title: Дело F-53/07: Жалба, подадена на 24 декември 2007 г. — Йорданова/Комисия

text:
               26.4.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 107/44

         Жалба, подадена на 24 декември 2007 г. — Йорданова/Комисия
   (Дело F-53/07)
   (2008/C 107/76)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Иванка Йорданова (Варна, България) (представител: Г. Керелов, адвокат)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Предмет и описание на спора
   Отмяна на Решение на конкурсната комисия по конкурс EPSO/AST/14/06 от 3 април 2007 г., с което е отказано жалбоподателката да бъде допусната до конкурса, и искане за поправяне на моралните и материални вреди.
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение на конкурсната комисия по конкурс EPSO/AST/14/06 от 3 април 2007 г., с което е отказано жалбоподателката да бъде допусната до този конкурс;

               —

               да се разпореди на ответника да заплати на жалбоподателката определено по справедливост обезщетение в размер на 28 718 евро за материалните и морални вреди, претърпени вследствие на незаконосъобразното решение на конкурсната комисия, ведно с лихви, считано от датата на подаване на жалбата;

               —

               да се осъди Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-8/15 P: Жалба, подадена на 12 януари 2015 г. от Ledra Advertising Ltd срещу определението, постановено от Общия съд (първи състав) на 10 ноември 2014 г. по дело T-289/13, Ledra Advertising Ltd/Комисия и Европейска централна банка

text:
               26.5.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/7

         Жалба, подадена на 12 януари 2015 г. от Ledra Advertising Ltd срещу определението, постановено от Общия съд (първи състав) на 10 ноември 2014 г. по дело T-289/13, Ledra Advertising Ltd/Комисия и Европейска централна банка
   (Дело C-8/15 P)
   (2015/C 171/11)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Ledra Advertising Ltd (представители: C. Paschalides, Solicitor, A. Paschalides, Δικηγόρος, и A. Riza QC)

      Други страни в производството: Европейска комисия и Европейска централна банка

      Искания на жалбоподателя

               —

               Жалбоподателят иска да се уважи жалбата, да се отхвърлят исканията на ответниците, които да бъдат осъдени да заплатят съдебните разноски в производството пред Съда и пред Общия съд, както и делото бъде разгледано по същество.

      Основания и основни доводи

               1.

               Общият съд е нарушил правото на ЕС със съображенията си по редица въпроси в обжалвания акт, а именно:

                           а)

                           Положението, че „функциите, предоставени на Комисията, […] в рамките на Договора за ЕМС, не съдържат същинско правомощие по приемане на решения и […] дейностите, извършвани от двете институции в рамките на същия договор, обвързват само ЕМС“ (1), е изтъкнато от Общия съд, без изобщо да съобрази въздействието на правното положение, което приема като допускане в точка 48, съгласно което Комисията „не е отстъпила ефективния контрол спрямо ролята си в процеса на приемане на решения по член 136, параграф 3 ДФЕС, в приложение на признатите ѝ в член 17 ДЕС правомощия да действа като институция на [Съюза], отговорна за осигуряване на съответствието с правото на Съюза [на актовете, сключени по силата на Договора за ЕМС]“;

                           б)

                           Твърди се, че в решение Pringle (2), на което се позовава Общият съд (3), е постановено, че докато дейностите на Комисията и ЕЦБ обвързват само ЕМС (4), все пак, включително (5) в т. 164 от решението по това дело, Съдът е отбелязал, че „задачите, възложени на Комисията с Договора за ЕМС, ѝ предоставят възможност, в съответствие с предвиденото в член 13, параграфи 3 и 4 от него, да следи за съответствието с правото на ЕС на сключените от ЕМС меморандуми за разбирателство“, а в т. 174, че „съгласно член 13, параграф 3 от този договор меморандумът за разбирателство, договорен с поискалата подкрепа за стабилност държава членка, трябва да е в пълно съответствие с правото на Съюза“.

                           в)

                           Положението, че „искане за обезщетение, насочено срещу Съюза и основавано само на неправомерността на действие или на поведение, което не е предприето от институция на Съюза или от нейни служители, трябва да бъде отхвърлено като недопустимо“ (6), е приложено, без да бъде обсъдено твърдението в репликата на жалбоподателя, че „[…] ЕЦБ [трябва да] е действала като [институция на ЕС], тъй като ЕМС не е можел законосъобразно да упражнява ефективен контрол върху правомощията за налагане на принудителни мерки съгласно правото на ЕС с оглед на допускане, приемане и/или изпълнение на искането, свързано с поставяне на задължително условие. Посочените правомощия за налагане на принудителни мерки са поверени изключително на ЕЦБ […] и съгласно правото на ЕС отказ от ефективен контрол върху тях не е възможен“.

                           г)

                           „[П]оведението, за което се твърди, че е в основата на претендираната вреда, е бездействие от страна на Комисията при подписването на меморандума за разбирателство. […] Меморандумът за разбирателство обаче е подписан след намаляването на стойността на депозита на жалбоподателя […]. Всъщност това намаляване настъпва с влизането в сила на [мярката от 29 март 2013 г.]. Ето защо не може да се приеме, че жалбоподателят е успял да докаже по достатъчно сигурен начин, че вредата, която смята, че е понесъл, действително е била причинена от твърдяното бездействие на Комисията“ (7). Горното положение не отчита твърдението на жалбоподателя, изложено в точка 41 от определението, а именно, че „[у]словията, с които е обвързан [ИФП], предоставена на [Република Кипър] на 26 април 2013 г., и начинът, по който Комисията и ЕЦБ изискват изпълнението им, са причинили на жалбоподателя вредите, за които той иска обезщетение на основание членове 268 [ДФЕС] и 340 ДФЕС“. Начинът, по който тези условия са наложени, включва бездействието на Комисията да гарантира, че наборът от условия е в съответствие с правото на ЕС, както и искането, свързано с поставяне на задължително условие, отправено от ЕЦБ, при неизпълнение на което би се преустановило предоставянето на евро ликвидности на Кипър, като и двете представляват продължителни действия/бездействия с начало 15 март 2013 г., приключили с изпълнението на набора от условия на 29 март 2013 г.

                           д)

                           Съдържанието на меморандума за разбирателство се оспорва поради това, че се отнася до предварително спазване на набор от условия, което няма как да не е било налице преди намаляването на депозита на жалбоподателя, а Общият съд не отчита това положение като неразделна част от наличието на поведение с определена насоченост.

                           е)

                           „В случаите, когато поведението, с което се твърди, че е причинена претендираната вреда, се състои в бездействие, е особено важно да е сигурно, че вредата действително е била причинена от твърдяното бездействие и не е можела да бъде причинена от поведение, различно от твърдяното срещу институцията ответник“: Portela/Комисия (8). С други думи, „дори ако“ (9) Комисията е действала в изпълнение на задължението си да осигури съответствието на условията с правото на ЕС, това би било без значение, тъй като „[м]еморандумът за разбирателство […] е подписан след намаляването на стойността на депозита на жалбоподателя в [BoC]“ (10). Отново Общият съд не обсъжда доводите, посочени от жалбоподателя: вж. по-специално букви г) и д) по-горе.

                           ж)

                           По-нататък, при условията на евентуалност, Общият съд допуска грешка при установяване на фактите, приемайки, че по всичките случаи меморандумът за разбирателство е бил подписан след намаляване на стойността на депозитите. Що се отнася до BoC, последното намаляване настъпва едва след подписването на меморандума за разбирателство на 26 април 2013 г., а именно в края на юни 2013 г.

               2.

               Ако Съдът приеме, че ответниците са били дееспособни в качеството си на институции на ЕС, по аргумент за по-силното основание следва, че определението на Общия съд по второто искане [за отмяна], разгледано в точки 5[6]—60 от него, следва да бъде отменено.

      (1)  В. т. 45 от определението.

      (2)  По дело C-370/12.

      (3)  Вж. т. 45 от определението.

      (4)  Вж. т. 45 от определението, постановено на 10 ноември 2014 г.

      (5)  Вж. също т. 112 и 163.

      (6)  Вж. т. 43 от определението и определение по дело C-520/12 P.

      (7)  Вж. т. 54 от определението.

      (8)  Вж. т. 80 от определение по дело T-137/07.

      (9)  Вж. решение Perillo/Комисия (T-7/96).

      (10)  Вж. т. 54 от определението.


title: Дело T-198/16: Жалба, подадена на 1 май 2016 г. — Fondo interbancario di tutela dei depositi/Комисия

text:
               20.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 222/33

         Жалба, подадена на 1 май 2016 г. — Fondo interbancario di tutela dei depositi/Комисия
   (Дело T-198/16)
   (2016/C 222/41)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Fondo interbancario di tutela dei depositi (Рим, Италия) (представители: M. Siragusa, G. Scassellati Sforzolini, G. Faella, avvocati)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение C (2015) 9526 окончателен на Европейската комисията от 23 декември 2015 година относно държавна помощ SA.39451 (2015/C) (ex 2015/NN);

               —

               при условията на евентуалност, да отмени решението в частта му относно установяването и квалификацията на елемента на помощ по мярка 3;

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски;

               —

               да разпореди каквато и друга мярка, включително за разследване, която сметне за подходяща.

      Основания и основни доводи

   Решението – предмет на настоящата жалба, е обжалвано и по съединени дела T-98/16, Италия/Комисия, и T-196/16, Banca Tercas/Комисия.
   Основанията и основните доводи са подобни на изтъкнатите по тези две дела.


title: Дело C-177/10: Преюдициално запитване, отправено от Juzgado de lo Contencioso-Administrativo n °12 de Sevilla (Испания) на 7 април 2010 г. — Francisco Javier Rosado Santana/Consejería de Justicia y Administración Pública de la Junta de Andalucía

text:
               3.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 179/16

         Преюдициално запитване, отправено от Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 12 de Sevilla (Испания) на 7 април 2010 г. — Francisco Javier Rosado Santana/Consejería de Justicia y Administración Pública de la Junta de Andalucía
   (Дело C-177/10)
   2010/C 179/27
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 12 de Sevilla

      Страни в главното производство

      Ищец: Francisco Javier Rosado Santana

      Ответник: Consejería de Justicia y Administración Pública de la Junta de Andalucía

      Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли Директива [99/70/ЕО (1) на Съвета от 28 юни 1999 година относно Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP)] да се тълкува в смисъл, че като се има предвид, че Конституционният съд на държава членка на Съюза се е произнесъл в смисъл, че е възможно установяването на различни права за назначените за определен и за неопределен срок държавни служители в тази държава членка да не противоречи на конституцията ѝ, това задължително предполага, че приложимостта на посочената общностна уредба е изключена в областта на публичната служба на държавата членка.

               2.

               Трябва ли посочената директива да се тълкува в смисъл, че не допуска национална юрисдикция да тълкува принципите на равно третиране и на недопускане на дискриминация по такъв начин, че общо да изключва прилагането им при съпоставянето на положението на назначените за определен и за неопределен срок държавни служители.

               3.

               Трябва ли [клауза 4 от директивата] да се тълкува в смисъл, че не допуска работата за определен срок да не се взема предвид като стаж при настъпване на условието за преминаване на постоянна длъжност и по-конкретно във връзка с възнаграждението, определянето на класа или развитието на кариерата на служителя.

               4.

               Задължава ли посочената клауза националната правна уредба да се тълкува така че при изчисляването на продължителността на работата не се изключва работата по временно правоотношение.

               5.

               Трябва ли посочената клауза да се тълкува в смисъл, че макар условията на обявата за заемане на длъжността да са били публикувани и да не са били обжалвани от заинтересованото лице националният съд е длъжен да разгледа дали не противоречат на общностната правна уредба и трябва ли в такъв случай той да не приложи такива условия или националната разпоредба, на която се основават, доколкото те противоречат на посочената клауза.

      (1)  ОВ L 175, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 129.


title: Дело F-101/12: Жалба, подадена на 24 септември 2012 г. — ZZ/Комисия

text:
               25.5.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 147/36

         Жалба, подадена на 24 септември 2012 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-101/12)
   2013/C 147/69
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представители: D. Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal и S. Orlandi, avocats)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на решението за оттегляне на приетото от жалбоподателя предложение за прехвърляне на пенсионните му права и за замяната му с друго предложение, в което изчисленията са направени въз основа на новите Общи правила за прилагане.

      Искания на жалбоподателя

               —

               Член 9 от общите правила за прилагане на член 11, параграф 2 от приложение VIII към Правилника да бъде обявен за недействителен,

               —

               да се отмени решението от 21 юни 2011 г., с което се отменя и заменя приетото на 28 юли 2010 г. предложение за прехвърляне на пенсионните права,

               —

               да се отмени решението от 21 юни 2011 г., с което пенсионните права на жалбоподателя се прехвърлят при прилагане на параметрите, посочени в общите правила от 3 март 2011 г. за прилагане на член 11, параграф 2 от приложение VIII към Правилника,

               —

               Комисията да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-393/12: Жалба, подадена на 4 септември 2012 г. — Tsujimoto/СХВП — Kenzo (KENZO)

text:
               17.11.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 355/32

         Жалба, подадена на 4 септември 2012 г. — Tsujimoto/СХВП — Kenzo (KENZO)
   (Дело T-393/12)
   2012/C 355/67
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Kenzo Tsujimoto (Осака, Япония) (представител: A. Wenninger-Lenz)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Kenzo SA (Париж, Франция)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 29 май 2012 г. по дело R 1659/2011-2 и

               —

               да се осъди ответникът да понесе съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „KENZO“ за стоки от клас 33 — заявка за марка на Общността № 6334544

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: марка на общността, регистрирана под № 720706 за словната марка „KENZO“ за стоки и услуги от класове 3, 18 и 25

      Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението.

      Решение на апелативния състав: отменя оспорваното решение и отхвърля заявката за марка на Общността в нейната цялост.

      Изложени правни основания:

               —

               нарушение на член 8, параграф 5 от Регламент № 40/94 на Съвета и

               —

               нарушение на членове 75 и 76 от Регламент № 40/94 на Съвета.


title: Дело T-223/06 P: Решение на Първоинстанционния съд от 23 май 2007 г. — Парламент/Eistrup ( Обжалване — Искова молба, подписана от адвокат посредством печат — Недопустимост на иска )

text:
               7.7.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 155/24

         Решение на Първоинстанционния съд от 23 май 2007 г. — Парламент/Eistrup
   (Дело T-223/06 P) (1)

   („Обжалване - Искова молба, подписана от адвокат посредством печат - Недопустимост на иска“)
   (2007/C 155/47)
   Език на производството: датски
   Страни

      Жалбоподател: Европейски парламент (представители: H. von Hertzen и L. Knudsen)

      Друга страна в производството: Ole Eistrup (Knebel, Дания) (представители: S. Hjelmborg и M. Honoré, avocats)
   Предмет
   Жалба, насочена срещу Определението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (втори състав) от 13 юли 2006 г. по дело Eistrup/Парламент (F-102/05, все още непубликувано в Receuil) и целяща отмяна на това опрeделение.
   Диспозитив

               1)

               Определението на Съда на публичната служба на Европейския съюз от 13 юли 2006 г. по делото Eistrup/Парламент (F 102/05, все още непубликувано в Receuil) се отменя.

               2)

               Искът, заведен от г-н Eistrup пред Съда на публичната служба по дело F-102/05, се отхвърля като недопустим.

               3)

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски, отнасящи се до първата инстанция и до обжалването.

      (1)  ОВ C 249, 14.10.2006 г.


title: Дело C-300/06: Решение на Съда (първи състав) от 6 декември 2007 г. (преюдициално запитване от Bundesverwaltungsgericht — Германия) — Ursula Voß/Land Berlin (Член 141 ЕО — Принцип на равно заплащане на мъжете и жените — Държавни служители — Полагане на извънреден труд — Непряка дискриминация на жени, назначени на непълно работно време)

text:
               26.1.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/9

         Решение на Съда (първи състав) от 6 декември 2007 г. (преюдициално запитване от Bundesverwaltungsgericht — Германия) — Ursula Voß/Land Berlin
   (Дело C-300/06) (1)

   (Член 141 ЕО - Принцип на равно заплащане на мъжете и жените - Държавни служители - Полагане на извънреден труд - Непряка дискриминация на жени, назначени на непълно работно време)
   (2008/C 22/16)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Bundesverwaltungsgericht
   Страни в главното производство

      Жалбоподател: Ursula Voß

      Ответник: Land Berlin
   Предмет
   Преюдициално запитване — Bundesverwaltungsgericht — Тълкуване на член 141 от Договора за ЕО — Национално законодателство, предвиждащо намаляване на възнаграждението за извънреден труд както по отношение на работещите на пълно работно време, така и спрямо тези, които работят на непълно работно време, в сравнение с възнаграждението, получавано за редовен труд — Възнаграждение на жена — преподавател, работеща като държавен служител на непълно работно време и полагаща освен това извънреден труд, което е по-ниско от възнаграждението, получавано за полагането на същия брой часове труд при работа на пълно работно време — Непряка дискриминация на работещи жени
   Диспозитив
   Член 141 ЕО трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба относно възнагражденията на държавните служители като разглежданата в главното производство, която от една страна определя като извънреден труд, положен от държавните служители, назначени на пълно работно време, както и от тези, назначени на непълно работно време, часовете, през които те са работили извън установеното за тях работно време, а от друга страна предвижда заплащане на часовете извънреден труд по ставка, която е по-ниска от почасовата ставка, прилагана за труда, положен в рамките на установеното за съответното лице работно време, така че държавните служители на непълно работно време получават по-ниско възнаграждение от тези на пълно работно време, що се отнася до часовете труд, който полагат извън установеното за тях работно време до достигане на броя часове, които трябва да отработи държавен служител на пълно работно време в рамките на работното си време, в случай че:

               —

               сред всички работещи, спрямо които се прилага разглежданата правна уредба, процентното съотношение на засегнатите работещи жени е значително по-голямо от това на засегнатите работещи мъже
               и

               —

               различното третиране не е обосновано от обективни фактори, които не са свързани с каквато и да било дискриминация, основана на пола.

      (1)  ОВ C 96, 22.4.2006 г.


title: Дело T-476/09: Решение на Общия съд от 28 юни 2011 г. — ATB Norte/СХВП — Bricocenter Italia (BRICO CENTER) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността „BRICO CENTER“ — По-ранни фигуративни марки на Общността „ATB CENTROS DE BRICOLAGE Brico Centro“ и „CENTROS DE BRICOLAGE BricoCentro“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               6.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 232/25

         Решение на Общия съд от 28 юни 2011 г. — ATB Norte/СХВП — Bricocenter Italia (BRICO CENTER)
   (Дело T-476/09) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „BRICO CENTER“ - По-ранни фигуративни марки на Общността „ATB CENTROS DE BRICOLAGE Brico Centro“ и „CENTROS DE BRICOLAGE BricoCentro“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2011/C 232/43
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: ATB Norte, SL (Burgos, Испания) (представители: първоначално P. López Ronda, G. Macias Bonilla, H. Curtis-Oliver и G. Marín Raigal, впоследствие F. Brandolini Kujman, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: O. Montalto и G. Mannucci)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Bricocenter Italia Srl (Rozzano, Италия) (представители: G. Ghidini, M. Mergati и C. Signorini, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 24 септември 2009 г. (преписка R 1006/2008-4) относно производство по възражение между ATB Norte, SL и Bricocenter Italia Srl.

      Диспозитив

               1.

               Отменя решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 24 септември 2009 г. (преписка R 1006/2008-4), доколкото с него се уважава жалбата на Bricocenter Italia Srl пред апелативния състав относно услугите „реклама“, „управление на търговски сделки“ и „търговска администрация“, посочени в заявката за марка на Общността.

               2.

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3.

               ATB Norte, SL, Bricocenter Italia и СХВП понасят направените от тях съдебни разноски в производството пред Общия съд.

      (1)  ОВ C 24, 30.1.2010 г.


title: Решение на Съда от 7 юни 2017 година по дело E-18/16 — Надзорен орган на ЕАСТ срещу Исландия (Неизпълнение на задължения от държава от ЕАСТ — Неприлагане — Регламент (ЕС) № 98/2013 относно предлагането на пазара и използването на прекурсори на взривни вещества)

text:
               28.9.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 321/11

         РЕШЕНИЕ НА СЪДА
   от 7 юни 2017 година
   по дело E-18/16
   Надзорен орган на ЕАСТ срещу Исландия

      (Неизпълнение на задължения от държава от ЕАСТ — Неприлагане — Регламент (ЕС) № 98/2013 относно предлагането на пазара и използването на прекурсори на взривни вещества)

   (2017/C 321/10)
   По дело E-18/16, Надзорен орган на ЕАСТ срещу Исландия — ИСК за постановяване, че Исландия не е приела необходимите мерки, за да включи акта, посочен в точка 12щщр от глава XV на приложение II към Споразумението за Европейското икономическо пространство (Регламент (ЕС) № 98/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 15 януари 2013 г. относно предлагането на пазара и използването на прекурсори на взривни вещества), адаптиран към Споразумението с Протокол 1 към него, във вътрешния си правен ред, както се изисква съгласно член 7 от Споразумението, Съдът в състав Carl Baudenbacher, председател, Per Christiansen (съдия-докладчик) и Benedikt Bogason (ad hoc), съдии, постанови на 7 юни 2017 г. решение, чийто диспозитив гласи:
   Съдът реши:

               1.

               Постановява, че Исландия не е приела необходимите мерки, за да включи акта, посочен в точка 12щщр от глава XV наприложение II към Споразумението за Европейското икономическо пространство (Регламент (ЕС) № 98/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 15 януари 2013 г. относно предлагането на пазара и използването на прекурсори на взривни вещества), адаптиран към Споразумението с Протокол 1 към него, във вътрешния си правен ред, както се изисква съгласно член 7 от Споразумението.

               2.

               Осъжда Исландия да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-289/16: Определение на Общия съд от 21 юни 2017 г. — Inox Mare/Комисия (Жалба за отмяна — Регламент (ЕС, Евратом) № 883/2013 — Външно разследване на OLAF — Доклад и препоръки — Необжалваеми актове — Недопустимост)

text:
               14.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/20

         Определение на Общия съд от 21 юни 2017 г. — Inox Mare/Комисия
   (Дело T-289/16) (1)

   ((Жалба за отмяна - Регламент (ЕС, Евратом) № 883/2013 - Външно разследване на OLAF - Доклад и препоръки - Необжалваеми актове - Недопустимост))
   (2017/C 269/29)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Inox Mare Srl (Римини, Италия) (представител: R. Holzeisen, адвокат)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално J. Baquero Cruz, D. Nardi и L. Grønfeldt, впоследствие J. Baquero Cruz и D. Nardi)

      Предмет

   Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на окончателния доклад на Европейската служба за борба с измамите (OLAF) във връзка с външно разследване OF/2013/0086/B1 [THOR(2015) 40189 от 26 ноември 2015 г.], на препоръката на генералния директор на OLAF във връзка с доклада [THOR(2015) 42057 от 9 декември 2015 г.] и на предварителните и тясно свързани актове на OLAF

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2)

               Inox Mare Srl понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 270, 25.7.2016 г.


title: Дело C-247/12: Решение на Съда (пети състав) от 18 април 2013 г. (преюдициално запитване от Върховен административен съд (България) — Мелиха Вели Мустафа/Директор на фонд „Гарантирани вземания на работниците и служителите“ към Националния осигурителен институт (Закрила на работниците и служителите в случай на неплатежоспособност на работодателя — Директива 80/987/ЕИО — Директива 2002/74/ЕО — Директива 2008/94/ЕО — Членове 2 и 3 — Задължение за гарантиране на вземанията на работниците и служителите — Възможност за ограничаване на гаранцията до вземания, които предхождат вписването в търговския регистър на решението за откриване на производство по несъстоятелност — Решение за откриване на производство по несъстоятелност — Последици — Продължаване на дейността на работодателя)

text:
               8.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 164/7

         Решение на Съда (пети състав) от 18 април 2013 г. (преюдициално запитване от Върховен административен съд (България) — Мелиха Вели Мустафа/Директор на фонд „Гарантирани вземания на работниците и служителите“ към Националния осигурителен институт
   (Дело C-247/12) (1)

   (Закрила на работниците и служителите в случай на неплатежоспособност на работодателя - Директива 80/987/ЕИО - Директива 2002/74/ЕО - Директива 2008/94/ЕО - Членове 2 и 3 - Задължение за гарантиране на вземанията на работниците и служителите - Възможност за ограничаване на гаранцията до вземания, които предхождат вписването в търговския регистър на решението за откриване на производство по несъстоятелност - Решение за откриване на производство по несъстоятелност - Последици - Продължаване на дейността на работодателя)
   2013/C 164/11
   Език на производството: български

      Запитваща юрисдикция

   Върховен административен съд

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Мелиха Вели Мустафа

      Ответник: Директор на фонд „Гарантирани вземания на работниците и служителите“ към Националния осигурителен институт

      Предмет

   Преюдициално запитване — Върховен административен съд — Тълкуване на член 2, параграф 1 от Директива 80/987/ЕИО на Съвета от 20 октомври 1980 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно закрилата на работниците и служителите в случай на неплатежоспособност на техния работодател (ОВ L 283, стр. 23; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 197), изменена с Директива 2002/74/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 септември 2002 година за изменение на Директива 80/987/ЕИО (ОВ L 270, стр. 10; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 149) — Задължение за държавите членки да гарантират не само вземанията на работниците за заплати, съществуващи към датата на откриване на производството по несъстоятелност на работодателя, но и вземанията, които могат да възникнат на всеки един от етапите в производството по несъстоятелност.

      Диспозитив

   Директива 2008/94/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 октомври 2008 година относно закрилата на работниците и служителите в случай на неплатежоспособност на техния работодател трябва да се тълкува в смисъл, че не задължава държавите членки да гарантират вземанията на работниците и служителите на всеки етап от производството по несъстоятелност на техния работодател. В частност тя допуска държавите членки да гарантират само вземанията на работниците и служителите, които са възникнали преди вписването в търговския регистър на решението за откриване на производството по несъстоятелност, макар това решение да не постановява прекратяването на дейността на работодателя.

      (1)  ОВ C 235, 4.8.2012 г.


title: Дело T-455/12: Жалба, подадена на 12 октомври 2012 г. — Zoo Sport/СХВП — K-2 (zoo sport)

text:
               22.12.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/25

         Жалба, подадена на 12 октомври 2012 г. — Zoo Sport/СХВП — K-2 (zoo sport)
   (Дело T-455/12)
   2012/C 399/48
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Zoo Sport Ltd (Лийдс, Обединено кралство) (представител: I. Rungg, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: K-2 Corp. (Сиатъл, Съединени щати)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да измени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 9 август 2012 г. по преписка R 1395/2011-4, така че изцяло да отхвърли възражението, и

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят.

      Марка на Общността, предмет на спора: черно-бяла фигуративна марка „zoo sport“ за стоки и услуги от класове 18, 25 и 35 — заявка за марка на Общността № 8909293.

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: словна марка на Общността „ZOOT“, регистрирана с № 5233119 за стоки от класове 9 и 25; черно-бяла фигуративна марка на Общността „SPORTS ZOOT SPORTS“, регистрирана с № 4719316 за стоки и услуги от класове 25, 35, 36 и 41.

      Решение на отдела по споровете: уважава възражението за част от посочените стоки и услуги.

      Решение на апелативния състав: частично отменя оспореното решение.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-603/13 P: Решение на Съда (пети състав) от 21 януари 2016 г. — Galp Energía España, SA, Petróleos de Portugal (Petrogal), SA, Galp Energia, SGPS, SA/Европейска комисия (Обжалване — Член 81 ЕО — Картели — Испански пазар на битум за пътни настилки — Разпределение на пазара и съгласуване на цените — Прекомерна продължителност на производството пред Общия съд — Член 261 ДФЕС — Регламент (ЕО) № 1/2003 — Член 31 — Правомощие за пълен съдебен контрол — Член 264 ДФЕС — Частична или пълна отмяна на решение на Комисията)

text:
               14.3.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 98/2

         Решение на Съда (пети състав) от 21 януари 2016 г. — Galp Energía España, SA, Petróleos de Portugal (Petrogal), SA, Galp Energia, SGPS, SA/Европейска комисия
   (Дело C-603/13 P) (1)

   ((Обжалване - Член 81 ЕО - Картели - Испански пазар на битум за пътни настилки - Разпределение на пазара и съгласуване на цените - Прекомерна продължителност на производството пред Общия съд - Член 261 ДФЕС - Регламент (ЕО) № 1/2003 - Член 31 - Правомощие за пълен съдебен контрол - Член 264 ДФЕС - Частична или пълна отмяна на решение на Комисията))
   (2016/C 098/02)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Galp Energía España, SA, Petróleos de Portugal (Petrogal), SA, Galp Energia, SGPS, SA (представители: M. Slotboom, advocaat, G. Gentil Anastácio, advogado)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: C. Urraca Caviedes и F. Castillo de la Torre, J. Rivas Andrés, адвокат, G. Eclair-Heath, solicitor)

      Диспозитив

               1)

               Отменя решение на Общия съд на Европейския съюз от 16 септември 2013 г. Galp Energía España и др./Комисия (T-462/07, EU:T:2013:459) в частта му, в която, в точка 3 от неговия диспозитив, е определен новият размер на глобите, наложени на GALP Energía España SA, Petróleos de Portugal SA и GALP Energía SGPS SA, като се взема предвид неправилната констатация на Общия съд в рамките на правомощието му за пълен съдебен контрол в мотивите на това съдебно решение, че GALP Energía España SA, Petróleos de Portugal SA и GALP Energía SGPS SA са знаели за участието на другите членове на картела в механизма за компенсация, че са могли също така да предвидят участието на последните в системата за надзор и че следователно носят отговорност за това.

               2)

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3)

               Определя размера на глобата, наложена солидарно на GALP Energía España SA и на Petróleos de Portugal SA в член 2 от Решение C(2007) 4441 окончателен на Комисията от 3 октомври 2007 година относно производство съгласно член 81 от Договора за ЕО (дело COMP/38.710 — Битум (Испания), на 7,7 милиона евро, от която сума GALP Energía SGPS SA носи солидарна отговорност в размер на 5,72 милиона евро.

               4)

               GALP Energía España SA, Petróleos de Portugal SA и GALP Energía SGPS SA понасят две трети от съдебните разноски на Европейската комисия и две трети от своите съдебни разноски, направени в производството по обжалване, както и своите съдебни разноски по първоинстанционното производство.

               5)

               Европейската комисия понася една трета от своите съдебни разноски и една трета от тези на GALP Energía España SA, Petróleos de Portugal SA и GALP Energía SGPS SA, свързани с производството по обжалване, както и своите съдебни разноски по първоинстанционното производство.

      (1)  ОВ C 24, 25.1.2014 г.


title: Дело T-121/15: Жалба, подадена на 6 март 2015 г. — Fortischem/Комисия

text:
               1.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 178/15

         Жалба, подадена на 6 март 2015 г. — Fortischem/Комисия
   (Дело T-121/15)
   (2015/C 178/17)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Fortischem a.s. (Новаки, Словакия) (представители: C. Arhold, P. Hodál и M. Staroň, lawyers)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени членове 1, 3, 4 и 5 от решението на Европейската комисия от 15 октомври 2014 г. относно държавна помощ SA.33797 (2013/C) (ex 2013/NN) (ex 2011/CP), приведена в действие от Словакия в полза на NCHZ,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага шест правни основания.

               1.

               Първо правно основание: нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС
               Жалбоподателят поддържа, че решението на Комисията, съгласно което обявяването на дружеството Novácke chemické závody, a.s., в несъстоятелност (наричано по-нататък „NCHZ“), за стратегическо дружество по смисъла на словашкия Закон от 5 ноември 2009 г. за някои стратегически мерки по отношение на стратегически важните дружества в несъстоятелност (наричан по-нататък „Законът“) съставлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС, е издадено в нарушение на този член, тъй като не е изпълнен фактическият състав на тази норма.
               Жалбоподателят твърди, че обявяването на дружеството за стратегическо не предполага прехвърляне на държавни ресурси, тъй като за държавата не се създава допълнителна тежест в сравнение с тази, която би била налице, ако се прилагаха общите правила за несъстоятелността. Не е налице и икономическо предимство за NCHZ, тъй като, първо, кредиторите при всички случаи биха предпочели то да продължи дейността си, а временната забрана на съкращенията е от полза само за държавата, но не и за дружеството. Второ, прилагането на Закона отговаря на критерия за оператора, действащ в условията на пазарна икономика, тъй като е икономически изгодно за публичните кредитори.
               Накрая, жалбоподателят поддържа, че дори ако Комисията е права и прилагането на Закона трябва да се смята за държавна помощ в полза на NCHZ, в решението на Комисията е допусната явна грешка в преценката, що се отнася до размера на държавната помощ.

               2.

               Второ правно основание: нарушение на задължението за провеждане на надлежна и безпристрастна проверка
               Жалбоподателят твърди, че Комисията е била длъжна, от една страна, да уведоми словашкото правителство за това, че смята представения от него последващ анализ за недостатъчно подробен, и от друга, да му укаже какви допълнителни данни или пояснения да ѝ предостави. Освен това жалбоподателят смята, че Комисията не е поискала данни за окончателните сметки, преди да вземе решение да изиска възстановяване.

               3.

               Трето правно основание: нарушение на член 296, втора алинея ДФЕС и на задължението за мотивиране
               Жалбоподателят поддържа, че Комисията не се е мотивирала по въпроса защо в този конкретен случай NCHZ е нямало да продължи дейността си, ако не се приложи Законът, нито е отговорила на довода на словашкото правителство относно икономическия интерес на публичните кредитори от продължаване на дейността му.

               4.

               Четвърто правно основание: нарушение на член 107, параграф 1 и член 108, параграф 2 ДФЕС, както и на член 14, параграф 1 от Регламента за прилагане, поради това че действието на решението за възстановяване е разширено, така че да се прилага спрямо жалбоподателя
               Жалбоподателят поддържа, че на него не е предоставяна държавна помощ, тъй като продажната цена е била пазарна. Според него съображенията и съмненията на Комисията по въпроса дали платената от Via Chem и впоследствие от Fortishem цена за активите на NCHZ отговаря на пазарните цени са неправилни по няколко причини. Първо, тъй като Комисията носи тежестта на доказване, не е достатъчно тя просто да изразява съмнения. Второ, тъй като продажбата е извършена в рамките на производство по несъстоятелност под контрола на съда по несъстоятелността и при условията на задължение да се действа в интерес на кредиторите на несъстоятелното дружество, може да се презюмира, че активите са били продадени на най-високата възможна цена. Трето, проведеният търг е бил публичен, прозрачен и безусловен, което е гарантирало постигането на най-високата пазарна цена. Възможността в офертите да се предлагат и допълнителни задължения, не се е отразила на продажната цена. Четвърто, ако се игнорира фактът, че условията на продажбата от Via Chem за Fortischem са ирелевантни поради пазарната цена на първата продажба, все пак цената, договорена между частни оператори, действащи в условията на пазарна икономика, трябва да се смята за пазарна дори и да не е проведен търг.
               Жалбоподателят също така твърди, че по две причини прехвърлянето на активите на NCHZ в полза на Via Chem и след това в полза на жалбоподателя очевидно не може да се разглежда като опит за заобикаляне на решението на Комисията за възстановяване на помощта. Първо, фактите са дотолкова различни от обстоятелствата в типичните случаи на заобикаляне, че дори Комисията признава, че няма данни за умишлено избягване на възстановяването. Второ, тя въпреки това стига до извода, че е налице икономическа приемственост, поради която има основание да разшири действието на решението за възстановяване, така че да се прилага и спрямо жалбоподателя. Изводът на Комисията обаче е резултат от неправилни съображения, възприети поради неправилно тълкуване на индивидуалните критерии, несъобразяване на правилата за тежестта на доказване и погрешно тълкуване на общото понятие за икономическа приемственост в случаите на държавна помощ.
               Накрая, жалбоподателят поддържа, че подходът на Комисията е икономически разрушителен и не е необходим от гледна точка на конкурентното право. Според жалбоподателя Комисията се опитва да установи нова, много по-строга практика, съгласно която обхватът на сделката ще е решаващият критерий, а продажната цена — най-многото второстепенен критерий, ако изобщо се взема предвид.

               5.

               Пето правно основание, посочено при условията на евентуалност: нарушение на член 107, параграф 1, член 108, параграф 2 ДФЕС и на член 14, параграф 1 от Регламента за прилагане поради неограничаване на действието на решението за възстановяване спрямо жалбоподателя до 60 % от твърдяната държавна помощ.

               6.

               Шесто правно основание: нарушение на член 296 ДФЕС поради непълнота на мотивите относно икономическата приемственост
               Жалбоподателят твърди, че видно от доводите му по първото основание, мотивите на Комисията не са достатъчни, за да може Общият съд да упражни контрол върху обжалваното решение, нито за да може жалбоподателят да разбере по какви съображения Комисията е стигнала до извода за икономическа приемственост.


title: Дело F-25/08: Жалба, подадена на 22 февруари 2008 г. — Valero Jordana/Комисия

text:
               9.5.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 116/34

         Жалба, подадена на 22 февруари 2008 г. — Valero Jordana/Комисия
   (Дело F-25/08)
   (2008/C 116/66)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Gregorio Valero Jordana (Bruxelles, Белгия) (представител: M. van der Woude, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Предмет и описание на спора
   Отмяна на решението от 17 април 2007 година, доколкото то не присъжда на жалбоподателя никаква допълнителна точка за предимство в рамките на процедурата за повишаване за 2003 година.
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението от 17 април 2007 година, доколкото то не присъжда на жалбоподателя никаква допълнителна точка за предимство в рамките на процедурата за повишаване за 2003 година;

               —

               да се осъди ответникът да заплати обезщетение от 5 000 евро;

               —

               да се осъди Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-414/09: Жалба, подадена на 14 октомври 2009 г. — Henkel/СХВП — JLO Holding (LIVE)

text:
               19.12.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 312/36

         Жалба, подадена на 14 октомври 2009 г. — Henkel/СХВП — JLO Holding (LIVE)
   (Дело T-414/09)
   2009/C 312/59
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Henkel AG & Co. KGaA (Дюселдорф, Германия) (представител: C. Milbradt, Rechtsanwältin)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: JLO Holding Company LLC (Санта Моника, Съединени американски щати)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 30 юли 2009 г. (преписка R 609/2008-1) в частта, с която е отменена марката на Общността № 984 245 („LIVE“) за стоки „сапуни, парфюмерия, средства за грижа за тялото и козметика“,

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: словната марка „LIVE“ за стоки от клас 3 (марка на Общността № 984 245)

      Притежател на марката на Общността: жалбоподателят

      Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: JLO Holding Company, LLC

      Решение на отдела по отмяна: частично отменя марката на Общността

      Решение на апелативния състав: частично отменя решението на отдела по отмяна и частично отменя марката на Общността

      Изложени правни основания: нарушение на член 51, параграф 1, буква а) във връзка с член 51, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 207/2009 (1), тъй като използването на марката, което е от естество да осигури запазване на правата върху марката, предмет на настоящото производство, е доказано и за вида стоки „сапуни, парфюмерия, средства за грижа за тялото и козметика“

      (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, 2009 г., стр. 1).


title: Дело F-18/12: Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 3 май 2016 г. — Aprili и Kilian/Комисия (Публична служба — Пенсии — Член 11, параграф 2 от приложение VIII към Правилника — Пенсионни права, придобити по национална пенсионна схема преди постъпване на служба в Съюза — Прехвърляне към пенсионната схема на Съюза — Прието от заинтересованото лице предложение за бонус към осигурителния стаж, направено от органа по назначаването или от органа, оправомощен да сключва договори за наемане на работа — Оттегляне на това предложение — Ново предложение за бонус към осигурителния стаж въз основа на нови общи разпоредби за прилагане — Възражение за недопустимост — Понятие за акт с неблагоприятни последици — Член 83 от Процедурния правилник)

text:
               20.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 222/40

         Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 3 май 2016 г. — Aprili и Kilian/Комисия
   (Дело F-18/12) (1)

   ((Публична служба - Пенсии - Член 11, параграф 2 от приложение VIII към Правилника - Пенсионни права, придобити по национална пенсионна схема преди постъпване на служба в Съюза - Прехвърляне към пенсионната схема на Съюза - Прието от заинтересованото лице предложение за бонус към осигурителния стаж, направено от органа по назначаването или от органа, оправомощен да сключва договори за наемане на работа - Оттегляне на това предложение - Ново предложение за бонус към осигурителния стаж въз основа на нови общи разпоредби за прилагане - Възражение за недопустимост - Понятие за акт с неблагоприятни последици - Член 83 от Процедурния правилник))
   (2016/C 222/52)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: Sophie Aprili (Pont-à-Celles, Белгия) и Karin Kilian (Брюксел, Белгия) (представители: първоначално D. de Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal и S. Orlandi, avocats, впоследствие D. de Abreu Caldas, J.-N. Louis и S. Orlandi, avocats, и накрая, J.-N. Louis, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално D. Martin и J. Baquero Cruz, впоследствие J. Currall и G. Gattinara, впоследствие M. G. Gattinara и накрая, G. Gattinara и F. Simonetti)

      Предмет

   Искане за отмяна на решенията за прехвърляне на пенсионни права, придобити преди постъпването на служба в Комисията, въз основа на предложеното от Службата за управление и плащане по индивидуални права (PMO) преизчисление.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2)

               Осъжда г-жа Sophie Aprili и г-жа Karin Kilian да понесат собствените си разноски и да заплатят направените от Европейска комисия разноски.

      (1)  ОВ C 138, 12.5.2012 г., стр. 34.


title: Дело C-246/09: Решение на Съда (втори състав) от 8 юли 2010 г. (преюдициално запитване от Landesarbeitsgericht Hamburg, Германия) — Susanne Bulicke/Deutsche Büro Service GmbH (Директива 2000/78/ЕО — Членове 8 и 9 — Национална процедура за осигуряване спазването на задълженията, произтичащи от Директивата — Срок за предприемане на действия — Принципи на равностойност и ефективност — Принцип на ненамаляване на предишното равнище на защита)

text:
               28.8.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 234/13

         Решение на Съда (втори състав) от 8 юли 2010 г. (преюдициално запитване от Landesarbeitsgericht Hamburg, Германия) — Susanne Bulicke/Deutsche Büro Service GmbH
   (Дело C-246/09) (1)

   (Директива 2000/78/ЕО - Членове 8 и 9 - Национална процедура за осигуряване спазването на задълженията, произтичащи от Директивата - Срок за предприемане на действия - Принципи на равностойност и ефективност - Принцип на ненамаляване на предишното равнище на защита)
   2010/C 234/19
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Landesarbeitsgericht Hamburg

      Страни в главното производство

      Ищец: Susanne Bulicke

      Ответник: Deutsche Büro Service GmbH

      Предмет

   Преюдициалното запитване — Landesarbeitsgericht Hamburg — Тълкуване на Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (ОВ L 303, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 7), както и на общи принципи на общностното право — Забрана за дискриминация, основана на възрастта, при наемане на работа — Национална правна уредба, която предвижда срок от два месеца, считано от отхвърлянето на кандидатурата или от узнаването за дискриминацията, за предявяване на искане за обезщетение или за претендиране на отговорност за вреди

      Диспозитив

               1.

               Първичното право на Съюза и член 9 от Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат национална процесуална правна норма, съгласно която лицето, което при наемане на работа е станало жертва на дискриминация, основана на възрастта, трябва в срок от два месеца да подаде до извършителя на дискриминацията жалба с искане за обезщетение на имуществените и неимуществени вреди, при условие че:

                           —

                           от една страна, този срок не е по-неблагоприятен от срока за сходни вътрешноправни искове или жалби в областта на трудовото право,

                           —

                           от друга страна, че определянето на момента, от който започва да тече срокът, не прави невъзможно или изключително трудно упражняването на правата, предоставени от Директивата.

                     Националният съд следва да провери дали тези две условия са изпълнени.

               2.

               Член 8 от Директива 2000/78 трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална процесуална правна норма, която е приета с оглед прилагане на Директивата и която води до изменение в предишна правна уредба, предвиждаща срок за предявяване на искане за обезщетение в случай на дискриминация, основана на пола.

      (1)  ОВ C 244, 10.10.2009 г.


title: Дело T-315/11: Определение на Общия съд от 24 май 2012 г. — Fortress Participations/СХВП — FIG и Fortress Investment Group (FORTRESS) (Марка на Общността — Производство за обявяване на недействителност — Оттегляне на искането за обявяване на недействителност — Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)

text:
               7.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 200/17

         Определение на Общия съд от 24 май 2012 г. — Fortress Participations/СХВП — FIG и Fortress Investment Group (FORTRESS)
   (Дело T-315/11) (1)

   (Марка на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Оттегляне на искането за обявяване на недействителност - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)
   2012/C 200/35
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Fortress Participations BV (Ротердам, Нидерландия) (представители: първоначално L. J. van de Braak, avocat, B. Ladas, solicitor, и S. Malynicz, barrister, впоследствие L. J. van de Braak, S. Malynicz, R. Black и V. Baxter, solicitors)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: V. Melgar)

      Други страни в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпили в производството пред Общия съд: FIG LLC (Ню Йорк, САЩ) и Fortress Investment Group (UK) Ltd (Лондон, Обединено кралство) (представители: адв. J. Gray и адв. R. Mallinson)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 8 март 2011 г. (преписка R 355/2009-2) относно производство за обявяване на недействителност между FIG LLC и Fortress Investment Group (UK), от една страна, и Fortress Participations BV, от друга страна

      Диспозитив

               1.

               Липсва основание за постановяване на съдебно решение по същество по настоящата жалба.

               2.

               Жалбоподателят понася направените от него съдебни разноски, както и тези, направени от ответника. Встъпилите страни понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 238, 13.8.2011 г.


title: Дело T-447/10: Решение на Общия съд от 17 октомври 2012 г. — Evropaïki Dynamiki/Съд (Обществени поръчки за услуги — Процедура за възлагане на обществени поръчки — Извършване на услуги за поддръжка, развитие и техническа помощ относно компютърни програми — Отхвърляне на офертите на жалбоподателя и възлагане на обществените поръчки на друг оферент — Критерии за подбор — Критерии за възлагане — Задължение за мотивиране — Извъндоговорна отговорност)

text:
               1.12.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 373/5

         Решение на Общия съд от 17 октомври 2012 г. — Evropaïki Dynamiki/Съд
   (Дело T-447/10) (1)

   (Обществени поръчки за услуги - Процедура за възлагане на обществени поръчки - Извършване на услуги за поддръжка, развитие и техническа помощ относно компютърни програми - Отхвърляне на офертите на жалбоподателя и възлагане на обществените поръчки на друг оферент - Критерии за подбор - Критерии за възлагане - Задължение за мотивиране - Извъндоговорна отговорност)
   2012/C 373/08
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Атина, Гърция) (представители: N. Korogiannakis и M. Dermitzakis, avocats)

      Ответник: Съд на Европейския съюз (представител: T. Lefèvre)

      Предмет

   От една страна, искане за отмяна на решението на Съда от 12 юли 2010 г., с което са отхвърлени офертите на жалбоподателя за партиди № 1 и 2 от обществена поръчка CJ 7/09 от 11 ноември 2009 г. за поддръжка, развитие и техническа помощ относно компютърни програми (ОВ 2009, S 217-312293), както и всички останали решения на Съда, свързани с него, включително решението да се възложат съответните обществени поръчки на определените за изпълнители оференти и, от друга страна, искане за обезщетение

      Диспозитив

               1.

               Отменя решението на Съда на Европейския съюз от 12 юли 2010 г. за отхвърляне на офертите, подадени от Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE, в рамките на процедура за възлагане на обществени поръчки CJ 7/09 от 11 ноември 2009 г. за поддръжка, развитие и техническа помощ относно компютърни програми и за възлагане на обществените поръчки на други оференти.

               2.

               Отхвърля жалбата в останалата част.

               3.

               Осъжда Съда да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 346, 18.12.2010 г.


title: Дело T-497/13: Жалба, подадена на 16 септември 2013 г. — Boston Scientific Neuromodulation/СХВП ( „PRECISION SPECTRA“ )

text:
               23.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 344/62

         Жалба, подадена на 16 септември 2013 г. — Boston Scientific Neuromodulation/СХВП („PRECISION SPECTRA“)
   (Дело T-497/13)
   2013/C 344/114
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Boston Scientific Neuromodulation Corp. (Валенсия, Съединени американски щати) (представители: P. Rath и W. Festl-Wietek, lawyers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на пети апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 17 май 2013 г., постановено по преписка R 2099/2012-5,

               —

               да обяви заявление за регистрация на марка на Общността 009725912 за годно за регистрация, и

               —

               да осъди ответника да заплати разноските в производството.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „PRECISION SPECTRA“ за стоки и услуги от класове 9 и 10 — заявление за регистрация на марка на Общността № 9 725 912.

      Решение на проверителя: отхвърля частично заявлението за регистрация на марка на Общността.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) и на член 65, параграф 2 от Регламента относно марката на Общността.


title: Дело C-75/11: Иск, предявен на 21 февруари 2011 г. — Европейска комисия/Република Австрия

text:
               30.4.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 130/13

         Иск, предявен на 21 февруари 2011 г. — Европейска комисия/Република Австрия
   (Дело C-75/11)
   2011/C 130/23
   Език на производството: немски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: V. Kreuschitz и Д. Русанов)

      Ответник: Република Австрия

      Искания на ищеца

   Ищецът моли Съда:

               —

               да установи, че като по принцип е предвидила намаление на цената за обществен транспорт само по отношение на студенти, за които се предоставят австрийски семейни помощи, Република Австрия не е изпълнила задълженията си по член 18 ДФЕС във връзка с членове 20 и 21 ДФЕС, както и по член 24 от Директива 2004/38/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки, за изменение на Регламент (ЕИО) № 1612/68 и отменяща Директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО.

               —

               да осъди Република Австрия да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Според Комисията гражданите на Съюза имат право да се придвижват свободно на територията на държавите членки, при спазване на ограниченията и изискванията, предвидени в Договорите и нормите за тяхното прилагане. Комисията счита, че когато гражданите на Съюза упражняват това право, те по принцип трябва да бъдат третирани по същия начин като гражданите на приемащата държава членка.
   Обвързването на спорното в случая намаление на цената за транспорт, предвидено за студентите, с получаването на семейни помощи в Австрия по естеството си засягало по-силно гражданите от останалите държави членки, отколкото австрийските граждани, и така нарушавало принципа на равно третиране на гражданите на Съюза и гражданите на страната.
   Обратно на становището на австрийското правителство, намалението на цената за транспорт не представлявало непарична облага, с която да се компенсират разходи на семейството, тъй като очевидно ставало въпрос за преференция, на която имат право само студентите, записани във висше училище.
   Според Комисията различното третиране на студентите, чиито родители нямат право на австрийски семейни помощи, също така не попада в приложното поле на дерогацията по член 24, параграф 2 от Директива 2004/38, по силата на която при определени обстоятелства приемащата държава членка може да откаже да предостави на студентите от други държави членки финансова помощ за издръжка за обучение под формата на стипендия или студентски заем.
   Комисията счита, че всяка дерогация на принципа на равно третиране трябва да се тълкува стеснително. Ето защо намалението на цената за транспорт, предвидено за студенти, не можело да представлява финансова помощ за издръжка за обучение под формата на стипендия или студентски заем. Следователно изключването на възможността студентите, чиито родители не получават австрийски семейни помощи, да ползват спорното в случая намаление на цената за транспорт, нарушавало правото на Съюза.

      (1)  ОВ L 158, стр. 77; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 56.


title: Дело T-406/11: Жалба, подадена на 29 юли 2011 г. — Prosegur Compañía de Seguridad/Комисия

text:
               24.9.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/40

         Жалба, подадена на 29 юли 2011 г. — Prosegur Compañía de Seguridad/Комисия
   (Дело T-406/11)
   2011/C 282/76
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Prosegur Compañía de Seguridad, S.A. (Мадрид, Испания) (представители: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro и M. Muñoz de Juan, abogados)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да приеме за допустимо и да уважи направеното искане за събиране на доказателства,

               —

               да приеме за допустими и да уважи основанията за отмяна, посочени в настоящата жалба,

               —

               да отмени член 1, параграф 1 от обжалваното решение, доколкото в него се обявява, че член 12, параграф 5 от Закона за корпоративното данъчно облагане (КТЗКДО) съдържа елементи на държавна помощ,

               —

               при условията на евентуалност, да отмени член 1, параграф 1 от обжалваното решение, доколкото в него се обявява, че член 12, параграф 5 от КТЗКДО съдържа елементи на държавна помощ, когато се прилага към придобивания на дялови участия, които предполагат поемане на контрол,

               —

               при условията на евентуалност спрямо предходното искане, да отмени член 4 от обжалваното решение, доколкото според него нареждането за възстановяване се прилага спрямо операции, осъществени преди публикуването в Официален вестник на Европейския съюз на окончателното решение, което е предмет на настоящата жалба,

               —

               при условията на евентуалност спрямо предходното искане, да отмени член 1, параграф 1 от обжалваното решение и субсидиарно — член 4 от обжалваното решение доколкото се отнася до сделки, осъществени в Аржентина, Перу и Колумбия,

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски в настоящото производство.

      Правни основания и основни доводи

   Настоящата жалба е насочена срещу Решение на Комисията C(2010) 9566 окончателен от 12 януари 2011 относно данъчната амортизация на предприятието при придобиване на значително участие в чуждестранно дружество.
   Правните основания и основните доводи са посочените по дело T-399/11, Banco de Santander и Santusa Holding/Комисия.


title: Дело T-616/13: Решение на Общия съд от 20 януари 2015 г. — Aic/СХВП — ACV Manufacturing (Вложки на топлообменници) (Промишлен дизайн на Общността — Производство за обявяване на недействителност — Регистриран промишлен дизайн на Общността, представляващ вложка на топлообменник — Основание за недействителност — Липса на видимост на компонента от съставен продукт — Член 4, параграф 2 и член 25, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 6/2002)

text:
               2.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 73/27

      Решение на Общия съд от 20 януари 2015 г. — Aic/СХВП — ACV Manufacturing (Вложки на топлообменници)
      (Дело T-616/13) (1)

      (Промишлен дизайн на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Регистриран промишлен дизайн на Общността, представляващ вложка на топлообменник - Основание за недействителност - Липса на видимост на компонента от съставен продукт - Член 4, параграф 2 и член 25, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 6/2002)
      (2015/C 073/35)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Aic S.A. (Гдиня, Полша) (представител: J. Radłowski, правен съветник)

         Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Folliard-Monguiral)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: ACV Manufacturing (Сенеф, Белгия)

         Предмет

      Жалба срещу решението на трети апелативен състав на СХВП от 10 септември 2013 г. (преписка R 293/2012-3) относно производство за обявяване на недействителност между ACV Manufacturing и Aic S.A.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Aic S.A. да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 24, 25.1.2014 г.


title: Дело T-49/12: Определение на Общия съд от 12 март 2013 г. — Lafarge/Комисия

text:
               18.5.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 141/26

         Определение на Общия съд от 12 март 2013 г. — Lafarge/Комисия
   (Дело T-49/12) (1)

   2013/C 141/49
   Език на производството: френски
   Председателят на седми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 109, 14.4.2012 г.


title: Дело T-6/11 P: Жалба, подадена на 5 януари 2011 г. от Европейската комисия срещу Решението на Съда на публичната служба от 28 октомври 2010 г. по дело F-9/09, Vicente Carbajosa и др./Комисия

text:
               5.3.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 72/24

         Жалба, подадена на 5 януари 2011 г. от Европейската комисия срещу Решението на Съда на публичната служба от 28 октомври 2010 г. по дело F-9/09, Vicente Carbajosa и др./Комисия
   (Дело T-6/11 P)
   2011/C 72/40
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Европейска комисия (представители: J. Currall и B. Eggers)

      Други страни в производството: Isabel Vicente Carbajosa (Брюксел, Белгия), Niina Lehtinen (Брюксел) и Myriam Menchen (Брюксел)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени Решение на Съда на публичната служба от 28 октомври 2010 г. по дело F-9/09, Vicente Carbajosa и др./Комисия,

               —

               да върне делото на Съда на публичната служба за ново разглеждане на посочените от жалбоподателите основания за отмяна,

               —

               да не се произнася по съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на исканията си жалбоподателят посочва две правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от нарушение на задължението за мотивиране, правото на защита и принципа на правната сигурност, доколкото Съдът на публичната служба уважава правно основание, което не е било въведено дори служебно по това дело, а е било посочено в производството по друго дело.

               2.

               Второто правно основание, посочено в условията на евентуалност, е изведено от нарушение на членове 1, 5 и 7 от приложение III към Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз и на решенията за създаване на Европейската служба за подбор на персонал (EPSO), както и от нарушение на задължението за мотивиране, доколкото Съдът на публичната служба неправилно приема, че EPSO няма компетентност да не включи заинтересованите лица в списъка на лицата, поканени да изпратят пълна кандидатура след етапа на предварителния подбор.


title: Дело C-426/05: Решение на Съда (втори състав) от 21 февруари 2008 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof) — Tele2 Telecommunication GmbH/Telekom-Control-Kommission (Електронни съобщения — Мрежи и услуги — Обща регулаторна рамка — Членове 4 и 16 от Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива) — Жалба — Административна процедура за анализ на пазара)

text:
               12.4.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 92/3

         Решение на Съда (втори състав) от 21 февруари 2008 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof) — Tele2 Telecommunication GmbH/Telekom-Control-Kommission
   (Дело C-426/05) (1)

   (Електронни съобщения - Мрежи и услуги - Обща регулаторна рамка - Членове 4 и 16 от Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива) - Жалба - Административна процедура за анализ на пазара)
   (2008/C 92/04)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Verwaltungsgerichtshof
   Страни в главното производство

      Жалбоподател: Tele2 Telecommunication GmbH

      Ответник: Telekom-Control-Kommission
   Предмет
   Преюдициално запитване — Verwaltungsgerichtshof — Тълкуване на член 4, параграф 1 и член 16, параграф 3 от Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги (Рамкова директива) (ОВ L 108, стр. 33; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 35, стр. 195) — Процедура за анализ на пазара — Понятие за „засегното“ лице („betroffen“) — Национално законодателство, което запазва качеството на страна в процедурата („Parteistellung“) единствено на адресата на решението за налагане, изменение или отмяна на специфичните регулаторни задължения, с изключение на конкурентните предприятия
   Диспозитив

               1)

               Понятието „засегнат“ потребител или предприятие по смисъла на член 4, параграф 1 от Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги (Рамкова директива), както и понятието „засегната“ страна по смисъла на член 16, параграф 3 от тази директива, трябва да се тълкуват като понятия, които може да се отнасят не само до предприятие със значителна пазарна сила (в миналото) на съответния пазар, което е обект и адресат на решение на националния регулаторен орган, взето в рамките на посочената в член 16 от същата директива процедура за анализ на пазара, но и до потребителите и конкурентните предприятия на това предприятие, които сами по себе си не са адресати на това решение, но чиито права то засяга по неблагоприятен начин.

               2)

               Разпоредба на националното право, която в рамките на извънсъдебна процедура за анализ на пазара признава качеството на страна само на предприятия със значителна пазарна сила (в миналото) на съответния пазар, по отношение на които са наложени, изменени или отменени специфични регулаторни задължения, по принцип не противоречи на член 4 от Рамковата директива. Препращащата юрисдикция е длъжна обаче да провери дали вътрешното процесуално право гарантира защитата на правата, които потребителите и конкурентните предприятия на предприятие със значителна пазарна сила (в миналото) на съответния пазар черпят от общностния правен ред, по начин, който не е по-неблагоприятен от начина за защита на сходни права от вътрешен характер и който не накърнява ефикасността на гарантираната в член 4 от Директива 2002/21 правна защита на посочените потребители и предприятия.

      (1)  ОВ C 22, 28.1.2006 г.


title: Съединени дела C-203/15 и C-698/15: Решение на Съда (голям състав) от 21 декември 2016 г. (преюдициално запитване от Kammarrätten i Stockholm, Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Обединено кралство, Швеция) — Tele2 Sverige AB/Post- och telestyrelsen (C-203/15), Secretary of State for the Home Department/Tom Watson, Peter Brice, Geoffrey Lewis (C-698/15) (Преюдициално запитване — Електронни съобщения — Обработка на лични данни — Поверителност на електронните съобщения — Защита — Директива 2002/58/ЕО — Членове 5, 6 и 9, както и член 15, параграф 1 — Харта на основните права на Европейския съюз — Членове 7, 8 и 11 и член 52, параграф 1 — Национална правна уредба — Доставчици на електронни съобщителни услуги — Задължение за общо и неизбирателно запазване на данни за трафика и на данни за местонахождението — Национални органи — Достъп до данните — Липса на предварителен контрол от юрисдикция или независим административен орган — Съвместимост с правото на Съюза)

text:
               20.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/11

         Решение на Съда (голям състав) от 21 декември 2016 г. (преюдициално запитване от Kammarrätten i Stockholm, Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Обединено кралство, Швеция) — Tele2 Sverige AB/Post- och telestyrelsen (C-203/15), Secretary of State for the Home Department/Tom Watson, Peter Brice, Geoffrey Lewis (C-698/15)
   (Съединени дела C-203/15 и C-698/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Електронни съобщения - Обработка на лични данни - Поверителност на електронните съобщения - Защита - Директива 2002/58/ЕО - Членове 5, 6 и 9, както и член 15, параграф 1 - Харта на основните права на Европейския съюз - Членове 7, 8 и 11 и член 52, параграф 1 - Национална правна уредба - Доставчици на електронни съобщителни услуги - Задължение за общо и неизбирателно запазване на данни за трафика и на данни за местонахождението - Национални органи - Достъп до данните - Липса на предварителен контрол от юрисдикция или независим административен орган - Съвместимост с правото на Съюза))
   (2017/C 053/13)
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   Kammarrätten i Stockholm, Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Tele2 Sverige AB (C-203/15), Secretary of State for the Home Department (C-698/15)

      Ответници: Post- och telestyrelsen (C-203/15), Tom Watson, Peter Brice, Geoffrey Lewis (C-698/15)

      в присъствието на: Open Rights Group, Privacy International, The Law Society of England and Wales

      Диспозитив

               1)

               Член 15, параграф 1 от Директива 2002/58/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 юли 2002 година относно обработката на лични данни и защита на правото на неприкосновеност на личния живот в сектора на електронните комуникации (Директива за правото на неприкосновеност на личния живот и електронни комуникации), изменена с Директива 2009/136/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 25 ноември 2009 година във връзка с членове 7, 8 и 11 и член 52, параграф 1 от Хартата на основните права на Европейския съюз трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба, която за целите на борбата с престъпността предвижда общо и неизбирателно запазване на всички данни за трафик и данни за местонахождение на всички абонати и регистрирани ползватели на всички електронни съобщителни средства.

               2)

               Член 15, параграф 1 от Директива 2002/58, изменена с Директива 2009/136, във връзка с членове 7, 8 и 11 и член 52, параграф 1 от Хартата на основните права трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба, която регламентира защитата и сигурността на данни за трафик и на данни за местонахождение, и по-специално достъпа на компетентни национални органи до запазените данни, като в рамките на борбата с престъпността не ограничава този достъп само до целите за борба с тежката престъпност, не го подчинява на предварителен контрол от юрисдикция или от независима административна структура и не изисква разглежданите данни да се запазват на територията на Съюза.

               3)

               Вторият въпрос на Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Апелативен съд (Англия и Уелс) (гражданско отделение), Обединено кралство) е недопустим.

      (1)  ОВ C 221 от 6.7.2015 г.

      ОВ C 98 от 14.3.2016 г.


title: Дело T-246/10: Решение на Общия съд от 6 октомври 2011 г. — Industrias Francisco Ivars/СХВП Motive (Скоростни регулатори) (Промишлен дизайн на Общността — Производство по обявяване на недействителност — Регистриран промишлен дизайн на Общността, представляващ скоростен регулатор — Предходен промишлен дизайн на Общността — Основание за обявяване на недействителност — Липса на оригиналност — Липса на различно цялостно впечатление — Член 6 и член 25, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 6/2002)

text:
               19.11.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 340/19

         Решение на Общия съд от 6 октомври 2011 г. — Industrias Francisco Ivars/СХВП Motive (Скоростни регулатори)
   (Дело T-246/10) (1)

   (Промишлен дизайн на Общността - Производство по обявяване на недействителност - Регистриран промишлен дизайн на Общността, представляващ скоростен регулатор - Предходен промишлен дизайн на Общността - Основание за обявяване на недействителност - Липса на оригиналност - Липса на различно цялостно впечатление - Член 6 и член 25, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 6/2002)
   2011/C 340/37
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Industrias Francisco Ivars, SL (Xeraco, Испания) (представители: E. Caballero Oliver и A. Sanz-Bermell y Martínez, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: J. Crespo Carrillo)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Motive Srl (Montirone, Италия) (представители: I. Valdelomar Serrano и J. Mora Granell, avocats)

      Предмет

   Жалба за отмяна на решението на трети апелативен състав на СХВП от 16 март 2010 г. по преписка R 1337/2008-3, свързано с производство по обявяване на недействителност между Motive Srl и Industrias Francisco Ivars, SL.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Industrias Francisco Ivars, SL да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 195, 17.7.2010 г.


title: Дело F-40/11: Жалба, подадена на 5 април 2011 г. —ZZ/Комисия

text:
               25.6.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 186/34

         Жалба, подадена на 5 април 2011 г. —ZZ/Комисия
   (Дело F-40/11)
   2011/C 186/63
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател:: ZZ (Tricase, Италия) (представител: G. Cipressa, avvocato)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на решението, с което се определят престациите, на които има право жалбоподателя, поради трайната частична инвалидност, от която е засегнат

      Искания на жалбоподателя

               —

                  доколкото е необходимо, да се отмени — в частта, в която се приема, че на жалбопотаделя трябва да бъде заплатена сумата от 10 682,29 EUR, което в действителност е направено — проекта за решение от 2 юни 2010 г., съставен от ответника и свързан с признатите на жалбоподателя на основание член 73 от Правилника за длъжностните лица гаранции във връзка с претърпян от него инцидент на 17 юни 2005 г.,

               —

               да се отмени — в частта, в която се приема, че на жалбоподателя трябва да бъде заплатена сумата от 10 682,29 EUR, което в действителност е направено — решението, в което се превръща проекта за решение от 2 юни 2010 г. с изтичането на законния срок за уведомяване на жалбоподателя за проекта за решение, без последният да е сезирал медицинската комисия,

               —

                  доколкото е необходимо, да се отмени актът, с който се отхвърля административната жалба от 26 август 2010 г.,

               —

               да се осъди Европейската комисия да заплати незабавно на жалбоподателя положителната разлика между сумата, която е следвало да му бъде заплатена на основание член 73 от Правилника за длъжностните лица във връзка с претърпения инцидент, и сумата от 10 682,29 EUR, която вече му е заплатена, ведно с лихвите върху посочената разлика в размер на 10 % годишно с годишна капитализация, считано от 24 август 2010 г.,

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.


title: Дело F-30/15: Определение на Съда на публичната служба от 17 декември 2015 г. — Diamantopoulos/ЕСВД

text:
               8.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 48/102

         Определение на Съда на публичната служба от 17 декември 2015 г. — Diamantopoulos/ЕСВД
   (Дело F-30/15) (1)

   (2016/C 048/119)
   Език на производството: френски
   Председателят на трети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 146, 4.5.2015 г., стр. 50.


title: Дело T-492/14: Определение на Общия съд от 5 януари 2015 г.  — La Perla/СХВП — Alva Management (LA PERLA) (Марка на Общността — Възражение — Оттегляне на възражението — Липса на основание за произнасяне)

text:
               16.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 89/26

         Определение на Общия съд от 5 януари 2015 г. — La Perla/СХВП — Alva Management (LA PERLA)
   (Дело T-492/14) (1)

   ((Марка на Общността - Възражение - Оттегляне на възражението - Липса на основание за произнасяне))
   (2015/C 089/32)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: La Perla sp. z o.o. (Варшава, Полша) (представител: M. Siciarek, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: I. Harrington)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Alva Management GmbH (Icking, Германия) (представител: B. Hanika, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 28 април 2014 г. (преписка R 626/2013-4) във връзка с процедура по възражение между Alva Management GmbH и La Perla sp. z o.o.

      Диспозитив

               1)

               Лисва основание за произнасяне по жалбата.

               2)

               Осъжда жалбоподателя и встъпилата страна да понесат собствените си разноски и всеки от тях да заплати половината от направените от ответника разноски.

      (1)  ОВ C 282, 25.8.2014 г.


title: Дело T-18/13: Жалба, подадена на 11 януари 2013 г. — Łaszkiewicz/СХВП — CABLES Y ESLINGAS (PROTEKT)

text:
               13.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 108/28

         Жалба, подадена на 11 януари 2013 г. — Łaszkiewicz/СХВП — CABLES Y ESLINGAS (PROTEKT)
   (Дело T-18/13)
   2013/C 108/73
   Език на жалбата: полски

      Страни

      Жалбоподател: Grzegorz Łaszkiewicz (Лодз, Полша) (представител: Rechtsanwältin [radca prawny] J. Gwiazdowska)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: CABLES Y ESLINGAS, S.A. (Cerdanyola del Valles, Барселона, Испания)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 24 октомври 2012 г. по преписка R 701/2011-4 в неговата цялост,

               —

               да постанови окончателно решение — доколкото развитието на производството го позволява — като допусне заявка № 8478331 за регистрация на марка на Общността,

               —

               при условията на евентуалност — доколкото развитието на производството го позволява — да върне делото за ново разглеждане от четвърти апелативен състав съгласно посочените от Съда задължителни критерии,

               —

               да осъди Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) да заплати съдебните разноски, включително разноските, възникнали за жалбоподателя в производството пред апелативния състав и пред отдела по споровете на Службата за хармонизация във вътрешния пазар,

               —

               да събере посочените в жалбата доказателства,

               —

               да проведе производството писмено с език на производството полски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят.

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка със словния елемент „protekt“ за стоки от класове 6, 7, 9, 22 и 25 — заявка № 008478331.

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: CABLES Y ESLINGAS, S.A.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: регистрираните в Испания словни марки „PROTEK“ за стоки от класове 6 и 9.

      Решение на отдела по споровете: уважава възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания:

               —

               нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009,

               —

               нарушение на принципа за законосъобразност, inter alia нарушение на член 3, параграф 1, букви а)—г) от Директива 2008/95,

               —

               нарушение на член 75 и член 76 от Регламент № 207/2009, както и на правило 50 и правило 52 от Регламент № 2868/95 на Комисията.


title: Дело T-730/15 P: Жалба, подадена на 18 декември 2015 г. от DI срещу определението на Съда на публичната служба от 15 октомври 2015 г. по дело F-113/13, DI/EASO

text:
               14.3.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 98/46

         Жалба, подадена на 18 декември 2015 г. от DI срещу определението на Съда на публичната служба от 15 октомври 2015 г. по дело F-113/13, DI/EASO
   (Дело T-730/15 P)
   (2016/C 098/61)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: DI (Букурещ, Румъния) (представители: I. Vlaic и G. Iliescu, адвокати)

      Друга страна в производството: European Asylum Support Office (EASO)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени изцяло определението на Съда на публичната служба от 15 октомври 2015 г. по дело F-113/13, DI/EASO;

               —

               да уважи настоящата жалба;

               —

               да отмени решението на EASO за уволнение на жалбоподателя и въз основа на това да задължи EASO да заличи всички правни последици от посоченото решение и съответно да възстанови фактическото положение;

               —

               да задължи EASO да заплати на жалбоподателя сумата от 90 000 EUR като обезщетение за нанесените имуществени вреди и сумата от 500 000 EUR за нанесените неимуществени вреди; и

               —

               да задължи EASO да заплати всички съдебни разноски на жалбоподателя за правна защита пред Съда на публичната служба по дело F-113/13 и в настоящото производство по обжалване.

      Основания и основни доводи

   Жалбоподателят излага три основания в подкрепа на жалбата си.

               1.

               В рамките на първото основание жалбоподателят твърди, че жалбата му до Съда на публичната служба била допустима и обоснована предвид съответствието между основанията, доводите и фактите, посочени в подадената в хода на административното производство жалба, и тези, които били подробно изложени пред Съда на публичната служба.

               2.

               Второто основание е изведено от нарушаване на принципа на достъп до справедлив процес и липса на обективен анализ в досъдебната фаза. Подадената от жалбоподателя жалба в хода на административното производство била отхвърлена от същото лице, което в началото решило да уволни жалбоподателя.

               3.

               Третото основание е изведено от нарушаване на принципа на равно третиране от страна на Съда на публичната служба.


title: Дело C-83/11: Преюдициално запитване, отправено от Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London (Обединеното кралство) на 22 февруари 2011 г. — Secretary of State for the Home Department/Muhammad Sazzadur Rahman, Fazly Rabby Islam, Mohibullah Rahman

text:
               14.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 145/9

         Преюдициално запитване, отправено от Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London (Обединеното кралство) на 22 февруари 2011 г. — Secretary of State for the Home Department/Muhammad Sazzadur Rahman, Fazly Rabby Islam, Mohibullah Rahman
   (Дело C-83/11)
   2011/C 145/12
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Secretary of State for the Home Department

      Ответници: Muhammad Sazzadur Rahman, Fazly Rabby Islam, Mohibullah Rahman

      Преюдициални въпроси

               1.

               Предвижда ли член 3, параграф 2 от Директива 2004/38/ЕО (1) изискване държавата членка да приеме законова разпоредба за улесняване на влизането и пребиваването в държава членка на другите членове на семейството, които не са граждани на Европейския съюз и отговарят на изискванията по член 10, параграф 2?

               2.

               Могат ли другите членове на семейството, посочени в първия въпрос, да се позовават на пряката приложимост на член 3, параграф 2 от Директива 2004/38/ЕО, в случай че не отговарят на изискванията, предвидени в националните законови разпоредби?

               3.

               Дали в категорията на другите членове на семейството, уредена в член 3, параграф 2 и член 10, параграф 2 от Директива 2004/38/ЕО, попадат само лицата, които са пребивавали в същата страна като гражданина на Съюза и неговия/неговата съпруг/а преди гражданинът на Съюза да се премести в приемащата държава?

               4.

               Трябва ли посочената в член 3, параграф 2 от Директива 2004/38/ЕО издръжка, на която другите членове на семейството се позовават, за да си осигурят разрешение за влизане на територията на приемащата държава, да е била налице малко преди гражданинът на Съюза да се премести в приемащата държава?

               5.

               Може ли държавата членка да предвиди за другите членове на семейството особени изисквания относно естеството или периода на посочената в член 3, параграф 2 от Директива 2004/38/ЕО издръжка, за да се избегне такава издръжка, която е привидна или ненужна, да позволи на чужди граждани да бъдат допуснати до или да продължат да пребивават на територията на държавата членка?

               6.

               Трябва ли издръжката, на която се позовават другите членове на семейството, за да бъдат допуснати до територията на държавата членка, да е налице в приемащата държава за определен или за неопределен период от време, за да може да се издаде или поднови карта за пребиваване съгласно член 10 от Директива 2004/38/ЕО, и при утвърдителен отговор, как трябва да се докаже наличието на такава издръжка?

      (1)  Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки, за изменение на Регламент (ЕИО) № 1612/68 и отменяща Директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО (ОВ L 158, стр. 77; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 56).


title: Дело F-41/05: Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 30 септември 2010 г. — Jacobs/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Назначаване — Кандидати, включени в списък с резерви преди влизането в сила на новия правилник — Класиране в степен съгласно новите по-неблагоприятни правила — Член 12, параграф 3 от приложение XIII към Правилника)

text:
               4.12.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 328/59

         Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 30 септември 2010 г. — Jacobs/Комисия
   (Дело F-41/05) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Назначаване - Кандидати, включени в списък с резерви преди влизането в сила на новия правилник - Класиране в степен съгласно новите по-неблагоприятни правила - Член 12, параграф 3 от приложение XIII към Правилника)
   2010/C 328/93
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Kurt Jacobs (Bruges, Белгия) (представител: L. Vogel, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: H. Krämer и K. Herrmann)

      Предмет

   От една страна, искане за отмяна на решението на Комисията за класиране на жалбоподателя, включен в списък с резерви преди влизането в сила на новия правилник, съгласно новите по-неблагоприятни правила на този правилник (член 12 от приложение XIII към Регламент (ЕО, Евратом) № 723/2004 за изменение на правилника за длъжностните лица) и, от друга страна, искане за обезщетение за вреди.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 205, 20.8.2005 г., стр. 26 (дело, първоначално образувано пред Първоинстанционния съд на Европейските общности под номер T-220/05 и препратено на Съда на публичната служба на Европейския съюз с определение от 15 декември 2005 г.).


title: Съединени дела F-72/12 и F-10/13: Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 21 ноември 2013 г. — Roulet/Комисия (Публична служба — Възнаграждение — Член 66 от Правилника — Бивш срочно нает служител със степен AD 12 — Назначаване като длъжностно лице със степен AD 6 — Изплащане на възнаграждението, равно на това на длъжностно лице със степен AD 12 — Явна грешка — Възстановяване на неоснователно платени суми по силата на член 85 от Правилника)

text:
               8.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 71/33

      Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 21 ноември 2013 г. — Roulet/Комисия
      (Съединени дела F-72/12 и F-10/13) (1)

      (Публична служба - Възнаграждение - Член 66 от Правилника - Бивш срочно нает служител със степен AD 12 - Назначаване като длъжностно лице със степен AD 6 - Изплащане на възнаграждението, равно на това на длъжностно лице със степен AD 12 - Явна грешка - Възстановяване на неоснователно платени суми по силата на член 85 от Правилника)
      (2014/C 71/63)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Josiane Roulet (Ottignies, Белгия) (представители: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal и D. Abreu Caldas, avocats)

         Ответник: Европейска комисия (представители: MM. G. Gattinara и D. Martin)

         Предмет

      От една страна, искане за отмяна на решението, с което се отхвърля искането за обезщетение, подадено от жалбоподателката въз основа на член 90, параграф 1 от Правилника поради грешките, допуснати при определянето на нейните права при постъпването ѝ на служба и за закъснението при поправянето на тези грешки. От друга страна, искане за отмяна на решението на Комисията относно възстановяване на сумата на възнаграждението на жалбоподателката, бивш срочно нает служител със степен A4 (AD12), а след това длъжностно лице със степен AD6, на основание член 85 от Правилника.

         Диспозитив

                  1.

                  Отхвърля жалбите по съединени дела F-72/12 и F-10/13.

                  2.

                  Г-жа Roulet понася направените от нея съдебни разноски и се осъжда да понесе съдебните разноски на Европейската комисия.

         (1)  ОВ C 258, 25.8.2012 г., стр. 29; ОВ C 108, 13.4.2013 г., стр. 39.