title: Дело T-196/15 P: Жалба, подадена на 24 ноември 2016 г. от Valéria Anna Gyarmathy срещу решението, постановено на 5 март 2015 г. от Съда на публичната служба по дело F-97/13, Gyarmathy/FRA

text:
               20.3.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 86/28

         Жалба, подадена на 24 ноември 2016 г. от Valéria Anna Gyarmathy срещу решението, постановено на 5 март 2015 г. от Съда на публичната служба по дело F-97/13, Gyarmathy/FRA
   (Дело T-196/15 P)
   (2017/C 086/37)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Valéria Anna Gyarmathy (Györ, Унгария) (представител: A. Cech, lawyer)

      Друга страна в производството: Агенция на Европейския съюз за основните права (FRA)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени изцяло обжалваното решение и да уважи изцяло искането в жалбата пред първата инстанция,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Жалбоподателят излага пет основания в подкрепа на жалбата си.

               1.

               Първото основание е изопачаване на доказателствата и съществена неточност при фактическите преценки на Съда на публичната служба по въпроса за нарушаването на условията на обявата за свободно работно място.

               2.

               Второто основание е непосочване от страна на Съда на публичната служба, в противоречие с правото на жалбоподателя на справедлив съдебен процес съгласно член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз и член 6, параграф 1 от Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи, на надлежни мотиви на решението му по въпроса, възникващ в процеса на подбор.

               3.

               Третото основание е неприемане от страна на Съда на публичната служба на по-нататъшни процесуални мерки, които да позволят на жалбоподателя да обоснове оплакването си за липса на безпристрастност, обективност или независимост в процеса на подбор.

               4.

               Четвъртото основание е грешка в правото, допусната от страна на Съда на публичната служба, поради това, че е обявил за недопустимо правното основание на жалбоподателя пред първата инстанция, свързано със заемането на въпросната длъжност, тъй като не е било повдигнато в досъдебното производство.

               5.

               Петото основание е грешка в правото, допусната от Съда на публичната служба, поради това, че е обявил за недопустимо правното основание на жалбоподателя пред първата инстанция, свързано с нередовен състав на комисията за подбор и нарушаване на принципа на недискриминация въз основа на пола, тъй като не е било повдигнато в досъдебното производство и не е било тясно свързано с основанията в жалбата (правило за съответствие).


title: Дело C-675/16 P: Жалба, подадена на 29 декември 2016 г. от Guccio Gucci SpA срещу решението на Общия съд (трети състав), постановено на 11 октомври 2016 г. по дело T-461/15 — Guccio Gucci SpA/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост

text:
               8.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 144/16

         Жалба, подадена на 29 декември 2016 г. от Guccio Gucci SpA срещу решението на Общия съд (трети състав), постановено на 11 октомври 2016 г. по дело T-461/15 — Guccio Gucci SpA/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост
   (Дело C-675/16 P)
   (2017/C 144/21)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Guccio Gucci SpA (представители: V. Volpi, P. Roncaglia, F. Rossi, N. Parrotta, avvocati)

      Други страна в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO), Guess? IP Holder LP

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Съда:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO да заплати разноските, направени от жалбоподателя в хода на производствата,

               —

               да осъди Guess да заплати разноските, направени от жалбоподателя в хода на производствата.

      Основания и основни доводи

               1.

               С настоящата жалба Guccio Gucci S.p.A. (наричано по-нататък „Gucci“ или „жалбоподателят“) иска от Съда на Европейския съюз да отмени решението на Общия съд на Европейския съюз (трети състав) по дело T-461/15 (наричано по-нататък „обжалваното решение“), с което Общият съд отхвърля жалбата на Gucci срещу решението на четвърти апелативен състав от 27 май 2015 г. по преписка R 2049/2014-44, потвърждаващо решението на отдела по отмяна от 31 юли 2014 г. за отхвърляне на искането за обявяване на недействителност на регистрация на марка на Европейския съюз № 5538012 за класове 3, 9, 14, 16, 18, 25 и 35 (наричана по-нататък „спорната марка“) „Guess? IP Holder L.P.“ (наричана по-нататък „Guess“).

               2.

               С настоящата жалба се иска да се установи, че Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, като приел, че мотивите за недействителност по член 8, параграф 1, буква б) и член 8, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 207/2009 (1) на Съвета от 26 февруари 2009 година, преди изменението (наричан по-нататък „Регламентът относно марката на Общността“) са неприложими по отношение на обжалваната марка. По-специално при преценката си относно сходството между конфликтните знаци Общият съд ясно изопачил представените му факти и доказателства и следователно неправилно приложил както член 8, параграф 1, буква б), така и член 8, параграф 5 от Регламента относно марката на Общността, като освен това и не мотивирал обжалваното решение.

               3.

               Общият съд изключил сходство между конфликтните марки въз основа на предположението, че съответните потребители […] няма да видят в [обжалваната] марка съдържащата се в по-ранните марки главна буква „G“, а по-скоро абстрактен декоративен мотив. Освен това с оглед на стилизирания му вид и на факта, че елементите му са взаимно преплетени или свързани, знакът можел да се възприеме както като стилизирано изписване например на главната буква „Х“ или на буквата „е“, така и като цифри и букви като например цифрата „3“ и буквата „е“ (вж. в това отношение точка 30 от обжалваното решение). Това предположение било възлово за обжалваното решение, тъй като въз основа на него Общият съд изключил в случая всяко сходство между конфликтните марки, а оттам и приложимостта на член 8, параграф 1, буква б) и на член 8, параграф 5 от Регламента относно марката на Общността.

               4.

               Това предположение обаче било очевидно погрешно. От документите по делото, и по специално от предоставените от Gucci резултати от проучване относно това как съответните потребители възприемат обжалваната марка ставало ясно, че в нея те всъщност виждали главни букви „G“. Това очевидно изопачаване на фактите и доказателствата опорочило преценката на Общия съд по жалбата на Gucci: след като приел, че съответните потребители — или поне една част от тях — възприемат обжалваната марка като комбинация от главни букви „G“ , Общият съд не можел да изключи сходството между конфликтните марки, а оттам и приложимостта на член 8, параграф 1, буква б) и на член 8, параграф 5 от Регламента относно марката на Общността.

      (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (кодифицирана версия), ОВ L 78, 2009 г., стр. 1


title: Дело C-182/16 P: Решение на Съда (шести състав) от 26 юли 2017 г. — Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO), Salumificio Fratelli Beretta SpA (Обжалване — Марка на Европейския съюз — Фигуративна марка със словния елемент „STICK MiniMINI Beretta“ — Възражение на притежателя на словната марка на Европейския съюз „Mini Wini“ — Отхвърляне на възражението от апелативния състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) — Регламент (ЕО) № 207/2009 — Член 8, параграф 1, буква б) — Вероятност от объркване — Степен на внимание на съответните потребители — Самостоятелно отличително положение — Доминиращ характер — Критерии за преценка на визуалното сходство — Задължение за мотивиране)

text:
               18.9.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 309/10

         Решение на Съда (шести състав) от 26 юли 2017 г. — Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO), Salumificio Fratelli Beretta SpA
   (Дело C-182/16 P) (1)

   ((Обжалване - Марка на Европейския съюз - Фигуративна марка със словния елемент „STICK MiniMINI Beretta“ - Възражение на притежателя на словната марка на Европейския съюз „Mini Wini“ - Отхвърляне на възражението от апелативния състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) - Регламент (ЕО) № 207/2009 - Член 8, параграф 1, буква б) - Вероятност от объркване - Степен на внимание на съответните потребители - Самостоятелно отличително положение - Доминиращ характер - Критерии за преценка на визуалното сходство - Задължение за мотивиране))
   (2017/C 309/13)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG (представител: S. Labesius, Rechtsanwalt)

      Други страни в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) (представител: M. Rajh), Salumificio Fratelli Beretta SpA (представители: G. Ghisletti, F. Braga и P. Pozzi, avvocati)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 296, 16.8.2016 г.


title: Дело T-323/13: Определение на Общия съд от 9 март 2017 г. — Pure Fishing/EUIPO — Łabowicz (NANOFIL) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Европейския съюз „NANOFIL“ — Недействителност на по-ранната фигуративна марка на Европейския съюз „NANO“ — Липса на основание за произнасяне)

text:
               8.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 144/42

         Определение на Общия съд от 9 март 2017 г. — Pure Fishing/EUIPO — Łabowicz (NANOFIL)
   (Дело T-323/13) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Европейския съюз „NANOFIL“ - Недействителност на по-ранната фигуративна марка на Европейския съюз „NANO“ - Липса на основание за произнасяне))
   (2017/C 144/57)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Pure Fishing, Inc. (Спирит Лейк, Айова, Съединени американски щати) (представител: J. Dickerson, solicitor)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: L. Rampini)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Edward Łabowicz (Клодзко, Полша) (представител: M. Żygadło, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 15 април 2013 г. (преписка R 1241/2012-2), постановено в производство по възражение със страни г-н Łabowicz и Pure Fishing

      Диспозитив

               1)

               Липсва основание за произнасяне по съществото на жалбата.

               2)

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 252, 31.8.2013 г.


title: Дело C-372/11 P: Определение на Съда от 12 юли 2012 г. — Power-One Italy SpA./Европейска комисия (Обжалване — Извъндоговорна отговорност — Проект, съфинансиран от финансовия инструмент „LIFE“ — Развитие на нова система за захранване с енергия, предназначена за мобилната телефония (проект „Pneuma“ ) — Решение на Комисията за прекратяване на проекта и за възстановяване на авансово отпуснатата сума — Поправяне на вредите, които се твърди, че са претърпени)

text:
               24.11.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 366/19

         Определение на Съда от 12 юли 2012 г. — Power-One Italy SpA./Европейска комисия
   (Дело C-372/11 P) (1)

   (Обжалване - Извъндоговорна отговорност - Проект, съфинансиран от финансовия инструмент „LIFE“ - Развитие на нова система за захранване с енергия, предназначена за мобилната телефония (проект „Pneuma“) - Решение на Комисията за прекратяване на проекта и за възстановяване на авансово отпуснатата сума - Поправяне на вредите, които се твърди, че са претърпени)
   2012/C 366/31
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Power-One Italy SpA (представители: R. Giuffrida и A. Giussani avvocati)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: P. Oliver и D. Recchia)

      Предмет

   Жалба срещу Определение на Общия съд (шести състав) от 24 май 2011 г. по дело Power-One Italy/Комисия (T-489/08), с което Общият съд отхвърля иск, насочен към поправяне на вредите, за които жалбоподателят твърди, че е претърпял в резултат на решението на Комисията да прекрати изпълнението на проекта „Pneuma“ (LIFE04 ENV/IT/000595), имащ за цел да съфинансира развитието на нова система за захранване с енергия, предназначена за използване в мобилната телефония — Оправдани правни очаквания — Задължение за мотивиране

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Power-One Italy SpA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 282, 24.9.2011 г.


               19.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 41/32

         Дело, заведено на 6 февруари 2009 г. от Надзорния орган на ЕАСТ срещу Република Исландия
   (Дело E-2/09)
   (2009/C 41/10)
   На 6 февруари 2009 г. пред Съда на ЕАСТ бе заведено дело срещу Република Исландия от Надзорния орган на ЕАСТ, представляван от Bjørnar Alterskjær и Ólafur Jóhannes Einarsson, агенти на Надзорния орган на ЕАСТ, с адрес: rue Belliard 35, B-1040 Brussels.
   Надзорният орган на ЕАСТ моли Съда на ЕАСТ да декларира, че:

               1.

                  с неприемането на мерките, необходими за да стане актът, посочен в точка 66т от глава VI на приложение XIII към Споразумението за Европейското икономическо пространство (Регламент (ЕО) № 593/2007 на Комисията от 31 май 2007 г. относно таксите и възнагражденията, събирани от Европейската агенция за авиационна безопасност), адаптиран към Споразумението за ЕИП с протокол 1 към него, част от нейната вътрешна правна уредба в предписания срок, Република Исландия не е изпълнила своите задължения съгласно член 7 от ЕИП;

               и

               2.

                  да нареди на Република Исландия да поеме разходите по съдебното производство.

         Правен и фактически контекст и правни аргументи, приведени в подкрепа:

               —

               настоящият случай засяга Регламент на ЕО относно таксите и възнагражденията, събирани от Европейската агенция за авиационна безопасност,

               —

               член 7 от Споразумението за ЕИП постановява, че:

                  „Актовете, на които се прави позоваване или които се съдържат в приложенията на настоящото споразумение или в решенията на Съвместния комитет на ЕИП, са задължителни за договарящите се страни и представляват съставна част от, или се включват в тяхната вътрешна правна уредба по следния начин:

                           а)

                              даден акт, който съответства на определен регламент на ЕИО, се включва като такъв във вътрешната правна уредба на договарящите се страни;

                           б)

                              даден акт, който съответства на определена директива на ЕИО, предоставя на договарящите се страни възможността да изберат формата и начините на неговото прилагане.“,

               —

               Надзорният орган на ЕАСТ твърди, че правителството на Исландия не е успяло да направи регламента част от своята вътрешна правна уредба в предписания срок.


title: Дело C-245/13: Преюдициално запитване, отправено от Landgericht Wiesbaden (Германия) на 2 май 2013 г. — Holger Priestoph и др./Република Гърция

text:
               27.7.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 215/6

         Преюдициално запитване, отправено от Landgericht Wiesbaden (Германия) на 2 май 2013 г. — Holger Priestoph и др./Република Гърция
   (Дело C-245/13)
   2013/C 215/06
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Landgericht Wiesbaden

      Страни в главното производство

      Ищци: Holger Priestoph, Matteo Antonio Priestoph, Pia Antonia Priestoph

      Ответник: Република Гърция

      Преюдициални въпроси

   Трябва ли член 1 от Регламент (ЕО) № 1393/2007 [на Европейския парламент и] на Съвета от 13 ноември 2007 година относно връчване в [държавите членки] на съдебни и извънсъдебни документи по граждански или търговски дела [(връчване на документи) и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1348/2000 на Съвета] (1) да се тълкува в смисъл, че предявен от приобретател на емитирани от ответника облигации, съхранявани в портфейла с ценни книжа на ищеца при S Broker AG, [по отношение на които ищецът] не е приел направеното от ответника в края на февруари 2012 г. предложение за замяна, иск за обезщетение на вреди в размер на разликата в стойността спрямо все пак извършената през март 2012 г. икономически неизгодна за него замяна на неговите облигации, трябва да се разглежда като „гражданско или търговско дело“ по смисъла на регламента?

      (1)  ОВ L 324, стр. 79.


title: Дело T-125/11: Иск, предявен на 28 февруари 2011 г. — Centre national de la recherche scientifique/Комисия

text:
               14.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 145/31

         Иск, предявен на 28 февруари 2011 г. — Centre national de la recherche scientifique/Комисия
   (Дело T-125/11)
   2011/C 145/51
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Centre national de la recherche scientifique (Париж, Франция) (представител: N. Lenoir, avocat)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на ищеца

   Ищецът иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението от 17 декември 2010 г. в частта му, от една страна, относно прихващането между вземането, удържаното от CNRS за сметка на Общността, въз основа на Договора Contrat PIEF, и от друга страна, относно претендираното вземане на Общността по отношение на CNRS, чието изпълнение се иска по силата на Договора ALLOSTEM;

               —

               да се осъди Комисията да заплати всички съдебни разноски по настоящото производство.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на иска си ищецът излага шест правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от нарушение на правото на защита, и по-специално на член 12, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 2321/2002 (1), доколкото Комисията не поискала становището на ищеца относно основателността на решението ѝ за на връщане на претендираното вземане чрез прихващане.

               2.

               Второто правно основание е изведено от нарушение на задължението за мотивиране, тъй като Комисията само препращала към общите съображения на одиторския доклад от 16 март 2009 г., без да изясни причините, поради които не взела предвид доказателствата, представени от ищеца с оглед установяване на допустимостта на декларираните от него разходи.

               3.

               Третото правно основание е изведено от явни грешки в преценката, тъй като Комисията приела, че възнаграждението на г-жа T., научен работник в CNRS в периода 1 април 2006 г.—31 март 2007 г., не спада към допустимите разходи въпреки представените от ищеца доказателства под формата на справки за изработените часове и четири научни статии, свързани с разглеждания договор.

               4.

               Четвъртото правно основание е изведено от грешки при прилагане на правото, тъй като Комисията отхвърлила доказателствената стойност на справките за изработени часове на г-жа T. за периода 1 април 2006 г.—31 март 2007 г. и не признала допустимостта, от една страна, на възнаграждението на г-жа B., научен работник в CNRS, по време на отпуска ѝ за бременност и раждане, и от друга страна, на социалната вноска, наречена „за загуба на работното място“, която CNRS плащал за осигуряване в случай на безработица на нещатните му служители.

               5.

               Петото правно основание е изведено от нарушение на принципа на оправдани правни очаквания, тъй като Комисията:

                           —

                           в противоречие с това, което посочила в одиторския си доклад и по време на една от срещите, отрекла каквато и да било доказателствена стойност на четири научни публикации;

                           —

                           дала ново тълкувание на критериите за допустимост на разходите, свързани с отпуска за бременност и раждане;

                           —

                           нотифицирала решението в противоречие с уверенията ѝ в хода на процедурата за уреждане на спора по взаимно съгласие.

               6.

               Шестото правно основание е изведено от нарушение на член 73, параграф 1 от Финансовия регламент (2), тъй като вземането, чието изпълнение искала Комисията, не било безспорно.

      (1)  Регламент (ЕО) № 2321/2002 на Европейския парламент и Съвета от 18 декември 2006 г. относно правилата за участие на предприятия, изследователски центрове и университети в и за разпространението на резултатите от изследванията за изпълнението на Шестата рамкова програма на Европейската общност (2002—2006) (ОВ L 355, стр. 23).

      (2)  Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 година относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (JO L 248, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 198).


title: Дело F-66/13: Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 25 юни 2014 г.  — Molina Solano/Европол (Публична служба — Персонал на Европол — Конвенция за Европол — Правилник за персонала на Европол — Решение 2009/371/ПВР — Прилагане на УРДС към служителите на Европол — Неподновяване на договор за определен срок на срочно нает служител — Отказ да се сключи договор за неопределено време на срочно нает служител)

text:
               4.8.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 253/69

         Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 25 юни 2014 г. — Molina Solano/Европол
   (Дело F-66/13) (1)

   ((Публична служба - Персонал на Европол - Конвенция за Европол - Правилник за персонала на Европол - Решение 2009/371/ПВР - Прилагане на УРДС към служителите на Европол - Неподновяване на договор за определен срок на срочно нает служител - Отказ да се сключи договор за неопределено време на срочно нает служител))
   2014/C 253/97
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Beatriz Molina Solano (Хага, Нидерландия) (представител: J.-J. Ghosez, avocat)

      Ответник: Европейска полицейска служба (представители: първоначално J. Arnould и D. Neumann, впоследствие J. Arnould, D. Neumann и D. El Khoury)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението да не се поднови договора за определен срок на жалбоподателката

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Г-жа Molina Solano трябва да понесе направените от нея съдебни разноски и се осъжда да понесе съдебните разноски, направени от Европейската полицейска служба.

      (1)  ОВ C 274, 21.9.2013 г., стр. 30.


title: Дело T-543/14: Жалба, подадена на 22 юли 2014 г.  — provima Warenhandels/СХВП — Renfro (HOT SOX)

text:
               29.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 339/21

         Жалба, подадена на 22 юли 2014 г. — provima Warenhandels/СХВП — Renfro (HOT SOX)
   (Дело T-543/14)
   2014/C 339/26
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: provima Warenhandels GmbH (Bielefeld, Германия) (представители: J. Croll и H. Prange, Rechtsanwälte)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Renfro Corp. (Mount Airy, Съединени щати)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 13 май 2014 г. по дело Sache R 1859/2013-2 относно заявка за регистрация на международна марка № 0962191, в която е посочен и Европейския съюз, и да измени посоченото решение в смисъл, че жалбата следва да се приеме за основателна и следва да се уважи искането за обявяване на недействителност,

               —

               да осъди жалбоподателя и евентуално другата страна в производството пред апелативния състав да заплатят разноските по делото, включително и съдебните разноските в производството по обжалване.

      Правни основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: международна регистрация на словната марка „HOT SOX“ — международна регистрация № 9 62  191.

      Притежател на марката на Общността: Renfro Corp.

      Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: жалбоподателят.

      Основание на искането за обявяване на недействителност: абсолютно основание за обявяване на недействителност по член 52, параграф 1, във връзка с член 7, параграф 1, букви б и в от Регламент № 207/2009.

      Решение на отдела по отмяна: отхвърля искането.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания:

               —

               нарушение на член 158, във връзка с член 52, параграф 1, буква а), във връзка с член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 207/2009;

               —

               нарушение на член 158, във връзка с член 52, параграф 1, буква а), във връзка с член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-161/07: Решение на Първоинстанционния съд от 4 ноември 2008 г.  — Group Lottuss/СХВП — Ugly (COYOTE UGLY) (Марка на Общността — Процедура по възражение — Заявка за регистрация на фигуративна марка на Общността COYOTE UGLY — По-ранна словна марка на Общността COYOTE UGLY — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94)

text:
               20.12.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 327/22

         Решение на Първоинстанционния съд от 4 ноември 2008 г. — Group Lottuss/СХВП — Ugly (COYOTE UGLY)
   (Дело T-161/07) (1)

   (Марка на Общността - Процедура по възражение - Заявка за регистрация на фигуративна марка на Общността COYOTE UGLY - По-ранна словна марка на Общността COYOTE UGLY - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94)
   (2008/C 327/40)
   Език на производството: испански
   Страни

      Жалбоподател: Group Lottuss Corp., SL (Барселона, Испания) (представители: J. Grau Mora, A. Angulo Lafora, M. Ferrándiz Avendaño и J. Arribas García, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: J. Laporta Insa)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: Ugly Ugly, Inc. (Cornwall, Ню Йорк, Съединени американски щати) (представители: S. Malynicz, barrister, M. Blair и C. Balme, solicitors)
   Предмет
   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 2 март 2007 г. (съединени преписки R 165/2006-2 и R 194/2006-2) относно процедура по възражение между Ugly, Inc. и Group Lottuss Corp., SL.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Group Lottus Corp., SL понася всички направени от него съдебни разноски, четири пети от съдебните разноски на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) и четири пети от съдебните разноски на Ugly, Inc.

               3)

               Ugly понася една пета от направените от него съдебни разноски и една пета от съдебните разноски на СХВП.

      (1)  ОВ C 155, 7.7.2007 г.


title: Дело C-515/10: Иск, предявен на 29 октомври 2010 г. — Европейска комисия/Френска република

text:
               29.1.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 30/17

         Иск, предявен на 29 октомври 2010 г. — Европейска комисия/Френска република
   (Дело C-515/10)
   ()
   2011/C 30/27
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: G. Rozet и A. Marghelis)

      Ответник: Френска република

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е приелa необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да осигури преработването на отпадъците от азбестоцимент в подходящи депа, Френската република не е изпълнила задълженията си по член 2, буква д), член 3, параграф 1 и член 6, буква г) от Директива 1999/31/ЕО на Съвета от 26 април 1999 година относно депонирането на отпадъци (1) и разпоредбите на приложението към Решение 2003/33/ЕО на Съвета от 19 декември 2002 година за определяне на критерии и процедури за приемане на отпадъци на депа съгласно член 16 и приложение II към Директива 1999/31/ЕО (2),

               —

               да се осъди Френската република да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на иска си Комисията изтъква твърдение за нарушение, изведено от неправилно тълкуване на разпоредбите на Директива 1999/31/ЕО, и по-специално на определението за „отпадък“.
   Всъщност ищецът оспорва тълкуването на френските власти, съгласно което отпадъците могат да бъдат едновременно инертни и опасни. Противно на това, според Комисията посочената директива признава наличието на три отделни категории „опасни“, „безопасни“ и „инертни“ отпадъци, които водят до различни задължения и ясна разлика в условията за приемане на различните отпадъци в депа. В този смисъл отпадъците от азбестоцимент трябвало да се считат за „опасни отпадъци“ съобразно списъка на отпадъците, установен с Решение 2000/532/ЕО (3), изменено с Решение 2001/573/ЕО (4), и били необходими изключителни предпазни мерки за тяхното обезвреждане. Поради това национална правна уредба, която квалифицира отпадъците от азбестоцимент като инертни и разрешава тяхното приемане в депо за инертни отпадъци не отговаряла на изискванията на посочената директива.

      (1)  ОВ L 182, стp. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 5, стр. 94.

      (2)  ОВ L 11, стp. 27, Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 9, стр. 142.

      (3)  Решение на Комисията от 3 май 2000 година за замяна на Решение 94/3/ЕО за установяване на списък на отпадъците в съответствие с член 1, буква а) от Директива 75/442/ЕИО на Съвета относно отпадъците и Решение 94/904/ЕО на Съвета за установяване на списък на опасните отпадъци в съответствие с член 1, параграф 4 от Директива 91/689/ЕИО на Съвета относно опасните отпадъци (ОВ L 226, стp. 3, Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 6, стр. 69).

      (4)  Решение на Съвета от 23 юли 2001 година за изменение на Решение 2000/532/ЕО на Комисията относно списъка на отпадъците (ОВ L 203, стp. 18, Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 7, стр. 143).


title: Дело T-130/08: Жалба, подадена на 31 март 2008 г. — Gres La Sagra/СХВП — Ceramicalcora (VENATTO MARBLE STONE)

text:
               9.5.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 116/29

         Жалба, подадена на 31 март 2008 г. — Gres La Sagra/СХВП — Ceramicalcora (VENATTO MARBLE STONE)
   (Дело T-130/08)
   (2008/C 116/53)
   Език на жалбата: испански
   Страни

      Жалбоподател: Gres La Sagra, SL (Alameda de la Sagra, Испания) (представители: г-жа T. Villate Consonni, abogada, и г-н J. Calderón Chavero, abogado)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Ceramicalcora, SA (Alcora, Испания)
   Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени Решение на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (СХВП), постановено на 30 януари 2008 г. по преписка R-1609/2006-4,

               —

               вследствие на отмяната, да се уважи заявката за регистрация на марка 3109006 не само по отношение на услугите от клас 39 (по отношение на тези услуги вече е допусната регистрация с отхвърлянето с окончателно решение на възражение B690695), а и по отношение на останалите посочени в заявката стоки и услуги от класове 19, 21 и 40, и

               —

               да се осъдят СХВП и другите страни в производството да заплатят разноските по настоящото производство в случай на оспорване на жалбата и отхвърляне на техните искания.

         Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка „VENATTO (marble stone)“ (заявка за регистрация № 3.109.006) за стоки и услуги от класове 19, 21, 39 и 40.

      Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: CARAMICALCORA S.A.

      Марка или знак, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: Испански марки за знака „VENETO (cerámicas)“ (№ 2.115.543; 2.056.688; 2.056.689 и 2.056.699) за стоки и услуги съответно от класове 27, 19, 21 и 39.

      Решение на отдела по споровете: Частично уважава възражението, като приема, че съществува вероятност от объркване на съответната територия по отношение на разглежданите стоки и услуги от класове 19, 21 и 40, но не съществува такава вероятност във връзка с разглежданите услуги от клас 39.

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: Неправилно прилагане на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 относно марката на Общността.


title: Дело T-767/14: Решение на Общия съд от 13 юли 2017 г. —Boomkwekerij van Rijn-de Bruyn/СОСР — Artevos (Oksana) (Сортове растения — Правна закрила на Общността на сортовете растения — Заявка за правна закрила на Общността на сортовете растения за сорта круши „Oksana“ — Възражения — Отхвърляне на заявката от апелативния състав на СОСР — Член 10 от Регламент (ЕО) № 2100/94 — Новост на предложения за закрила сорт — Липса на доказателство)

text:
               28.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 283/31

         Решение на Общия съд от 13 юли 2017 г. —Boomkwekerij van Rijn-de Bruyn/СОСР — Artevos (Oksana)
   (Дело T-767/14) (1)

   ((Сортове растения - Правна закрила на Общността на сортовете растения - Заявка за правна закрила на Общността на сортовете растения за сорта круши „Oksana“ - Възражения - Отхвърляне на заявката от апелативния състав на СОСР - Член 10 от Регламент (ЕО) № 2100/94 - Новост на предложения за закрила сорт - Липса на доказателство))
   (2017/C 283/45)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Boomkwekerij van Rijn-de Bruyn BV (Уден, Нидерландия) (представител: P. Jonker, адвокат)

      Ответник: Служба на Общността за сортовете растения (СОСР) (представител: F. Mattina)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СОСР, встъпила в производството пред Общия съд: Artevos GmbH (Карлсруе, Германия) (представители: G. Würtenberger, W. R. Kunze, адвокати, и B. Schnell, solicitor)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СОСР: Dachverband Kulturpflanzen- und Nutztiervielfalt eV (Бийлефелд, Германия)

      Предмет

   Жалба срещу решението на апелативния състав на СОСР от 2 юли 2014 г. (преписка A 007/2013) относно предоставянето на правна закрила на Общността на сортовете растения за сорта круши „Oksana“

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Boomkwekerij van Rijn-de Bruyn BV да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 46, 9.2.2015 г.


title: Дело C-228/07: Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgerichtshof (Австрия) на 9 май 2007 г. — Jörn Petersen/Arbeitsmarketservice Niederösterreich

text:
               21.7.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 170/10

         Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgerichtshof (Австрия) на 9 май 2007 г. — Jörn Petersen/Arbeitsmarketservice Niederösterreich
   (Дело C-228/07)
   (2007/C 170/18)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Verwaltungsgerichtshof
   Страни в главното производство

      Ищец: Jörn Petersen

      Ответник: Arbeitsmarktservice Niederösterreich
   Преюдициални въпроси

               1)

               Обезщетение за безработица по смисъла на член 4, параграф 1, буква ж) от Регламент (ЕИО) № 1408/71 (1) на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социално осигуряване на заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността, или обезщетение за инвалидност по смисъла на член 4, параграф 1, буква б) от този регламент ли е парично обезщетение, което е предоставено на безработни лица, подали заявление за предоставяне на обезщетение въз основа на пенсионно осигуряване или на социално осигуряване за трудова злополука и професионална болест, на основание на осигурен социален риск, свързан с намалена работоспособност или инвалидност, до вземане на решение за предварително изплащане на тези обезщетения и последващо прихващане с тях и което, въпреки че зависи от условието лицето да е безработно и за него да е изтекъл минималният изискуем срок, не е предмет на други условия за получаване на обезщетение за безработица, а именно работоспособност, желание и готовност за работа и което следва да се изплати, само ако в конкретния случай се предвижда предоставяне на обезщетение въз основа на пенсионно осигуряване или социално осигуряване за трудова злополука и професионална болест?

               2)

               Ако отговорът на първия въпрос е в смисъл, че посоченото обезщетение е обезщетение за безработица по смисъла на член 4, параграф 1, буква ж) от Регламент (ЕИО) № 1408/71: Противопоставя ли се член 39 ЕО на национална разпоредба, която предвижда, че правото на такова обезщетение преустановява своето действие — освен при подадено заявление от безработното лице и при изпълнени условия за това — в срок до три месеца — ако безработното лице пребивава в чужбина (в друга държава-членка)?

      (1)  ОВ L 149, стp. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 26


title: Дело C-509/08: Иск, предявен на 21 ноември 2008 г.  — Комисия на Европейските общности/Великото херцогство Люксембург

text:
               7.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 32/18

         Иск, предявен на 21 ноември 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Великото херцогство Люксембург
   (Дело C-509/08)
   (2009/C 32/29)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: J. Sénéchal и I. Hadjiyiannis)

      Ответник: Великото херцогство Люксембург
   Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е приело необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби за съобразяване с Директива 2004/108/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 декември 2004 година относно сближаването на законодателствата на държавите-членки относно електромагнитната съвместимост и за отмяна на Директива 89/336/ЕИО (1), и при всички случаи, като не е уведомило Комисията за тях, Великото херцогство Люксембург не е изпълнило задълженията си по тази директива;

               —

               да се осъди Великото херцогство Люксембург да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Срокът за транспониране на Директива 2004/108/ЕО е изтекъл на 20 януари 2007 г. Към момента на предявяване на настоящия иск обаче ответникът все още не е приел необходимите мерки за транспониране, или при всички случаи, не е уведомил Комисията за тях.

      (1)  ОВ L 390, стр. 24; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 47, стр. 85.


title: Дело T-478/09: Решение на Общия съд от 28 юни 2011 г. — ATB Norte/СХВП — Bricocenter Italia (BRICO CENTER) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността „BRICO CENTER“ — По-ранни фигуративни марки на Общността „ATB CENTROS DE BRICOLAGE Brico Centro“ и „CENTROS DE BRICOLAGE BricoCentro“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               6.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 232/26

         Решение на Общия съд от 28 юни 2011 г. — ATB Norte/СХВП — Bricocenter Italia (BRICO CENTER)
   (Дело T-478/09) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „BRICO CENTER“ - По-ранни фигуративни марки на Общността „ATB CENTROS DE BRICOLAGE Brico Centro“ и „CENTROS DE BRICOLAGE BricoCentro“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2011/C 232/45
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: ATB Norte, SL (Burgos, Испания) (представители: първоначално P. López Ronda, G. Macias Bonilla, H. Curtis-Oliver и G. Marín Raigal, впоследствие F. Brandolini Kujman, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: O. Montalto и G. Mannucci)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Bricocenter Italia Srl (Rozzano, Италия) (представители: G. Ghidini, M. Mergati и C. Signorini, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 24 септември 2009 г. (преписка R 1009/2008-4) относно производство по възражение между ATB Norte, SL и Bricocenter Italia Srl.

      Диспозитив

               1.

               Отменя решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 24 септември 2009 г. (преписка R 1009/2008-4), доколкото с него се уважава жалбата на Bricocenter Italia Srl пред апелативния състав относно услугите „реклама“, „управление на търговски сделки“ и „търговска администрация“, посочени в заявката за марка на Общността.

               2.

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3.

               ATB Norte, SL, Bricocenter Italia и СХВП понасят направените от тях съдебни разноски в производството пред Общия съд.

      (1)  ОВ C 24, 30.1.2010 г.


title: Дело C-20/07: Иск, предявен на 23 януари 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Ирландия

text:
               10.3.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 56/23

         Иск, предявен на 23 януари 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Ирландия
   (Дело C-20/07)
   (2007/C 56/43)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: J. Hottiaux и D. Lawunmi)

      Ответник: Ирландия
   Искания на ищеца

               —

               да се постанови, че като не е приела законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими за прилагането на Директива 2004/26/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 година за изменение на Директива 97/68/ЕО за сближаването на законодателствата на държавите-членки относно мерките за намаляване на емисиите на замърсяващи газове и частици от двигатели с вътрешно горене, предназначени за извънпътни подвижни машини (1), или във всички случаи, като не е уведомила Комисията за евентуално приетите такива разпоредби, Ирландия не е изпълнила задълженията си по член 3 от споменатата по-горе директива.

               —

               да се осъди Ирландия да заплати разноските, свързани с това производство.

         Правни основания и основни доводи
   Крайният срок за транспониране на директивата изтече на 20 май 2005 г.

      (1)  ОВ L 146, стр. 1.


title: Дело T-560/11: Определение на Общия съд от 10 декември 2012 г. — Kronofrance и Kronoply/Комисия

text:
               2.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 32/26

         Определение на Общия съд от 10 декември 2012 г. — Kronofrance и Kronoply/Комисия
   (Дело T-560/11) (1)

   2013/C 32/44
   Език на производството: немски
   Председателят на първи състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 13, 14.1.2012 г.


title: Дело T-394/08: Жалба, подадена на 16 септември 2008 г.  — Regione autonoma della Sardegna/Комисия

text:
               8.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 285/52

         Жалба, подадена на 16 септември 2008 г. — Regione autonoma della Sardegna/Комисия
   (Дело T-394/08)
   (2008/C 285/93)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Жалбоподател: Regione autonoma della Sardegna (представители: A. Fantozzi, avvocato, P. Carrozza, avvocato, G. Mameli, avvocato)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението от 3 юли 2008 г. на Европейската комисия (държавна помощ C1/2004 Италия — SG-Greffe (208) D/204339) относно схема за помощи „Регионален закон № 9 от 1998 г. — Злоупотреба с помощ № 272/98“.

         Правни основания и основни доводи
   Закон № 9 на регион Сардиния от 11 март 1998 г. предвижда кредитни насърчения за възстановяването и адаптацията на хотелиерската индустрия. Комисията одобрява така установената схема за помощи. Въпреки това на 3 юли 2008 г. Комисията уведомява италианското правителство за обжалваното решение. Съгласно това решение в рамките на въпросната схема за помощи са предоставени облекчения за инвестициите, за които не е подадена молба за помощи преди началото на изпълнението на проекта, в нарушение на Насоките за държавните регионални помощи (1).
   В подкрепа на своите искания жалбоподателят изтъква наличието на съществено процесуално нарушение поради противоречивите мотиви и твърди, че оправданите очаквания не са релевантни за преценката на „насърчителното действие“ по отношение на бенефициерите, а следователно и за преценката на условията относно „необходимостта от помощта“.
   В това отношение жалбоподателят по-специално твърди, че правилната преценка на оправданите очаквания на бенефициерите всъщност е трябвало да доведе Комисията до това, да вземе надлежно предвид обстоятелството, че въпросната схема за помощи:

               —

               изцяло следва действаща и законна схема, при която отпускането на помощи не зависи от въпроса дали са направени инвестиции;

               —

               е била приета с регионален закон, който е одобрен без да има действителна възможност с „Насоки за държавните регионални помощи“ да се окаже въздействие върху свързания с него законодателен процес, доколкото този закон е приет само един ден след публикуването на последните в Официален вестник;

               —

               че предприятията бенефициери са започнали определени операции именно с оглед на оправданите си очаквания, свързани с помощта, която следователно е имала в пълна степен насърчително действие.

         Следователно Комисията греши, като желае да извърши преценка на насърчителното действие на помощта, основавайки се на недоказаното твърдение, че след като бенефициерът не е подал молбата преди да започне, той е направил инвестицията независимо от помощта.
   Това, че преценката на Комисията е погрешна, става очевидно поради невъзможността още от самото начало да се предпостави съответствието между Регионален закон № 9/1998 и цитираните „Насоки“ от 1998 г.
   Ответникът греши и като основава преценката си не на процедурна, а на „материална“ предпоставка за съвместимост на помощта — за презумпцията относно отсъствието на насърчително действие при липсата на молба, подадена преди инвестицията — която е предвидена за първи път чрез позоваване на регионалните помощи от „Насоките“ и която следователно не е била и не е могла да бъде известна преди това.
   Освен това преценката на ответника изглежда нарушава член 88 от Договора за ЕО и Регламент (ЕО) № 659/99, доколкото в обжалваното решение напълно липсват мотивите, поради които въпросните помощи са квалифицирани по-скоро като незаконни, отколкото като злоупотреба, докато квалификацията на помощта като злоупотреба по правило изключва възможността за възстановяване.

      (1)  ОВ C 74, 10.3.1998 г., стр. 9.


title: Дело T-164/14: Решение на Общия съд от 18 февруари 2016 г. — Calberson GE/Комисия (Арбитражна клауза — Програма за снабдяване на Русия със селскостопански продукти — Доставка на говеждо месо — Неизпълнение на договора от интервенционната агенция — Приложимо право — Погасителна давност — Късно освобождаване на някои гаранции за доставка — Частично плащане по фактура за превоз — Непълно заплащане в чуждестранни валути по някои фактури — Мораторни лихви)

text:
               29.3.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 111/20

         Решение на Общия съд от 18 февруари 2016 г. — Calberson GE/Комисия
   (Дело T-164/14) (1)

   ((Арбитражна клауза - Програма за снабдяване на Русия със селскостопански продукти - Доставка на говеждо месо - Неизпълнение на договора от интервенционната агенция - Приложимо право - Погасителна давност - Късно освобождаване на някои гаранции за доставка - Частично плащане по фактура за превоз - Непълно заплащане в чуждестранни валути по някои фактури - Мораторни лихви))
   (2016/C 111/24)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Calberson GE (Вилньов-Гарен, Франция) (представители: T. Gallois и E. Dereviankine, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: D. Bianchi и I. Galindo Martín)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Френска република (представители: D. Colas и C. Candat)

      Предмет

   Иск по член 272 ДФЕС за осъждане на Комисията да обезщети вредите, които ищецът твърди, че е претърпял вследствие на грешки, които интервенционната агенция допуснала при изпълнението на обществена поръчка за превоз на говеждо месо в Русия в съответствие с Регламент (ЕО) № 111/1999 на Комисията от 18 януари 1999 година относно определяне на основните правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 2802/98 на Съвета относно програма за снабдяване на Руската федерация със селскостопански продукти (ОВ L 14, стр. 3; Специално издание на български език, 2007, глава 3, том 26, стр. 166), и в съответствие с Регламент (ЕО) № 1799/1999 на Комисията от 16 август 1999 година относно доставката на говеждо месо в Русия (ОВ L 217, стр. 20)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля иска.

               2)

               Осъжда Calberson GE да заплати съдебните разноски.

               3)

               Френската република понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 184, 16.6.2014 г.


title: Дело T-515/15: Жалба, подадена на 1 септември 2015 г. — Almaz-Antey/Съвет

text:
               9.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 371/33

         Жалба, подадена на 1 септември 2015 г. — Almaz-Antey/Съвет
   (Дело T-515/15)
   (2015/C 371/34)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: OAO Concern PVO Almaz-Antey (Москва, Русия) (представители: C. Stumpf и A. Haak, lawyers)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение (ОВППС) 2015/971 на Съвета от 22 юни 2015 г. за изменение на Решение 2014/512/ОВППС относно ограничителни мерки с оглед на действията на Русия, дестабилизиращи положението в Украйна (ОВ L 157, стр. 50), доколкото обжалваното решение се прилага за жалбоподателя,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага шест основания.

               1.

               Първото основание е, че решението на Съвета нарушава принципа на пропорционалност.

               2.

               Второто основание е, че необосновано и непропорционално Съветът е нарушил основните права на жалбоподателя, а именно правото му на защита и правото му на ефективна съдебна защита.

               3.

               Третото основание е, че Съветът не е мотивирал надлежно и в достатъчна степен включването на жалбоподателя в списъка на лицата, образуванията и органите, за които са наложени ограничителни мерки с оглед на действията на Русия, дестабилизиращи положението в Украйна.

               4.

               Четвъртото основание, е че Съветът не е доказал, че жалбоподателят е замесен в дестабилизирането на положението в Украйна или че е имал някакво влияние по отношение на успешното прилагане на договореностите от Минск.

               5.

               Петото основание е, че Съветът е допуснал явна грешка в преценката, като е приел, че спрямо жалбоподателя е изпълнен един от критериите за включване в списъка на лицата, за които е наложена спорната мярка.

               6.

               Шестото основание е, че вследствие на отмяната на Решение 2015/971/ОВППС, Регламент (ЕС) № 833/2014 е лишен от надлежно правно основание, което означава, че е отпаднало действието на включването на жалбоподателя в списъка съгласно Регламент (ЕС) № 833/2014 по силата на Регламент за изпълнение (ЕС) № 826/2014.


title: Дело T-218/11: Жалба, подадена на 21 април 2011 г. — Dagher/Съвет

text:
               18.6.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 179/19

         Жалба, подадена на 21 април 2011 г. — Dagher/Съвет
   (Дело T-218/11)
   2011/C 179/33
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Habib Roland Dagher (Абиджан, Кот д’Ивоар) (представители: J.-Y. Dupeux и F. Dressen, avocats)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) № 85/2011 на Съвета от 31 януари 2001 година в частта, в която засяга жалбоподателя,

               —

               да отмени Решение 2011/71/ОВППС на Съвета от 31 януари 2011 година в частта, в която засяга жалбоподателя,

               —

               да осъди Съвета да му заплати обезщетение в размер на 40 000 EUR за претърпените неимуществени и други вреди,

               —

               да осъди Съвета да заплати всички съдебни разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на исканията си жалбоподателят посочва едно правно основание, което е изведено от съществено нарушение на процесуалните правила и се състои от три части:

               —

               с първата част на правното основание жалбоподателят изтъква липсата на състезателност в производството пред Съвета, доколкото ответникът не предоставил на жалбоподателя във възможно най-кратък срок след публикуването на спорните актове информация за мотивите на взетите спрямо него мерки, а след това отхвърлил последващите искания на жалбоподателя за информация, с което го лишил от възможност да упражни правото си на защита по административен ред, за да издейства оттеглянето на тази мярка,

               —

               с втората част на правното основание жалбоподателят посочва непълнота на мотивите, доколкото мотивите за наложените спрямо жалбоподателя ограничителни мерки били неточни и кратки и не дали възможност на жалбоподателя да се запознае със съдържанието на твърденията за нарушения, поради които са му наложени въпросните санкции,

               —

               с третата част на правното основание жалбоподателят твърди, че е нарушено правото му на ефективна съдебна защита.


title: Дело T-454/14: Жалба, подадена на 17 юни 2014 г.  — Warimex/СХВП (STONE)

text:
               1.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 292/49

         Жалба, подадена на 17 юни 2014 г. — Warimex/СХВП (STONE)
   (Дело T-454/14)
   2014/C 292/60
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Warimex Waren- Import Export Handels-GmbH (Neuried, Германия) (представители: E. Keller и J. Voogd, Rechtsanwälte)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 27 март 2014 г. по дело R 1599/2013-1;

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка, състояща се от словния елемент „STONE“ за стоки и услуги от класове 1, 3, 7, 8, 9, 11, 12, 16, 21, 24 и 25 — Заявка за регистрация на марка на Общността № 11 464 005.

      Решение на проверителя: Отхвърляне на заявката.

      Решение на апелативния състав: Отхвърляне на жалбата.

      Изложени правни основания:

               —

               нарушение на членове 75 и 76 от Регламент № 207/2009;

               —

               нарушение на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 207/2009;

               —

               нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-380/11: Решение на Общия съд от 12 септември 2013 г. — Palirria Souliotis/Комисия (Жалба за отмяна — Обща митническа тарифа — Класиране в Комбинираната номенклатура — Тарифна позиция — Нормативен акт, който включва мерки за изпълнение — Недопустимост)

text:
               26.10.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/23

         Решение на Общия съд от 12 септември 2013 г. — Palirria Souliotis/Комисия
   (Дело T-380/11) (1)

   (Жалба за отмяна - Обща митническа тарифа - Класиране в Комбинираната номенклатура - Тарифна позиция - Нормативен акт, който включва мерки за изпълнение - Недопустимост)
   2013/C 313/43
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Anonymi Viotechniki kai Emporiki Etairia Kataskevis Konservon — Palirria Souliotis AE (Politika, Гърция) (представител: S. Pappas, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: R. Lyal и L. Keppenne)

      Предмет

   Искане за отмяна на Регламент за изпълнение (ЕС) № 447/2011 на Комисията от 6 май 2011 година относно класирането на някои стоки в Комбинираната номенклатура (ОВ L 122, стр. 63)

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2.

               Осъжда Anonymi Viotechniki kai Emporiki Etairia Kataskevis Konservon — Palirria Souliotis AE да заплати направените от него съдебни разноски, както и тези, направени от Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 282, 24.9.2011 г.


title: Дело C-265/10: Решение на Съда (осми състав) от 5 май 2011 г. — Европейска комисия/Кралство Белгия (Неизпълнение на задължения от държава членка — Регламент (ЕО) № 1907/2006 — Химикали — Регистрация, оценка, разрешаване и ограничаване на тези химикали и приложими по отношение на тях ограничения — Регламент REACH — Член 126 — Правила относно санкциите, приложими при нарушаване на разпоредбите на Регламента REACH — Неприлагане в определения срок)

text:
               25.6.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 186/8

         Решение на Съда (осми състав) от 5 май 2011 г. — Европейска комисия/Кралство Белгия
   (Дело C-265/10) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Регламент (ЕО) № 1907/2006 - Химикали - Регистрация, оценка, разрешаване и ограничаване на тези химикали и приложими по отношение на тях ограничения - Регламент REACH - Член 126 - Правила относно санкциите, приложими при нарушаване на разпоредбите на Регламента REACH - Неприлагане в определения срок)
   2011/C 186/13
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: P. Oliver и M. van Beek)

      Ответник: Кралство Белгия (представители: T. Materne и L. Van den Broeck)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 126 от Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 година относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH), за създаване на Европейска агенция по химикали, за изменение на Директива 1999/45/ЕО и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 793/93 на Съвета и Регламент (ЕО) № 1488/94 на Комисията, както и на Директива 76/769/ЕИО на Съвета и директиви 91/155/ЕИО, 93/67/ЕИО, 93/105/ЕО и 2000/21/ЕО на Комисията (ОВ L 396, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 60, стр. 3 и поправки в ОВ L 36, 2009 г., стр. 1 и ОВ L 118, 2010 г., стр. 89) — Санкции, приложими при нарушаване на Регламента REACH

      Диспозитив

               1.

               Като не е приело всички законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими за прилагането на санкции при нарушение на Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 година относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH), за създаване на Европейска агенция по химикали, за изменение на Директива 1999/45/ЕО и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 793/93 на Съвета и Регламент (ЕО) № 1488/94 на Комисията, както и на Директива 76/769/ЕИО на Съвета и директиви 91/155/ЕИО, 93/67/ЕИО, 93/105/ЕО и 2000/21/ЕО на Комисията, Кралство Белгия не е изпълнило задълженията си по член 126 от посочения Регламент.

               2.

               Осъжда Кралство Белгия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 221, 14.8.2010 г.


title: Дело T-3/07: Решение на Общия съд от 16 септември 2013 г. — Испания/Комисия (Кохезионен фонд — Регламент (ЕО) № 1164/94 — Проекти за инфраструктури, свързани с околната среда, изпълнявани на територията на Андалусия (Испания) — Частична отмяна на финансовата помощ — Обществени поръчки за услуги и за строителство — Критерии за възлагане — Реклама — Допустимост на разходите — Определяне на финансовите корекции — Член З, параграф 2 от Приложение II към Регламент № 1164/94 — Пропорционалност)

text:
               9.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 325/20

         Решение на Общия съд от 16 септември 2013 г. — Испания/Комисия
   (Дело T-3/07) (1)

   (Кохезионен фонд - Регламент (ЕО) № 1164/94 - Проекти за инфраструктури, свързани с околната среда, изпълнявани на територията на Андалусия (Испания) - Частична отмяна на финансовата помощ - Обществени поръчки за услуги и за строителство - Критерии за възлагане - Реклама - Допустимост на разходите - Определяне на финансовите корекции - Член З, параграф 2 от Приложение II към Регламент № 1164/94 - Пропорционалност)
   2013/C 325/32
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Кралство Испания (представители: първоначално J. M. Rodríguez Cárcamo, впоследствие A. Rubio González, abogados del Estado)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално A. Steiblytė и L. Escobar Guerrero, agents, assistés de M. Canal Fontcuberta, avocat, впоследствие A. Steiblytė и S. Pardo Quintillán)

      Предмет

   Искане за отмяна на решение C(2006) 5103 на Комисията от 20 октомври 2006 г. за намаляване на помощта от Кохезионния фонд за пет проекта за инфраструктури, свързани с околната среда, изпълнявани на територията на Автономната област Андалусия (Испания)

      Диспозитив

               1.

               Отменя членове 2 — 6 от Решение C(2006) 5103 на Комисията от 20 октомври 2006 г. за намаляване на помощта от Кохезионния фонд за пет проекта за инфраструктури, свързани с околната среда, изпълнявани на територията на Автономната област Андалусия (Испания), в частта им, с която включват сума от 476 460 EUR като финансови корекции по проекти 2000.ES.16.C.PE.004, 2000.ES.16.C.PE.025, 2000.ES.16.C.PE.066 и 2000.ES.16.C.PE.0138.

               2.

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3.

               Кралство Испания и Европейската комисия понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 56, 10.3.2007 г.


title: Дело C-86/07: Определение на председателя на Съда от 4 септември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република

text:
               8.12.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 297/34

         Определение на председателя на Съда от 4 септември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република
   (Дело C-86/07) (1)

   (2007/C 297/64)

      Език на производството: италиански

   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 82, 14.4.2007 г.


title: Дело C-81/11 P: Жалба, подадена на 22 февруари 2011 г. от Longevity Health Products, Inc. срещу решение, постановено от Общия съд (пети състав) на 16 декември 2010 г. по дело T-363/09, Longevity Health Products, Inc./Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Gruppo Lepetit SpA

text:
               7.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 139/14

         Жалба, подадена на 22 февруари 2011 г. от Longevity Health Products, Inc. срещу решение, постановено от Общия съд (пети състав) на 16 декември 2010 г. по дело T-363/09, Longevity Health Products, Inc./Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Gruppo Lepetit SpA
   (Дело C-81/11 P)
   2011/C 139/25
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Longevity Health Products, Inc. (представител: J. Korab, Rechtsanwalt)

      Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Gruppo Lepetit SpA

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Съда:

               —

               да уважи жалбата, подадена от дружеството Longevity Health Products, Inc.,

               —

               да отмени Решение на Общия съд от 16 декември 2010 г. по дело T-363/09,

               —

               да осъди Службата за хармонизация във вътрешния пазар да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят поддържа, че Общият съд е нарушил неговото право на справедлив процес, тъй като не му е предоставил допълнителен срок, за да отговори на твърденията на СХВП.
   Той поддържа и че Общият съд не се е произнесъл по доводите, изтъкнати от притежателя на марката, отнасящи се до вероятността от объркване.


title: Дело C-275/08: Решение на Съда (четвърти състав) от 15 октомври 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Федерална република Германия (Неизпълнение на задължения от държава членка — Директива 93/36/ЕИО — Обществени поръчки за доставки — Доставка компютърна програма за управление на регистрацията на превозни средства — Процедура на договаряне без предварително публикувано обявление за обществена поръчка)

text:
               5.12.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 297/13

         Решение на Съда (четвърти състав) от 15 октомври 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Федерална република Германия
   (Дело C-275/08) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 93/36/ЕИО - Обществени поръчки за доставки - Доставка компютърна програма за управление на регистрацията на превозни средства - Процедура на договаряне без предварително публикувано обявление за обществена поръчка)
   2009/C 297/13
   Език на производството: немски

      Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: G. Wilms и D. Kukovec)

      Ответник: Федерална република Германия (представители: M. Lumma и N. Graf Vitzthum)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Нарушение на член 6 във връзка с член 9 от Директива 93/36/ЕИО на Съвета от 14 юни 1993 година относно координиране на процедурите за възлагане на обществени поръчки за доставки (ОВ L 199, стр. 1) — Договор за доставка на софтуерно приложение за управление на регистрацията на превозни средства, сключен без процедура по възлагане на обществена поръчка между два субекта на публичното право, извършващи услуги по обработка на данни за общините

      Диспозитив

               1.

               Тъй като Datenzentrale Baden-Württemberg е възложила поръчка за доставка на компютърна програма за управление на регистрацията на превозни средства чрез процедура на договаряне без публикуване на обявление за обществена поръчка, Федерална република Германия не е изпълнила задълженията, които има по силата на Директива 93/36/ЕИО на Съвета от 14 юни 1993 година относно координиране на процедурите за възлагане на обществени поръчки за доставки.

               2.

               Осъжда Федерална република Германия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 223, 30.08.2008 г.


title: Дело T-230/14: Жалба, подадена на 15 април 2014 г.  — Deutsche Edelstahlwerke/Комисия

text:
               14.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 223/13

         Жалба, подадена на 15 април 2014 г. — Deutsche Edelstahlwerke/Комисия
   (Дело T-230/14)
   2014/C 223/18
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Deutsche Edelstahlwerke GmbH (Витен, Германия) (представители: S. Altenschmidt и H. Janssen, Rechtsanwälte)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               на основание на член 264 ДФЕС да отмени решението на Европейската комисия от 18 декември 2013 г. в производство по държавна помощ SA.33995 (2013/C) — Подкрепа за електроенергия от възобновяеми източници и намалена допълнителна такса по EEG за енергоемките потребители,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три правни основания.

               1.

               Първо правно основание: нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС.

                           —

                           Жалбоподателят твърди, че обжалваното решение нарушава член 107, параграф 1 ДФЕС, тъй като предвидената от Gesetz über den Vorrang erneuerbarer Energien (Закон за приоритета на възобновяемите енергийни източници, наричан по-нататък „EEG“) допълнителна такса по EEG и особеният компенсационен режим не представляват каквото и да било предоставяне на ресурси, принадлежащи или контролирани от държава членка. Всички свързани с квалифицирането на тези мерки обстоятелства били установени в рамките на производството между Комисията и Федерална република Германия. Нямало каквито и да било съмнения, въз основа на които да се започне производство по член 108, параграф 2 ДФЕС съгласно член 4, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 659/1999 за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (1).

               2.

               Второ правно основание: нарушение на член 108, параграф 1 ДФЕС и на принципа на правна сигурност.

                           —

                           По този въпрос жалбоподателят твърди, че Комисията нарушила член 108, параграф 1 ДФЕС и принципа на правна сигурност, тъй като при преразглеждане на предварителната си оценка за EEG като помощ е приложила производството за нова помощ по член 4, параграф 4 от Регламент № 659/1999, вместо това за съществуваща помощ по член 17 от Регламент № 659/1999. В това отношение той по-специално посочва, че с решението си от 22 май 2002 г. Комисията не класифицира EEG 2000 като помощ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС поради липсата на каквото и да било предоставяне на ресурси на държава членка. Спрямо решението на Комисията от 22 май 2002 г. промените, настъпили от EEG 2000 до EEG 2012, не били съществени. Комисията следователно трябвало да може да представи различно свое правно тълкуване в производство по член 108, параграф 1 ДФЕС, без да затруднява жалбоподателя.

               3.

               Трето правно основание: нарушение на член 41 от Хартата на основните права и на принципа на състезателното начало.

                           —

                           По-нататък жалбоподателят изтъква, че ответникът е приел обжалваното решение, без да даде възможност на жалбоподателя да представи коментарите си.

      (1)  Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (ОВ L 83, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41).


title: Дело T-166/11: Жалба, подадена на 17 март 2011 г. — Häfele/СХВП (Infront)

text:
               14.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 145/33

         Жалба, подадена на 17 март 2011 г. — Häfele/СХВП (Infront)
   (Дело T-166/11)
   2011/C 145/55
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Häfele GmbH & Co. KG (Nagold, Германия) (представители: M. Eck и J. Dönch, Rechtsanwälte)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 17 януари 2011 г. по преписка R 1711/2010-1;

               —

               да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „Infront“ за стоки от класове 6 и 20

      Решение на проверителя: отхвърля заявката за марка.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, букви б), в) и г) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (1), тъй като съответната марка на Общността нямала отличителен характер, не била описателна и не станала обичайно наименование.

      (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1).


title: Дело T-184/15: Решение на Общия съд от 9 ноември 2016 г. — Trivisio Prototyping/Комисия (Финансова помощ — Шеста рамкова програма за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности — Договори относно проектите ULTRA, CINeSPACE и IMPROVE — Частично изменение на квалификацията на жалбата — Решение, представляващо изпълнително основание — Член 299 ДФЕС — Арбитражна клауза — Допустими разходи — Възстановяване на платените суми)

text:
               9.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 6/34

         Решение на Общия съд от 9 ноември 2016 г. — Trivisio Prototyping/Комисия
   (Дело T-184/15) (1)

   ((Финансова помощ - Шеста рамкова програма за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности - Договори относно проектите ULTRA, CINeSPACE и IMPROVE - Частично изменение на квалификацията на жалбата - Решение, представляващо изпълнително основание - Член 299 ДФЕС - Арбитражна клауза - Допустими разходи - Възстановяване на платените суми))
   (2017/C 006/41)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Trivisio Prototyping GmbH (Трир, Германия) (представители: първоначално A. Bartosch и A. Böhlke, впоследствие A. Böhlke, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: S. Delaude и F. Moro, подпомагани от R. van der Hout и S. Blazek, адвокати)

      Предмет

   От една страна, жалба на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение C(2015) 633 окончателен на Комисията от 2 февруари 2015 г. за събиране на сумата от 385 112,19 EUR, заедно с лихвите, и от друга страна, иск на основание член 272 ДФЕС, насочен към това да се установи, че вземането, което Комисията претендира по отношение на Trivisio Prototyping, не съществува.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Trivisio Prototyping GmbH да понесе направените от него съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 262, 10.8.2015 г.


title: Дело T-262/12: Решение на Общия съд от 18 септември 2014 г.  — Central Bank of Iran/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки срещу Иран за предотвратяване на разпространението на ядрено оръжие — Замразяване на средства — Жалба за отмяна — Висящ процес — Задължение за мотивиране — Право на защита)

text:
               3.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 388/11

         Решение на Общия съд от 18 септември 2014 г. — Central Bank of Iran/Съвет
   (Дело T-262/12) (1)

   ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Иран за предотвратяване на разпространението на ядрено оръжие - Замразяване на средства - Жалба за отмяна - Висящ процес - Задължение за мотивиране - Право на защита))
   2014/C 388/12
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Central Bank of Iran (Техеран, Иран) (представител: M. Lester, barrister)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bishop и V. Piessevaux)

      Предмет

   По същество, искане за отмяна, първо, на Решение 2012/35/ОВППС на Съвета от 23 януари 2012 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 19, стр. 22), както и на Решение 2012/635/ОВППС на Съвета от 15 октомври 2012 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 282, стр. 58), доколкото тези решения са включили или са запазили, след преразглеждане, включено името на жалбоподателя в списъка, който се намира в приложение II към Решение 2010/413/ОВППС на Съвета от 26 юли 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС (JO L 195, p. 39), и второ, на Регламент (ЕС) № 267/2012 на Съвета от 23 март 2012 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕС) № 961/2010 (ОВ L 88, стр. 1), както и на Регламент за изпълнение (ЕС) № 945/2012 на Съвета от 15 октомври 2012 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 267/2012 (ОВ L 282, стр. 16), доколкото тези регламенти са включили или са запазили, след преразглеждане, включено името на жалбоподателя в списъка, който се намира в приложение IX от Регламент № 267/2012

      Диспозитив

               1)

               Отменя Регламент (ЕС) № 267/2012 на Съвета от 23 март 2012 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕС) № 961/2010 (ОВ L 88, стр. 1), доколкото същият включва името на Central Bank of Iran в списъка, който се намира в приложение IX към него.

               2)

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3)

               Съветът на Европейския съюз понася половината от направените от него съдебни разноски и от тези на Central Bank of Iran.

               4)

               Central Bank of Iran понася половината от направените от нея съдебни разноски и от тези на Съвета.

      (1)  ОВ C 243, 11.8.2012 г.


title: Дело C-430/07: Преюдициално запитване, отправено от Raad van State на 17 септември 2007 г. — Exportslachterij J. Gosschalk & Zoon BV/Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

text:
               8.12.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 297/23

         Преюдициално запитване, отправено от Raad van State на 17 септември 2007 г. — Exportslachterij J. Gosschalk & Zoon BV/Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
   (Дело C-430/07)
   (2007/C 297/38)
   Език на производството: нидерландски
   Препращаща юрисдикция
   Raad van State
   Страни в главното производство

      Ищец: Exportslachterij J. Gosschalk & Zoon BV

      Ответници: Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
   Преюдициални въпроси

               1)

               Представляват ли тестове по смисъла на член 2, първи параграф от Регламент (ЕО) № 2777/2000 на Комисията от 18 декември 2000 г. относно приемане на извънредни мерки за подпомагане на пазара на говеждо и телешко месо (1) проведените тестове за СЕГ (спонгиформна енцефалопатия по говедата), които след 1 януари 2001 г. са задължителни по смисъла на Правилника за износа на прясно месо и месни изделия от 1985 г. (Stcrt. 2001, № 218), приет с оглед на прилагането на член 1, параграф 3 от Решение 2000/764/ЕО относно откриването на спонгиформната енцефалопатия при говедата и телетата и за изменение на Решение 98/272/ЕО относно епидемиологичния контрол на трансмисивни спонгиформни енцефалопатии (2)?

               2)

               При положителен отговор, трябва ли член 2, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 2777/2000 да се разглежда като интервенция за регулиране на пазара на говеждо и телешко месо (подпомагане на пазара) по смисъла на член 1, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕО) № 1258/1999 на Съвета от 17 май 1999 г. относно финансирането на общата селскостопанска политика (3) или като специална ветеринарна мярка по смисъла на буква г) от разпоредбата, или и като двете?

               3)

               В случай, че става въпрос и за подпомагане на пазара, това означава ли предвид Решението на Съда от 30 септември 2003 г. по дело С-239/01 (4), че проведените тестове трябва да се финансират изключително от Общността и поради това член 2, параграф 2 от Регламент № 2777/2000, доколкото в него се предвижда, че Общността поема само част от разходите за тестовете за СЕГ, е недействителен, тъй като противоречи на Регламент (ЕО) № 1254/1999 (5)?

               4)

               В случай, че член 2, параграф 2 от Регламент № 2777/2000 е действителен, представлява ли пречка този регламент за държавите-членки да прехвърлят разходите за провеждането на тестовете за СЕГ в тежест на участниците на пазара?

               5)

               Следва ли член 5, параграф 4, последно изречение от Директива 85/73/ЕИО относно финансирането на здравните инспекции и контрол на прясно месо и птиче месо (6) по смисъла на Директива 89/662/ЕИО (7), Директива 90/425/ЕИО (8), Директива 90/675/ЕИО (9) и Директива 91/496/ЕИО (10), да се тълкува в смисъл, че тази директива не представлява пречка за прехвърлянето от държавата-членка на разходите за проведените тестове? При положителен отговор, на какви изисквания трябва да отговаря събирането на такси за проведените тестове за СЕГ?

      (1)  Регламент на Комисията от 18 декември 2000 г., ОВ L 321, стр. 47.

      (2)  Решение на Комисията от 29 ноември 2000 г., ОВ L 305, стр. 35.

      (3)  Регламент на Съвета от 17 май 1999 г., ОВ L 160, стр. 103.

      (4)  Германия/Комисия, Recueil, стр. I–10333.

      (5)  Регламент (ЕО) № 1254/1999 на Съвета от 17 май 1999 г. относно общата организация на пазара на говеждо и телешко месо, ОВ L 160, стр. 21; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 28, стр. 80.

      (6)  Директива 85/73/ЕИО на Съвета от 29 януари 1985 г. относно финансирането на здравните инспекции и контрол на прясно месо и птиче месо, ОВ L 32, стр. 14.

      (7)  Директива 89/662/ЕИО на Съвета от 11 декември 1989 г. относно ветеринарните проверки по отношение на търговията вътре в Общността с оглед доизграждането на вътрешния пазар (ОВ L 395, стр. 13; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 7, стр. 202).

      (8)  Директива 90/425/EEC на Съвета от 26 юни 1990 г. относно ветеринарните и зоотехническите проверки, приложими при търговията в Общността с определени видове живи животни и продукти с оглед завършване изграждането на вътрешния пазар (ОВ L 224, стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 8, стр. 53).

      (9)  Директива 90/675/ЕИО на Съвета от 10 декември 1990 г. относно определяне на принципите на организация на ветеринарните проверки на продуктите, внесени в Общността от трети страни (ОВ L 373, стр. 1).

      (10)  Директива 91/496/EИО на Съвета от 15 юли 1991 г. относно определяне на принципите на организация на ветеринарните проверки на животни, въведени в Общността от трети страни, и за изменение на Директиви 89/662/ЕИО, 90/425/ЕИО и 90/675/ЕИО (ОВ L 268, стр. 56; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 10, стр. 151).


title: Дело T-392/16: Определение на Общия съд от 13 октомври 2016 г. — Axium/Парламент

text:
               16.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 14/55

         Определение на Общия съд от 13 октомври 2016 г. — Axium/Парламент
   (Дело T-392/16) (1)

   (2017/C 014/66)
   Език на производството: френски
   Председателят на осми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 326, 5.9.2016 г.


title: Дело C-614/10: Решение на Съда (голям състав) от 16 октомври 2012 г. — Европейска комисия/Република Австрия (Неизпълнение на задължения от държава членка — Директива 95/46/ЕО — Обработване на лични данни и свободно движение на тези данни — Защита на физическите лица — Член 28, параграф 1 — Национален надзорен орган — Независимост — Надзорен орган и федерално канцлерство — Персонални и организационни връзки)

text:
               8.12.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 379/6

         Решение на Съда (голям състав) от 16 октомври 2012 г. — Европейска комисия/Република Австрия
   (Дело C-614/10) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 95/46/ЕО - Обработване на лични данни и свободно движение на тези данни - Защита на физическите лица - Член 28, параграф 1 - Национален надзорен орган - Независимост - Надзорен орган и федерално канцлерство - Персонални и организационни връзки)
   2012/C 379/09
   Език на производството: немски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: B. Martenczuk и B.-R. Killmann)

      Встъпила страна, подпомагаща ищеца: Европейски надзорен орган по защита на данните (ЕНОЗД) (представители: H. Kranenborg, I. Chatelier и H. Hijmans)

      Ответник: Република Австрия (представител: G. Hesse)

      Встъпила страна, подпомагаща ответника: Федерална република Германия (представители: T. Henze и J. Möller)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 28, параграф 1, втора алинея от Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 година за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (ОВ L 281, стр. 31; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 17, стр. 10) — Задължение на държавите членки да гарантират, че националните надзорни органи, които отговарят за контрола върху обработването на лични данни, ще разполагат с пълна независимост при упражняването на функциите си — Тесни персонални и организационни връзки между надзорния орган и федералното канцлерство (Bundeskanzleramt) — Йерархичен контрол на федералното канцлерство спрямо надзорния орган

      Диспозитив

               1.

               Като не е взела всички необходими мерки за съобразяване на действащото законодателство в Австрия с критерия за независимост, що се отнася до Datenschutzkommission (Комисията за защита на данните), и по-точно като е въвела нормативна уредба, съгласно която:

                           —

                           управителният член на Datenschutzkommission е федерален служител, подлежащ на административен контрол,

                           —

                           секретариатът на Datenschutzkommission е включен към службите на федералното канцлерство, и

                           —

                           федералният канцлер разполага с безусловно право на информация по всички аспекти от работата на Datenschutzkommission,

                     Република Австрия не е изпълнила задълженията си по член 28, параграф 1, втора алинея от Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 година за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни.

               2.

               Осъжда Република Австрия да заплати съдебните разноски на Европейската комисия.

               3.

               Федерална република Германия и Европейският надзорен орган по защита на данните понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 72, 5.3.2011 г.


title: Дело T-31/14: Жалба, подадена на 7 януари 2014 г. — Banco Popular Español/Комисия

text:
               1.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 61/21

         Жалба, подадена на 7 януари 2014 г. — Banco Popular Español/Комисия
   (Дело T-31/14)
   2014/C 61/38
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Banco Popular Español, SA (Мадрид, Испания) (представители: E. Navarro Varona, P. Vidal Martínez, J. López-Quiroga Teijero и G. Canalejo Lasarte, abogados)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение на основание член 263 ДФЕС в частта, в която обявява съществуването на държавна помощ и разпорежда възстановяването ѝ от инвеститорите,

               —

               при условията на евентуалност да отмени членове 1, 2 и член 4, параграф 1 от решението, доколкото определят инвеститорите като бенефициери, които са длъжни да възстановяват предполагаемата помощ,

               —

               при условията на евентуалност да обезсили съдържащото се в член 4, параграф 1 в края разпореждане за възстановяване на помощта от инвеститорите поради нарушение на принципите на правна сигурност и оправдани правни очаквания, тъй като не може да бъде разпоредено възстановяване преди датата на публикуване на решението за започване на процедура,

               —

               при условията на евентуалност да отмени член 2 от решението и да обяви за незаконосъобразна методологията на определяне на предполагаемото предимство, което подлежи на възстановяване от инвеститорите,

               —

               да обяви нищожността или, алтернативно, частична недействителност на член 4, параграф 1 от решението относно забраната за „прехвърляне на задължението за събиране на други лица“, доколкото в него се съдържа преценка относно забраната или предполагаемата недействителност на договорните клаузи за събиране от трети лица на сумите, които инвеститорите трябва да възстановят на испанската държава и

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Обжалваното решение по настоящото дело е същото като по дело T-29/14, Taetel/Комисия.
   Правните основания и основни доводи съвпадат с вече изтъкнатите по посоченото дело.


title: Дело T-6/16: Решение на Общия съд от 8 юни 2017 г. — AWG/EUIPO — Takko (Southern Territory 23°48’25"S) (Марка на Европейския съюз — Производство за обявяване на недействителност — Словна марка на Европейския съюз „Southern Territory 23°48’25’’S“ — По-ранна словна марка на Европейския съюз „SOUTHERN“ — Относително основание за отказ — Член 8, параграф 1, буква б) и член 53, параграф 1, буква a) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               24.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 239/46

         Решение на Общия съд от 8 юни 2017 г. — AWG/EUIPO — Takko (Southern Territory 23o48’25"S)
   (Дело T-6/16) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство за обявяване на недействителност - Словна марка на Европейския съюз „Southern Territory 23o48’25’’S“ - По-ранна словна марка на Европейския съюз „SOUTHERN“ - Относително основание за отказ - Член 8, параграф 1, буква б) и член 53, параграф 1, буква a) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2017/C 239/57)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: AWG Allgemeine Warenvertriebs GmbH (Кьонген, Германия) (представител: T. Sambuc, адвокат)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: A. Schifko)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO: Takko Holding GmbH (Телгте, Германия)

      Предмет

   Жалба срещу решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 10 ноември 2015 г. (R 735/2015-4), постановено в производство за обявяване на недействителност със страни Takko Holding и AWG

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               AWG Allgemeine Warenvertriebs GmbH понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO).

      (1)  ОВ C 98, 14.3.2016 г.