title: Дело C-298/10: Преюдициално запитване, отправено от Bundesarbeitsgericht (Германия) на 16 юни 2010 г. — Land Berlin/Alexander Mai

text:
               25.9.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 260/4

         Преюдициално запитване, отправено от Bundesarbeitsgericht (Германия) на 16 юни 2010 г. — Land Berlin/Alexander Mai
   (Дело C-298/10)
   ()
   2010/C 260/04
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesarbeitsgericht

      Страни в главното производство

      Ищец: Land Berlin

      Ответник: Alexander Mai

      Преюдициален въпрос

   Противоречи ли правило от колективен трудов договор относно възнагражденията на договорно наети в публичния сектор лица, каквото представлява член 27 от Bundes-Angestelltentarifvertrag (колективен трудов договор на договорно наетите лица във федералния публичен сектор, наричан по-нататък „BAT“), тълкувано във връзка с Vergütungstarifvertrag Nr. 35 zum BAT (колективен трудов договор, сключен в приложение на ВАТ № 35 относно възнагражденията), което определя основните възнаграждения за всяка степен в зависимост от възрастовите групи — отчитайки също признатото в първичното законодателство право на социалните партньори да преговарят и сключват колективни договори (понастоящем член 28 от Хартата на основните права на Европейския съюз) — на прокламирания в първичното право принцип на недискриминация, основана на възраст (понастоящем член 21, параграф 1 от Хартата на основните права на Европейския съюз), както е доразгърнат в Директива 2000/78/ЕО (1)?

      (1)  Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (ОВ L 303, стp. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 7).


title: Дело T-288/13 P: Жалба, подадена на 24 май 2013 г. от AK срещу решението, постановено на 13 март 2013 г. от Съда на публичната служба по дело F-91/10, AK/Комисия

text:
               10.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 233/11

         Жалба, подадена на 24 май 2013 г. от AK срещу решението, постановено на 13 март 2013 г. от Съда на публичната служба по дело F-91/10, AK/Комисия
   (Дело T-288/13 P)
   2013/C 233/19
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: AK (Есбо, Финландия) (представители: D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis и É. Marchal, avocats)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да постанови, че,

                           —

                           отменя Решение на Съда на публичната служба (3-и състав) от 13 март 2012 г. по дело F-91/10, AK/Европейска комисия;

                           —

                           осъжда Европейската комисия за заплати на жалбоподателя:

                                       —

                                       обезщетение за пропусната възможност от 95 % за повишаване в степен A4 в рамките на процедурата по повишаване за 2003 г., 2005 г. или най-късно за 2007 г., съответно от 375 295 евро, 204 996 евро и 90 130 евро, включително вече изплатената еднократна сума от 4 000 евро, като освен това пенсионните му права бъдат актуализирани чрез извършване на съответните вноски;

                                       —

                                       55 000 евро, освен вече изплатените 15 000 евро, за претърпените неимуществени вреди в резултат на запазения по отношение на него незаконосъобразен административен статут, въпреки решенията на Общия съд от 20 април 2005 г. и 6 октомври 2009 г. и решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (СПС) от 13 декември 2007 г., както и решението на органа по назначаването от 23 април 2007 г., с което се уважава жалбата на жалбоподателя, подадена по административен ред на 4 септември 2006 г.;

                           —

                           осъжда Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят излага три правни основания в подкрепа на жалбата си.

               1.

               Първото правно основание е изведено от грешка при прилагане на правото, тъй като СПС се основал на доклади за кариерно развитие (ДКР), които самият той изключил от обсъждането (относно точки 55, 56, 73 и 87 от обжалваното съдебно решение).

               2.

               Второто правно основание е изведено от грешка при прилагане на правото, допусната при оценката на неимуществените вреди, и от нарушаване на принципа на пропорционалност, тъй като СПС намалил размера на оценката на неимуществените вреди на 15 000 евро, вземайки предвид единствено значителното забавяне при изготвянето на различните ДКР и ограничавайки обхвата на неимуществените вреди до периода, през който жалбоподателят бил активно зает, без да отчита други параметри като например несигурността и безпокойството на жалбоподателя за професионалното му развитие след периода, през който все още бил активно зает (относно точки 63, 83 и сл. от обжалваното съдебно решение).

               3.

               Третото правно основание е изведено от грешка при прилагане на правото, допусната при оценката на вредите вследствие на пропуснатата възможност за повишаване, и от нарушение на задължението за мотивиране, тъй като, от една страна, СПС не можел единствено въз основа на точките за заслуги и на праговете за повишаване да заключи, че вероятността от повишаване на жалбоподателя е малка, и от друга страна, СПС оценил вредата от пропуснатата възможност за повишаване цялостно на 4 000 евро без да предостави каквото и да било обяснение относно съображенията, които са го довели до този резултат (относно точки 71—73, 89 и сл. от обжалваното съдебно решение).


title: Дело C-263/09 P: Решение на Съда (голям състав) от 5 юли 2011 г. — Edwin Co. Ltd/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Elio Fiorucci (Обжалване — Марка на Общността — Регламент (ЕО) № 40/94 — Член 52, параграф 2, буква а) — Словна марка на Общността „ELIO FIORUCCI“ — Искане за обявяване на недействителност, основано на право на име съгласно националното право — Контрол на Съда за тълкуването и прилагането на националното право от Общия съд — Правомощие на Общия съд да измени решението на апелативния състав — Граници)

text:
               27.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/4

         Решение на Съда (голям състав) от 5 юли 2011 г. — Edwin Co. Ltd/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Elio Fiorucci
   (Дело C-263/09 P) (1)

   (Обжалване - Марка на Общността - Регламент (ЕО) № 40/94 - Член 52, параграф 2, буква а) - Словна марка на Общността „ELIO FIORUCCI“ - Искане за обявяване на недействителност, основано на право на име съгласно националното право - Контрол на Съда за тълкуването и прилагането на националното право от Общия съд - Правомощие на Общия съд да измени решението на апелативния състав - Граници)
   2011/C 252/04
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Edwin Co. Ltd (представители: D. Rigatti, M. Bertani, S. Verea, K. Muraro и M. Balestriero, avvocati)

      Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: O. Montalto, L. Rampini и J. Crespo Carrillo), Elio Fiorucci (представители: A. Vanzetti и A. Colmano, avvocati)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Първоинстанционния съд (пети състав) от 14 май 2009 г. по дело Elio Fiorucci/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) (Т-165/06), с което Първоинстанционният съд отменя решението на първи апелативен състав на СХВП от 6 април 2006 г. (преписка R 238/2005-1) относно производство за обявяване на недействителност и за отмяна между г-н Elio Fiorucci и Edwin Co. Ltd, тъй като в него се съдържа грешка при прилагане на правото във връзка с тълкуването на член 8, параграф 3 от Codice della Proprietà Industriale

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Отхвърля искането на г-н Fiorucci за изменение на Решение на Първоинстанционния съд на Европейските общности от 14 май 2009 г. по дело Fiorucci/СХВП — Edwin (ELIO FIORUCCI) (T-165/06).

               3.

               Edwin Co. Ltd и Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) понасят, наред с направените от тях съдебни разноски, и три четвърти от съдебните разноски на г-н Fiorucci, като отговарят солидарно за заплащането им.

               4.

               Г-н Fiorucci понася една четвърт от направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 220, 12.9.2009 г.


title: Дело C-370/13: Определение на Съда (шести състав) от 19 юни 2014 г. (преюдициално запитване от Naczelny Sąd Administracyjny — Полша) — Henryk Teisseyre, Jan Teisseyre/Minister Skarbu Państwa (Преюдициално запитване — Член 18 ДФЕС — Гражданство на Съюза — Недопускане на дискриминация — Обезщетение за изгубено право на собственост върху недвижими вещи, изоставени извън днешните граници на засегнатата държава членка — Условие за гражданство — Липса на привръзка с правото на Съюза — Явна липса на компетентност на Съда)

text:
               15.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 315/28

         Определение на Съда (шести състав) от 19 юни 2014 г. (преюдициално запитване от Naczelny Sąd Administracyjny — Полша) — Henryk Teisseyre, Jan Teisseyre/Minister Skarbu Państwa
   (Дело C-370/13) (1)

   ((Преюдициално запитване - Член 18 ДФЕС - Гражданство на Съюза - Недопускане на дискриминация - Обезщетение за изгубено право на собственост върху недвижими вещи, изоставени извън днешните граници на засегнатата държава членка - Условие за гражданство - Липса на привръзка с правото на Съюза - Явна липса на компетентност на Съда))
   2014/C 315/43
   Език на производството: полски

      Запитваща юрисдикция

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Henryk Teisseyre, Jan Teisseyre

      Ответник: Minister Skarbu Państwa

      Диспозитив

   Съдът на Европейския съюз е явно некомпетентен да отговори на въпроса, поставен от Naczelny Sąd Administracyjny (Полша).

      (1)  ОВ C 291, 5.10.2013 г.


title: Дело T-53/17: Определение на Общия съд от 30 юни 2017 г. — Austrian Power Grid/ACER

text:
               21.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 277/61

         Определение на Общия съд от 30 юни 2017 г. — Austrian Power Grid/ACER
   (Дело T-53/17) (1)

   (2017/C 277/87)
   Език на производството: английски
   Председателят на седми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 95, 27.3.2017 г.


title: Дело F-55/09: Жалба, подадена на 26 май 2009 г. — Maxwell/Комисия

text:
               1.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 180/64

         Жалба, подадена на 26 май 2009 г. — Maxwell/Комисия
   (Дело F-55/09)
   2009/C 180/120
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Allan Maxwell (Брюксел, Белгия) (представители: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis и É. Marchal, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности

      Предмет и описание на спора

   Искане за обезщетяване на вредата, претърпяна от жалбоподателя по време на отпуска по лични причини, който същият е взел за да изпълнява длъжността „EU Senior Advisor“ в Организацията за развитие на енергетиката на Корейския полуостров, и дължаща се на отказа да му бъдат възстановени разходите за настаняване и за обучение.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на органа по назначаването от 2 септември 2008 г., с което се отхвърля искането на жалбоподателя за обезщетение,

               —

               да се осъди Комисията да заплати на жалбоподателя сума в размер на 132 900 EUR за възстановяване на разходите за настаняване и за обучение, които е направил при изпълнението на длъжността EU Senior advisor в KEDO,

               —

               да се осъди Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-200/10: Решение на Общия съд от 16 септември 2013 г. — Avery Dennison/СХВП — Dennison-Hesperia (AVERY DENNISON) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „AVERY DENNISON“ — По-ранна национална словна марка „DENNISON“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Реално използване на по-ранната марка — Член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент № 207/2009 — Предмет на спора пред апелативния състав)

text:
               16.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 336/17

         Решение на Общия съд от 16 септември 2013 г. — Avery Dennison/СХВП — Dennison-Hesperia (AVERY DENNISON)
   (Дело T-200/10) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „AVERY DENNISON“ - По-ранна национална словна марка „DENNISON“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Реално използване на по-ранната марка - Член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент № 207/2009 - Предмет на спора пред апелативния състав)
   2013/C 336/33
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Avery Dennison Corp. (Pasadena, Калифорния, САЩ) (представители: адв. E. Armijo Chávarri, адв. A. Castán Pérez-Gómez и адв. A. Sanz Cerralbo)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: J. Crespo Carrillo)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Dennison-Hesperia, SA (Torrejón de Ardoz, Испания) (представител: адв. L. Broschat García)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 9 февруари 2010 г. (преписка R 798/2009-2) относно производство по възражение между Dennison-Hesperia, SA и Avery Dennison Corp.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Avery Dennison Corp. да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 161, 19.6.2010 г.


title: Дело C-440/11 P: Решение на Съда (трети състав) от 11 юли 2013 г. — Европейска комисия/Stichting Administratiekantoor Portielje, Gosselin Group NV (Обжалване — Конкуренция — Картели — Член 81 ЕО и член 53 от Споразумението за ЕИП — Пазар на международни услуги по преместване в Белгия — Пряко или непряко определяне на цените, поделяне на пазара и манипулиране на процедурите по набиране на оферти — Отговорност за нарушаващото поведение на образуванието, което има контрол върху дружествените дялове — Понятие за предприятие — Презумпция за действително упражняване на решаващо влияние — Ограничаване на конкуренцията с оглед на целта — Насоки относно засягането на търговията между държавите членки — Насоки за определяне на глобите (2006) — Смекчаващи обстоятелства)

text:
               31.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/9

         Решение на Съда (трети състав) от 11 юли 2013 г. — Европейска комисия/Stichting Administratiekantoor Portielje, Gosselin Group NV
   (Дело C-440/11 P) (1)

   (Обжалване - Конкуренция - Картели - Член 81 ЕО и член 53 от Споразумението за ЕИП - Пазар на международни услуги по преместване в Белгия - Пряко или непряко определяне на цените, поделяне на пазара и манипулиране на процедурите по набиране на оферти - Отговорност за нарушаващото поведение на образуванието, което има контрол върху дружествените дялове - Понятие за предприятие - Презумпция за действително упражняване на решаващо влияние - Ограничаване на конкуренцията с оглед на целта - Насоки относно засягането на търговията между държавите членки - Насоки за определяне на глобите (2006) - Смекчаващи обстоятелства)
   2013/C 252/13
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподател: Европейска комисия (представители: A. Bouquet, S. Noë и F. Ronkes Agerbeek)

      Други страни в производството: Stichting Administratiekantoor Portielje (представители: D. Van hove, F. Wijckmans, S. De Keer и H. Burez, advocaten), Gosselin Group NV

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Общия съд (осми състав) от 16 юни 2011 г. по дело Gosselin Group и Stichting Administratiekantoor Portielje/Комисия (T-208/08 и T-209/08), с което — по дело T-208/08 — се отменя Решение C(2008) 926, окончателен на Комисията от 11 март 2008 година относно производство по член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/38.543 — Международни услуги по преместване), в частта му, в която се установява, че Gosselin Group NV е участвало в нарушение на член 81, параграф 1 ЕО през периода 30 октомври 1993 г.—14 ноември 1996 г. и — по дело T-209/08 — се отменя Решение C(2008) 926, изменено с Решение C(2009) 5810, в частта му относно Stichting Administratiekantoor Portielje

      Диспозитив

               1.

               Отменя точки 4 и 6 от диспозитива на Решение на Общия съд на Европейския съюз от 16 юни 2011 година по дело Gosselin Group и Stichting Administratiekantoor Portielje/Комисия (T-208/08 и T-209/08).

               2.

               Отхвърля жалбата на Stichting Administratiekantoor Portielje по дело T-209/08.

               3.

               Осъжда Stichting Administratiekantoor Portielje да заплати както съдебните разноски, свързани с първоинстанционното производство по дело T-209/08, така и тези, които са свързани с обжалването пред Съда.

      (1)  ОВ C 331, 12.11.2011 г.


title: Дело T-386/08: Решение на Общия съд от 8 юли 2010 г. — Trautwein/СХВП (Изображение на кон) (Марка на Общността — Заявка на фигуративна марка на Общността, изобразяваща кон — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               28.8.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 234/33

         Решение на Общия съд от 8 юли 2010 г. — Trautwein/СХВП (Изображение на кон)
   (Дело T-386/08) (1)

   (Марка на Общността - Заявка на фигуративна марка на Общността, изобразяваща кон - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2010/C 234/57
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Nadine Trautwein Rolf Trautwein GbR, Research and Development (Leopoldshöhe, Германия) (представители: C. Czychowski, A. Nordemann и A. Dustmann, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) (представител: S. Schäffner)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 7 юли 2008 г. (преписка R 1730/2007-1) относно заявка за регистрация като марка на Общността на фигуративен знак, изобразяващ кон

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Nadine Trautwein Rolf Trautwein GbR, Research and Development да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 313, 6.12.2008 г.


               28.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 347/32

         Дело, заведено на 16 август 2013 г. от Konkurrenten.no AS срещу Надзорния орган на ЕАСТ
   (Дело E-19/13)
   2013/C 347/13
   На 16 август 2013 г. в Съда на ЕАСТ бе заведено дело срещу Надзорния орган на ЕАСТ от предприятието Konkurrenten.no AS, представлявано от Jon Midthjell, адвокат, Advokatfirmaet Midthjell AS, с адрес: Grev Wedels plass 5, 0151 Осло, Норвегия.
   Ищците искат от Съда на ЕАСТ:

               1.

               Да отмени Решение № 519/12/COL на Надзорния орган на ЕАСТ от 19 декември 2012 г. (AS Oslo Sporveier и AS Sporveisbussene) и да осъди ответника и всички други встъпили страни да заплатят разноските;

               2.

               Да отмени Решение № 181/13/COL на Надзорния орган на ЕАСТ от 8 май 2013 г. (Kollektivtransportproduksjon AS, Oslo Vognselskap AS и Unibuss AS) и да осъди ответника и всички други встъпили страни да заплатят разноските;

               3.

               Да осъди Надзорния орган на ЕАСТ (и всички други встъпили страни) да заплатят разноските по делото.

      Правен и фактически контекст и правни аргументи, приведени в подкрепа на иска:

               —

               Ищецът, Konkurrenten.no AS, е частен оператор на норвежкия пазар на експресни автобусни превози между централните и южните райони на Норвегия.

               —

               На 11 август 2006 г. ищецът внесе жалба, свързана с държавни помощи, пред Надзорния орган на ЕАСТ и на 8 септември 2011 г. втора жалба относно помощ, отпусната на AS Oslo Sporveier.

               —

               На 21 юни 2010 г. Надзорният орган на ЕАСТ прекрати делото по първата жалба, без да открива официална процедура по разследване. На 22 август 2011 г. Съдът на ЕАСТ отмени това решение във връзка с дело E-14/10 Konkurrenten.no AS срещу Надзорния орган на ЕАСТ [2011 г.] EFTA Ct. Rep. 266.

               —

               На 5 юли 2012 г. в Официален вестник на ЕС и в притурката за ЕИП към него беше публикувано решението на Надзорния орган на ЕАСТ от 28 март 2012 г. за откриване на официална процедура по разследване във връзка с възможна държавна помощ, отпусната на AS Oslo Sporveier и AS Sporveisbussene.

               —

               С решение от 19 декември 2012 г. Надзорният орган на ЕАСТ закри официалната процедура по разследване във връзка с възможна държавна помощ, отпусната на AS Oslo Sporveier и AS Sporveisbussene. На 8 май 2013 г. Надзорният орган на ЕАСТ взе решение относно предполагаема държавна помощ, отпусната на Kollektivtransportproduksjon AS, Oslo Vognselskap AS и Unibuss AS. Тези решения все още не са публикувани в Официален вестник или в притурката за ЕИП.

               —

               С настоящия иск ищецът иска от Съда да отмени двете решения.

         Ищецът твърди, inter alia, че:

               Във връзка с първото решение (от 19 декември 2012 г.) Надзорният орган на ЕАСТ:

                           —

                           неправомерно е оценил капиталова инжекция като отчасти представляваща помощ и отчасти непредставляваща помощ и годишна компенсация под формата на фиксирана сума като представляваща помощ, и

                           —

                           е нарушил член 61 от Споразумението за ЕИП във връзка с използването на вътрешнокорпоративни трансфери с цел постигане на отрицателни данъчни позиции.

               Във връзка с второто решение (от 8 май 2013 г.) Надзорният орган на ЕАСТ:

                           —

                           не е спазил задължението си да открие официална процедура по разследване, оценявайки неправомерно трансакция като представляваща помощ, а краткосрочни кредити за осигуряване на ликвидност и поръчки, възложени без конкурс, като непредставляващи помощи, и

                           —

                           не е спазил задължението си да открие официална процедура по разследване относно гаранции, предоставени без начисляване на премии, и дългосрочни заеми за инфраструктура, отпуснати на AS Oslo Sporveier при същите условия като тези за общината, оценявайки неправомерно мерките като представляващи помощ.


title: Дело C-180/12: Преюдициално запитване, отправено от Административен съд София-град (България) на 16 април 2012 година — „Стоилов и Ко“ ЕООД/Началник на Митница Столична

text:
               30.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 194/11

         Преюдициално запитване, отправено от Административен съд София-град (България) на 16 април 2012 година — „Стоилов и Ко“ ЕООД/Началник на Митница Столична
   (Дело C-180/12)
   2012/C 194/18
   Език на производството: български

      Запитваща юрисдикция

   Административен съд София-град

      Страни в главното производство

      Жалбоподател:„Стоилов и Ко“ ЕООД

      Ответник: Началник на Митница Столична

      Преюдициални въпроси

               1.

               Следва ли за тарифното ѝ класиране стоката — ленти от плат от нетъкан текстил за производство на щори за вътрешно обзавеждане, навити на руло, да се класира по Комбинираната номенклатура за 2009 година, представляваща Приложение I към Регламент (ЕО) № 1031/2008 (1) на Комисията от 19 септември 2008 година, в зависимост от качествата на стоката като „тъкан“ по тарифен код 5407 61 30 или това следва да се извърши по тарифен код 6303 92 10 съгласно единственото ѝ предназначение — за щори за вътрешно обзавеждане, като се вземе предвид, следното:

                           а)

                           понятието „конфекциониран артикул“ по смисъла на Забележка 7 към Глава 63 „Други конфекционирани текстилни артикули; асортименти; парцали и употребявани облекла и текстилни артикули“, Раздел XI „Текстилни материали и изделия от тях“ от Комбинираната номенклатура за 2009 година, тълкувано във връзка с точка 2, буква а) от Общите правила на същата относно понятията некомплектован и незавършен артикул, предвид хипотезата по буква в) от посочената забележка, качествата на процесната стока, и възможността да се произведе единствено крайно изделие от нея;

                           б)

                           понятието „тъкан“ по глава 54, позиция 5407 61 30 от Комбинираната номенклатура за 2009 година включва ли ленти от плат, които имат и завършени краища по дължина както крайния артикул, за който единствено са предназначени — щори за вътрешно обзавеждане, предвид изричното упоменаване на този артикул в позиция 6303 92 10 от същата номенклатура.

               2.

               Налице ли е разумно основание да се приеме, че за декларатора и задължено по вноса на стоки лице е възникнало оправдано правно очакване за тарифното класиране на стоката и че следва да се приложи посоченият в митническата декларация тарифен код на стоката, съгласно чл. 71, параграф 2 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 (2) на Съвета относно създаване на Митнически кодекс на Общността, както и с оглед на принципа за оправданите правни очаквания, когато съгласно фактите по главното производство, към датата на подаване на декларацията е налице следното:

                           а)

                           по подадена по-рано митническа декларация с идентични стока и тарифен код, след физическа проверка от митническите органи, в това число и относно тарифното класиране, обективирана в протокол, не са взети проби за анализ и е направен извод за съответствие на стоката с декларираното,

                           б)

                           поради неизвършване на последваща проверка след вдигането на стоките по други пет митнически декларации за декларирани идентични стока и тарифен код, също подадени по-рано, в това число преди и след датата на протокол за митническа проверка с констатация за съответствие на тарифния код?

               3.

               Следва ли чл.243, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета относно създаване на Митнически кодекс на Общността, да се тълкува с оглед спазване на принципа за силата на присъдено нещо, че на оспорване подлежи само актът по чл.232, параграф 1, буква а) от същия кодекс, когато такъв е издаден поради неплащане в срок, с който акт едновременно се установява размерът на сборовете при внос и който представлява изпълнително основание за принудително събиране на сборовете, съгласно националното право на държава-членка?

               4.

               Следва ли член 41, параграф 2, буква а) и член 47 от Хартата за основните права на Европейския съюз, да се тълкуват в смисъл, че когато по направеното доказателствено искане за независима експертиза от задълженото лице след уведомяването му по чл.221, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета относно създаване на Митнически кодекс на Общността липсва изрично произнасяне от митнически орган и обсъждане в мотиви на последващи решения, е допуснато неотстранимо нарушение на правото на добра администрация и на правото на защита в хода на административното производство, което не може да бъде поправено в хода на съдебното производство, предвид обстоятелството, че при условията на главното производство засегнатото лице има възможност само пред първата съдебна инстанция да докаже възраженията си относно тарифното класиране на стоката като постави въпроси на независимо вещо лице?

      (1)  Регламент (ЕО) № 1031/2008 на Комисията от 19 септември 2008 година за изменение на приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа
   OB L 291, стр. 1

      (2)  Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността
   OB L 302, стр. 1; Специално българско издание: глава 2, том 5, стр. 58


title: Дело T-904/16: Жалба, подадена на 21 декември 2016 г. — Labiri/ЕИСК и Комитет на регионите

text:
               27.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/33

         Жалба, подадена на 21 декември 2016 г. — Labiri/ЕИСК и Комитет на регионите
   (Дело T-904/16)
   (2017/C 063/44)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Vassiliki Labiri (Брюксел, Белгия) (представители: J.-N. Louis и N. De Montigny, avocats)

      Ответници: Европейски икономически и социален комитет, Комитет на регионите на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на генералния секретар на Комитета на регионите от 11 май 2016 г. да преназначи жалбоподателя като администратор в Дирекция „Писмени преводи“ в изпълнение на постигнатата по дело F-33/15 спогодба,

               —

               да установи, че ЕИСК е злоупотребил с властта си и не е изпълнил задължението си за лоялност към жалбоподателя, като умишлено го е въвел в заблуждение относно съдържанието на спогодбата, сключена от страните на 4 февруари 2016 г.,

               —

               да осъди солидарно ЕИСК и Комитета на регионите да заплатят съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания.

               1.

               Първо основание: нарушение на член 266 ДФЕС, доколкото обжалваното решение представлявало явно нарушение на спогодбата, постигната по дело F-33/15, Labiri/ЕИСК

               2.

               Второ основание: злоупотреба с власт, доколкото жалбоподателят умишлено бил въведен в заблуждение относно съдържанието на постигнатата от страните спогодба и по-конкретно относно възприетото от двата комитета тълкуване на текста на спогодбата


title: Дело C-298/17: Преюдициално запитване от Conseil d'État (Франция), постъпило на 23 май 2017 г. — France Télévisions SA/Playmédia, Conseil supérieur de l’audiovisuel (CSA)

text:
               7.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 256/14

         Преюдициално запитване от Conseil d'État (Франция), постъпило на 23 май 2017 г. — France Télévisions SA/Playmédia, Conseil supérieur de l’audiovisuel (CSA)
   (Дело C-298/17)
   (2017/C 256/12)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Conseil d'État

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: France Télévisions SA

      Ответници: Playmédia, Conseil supérieur de l’audiovisuel (CSA)

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли предприятие, което предлага гледане на телевизионни програми в стрийминг и пряко по интернет, единствено поради това обстоятелство да се разглежда като предприятие, което предоставя електронни съобщителни мрежи за разпространение на радио и телевизионни канали по смисъла на параграф 1 от член 31 от Директива 2002/22/ЕО от 7 март 2002 година (1)?

               2)

               При отрицателен отговор на първия въпрос, може ли държава членка, без да наруши директивата или други правни норми на Европейския съюз, да предвиди задължение за излъчване на радио и телевизионни услуги по отношение както на предприятията, които предоставят електронни съобщителни мрежи за разпространение, така и по отношение на предприятията, които, без да предоставят такива мрежи, предлагат гледане на телевизионни програми в стрийминг и пряко по интернет?

               3)

               При положителен отговор на втория въпрос, могат ли държавите членки да не обвържат задължението за пренос, що се отнася до доставчиците на услуги, които не са оператори на електронни съобщителни мрежи, с всички условия, предвидени в параграф 1 от член 31 на Директива 2002/22/ЕО от 7 март 2002 г., макар и по силата на директивата от операторите на мрежи да се изисква да отговарят на тези условия?

               4)

               Може ли държава членка, която е въвела задължение за разпространение на някои радио и телевизионни услуги в някои мрежи, да предвиди, без това да е нарушение на директивата, задължението тези услуги да приемат разпространението си в тези мрежи, включително и когато става дума за разпространение чрез уебсайт, когато самата услуга разпространява своите програми по интернет?

               5)

               Трябва ли, когато става въпрос за разпространение по интернет, предвиденото в член 31, параграф 1 от Директива 2002/22/ЕО условие, според което е необходимо значителен брой крайни ползватели на мрежите, които имат задължението за разпространение, да ги използват като основно средство за приемане на радио и телевизионни предавания, да се преценява с оглед на всички ползватели, които гледат телевизионни програми в стрийминг и пряко в мрежата на интернет, или единствено с оглед на ползвателите на сайта, който има задължението за разпространение?

      (1)  Директива 2002/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно универсалната услуга и правата на потребителите във връзка с електронните съобщителни мрежи и услуги (Директива за универсалната услуга) (ОВ L 108, стр. 51; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 35, стр. 213).


title: Дело F-28/11: Жалба, подадена на 14 март 2011 г. — ZZ/Съвет

text:
               11.6.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 173/16

         Жалба, подадена на 14 март 2011 г. — ZZ/Съвет
   (Дело F-28/11)
   2011/C 173/34
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представители: S. Rodrigues, A. Blot и C. Bernard-Glanz, lawyers)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Предмет на производството

   Отмяна на решението, съдържащо се в Съобщение до персонала № 80/10 от 26 април 2010 г., с което Органът по назначаване на Съвета отказва да повиши жалбоподателя в степен AD12 в рамките на процедурата за повишаване за 2010 г.

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска Съдът на публичната служба:

               —

               да задължи Съвета да представи докладите относно повишените в степен AD12 бивши служители от категория A, които са разгледани в рамките на процедурата за повишаване за 2010 г., както и статистиката за аналитичната средна оценка на първите докладващи служители, представена на Консултативния комитет за повишаване — AD „Администратори“;

               —

               да отмени оспореното решение и ако е необходимо решението, с което се отхвърля жалбата;

               —

               да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-358/04: Решение на Първоинстанционния съд от 12 септември 2007 г. — Neumann/СХВП (Форма на глава на микрофон) ( Марка на Общността — Заявка за триизмерна марка на Общността, която представлява глава на микрофон — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителни белези — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 )

text:
               20.10.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 247/27

         Решение на Първоинстанционния съд от 12 септември 2007 г. — Neumann/СХВП (Форма на глава на микрофон)
   (Дело T-358/04) (1)

   („Марка на Общността - Заявка за триизмерна марка на Общността, която представлява глава на микрофон - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителни белези - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94“)
   (2007/C 247/42)
   Език на производството: немски
   Страни

      Ищец: Georg Neumann GmbH (Berlin, Германия) (представител: г-н R. Böhm, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: G. Schneider, agent)
   Предмет
   Жалба срещу Решение на втори апелативен състав на СХВП от 17 юни 2004 г. (дело R 919/2002 2), с което се отхвърля заявката за регистрация като марка на Общността на триизмерен знак, представляващ глава на микрофон.
   Диспозитив

               1)

               Жалбата се отхвърля.

               2)

               Georg Neumann GmbH се осъжда да заплати разноските.

      (1)  ОВ C 284, 20.11.2004 г.


title: Дело T-722/14: Решение на Общия съд от 4 февруари 2016 г. — ПРИМА/Комисия (Обществени поръчки за услуги — Процедура за възлагане на обществени поръчки — Подкрепа за представителството на Комисията в България за организиране на публични мероприятия — Отхвърляне на офертата на даден оферент и възлагане на поръчката на друг оферент — Критерии за възлагане — Задължение за мотивиране — Понятие за относителни предимства на спечелилата оферта — Прозрачност)

text:
               21.3.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 106/33

         Решение на Общия съд от 4 февруари 2016 г. — ПРИМА/Комисия
   (Дело T-722/14) (1)

   ((Обществени поръчки за услуги - Процедура за възлагане на обществени поръчки - Подкрепа за представителството на Комисията в България за организиране на публични мероприятия - Отхвърляне на офертата на даден оферент и възлагане на поръчката на друг оферент - Критерии за възлагане - Задължение за мотивиране - Понятие за относителни предимства на спечелилата оферта - Прозрачност))
   (2016/C 106/37)
   Език на производството: български

      Страни

      Жалбоподател:„ПРИМА — Продуцентска, рекламна, информационна и медийна агенция“ АД (София, България) (представител: Я. Русков, адвокат)

      Ответник: Европейска комисия (представители: L. Di Paolo, П. Михайлова и Д. Русанов)

      Предмет

   Искане за отмяна, първо, на решението на Комисията от 12 август 2014 г., с което тя отхвърля офертата на жалбоподателя в рамките на процедурата за възлагане на обществена поръчка PO/2013-13/SOF относно подкрепа за представителството на Комисията в България за организиране на публични мероприятия и възлага поръчката на друг оферент, и второ, на „последващите решения“, включително решението от 12 септември 2014 г. за сключването на договора за изпълнението на поръчката

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда „ПРИМА — Продуцентска, рекламна, информационна и медийна агенция“ АД да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 462, 22.12.2014 г.


title: Дело T-8/17: Жалба, подадена на 5 януари 2017 г. — Golden Balls/EUIPO — Intra-Presse („GOLDEN BALLS“)

text:
               27.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/39

         Жалба, подадена на 5 януари 2017 г. — Golden Balls/EUIPO — Intra-Presse („GOLDEN BALLS“)
   (Дело T-8/17)
   (2017/C 063/51)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Golden Balls Ltd (Лондон, Обединено кралство) (представители: M. Edenborough QC, M. Hawkins, Solicitor и T. Dolde, lawyer)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Intra-Presse (Булон Биянкур, Франция)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител: жалбоподателят

      Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „GOLDEN BALLS“ — заявка за регистрация № 6 036 503

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 30 септември 2016 г. по преписка R 1962/2015-1

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) и на член 8, параграф 5 от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-206/14: Иск, подаден на 24 април 2014 г.  — Европейска комисия/Република Естония

text:
               7.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 212/19

         Иск, подаден на 24 април 2014 г. — Европейска комисия/Република Естония
   (Дело C-206/14)
   2014/C 212/21
   Език на производството: естонски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: L. Pignataro-Nolin и E. Randvere)

      Ответник: Република Естония

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е транспонирала член 4, параграф 1, буква д), член 4, параграф 1, втора алинея и член 4, параграф 2, втора алинея, второ изречение от Директива 2003/4/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2003 година относно обществения достъп до информация за околната среда и за отмяна на Директива 90/313/ЕИО (2) на Съвета, Република Естония не е изпълнила задълженията си по тази директива,

               —

               да се осъди Република Естония да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Република Естония не е изпълнила задълженията си по Директива 2003/4/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2003 година относно обществения достъп до информация за околната среда и за отмяна на Директива 90/313/ЕИО на Съвета, като не е приела всички необходими за транспонирането на тази директива разпоредби и/или е транспонирала същата неправилно.

      (1)  ОВ, L 41, стр. 26.

      (2)  ОВ, L 158, стр. 56.


title: Дело C-657/11: Решение на Съда (трети състав) от 11 юли 2013 г. (преюдициално запитване от Hof van Cassatie van België — Белгия) — Belgian Electronic Sorting Technology NV/Bert Peelaers, Visys NV (Директиви 84/450/ЕИО и 2006/114/ЕО — Заблуждаваща и сравнителна реклама — Понятие „реклама“ — Регистрация и използване на наименование на домейн — Използване на метатагове в метаданните на уебсайт)

text:
               31.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/12

         Решение на Съда (трети състав) от 11 юли 2013 г. (преюдициално запитване от Hof van Cassatie van België — Белгия) — Belgian Electronic Sorting Technology NV/Bert Peelaers, Visys NV
   (Дело C-657/11) (1)

   (Директиви 84/450/ЕИО и 2006/114/ЕО - Заблуждаваща и сравнителна реклама - Понятие „реклама“ - Регистрация и използване на наименование на домейн - Използване на метатагове в метаданните на уебсайт)
   2013/C 252/18
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hof van Cassatie van België

      Страни в главното производство

      Ищец: Belgian Electronic Sorting Technology NV

      Ответници: Bert Peelaers, Visys NV

      Предмет

   Преюдициално запитване — Hof van Cassatie van België — Тълкуване на член 2 от Директива 84/450/ЕИО на Съвета от 10 септември 1984 година за сближаване на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите членки, свързани със заблуждаваща реклама (ОВ L 250, стр. 17; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 1, стр. 153) и на член 2 от Директива 2006/114/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 година относно заблуждаващата и сравнителната реклама (ОВ L 376, стр. 21; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 18, стр. 229) — Понятие за реклама — Регистрация и използване на наименование на домейн — Използване на метатагове в метаданните на уебсайт

      Диспозитив

   Член 2, точка 1 от Директива 84/450/ЕИО на Съвета от 10 септември 1984 г. относно заблуждаващата и сравнителната реклама, изменена с Директива 2005/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2005 г., и член 2, буква а) от Директива 2006/114/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 година относно заблуждаващата и сравнителната реклама трябва да се тълкуват в смисъл, че съгласно даденото му в тези разпоредби определение, в положение като разглежданото в главното производство понятието „реклама“ обхваща използването на наименование на домейн, както и използването на метатагове в метаданните на уебсайт. Това понятие обаче не обхваща регистрацията на наименование на домейн като такава.

      (1)  ОВ C 73, 10.3.2012 г.


title: Дело T-276/15: Жалба, подадена на 26 май 2015 г. — Edison/СХВП — Eolus Vind („e“)

text:
               20.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 236/48

         Жалба, подадена на 26 май 2015 г. — Edison/СХВП — Eolus Vind („e“)
   (Дело T-276/15)
   (2015/C 236/64)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Edison SpA (Милано, Италия) (представител: D. Martucci, F. Boscariol de Roberto и I. Gatto, lawyers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Eolus Vind AB (publ) (Hässleholm, Швеция)

      Данни за производството пред СХВП

      Заявител: жалбоподателят

      Спорна марка: фигуративна марка, съдържаща буквата „е“ — заявка за регистрация № 10 420 941

      Производство пред СХВП: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на СХВП от 24 февруари 2015 г. по преписка R 2358/2013-1

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение;

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-415/10: Решение на Общия съд от 20 март 2013 г. — Nexans France/Съвместното предприятие за термоядрена енергия (Обществени поръчки за доставки — Евратом — Процедура за възлагане на обществена поръчка на съвместното предприятие за термоядрена енергия — Доставка на електроматериали — Отхвърляне на офертата на оферент — Открита процедура — Оферта, съдържаща резерви — Правна сигурност — Оправдани правни очаквания — Пропорционалност — Конфликт на интереси — Решение за възлагане — Жалба за отмяна — Липса на пряко засягане — Недопустимост — Извъндоговорна отговорност)

text:
               4.5.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/16

         Решение на Общия съд от 20 март 2013 г. — Nexans France/Съвместното предприятие за термоядрена енергия
   (Дело T-415/10) (1)

   (Обществени поръчки за доставки - Евратом - Процедура за възлагане на обществена поръчка на съвместното предприятие за термоядрена енергия - Доставка на електроматериали - Отхвърляне на офертата на оферент - Открита процедура - Оферта, съдържаща резерви - Правна сигурност - Оправдани правни очаквания - Пропорционалност - Конфликт на интереси - Решение за възлагане - Жалба за отмяна - Липса на пряко засягане - Недопустимост - Извъндоговорна отговорност)
   2013/C 129/30
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Nexans France (Париж, Франция) (представители: J.-P. Tran Thiet, J.-F. Le Corre и M. Pigeat, avocats)

      Ответник: Европейско съвместно предприятие за „ITER“ и развитието на термоядрената енергия (Барселона, Испания) (представители: A. Verpont, подпомаган от de C. Kennedy-Loest, T. Christopher, solicitors, J. Derenne, N. Pourbaix, avocats, и от M. Farley, solicitor)

      Предмет

   От една страна, искане за отмяна на решението за отхвърляне на представената от жалбоподателя оферта и на решението за възлагане на поръчката на друг оферент, и от друга страна, искане за обезщетение за вреди.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Nexans France да заплати съдебните разноски, включително разноските по обезпечителното производство.

      (1)  ОВ C 301, 6.11.2010 г.


title: Дело C-375/14: Решение на Съда (трети състав) от 28 януари 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Frosinone — Италия) — Наказателно производство срещу Rosanna Laezza (Преюдициално запитване — Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС — Свобода на установяване — Свободно предоставяне на услуги — Хазартни игри — Решение на Съда, с което се обявява за несъвместима с правото на Съюза национална правна уредба относно концесиите за дейност по събиране на залози — Реорганизация на системата посредством нов публичен търг — Безвъзмездно отстъпване на ползването на собствени материални и нематериални активи, които представляват система на управление и събиране на залози — Ограничаване — Императивни съображения от обществен интерес — Пропорционалност)

text:
               21.3.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 106/6

         Решение на Съда (трети състав) от 28 януари 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Frosinone — Италия) — Наказателно производство срещу Rosanna Laezza
   (Дело C-375/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС - Свобода на установяване - Свободно предоставяне на услуги - Хазартни игри - Решение на Съда, с което се обявява за несъвместима с правото на Съюза национална правна уредба относно концесиите за дейност по събиране на залози - Реорганизация на системата посредством нов публичен търг - Безвъзмездно отстъпване на ползването на собствени материални и нематериални активи, които представляват система на управление и събиране на залози - Ограничаване - Императивни съображения от обществен интерес - Пропорционалност))
   (2016/C 106/06)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale di Frosinone

      Страна в главното производство

   Rosanna Laezza

      Диспозитив

   Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат ограничителна национална разпоредба като разглежданата в главното производство, която налага на концесионера задължение за безвъзмездно прехвърляне в случай на прекратяване на дейността поради изтичане на срока на концесията ползването на притежавани материални и нематериални активи, които представляват мрежа за управление и събиране на залози, при условие че това ограничение надвишава необходимото за постигането на действително преследваната с тази разпоредба цел, а това следва да се провери от запитващата юрисдикция.

      (1)  ОВ C 372, 20.10.2014 г.


title: Дело C-314/16: Иск, предявен на 1 юни 2016 г. — Европейска комисия/Чешка република

text:
               8.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 287/16

         Иск, предявен на 1 юни 2016 г. — Европейска комисия/Чешка република
   (Дело C-314/16)
   (2016/C 287/20)
   Език на производството: чешки

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: Z. Malůšková и J. Hottiaux)

      Ответник: Чешка република

      Искания на ищеца

   Ищецът иска от Съда:

               1.

               да установи, че:

                           (a)

                           като не е гарантирала, че определението на категории C1 и C се отнася единствено до превозни средства, различни от тези в категории D 1 и D, Чешката република не е изпълнила задълженията си съгласно член 4, параграф 1 и член 4, параграф 4, букви г) и е) от Директива 2006/126/ЕО;

                           (б)

                           ограничавайки определението на категория D1 само до превозни средства, проектирани и конструирани за превоз на не повече от осем пътника, Чешката република не е изпълнила задълженията си съгласно член 4, параграф 1 и член 4, параграф 4, буква з) от Директива 2006/126/ЕО (1);

               2.

               да осъди Чешката република да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Член 4, параграф 1 от Директива 2006/126/ЕО предвижда, че свидетелствата за управление разрешават управлението на превозни средства със силово задвижване в категориите, определени в същия член. Член 4, параграф 4, букви г) и е) от Директивата конкретно определя категории C1 и C. Изискването категорията да включва моторни превозни средства, „различни от тези в категории D1 или D“ е изрично предвидено и за двете категории. Въпреки това чешкото законодателство, определящо категориите превозни средства, не съдържа изискването категории C1 и C да бъдат ограничени до „моторни превозни средства, различни от тези в категории D1 или D“.
   Член 4, параграф 4, буква з) от Директивата определя категория D1 като категория моторни превозни средства, „проектирани и конструирани за превоз на не повече от 16 пътници плюс водача“, без да посочва минимален брой пътници. Чешкото законодателство обаче съдържа допълнително изискване моторните превозни средства за превоз на повече от 8 пътника да бъдат причислени към категория D1.

      (1)  ОВ L 403, стр. 18; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 17, стр. 216


title: Дело F-125/13: Жалба, подадена на 20 декември 2013 г.  — ZZ/СХВП

text:
               28.4.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/37

         Жалба, подадена на 20 декември 2013 г. — ZZ/СХВП
   (Дело F-125/13)
   2014/C 129/46
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: H. Tettenborn, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Предмет на производството

   Искане за отмяна на атестационния доклад за 2012 г. относно периода от 1 октомври 2011 г. до 31 декември 2012 г. и на определените задачи за периода от 1 януари до 31 декември 2013 г., както и искане за обезщетение за вреди

      Искания

   Жалбоподателят иска от Съда на публичната служба:

               —

               да отмени атестационния му доклад (appraisal report) от 15 март 2013 г. относно периода от 1 октомври 2011 г. до 31 декември 2012 г.,

               —

               да отмени определените от СХВП задачи на жалбоподателя за периода от януари 2013 г. до декември 2013 г.,

               —

               да осъди СХВП да заплати на жалбоподателя справедливо обезщетение в размер по преценка на съда за претърпените неимуществени вреди,

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-489/11 P: Жалба, подадена на 23 септември 2011 г. от Mitsubishi Electric Corp. срещу Решението, постановено от Общия съд (втори състав) на 12 юли 2011 г. по дело T-133/07, Mitsubishi Electric Corp./Европейска комисия

text:
               26.11.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 347/15

         Жалба, подадена на 23 септември 2011 г. от Mitsubishi Electric Corp. срещу Решението, постановено от Общия съд (втори състав) на 12 юли 2011 г. по дело T-133/07, Mitsubishi Electric Corp./Европейска комисия
   (Дело C-489/11 P)
   2011/C 347/24
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Mitsubishi Electric Corp. (представители: R. Denton, Solicitor, J. J Vyavaharkar, Solicitor, K. Haegeman, avocat)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Съда:

               —

               да отмени съдебното решение в частта му, с която се отхвърля подадената от Melco жалба пред Общия съд,

               —

               да отмени онези членове от решението на Комисията, които не са отменени с обжалваното съдебно решение, в частта им, в която се отнасят до Melco и до TMT&D за времето, през което Melco е солидарно отговорно с Toshiba за действията на TMT&D,

               —

               при всички положения да постанови, че Комисията следва да заплати направените от нея разноски, както и направените разноски от Melco във връзка с настоящото производство и във връзка с производството пред Общия съд.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят посочва, че Общият съд е допуснал значителни грешки при прилагането на правото при преценката на доказателствата относно наличието на твърдяното „общо споразумение“:

               —

               Общият съд изопачил доказателствата за наличие на „общо споразумение“.

               —

               Общият съд приложил неправилно правилата за проверка на доказателствата и установения в съдебната практика принцип, че изявленията, които не са в интерес на техния автор, трябва по принцип да се разглеждат като особено надеждни доказателства.

               —

               Общият съд приложил неправилно съдебната практика относно правилата за доказването и претеглянето на доказателствата, като заключил, че изявлението на г-н М можело да бъде прието за достоверно и имало доказателствена стойност.

               —

               Общият съд приложил неправилно разпоредбите относно потвърждението по отношение на отговора на Fuji по изложението на възраженията.

               —

               Общият съд не взел предвид цялостното въздействие на отделните нарушения от страна на Комисията на правото на защита на Melco и на правото му на изслушване.

               —

               Общият съд нарушил правото на защита на Melco, и по-специално презумпцията за невиновност, тъй като изискал от Melco да доказва отрицателни факти, за да докаже, че Melco не е извършило нарушение.

               —

               Общият съд нарушил презумпцията за невиновност и приложил неправилно правните принципи, тъй като отказал да вземе предвид другото възможно обяснение.

         Жалбоподателят посочва също така, че при преценката на претендираната продължителност на твърдяното нарушение, Общият съд допуснал сериозни пропуски при прилагането на правото:

               —

               Общият съд не доказал надлежно претендираната продължителност на твърдяното нарушение.


title: Дело F-5/12: Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 12 юни 2013 г. — Bogusz/Frontex (Публична служба — Срочно наети служители — Персонал на Frontex — Промяна на условията за протичането на стажа, предвидени в член 14 от УРДС — Уволнение след изтичане на изпитателния срок — Определяне на целите — Правно основание, изтъкнато за първи път в съдебното заседание)

text:
               31.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/45

         Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 12 юни 2013 г. — Bogusz/Frontex
   (Дело F-5/12) (1)

   (Публична служба - Срочно наети служители - Персонал на Frontex - Промяна на условията за протичането на стажа, предвидени в член 14 от УРДС - Уволнение след изтичане на изпитателния срок - Определяне на целите - Правно основание, изтъкнато за първи път в съдебното заседание)
   2013/C 252/76
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Slawomir Bogusz (Dobroszyce, Полша) (представител: S. Pappas, avocat)

      Ответник: Европейска агенция за управление на оперативното сътрудничество по външните граници на държавите — членки на Европейския съюз (представители: г-н S. Vuorensola и г-н H. Caniard, подпомагани от A. Duron и D. Waelbroeck, avocats)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението на Frontex, с което на жалбоподателя се налага санкция, и искане за отмяна на решението за уволнението на жалбоподателя

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Европейската агенция за управление на оперативното сътрудничество по външните граници на държавите — членки на Европейския съюз да понесе направените от нея съдебни разноски и една четвърт от съдебните разноски на г-н Bogusz.

               3.

               Г-н Bogusz понася три четвърти от направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 133, 5.5.2012 г., стр. 29.


title: Съединени дела C-508/15 и C-509/15: Решение на Съда (първи състав) от 21 декември 2016 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Berlin — Германия) — Sidika Ucar (C-508/15), Recep Kilic (C-509/15)/Land Berlin (Преюдициално запитване — Споразумение за асоцииране ЕИО—Турция — Решение № 1/80 — Член 7, първа алинея — Право на пребиваване на членовете на семейството на турски работник, принадлежащ към легалния пазар на труда на държава членка — Условия — Липса на необходимост турският работник да принадлежи към легалния пазар на труда през първите три години от пребиваването на члена на семейството)

text:
               20.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/16

         Решение на Съда (първи състав) от 21 декември 2016 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Berlin — Германия) — Sidika Ucar (C-508/15), Recep Kilic (C-509/15)/Land Berlin
   (Съединени дела C-508/15 и C-509/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Споразумение за асоцииране ЕИО—Турция - Решение № 1/80 - Член 7, първа алинея - Право на пребиваване на членовете на семейството на турски работник, принадлежащ към легалния пазар на труда на държава членка - Условия - Липса на необходимост турският работник да принадлежи към легалния пазар на труда през първите три години от пребиваването на члена на семейството))
   (2017/C 053/18)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Verwaltungsgericht Berlin

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Sidika Ucar (C-508/15), Recep Kilic (C-509/15)

      Ответник: Land Berlin

      Диспозитив

   Член 7, първа алинея, първо тире от Решение № 1/80 на Съвета по асоцииране от 19 септември 1980 година относно развитието на асоциирането трябва да се тълкува в смисъл, че с тази разпоредба се предоставя право на пребиваване в приемащата държава членка на члена на семейството на турски работник, който е получил разрешение да влезе в тази държава членка с цел събиране на семейството и е съжителствал с този турски работник от влизането си на територията на посочената държава членка, макар периодът от поне три години, през които последният е принадлежал към легалния пазар на труда, да не е следвал непосредствено пристигането на съответния член на семейството в приемащата държава членка, а да е осъществен в по-късен момент.

      (1)  ОВ C 16, 18.1.2016 г.


title: Дело C-210/08 P: Определение на Съда (пети състав) от 20 януари 2009 г. — Sebirán, S.L./Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни), El Coto de Rioja S.A. (Обжалване — Марка на Общността — Регламент (ЕО) № 40/94 — Член 8, параграф 1,буква б) — Вероятност от объркване — Фигуративна марка Coto D’Arcis — Възражение на притежателя на словните марки COTO DE IMAZ и EL COTO — Частичен отказ за регистрация)

text:
               16.5.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/18

         Определение на Съда (пети състав) от 20 януари 2009 г. — Sebirán, S.L./Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни), El Coto de Rioja S.A.
   (Дело C-210/08 P) (1)

   (Обжалване - Марка на Общността - Регламент (ЕО) № 40/94 - Член 8, параграф 1,буква б) - Вероятност от объркване - Фигуративна марка „Coto D’Arcis“ - Възражение на притежателя на словните марки „COTO DE IMAZ“ и „EL COTO“ - Частичен отказ за регистрация)
   2009/C 113/35
   Език на производството: испански

      Страни

      Ищец: Sebirán, S.L. (представител: J.A. Calderón Chavero, abogado)

      Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: J. Laporta Insa), El Coto de Rioja S.A. (представители: J. Grimau Muñoz и J. Villamor Muguerza, abogados)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Първоинстанционния съд (четвърти състав) от 12 март 2008 г. по дело Sebirán/СХВП и El Coto de Rioja (T-332/04), с което е отхвърлено искането на Sebirán, S.L. за отмяна на решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП) от 15 юни 2004 г. (преписка R 550/2003-2)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Sebirán, SL да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 183, 19.7.2008 г.


title: Дело T-93/14: Жалба, подадена на 10 февруари 2014 г.  — St’art и др./Комисия

text:
               5.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 135/51

         Жалба, подадена на 10 февруари 2014 г. — St’art и др./Комисия
   (Дело T-93/14)
   2014/C 135/65
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: St’art — Fonds d’investissement dans les entreprises culturelles (Монс, Белгия); Stichting Cultuur — Ondernemen (Амстердам, Нидерландия); и Angel Capital Innovations Ltd (Лондон, Обединено кралство) (представители: L. Dehin и C. Brüls, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               Да обяви жалбата за допустима и основателна и вследствие на това да отмени обжалвания акт:

                           —

                           а именно решението с неизвестна дата на Европейската комисия, потвърдено на 29 ноември 2013 г., да изиска сумата от 140 500,01 EUR от дружество EDC в рамките на обществената поръчка „Factor SI.2.609157-2/G/ENT/CIP/11/C/N03C011“, да издаде дебитно известие за тази цел и да ангажира при необходимост солидарната отговорност на другите членове на консорциума за тази цел.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателите излагат две правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от нарушение на правото на добра администрация, както и от нарушение на принципа на законосъобразност, доколкото решението на Комисията за възстановяване на авансовите суми, изплатени на дружеството EDC в рамките на проекта „C-I Factor“ и за ангажиране на солидарната отговорност на жалбоподателите, членове на консорциума, в това отношение се основавало на незаконосъобразно решение за прекратяване на договора за финансиране.

               2.

               Второто правно основание е изведено от превишаване и превратно упражняване на правомощията, както и от нарушение на правото на добра администрация, на принципа за състезателност и общия принцип „patere legem quam ipse fecisti“, доколкото Комисията не е предоставила данни, позволяващи, от една страна, да се установи дали е разгледала забележките, направени от консорциума, към който принадлежат жалбоподателите, и от друга страна, да се узнаят мотивите, поради които е отхвърлила тези забележки. Жалбоподателите упрекват Комисията и че не им е дала възможност сами да изпълнят задълженията, произтичащи от договора, така че да отстранят евентуалните пропуски на дружеството EDC.


title: Дело T-278/12: Решение на Общия съд от 9 декември 2014 г.  — Inter-Union Technohandel/СХВП — Gumersport Mediterranea de Distribuciones (PROFLEX) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността „PROFLEX“  — По-ранна национална словна марка „PROFEX“  — Реално използване на по-ранната марка — Член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               2.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 34/32

         Решение на Общия съд от 9 декември 2014 г. — Inter-Union Technohandel/СХВП — Gumersport Mediterranea de Distribuciones (PROFLEX)
   (Дело T-278/12) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „PROFLEX“ - По-ранна национална словна марка „PROFEX“ - Реално използване на по-ранната марка - Член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2015/C 034/36)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Inter-Union Technohandel GmbH (Ландау ин дер Пфалц, Германия) (представители: K. Schmidt-Hern и A. Feutlinske, адвокати)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: P. Bullock)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Gumersport Mediterranea de Distribuciones, SL (Барселона, Испания)

      Предмет

   Жалба срещу решение на втори апелативен състав на СХВП от 27 март 2012 г. (дело R 413/2011-2) относно производство по възражение между Inter-Union Technohandel GmbH и Gumersport Mediterranea de Distribuciones, SL.

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 27 март 2012 г. (дело R 413/2011-2).

               2)

               Осъжда СХВП да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 273, 8.9.2012 г.


title: Дело C-552/10 P: Жалба, подадена на 24 ноември 2010 г. от Usha Martin Ltd срещу решението, постановено от Общия съд (пети състав) на 9 септември 2010 г. по дело Usha Martin Ltd/Съвет на европейския съюз и Европейска комисия, T-119/06

text:
               19.2.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 55/18

         Жалба, подадена на 24 ноември 2010 г. от Usha Martin Ltd срещу решението, постановено от Общия съд (пети състав) на 9 септември 2010 г. по дело Usha Martin Ltd/Съвет на европейския съюз и Европейска комисия, T-119/06
   (Дело C-552/10 P)
   2011/C 55/31
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Usha Martin Ltd (представители: V. Akritidis, Δικηγόρος, Y. Melin, avocat, E. Petritsi, Δικηγόρος)

      Други страни в производството: Съвет на европейския съюз, Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               1.

               Да се отмени посоченото по-горе решение на Общия съд (пети състав) от 9 септември 2010 г. по дело T-119/06 в неговата цялост,

               2.

               да се допусне жалбата, като Съдът постанови окончателно решение по нея:

                           а)

                           в полза на отмяната на решението на Комисията от 22 декември 2005 година за изменение на Решение 1999/572/ЕО на Комисията за приемане на гаранции, предложени във връзка с антидъмпинговата процедура относно вноса на стоманени телени въжета и кабели с произход, inter alia, от Индия (1) („обжалваното решение“), доколкото то се отнася до жалбоподателя, и доколкото с това решение се оттегля гаранция относно минималните цени, които са били в сила по-рано и

                           б)

                           в полза на отмяната на Регламент (ЕО) № 121/2006 на Съвета от 23 януари 2006 година за изменение на Регламент (ЕО) № 1858/2005 относно въвеждане на окончателни антидъмпингови мита върху вноса на стоманени въжета и кабели с произход, inter alia, от Индия (2) („обжалваният регламент“), доколкото той се отнася до жалбоподателя и привежда в действие обжалваното решение, с което се оттегля гаранция относно минималните цени, които са били в сила по-рано за жалбоподателя,

                     или, при условията на евентуалност, да се върне делото на Общия съд.

               3.

               да се осъдят Съветът и Комисията да понесат, освен направените от тях съдебни разноски, и съдебните разноски на жалбоподателя по обжалване в рамките на настоящото производство и на производството пред Общия съд.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят твърди, че в точки 44—56 от обжалваното решение Общият съд е допуснал грешки при прилагане на правото, по-специално, като постановява, че законосъобразността на решението на Комисията да се оттегли приемането на гаранция не може, като такова, да се оспори предвид принципа на пропорционалност, приемайки погрешно, че: i) принципът на пропорционалност не се прилага към решението да се оттегли гаранция, защото подобно решение e равностойно на налагането на антидъмпингови мита per se и ii) всяко нарушение на гаранция е само по себе си достатъчно, за да доведе до нейното оттегляне, без подобно оттегляне да бъде предмет на принципа на пропорционалност.
   Жалбоподателят твърди също, че Общият съд неправилно е преценил фактите по делото и сериозно ги е изопачил, приемайки, че „е безспорно, че жалбоподателят е нарушил разглежданата гаранция“, доколкото това твърдение погрешно създава впечатлението, че жалбоподателят е признал, че е нарушил гаранцията, което той отхвърля по смисъла на член 8 от основния антидъмпингов регламент.
   Жалбоподателят твърди, че Общият съд погрешно е стигнал до извода, че законосъобразността на оттеглянето на гаранцията не може да се оспори предвид принципа на пропорционалност с мотива, че или всяко нарушение е достатъчно, за да доведе до оттеглянето, или приравнявайки мярката за оттегляне на мярка за налагане на антидъмпингови мита. Всъщност Общият съд неправилно приема, че принципът на пропорционалност никога не се прилага на равнището на оттегляне на гаранцията и не прилага критерия за „явно неподходяща“ мярка, противно на установената практика на европейските юрисдикции и противно на първоначалните наблюдения в обжалваното решение, по-специално на тези в точки 44—47 от него. Общият съд неправилно стига до извода, че законосъобразността на оттеглянето на гаранцията не може да се оспори, като такова, по силата на общия принцип на пропорционалност. В допълнение към това, като постановява неправилно, че е безспорно, че жалбоподателят е нарушил разглежданата гаранция, приемайки, че е налице нарушение на гаранция по смисъла на член 8, параграф 9 от основния антидъмпингов регламент, Общият съд явно е изопачил фактите, както те са изложени от жалбоподателя, поради което е допуснал грешка при прилагане на правото, неправилно преценявайки доводите му.

      (1)  ОВ L 22, 2006 г., стр. 54; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 44, стр. 164.

      (2)  OB L 22, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 44, стр. 136.


title: Дело T-100/08 P: Жалба, подадена на 12 януари 2009 г. от Георги Керелов срещу Определение от 12 декември 2007 г. на Съда на публичната служба по дело F-110/07, Керелов/Комисия

text:
               21.3.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 69/40

         Жалба, подадена на 12 януари 2009 г. от Георги Керелов срещу Определение от 12 декември 2007 г. на Съда на публичната служба по дело F-110/07, Керелов/Комисия
   (Дело T-100/08 P)
   (2009/C 69/92)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Георги Керелов (Пазарджик, България) (представител: A. Керелов, адвокат)

      Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Определението на Съда на публичната служба на Европейския съюз от 12 декември 2007 г. по дело F-110/07, Керелов/Комисия,

               —

               да бъдат уважени направените пред първата инстанция искания на жалбоподателя,

               —

               да бъде осъден ответникът да заплати всички съдебни разноски.

         Правни основания и основни доводи
   С настоящата жалба жалбоподателят иска отмяна на Определението на Съда на публичната служба (СПС) от 12 декември 2007 г., постановено по дело Керелов/Комисия, F-110/07, с което е отхвърлена като явно недопустима жалбата, с която жалбоподателят иска отмяна на решението на Директора на Европейската служба за подбор на персонала на Европейските общности (EPSO) да не му бъде даден достъп до сведенията и документите, свързани с общ конкурс EPSO/AD/46/06.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят сочи няколко правни основания, изведени от или с искане за:

               —

               нарушение на принципа на административния процес, тъй като СПС е приел, че в молбата, въз основа на която е образувано производството по делото, не се посочват правни основания, без обаче да извърши служебна проверка на законосъобразността на обжалваното пред първата инстанция решение, без да се ограничава до изложените от жалбоподателя оплаквания,

               —

               нарушение на „правото на достъп до съд“ и на принципа за безпристрастност на Съда, тъй като СПС е отхвърлил жалбата на жалбоподателя като явно недопустима без да му даде възможност да отстрани недостатъците на жалбата си и то на етап във времето, когато жалбоподателят не е могъл да подаде нова редовна жалба, тъй като срокът за обжалване бил изтекъл,

               —

               нарушение на принципите на правото, според които всеки има право случаят му да бъде разгледан от съд и за публичния характер на процеса, тъй като не е било проведено съдебно заседание,

               —

               нарушение на принципа на справедлив процес, тъй като СПС не е изслушал жалбоподателя относно недопустимостта на жалбата му,

               —

               нарушение на член 21, първа алинея от Статута на Съда на Европейските общности и на член 44, параграф 1, в) от Процедурния правилник на Първоинстанционния съд, тъй като СПС всъщност бил въвел „правило за изкристализиране на спорния дебат“, като приел, че жалбата не съдържа правни основания,

               —

               служебна проверка на всяко друго нарушение на приложимите правни норми, които е могъл да допусне СПС.


title: Дело C-239/11 P: Жалба, подадена на 19 май 2011 г. от Siemens AG срещу решението, постановено от Общия съд (втори състав) на 3 март 2011 г. по дело Siemens AG/Европейска комисия, T-110/07

text:
               30.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 226/13

         Жалба, подадена на 19 май 2011 г. от Siemens AG срещу решението, постановено от Общия съд (втори състав) на 3 март 2011 г. по дело Siemens AG/Европейска комисия, T-110/07
   (Дело C-239/11 P)
   2011/C 226/26
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Siemens AG (представители: Dres. I. Brinker, C. Steinle, M. Hörster, Rechtsanwälte)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               1.

               Да се отмени Решението на Общия съд (втори състав) от 3 март 2011 г. (T-110/07) в частта, която се отнася до жалбоподателя,

               2.

               да се отмени частично Решението на Комисията от 24 януари 2007 г. (COMP/F/38.899 — Комутационни апарати с газова изолация), доколкото то засяга жалбоподателя,
               при условията на евентуалност, да се отмени или намали наложената с това решение глоба,

               3.

               при условията на евентуалност спрямо точка 2 по-горе, да се върне делото на Общия съд, за да постанови той решение по същество в съответствие с правната квалификация на Съда,

               4.

               във всеки случай, да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски на жалбоподателя пред Общия съд и Съда.

      Правни основания и основни доводи

   Настоящата жалба е насочена срещу решението на Общия съд, с което той отхвърля жалбата за отмяна на Решение C(2006) 6762 окончателен на Комисията от 24 януари 2007 година относно производство по прилагането на член 81 от Договора за ЕО и на член 53 от Споразумението за ЕИП (Дело COMP/F/38.899 — Комутационни апарати с газова изолация).
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят посочва седем правни основания.
   На първо място, жалбоподателят поддържа, че Общият съд е нарушил основното му право на справедлив процес (член 6 от ЕКПЧ във връзка с член 6, параграф 3 ДЕС и член 47, параграф 2 от Хартата на основните права), както и правото му на защита (член 48, параграф 2 от Хартата на основните права), доколкото, за да установи, че е участвал в картела от 22 април до 1 септември 1999 г., се е позовал основно на свидетелски показания, без да позволи на жалбоподателя да ги оспори.
   На второ място, твърдението на Общия съд, че в периода от 22 април до 1 септември 1999 г. жалбоподателят е участвал в картела, изопачава някои доказателства, без да е направен емпиричен анализ. Поради тази причина, според жалбоподателя, Общият съд неправилно е приел, че в периода от 22 април до 1 септември 1999 г. жалбоподателят е участвал в картела и неправилно е определил продължителността на нарушението.
   На трето място, Общият съд неправилно отказал да приеме, че за периода до 22 април 1999 г. разследването било погасено по давност, и че става въпрос за едно и също продължавано нарушение.
   На четвърто място, Общият съд нарушил принципа на равно третиране, доколкото е допуснал Комисията да вземе предвид различни референтни години, за да определи относителната тежест на предприятията, участвали в нарушението, класирайки по този начин жалбоподателя в неправилната категория съгласно точка A от Насоките относно метода за определяне на глобите.
   На пето място, жалбоподателят поддържа, че Общият съд е нарушил принципа на равно третиране, като не е намалил увеличението на основния размер на глобата в зависимост от различния мащаб на жалбоподателя и ABB, предвид целта на основния размер на глобата, която е да осигури в достатъчна степен възпиращо действие.
   На шесто място, Общият съд нарушил член 6 от ЕКПЧ и член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз, доколкото не се е възползвал от правото си на пълен съдебен контрол върху решенията, с които се налага глоба.
   На седмо място, Общият съд нарушил обхвата на задължението за мотивиране по член 296 ДФЕС (преди член 253 ЕО), като не е бил достатъчно взискателен по отношение на условията за мотивиране, които са необходими при изчисляването на коефициентите за умножение на възпиращото действие.


title: Дело T-148/10: Жалба, подадена на 25 март 2010 г. — Hynix Semiconductor/Комисия

text:
               5.6.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 148/41

         Жалба, подадена на 25 март 2010 г. — Hynix Semiconductor/Комисия
   (Дело T-148/10)
   2010/C 148/69
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Hynix Semiconductor, Inc. (Icheon-si, Корея) (представители: A. Woodgate и O. Heinisch, Solicitors)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решението от 9 декември 2009 г. по дело COMP/38.636 — Rambus;

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски;

               —

               да се разпореди всякаква друга мярка, която Общият съд счита за подходяща.

      Правни основания и основни доводи

   С настоящата жалба жалбоподателят иска да се отмени решението на Комисията, прието по дело COMP/38.636 — Rambus, относно производството по член 102 ДФЕС и член 54 ЕИП във връзка с претендирани евентуално неправомерни такси за използването на някои патенти за чипове от вида „Dynamic Random Access Memory“ (DRAM). С обжалваното решение Комисията налага на Rambus някои ангажименти съгласно член 9 от Регламент (ЕО) № 1/2003 (1) и достига до извода, че не са налице основания за предприемане на действия. Жалбоподателят е конкурент на Rambus и подава жалба за образуване на производство срещу него.
   В подкрепа на твърденията си жалбоподателят излага три правни основания.
   Първо, жалбоподателят твърди, че Комисията е нарушила член 9 от Регламент № 1/2003 като е избрала установената в този член процедура, докато той се опасява, че е налице тежко нарушение на член 102 ДФЕС в степен, че следва да се наложи глоба. Освен това жалбоподателят твърди, че изборът на член 9 не води до процесуална икономия. Той твърди, че наложените от Комисията ангажименти са явно неподходящи, предвид правопораждащите разглежданото нарушение факти, поради което Комисията е нарушила член 9 от Регламент № 1/2003, член 102 ДФЕС и принципа на добрата (безпристрастна) администрация, като е приела ангажиментите на Rambus. По-нататък жалбоподателят твърди, че като е приложила неточно критерия за пропорционалност, без да прилага условията, посочени в самия член 9 и като излага неточно някои опасения и достига до неправилни изводи при установяването дали ангажиментите отговарят на нейните опасения, Комисията неправилно достига до извода, че на са налице основания за предприемането на действия. Нещо повече жалбоподателят твърди, че Комисията не е обосновала подходящия и адекватен характер на ангажиментите, поради което е допуснала сериозна грешка в преценката.
   Второ, жалбоподателят твърди, че Комисията неправилно е упражнила правото си по член 9 от Регламент № 1/2003.
   Трето, той твърди, че Комисията е допуснала процесуално нарушение като е приела обжалваното решение и не е упражнила правата си по Регламент № 1/2003 и не е продължила да търси адекватно решение.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, 2003 г., стр. 1; Специално издание на български език 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).


title: Дело T-171/08: Жалба, подадена на 7 май 2008 г. — Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung/Комисия

text:
               5.7.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/43

         Жалба, подадена на 7 май 2008 г. — Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung/Комисия
   (Дело T-171/08)
   (2008/C 171/82)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung e.V. (Бeрлин, Германия) (представител: U. Claus, Rechtsanwalt)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението на Комисията от 30 октомври 2007 г., изготвено под формата на писмо от 7 март 2008 г., относно окончателното разрешение за извършване на плащане в размер от 9 215,20 EUR в рамките на проекта „Травматизирани бежанци в ЕС“ на основание на „Grant Agreement JAI/2004/ERF/073“, доколкото на жалбоподателя е отказано плащане на повече от 9 215,20 EUR;

               —

               да се осъди Комисията да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи
   През май 2005 г. жалбоподателят и Комисията подписват договор за финансирането на проект в рамките на Европейския фонд за бежанците. С писмо от 30 октомври 2007 г., потвърдено с писмо от 7 март 2008 г., ответникът изпраща на жалбоподателя поправено изчисление на плащането, което трябва да се направи, като част от разходите на жалбоподателя не се признават за подлежащи на финансиране. Жалбоподателят подава настоящата жалба срещу писмото на Комисията от 7 март 2008 г.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят посочва, че обжалваното решение нарушава задължението за мотивиране, тъй като ответникът многократно e променял основанията за решението си. Освен това е налице нарушение на принципа за справедлив процес. На последно място фактическите обстоятелства по случая са преценени по начин, несъвместим с правилата на Grant Agreement и на принципа за защита на оправданите правни очаквания.


title: Дело T-551/13: Жалба, подадена на 15 октомври 2013 г. — Radecki/СХВП — Vamed (AKTIVAMED)

text:
               14.12.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 367/36

         Жалба, подадена на 15 октомври 2013 г. — Radecki/СХВП — Vamed (AKTIVAMED)
   (Дело T-551/13)
   2013/C 367/64
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Michael Radecki (Кьолн, Германия) (представители: C. Menebröcker и V. Töbelmann, Rechtsanwälte)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Vamed AG (Виена, Австрия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 18 юли 2013 г. (преписка R 365/2012-1),

               —

               да осъди СХВП да заплати направените от нея и от жалбоподателя съдебни разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят.

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „AKTIVAMED“ за стоки и услуги от класове 5, 11 и 44 ‒ заявка за марка на Общността № 8 958 886.

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Vamed AG.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: австрийска фигуративна марка и международна регистрация „VAMED“ за стоки и услуги за класове 8, 9, 10, 11, 12, 16, 20, 21, 28, 35, 36, 37, 39, 41, 42, 43, 44 и 45.

      Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението.

      Решение на апелативния състав: отменя решението на отдела по споровете.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Съединени дела C-22/13, C-61/13 — C-63/13 и C-418/13: Решение на Съда (трети състав) от 26 ноември 2014 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Napoli, Corte costituzionale — Италия) — Raffaella Mascolo (C-22/13), Alba Forni (C-61/13), Immacolata Racca (C-62/13)/Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca, Fortuna Russo/Comune di Napoli (C-63/13), Carla Napolitano, Salvatore Perrella, Gaetano Romano, Donatella Cittadino, Gemma Zangari/Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca (C-418/13) (Преюдициално запитване — Социална политика — Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) — Последователни срочни трудови договори — Образование — Обществен сектор — Заместване на свободни и незаети длъжности в очакване на приключването на конкурсни процедури — Клауза 5, точка 1 — Мерки за предотвратяване на злоупотребата със срочни трудови договори — Понятие за „обективни причини“ , които оправдават такива договори — Санкции — Забрана за преобразуване в трудово правоотношение за неопределено време — Липса на право на обезщетяване на вредите)

text:
               26.1.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 26/3

         Решение на Съда (трети състав) от 26 ноември 2014 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Napoli, Corte costituzionale — Италия) — Raffaella Mascolo (C-22/13), Alba Forni (C-61/13), Immacolata Racca (C-62/13)/Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca, Fortuna Russo/Comune di Napoli (C-63/13), Carla Napolitano, Salvatore Perrella, Gaetano Romano, Donatella Cittadino, Gemma Zangari/Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca (C-418/13)
   (Съединени дела C-22/13, C-61/13 — C-63/13 и C-418/13) (1)

   ((Преюдициално запитване - Социална политика - Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) - Последователни срочни трудови договори - Образование - Обществен сектор - Заместване на свободни и незаети длъжности в очакване на приключването на конкурсни процедури - Клауза 5, точка 1 - Мерки за предотвратяване на злоупотребата със срочни трудови договори - Понятие за „обективни причини“, които оправдават такива договори - Санкции - Забрана за преобразуване в трудово правоотношение за неопределено време - Липса на право на обезщетяване на вредите))
   (2015/C 026/03)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale di Napoli, Corte costituzionale

      Страни в главното производство

      Ищци: Raffaella Mascolo (C-22/13), Alba Forni (C-61/13), Immacolata Racca (C-62/13), Fortuna Russo (C-63/13), Carla Napolitano, Salvatore Perrella, Gaetano Romano, Donatella Cittadino, Gemma Zangari (C-418/13)

      Ответници: Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca (C-22/13, C-61/13, C-62/13), Comune di Napoli (C-63/13), Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca (C-418/13)

      В присъствието на: Federazione Gilda-Unams, Federazione Lavoratori della Conoscenza (FLC CGIL), Confederazione Generale Italiana del Lavoro (CGIL), C-22/13, C-61/13 — C-62/13

      Диспозитив

   Клауза 5, точка 1 от сключеното на 18 март 1999 г. Рамково споразумение за срочната работа, приложено към Директива 1999/70/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 година относно Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP), трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба, като разглежданата в главните производства, която позволява в очакване на провеждането на конкурсни процедури за наемането на преподаватели на постоянна длъжност в държавните училища да бъдат подновявани срочни трудови договори за заемането на свободни и незаети длъжности за преподаватели и за административен, технически и помощен персонал, без да се посочва конкретен срок за приключването на конкурсите и без да се предвижда в полза на тези преподаватели и персонал право на обезщетение за възможните вреди от подобно подновяване. Всъщност тази правна уредба, от една страна, явно не позволява извеждането на обективни и прозрачни критерии, за да се провери дали подновяването на тези договори действително отговаря на реална потребност, дали може да постигне преследваната цел и дали е необходимо във връзка с това, и от друга страна, не съдържа никаква друга мярка за предотвратяване и санкциониране на злоупотребата с последователни срочни трудови договори, което обаче следва да се провери от запитващите юрисдикции.

      (1)  ОВ C 86, 23.3.2013 г.

      ОВ C 141, 18.5.2013 г.

      ОВ C 313, 26.10.2013 г.


title: Дело C-323/11: Иск, предявен на 22 юни 2011 г. — Европейска комисия/Кралство Дания

text:
               24.9.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/3

         Иск, предявен на 22 юни 2011 г. — Европейска комисия/Кралство Дания
   (Дело C-323/11)
   2011/C 282/05
   Език на производството: датски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: I. Hadjiyiannis и U. Nielsen)

      Ответник: Кралство Дания

      Искания на ищеца

               —

               да се постанови, че като не е публикувало окончателните планове за управление на речни басейни до 22 декември 2009 г. и като не е изпратило на Комисията копия от тях до 22 март 2010 г., и при всички случаи, като не е уведомило Комисията за това, Кралство Дания не е изпълнило задълженията си по Директива 2000/60/ЕО (1) от 23 октомври 2000 година за установяване на рамка за действията на Общността в областта на политиката за водите;

               —

               да се осъди Кралство Дания да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Член 13, параграфи 1, 2 и 6 от Директивата предвиждат, че държавите членки трябва да приемат законовите и подзаконовите разпоредби, необходими за съобразяване с Директивата, до 22 декември 2009 г. и да изпратят копия от тях на Комисията до 22 март 2010 г.
   Доколкото Комисията не разполага с никаква информация, позволяваща ѝ да установи, че необходимите разпоредби са били приети, тя следва да приеме, че Кралство Дания все още не е приело тези разпоредби и следователно не е изпълнило задълженията си по тази директива.

      (1)  ОВ L 327, 22.12.2000 г., стр. l; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 6, стр. 193.


title: Дело T-62/15: Жалба, подадена на 4 февруари 2015 г. — Market Watch/СХВП — El Corte Inglés (MITOCHRON)

text:
               30.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 107/37

      Жалба, подадена на 4 февруари 2015 г. — Market Watch/СХВП — El Corte Inglés (MITOCHRON)
      (Дело T-62/15)
      (2015/C 107/48)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Market Watch Franchise & Consulting, Inc. (Freeport, Бахамски острови) (представител: J. Korab, lawyer)

         Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: El Corte Inglés, SA (Мадрид, Испания)

         Данни за производството пред СХВП

         Заявител: жалбоподателят

         Спорна марка: словна марка на Общността „MITOCHRON“— заявка за регистрация № 11 200 078

         Производство пред СХВП: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на СХВП от 19 ноември 2014 г. по преписка R 508/2014-2

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да уважи жалбата му;

                  —

                  да отмени обжалваното решение;

                  —

                  да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

         Изложено основание

                  —

                  Липсва вероятност от объркване между марките в спора.