/39092 — Санитарни инсталации за баня, доколкото засягат жалбоподателите,

                  —

                  при условията на евентуалност, да се намали наложената в член 2, т. 9 от решението глоба;

                  —

                  да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски в съответствие с член 87, параграф 2 от Процедурния правилник на Общия съд.

         Правни основания и основни доводи

      С настоящата жалба жалбоподателите оспорват решението C(2010) 4185 окончателен на Комисията от 23 юни 2010 г. по преписка COMP/39092 — Санитарни инсталации за баня. С обжалваното решение на жалбоподателите и на други предприятия се налагат глоби за нарушение на член 101 ДФЕС, както и на член 53 от Споразумението за ЕИП. Според Комисията жалбоподателите са участвали в продължаващо споразумение или в съгласувана практика в сектора на санитарните инсталации за баня в Белгия, Германия, Франция, Италия, Нидерландия и Австрия.
      В подкрепа на жалбата си жалбоподателите посочват девет правни основания.
      Като първо правно основание се посочва, че ответникът не е представил достатъчно доказателства, за да докаже участие на жалбоподателите в ценови картел или в подобно антиконкурентно поведение. Според жалбоподателите Комисията не е спазила правилата за тежест на доказване и изискванията за доказване на нарушение на член 101 ДФЕС в рамките на административното производство, като по този начин е прехвърлила върху жалбоподателите задължението за даване не разяснения и за доказване в административното производство.
      Като второ правно основание жалбоподателите посочват, че Комисията счита жалбоподателите за отговорни заради участието им в т.нар. „среща на картела“ на германска асоциация, която е водеща в областта на съответните стоки, без да докаже, че жалбоподателите са взели участие в дискусиите относно съответните стоки. В това отношение жалбоподателите посочват, че Комисията е квалифицирала дискусиите в германската асоциация като умишлено ограничаване на конкуренцията напълно погрешно, прибързано и без да се съобрази с конкретния икономически и правен контекст.
      По-нататък жалбоподателите посочват като трето правно основание, че Комисията не е представила доказателства за нарушение на правилата на конкуренция на германския санитарен керамичен пазар. В това отношение жалбоподателите се оплакват, че Комисията незаконосъобразно е квалифицирала дискусиите в една германска керамична асоциация като ценови картел и като ограничаване на конкуренцията, както и че е нарушила правото на жалбоподателите на справедливо и безпристрастно производство чрез установяването на недопустими обременяващи изводи въз основа на явно неотносими доказателства.
      Като четвърто правно основание жалбоподателите посочват, че не са участвали в картел за определяне на цените във Франция или Белгия. Според жалбоподателите Комисията неправилно е квалифицирала дискусиите в белгийска и френска керамична асоциация като ценови картел и по този начин погрешно е преценила продължителността на твърдяното нарушение и следователно неправилно е приложила член 101 ДФЕС.
      В рамките на петото правно основание жалбоподателите посочват, че Комисията погрешно е приела, че действията на пазара за арматурни изделия, прегради за душ и керамични изделия са едно-единствено продължавано нарушение и по този начин неправилно е приложила член 101 ДФЕС. В това отношение жалбоподателите се оплакват, че възприетите в съдебната практика критерии за едно-единствено и продължавано нарушение не са били изпълнени.
      Като шесто правно основание жалбоподателите посочват, че заради дългата процедура и промяната в персонала на Комисията, участвал в процеса на вземане на решение след устната фаза на процедурата, са нарушени правата им на защита и на изслушване съгласно член 12 и член 14 от Регламент (ЕО) № 773/2004 (1).
      В рамките на седмото правно основание жалбоподателите посочват, че Комисията погрешно и използвала Насоките за определяне на глобите (2), за да изчисли глобата, доколкото след влизане в сила на Договора от Лисабон тези насоки са невалидни, тъй като нарушават член 290, параграф 1 ДФЕС и член 52, параграф 1 от Хартата на основните права на Европейския съюз.
      Като осмо правно основание жалбоподателите посочват, че изчислението на глобата от Комисията е неправилно, тъй като тя не е взела предвид малката тежест на участието на жалбоподателите в твърдяното нарушение, а е определила една и съща тежест за всички засегнати предприятия. Според жалбоподателите това нарушава принципа за личната отговорност.
      Накрая в контекста на деветото правно основание жалбоподателите се оплакват, че размерът на наложената глоба нарушава принципа на пропорционалност и на равно третиране, доколкото жалбоподателите не са участвали в най-тежките нарушения на конкуренцията.

         (1)  Ррегламент (ЕО) № 773/2004 на Комисията от 7 април 2004 година относно водените от Комисията производства съгласно членове 81 и 82 от Договора за ЕО (ОВ L 123, стр. 18; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 242).

         (2)  Насоки относно метода за определяне на глобите, налагани по силата нa член 23, параграф 2, буква а) от Регламент № 1/2003 (ОВ C 210, 2006 г., стp. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 4, стр. 264).


title: Дело C-242/11 P: Определение на Съда (осми състав) от 16 май 2013 г. — Caixa Geral de Depósitos, SA/Европейска комисия, Португалска република (Обжалване — Членове 149 и 181 от Процедурния правилник на Съда — Европейски фонд за регионално развитие (ЕФРР) — Обща субсидия за подкрепа на местните инвестиции в Португалия — Намаляване на финансовата помощ — Липса на основание за произнасяне — Явна недопустимост)

text:
               3.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 225/39

         Определение на Съда (осми състав) от 16 май 2013 г. — Caixa Geral de Depósitos, SA/Европейска комисия, Португалска република
   (Дело C-242/11 P) (1)

   (Обжалване - Членове 149 и 181 от Процедурния правилник на Съда - Европейски фонд за регионално развитие (ЕФРР) - Обща субсидия за подкрепа на местните инвестиции в Португалия - Намаляване на финансовата помощ - Липса на основание за произнасяне - Явна недопустимост)
   2013/C 225/67
   Език на производството: португалски

      Страни

      Жалбоподател: Caixa Geral de Depósitos, SA (представител: N. Ruiz, advogado)

      Други страни в производството: Европейска комисия (представители: A. Steiblytė, L. Flynn и P. Guerra e Andrade), Португалска република (представител: L. Inez Fernandes)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Общия съд (осми състав) от 3 март 2011 г. по дело Caixa Geral de Depósitos/Комисия (T-401/07), с което Общият съд отхвърля като недопустимо искане за частична отмяна на Решение C(2007) 3772 за намаляване на помощта, предоставена от Европейския фонд за регионално развитие (ЕФРР) във връзка с общата субсидия за подкрепа на местните инвестиции в Португалия по силата на Решение C(95) 1769 на Комисията от 28 юли 1995 година и искане за осъждане на Комисията да заплати остатъка от финансовата помощ съгласно член 238 ЕО

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Caixa Geral de Depósitos SA и Европейската комисия понасят направените от тях съдебни разноски в рамките на настоящото производство по обжалване.

               3.

               Португалската република понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 219, 23.7.2011 г.


title: Дело T-716/15: Жалба, подадена на 30 ноември 2015 г. — Gallardo Blanco/СХВП — Expasa Agricultura y Ganadería (Изображение на железен зъбалец на конска юзда във формата на H)

text:
               15.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 59/36

         Жалба, подадена на 30 ноември 2015 г. — Gallardo Blanco/СХВП — Expasa Agricultura y Ganadería (Изображение на железен зъбалец на конска юзда във формата на H)
   (Дело T-716/15)
   (2016/C 059/41)
   Език на жалбата: испански

      Страни

      Жалбоподател: Juan Gallardo Blanco (Los Barrios, Испания) (представител: E. Estella Garbayo, abogado)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Expasa Agricultura y Ganadería, SA (Jerez de la Frontera, Испания)

      Данни за производството пред СХВП

      Заявител на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: фигуративна марка на Общността (Изображение на железен зъбалец на конска юзда във формата на H) — заявка за регистрация № 10 424 323

      Производство пред СХВП: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на СХВП от 29 септември 2015 г. по преписка R 1502/2014-2

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени решението на втори апелативен състав на СХВП от 29 септември 2015 г.

               —

               да отмени решението на отдела по споровете на СХВП от 14 април 2014 г.

               —

               да измени предходните решения, като допусне изцяло регистрацията на марка на Общността № 10 424 323.

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски по настоящото производство, както и разноските по производството по възражение и по обжалване пред СХВП.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 4, член 8, параграф 1, буква б) и на член 42, параграф 2 от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-557/08: Жалба, подадена на 18 декември 2008 г. — mPAY24/СХВП — Ultra (MPAY)

text:
               7.3.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 55/35

         Жалба, подадена на 18 декември 2008 г. — mPAY24/СХВП — Ultra (MPAY)
   (Дело T-557/08)
   (2009/C 55/65)
   Език на жалбата: английски
   Страни

      Жалбоподател: mPAY24 GmbH (Виена, Австрия) (представители: H. Z. Zeiner, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Ultra d.o.o. Proizvodnja elektronskih naprav (Zagorje ob Savi, Словения)
   Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 30 септември 2008 г. по преписка R 221/2007-1, доколкото отхвърля подаденото от жалбоподателя възражение; и

               —

               да се осъди ответникът и другата страна в производството пред апелативния състав да заплатят съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративната марка „MPAY“ за стоки и услуги от класове 9, 35, 36, 37, 38 и 42 — заявка № 3 587 896

      Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: Жалбоподателят

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Словна марка на Общността „MPAY24“, регистрирана под № 2 061 656 за стоки и услуги от класове 9, 16, 35, 36 и 38; австрийска словна марка „MPAY24“, регистрирана под № 200 373 за стоки и услуги от класове 9, 16, 35, 36 и 38

      Решение на отдела по споровете: Отхвърля изцяло заявката за марка

      Решение на апелативния състав: Отхвърля частично жалбата

      Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1 и член 4 от Регламент 40/94 на Съвета, тъй като апелативният състав неправилно е преценил вероятността от объркване между разглежданите марки


title: Дело T-210/10: Жалба, подадена на 5 май 2010 г. — Condé/Съвет

text:
               28.8.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 234/39

         Жалба, подадена на 5 май 2010 г. — Condé/Съвет
   (Дело T-210/10)
   ()
   2010/C 234/72
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Mamoudou Condé (представител: J.-C. Tchikaya, avocat)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Регламент (ЕС) № 1284/2009 на Съвета от 22 декември 2009 година за налагане на някои специфични ограничителни мерки спрямо Република Гвинея в частта му, която засяга жалбоподателя,

               —

               да се осъди Съвета да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят иска отмяната на Регламент (ЕС) № 1284/2009 на Съвета от 22 декември 2009 година за налагане на някои специфични ограничителни мерки спрямо Република Гвинея (1), доколкото жалбоподателят е включен в списъка на физическите и юридическите лица, образуванията и органите, чиито финансови средства и икономически ресурси са замразени съгласно член 6 от този регламент.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква три правни основания, изведени от:

               —

               нарушаване на правото на ефективно средство за защита, тъй като жалбоподателят не е бил информиран за това с какви способи за защита разполага,

               —

               нарушаване на правото на защита, тъй като жалбоподателят не е бил информиран за изтъкнатите факти по обвинението срещу него,

               —

               нарушаване на принципа на пропорционалност и на правото на собственост на жалбоподателя.

      (1)  ОВ L 346, стp. 26.


title: Дело T-830/14: Решение на Общия съд от 9 септември 2016 г. — Farahat/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки срещу Сирия — Замразяване на средства — Грешка в преценката)

text:
               24.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 392/31

         Решение на Общия съд от 9 септември 2016 г. — Farahat/Съвет
   (Дело T-830/14) (1)

   ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Сирия - Замразяване на средства - Грешка в преценката))
   (2016/C 392/38)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Mohamed Farahat (Кайро, Египет) (представители: B. Kennelly, barrister, P. Saini, QC, и N. Sheikh, solicitor)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: B. Driessen и A. Vitro)

      Предмет

   Жалба на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение за изпълнение 2014/730/ОВППС на Съвета от 20 октомври 2014 година за изпълнение на Решение 2013/255/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия (ОВ L 301, 2014 г., стр. 36) и на Регламент за изпълнение (ЕС) № 1105/2014 на Съвета от 20 октомври 2014 година за изпълнение на Регламент (ЕС) № 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия (OВ L 301, 2014 г., стp. 7), доколкото те се прилагат спрямо жалбоподателя.

      Диспозитив

               1)

               Отменя Решение за изпълнение 2014/730/ОВППС на Съвета от 20 октомври 2014 година за изпълнение на Решение 2013/255/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия и Регламент за изпълнение (ЕС) № 1105/2014 на Съвета от 20 октомври 2014 година за изпълнение на Регламент (ЕС) № 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия, доколкото те се прилагат спрямо г-н Mohamed Farahat.

               2)

               Съветът на Европейския съюз понася собствените си разноски и се осъжда да заплати тези на г-н Farahat.

      (1)  ОВ C 96, 23.3.2015 г.