title: Дело T-321/13: Определение на Общия съд от 26 март 2014 г.  — Adorisio и др./Комисия (Жалба за отмяна — Държавни помощи — Помощи, предоставени на банките по време на кризата — Рекапитализация на SNS Reaal и SNS Bank — Решение, с което помощта се обявява за несъвместима с вътрешния пазар — Отчуждаване от приносителите на подчинени облигации — Липса на правен интерес — Липса на процесуална легитимация — Явна недопустимост)

text:
               26.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 159/27

         Определение на Общия съд от 26 март 2014 г. — Adorisio и др./Комисия
   (Дело T-321/13) (1)

   ((Жалба за отмяна - Държавни помощи - Помощи, предоставени на банките по време на кризата - Рекапитализация на SNS Reaal и SNS Bank - Решение, с което помощта се обявява за несъвместима с вътрешния пазар - Отчуждаване от приносителите на подчинени облигации - Липса на правен интерес - Липса на процесуална легитимация - Явна недопустимост))
   2014/C 159/37
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Stefania Adorisio (Рим, Италия) и 363 други жалбоподатели, чиито имена са посочени в приложение към определението (представители: F. Sciaudone, L. Dezzani, R. Sciaudone, S. Frazzani и D. Contini, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: L. Flynn и P.-J. Loewenthal)

      Предмет

   Жалба за отмяна на Решение C (2013) 1053 окончателен на Комисията от 22 февруари 2013 година относно държавна помощ SA.35382 (2013/N) — Кралство Нидерландия — Спасяване на SNS Reaal 2013.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като явно недопустима.

               2)

               Осъжда г-жа Stefania Adorisio и останалите 363 жалбоподатели, посочени в приложението, да заплатят съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 233, 10.8.2013 г.


title: Дело F-104/07: Иск, предявен на 8 октомври 2007 г. — Hoppenbrouwers/Комисия

text:
               24.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 283/46

         Иск, предявен на 8 октомври 2007 г. — Hoppenbrouwers/Комисия
   (Дело F-104/07)
   (2007/C 283/83)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Micheline Hoppenbrouwers (Dilbeek, Белгия) [представител: L. Vogel, avocat]

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               Да се отмени решение от 25 юни 2007 г., прието от органа, оправомощен да сключва договори (ООСД), с което се отхвърля жалбата на ищеца от 16 март 2007 г. срещу административно решение, за което е уведомен на 18 декември 2006 г. и с което му се отказва да бъде нает като срочно нает служител по член 2, параграф 1 от Приложението към Условията за работа на другите служители (УРДС),

               —

               Доколкото е необходимо да се отмени въпросното решение от 18 декември 2006 г.,

               —

               Да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Първото основание на иска е изведено от нарушение на член 82, параграф 3, буква г) от УРДС, на член 33 от Правилника за длъжностните лица на Европейските общности, на член 2, параграф 1 от Приложението към УРДС, както и на явна грешка в преценката.
   Ищецът изтъква най-напред, че администрацията му е отказала да му предложи договор за срочно нает служител за неопределено време поради обстоятелството, че бил временно нетрудоспособен на 1 май 2005 г. — дата, на която според ООСД изтичал срокът, на който следва да влязат в сила договорите за договорно наети служители, подписани в рамките на временните мерки, предвидени в член 2, параграф 1 от Приложението към УРДС. Ищецът изтъква, че единствено постоянна незадоволителност на работата му, би позволила да се отхвърли кандидатурата му.
   Второто основание на иска е изведено от нарушение на принципа за недискриминация, доколкото при липса на законово или разумно основание той несправедливо е ощетен по отношение на други лица, които след като са работили както ищеца в ясли и детски градини на Комисията по договор по белгийското право, са били наети като срочно наети служители за неопределено време.


title: Дело C-205/13: Преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия) на 18 април 2013 г. — Hauck GmbH & Co. KG/Stokke A/S и др.

text:
               29.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 189/7

         Преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия) на 18 април 2013 г. — Hauck GmbH & Co. KG/Stokke A/S и др.
   (Дело C-205/13)
   2013/C 189/13
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hoge Raad der Nederlanden

      Страни в главното производство

      Ищец: Hauck GmbH & Co. KG

      Ответници: Stokke A/S, Stokke Nederland BV, Peter Opsvik, Peter Opsvik A/S

      Преюдициални въпроси

               1.

                           а)

                           Свързано ли е основанието за отказ или за недействителност съгласно член 3, параграф 1, буква д), подточка i) от Директива 89/104/ЕИО (1) в кодифицираната с Директива 2008/95/ЕО (2) редакция — според което марките за форми не могат да се състоят изключително от формата на стоката, която произтича от естеството на самата стока — с формата, която е наложителна за функционирането на стоките, или за такава форма може да става въпрос, в случай че стоката притежава една или повече функционални характеристики, които потребителят вероятно търси и при стоките на конкурентите?

                           б)

                           В случай че никой от тези алтернативни отговори не е правилен, как следва да се тълкува разпоредбата?

               2.

                           а)

                           Свързано ли е основанието за отказ или за недействителност съгласно член 3, параграф 1, буква д), подточка iii) от Директива 89/104/ЕИО в кодифицираната с Директива 2008/95/ЕО редакция — според което марките (за форми) не могат да се състоят изключително от формата, която придава значителна стойност на стоките — със съображение (съответно съображения), които са в основата на съответното решение на обществеността за извършване на покупка?

                           б)

                           Налице ли е „форма, която придава значителна стойност на стоките“ по смисъла на посочената по-горе разпоредба, само когато тази форма, сравнена с други стойности (каквито са сигурността, удобството и надеждността при детските столове), следва да се счита за най-важната, съответно преобладаваща стойност, или за такава форма може да става въпрос и когато освен тази стойност стоката притежава и други, също считани за значителни стойности?

                           в)

                           За целите на отговора на въпроси 2. a) и 2. б) решаващо ли е мнението на мнозинството от съответната общественост, или е възможно съдилищата да установят, че мнението на част от обществеността е достатъчно, за да се приеме съответната стойност като „значителна“ по смисъла на споменатата по-горе разпоредба?

                           г)

                           При отговор на въпрос 2. в) в посочения по-горе смисъл: какъв следва да бъде обхватът на частта от съответната общественост?

               3.

               Следва ли член 3, параграф 1 от Директива 89/104/ЕИО в кодифицираната с Директива 2008/95/ЕО редакция да се тълкува в смисъл, че посоченото в буква д) основание за изключване е налице и когато марката за форма съдържа знак, по отношение на който се прилага подточка i) и който във връзка с останалото удовлетворява изискванията на подточка iii)?

      (1)  Първа директива 89/104/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно марките (ОВ L 40, стр. 1; Специално издание на български език, глава 17, том 1, стр. 92)

      (2)  Директива 2008/95/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 октомври 2008 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно марките (кодифицирана версия) (ОВ L 299, стр. 25).


title: Дело T-299/10: Определение на Общия съд от 28 октомври 2010 г. — Babcock Noell/Entreprise commune Fusion for Energy

text:
               18.12.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 346/58

         Определение на Общия съд от 28 октомври 2010 г. — Babcock Noell/Entreprise commune Fusion for Energy
   (Дело T-299/10) (1)

   ()
   2010/C 346/116
   Език на производството: английски
   Председателят на пети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 234, 28.8.2010 г.


title: Дело T-391/16: Жалба, подадена на 19 юли 2016 г. — Ayuntamiento de Madrid/Комисия

text:
               5.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 326/32

         Жалба, подадена на 19 юли 2016 г. — Ayuntamiento de Madrid/Комисия
   (Дело T-391/16)
   (2016/C 326/55)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Ayuntamiento de Madrid (Испания) (представител: F. Zunzunegui Pastor, abogado)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да допусне жалбата и да уважи изтъкнатите във връзка с искането основания за отмяна;

               —

               да обяви за недействителен обжалвания Регламент (ЕС) 2016/646 на Комисията от 20 април 2016 година за изменение на Регламент (ЕО) № 692/2008 по отношение на емисиите от леки превозни средства за превоз на пътници и товари (Евро 6), и

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски в производството.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три основания.

               1.

               Първото основание е изведено от недействителността на обжалвания регламент поради липса на компетентност, тъй като Комисията неправилно използвала процедурата по регулиране с контрол.
               В това отношение жалбоподателят твърди, че Комисията е нарушила член 5, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 715/2007 на Европейския парламент и на Съвета от 20 юни 2007 година за типово одобрение на моторни превозни средства по отношение на емисиите от леки превозни средства за превоз на пътници и товари (Евро 5 и Евро 6) и за достъпа до информация за ремонт и техническо обслужване на превозни средства (ОВ L 171, 2007 г., стр. 1).
               Жалбоподателят твърди също, че с обжалвания регламент се изменя съществен елемент от основния акт, доколкото с него се въвежда европейска система с нови по-високи прагове на емисиите на NOx, поради което Комисията е нарушила предвидените за приемането му правила, допускайки съществено процесуално нарушение.

               2.

               Второто основание е изведено от нарушение на норми от първичното и вторичното право и на общи принципи на правото на Европейския съюз.
               Според жалбоподателя обжалваният регламент не е съобразен с разпоредбите на членове 3 и 11, член 114, параграф 3 и член 191 ДФЕС, както и с членове 35 и 37 от Хартата на основните права на Европейския съюз.
               Жалбоподателят също така твърди, че с обжалвания регламент се нарушават:

                           —

                           разпоредбите на Директива 2008/50/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 май 2008 година относно качеството на атмосферния въздух и за по-чист въздух за Европа (ОВ L 152, 2008 г., стр. 1), що се отнася до ограниченията на максималните равнища на емисиите на азот за дизеловите превозни средства;

                           —

                           член 4 от посочения Регламент № 715/2007,

                           —

                           както и Регламент (ЕО) № 692/2008 на Комисията от 18 юли 2008 година за прилагане и изменение на Регламент (ЕО) № 715/2007 на Европейския парламент и на Съвета за типово одобрение на моторни превозни средства по отношение на емисиите от леки превозни средства за превоз на пътници и товари (Евро 5 и Евро 6) и за достъпа до информация за ремонт и техническо обслужване на превозни средства (ОВ L 199, 2008 г., стр. 1).

               3.

               Третото основание е изведено от злоупотреба с власт, тъй като:

                           —

                           имало обективни, релевантни и съвпадащи данни, че целта, преследвана от Комисията с обжалвания регламент чрез увеличаването на граничните стойности на емисиите на NOx от леки превозни средства за превоз на пътници и товари, не е в съответствие с разпоредбите на правото на Европейския съюз, нито пък с изявленията на самата Комисия;

                           —

                           била заобиколена специално установената процедура в ДФЕС, за да се реагира на конкретните обстоятелства. Комисията допуснала нарушение на съществените процесуални правила в процедурата по одобряване на обжалвания регламент, тъй като използвала процедурата по регулиране с контрол, а не обикновената законодателна процедура, което правело регламента недействителен поради липса на компетентност, и

                           —

                           на последно място, въпросният регламент също така не отговарял на интереса на Общността.


title: Дело T-59/13 P: Жалба, подадена на 30 януари 2013 г. от ВТ срещу определението, постановено на 3 декември 2012 г. от Съда на публичната служба по дело F-45/12, ВТ/Комисия

text:
               20.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 114/37

         Жалба, подадена на 30 януари 2013 г. от ВТ срещу определението, постановено на 3 декември 2012 г. от Съда на публичната служба по дело F-45/12, ВТ/Комисия
   (Дело T-59/13 P)
   2013/C 114/59
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: BT (Букурещ, Румъния) (представител: N. Visan, lawyer)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателката иска от Общия съд:

               —

               да отмени Определение на Съда на публичната служба от 3 декември 2012 г. по дело F-45/12,

               —

               да преразгледа делото и да уважи жалбата на жалбоподателката в първоинстанционното производство,

               —

               да осъди ответника в първоинстанционното производство да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателката излага седем правни основания в подкрепа на жалбата си.

               1.

               Първото правно основание е изведено от нарушение на един от принципите, уреждащи административното производство, а именно служебното начало, тъй като Съдът на публичната служба е приел, че жалбата изобщо не съдържа правни основания, без да упражни служебно контрол за законосъобразността на обжалваното пред първата инстанция решение, който не е ограничен до посочените от жалбоподателката основания.

               2.

               Второто правно основание е изведено от член 6, параграф 1 и член 47, първа и втора алинея от Хартата на основните права на Европейския съюз. Нарушение на принципа на „достъп до съд“ и на принципа на безпристрастност на съда, тъй като Съдът на публичната служба е отхвърлил жалбата на жалбоподателката като явно недопустима, без да ѝ даде възможност да я поправи и допълни, право, което е предвидено и признато в законодателството на всяка европейска държава и е признато също от европейските съдилища (например Европейският съд по правата на човека).

               3.

               Третото правно основание е изведено от нарушение на правото на „достъп до съд“, материализирано посредством незачитането от Съда на публичната служба на правото на представяне на реплика в отговор на писмената защита на ответника, въпреки че жалбоподателката изрично е поискала втора размяна на писмени становища. Незачитането на това право (на представяне на реплика) е лишило жалбоподателката от възможността да поправи посочената от Съда на публичната служба нередовност, при това в момент, в който жалбоподателката вече не е можела да подаде нова жалба, отговаряща на законовите изисквания, тъй като е изтекъл срокът за подаване на жалба (член 78 от Процедурния правилник на Съда на публичната служба).

               4.

               Четвъртото правно основание е изведено от нарушение на принципа на защита пред съд и нарушение на публичния характер на процеса, тъй като не е проведено открито съдебно заседание; този принцип е предвиден в Процедурния правилник на Съда на публичната служба и в член 6, параграф 1 от Европейската конвенция за защита на правата на човека.

               5.

               Петото правно основание е изведено от нарушение на принципа на справедлив процес, тъй като Съдът на публичната служба не е изслушал жалбоподателката по въпроса за недопустимостта на жалбата ѝ (член 6, параграф 1 от Европейската конвенция за защита на правата на човека).

               6.

               Шестото правно основание е изведено от нарушение на член 21, параграф 1 от Статута на Съда и член 44, параграф 1, буква в) от Процедурния правилник на Общия съд, тъй като Съдът на публичната служба е приложил в действителност „правило за кристализиране на производството“, като е приел, че жалбата изобщо не съдържа правни основания.

               7.

               Седмото правно основание е изведено от обстоятелството, че осъждането на жалбоподателката от Съда на публичната служба да заплати съдебните разноски, въпреки че той не се е произнесъл по същество, в момент, в който жалбоподателката се е оказала финансово затруднена поради прекратяването на трудовия ѝ договор с Европейската комисия, нарушава член 89, параграф 6 от Процедурния правилник на Съда на публичната служба, предвиждащ, че „когато липсва основание за постановяване на съдебно решение по същество, Съдът на публичната служба определя съдебните разноски по свое усмотрение“.


title: Дело T-1/09: Жалба, подадена на 5 януари 2009 г.  — Dornbracht/СХВП — Metaform Lucchese (META)

text:
               21.3.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 69/44

         Жалба, подадена на 5 януари 2009 г. — Dornbracht/СХВП — Metaform Lucchese (META)
   (Дело T-1/09)
   (2009/C 69/98)
   Език на жалбата: немски
   Страни

      Жалбоподател: Aloys F. Dornbracht GmbH & Co. KG (Iserlohn, Германия) (представители: P. Mes, C. Graf von der Groeben, G. Rother, J. Bühling, A. Verhauwen, J. Künzel, D. Jestaedt, M. Bergermann, Rechtsanwälte)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Metaform Lucchese SpA (Monsagrati, Италия)
   Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 3 ноември 2008 г. (№ R 1152/2006-4);

               —

               Да се осъди ответникът да заплати разноските по производството, включително направените в производството пред апелативния състав.

         Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят.

      Марка на Общността, предмет на спора: Словна марка „META“ за стоки от класове 9, 11, 20 и 21 (заявка № 3 081 271).

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в процедурата по възражението: Metaform Lucchese SpA.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Фигуративна марка „METAFORM“ за стоки от класове 6, 11, 20, 21 и 24 (марка на Общността № 1 765 361), италианска фигуративна марка (марка № 587 108) и международна фигуративна марка (марка № 603 054) също така за стоки от класове 6, 11, 20, 21 и 24.

      Решение на отдела по споровете: Уважава възражението.

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (1), тъй като не съществува вероятност от объркване на конфликтните марки.

      (1)  Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ L 11, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).


title: Дело T-353/08: Жалба, подадена на 26 август 2008 г. — vwd Vereinigte Wirtschaftsdienste/Комисия

text:
               22.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/41

         Жалба, подадена на 26 август 2008 г. — vwd Vereinigte Wirtschaftsdienste/Комисия
   (Дело T-353/08)
   (2008/C 301/70)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: vwd Vereinigte Wirtschaftsdienste AG (Франкфурт на Майн, Германия) (представители: R. Bechtold, U. Soltész и C. von Köckritz, Rechtsanwälte)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени съгласно член 231, първа алинея ЕО решението на Комисията от 19 февруари 2008 г. — COMP/M.4726 — Thomson Corporation/Reuters Group в неговата цялост,

               —

               Комисията да се осъди съгласно член 87, параграф 2 от Процедурния правилник на Първоинстанционния съд да заплати съдебните разноски на жалбоподателя.

         Правни основания и основни доводи
   Жалбоподателят оспорва решението на Комисията от 19 февруари 2008 г. по преписка COMP/M.4726 — Thomson Corporation/Reuters Group, с което Комисията обявява концентрацията на доставчиците на финансова информация Thomson Corporation и Reuters Group за съвместима с общия пазар съгласно член 8, параграф 2 от Регламента за сливанията на ЕО (1).
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква, че в обжалваното решение са налице явни грешки при преценката и при прилагането на правото, като са допуснати и съществени процесуални нарушения. Относно това жалбоподателят излага десет правни основания.
   Първо, пазарът на real-time datafeeds бил неточно отграничен, поради което решението било противоречиво и било в противоречие с практиката на Комисията по вземане на решение.
   Второ, неправилно била преценена пазарната позиция на страните и последиците от концентрацията за пазарите на real-time datafeeds, като неточно бил оценен произхождащият от Thomson конкурентен натиск при преценката на хоризонталните последици от концентрацията, а вертикалните й последици не били оценени.
   Трето, при преценката на хоризонталните последици от концентрацията за пазара на market data platforms бил пренебрегнат конкурентният натиск, който произхожда от Thomson заедно с Wombat, единственият сериозен потенциален конкурент.
   Четвърто, не бил проверен засиленият във връзка с концентрацията стимул за Reuters да не допуска трети лица до contribution data.
   Пето, неправилно били преценени пазарните позиции на страните и последиците от концентрацията за пазара на news и била дадена възможност за възникването на монопол на upstream пазара без да са изтъкнати разбираеми причини.
   Шесто, не били направени достатъчни проучвания за последиците от концентрацията за конкуренцията на пазарите на desktop products in reseach & asset management и в частност на националните пазари на wealth management desktop products.
   Седмо, не били проверени отрицателните цялостни последици от концентрацията отвъд границите на пазара, макар Комисията да е признала в решението, че съответните пазари се припокриват отчасти.
   Осмо, за достатъчни били сметнати ангажименти, които не засягат всички пазари, върху които концентрацията води до възпрепятстването на ефективната конкуренция.
   Девето, с ангажиментите в обхванатите области освен това не можело да се осигури ефективна конкуренция.
   Десето, правото на изслушване на жалбоподателя било нарушено поради процесуално нарушение.

      (1)  Регламент (EO) № 139/2004 на Съвета от 20 януари 2004 година относно контрола върху концентрациите между предприятия (регламент за сливанията на ЕО) (ОВ L 24, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 201).


title: Дело T-459/08: Решение на Общия съд от 7 февруари 2013 г. — EuroChem MCC/Съвет (Дъмпинг — Внос на амониев нитрат с произход от Русия — Искане за частично междинно преразглеждане — Преразглеждане с оглед изтичане на срока на действие на мерките — Нормална стойност — Експортна цена — Член 1, член 2 и член 11, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 384/96 (понастоящем член 1, член 2 и член 11, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 1225/2009)

text:
               6.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 101/16

         Решение на Общия съд от 7 февруари 2013 г. — EuroChem MCC/Съвет
   (Дело T-459/08) (1)

   (Дъмпинг - Внос на амониев нитрат с произход от Русия - Искане за частично междинно преразглеждане - Преразглеждане с оглед изтичане на срока на действие на мерките - Нормална стойност - Експортна цена - Член 1, член 2 и член 11, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 384/96 (понастоящем член 1, член 2 и член 11, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 1225/2009)
   2013/C 101/33
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: EuroChem Mineral and Chemical Company OAO (EuroChem MCC) (Москва, Русия) (представители: първоначално адв. P. Vander Schueren и адв. B. Evtimov, впоследствие адв. B. Evtimov и D. O’Keeffe, solicitor)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: J.-P. Hix и B. Driessen, подпомагани първоначално от адв. G. Berrisch и адв. Wolf, впоследствие от G. Berrisch)

      Встъпили страни в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: H. Van Vliet и M. França) и Fertilizers Europe (Брюксел, Белгия) (представители: B. O’Connor, solicitor, и адв. S. Gubel)

      Предмет

   Жалба за отмяна на Регламент (ЕО) № 661/2008 на Съвета от 8 юли 2008 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на амониев нитрат с произход от Русия вследствие на преразглеждане с оглед изтичане на срока на действие съгласно член 11, параграф 2 и частично междинно преразглеждане съгласно член 11, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 384/96 (ОВ L 185, стр. 1; поправка, OB L 339, 2009 г., стр. 59)

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда EuroChem Mineral and Chemical Company OAO (EuroChem MCC) освен да понесе своите съдебни разноски, да заплати и тези, направени от Съвета на Европейския съюз и Fertilizers Europe.

               3.

               Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 327, 20.12.2008 г.


title: Дело C-292/16: Преюдициално запитване от Helsingin hallinto-oikeus (Финландия), постъпило на 25 май 2016 г. — A Oy

text:
               25.7.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 270/31

         Преюдициално запитване от Helsingin hallinto-oikeus (Финландия), постъпило на 25 май 2016 г. — A Oy
   (Дело C-292/16)
   (2016/C 270/35)
   Език на производството: фински

      Запитваща юрисдикция

   Helsingin hallinto-oikeus

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: A Oy

      Ответник: Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö

      Преюдициални въпроси

               1)

               Допуска ли член 49 ДФЕС финландска правна уредба, съгласно която ако финландско дружество прехвърля активи на разположена в друга държава — членка на ЕС постоянна стопанска единица чрез прехвърлянето на дейност на установено в тази държава дружество и в замяна на това получава нови акции, прехвърлянето на активите се облага незабавно през годината на прехвърлянето, докато при съответно национално положение данъчното облагане се извършва едва към момента на реализирането?

               2)

               Налице ли е непряка или пряка дискриминация, ако Финландия извършва данъчното облагане незабавно през годината на прехвърляне на дейността, преди да е била реализирана печалбата, а при национални положения — едва към момента на реализирането?

               3)

               При отрицателен отговор на първия и утвърдителен отговор на втория въпрос, може ли ограничението на правото на установяване да бъде обосновано със съображения като императивно съображение от общ интерес или запазването на националното правомощие за данъчно облагане? Забраненото ограничение съобразено ли е с принципа на пропорционалност?


title: Дело F-93/06: Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 5 юли 2007 г. — Dethomas/Комисия (Публична служба — Бивш временно нает служител — Назначаване в качеството на длъжностно лице — Изменение на Правилника от 1 май 2004 г. — Член 32, алинея трета от Правилника — Присъждане на стъпка)

text:
               25.8.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 199/48

         Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 5 юли 2007 г. — Dethomas/Комисия
   (Дело F-93/06) (1)

   (Публична служба - Бивш временно нает служител - Назначаване в качеството на длъжностно лице - Изменение на Правилника от 1 май 2004 г. - Член 32, алинея трета от Правилника - Присъждане на стъпка)
   (2007/C 199/92)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Bruno Dethomas (Рабат, Мароко) (представители: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis и E. Marchal, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: първоначално V. Joris и H. Kraemer, впоследствие H. Kraemer)
   Предмет
   Отмяна на решение на Комисията от 11 януари 2005 г. за назначаване на ищеца, временно нает служител със степен A1*14, стъпка 8, като длъжностно лице на Европейските общности на срок за изпитване, доколкото с посоченото му се присъжда степен A*14, стъпка 2.
   Диспозитив

               1)

               Отменя решението на Комисията от 11 януари 2006 г., доколкото с последното на г-н Dethomas, в качеството му на ръководител на делегацията на Комисията в Кралство Мароко, се присъжда степен A*14, стъпка 2.

               2)

               Осъжда Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 237, 30.9.2006 г., стр. 22.


title: Съединени дела C-90/11 и C-91/11: Решение на Съда (трети състав) от 15 март 2012 г. (преюдициално запитване от Bundespatentgericht — Германия) — Alfred Strigl — Deutsches Patent- und Markenamt (C-90/11), Securvita Gesellschaft zur Entwicklung alternativer Versicherungskonzepte mbH (C-91/11)/Öko-Invest Verlagsgesellschaft mbH (Марки — Директива 2008/95/ЕО — Основания за отказ или недействителност — Словесни изрази, които представляват съчетание от думи и буквен низ, съставен от първите букви на тези думи — Отличителен характер — Описателен характер — Критерии за преценка)

text:
               5.5.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 133/9

         Решение на Съда (трети състав) от 15 март 2012 г. (преюдициално запитване от Bundespatentgericht — Германия) — Alfred Strigl — Deutsches Patent- und Markenamt (C-90/11), Securvita Gesellschaft zur Entwicklung alternativer Versicherungskonzepte mbH (C-91/11)/Öko-Invest Verlagsgesellschaft mbH
   (Съединени дела C-90/11 и C-91/11) (1)

   (Марки - Директива 2008/95/ЕО - Основания за отказ или недействителност - Словесни изрази, които представляват съчетание от думи и буквен низ, съставен от първите букви на тези думи - Отличителен характер - Описателен характер - Критерии за преценка)
   2012/C 133/15
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundespatentgericht

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Alfred Strigl — Deutsches Patent- und Markenamt (C-90/11), Securvita Gesellschaft zur Entwicklung alternativer Versicherungskonzepte mbH (C-91/11)

      Ответник: Öko-Invest Verlagsgesellschaft mbH

      Предмет

   Преюдициални запитвания — Bundespatentgericht — Тълкуване на член 3, параграф 1, букви б) и в) от Директива 2008/95/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 октомври 2008 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно марките (кодифицирана версия) (ОВ L 299, стр. 25) — Отличителен характер на словна марка, която представлява сбор от описателни думи и неописателен буквен низ, съставен от първите букви на тези думи.

      Диспозитив

   Член 3, параграф 1, букви б) и в) от Директива 2008/95/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 октомври 2008 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно марките трябва да се тълкува в смисъл, че се прилага по отношение на словна марка, която представлява сбор от описателно словосъчетание и сам по себе си неописателен буквен низ, когато потребителите възприемат буквения низ като съкращение на словосъчетанието, тъй като се състои от първите букви на думите в него, и поради това съответната марка, разглеждана като цяло, може да се разбира като съчетание от описателни означения или съкращения, което следователно е лишено от отличителен характер.

      (1)  ОВ C 173, 11.6.2011 г.


title: Дело C-223/14: Решение на Съда (първи състав) от 11 ноември 2015 г. (преюдициално запитване от Juzgado de Primera Instancia n° 7 de Las Palmas de Gran Canaria — Испания) — Tecom Mican SL, José Arias Domínguez (Преюдициално запитване — Съдебно сътрудничество по граждански дела — Връчване на съдебни и извънсъдебни документи — Понятие за „извънсъдебен документ“ — Частен документ — Трансгранично значение — Функциониране на вътрешния пазар)

text:
               18.1.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 16/9

         Решение на Съда (първи състав) от 11 ноември 2015 г. (преюдициално запитване от Juzgado de Primera Instancia no 7 de Las Palmas de Gran Canaria — Испания) — Tecom Mican SL, José Arias Domínguez
   (Дело C-223/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Съдебно сътрудничество по граждански дела - Връчване на съдебни и извънсъдебни документи - Понятие за „извънсъдебен документ“ - Частен документ - Трансгранично значение - Функциониране на вътрешния пазар))
   (2016/C 016/10)
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Juzgado de Primera Instancia no 7 de Las Palmas de Gran Canaria

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Tecom Mican SL, José Arias Domínguez

      Диспозитив

               1)

               Член 16 от Регламент (ЕО) № 1393/2007 на Европейския парламент и на Съвета от 13 ноември 2007 година относно връчване в държавите членки на съдебни и извънсъдебни документи по граждански или търговски дела („връчване на документи“) и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1348/2000 на Съвета трябва да се тълкува в смисъл, че посоченото в този член понятие за „извънсъдебен документ“ обхваща не само документите, изготвени или удостоверени от публичен орган или длъжностно лице, но и частните документи, чието официално предаване на техния адресат, пребиващ в чужбина, е необходимо за упражняването, доказването или защитата на дадено право или правна претенция по граждански или търговски дела.

               2)

               Регламент № 1393/2007 трябва да се тълкува в смисъл, че връчването на извънсъдебен документ по реда, предвиден в този регламент, е допустимо дори когато молителят вече е извършил първо връчване на този акт посредством друг начин на предаване, който не е предвиден в посочения регламент, или по друг от въведените с него начини на предаване.

               3)

               Член 16 от Регламент № 1393/2007 трябва да се тълкува в смисъл, че когато условията за неговото прилагане са изпълнени, не следва във всеки отделен случай да се проверява дали връчването на извънсъдебен документ има трансгранично значение и е необходимо за правилното функциониране на вътрешния пазар.

      (1)  ОВ C 223, 14.7.2014 г.


title: Дело T-336/09: Жалба, подадена на 25 август 2009 г. — Häfele/СХВП — Topcom Europe (Topcom)

text:
               24.10.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 256/32

         Жалба, подадена на 25 август 2009 г. — Häfele/СХВП — Topcom Europe (Topcom)
   (Дело T-336/09)
   2009/C 256/57
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Häfele GmbH & Co. KG (Nagold, Германия) (представител: J. Dönch, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Topcom Europe NV (Heverlee, Белгия)

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 5 юни 2009 г. по преписка № R 1500/2008-2 и

               —

               да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „Topcom“ за стоки от класове 7, 9 и 11.

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния съста

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: словната мрака на Общността „TOPCOM“, регистрирана за стоки от клас 9; словната марка „TOPCOM“, регистрирана в Бенелюкс за стоки от клас 9.

      Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението.

      Решение на апелативния състав: уважава жалбата, приема възражението и отменя решението на отдела по споровете.

      Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009), тъй като апелативният състав погрешно е приел, че съществува вероятност от объркване между съответните марки, която се дължи на факта, че въпросните стоки не са нито сходни, нито допълващи се.


title: Дело C-165/12: Жалба, подадена на 3 април 2012 г. — Европейска комисия/Съвет на Европейския съюз

text:
               2.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 157/6

         Жалба, подадена на 3 април 2012 г. — Европейска комисия/Съвет на Европейския съюз
   (Дело C-165/12)
   2012/C 157/10
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Европейска комисия (представители: A. Bouquet и E. Paasivirta)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение 19/2012/ЕС (1) на Съвета от 16 декември 2011 година за одобряване от името на Европейския съюз на декларация относно предоставянето на възможности за риболов във водите на ЕС на риболовни кораби, плаващи под знамето на Боливарска република Венецуела в изключителната икономическа зона към брега на Френска Гвиана, тъй като е основано на член 218, параграф 6, точка б) ДФЕС във връзка с член 43, параграф 3 ДФЕС;

               —

               да се запази действието на отмененото решение до влизането в сила на ново решение, прието в рамките на разумен срок и на подходящо правно основание, а именно член 218, параграф 6, точка а) ДФЕС във връзка с член 43, параграф 2 ДФЕС или, в случай че Парламентът откаже да даде одобрение, до изтичането на кратък разумен срок след решението на Парламента, с което той отказва да даде одобрение, и

               —

               да се осъди Съветът на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Комисията иска отмяна на Решение 19/2012/ЕС на Съвета, като действието му се запази до приемането на нов акт, тъй като избраното правно основание съществено се различава от предложеното от Комисията, а именно член 218, параграф 6, точка а) (във връзка с член 43) ДФЕС, изискващ одобрение от Парламента.
   Комисията поддържа, че като е процедирал по този начин Съветът е допуснал грешка и че той е трябвало да се съобрази с предложението ѝ да поиска одобрение от Парламента, преди да приеме разглеждания акт.
   В подкрепа на жалбата си Комисията се позовава на три правни основания: първото правно основание, разделящо се на три части, е изведено, от една страна, от нарушение на член 218, параграф 6, точка а) и на член 43, параграф 2 ДФЕС, тъй като Съветът избрал за правно основание на обжалвания акт член 218, параграф 6, точка б) и член 43, параграф 3 ДФЕС, и от друга страна, от нарушение на член 296, втора алинея ДФЕС, тъй като мотивите на Съвета за избора му на правно основание били противоречиви.
   Второто правно основание следва от първото и също е изведено от нарушение на член 218, параграф 6, точка а) ДФЕС, тъй като Съветът нарушил институционалните правомощия на Европейския парламент, след като не поискал от него одобрение, въпреки че разглежданият член налагал това.
   Третото правно основание е изведено от нарушение на член 17 ДЕС и на член 218, параграф 6 ДФЕС, тъй като Съветът изопачил предложението на Комисията.

      (1)  ОВ L 6, 2012 г., стр. 8.


title: Дело C-229/09: Преюдициално запитване, отправено от Bundespatentgerichts (Германия) на 24 юни 2009 г. — Rechtsanwaltssozietät Lovells/Bayer CropScience AG

text:
               12.9.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 220/19

         Преюдициално запитване, отправено от Bundespatentgerichts (Германия) на 24 юни 2009 г. — Rechtsanwaltssozietät Lovells/Bayer CropScience AG
   (Дело C-229/09)
   2009/C 220/34
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundespatentgericht

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Rechtsanwaltssozietät Lovells

      Ответник: Bayer CropScience AG

      Преюдициални въпроси

   Трябва ли член 3, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 1610/96 на Европейския парламент и на Съвета от 23 юли 1996 година относно създаването на сертификат за допълнителна защита на продуктите за растителна защита (1) да се прилага единствено за разрешение за пускане на пазара, издадено съгласно член 4 от Директива 91/414/ЕИО (2), или сертификат за допълнителна защита може да се издава и въз основа на разрешение за пускане на пазара, издадено съгласно член 8, параграф 1 от Директива 91/414/ЕИО?

      (1)  ОВ L 198, стр. 30; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 19, стр. 160.

      (2)  ОВ L 230, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 10, стр. 30.


title: Дело F-18/10: Определение на Съда на публичната служба от 15 февруари 2011 г. — Capidis/Комисия

text:
               12.5.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/39

         Определение на Съда на публичната служба от 15 февруари 2011 г. — Capidis/Комисия
   (Дело F-18/10) (1)

   2012/C 138/94
   Език на производството: френски
   Председателят на втори състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 134, 22.5.2010 г., стр. 56


title: Дело T-276/16: Жалба, подадена на 30 май 2016 г. — Viridis Pharmaceutical/EUIPO — Hecht-Pharma (Boswelan)

text:
               11.7.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 251/46

         Жалба, подадена на 30 май 2016 г. — Viridis Pharmaceutical/EUIPO — Hecht-Pharma (Boswelan)
   (Дело T-276/16)
   (2016/C 251/53)
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Viridis Pharmaceutical (Tortola, Британски Вирджински острови) (представители: C. Spintig, S. Pietzcker и M. Prasse, Rechtsanwälte)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Hecht-Pharma GmbH (Холнзет, Германия)

      Данни за производството пред EUIPO

      Притежател на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: Марка на Европейския съюз „Boswelan“ – Марка на Европейския съюз № 3 381 563

      Производство пред EUIPO: Производство по отмяна

      Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 29 февруари 2016 г. по дело R 2837/2014-5

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение в частта му, с която е отхвърлена жалбата на жалбоподателя срещу решението, с което се прекратяват правата му върху марката на Съюза № 003381563 по отношение на „Лекарствени продукти за лечение на множествена склероза“;

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски на жалбоподателя.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на член 51, параграф 1, буква а) от Регламент № 207/2009 —реално използване на марката;

               —

               нарушение на член 51, параграф 1, буква а) от Регламент № 207/2009 — основателни причини за неизползване на марката;

               —

               нарушение на член 83 от Регламент № 207/2009, и по-специално на принципа за защита на оправданите правни очаквания.


title: Решение на Съда от 28 септември 2015 година по дело E-12/15 — Надзорен орган на ЕАСТ/Княжество Лихтенщайн (Неизпълнение на задължения от държава — членка на ЕИП/ЕАСТ — Нетранспониране — Директива 2011/83/ЕС относно правата на потребителите)

text:
               17.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 422/8

         РЕШЕНИЕ НА СЪДА
   от 28 септември 2015 година
   по дело E-12/15
   Надзорен орган на ЕАСТ/Княжество Лихтенщайн
   (Неизпълнение на задължения от държава — членка на ЕИП/ЕАСТ — Нетранспониране — Директива 2011/83/ЕС относно правата на потребителите)
   (2016/C 422/07)
   По дело Е-12/15 Надзорен орган на ЕАСТ срещу Княжество Лихтенщайн – ИСКАНЕ за обявяване, че като не е приело в предвидения срок акта, посочен в точка 7а, 7д и 7и от приложение XIX към Споразумението за Европейското икономическо пространство (Директива 2011/83/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2011 г. относно правата на потребителите, за изменение на Директива 93/13/ЕИО на Съвета и Директива 1999/44/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директива 85/577/ЕИО на Съвета и Директива 97/7/ЕО на Европейския парламент и на Съвета), адаптиран към Споразумението с Протокол 1 към него, Княжество Лихтенщайн не е изпълнило задълженията си съгласно акта и съгласно член 7 от Споразумението, Съдът в състав Carl Baudenbacher, председател, Per Christiansen и Páll Hreinsson (съдия-докладчик), съдии, постанови на 28 септември 2015 г. решение със следния диспозитив:
   С настоящото Съдът:

               1.

               Постановява, че Княжество Лихтенщайн не е изпълнило задълженията си по акта, посочен в точки 7а, 7д и 7и от приложение XIX към Споразумението за Европейското икономическо пространство (Директива 2011/83/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2011 г. относно правата на потребителите, за изменение на Директива 93/13/ЕИО на Съвета и Директива 1999/44/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директива 85/577/ЕИО на Съвета и Директива 97/7/ЕО на Европейския парламент и на Съвета), адаптиран към Споразумението с Протокол 1 към него, и по член 7 от Споразумението, като не е приело в предвидения срок мерките, необходими за прилагането на акта.

               2.

               Осъжда Княжество Лихтенщайн да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-136/07: Решение на Първоинстанционния съд от 9 декември 2008 г.  — Colgate-Palmolive/СХВП — CMS Hasche Sigle (VISIBLE WHITE) (Марка на Общността — Процедура за обявяване на недействителност — Словна марка на Общността VISIBLE WHITE — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 40/94)

text:
               7.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 32/31

         Решение на Първоинстанционния съд от 9 декември 2008 г. — Colgate-Palmolive/СХВП — CMS Hasche Sigle (VISIBLE WHITE)
   (Дело T-136/07) (1)

   (Марка на Общността - Процедура за обявяване на недействителност - Словна марка на Общността VISIBLE WHITE - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 40/94)
   (2009/C 32/57)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Colgate-Palmolive Co. (Ню Йорк, Ню Йорк, Съединени щати) (представители: M. Zintler, H. Harmeling и K. U. Plath, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: A. Folliard-Monguiral)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: CMS Hasche Sigle (Кьолн, Германия)
   Предмет
   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 15 февруари 2007 г. (преписка R 165/2005-4) относно процедура между CMS Hasche Sigle и Colgate-Palmolive Co. за обявяване на недействителност.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Colgate-Palmolive Co. да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 140, 23.6.2007 г.


title: Дело T-202/09: Жалба, подадена на 25 май 2009 г. — Deichmann-Schuhe/СХВП (изображение на извита под ъгъл лента с щриховани линии)

text:
               1.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 180/55

         Жалба, подадена на 25 май 2009 г. — Deichmann-Schuhe/СХВП (изображение на извита под ъгъл лента с щриховани линии)
   (Дело T-202/09)
   2009/C 180/103
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Heinrich Deichmann-Schuhe GmbH & Co. KG (Есен, Германия) (представител: C. Rauscher, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение на четвърти апелативен състав на Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 3 април 2009 г. (R 224/2007-4)

               —

               да се осъди Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка, която изобразява извита под ъгъл лента с щриховани линии, за стоки от класове 10 и 25 (международна регистрация, в която се посочва Европейската общност, № W 00881226)

      Решение на проверителя: Отказ на защита.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата на жалбоподателя.

      Изложени правни основания: Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (1) поради отричане на отличителен характер.

      (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 г. за марката на Общността (ОВ 2009, L 78, стр. 1)


title: Дело T-105/08 P: Жалба, подадена на 26 февруари 2008 г. от Kris Van Neyghem срещу,решението, постановено на 13 декември 2007 г. от Съда на публичната служба по дело F-73/06, Van Neyghem/Комисия

text:
               26.4.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 107/39

         Жалба, подадена на 26 февруари 2008 г. от Kris Van Neyghem срещу,решението, постановено на 13 декември 2007 г. от Съда на публичната служба по дело F-73/06, Van Neyghem/Комисия
   (Дело T-105/08 P)
   (2008/C 107/66)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Kris Van Neyghem (Vissenken, Белгия) (представители: S. Rodrigues и C. Bernard-Glanz, avocats)

      Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               настоящата жалба да се обяви за допустима,

               —

               да се отмени,решението, постановено на 13 декември 2007 г. от втори състав на Съда на публичната служба по дело F-73/06,

               —

               да се уважат исканията за отмяна и за присъждане на обезщетение, направени от жалбоподателя пред Съда на публичната служба,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски, свързани с производствата пред двете инстанции.

         Правни основания и основни доводи
   С жалбата си жалбоподателят иска отмяна на решението на Съда на публичната служба (СПС) за отхвърляне на жалбата, с която, от една страна, е поискана отмяна на решението на конкурсната комисия за общия конкурс EPSO/А/19/04, с което жалбоподателят не се допуска до устния изпит в рамките на посочения конкурс, и, от друга страна, е поискано обезщетение за имуществените и неимуществените вреди, които той твърди, че е претърпял.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква правно основание, изведено от изопачаване на представено пред СПС доказателство, по-конкретно на писмена работа от изпит.
   В допълнение, той изтъква правно основание, изведено от това, че СПС неправилно е приел в мотивите, че липсва явна грешка в преценката на председателя на конкурсната комисия при сравняване на поставената на жалбоподателя оценка и буквалната преценка, отразена във формуляра за оценка.


title: Дело C-116/11: Решение на Съда (първи състав) от 22 ноември 2012 г. (преюдициално запитване от Sąd Rejonowy Poznań — Полша) — Bank Handlowy w Warszawie SA, PPHU „ADAX“ /Ryszard Adamiak/Christianapol sp. z o.o. (Съдебно сътрудничество по граждански дела — Регламент (ЕО) № 1346/2000 — Производство по несъстоятелност — Понятие „прекратяване/приключване на производството по несъстоятелност“ — Възможност за сезираната с вторично производство по несъстоятелност юрисдикция да преценява неплатежоспособността на длъжника — Възможност за образуване на производство по ликвидация, като вторично производство по несъстоятелност, когато главното производство е „procédure de sauvegarde“ (предпазно производство)

text:
               26.1.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 26/4

         Решение на Съда (първи състав) от 22 ноември 2012 г. (преюдициално запитване от Sąd Rejonowy Poznań — Полша) — Bank Handlowy w Warszawie SA, PPHU „ADAX“/Ryszard Adamiak/Christianapol sp. z o.o.
   (Дело C-116/11) (1)

   (Съдебно сътрудничество по граждански дела - Регламент (ЕО) № 1346/2000 - Производство по несъстоятелност - Понятие „прекратяване/приключване на производството по несъстоятелност“ - Възможност за сезираната с вторично производство по несъстоятелност юрисдикция да преценява неплатежоспособността на длъжника - Възможност за образуване на производство по ликвидация, като вторично производство по несъстоятелност, когато главното производство е „procédure de sauvegarde“ (предпазно производство)
   2013/C 26/07
   Език на производството: полски

      Запитваща юрисдикция

   Sąd Rejonowy Poznań-Stare Miasto w Poznaniu

      Страни в главното производство

      Молители: Bank Handlowy w Warszawie SA, PPHU „ADAX“/Ryszard Adamiak

      Ответник по молбата: Christianapol sp. z o.o.

      Предмет

   Преюдициално запитване — Sąd Rejonowy Poznań Stare Miasto w Poznaniu — Тълкуване на член 4, параграф 1 и параграф 2, буква й) и на член 27 от Регламент (ЕО) № 1346/2000 на Съвета от 29 май 2000 година относно производството по несъстоятелност (ОВ L 160, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 1, стр. 143) — Вторично производство по несъстоятелност — Право на компетентния да образува такова производство съд да преценява неплатежоспособността на длъжника

      Диспозитив

               1.

               Член 4, параграф 2, буква й) от Регламент (ЕО) № 1346/2000 на Съвета от 29 май 2000 година относно производството по несъстоятелност, изменен с Регламент (ЕО) № 788/2008 на Съвета от 24 юли 2008 г., трябва да се тълкува в смисъл, че моментът на приключване на производството по несъстоятелност трябва да се определи по националния закон на държавата членка, в която е образувано това производство.

               2.

               Член 27 от Регламент № 1346/2000, изменен с Регламент №°788/2008, трябва да се тълкува в смисъл, че допуска образуването на вторично производство по несъстоятелност в държавата членка, в която се намира предприятие на длъжника, когато главното производство има предпазна цел. Компетентната да образува вторично производство юрисдикция трябва да вземе предвид целите на главното производство и да се съобрази със структурата на Регламента, при спазване на принципа на лоялно сътрудничество.

               3.

               Член 27 от Регламент № 1346/2000, изменен с Регламент № 788/2008, трябва да се тълкува в смисъл, че юрисдикцията, сезирана с искане за образуване на вторично производство по несъстоятелност, не може да разглежда неплатежоспособността на длъжника, срещу когото е образувано главно производство в друга държава членка, дори ако това производство има предпазна цел.

      (1)  ОВ C 152, 21.5.2011 г.


title: Дело C-169/14: Преюдициално запитване от Sección Tercera de la Audiencia Provincial de Castellón (Испания), постъпило на 7 април 2014 г.  — Juan Carlos Sánchez Morcillo и María del Carmen Abril García/Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA

text:
               10.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 175/32

         Преюдициално запитване от Sección Tercera de la Audiencia Provincial de Castellón (Испания), постъпило на 7 април 2014 г. — Juan Carlos Sánchez Morcillo и María del Carmen Abril García/Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA
   (Дело C-169/14)
   2014/C 175/40
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Audiencia Provincial de Castellón

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Juan Carlos Sánchez Morcillo и María del Carmen Abril García

      Ответник: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA

      Преюдициални въпроси

               1)

               Допуска ли член 7, параграф 1 от Директива 93/13/ЕИО (1) — който задължава държавите членки да гарантират, че в интерес на потребителите съществуват подходящи и ефективни мерки за предотвратяване на употребата на неравноправни клаузи в договори, сключени между потребители и продавачи или доставчици — процесуална разпоредба, уреждаща обжалването на определението, с което съдът се произнася по възражение срещу принудително изпълнение върху ипотекирани или заложени вещи, като член 695, параграф 4 от испанския Закон за гражданското съдопроизводство, която позволява подаване на въззивна жалба само срещу определение, с което се прекратява изпълнителното производство или се отказва прилагането на неравноправната клауза, и не допуска обжалване във всички останали случаи, като пряка последица от което взискателят може да обжалва при уважаване на възражението и прекратяване на производството или отказ за прилагане на неравноправната клауза, а длъжникът потребител не може да обжалва при отхвърляне на възражението му?

               2)

               В контекста на прилагането на правната уредба на Европейския съюз за защита на потребителите, съдържаща се в Директива 93/13/ЕИО, съвместима ли е с принципа на правото на ефективна съдебна защита и справедлив съдебен процес и на равни процесуални възможности, прогласен с член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз (2), национална разпоредба, уреждаща обжалването на определението, с което съдът се произнася по възражение срещу принудително изпълнение върху ипотекирани или заложени вещи, като член 695, параграф 4 от испанския Закон за гражданското съдопроизводство, която позволява подаване на въззивна жалба само срещу определение, с което се прекратява изпълнителното производство или се отказва прилагането на неравноправната клауза, и не допуска обжалване във всички останали случаи, като пряка последица от което взискателят може да обжалва при уважаване на възражението и прекратяване на производството или отказ за прилагане на неравноправната клауза, а длъжникът потребител не може да обжалва при отхвърляне на възражението му?

      (1)  Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори (ОВ L 95, стр. 29; Специално издание на български език 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273)

      (2)  ОВ 2000 г., C 364, стр. 1


title: Дело C-240/16 P: Жалба, подадена на 26 април 2016 г. от Vedran Vidmar и др. срещу решението, постановено от Общия съд (втори състав) на 26 февруари 2016 г. по дело T-507/14, Vedran Vidmar и Darko Graf/Европейска комисия

text:
               11.7.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 251/13

         Жалба, подадена на 26 април 2016 г. от Vedran Vidmar и др. срещу решението, постановено от Общия съд (втори състав) на 26 февруари 2016 г. по дело T-507/14, Vedran Vidmar и Darko Graf/Европейска комисия
   (Дело C-240/16 P)
   (2016/C 251/15)
   Език на производството: хърватски

      Страни

      Жалбоподатели: Vedran Vidmar, Saša Čaldarević, Irena Glogovšek, Gordana Grancarić, Martina Grgec, Ines Grubišić, Sunčica Horvat Peris, Zlatko Ilak, Mirjana Jelavić, Romuald Kantoci, Svjetlana Klobučar, Ivan Kobaš, Tihana Kušeta Šerić, Damir Lemaić, Željko Ljubičić, Gordana Mahovac, Martina Majcen, Višnja Merdžo, Tomislav Perić, Darko Radić, Damjan Saridžić (представител: D. Graf, odvjetnik)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите молят Съда:

               —

               изцяло да отмени решението на Общия съд на ЕС от 26 февруари 2016 г. по дело T-507/14 и да уважи искането, предявено от жалбоподателите в първоинстанционното производство с исковата молба от 1 юли 2014 г., както и да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски, направени от всеки от жалбоподателите в това производство,

               —

               при условията на евентуалност, изцяло да отмени решението на Общия съд на ЕС от 26 февруари 2016 г. по дело T-507/14 и да върне делото на Общия съд за ново разглеждане, както и да осъди Комисията да заплати съдебните разноски, направени от всеки от жалбоподателите в това производство.

      Основания и основни доводи

   Жалбоподателите оспорват следните части от обжалваното решение:

               —

               точка 40, в която се приема, че активното противоправно поведение на институциите на ЕС е само една от предпоставките за ангажиране на извъндоговорната отговорност на ЕС за причинени вреди, доколкото това становище на първоинстанционния съд е в противоречие с член 340, втора алинея от Договора за функционирането на ЕС и практиката на Съда на ЕС (решение на Съда от 19 май 1992 г. по дело Mulder/Съвет и Комисия, C-104/89 и C-37/90),

               —

               точка 47, в която противно на разпоредбите на член 36 от Акта за присъединяване на Република Хърватия към Европейския съюз и приложение VII към него поетите от Хърватия ангажименти спрямо ЕС в хода на преговорите за присъединяването ѝ към ЕС погрешно са наречени „принципи“, доколкото в конкретния случай не става дума за принципи, а за 11 конкретни договорни ангажимента на Хърватия спрямо ЕС, всичките в сила от 9 декември 2011 г.,

               —

               точки 48—52, доколкото член 36 от Акта за присъединяване и точка 1 от приложение VII към него влизат в сила на 9 декември 2011 г., когато са били в сила и са се прилагали Стратегията на Република Хърватия от 15 декември 2010 г. за реформа на съдебната система за периода 2011—2015 г. и Ревизираният план за действие на правителството на Република Хърватия за реформа на съдебната система от 20 май 2010 г., така че последващата отмяна на тези правни актове от Хърватия, изрично одобрена преди това от Европейската комисия в точка 3 от нейния Общ доклад за мониторинга на Хърватия от 10 октомври 2012 г., с който от Хърватия се изисква да приеме ново законодателство в областта на принудителното изпълнение, е в противоречие с общите принципи за защита на оправданите правни очаквания и правна сигурност, доколкото по отношение на жалбоподателите отмяната на тези правни актове очевидно е имала обратно действие, а след 9 декември 2011 г. Хърватия не е приела нито една нова стратегия за реформа на съдебната система, а само стратегия за развитие на съдебната система за периода 2013—2018 г., така че последната Стратегия за реформа на съдебната система, приета от Република Хърватия, е именно онази, която е била в сила към 9 декември 2011 г. (вж. например решения на Съда от 30 януари 1974 г., Louwage/Комисия, C-148/73, т. 12 и 28, от 17 декември 1998 г., Embassy Limousines & Services/Парламент, T-203/96, т. 74—88 и от 14 май 1975 г., CNTA/Комисия, C-74/74, т. 41—44), като се има предвид, че в точка 53 от решението си първоинстанционният съд постановява, че „не може да се приеме, че хърватските власти […] са били свободни да изменят Стратегията за реформа на съдебната система за 2011—2015 г. и плана за действие от 2010 г. С оглед на разпоредбите на Акта за присъединяване, и конкретно член 36 и приложение VII, хърватските власти са били длъжни да изпълняват не само ангажимент 1, но и всички останали ангажименти по това приложение“, с което той потвърждава основателността на предявеното искане за обезщетение,

               —

               точки 54—57 и 59—63 във връзка с неизпълнението на задължението на Комисията по член 36 от Акта за присъединяване да осигури изпълнението на ангажимента на Хърватия по точка 3 от приложение VII към Акта за присъединяване, а именно да продължи да работи за повишаването на ефективността на съдебната си система, доколкото от приложенията към исковата молба е видно, че Комисията е включила в мониторинговите си таблици за периода от 1 септември 2012 г. до 28 февруари 2013 г. погрешните данни от министерството на правосъдието на Хърватия за намаляване на броя на нерешените дела и неприключените изпълнителни производства пред хърватските общински и търговски съдилища без никаква експертна и изчислителна проверка, съответно анализ, с което е допуснала груба небрежност при съставянето на тези таблици,

               —

               точка 68, доколкото с неизпълнението на задължението си по член 36, параграфи 1 и 2 от Акта за присъединяване да осигури изпълнението на ангажимента на Хърватия да въведе длъжността държавен съдебен изпълнител от 1 януари 2012 г. Комисията нарушава и задължението си по член 17 ДЕС да следи за изпълнението на Договора за присъединяването на Хърватия към ЕС като един от основополагащите договори на ЕС,

               —

               точки 69—82, доколкото след 9 декември 2011 г. не е било необходимо последващо съответно изрично действие от страна на Комисията, за да възникнат у жалбоподателите оправдани правни очаквания, тъй като такива оправдани очаквания вече са възникнали у жалбоподателите още в предходния период.


title: Дело C-45/09: Решение на Съда (голям състав) от 12 октомври 2010 г. (преюдициално запитване от Arbeitsgericht Hamburg — Германия) — Gisela Rosenbladt/Oellerking Gebäudereinigungsges.mbH (Директива 2000/78/ЕО — Забрана на дискриминацията, основана на възраст — Прекратяване на трудовия договор поради навършване на пенсионна възраст)

text:
               18.12.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 346/9

         Решение на Съда (голям състав) от 12 октомври 2010 г. (преюдициално запитване от Arbeitsgericht Hamburg — Германия) — Gisela Rosenbladt/Oellerking Gebäudereinigungsges.mbH
   (Дело C-45/09) (1)

   (Директива 2000/78/ЕО - Забрана на дискриминацията, основана на възраст - Прекратяване на трудовия договор поради навършване на пенсионна възраст)
   2010/C 346/14
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Arbeitsgericht Hamburg

      Страни в главното производство

      Ищец: Gisela Rosenbladt

      Ответник: Oellerking Gebäudereinigungsges.mbH

      Предмет

   Преюдициално запитване — Arbeitsgericht Hamburg — Тълкуване на член 1 и член 2, параграф 1 от Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (ОВ L 303, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 7) — Забрана на дискриминацията, основана на възраст — Обявена за общозадължителна разпоредба на колективен трудов договор, която предвижда автоматично прекратяване на трудовия договор при навършването на 65-годишна възраст от работника или служителя, независимо от икономическото, социалното и демографското положение и от действителното положение на пазара на труда

      Диспозитив

               1.

               Член 6, параграф 1 от Директива 2000/78 на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална разпоредба като член 10, точка 5 от Общия закон за равното третиране (Allgemeines Gleichbehandlungsgesetz), с която се разрешават клаузите за автоматично прекратяване на трудовите договори поради навършването на пенсионна възраст от работника, доколкото, от една страна, посочената разпоредба е обективно и обосновано оправдана от законосъобразна цел, свързана с политиката по заетостта и пазара на труда, и от друга страна, средствата за постигането на тази цел са подходящи и необходими. Съдебният контрол върху конкретното прилагане на тази разрешителна норма с колективните трудови договори не е изключен, а трябва и самото прилагане да е подходящо и необходимо за постигането на такава законосъобразна цел съгласно изискванията на член 6, параграф 1 от директивата.

               2.

               Член 6, параграф 1 от Директива 2000/78 трябва да се тълкува в смисъл, че допуска мярка като клаузата за автоматично прекратяване на трудовите договори на работниците, които са навършили пенсионната възраст, определена на 65 години, предвидена в член 19, точка 8 от общозадължителния рамков колективен трудов договор за работниците от сектора на индустриалното почистване (Allgemeingültiger Rahmentarifvertrag für die gewerblichen Beschäftigten in der Gebäudereinigung).

               3.

               Членове 1 и 2 от Директива 2000/78 трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат държавата членка да обяви за общозадължителен колективен трудов договор като разглеждания в главното производство, стига той да не лишава работниците, за които се прилага, от предоставената им с тези разпоредби защита срещу дискриминацията на основание възраст.

      (1)  ОВ C 102, 1.5.2009 г.


title: Дело C-249/13: Решение на Съда (пети състав) от 11 декември 2014 г. (преюдициално запитване от Tribunal administratif de Pau — Франция) — Khaled Boudjlida/Préfet des Pyrénées-Atlantiques (Преюдициално запитване — Визи, убежище, имиграция и други политики, свързани със свободното движение на хора — Директива 2008/115/ЕО — Връщане на незаконно пребиваващи граждани на трети страни — Принцип на спазване на правото на защита — Право на незаконно пребиваващ гражданин на трета страна да бъде изслушан преди приемането на решение, което може да засегне неговите интереси — Решение за връщане — Право на изслушване преди приемането на решението за връщане — Съдържание на това право)

text:
               9.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/7

         Решение на Съда (пети състав) от 11 декември 2014 г. (преюдициално запитване от Tribunal administratif de Pau — Франция) — Khaled Boudjlida/Préfet des Pyrénées-Atlantiques
   (Дело C-249/13) (1)

   ((Преюдициално запитване - Визи, убежище, имиграция и други политики, свързани със свободното движение на хора - Директива 2008/115/ЕО - Връщане на незаконно пребиваващи граждани на трети страни - Принцип на спазване на правото на защита - Право на незаконно пребиваващ гражданин на трета страна да бъде изслушан преди приемането на решение, което може да засегне неговите интереси - Решение за връщане - Право на изслушване преди приемането на решението за връщане - Съдържание на това право))
   (2015/C 046/09)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal administratif de Pau

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Khaled Boudjlida

      Ответник: Préfet des Pyrénées-Atlantiques

      Диспозитив

   За незаконно пребиваващ гражданин на трета страна правото на изслушване във всяко производство в контекста на Директива 2008/115/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 година относно общите стандарти и процедури, приложими в държавите членки за връщане на незаконно пребиваващи граждани на трети страни, и по-специално на член 6, трябва да се тълкува в смисъл, че включва право да изрази становището си относно законността на своето пребиваване, евентуалната приложимост на член 5 и член 6, параграфи 2 — 5 от посочената директива и условията за връщането си, преди по отношение на него да бъде прието решение за връщане.
   За сметка на това, правото на изслушване във всяко производство в контекста на Директива 2008/115, и по-специално на член 6, трябва да се тълкува в смисъл, че не задължава компетентния национален орган преди изслушването с оглед на приемане на решение за връщане да предупреди този гражданин на трета страна за намерението си да приеме такова решение по отношение на него, нито да го уведоми за обстоятелствата, на които възнамерява да основе решението си, нито да му остави срок за размисъл, преди да потърси становището му, при положение че посоченият гражданин на трета страна има възможност полезно и резултатно да изложи становището си във връзка с незаконността на своя престой и изведени от националното право съображения срещу приемането на решение за връщане от посочения орган.
   Правото на изслушване във всяко производство в контекста на Директива 2008/115, и по-специално на член 6, трябва да се тълкува в смисъл, че преди компетентният национален административен орган да приеме решение за връщането му, незаконно пребиващият гражданин на трета страна може да ангажира адвокат, който да го подпомага при изслушването му от този орган, при условие че упражняването на това право не пречи на гладкото протичане на процедурата за връщане и не застрашава ефективното прилагане на Директива 2008/115.
   Въпреки това правото на изслушване във всяко производство в контекста на Директива 2008/115, и по-специално на член 6, трябва да се тълкува в смисъл, че не задължава държавите членки да поемат разноските за ангажиране на адвокат в рамките на безплатната правна помощ.

      (1)  ОВ C 189, 29.6.2013 г.


title: Дело C-297/11: Иск, предявен на 14 юни 2011 г. — Европейска комисия/Република Гърция

text:
               13.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 238/11

         Иск, предявен на 14 юни 2011 г. — Европейска комисия/Република Гърция
   (Дело C-297/11)
   2011/C 238/16
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: I. Chatzigianni и A. Margeli)

      Ответник: Република Гърция

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е предвидила планове за управление на речни басейни (както на районите на речни басейни, изцяло на нейна територия, така и за международните райони на речни басейни) до 22 декември 2009 г. и като не е изпратила на Комисията копия от плановете за управление на речни басейни до 22 март 2010 г. Република Гърция не е изпълнила задълженията си по член 13, параграфи 1—3 и 6 и по член 15, параграф 1 от Директива 2000/60/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2000 година за установяване на рамка за действията на Общността в областта на политиката за водите. Освен това като не е започнала процедура за информация за обществеността и консултации относно плановете за управление на речни басейни до 22 декември 2008 г. Република Гърция не е изпълнила задълженията си по член 14, параграф 1, буква в) от същата Директива,

               —

               да се осъди Република Гърция да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   На първо място по силата на член 13, параграфи 1—3 и 6 и на член 15, параграф 1 от Директива 2000/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2000 година за установяване на рамка за действията на Общността в областта на политиката за водите, държавите членки са длъжни да осигурят разработването на планове за управление на речните басейни (както за районите на речни басейни изцяло на тяхна територия, така и за международните райони на речни басейни) до 22 декември 2009 г. и да изпратят копие от тях до Комисията до 22 март 2010 г.
   От доказателствата, които Република Гърция е представила до момента на Комисията, е видно, че посочената държава членка все още не е предвидила никакъв план за управление на речни басейни (както на районите на речни басейни, изцяло на нейна територия, така и за международните райони на речни басейни) и съответно че не е изпратила никакво копие до Комисията. Вследствие на това Комисията заключава, че Република Гърция не е изпълнила задълженията си както по член 13, параграфи 1—3 и 6, така и по член 15, параграф 1 от Директивата.
   На второ място по силата на член 14, параграф 1, буква в) от същата Директива държавите членки са длъжни да представят плановете за управление на речни басейни на обществеността за консултации най-късно до 22 декември 2008 г.
   От доказателствата, които Република Гърция е представила до момента на Комисията, е видно, че посочената процедура все още не е била започната. Вследствие на това Комисията заключава, че Република Гърция не е изпълнила задълженията си по член 14, параграф 1, буква в) от Директивата.

      (1)  ОВ L 327, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 6, стр. 193.


title: Дело C-218/15: Решение на Съда (пети състав) от 6 октомври 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunale ordinario di Campobasso — Италия) — Наказателно производство срещу Gianpaolo Paoletti и др. (Преюдициално запитване — Член 6 ДЕС — Член 49 от Хартата на основните права на Европейския съюз — Принцип за обратно действие на по-благоприятния наказателен закон — Италиански граждани, организирали незаконното влизане на румънски граждани на италианска територия — Обстоятелства, настъпили преди присъединяването на Румъния към Европейския съюз — Последици от присъединяването на Румъния за престъплението подпомагане на незаконната имиграция — Прилагане на правото на Съюза — Компетентност на Съда)

text:
               28.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 441/2

      Решение на Съда (пети състав) от 6 октомври 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunale ordinario di Campobasso — Италия) — Наказателно производство срещу Gianpaolo Paoletti и др.
      (Дело C-218/15) (1)

      ((Преюдициално запитване - Член 6 ДЕС - Член 49 от Хартата на основните права на Европейския съюз - Принцип за обратно действие на по-благоприятния наказателен закон - Италиански граждани, организирали незаконното влизане на румънски граждани на италианска територия - Обстоятелства, настъпили преди присъединяването на Румъния към Европейския съюз - Последици от присъединяването на Румъния за престъплението подпомагане на незаконната имиграция - Прилагане на правото на Съюза - Компетентност на Съда))
      (2016/C 441/02)
      Език на производството: италиански

         Запитваща юрисдикция

      Tribunale ordinario di Campobasso

         Страни в главното производство

      Gianpaolo Paoletti, Umberto Castaldi, Domenico Faricelli, Antonio Angelucci, Mauro Angelucci, Antonio D’Ovidio, Camillo Volpe, Giampaolo Canzano, Raffaele Di Giovanni, Antonio Della Vallе

         Диспозитив

      Член 6 ДЕС и член 49 от Хартата на основните права на Европейския съюз трябва да се тълкуват в смисъл, че присъединяването на дадена държава към Съюза не е пречка друга държава членка да може да наложи наказателноправна санкция на лица, които преди посоченото присъединяване са извършили престъплението подпомагане на незаконната имиграция на граждани на първата държава.

         (1)  ОВ C 262, 10.8.2015 г.


title: Дело T-305/11: Решение на Общия съд от 14 март 2014 г.  — Italmobiliare/Комисия (Конкуренция  — Административно производство  — Решение, изискващо предоставянето на информация  — Необходим характер на поисканата информация  — Принцип на добра администрация  — Задължение за мотивиране  — Пропорционалност)

text:
               5.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 135/32

         Решение на Общия съд от 14 март 2014 г. — Italmobiliare/Комисия
   (Дело T-305/11) (1)

   ((Конкуренция - Административно производство - Решение, изискващо предоставянето на информация - Необходим характер на поисканата информация - Принцип на добра администрация - Задължение за мотивиране - Пропорционалност))
   2014/C 135/39
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Italmobiliare SpA (Милано, Италия) (представители: първоначално M. Siragusa, F. Moretti, L. Nascimbene, G. Rizza и M. Piergiovanni, впоследствие M. Siragusa, F. Moretti, L. Nascimbene и G. Rizza, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално B. Gencarelli, L. Malferrari, É. Gippini Fournier и C. Hödlmayr, впоследствие L. Malferrari, É. Gippini Fournier и C. Hödlmayr, подпомагани от M. Malaguti, адвокат)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение на Комисията C (2011) 2364 окончателен от 30 март 2011 г. относно производство по прилагане на член 18, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета (преписка 39520 — Цимент и свързани продукти).

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Italmobiliare SpA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 232, 6.8.2011 г.


title: Дело F-135/11: Жалба, подадена на 16 декември 2011 г. — ZZ/ЕАЛ

text:
               3.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 65/24

         Жалба, подадена на 16 декември 2011 г. — ZZ/ЕАЛ
   (Дело F-135/11)
   2012/C 65/45
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представители: S. Orlandi, J.-N. Louis и D. Abreu Caldas, avocats)

      Ответник: Европейска агенция по лекарствата (ЕАЛ)

      Предмет и описание на спора

   Отмяната на решението да не се поднови договора на жалбоподателя като срочно нает служител.

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението от 30 май 2011 г., с което ЕАЛ е отказала да разгледа възможностите за подновяване на договора на жалбоподателя;

               —

               да се осъди ЕАЛ да заплати на жалбоподателя временно сумата от 1 EUR, която може да бъде увеличена в хода на производството;

               —

               да се осъди ЕАЛ да заплати съдебните разноски.


               29.1.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 30/1

         2011/C 30/01
   Последна публикация на Съдa на Европейския съюз в Официален вестник на Европейския съюз

         ОВ C 13, 15.1.2011 г.

      Предишни публикации

      ОВ C 346, 18.12.2010 г.

      ОВ C 328, 4.12.2010 г.

      ОВ C 317, 20.11.2010 г.

      ОВ C 301, 6.11.2010 г.

      ОВ C 288, 23.10.2010 г.

      ОВ C 274, 9.10.2010 г.

   Може да намерите тези текстове на:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Дело T-304/17: Жалба, подадена на 18 май 2017 г. — Sata/EUIPO — Zhejiang Rongpeng Air Tools (5000)

text:
               17.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 231/47

         Жалба, подадена на 18 май 2017 г. — Sata/EUIPO — Zhejiang Rongpeng Air Tools (5000)
   (Дело T-304/17)
   (2017/C 231/59)
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Sata GmbH & Co. KG (Корнвестхайм, Германия) (представител: M.-C. Simon, Rechtsanwältin)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Zhejiang Rongpeng Air Tools Co. Ltd (Пенджи Таун, Китай)

      Данни за производството пред EUIPO

      Притежател на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: Знакът „5000“ — марка на Европейския съюз № 12 333 555

      Производство пред EUIPO: производство по обявяване на недействителност

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 8 март 2017 г. по преписка R 655/2016-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

               —

               в случай на встъпване на другата страна в производството, да осъди другата страна да заплати съдебните разноски.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на член 75 от Регламент № 207/2009,

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 207/2009,

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009,

               —

               Нарушение на принципа на равно третиране и на принципа на добра администрация.


title: Дело T-328/11: Жалба, подадена на 21 юни 2011 г. — Leifheit/СХВП (EcoPerfect)

text:
               10.9.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/51

         Жалба, подадена на 21 юни 2011 г. — Leifheit/СХВП (EcoPerfect)
   (Дело T-328/11)
   2011/C 269/113
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Leifheit AG (Насау, Германия) (представител: G. Hasselblatt, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 31 март 2011 г. (преписка R 1658/2010-1) и да допусне публикацията в нейната цялост на марката на Общността „EcoPerfect“ (Заявка № 8 708 745),

               —

               да осъди СХВП да понесе направените от нея съдебни разноски и да заплати тези, направени от жалбоподателя.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „EcoPerfect“ за стоки от клас 21 — Заявка № 8 708 745

      Решение на проверителя: отказва регистрацията.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент № 207/2009, тъй като с оглед на стоките от клас 21 заявената марка на Общността „EcoPerfect“ не е нито описателна, нито е лишена от отличителен характер.


title: Дело T-437/05: Решение на Първоинстанционния съд от 9 септември 2009 г. — Brink's Security Luxembourg/Комисия (Обществени поръчки за услуги — Общностна процедура за възлагане на обществени поръчки — Охрана и наблюдение на сградите на Комисията в Люксембург — Отхвърляне на офертата на оферент — Равно третиране — Достъп до документи — Ефективна съдебна защита — Задължение за мотивиране — Прехвърляне на предприятие — Искане за обезщетение)

text:
               24.10.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 256/22

         Решение на Първоинстанционния съд от 9 септември 2009 г. — Brink's Security Luxembourg/Комисия
   (Дело T-437/05) (1)

   (Обществени поръчки за услуги - Общностна процедура за възлагане на обществени поръчки - Охрана и наблюдение на сградите на Комисията в Люксембург - Отхвърляне на офертата на оферент - Равно третиране - Достъп до документи - Ефективна съдебна защита - Задължение за мотивиране - Прехвърляне на предприятие - Искане за обезщетение)
   2009/C 256/39
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Brink's Security Luxembourg SA (Люксембург, Люксембург) (представители: C. Point и G. Dauphin, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: E. Manhaeve, M. Šimerdová и K. Mojzesowicz, подпомагани от J. Stuyck, avocat)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: G4S Security Services SA, по-рано Group 4 Falck — Société de surveillance et de securité SA (Люксембург, Люксембург) (представители: M. Molitor, P. Lopes Da Silva, N. Cambonie и N. Bogelmann, avocats)

      Предмет

   От една страна, искане за отмяна на решението на Комисията от 30 ноември 2005 г., с което се отхвърля офертата, подадена от жалбоподателя в рамките на процедурата за възлагане на обществена поръчка 16/2005/OIL (охрана и наблюдение на сградите), на решението на Комисията от 30 ноември 2005 г. за възлагане на поръчката на друг оферент, на твърдения мълчалив отказ на Комисията да оттегли двете си посочени по-горе решения, както и двете писма на Комисията от 7 и 14 декември 2005 г. в отговор на заявленията на жалбоподателя за предоставяне на информация и, от друга страна, искане за обезщетение, с което се цели поправяне на вредите, които жалбоподателят твърди, че е претърпял.

      Диспозитив

               1.

               Отменя Решение на Комисията от 14 декември 2005 година за отхвърляне на искането за съобщаване на състава на комисията за оценка по процедурата за възлагане на обществена поръчка 16/2005/OIL.

               2.

               Отхвърля жалбата за отмяна в останалата ѝ част.

               3.

               Отхвърля искането за обезщетение.

               4.

               Brink’s Security Luxembourg SA понася освен направените от него съдебни разноски и половината от направените от Комисията на европейските общности и от G4S Security Services SA съдебни разноски, включително и тези по обезпечителното производство.

               5.

               Комисията понася половината от наппавените от нея съдебни разноски.

               6.

               G4S Security Services понася половината от направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C48, 25.2.2006 г.


title: Дело F-72/08: Жалба, подадена на 25 август 2008 г. — Ketselidis/Комисия

text:
               25.10.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 272/51

         Жалба, подадена на 25 август 2008 г. — Ketselidis/Комисия
   (Дело F-72/08)
   (2008/C 272/99)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Michalis Ketselidis (Брюксел, Белгия) (представител: S. Pappas, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Предмет на производството
   Отмяната на мълчалив отказ на поисканото от жалбоподателя преразглеждане на изчислението на осигурителния стаж, който да се вземе предвид при трансфера на придобитите в Гърция пенсионни права към общностната схема.
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени мълчаливия отказ на поисканото от жалбоподателя преразглеждане на изчислението на осигурителния стаж, който да се вземе предвид при трансфера на придобитите в Гърция пенсионни права към общностната схема,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-123/12: Определение на председателя на четвърти състав на Съда от 10 юли 2013 г. (преюдициално запитване, отправено от Tribunalul Giurgiu — Румъния) — SC Volksbank România SA/Comisariatul Județean pentru Protecția Consumatorilor Giurgiu

text:
               19.10.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 304/8

         Определение на председателя на четвърти състав на Съда от 10 юли 2013 г. (преюдициално запитване, отправено от Tribunalul Giurgiu — Румъния) — SC Volksbank România SA/Comisariatul Județean pentru Protecția Consumatorilor Giurgiu
   (Дело C-123/12) (1)

   2013/C 304/15
   Език на производството: румънски
   Председателят на четвърти състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 151, 26.5.2012 г.


title: Дело T-97/15: Жалба, подадена на 26 февруари 2015 г. — Mozzetti/СХВП — di Lelio (ALFREDO'S GALLERY alla Scrofa Roma)

text:
               20.4.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 127/38

         Жалба, подадена на 26 февруари 2015 г. — Mozzetti/СХВП — di Lelio (ALFREDO'S GALLERY alla Scrofa Roma)
   (Дело T-97/15)
   (2015/C 127/51)
   Език на жалбата: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Mario Mozzetti (Рим, Италия) (представител: E. Montelione, avvocato)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Ines di Lelio (Рим, Италия)

      Данни за производството пред СХВП

      Заявител/Притежател на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: фигуративна марка на Общността със словните елементи „ALFREDO'S GALLERY alla Scrofa Roma“ — марка на Общността № 3 1 08  289

      Производство пред СХВП: производство по обявяване на недействителност

      Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на СХВП от 2 декември 2014 г. по преписка R 656/2014-1

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски, направени в производството пред Първоинстанционния съд на Европейските общности.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на член 50, параграф 1 и съответно на член 20, параграф 2 от Регламент № 2868/95;

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-301/12: Решение на Съда (втори състав) от 3 април 2014 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Stato — Италия) — Cascina Tre Pini s.s./Ministero dell'Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Regione Lombardia, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Consorzio Parco Lombardo della Valle del Ticino, Comune di Somma Lombardo (Преюдициално запитване — Околна среда — Опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна — Директива 92/43/ЕИО — Територии от значение за Общността — Преразглеждане на статута на такава територия в случай на замърсяване или на влошаване на състоянието на околната среда — Национално законодателство, което не предвижда възможност заинтересованите лица да поискат такова преразглеждане — Предоставяне на компетентните национални органи на дискреционно правомощие служебно да открият процедура за преразглеждане на посочения статут)

text:
               26.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 159/3

         Решение на Съда (втори състав) от 3 април 2014 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Stato — Италия) — Cascina Tre Pini s.s./Ministero dell'Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Regione Lombardia, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Consorzio Parco Lombardo della Valle del Ticino, Comune di Somma Lombardo
   (Дело C-301/12) (1)

   ((Преюдициално запитване - Околна среда - Опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна - Директива 92/43/ЕИО - Територии от значение за Общността - Преразглеждане на статута на такава територия в случай на замърсяване или на влошаване на състоянието на околната среда - Национално законодателство, което не предвижда възможност заинтересованите лица да поискат такова преразглеждане - Предоставяне на компетентните национални органи на дискреционно правомощие служебно да открият процедура за преразглеждане на посочения статут))
   2014/C 159/04
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Consiglio di Stato

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Cascina Tre Pini s.s.

      Ответници: Ministero dell'Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Regione Lombardia, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Consorzio Parco Lombardo della Valle del Ticino, Comune di Somma Lombardo

      Предмет

   Преюдициално запитване — Consiglio di Stato — Тълкуване на членове 9 и 10 от Директива 92/43/ЕИО на Съвета от 21 май 1992 година за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна (ОВ L 59, стр. 63; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 109) — Територии от значение за Общността (ТЗО) — Преразглеждане на статута на ТЗО в случай на замърсяване или на влошаване на състоянието на околната среда — Национално законодателство, което не предвижда възможност заинтересованите лица да поискат такова преразглеждане — Предоставяне на компетентните органи на дискреционно правомощие, що се отнася до служебното откриване на процедурата за преразглеждане на статута на ТЗО — Липса на периодично обсъждане на условията за преразглеждане на статута на ТЗО — Липса на задължение за информиране на заинтересованите лица за такава процедура

      Диспозитив

               1)

               Член 4, параграф 1 и членове 9 и 11 от Директива 92/43/ЕИО на Съвета от 21 май 1992 година за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна, изменена с Акта относно условията на присъединяването на Чешката република, Република Естония, Република Кипър, Република Латвия, Република Литва, Република Унгария, Република Малта, Република Полша, Република Словения и Словашката република и промените в учредителните договори на Европейския съюз, трябва да се тълкуват в смисъл, че когато са сезирани с искане, което е направено от собственика на парцел, част от територия, включена в списъка на териториите от значение за Общността, и в което се твърди, че е влошено екологичното състояние на тази територия, компетентните органи на държавите членки са длъжни да предложат на Европейската комисия да я декласифицира, стига основание на това искане да е обстоятелството, че макар разпоредбите на член 6, параграфи 2 — 4 от същата директива, с измененията, да са спазени, посочената територия повече изобщо не може да допринася за опазването на естествените местообитания и на дивата флора и фауна или за изграждането на мрежата „Натура 2000“.

               2)

               Член 4, параграф 1 и членове 9 и 11 от Директива 92/43, изменена с Акта относно условията на присъединяването на Чешката република, Република Естония, Република Кипър, Република Латвия, Република Литва, Република Унгария, Република Малта, Република Полша, Република Словения и Словашката република и промените в учредителните договори на Европейския съюз, трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат национална правна уредба, съгласно която правомощие да предлагат осъвременяването на списъка на териториите от значение за Общността имат само териториално-административните единици, но не и — дори субсидиарно, в случай на бездействие от тяхна страна — държавата, доколкото с това предоставяне на правомощия се гарантира, че предписанията на посочената директива се прилагат правилно.

      (1)  ОВ C 258, 25.8.2012 г.