title: Дело C-302/20: Преюдициално запитване от Cour d’appel de Paris (Франция), постъпило на 9 юли 2020 г. — A — Друга страна: Autorité des marchés financiers

text:
               21.9.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/14

      Преюдициално запитване от Cour d’appel de Paris (Франция), постъпило на 9 юли 2020 г. — A — Друга страна: Autorité des marchés financiers
      (Дело C-302/20)
      (2020/C 313/17)
      Език на производството: френски

         Запитваща юрисдикция

      Cour d’appel de Paris

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: A

         Друга страна: Autorité des marchés financiers

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  На първо място,

                              a)

                              Трябва ли член 1, точка 1, първа алинея от Директива 2003/6/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2003 година относно търговията с вътрешна информация и манипулирането на пазара (пазарна злоупотреба) (1) във връзка с член 1, параграф 1 от Директива 2003/124/ЕО на Комисията от 22 декември 2003 година за прилагане на Директива 2003/6/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно определението и публичното оповестяване на вътрешна информация и относно определението за манипулиране на пазара (2) да се тълкува в смисъл, че информация за предстоящото публикуване в пресата на статия, която отразява пазарни слухове относно емитент на финансови инструменти, може да удовлетвори изискването за точност, наложено от тези членове, за да се квалифицира като вътрешна информация?

                              б)

                              От значение ли е за преценката на точността на разглежданата информация обстоятелството, че статията в пресата, за чието предстоящо публикуване се отнася въпросната информация, посочва — под формата на пазарни слухове — цената на публично търгово предложение?

                              в)

                              Имат ли значение за преценката на точността на разглежданата информация известността на журналиста, написал статията, репутацията на медийното издание, в което е публикувана статията, и обстоятелството, че тази публикация действително е повлияла чувствително („ex post“) на курса на ценните книжа, за които се отнася?

                  2)

                  На второ място, в случай на отговор, че информация като тази в разглеждания случай може да удовлетвори необходимото изискване за точност:

                              a)

                              Трябва ли член 21 от Регламент (ЕС) № 596/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 16 април 2014 година относно пазарната злоупотреба (Регламент относно пазарната злоупотреба) и за отмяна на Директива 2003/6/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и директиви 2003/124/ЕО, 2003/125/ЕО и 2004/72/ЕО на Комисията (3) да се тълкува в смисъл, че разкриването от страна на журналист на един от обичайните му източници на информация за предстоящото публикуване на написана от него статия, която отразява пазарни слухове, се извършва „за целите на журналистическата дейност“?

                              б)

                              Зависи ли отговорът на този въпрос по-специално от това дали журналистът е бил информиран от съответния източник за пазарните слухове или от това дали разкриването на информацията за предстоящото публикуване на статията е било необходимо, за да се получат от съответния източник разяснения относно достоверността на слуховете?

                  3)

                  На трето място, трябва ли членове 10 и 21 от Регламент (ЕС) № 596/2014 да се тълкуват в смисъл, че дори когато журналист е разкрил вътрешна информация „за целите на журналистическата дейност“ по смисъла на член 21, за определяне на законния или незаконния характер на разкриването е необходимо да се прецени дали същото е извършено „при обичайното упражняване на […] [журналистическата] професия“ по смисъла на член 10?

                  4)

                  На четвърто място, трябва ли член 10 от Регламент (ЕС) № 596/2014 да се тълкува в смисъл, че за да се счита за извършено при обичайното упражняване на журналистическата професия разкриването на вътрешна информация трябва да е строго необходимо за упражняването на тази професия и да е съобразено с принципа на пропорционалност?

         (1)  ОВ L 96, 2003 г., стр. 16.

         (2)  ОВ L 339, 2003 г., стр. 70.

         (3)  ОВ L 173, 2014 г., стр. 1.


title: Дело C-323/20: Преюдициално запитване от Amtsgericht Nürnberg (Германия), постъпило на 21 юли 2020 г. — DQ/Ryanair DAC

text:
               21.9.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/15

      Преюдициално запитване от Amtsgericht Nürnberg (Германия), постъпило на 21 юли 2020 г. — DQ/Ryanair DAC
      (Дело C-323/20)
      (2020/C 313/18)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Amtsgericht Nürnberg

         Страни в главното производство

         Ищец: DQ

         Ответник: Ryanair Designated Activity Company

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Представлява ли „извънредно обстоятелство“ по смисъла на член 5, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 261/2004 (1) синдикално организирана стачка на собствения персонал на опериращ въздушен превозвач?

                  2)

                  Има ли значение обстоятелството дали посочената стачка се води въз основа на искания на персонала, които до момента не са били закрепени с договор между персонала и опериращия въздушен превозвач?

                  3)

                  Има ли значение дали конкретната стачка е предизвикана от опериращия въздушен превозвач чрез определено поведение по време на преговорите със синдикатите?
                  С решение на Съда от 7 август 2020 г. делото беше заличено от регистъра.

         (1)  Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91 (ОВ L 46, 2004 г., стр. 1; Специално издание на български език, глава 7, том 12, стр. 218).


title: Дело C-324/20: Преюдициално запитване от Bundesfinanzhof (Германия), постъпило на 22 юли 2020 г. — Finanzamt B/X-Beteiligungsgesellschaft mbH

text:
               21.9.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/16

      Преюдициално запитване от Bundesfinanzhof (Германия), постъпило на 22 юли 2020 г. — Finanzamt B/X-Beteiligungsgesellschaft mbH
      (Дело C-324/20)
      (2020/C 313/19)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Bundesfinanzhof

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Finanzamt B

         Ответник: X-Beteiligungsgesellschaft mbH

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  В случай на услуга, която се предоставя еднократно и следователно без връзка с определен период от време, води ли самото договарянe на разсрочено плащане до последователни отчитания или плащания по смисъла на член 64, параграф 1 от Директива 2006/112/ЕО от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (1)?

                  2)

                  При условията на евентуалност, при отрицателен отговор на първия въпрос: Следва ли да се счита, че е налице неплащане по смисъла на член 90, параграф 1 от Директивата за ДДС, когато при предоставянето на услугата данъчнозадълженото лице се е договорило тя да бъде заплатена на пет годишни вноски и в случай на последващо плащане националното право предвижда корекция, с която се анулира извършеното преди това намаление на данъчната основа съгласно тази разпоредба?

         (1)  ОВ L 347, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7.


title: Дело C-351/20 P: Жалба, подадена на 30 юли 2020 г. от Liviu Dragnea срещу определението, постановено от Общия съд (първи състав) на 12 май 2020 г. по дело T-738/18, Dragnea/Комисия

text:
               21.9.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/18

      Жалба, подадена на 30 юли 2020 г. от Liviu Dragnea срещу определението, постановено от Общия съд (първи състав) на 12 май 2020 г. по дело T-738/18, Dragnea/Комисия
      (Дело C-351/20 P)
      (2020/C 313/22)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Liviu Dragnea (представители: C. Toby, O. Riffaud, B. Entringer, avocats)

         Друга страна в производството: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят иска от Съда:

                  —

                  да отмени изцяло обжалваното определение на Общия съд;

                  —

                  да отмени Решение OCM(2018)20575 на Комисията, изпратено на процесуалния представител на жалбоподателя с писмо от 1 октомври 2018 г.;

                  —

                  да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три основания.
      Първо основание: нарушение на член 9, параграфи 1, 2 и 4 от Регламента за OLAF (1) и нарушение на правото на защита на жалбоподателя при разследванията, включително правото на изслушване и зачитането на презумпцията за невиновност.
      Второ основание: нарушение на принципа на добра администрация във връзка с разследванията, както и отказ да се започне разследване относно провеждането на разследването от OLAF.
      Трето основание: нарушение на правото на достъп до документи във връзка с разследването на OLAF.

         (1)  Регламент (ЕС, Евратом) № 883/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 11 септември 2013 година относно разследванията, провеждани от Европейската служба за борба с измамите (OLAF), и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1073/1999 на Европейския парламент и на Съвета и Регламент (Евратом) № 1074/1999 на Съвета (OВ L 248, 2013 г., стр. 1).


title: Дело C-114/18: Определение на председателя на четвърти състав на Съда от 17 януари 2020 г. (преюдициално запитване, отправено от Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Обединеното кралство) — Sandoz Ltd, Hexal AG/G.D. Searle LLC, Janssen Sciences Ireland

text:
               21.9.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/19

      Определение на председателя на четвърти състав на Съда от 17 януари 2020 г. (преюдициално запитване, отправено от Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Обединеното кралство) — Sandoz Ltd, Hexal AG/G.D. Searle LLC, Janssen Sciences Ireland
      (Дело C-114/18) (1)

      (2020/C 313/23)
      Език на производството: английски
      Председателят на четвърти състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 152, 30.4.2018 г.


title: Дело C-537/18: Определение на председателя на Съда от 3 февруари 2020 г. (преюдициално запитване, отправено от Sąd Najwyższy — Полша) — Производство, образувано по искане на YV, в присъствието на: Krajowa Rada Sądownictwa

text:
               21.9.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/19

      Определение на председателя на Съда от 3 февруари 2020 г. (преюдициално запитване, отправено от Sąd Najwyższy — Полша) — Производство, образувано по искане на YV, в присъствието на: Krajowa Rada Sądownictwa
      (Дело C-537/18) (1)

      (2020/C 313/24)
      Език на производството: полски
      Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 427, 26.11.2018 г.


title: Дело C-202/19 Р: Определение на председателя на първи състав на Съда от 20 януари 2020 г. — Ryanair DAC, по-рано Ryanair Ltd, Airport Marketing Services Ltd/Европейска комисия

text:
               21.9.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/20

      Определение на председателя на първи състав на Съда от 20 януари 2020 г. — Ryanair DAC, по-рано Ryanair Ltd, Airport Marketing Services Ltd/Европейска комисия
      (Дело C-202/19 Р) (1)

      (2020/C 313/26)
      Език на производството: английски
      Председателят на първи състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 164, 13.5.2019 г.


title: Дело C-203/19 P: Определение на председателя на първи състав на Съда от 20 януари 2020 г. — Ryanair DAC, по-рано Ryanair Ltd, Airport Marketing Services Ltd/Европейска комисия

text:
               21.9.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/20

      Определение на председателя на първи състав на Съда от 20 януари 2020 г. — Ryanair DAC, по-рано Ryanair Ltd, Airport Marketing Services Ltd/Европейска комисия
      (Дело C-203/19 P) (1)

      (2020/C 313/27)
      Език на производството: английски
      Председателят на първи състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 164, 13.5.2019 г.


title: Дело C-204/19 P: Определение на председателя на първи състав на Съда от 20 януари 2020 г. — Ryanair DAC, по-рано Ryanair Ltd, Airport Marketing Services Ltd/Европейска комисия, Съвет на Европейския съюз

text:
               21.9.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/20

      Определение на председателя на първи състав на Съда от 20 януари 2020 г. — Ryanair DAC, по-рано Ryanair Ltd, Airport Marketing Services Ltd/Европейска комисия, Съвет на Европейския съюз
      (Дело C-204/19 P) (1)

      (2020/C 313/28)
      Език на производството: английски
      Председателят на първи състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 164, 13.5.2019 г.


title: Дело C-205/19: Определение на председателя на първи състав на Съда от 20 януари 2020 г. — Ryanair DAC, с предходно наименование Ryanair Ltd, Airport Marketing Services Ltd/Европейска комисия, Съвет на Европейския съюз

text:
               21.9.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/20

      Определение на председателя на първи състав на Съда от 20 януари 2020 г. — Ryanair DAC, с предходно наименование Ryanair Ltd, Airport Marketing Services Ltd/Европейска комисия, Съвет на Европейския съюз
      (Дело C-205/19) (1)

      (2020/C 313/29)
      Език на производството: английски
      Председателят на първи състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 164, 13.5.2019 г.


title: Дело C-542/19: Определение на председателя на Съда от 23 януари 2020 г. — (преюдициално запитване, отправено от Amtsgericht Hamburg — Германия) — YX/Eurowings GmbH

text:
               21.9.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/21

      Определение на председателя на Съда от 23 януари 2020 г. — (преюдициално запитване, отправено от Amtsgericht Hamburg — Германия) — YX/Eurowings GmbH
      (Дело C-542/19) (1)

      (2020/C 313/30)
      Език на производството: немски
      Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 353, 11.11.2019 г.


title: Дело C-661/19: Определение на председателя на Съда от 8 януари 2020 г. (преюдициално запитване, отправено от Handelsgericht Wien — Австрия) — flightright GmbH/Austrian Airlines AG

text:
               21.9.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/21

      Определение на председателя на Съда от 8 януари 2020 г. (преюдициално запитване, отправено от Handelsgericht Wien — Австрия) — flightright GmbH/Austrian Airlines AG
      (Дело C-661/19) (1)

      (2020/C 313/31)
      Език на производството: немски
      Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 406, 2.12.2019 г.


title: Дело T-332/15: Решение на Общия съд от 8 юли 2020 г. — Ocean Capital Administration и др./Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки срещу Иран — Замразяване на финансови средства — Списък на лицата, групите и образуванията, спрямо които се прилагат мерките — Включване на имената на жалбоподателите в списъка)

text:
               21.9.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/22

      Решение на Общия съд от 8 юли 2020 г. — Ocean Capital Administration и др./Съвет
      (Дело T-332/15) (1)

      (Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Иран - Замразяване на финансови средства - Списък на лицата, групите и образуванията, спрямо които се прилагат мерките - Включване на имената на жалбоподателите в списъка)
      (2020/C 313/32)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподатели: Ocean Capital Administration GmbH (Хамбург, Германия) и още 31 други жалбоподатели, чиито имена са включени в приложение към настоящото решение (представители: P. Moser, QC, E. Metcalfe, barrister, и M. Taher, solicitor)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bishop и V. Piessevaux)

         Предмет

      От една страна, искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение (ОВППС) 2015/556 на Съвета от 7 април 2015 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС на Съвета относно ограничителните мерки срещу Иран (OВ L 92, 2015 г., стp. 101) и Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/549 на Съвета от 7 април 2015 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран (OВ L 92, 2015 г., стp. 12), доколкото те се прилагат спрямо жалбоподателите, и от друга страна, искане на основание член 277 ДФЕС за обявяване за неприложими на Решение 2013/497/ОВППС на Съвета от 10 октомври 2013 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС на Съвета относно ограничителните мерки срещу Иран (OВ L 272, 2013 г., стp. 46) и Регламент (ЕС) № 971/2013 на Съвета от 10 октомври 2013 година за изменение на Регламент (ЕС) № 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран (OВ L 272, 2013 г., стp. 1).

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Ocean Capital Administration GmbH и другите жалбоподатели, чиито имена са включени в приложение към настоящото решение, да заплатят съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 294, 7.9.2015 г.


title: Дело T-203/18: Решение на Общия съд от 8 юли 2020 г. — VQ/BCE (Икономическа и парична политика — Пруденциален надзор над кредитните институции — Член 18, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1024/2013 — Административна имуществена санкция, наложена от ЕЦБ на кредитна институция за нарушение на член 77, буква а) от Регламент (ЕС) № 575/2013 — Правила за публикуване на уебсайта на ЕЦБ — Член 18, параграф 6 от Регламент № 1024/2013 и член 132, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 468/2014)

text:
               21.9.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/22

      Решение на Общия съд от 8 юли 2020 г. — VQ/BCE
      (Дело T-203/18) (1)

      (Икономическа и парична политика - Пруденциален надзор над кредитните институции - Член 18, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1024/2013 - Административна имуществена санкция, наложена от ЕЦБ на кредитна институция за нарушение на член 77, буква а) от Регламент (ЕС) № 575/2013 - Правила за публикуване на уебсайта на ЕЦБ - Член 18, параграф 6 от Регламент № 1024/2013 и член 132, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 468/2014)
      (2020/C 313/33)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: VQ (представител: G. Cahill, barrister)

         Ответник: Banque centrale européenne (представители: E. Koupepidou, E. Yoo и M. Puidokas)

         Встъпили страни в подкрепа на ответника: Съвет на Европейския съюз (представители: И. Гюров и J. Bauerschmidt), Европейска комисия (представители: L. Armati, A. Steiblytė, K.-P. Wojcik и A. Nijenhuis)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение ECB-SSM-2018-ESSAB-4, SNC-2016-0026 на ЕЦБ от 14 март 2018 г., прието на основание член 18, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1024/2013 на Съвета от 15 октомври 2013 година за възлагане на ЕЦБ на конкретни задачи относно политиките, свързани с пруденциалния надзор над кредитните институции (ОВ L 287, 2013 г., стр. 63), доколкото, от една страна, с него на жалбоподателя се налага административна имуществена санкция в размер на 1 600 000 EUR и от друга страна, се разпорежда публикуването на тази санкция на уебсайта на ЕЦБ без запазване на анонимността на жалбоподателя.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  VQ понася, наред с направените от него съдебни разноски, и тези на Европейската централна банка (ЕЦБ), в това число разноските по обезпечителното производство.

                  3)

                  Съветът на Европейския съюз и Европейската комисия понасят направените от тях съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 182, 28.5.2018 г.


title: Дело T-576/18: Решение на Общия съд от 8 юли 2020 г. — Crédit agricole/ЕЦБ (Икономическа и парична политика — Пруденциален надзор над кредитните институции — Член 18, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1024/2013 — Административна имуществена санкция, наложена от ЕЦБ на кредитна институция — Член 26, параграф 3, първа алинея от Регламент (ЕС) № 575/2013 — Продължаващо нарушение на изискванията за собствен капитал — Нарушение, извършено по небрежност — Прилагане с обратна сила на по-леко наказание — Липса — Право на защита — Размер на санкцията — Задължение за мотивиране)

text:
               21.9.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/23

      Решение на Общия съд от 8 юли 2020 г. — Crédit agricole/ЕЦБ
      (Дело T-576/18) (1)

      (Икономическа и парична политика - Пруденциален надзор над кредитните институции - Член 18, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1024/2013 - Административна имуществена санкция, наложена от ЕЦБ на кредитна институция - Член 26, параграф 3, първа алинея от Регламент (ЕС) № 575/2013 - Продължаващо нарушение на изискванията за собствен капитал - Нарушение, извършено по небрежност - Прилагане с обратна сила на по-леко наказание - Липса - Право на защита - Размер на санкцията - Задължение за мотивиране)
      (2020/C 313/34)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Crédit agricole SA (Монруж, Франция) (представители: A. Champsaur и A. Delors, адвокати)

         Ответник: Европейска централна банка (представители: C. Hernández Saseta, A. Pizzolla и D. Segoin)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение ECB/SSM/2018-FRCAG-75 на ЕЦБ от 16 юли 2018 г., прието на основание член 18, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1024/2013 на Съвета от 15 октомври 2013 година за възлагане на Европейската централна банка на конкретни задачи относно политиките, свързани с пруденциалния надзор над кредитните институции (ОВ L 287, 2013 г., стр. 63), с което на жалбоподателя се налага административна имуществена санкция в размер на 4 300 000 EUR за продължаващо нарушение на изискванията за собствен капитал, предвидени в член 26, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година относно пруденциалните изисквания за кредитните институции и инвестиционните посредници и за изменение на Регламент (ЕС) № 648/2012 (ОВ L 176, 2013 г., стр. 1 и поправки ОВ L 208, 2013 г., стр. 68, ОВ L 321, 2013 г., стр. 6 и ОВ L 20, 2017 г., стр. 3).

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя Решение ECB/SSM/2018-FRCAG-75 на Европейската централна банка (ЕЦБ) от 16 юли 2018 г. в частта, в която на Crédit agricole SA се налага административна имуществена санкция в размер на 4 300 000 EUR.

                  2)

                  Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

                  3)

                  Осъжда Crédit agricole да заплати направените от нея съдебни разноски.

                  4)

                  Осъжда ЕЦБ да заплати направените от нея съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 436, 3.12.2018 г.


title: Дело T-577/18: Решение на Общия съд от 8 юли 2020 г. — Crédit agricole Corporate and Investment Bank/EЦБ (Икономическа и парична политика — Пруденциален надзор над кредитните институции — Член 18, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1024/2013 — Административна имуществена санкция, наложена от ЕЦБ на кредитна институция — Член 26, параграф 3, първа алинея от Регламент (ЕС) № 575/2013 — Продължено нарушение на капиталовите изисквания — Нарушение, извършено поради небрежност — Право на защита — Размер на санкцията — Задължение за мотивиране)

text:
               21.9.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/24

      Решение на Общия съд от 8 юли 2020 г. — Crédit agricole Corporate and Investment Bank/EЦБ
      (Дело T-577/18) (1)

      (Икономическа и парична политика - Пруденциален надзор над кредитните институции - Член 18, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1024/2013 - Административна имуществена санкция, наложена от ЕЦБ на кредитна институция - Член 26, параграф 3, първа алинея от Регламент (ЕС) № 575/2013 - Продължено нарушение на капиталовите изисквания - Нарушение, извършено поради небрежност - Право на защита - Размер на санкцията - Задължение за мотивиране)
      (2020/C 313/35)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Crédit agricole Corporate and Investment Bank (Монруж, Франция) (представители: A. Champsaur и A. Delors, адвокати)

         Ответник: Европейска централна банка (представители: C. Hernández Saseta, A. Pizzolla и D. Segoin)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение ECB/SSM/2018-FRCAG-76 на ЕЦБ от 16 юли 2018 г., прието в приложение на член 18, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1024/2013 на Съвета от 15 октомври 2013 година за възлагане на Европейската централна банка на конкретни задачи относно политиките, свързани с пруденциалния надзор над кредитните институции (OВ L 287, 2013 г., стр. 63), с което на жалбоподателя се налага административна имуществена санкция в размер на 300 000 EUR за продължено нарушение на капиталовите изисквания, предвидени в член 26, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година относно пруденциалните изисквания за кредитните институции и инвестиционните посредници и за изменение на Регламент (ЕС) № 648/2012 (ОВ L 176, 2013 г., стр. 1 и поправка в ОВ L 208, 2013 г., стр. 68 и в OB L 321, 2013 г., стр. 6).

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя Решение ECB/SSM/2018-FRCAG-76 на Европейската централна банка (ЕЦБ) от 16 юли 2018 г. в частта, в която на Crédit agricole Corporate and Investment Bank се налага административна имуществена санкция в размер на 300 000 EUR.

                  2)

                  Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

                  3)

                  Осъжда Crédit agricole Corporate and Investment Bank да понесе направените от него съдебни разноски.

                  4)

                  Осъжда ЕЦБ да понесе направените от нея съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 436, 3.12.2018 г.


title: Дело T-21/19: Решение на Общия съд от 8 юли 2020 г. — Pablosky/EUIPO — docPrice (mediFLEX easySTEP) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „mediFLEX easySTEP“ — По-ранна фигуративна марка на Европейския съюз „Stepeasy“ — Относителни основания за отказ — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)

text:
               21.9.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/26

      Решение на Общия съд от 8 юли 2020 г. — Pablosky/EUIPO — docPrice (mediFLEX easySTEP)
      (Дело T-21/19) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „mediFLEX easySTEP“ - По-ранна фигуративна марка на Европейския съюз „Stepeasy“ - Относителни основания за отказ - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)
      (2020/C 313/37)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Pablosky, SL (Мадрид, Испания) (представител: M. Centell, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) (представители: J. Crespo Carrillo, H. O’Neill и V. Ruzek)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: docPrice GmbH (Кобленц, Германия) (представител: K. Landes, адвокат)

         Предмет

      Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 8 ноември 2018 г. (преписка R 76/2018–4), постановено в производство по възражение със страни Pablosky и docPrice.

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя решението на четвърти апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 8 ноември 2018 г. (преписка R 76/2018 4), постановено в производство по възражение със страни Pablosky, SL и docPrice GmbH в частта му относно „облеклото“ и „шапките“ от клас 25 по смисъла на Ницската спогодба.

                  2)

                  Отхвърля жалбата, подадена от docPrice пред апелативния състав на EUIPO, в частта ѝ относно посочените в точка 1 стоки.

                  3)

                  Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

                  4)

                  Всяка от страните понася направените от нея съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 82, 4.3.2019 г.


title: Дело T-20/19: Решение на Общия съд от 8 юли 2020 г. Pablosky/EUIPO — docPrice (mediFLEX easystep) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Европейския съюз „mediFLEX easystep“ — По-ранна фигуративна марка на Европейския съюз „Stepeasy“ — Относителни основания за отказ — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)

text:
               21.9.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/25

      Решение на Общия съд от 8 юли 2020 г. Pablosky/EUIPO — docPrice (mediFLEX easystep)
      (Дело T-20/19) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Европейския съюз „mediFLEX easystep“ - По-ранна фигуративна марка на Европейския съюз „Stepeasy“ - Относителни основания за отказ - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)
      (2020/C 313/36)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Pablosky, SL (Мадрид, Испания) (представител: M. Centell, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) (представители: J. Crespo Carrillo, H. O’Neill и V. Ruzek)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: docPrice GmbH (Кобленц, Германия) (представител: K. Landes, адвокат)

         Предмет

      Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 8 ноември 2018 г. (преписка R 77/2018–4), постановено в производство по възражение със страни Pablosky и docPrice.

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя решението на четвърти апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 8 ноември 2018 г. (преписка R 77/2018-4), постановено в производство по възражение със страни Pablosky, SL и docPrice GmbH в частта му относно „облеклото“ и „шапките“ от клас 25 по смисъла на Ницската спогодба.

                  2)

                  Отхвърля жалбата, подадена от docPrice пред апелативния състав на EUIPO, в частта ѝ относно посочените в точка 1 стоки.

                  3)

                  Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

                  4)

                  Всяка от страните понася направените от нея съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 82, 4.3.2019 г.


title: Дело T-328/19: Решение на Общия съд от 8 юли 2020 г. — Scorify/EUIPO — Scor (SCORIFY) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „SCORIFY“ — По-ранна словна марка на Европейския съюз „SCOR“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)

text:
               21.9.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/26

      Решение на Общия съд от 8 юли 2020 г. — Scorify/EUIPO — Scor (SCORIFY)
      (Дело T-328/19) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „SCORIFY“ - По-ранна словна марка на Европейския съюз „SCOR“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)
      (2020/C 313/38)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Scorify UAB (Вилнюс, Литва) (представител: V. Viešūnaitė, avocate)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: D. Botis и H. O’Neill)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Scor SE (Париж, Франция) (представители: T. de Haan и C. de Callataÿ, адвокати)

         Предмет

      Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 26 март 2019 г. (преписка R 1639/2018–4), постановено в производство по възражение със страни Scor и Scorisk.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Scorify UAB да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 246, 22.7.2019 г.


title: Дело T-170/19: Определение на Общия съд от 22 юни 2020 г. — Sherpa Europe/EUIPO — Núcleo de comunicaciones y control (SHERPA NEXT) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Оттегляне на възражението — Липса на основание за произнасяне по същество)

text:
               21.9.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/28

      Определение на Общия съд от 22 юни 2020 г. — Sherpa Europe/EUIPO — Núcleo de comunicaciones y control (SHERPA NEXT)
      (Дело T-170/19) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Оттегляне на възражението - Липса на основание за произнасяне по същество)
      (2020/C 313/40)
      Език на производството: испански

         Страни

         Жалбоподател: Sherpa Europe, SL (Ерандио, Испания)) (представител: M. Esteve Sanz, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: J. García Murillo и M. J. Crespo Carrillo)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO: Núcleo de comunicaciones y control, SL (Трес Кантос, Испания)

         Предмет

      Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 10 декември 2018 г. (преписка R 523/2017-2), свързано с производство по възражение със страни Núcleo de comunicaciones y control и Sherpa Europe.

         Диспозитив

                  1)

                  Липсва основание за произнасяне по жалбата.

                  2)

                  Осъжда Sherpa Europe, SL да понесе собствените си съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO).

                  3)

                  Núcleo de comunicaciones y control, SL понася собствените си съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 155, 6.5.2019 г.


title: Дело T-463/20: Жалба, подадена на 20 юли 2020 г. — Sony Interactive Entertainment Europe/EUIPO — Wong (GT RACING)

text:
               21.9.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/29

      Жалба, подадена на 20 юли 2020 г. — Sony Interactive Entertainment Europe/EUIPO — Wong (GT RACING)
      (Дело T-463/20)
      (2020/C 313/42)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Sony Interactive Entertainment Europe Ltd (Лондон, Обединено кралство) (представители: S. Malynicz, QC и M. Maier, lawyer)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Wai Leong Wong (Глазгоу, Обединено кралство)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

         Спорна марка: заявка за словна марка на Европейския съюз „GT RACING“ — заявка за регистрация № 17 138 033

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 8 май 2020 г. по преписка R 1612/2019-4

         Искания

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди EUIPO и другата страна да понесат направените от тях съдебни разноски и да заплатят тези на жалбоподателя.

         Изложени основания

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) и член 8, параграф 5 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета, тъй като не са посочени конкретно съответните потребители;

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета, тъй като е допусната грешка при сравняването на знаците;

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета, тъй като е допусната грешка при сравняването на стоките от клас 9, 16 и 28 при по-ранната марка и стоките от клас 18 при оспорваната марка на Европейския съюз;

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) и член 8, параграф 5 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета, тъй като не са взети предвид доказателствата за вероятното възприемане на по-ранната марка на Европейския съюз от съответните потребители;

                  —

                  Неотчитане на останалите елементи от посочените по-горе възражения по член 8, параграф 1, буква б) и член 8, параграф 5;

                  —

                  Неотчитане, че собствените му фактически констатации са достатъчни, за да се установи наличието на притегателна сила за клиентелата, заблуждаващо представяне и вреда по правната уредба на Обединеното кралство относно злоупотребата с наименование;

                  —

                  Неотчитане на останалите критерии относно злоупотребата с наименование по член 8, параграф 4 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-466/20: Жалба, подадена на 20 юли 2020 г. — LF/Комисия

text:
               21.9.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/30

      Жалба, подадена на 20 юли 2020 г. — LF/Комисия
      (Дело T-466/20)
      (2020/C 313/43)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: LF (представители: S. Orlandi и T. Martin, avocats)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решението от 11 септември 2019 г., с което се отказва да му бъде предоставена надбавка за експатриране,

                  —

                  да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят основава жалбата си на твърдението, че е нарушен член 4, параграф 1, буква б) от приложение VII към Правилника на длъжностните лица на Европейския съюз.


title: Дело T-476/20: Жалба, подадена на 27 юли 2020 г. — Alteryx/EUIPO — Allocate Software (ALLOCATE)

text:
               21.9.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/31

      Жалба, подадена на 27 юли 2020 г. — Alteryx/EUIPO — Allocate Software (ALLOCATE)
      (Дело T-476/20)
      (2020/C 313/44)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Alteryx, Inc. (Ървайн, Калифорния, Съединени щати) (представители: A. Poulter и M. Holah, Solicitors)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Allocate Software Ltd (Лондон, Обединено кралство)

         Данни за производството пред EUIPO

         Притежател на спорната марка: жалбоподателят пред Общия съд

         Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „ALLOCATE“ — марка на Европейския съюз № 6 740 658

         Производство пред EUIPO: производство по обявяване на недействителност

         Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 25 май 2020 г. по преписка R 1709/2019-4

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да отмени решението на отдела по заличаването,

                  —

                  да осъди ответника да поеме направените от него разноски и да заплати тези на жалбоподателя, включително разноските по производството пред апелативния състав,

                  —

                  в случай че други страни участват в производството като встъпили страни, да осъди тези страни да поемат направените от тях съдебни разноски.

         Изложени основания

                  —

                  Нарушение на член 58, параграф 1, буква а) във връзка с член 18 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета,

                  —

                  Нарушение на член 94, параграф 1 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета, тъй като апелативният състав не е изложил мотиви за приетото от него решение.


title: Дело T-489/20: Жалба, подадена на 6 август 2020 г. — Eos Products/EUIPO (Форма на сферичен контейнер)

text:
               21.9.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/31

      Жалба, подадена на 6 август 2020 г. — Eos Products/EUIPO (Форма на сферичен контейнер)
      (Дело T-489/20)
      (2020/C 313/45)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Eos Products Sàrl (Люксембург, Люксембург) (представител: S. Stolzenburg-Wiemer, Rechtsanwältin)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Данни за производството пред EUIPO

         Спорна марка: заявка за триизмерна марка на Европейския съюз (Форма на сферичен контейнер) — заявка за регистрация № 15 903 081

         Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 8 юни 2020 г. по преписка R 2017/2020-4

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

         Изложени основания

                  —

                  Нарушение на член 95 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета,

                  —

                  Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-491/20: Жалба, подадена на 23 юли 2020 г. — El Corte Inglés/EUIPO — Ou (–Vpro)

text:
               21.9.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/32

      Жалба, подадена на 23 юли 2020 г. — El Corte Inglés/EUIPO — Ou (–Vpro)
      (Дело T-491/20)
      (2020/C 313/46)
      Език на жалбата: испански

         Страни

         Жалбоподател: El Corte Inglés, SA (Мадрид, Испания) (представител: J. L. Rivas Zurdo, abogado)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Kuei-Chin Ou (Тайпе, Тайван)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

         Спорна марка: заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „–Vpro“ — заявка за регистрация 17 741 133

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 30 април 2020 г. по преписка R 1758/2019-1

         Искания

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение в частта, в която с отхвърлянето на жалбата на възразяващата страна се потвърждава решението на отдела по споровете в производство по възражение B 3 055 001, с което се допуска регистрацията на марка на Европейския съюз № 17 741 133 „–Vpro“ (фигуративна), за да се отличат стоки от класове 24 и 25.

                  —

                  да осъди насрещните страна или страни в настоящото производство да заплатят съдебните разноски.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-492/20: Жалба, подадена на 24 юли 2020 г. — S. Tous/EUIPO — Zhejiang China-Best Import & Export (Лампа)

text:
               21.9.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/33

      Жалба, подадена на 24 юли 2020 г. — S. Tous/EUIPO — Zhejiang China-Best Import & Export (Лампа)
      (Дело T-492/20)
      (2020/C 313/47)
      Език на жалбата: испански

         Страни

         Жалбоподател: S. Tous, SL (Манреса, Испания) (представители: D. Gómez Sánchez и J. L. Gracia Albero, abogados)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Zhejiang China-Best Import & Export Co. Ltd (Ханджоу, Китай)

         Данни за производството пред EUIPO

         Притежател на спорния промишлен дизайн: другата страна в производството пред апелативния състав

         Спорен промишлен дизайн: промишлен дизайн на Общността (Осветителни тела) — промишлен дизайн на Общността № 4422343-0012

         Обжалвано решение: решение на трети апелативен състав на EUIPO от 26 май 2020 г. по преписка R 1553/2019-3

         Искания

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди притежателя на спорния промишлен дизайн да заплати съдебните разноски в настоящото производство, включително разноските в производството пред отдела по отмяна и трети апелативен състав.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 25, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 6/2002 на Съвета (във връзка с членове 6 и 7 и член 9, параграф 2, буква в) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета).


title: Дело T-499/20: Жалба, подадена на 10 август 2020 г. — Banco Cooperativo Español/ЕСП

text:
               21.9.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/33

      Жалба, подадена на 10 август 2020 г. — Banco Cooperativo Español/ЕСП
      (Дело T-499/20)
      (2020/C 313/48)
      Език на производството: испански

         Страни

         Жалбоподател: Banco Cooperativo Español, SA (Мадрид, Испания) (представители: D. Sarmiento Ramírez-Escudero, J. Beltrán de Lubiano Sáez de Urabain и P. Biscari García, abogados)

         Ответник: Единен съвет за преструктуриране

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  (i)

                  да обяви неприложимостта на член 5, параграф 1 от Делегиран регламент 2015/63;

                  (ii)

                  да обяви недействителността на обжалваното решение поради нарушение на член 103, параграф 2, втора алинея от Директива 2014/59 и на член 70 от Регламент 806/2014, тълкувани в светлината на член 16 от Хартата на основните права на Европейския съюз и на принципа на пропорционалност;

                  (iii)

                  във всички случаи да обяви, че обжалваното решение не може да има обратно действие, считано от датата на приемането на решението от 2016 г., и в резултат от това да отмени член 3 от обжалваното решение, доколкото той има подобно действие;

                  (iv)

                  във всички случаи да осъди ЕСП да заплати на жалбоподателя:

                              a)

                              сумата, съответстваща на лихвите за забава върху платената през 2016 г. сума за периода между 23 юни 2016 г. и датата, на която ЕСП плати дължимия размер, изчислен въз основа на приложимия лихвен процент за рефинансиране на ЕЦБ (понастоящем 0 %), увеличен с 3,5 пункта;

                              б)

                              при условията на евентуалност спрямо точка a) и само в случай, че Общият съд приеме, че по същество обжалваното решение е правомерно, но не може да има обратно действие, размерът, съответстващ на лихвите за забава по отношение на платената през 2016 г. сума за периода от 23 юни 2016 г. до 19 март 2020 г. — дата, от която обжалваното решение произвежда действие, изчислен въз основа на приложимия лихвен процент за рефинансиране на Европейската централна банка (понастоящем 0 %), увеличен с 3,5 пункта;

                              в)

                              при условията на евентуалност по отношение на точки a) или б), сумата, отговаряща на печалбата, която жалбоподателят е щял да получи на проведения на 16 юни 2016 г. търг в резултат от придобиването на десетгодишни испански държавни облигации със стойност, съответстваща на размера на предварителната вноска за 2016 г., изчислена за периода от 23 юни 2016 г. до датата, на която ЕСП изплати дължимата сума (или до 19 март 2020 г. в случай, че Общият съд приеме, че обжалваното решение по същество е законосъобразно, но няма обратно действие).

                  (v)

                  във всички случаи да осъди Единния съвет за преструктуриране да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Настоящата жалба е насочена срещу Решението на Единния съвет за преструктуриране (ЕСП) от 19 март 2020 г. за изчисляване на предварителните вноски за 2016 г. в Единния фонд за преструктуриране (SRB/ES/2020/16) (наричано по-нататък „обжалваното решение“). Жалбоподателят уточнява, че ЕСП е искал да придаде обратно действие на обжалваното решение, а именно от 15 април 2016 г. нататък, когато е било прието първото решение относно предварителните вноски за 2016 г.
      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква четири основания.

                  1.

                  Първото основание е възражение за незаконосъобразност съгласно член 277 ДФЕС, с което се цели Общият съд да обяви неприложимостта на член 5, параграф 1 от Делегиран регламент (ЕС) 2015/63 на Комисията от 21 октомври 2014 година за допълване на Директива 2014/59/ЕС на Европейския парламент и на Съвета по отношение на предварителните вноски в механизмите за финансиране на преструктурирането (ОВ L 11, 2015 г., стр. 44).

                              —

                              Жалбоподателят твърди в това отношение, че с посочения член от Делегирания регламент:

                                          a)

                                          се нарушава член 103, параграф 7 от Директива 2014/59, доколкото се установява система на изчисляване, по силата на която институция с консервативен рисков профил дължи предварителна вноска като тази на институциите с много висок рисков профил.

                                          б)

                                          се нарушава член 16 от Хартата на основните права на Европейския съюз, доколкото неоправдано се ограничава основно право на жалбоподателя, а именно свободата му на стопанска инициатива.

                                          в)

                                          се нарушава принципът на пропорционалност, доколкото не е взето предвид двойното отчитане на някои задължения на жалбоподателя, което създава очевидно неоправдано, ненужно и несъразмерно ограничение.

                  2.

                  Второто основание e нарушение на член 103, параграф 2, втора алинея от Директива 2014/59 и на член 70 от Регламент 806/2014, тълкувани в светлината на член 16 от Хартата и принципа на пропорционалност.

                              —

                              В това отношение се твърди, че основанията за неприложимостта на член 5, параграф 1 от Делегиран регламент 2015/63 ясно сочат необходимостта рисковият профил на жалбоподателя да се коригира с оглед на функционалните особености на кооперативната мрежа, която той оглавява, както изискват споменатите по-горе членове. Поради това, и доколкото по своето съдържание обжалваното решение представлява строго и буквално прилагане на норма, която не отчита посочения рисков профил на жалбоподателя, то трябва да се приеме за противоречащо на член 103, параграф 2, втора алинея от Директива 2014/59, и в частност на Регламент 806/2014, чийто член 70, отнасящ се до предварителните вноски, препраща към Директива 2014/59 и приетата въз основа на нея правна уредба.

                  3.

                  Трето основание е нарушение на практиката на Съда, която допуска да се придаде обратно действие на дадено решение.

                              –

                              В това отношение жалбоподателят твърди, че обжалваното решение не е в съответствие със съдебната практика, доколкото:

                                          a)

                                          целите, изтъкнати от ЕСП, които обосновават прилагането с обратна сила на обжалваното решение, не съставляват цели от общ интерес, които могат да обосноват дерогация от общия принцип за липса на обратно действие на актовете на Съюза;

                                          б)

                                          във всички случаи обратното действие не е нито от основно значение, нито е необходимо за постигане на тези цели, доколкото съществуват алтернативи, които са по-малко обременителни за страните, които позволяват тяхното реализиране и

                                          в)

                                          нарушени са оправданите правни очаквания на жалбоподателя, тъй като поведението на ЕСП е в посока, обратна на последиците, които се търсят с решение на Общия съд по дело T-323/16.

                  4.

                  Четвъртото основание е базирано на извъндоговорната отговорност на ЕСП съгласно членове 268 и 340 ДФЕС и съгласно член 87, параграф 3 от Регламент 806/2014 в случай на неоснователно обогатяване.

                              —

                              В това отношение жалбоподателят твърди, че ЕЦБ трябва да заплати обезщетение на основание на извъндоговорната отговорност поради неоснователно обогатявана в размер на лихвите от момента на плащане на предварителната вноска за 2016 г. — което плащане, считано от отмяната на Решение SRB/ES/SRF/2016/06 с решение от 28 ноември 2019 г., Banco Cooperativo Español/CRU (T-323/16, EU:T:2019:822), не се основава на каквото и да е решение на ЕСП — до окончателното плащане на посочената сума или, при условията на евентуалност, до датата на обжалваното решение.


title: Дело T-877/19: Определение на Общия съд от 25 юни 2020 г. — Einkaufsbüro Deutscher Eisenhändler/EUIPO — Tigges (TOOLINEO)

text:
               21.9.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/35

      Определение на Общия съд от 25 юни 2020 г. — Einkaufsbüro Deutscher Eisenhändler/EUIPO — Tigges (TOOLINEO)
      (Дело T-877/19) (1)

      (2020/C 313/49)
      Език на производството: немски
      Председателят на девети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 61, 24.2.2020 г.


title: Молба до Съда на ЕАСТ от Beschwerdekommission der Finanzmarktaufsicht с дата 28 май 2020 г. за консултативно становище по дело Pintail AG срещу Finanzmarktaufsicht (Дело E-6/20) 2020/C 316/08

text:
               24.9.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 316/9

      Молба до Съда на ЕАСТ от Beschwerdekommission der Finanzmarktaufsicht с дата 28 май 2020 г. за консултативно становище по дело Pintail AG срещу Finanzmarktaufsicht
      (Дело E-6/20)
      (2020/C 316/08)
      На 28 май 2020 г. Комисията по жалбите на Надзорния орган на финансовия пазар (Beschwerdekommission der Finanzmarktaufsicht) отправи молба за консултативно становище по дело Pintail AG срещу Finanzmarktaufsicht, получена в деловодството на Съда на 2 юни 2020 г., по следните въпроси:

                  1.

                  Трябва ли термините „дейност“ и „стопанска дейност“, както се използват в директиви 2009/110/ЕО и 2007/64/ЕО (съответно (ЕС) 2015/2366), да се разбират като синоними; ако отговорът е „не“, каква е разликата между тях?

                  2.

                  Трябва ли „дейността“ или „стопанската дейност“ на лицензирана за използване на електронни пари институция по смисъла на Директива 2009/110/ЕО да се разбира като издаване на електронни пари, оферта за издаване на електронни пари или най-малкото дейности на институция за електронни пари, които подлежат на лицензиране (стриктно тълкуване), или е достатъчно, например, да става въпрос за достатъчно конкретно стопанско действие, като например осъществяването на други стопански дейности, както е предвидено в член 6, параграф 1, буква д) от Директива 2009/110/ЕО, доколкото това действие е насочено, в съответствие с обективни критерии и действително, към издаването на електронни пари и не е съвсем незначително (широко тълкуване)? Ако се изисква широко тълкуване: Каква е разликата между стопанско действие от този вид и чисто подготвителни действия?

                  3.

                  Кои критерии трябва да се използват за тълкуването на термина за преустановяване на дейността, както е предвиден в член 12, параграф 1, буква а) от Директива 2007/64/ЕО (съответно член 13, параграф 1, буква а) от Директива (ЕС) 2015/2366)?

                  4.

                  Има ли значение при тълкуването дали държавата членка е приложила член 12, параграф 1, буква а) от Директива 2007/64/ЕО (съответно член 13, параграф 1, буква а) от Директива (ЕС) 2015/2366) по такъв начин, че след изтичане на 6 месеца от преустановяването на дейността лицензът се отнема чрез активно действие от страна на органите, или по такъв начин, че обезсилването възниква по силата на закона (ex lege) и органът само определя това впоследствие?


title: Дело T-483/20: Жалба, подадена на 31 юли 2020 г. — Tecnica Group/EUIPO — Zeitneu (Форма на ботуш)

text:
               28.9.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 320/24

      Жалба, подадена на 31 юли 2020 г. — Tecnica Group/EUIPO — Zeitneu (Форма на ботуш)
      (Дело T-483/20)
      (2020/C 320/55)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Tecnica Group SpA (Джавера дел Монтело, Италия) (представител: C. Sala, lawyer)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Zeitneu GmbH (Цюрих, Швейцария)

         Данни за производството пред EUIPO

         Притежател на спорната марка: жалбоподателят пред Общия съд

         Спорна марка: триизмерна марка на Европейския съюз (Форма на ботуш заявка) — марка на Европейския съюз № 10 168 441

         Производство пред EUIPO: производство по обявяване на недействителност

         Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 18.5.2020 г. по преписка R 1093/2019-1

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение;

                  —

                  да осъди EUIPO и встъпилата страна да заплатят съдебните разноски.

         Изложени основания

                  —

                  Нарушение на принципа на присъдено нещо, който произтича от членове 123 и 124 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета;

                  —

                  Нарушение на принципите на законност, равно третиране и добра администрация, произтичащи от член 123 и член 124 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета;

                  —

                  Нарушение на принципа на защита на оправданите правни очаквания, произтичащ от членове 123 и 124 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета;

                  —

                  Нарушение на член 127 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета;

                  —

                  Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело C-663/18: Решение на Съда (четвърти състав) от 19 ноември 2020 г. (преюдициално запитване от Cour d'appel d'Aix-En-Provence — Франция) — Наказателно производство срещу BS, CA (Преюдициално запитване — Свободно движение на стоки — Обща организация на пазарите в сектора на лена и на конопа — Дерогации — Опазване на общественото здраве — Национална правна уредба, която ограничава индустриализацията и търговията на конопа само до влакната и семената — Канабидиол (CBD))

text:
               25.1.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 28/2

      Решение на Съда (четвърти състав) от 19 ноември 2020 г. (преюдициално запитване от Cour d'appel d'Aix-En-Provence — Франция) — Наказателно производство срещу BS, CA
      (Дело C-663/18) (1)

      (Преюдициално запитване - Свободно движение на стоки - Обща организация на пазарите в сектора на лена и на конопа - Дерогации - Опазване на общественото здраве - Национална правна уредба, която ограничава индустриализацията и търговията на конопа само до влакната и семената - Канабидиол (CBD))
      (2021/C 28/02)
      Език на производството: френски

         Запитваща юрисдикция

      Cour d'appel d'Aix-En-Provence

         Страни в главното производство

      B S, C A

         в присъствието на: Ministère public, Conseil national de l’ordre des pharmaciens

         Диспозитив

      Членове 34 ДФЕС и 36 ДФЕС трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба, с която се забранява търговията с канабидиол (CBD), законно произведен в друга държава членка, когато е екстрахиран от цялото растение cannabis sativa, а не само от неговите влакна и семена, освен ако тази правна уредба може да осигури постигането на целта за опазване на общественото здраве и не надхвърля необходимото за нейното постигане. Регламент (EС) № 1307/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 година за установяване на правила за директни плащания за земеделски стопани по схеми за подпомагане в рамките на общата селскостопанска политика и за отмяна на Регламент (ЕО) № 637/2008 на Съвета и Регламент (ЕО) № 73/2009 на Съвета и Регламент (ЕС) № 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 година за установяване на обща организация на пазарите на селскостопански продукти и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 922/72, (ЕИО) № 234/79, (ЕО) № 1037/2001 и (ЕО) № 1234/2007 на Съвета трябва да се тълкуват в смисъл, че не се прилагат по отношение на такава правна уредба.

         (1)  ОВ C 4, 7.1.2019 г.


title: Дело C-77/19: Решение на Съда (втори състав) от 18 ноември 2020 г. (преюдициално запитване от First-tier Tribunal (Tax Chamber) — Обединено кралство) — Kaplan International Colleges UK Ltd/The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs (Преюдициално запитване — Данъчни въпроси — Данък върху добавената стойност (ДДС) — Директива 2006/112/ЕО — Член 132, параграф 1, буква е) — Освобождаване на доставката на услуги, предоставени от самостоятелни групи лица на техни членове — Приложимост по отношение на ДДС групите — Член 11 — ДДС група)

text:
               25.1.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 28/3

      Решение на Съда (втори състав) от 18 ноември 2020 г. (преюдициално запитване от First-tier Tribunal (Tax Chamber) — Обединено кралство) — Kaplan International Colleges UK Ltd/The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
      (Дело C-77/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Данъчни въпроси - Данък върху добавената стойност (ДДС) - Директива 2006/112/ЕО - Член 132, параграф 1, буква е) - Освобождаване на доставката на услуги, предоставени от самостоятелни групи лица на техни членове - Приложимост по отношение на ДДС групите - Член 11 - ДДС група)
      (2021/C 28/03)
      Език на производството: английски

         Запитваща юрисдикция

      First-tier Tribunal (Tax Chamber)

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Kaplan International Colleges UK Ltd

         Ответник: The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

         Диспозитив

      Член 132, параграф 1, буква е) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност, изменена с Директива 2008/8/ЕО на Съвета от 12 февруари 2008 г., трябва да се тълкува в смисъл, че предвиденото в тази разпоредба освобождаване не се прилага за доставката на услуги, предоставени от самостоятелна група лица на група от лица, които могат да се разглеждат като едно данъчнозадължено лице по смисъла на член 11 от тази директива, при положение че всички членове на последната група не са членове на посочената самостоятелна група лица. В това отношение е без значение, че в националното право има разпоредби, които предвиждат, че представителният член на такава група от лица, които могат да се разглеждат като едно данъчнозадължено лице, притежава характеристиките и статута на членовете на съответната самостоятелна група лица, за да се приложи освобождаването, предвидено в полза на самостоятелните групи лица.

         (1)  ОВ C 131, 8.4.2019 г.


title: Дело C-93/19 P: Решение на Съда (четвърти състав) от 19 ноември 2020 г. — Европейска служба за външна дейност/Chantal Hebberecht (Обжалване — Публична служба — Длъжностни лица — Европейска служба за външна дейност (ЕСВД) — Политика на ротация на длъжностните лица — Длъжност ръководител на делегация на Европейския съюз в Етиопия — Решение, с което се отказва удължаване на срока на назначението на тази длъжност — Интерес на службата — Принцип на равно третиране — Положителна дискриминация в полза на по-слабо представения пол — Член 1г от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз)

text:
               25.1.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 28/3

      Решение на Съда (четвърти състав) от 19 ноември 2020 г. — Европейска служба за външна дейност/Chantal Hebberecht
      (Дело C-93/19 P) (1)

      (Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Европейска служба за външна дейност (ЕСВД) - Политика на ротация на длъжностните лица - Длъжност ръководител на делегация на Европейския съюз в Етиопия - Решение, с което се отказва удължаване на срока на назначението на тази длъжност - Интерес на службата - Принцип на равно третиране - Положителна дискриминация в полза на по-слабо представения пол - Член 1г от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз)
      (2021/C 28/04)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Европейска служба за външна дейност (представители: S. Marquardt и R. Spáč)

         Друга страна в производството: Chantal Hebberecht

         Диспозитив

                  1.

                  Отхвърля жалбата.

                  2.

                  ЕСВД понася направените от нея съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 155, 6.5.2019 г.


title: Дело C-147/19: Решение на Съда (пети състав) от 18 ноември 2020 г. (преюдициално запитване от Tribunal Supremo — Испания) — Atresmedia Corporación de Medios de Comunicación S.A./Asociación de Gestión de Derechos Intelectuales (AGEDI), Artistas e Intérpretes o Ejecutantes, Sociedad de Gestión de España (AIE) (Преюдициално запитване — Интелектуална собственост — Права, сродни на авторското право — Директива 92/100/ЕИО — Член 8, параграф 2 — Директива 2006/115/ЕО — Член 8, параграф 2 — Публично съобщаване на аудио-визуално произведение, в което е включен звукозапис или възпроизвеждане на звукозапис — Еднократно справедливо възнаграждение)

text:
               25.1.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 28/4

      Решение на Съда (пети състав) от 18 ноември 2020 г. (преюдициално запитване от Tribunal Supremo — Испания) — Atresmedia Corporación de Medios de Comunicación S.A./Asociación de Gestión de Derechos Intelectuales (AGEDI), Artistas e Intérpretes o Ejecutantes, Sociedad de Gestión de España (AIE)
      (Дело C-147/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Интелектуална собственост - Права, сродни на авторското право - Директива 92/100/ЕИО - Член 8, параграф 2 - Директива 2006/115/ЕО - Член 8, параграф 2 - Публично съобщаване на аудио-визуално произведение, в което е включен звукозапис или възпроизвеждане на звукозапис - Еднократно справедливо възнаграждение)
      (2021/C 28/05)
      Език на производството: испански

         Запитваща юрисдикция

      Tribunal Supremo

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Atresmedia Corporación de Medios de Comunicación S.A.

         Ответници: Asociación de Gestión de Derechos Intelectuales (AGEDI), Artistas e Intérpretes o Ejecutantes, Sociedad de Gestión de España (AIE)

         Диспозитив

      Член 8, параграф 2 от Директива 92/100/ЕИО на Съвета от 19 ноември 1992 година относно правото на отдаване под наем и в заем и относно някои права, сродни на авторското право в областта на интелектуалната собственост, и член 8, параграф 2 от Директива 2006/115/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 година за правото на отдаване под наем и в заем, както и за някои права, [сродни на] авторското право в областта на интелектуалната собственост, трябва да се тълкуват в смисъл, че ползвателят не е длъжен да заплати визираното в тези разпоредби еднократно справедливо възнаграждение, когато публично съобщава аудио-визуален запис, съдържащ аудио-визуално произведение, в което е бил включен звукозапис или възпроизвеждане на този звукозапис.

         (1)  ОВ C 182, 27.5.2019 г.


title: Дело C-238/19: Решение на Съда (шести състав) от 19 ноември 2020 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Hannover — Германия) — EZ/Bundesrepublik Deutschland (Преюдициално запитване — Пространство на свобода, сигурност и правосъдие — Политика относно убежището — Директива 2011/95/ЕС — Условия за предоставяне на статут на бежанец — Отказ да бъде отбита военна служба — Член 9, параграф 2, буква д) — Право на държавата на произход, което не предвижда право на отказ от военна служба по причини на съвестта — Закрила на лицата, които са избрали своята държава на произход след изтичане на срока на отлагане на военната служба — Член 9, параграф 3 — Връзка между мотивите, посочени в член 10 от тази директива, и наказателното преследване и наказанията, посочени в член 9, параграф 2, буква д) от същата директива — Доказване)

text:
               25.1.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 28/5

      Решение на Съда (шести състав) от 19 ноември 2020 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Hannover — Германия) — EZ/Bundesrepublik Deutschland
      (Дело C-238/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Пространство на свобода, сигурност и правосъдие - Политика относно убежището - Директива 2011/95/ЕС - Условия за предоставяне на статут на бежанец - Отказ да бъде отбита военна служба - Член 9, параграф 2, буква д) - Право на държавата на произход, което не предвижда право на отказ от военна служба по причини на съвестта - Закрила на лицата, които са избрали своята държава на произход след изтичане на срока на отлагане на военната служба - Член 9, параграф 3 - Връзка между мотивите, посочени в член 10 от тази директива, и наказателното преследване и наказанията, посочени в член 9, параграф 2, буква д) от същата директива - Доказване)
      (2021/C 28/06)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Verwaltungsgericht Hannover

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: EZ

         Ответник: Bundesrepublik Deutschland

         Диспозитив

                  1)

                  Член 9, параграф 2, буква д) от Директива 2011/95/ЕС на Европейския парламент и на Съвета относно стандарти за определянето на граждани на трети държави или лица без гражданство като лица, на които е предоставена международна закрила, за единния статут на бежанците или на лицата, които отговарят на условията за субсидиарна закрила, както и за съдържанието на предоставената закрила, трябва да се тълкува в смисъл, че когато правото на държавата по произход не предвижда възможност да се откаже изпълнение на военната служба, тази разпоредба допуска отказът да бъде установен в положение, при което съответното лице не е предявило формално отказа си съгласно конкретна процедура и е избягало от своята държава на произход, без да се яви пред военната администрация.

                  2)

                  Член 9, параграф 2, буква д) от Директива 2011/95 трябва да се тълкува в смисъл, че в контекст на обща гражданска война, характеризираща се с многократно и системно извършване на посочените в член 12, параграф 2 от същата директива престъпления или деяния от армията чрез използване на наборни военнослужещи, за наборник, който отказва да отбие военната си служба в случай на военни действия, но не знае бъдещото си военно разпределение, изпълнението на военната служба предполага извършването на такива престъпления или деяния, независимо от военно разпределение.

                  3)

                  Член 9, параграф 3 от Директива 2011/95 трябва да се тълкува в смисъл, че изисква да е налице връзка между мотивите, посочени в член 10 от тази директива, и наказателното преследване и наказанията по член 9, параграф 2, буква д) от посочената директива.

                  4)

                  Член 9, параграф 2, буква д) във връзка с член 9, параграф 3 от Директива 2011/95 трябва да се тълкува в смисъл, че наличието на връзка между мотивите, посочени в член 2, буква г) и член 10 от тази директива, и наказателното преследване и наказанията при отказ да се отбие военната служба, посочени в член 9, параграф 2, буква д) от посочената директива, не може да се счита за установено единствено поради факта че наказателното преследване и наказанията са свързани с този отказ. Въпреки това съществува силна презумпция, че отказът да се отбие военната служба при условията, уточнени в член 9, параграф 2, буква д) от същата директива, е свързан с едно от петте основания, припомнени в член 10 от нея. Компетентните национални органи следва да проверят правдоподобността на тази връзка с оглед на всички разглеждани обстоятелства.

         (1)  ОВ C 206, 17.6.2019 г.


title: Дело C-463/19: Решение на Съда (първи състав) от 18 ноември 2020 г. (преюдициално запитване от Conseil de prud'hommes de Metz — Франция) — Syndicat CFTC du personnel de la Caisse primaire d’assurance maladie de la Moselle/Caisse primaire d’assurance maladie de Moselle (Преюдициално запитване — Социална политика — Директива 2006/54/ЕО — Равни възможности и равно третиране на мъжете и жените в областта на заетостта и професиите — Членове 14 и 28 — Национален колективен договор, който предоставя на работничките и служителките, които сами отглеждат децата си, правото на ползване на отпуск непосредствено след отпуска по майчинство — Изключване на правото на ползване на такъв отпуск по отношение на работниците и служителите от мъжки пол — Закрила на работничките и служителките във връзка с особеностите на бременността и майчинството — Условия за прилагане)

text:
               25.1.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 28/8

      Решение на Съда (първи състав) от 18 ноември 2020 г. (преюдициално запитване от Conseil de prud'hommes de Metz — Франция) — Syndicat CFTC du personnel de la Caisse primaire d’assurance maladie de la Moselle/Caisse primaire d’assurance maladie de Moselle
      (Дело C-463/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Социална политика - Директива 2006/54/ЕО - Равни възможности и равно третиране на мъжете и жените в областта на заетостта и професиите - Членове 14 и 28 - Национален колективен договор, който предоставя на работничките и служителките, които сами отглеждат децата си, правото на ползване на отпуск непосредствено след отпуска по майчинство - Изключване на правото на ползване на такъв отпуск по отношение на работниците и служителите от мъжки пол - Закрила на работничките и служителките във връзка с особеностите на бременността и майчинството - Условия за прилагане)
      (2021/C 28/10)
      Език на производството: френски

         Запитваща юрисдикция

      Conseil de prud'hommes de Metz

         Страни в главното производство

         Ищец: Syndicat CFTC du personnel de la Caisse primaire d’assurance maladie de la Moselle

         Ответник: Caisse primaire d’assurance maladie de Moselle

         в присъствието на: Mission nationale de contrôle et d’audit des organismes de sécurité sociale

         Диспозитив

      Членове 14 и 28 от Директива 2006/54/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 юли 2006 година за прилагането на принципа на равните възможности и равното третиране на мъжете и жените в областта на заетостта и професиите във връзка с Директива 92/85/ЕИО на Съвета от 19 октомври 1992 година за въвеждане на мерки за насърчаване подобряването на безопасността и здравето по време на работа на бременни работнички и на работнички родилки или кърмачки (Десета специална директива по смисъла на член 16, параграф 1 от Директива 89/391/ЕИО) трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат разпоредба на национален колективен договор, която предоставя правото на ползване на отпуск след изтичане на законоустановения отпуск по майчинство единствено на жените работнички или служителки, които сами отглеждат децата си, при условие че този допълнителен отпуск има за цел предоставянето на закрила на работничките или служителките във връзка с особеностите на бременността и майчинството, което запитващата юрисдикция следва да провери, като отчете по-специално условията за ползване на правото на този отпуск, продължителността и реда за упражняване на това право и равнището на правна закрила на този отпуск.

         (1)  ОВ C 280, 19.8.2019 г.


title: Дело C-519/19: Решение на Съда (първи състав) от 18 ноември 2020 г. (преюдициално запитване от Sąd Okręgowy w Warszawie — Полша) — Ryanair DAC/DelayFix, правоприемник на Passenger Rights (Преюдициално запитване — Съдебно сътрудничество по граждански и търговски дела — Регламент (ЕС) № 1215/2012 — Договор за въздушен превоз — Договорна клауза за предоставяне на компетентност, сключена от пътник, който има качеството на потребител — Вземане на пътника спрямо авиокомпанията — Прехвърляне на вземането на дружество за събиране на вземания — Противопоставимост на клаузата за предоставяне на компетентност от авиокомпанията на дружеството, на което е прехвърлено вземането на пътника — Директива 93/13/ЕИО)

text:
               25.1.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 28/8

      Решение на Съда (първи състав) от 18 ноември 2020 г. (преюдициално запитване от Sąd Okręgowy w Warszawie — Полша) — Ryanair DAC/DelayFix, правоприемник на Passenger Rights
      (Дело C-519/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Съдебно сътрудничество по граждански и търговски дела - Регламент (ЕС) № 1215/2012 - Договор за въздушен превоз - Договорна клауза за предоставяне на компетентност, сключена от пътник, който има качеството на потребител - Вземане на пътника спрямо авиокомпанията - Прехвърляне на вземането на дружество за събиране на вземания - Противопоставимост на клаузата за предоставяне на компетентност от авиокомпанията на дружеството, на което е прехвърлено вземането на пътника - Директива 93/13/ЕИО)
      (2021/C 28/11)
      Език на производството: полски

         Запитваща юрисдикция

      Sąd Okręgowy w Warszawie

         Страни в главното производство

         Ищец: Ryanair DAC

         Ответник: DelayFix, правоприемник на Passenger Rights

         Диспозитив

      Член 25 от Регламент (ЕС) № 1215/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2012 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела трябва да се тълкува в смисъл, че клауза за предоставяне на компетентност, включена в договор за превоз, който е сключен между пътник и авиокомпания, може да бъде противопоставена от последната на дружество за събиране на вземания, на което пътникът е прехвърлил вземането си, за да се оспори компетентността на дадена юрисдикция да разгледа иск за обезщетение, предявен срещу авиокомпанията на основание Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година за създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91, само в случай че съгласно правото на държавата, чийто съд или съдилища са определени с посочената договорна клауза, това дружество е встъпило във всички права и задължения на първоначалния съдоговорител, което следва да се провери от запитващата юрисдикция. Ако това е така, подобна клауза, която, без да е била индивидуално договорена, е включена в договор между потребител, т.е. пътника, ползващ въздушен транспорт, и продавача или доставчика, т.е. посочената авиокомпания, и която предоставя изключителна компетентност на съда или съдилищата по седалището на авиокомпанията, трябва да се счита за неравноправна по смисъла на член 3, параграф 1 от Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори.

         (1)  ОВ C 337, 7.10.2019 г.


title: Дело C-775/19: Решение на Съда (десети състав) от 19 ноември 2020 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Baden-Württemberg — Германия) — 5th AVENUE Products Trading GmbH/Hauptzollamt Singen (Преюдициално запитване — Митнически съюз — Регламент (ЕИО) № 2913/92 — Митнически кодекс на Общността — Член 29, параграф 1 и параграф 3, буква a) — Член 32, параграф 1, буква в) и параграф 5, буква б) — Регламент (ЕИО) № 2454/93 — Член 157, параграф 2 — Определяне на митническата стойност — Договорна стойност на внасяните стоки — Понятието „условие за продажбата“ — Плащане срещу предоставянето на право на изключителна дистрибуция)

text:
               25.1.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 28/9

      Решение на Съда (десети състав) от 19 ноември 2020 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Baden-Württemberg — Германия) — 5th AVENUE Products Trading GmbH/Hauptzollamt Singen
      (Дело C-775/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Митнически съюз - Регламент (ЕИО) № 2913/92 - Митнически кодекс на Общността - Член 29, параграф 1 и параграф 3, буква a) - Член 32, параграф 1, буква в) и параграф 5, буква б) - Регламент (ЕИО) № 2454/93 - Член 157, параграф 2 - Определяне на митническата стойност - Договорна стойност на внасяните стоки - Понятието „условие за продажбата“ - Плащане срещу предоставянето на право на изключителна дистрибуция)
      (2021/C 28/12)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Finanzgericht Baden-Württemberg

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: 5th AVENUE Products Trading GmbH

         Ответник: Hauptzollamt Singen

         Диспозитив

      Член 29, параграф 1 и параграф 3, буква а) от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността трябва да се тълкува в смисъл, че плащане, извършено през ограничен период от време от купувача на внасяните стоки на продавача в замяна на предоставянето от последния на право на изключителна дистрибуция на тези стоки на дадена територия и изчислено въз основа на реализирания на тази територия оборот, трябва да се включи в митническата стойност на посочените стоки.

         (1)  ОВ C 27, 27.1.2020 г.


title: Дело C-191/20 P: Жалба, подадена на 30 април 2020 г. от Tiziano Vizzone срещу определението, постановено от Общия съд (първи състав) на 4 март 2020 г. по дело T-658/19, Vizzone/Комисия

text:
               25.1.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 28/10

      Жалба, подадена на 30 април 2020 г. от Tiziano Vizzone срещу определението, постановено от Общия съд (първи състав) на 4 март 2020 г. по дело T-658/19, Vizzone/Комисия
      (Дело C-191/20 P)
      (2021/C 28/13)
      Език на производството: италиански

         Страни

         Жалбоподател: Tiziano Vizzone (представители: M. Bettani, S. Brovelli)

         Друга страна в производството: Европейска комисия
      С определение от 25 ноември 2020 г. Съдът (шести състав) отхвърли жалбата като явно недопустима и осъди г-н Tiziano Vizzone да понесе собствените си съдебни разноски.


title: Дело C-327/20: Преюдициално запитване от Sąd Okręgowy w Opolu (Полша), постъпило на 22 юли 2020 г. — Skarb Państwa — Starosta Nyski/New Media Development & Hotel Services Sp. z o. o.

text:
               25.1.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 28/10

      Преюдициално запитване от Sąd Okręgowy w Opolu (Полша), постъпило на 22 юли 2020 г. — Skarb Państwa — Starosta Nyski/New Media Development & Hotel Services Sp. z o. o.
      (Дело C-327/20)
      (2021/C 28/14)
      Език на производството: полски

         Запитваща юрисдикция

      Sąd Okręgowy w Opolu (Окръжен съд Ополе)

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Skarb Państwa — Starosta Nyski (Държавни активи — окръжен управител на град Ниса)

         Ответник: New Media Development & Hotel Services Sp. z o. o.

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Трябва ли разпоредбите на член 2, точка 1 от Директива 2011/7/ЕС от 16 февруари 2011 г. относно борбата със забавяне на плащането по търговски сделки (преработена версия) (1) да се тълкуват в смисъл, че не допускат такова разбиране на разпоредбата на член 2 и на член 4, точка 1 от Закона от 8 март 2013 г. за противодействие на прекомерната забава по търговски сделки, при което в понятието стока не се включват недвижимите имоти, а в понятието доставка на стока не се включва отдаването на недвижим имот за дългосрочно ползване по смисъла на член 232 и сл. от Гражданския кодекс, а при условията на евентуалност, че това действие не може да бъде признато за предоставяне на услуги?

                  2)

                  В случай на утвърдителен отговор на първия въпрос,
                  трябва ли разпоредбите на член 2, точка 1 от Директива 2011/7/ЕС от 16 февруари 2011 г. относно борбата със забавяне на плащането по търговски сделки (преработена версия) да се тълкуват в смисъл, че не допускат такова разбиране на разпоредбите на член 71 и следв. от Закона от 21 август 1997 г. за стопанисването на недвижимите имоти и член 238 от Гражданския кодекс, при което в случай на събиране на годишните такси за дългосрочно ползване, осъществявано от Държавни активи, от субекти, осъществяващи икономическа дейност, които обаче не са били първоначалните субекти, в полза на които Държавни активи учредява право на дългосрочно ползване, а само са придобили това право от други дългосрочни ползватели, то не попада в обхвата на понятията за търговска сделка и за публичен орган по смисъла на член 2, точки 1 и 2 от посочената директива и на член 2 и член 4, точка 1 от Закона от 8 март 2013 г. за противодействие на прекомерната забава по търговски сделки, а при условията на евентуалност, че това действие не попада в обхвата на уредбата съгласно посочените директива и закон?

                  3)

                  В случай на утвърдителен отговор на първия и втория въпрос
                  трябва ли разпоредбите на член 12, параграф 4 от Директива 2011/7/ЕС от 16 февруари 2011 г. относно борбата със забавяне на плащането по търговски сделки (преработена версия) и член 6, параграф 3, буква б) от Директива 2000/35/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 29 юни 2000 година относно борбата със забавяне на плащане по търговските сделки да се тълкуват в смисъл, че не допускат такова разбиране на член 15 от Закона от 8 март 2013 г. за противодействие на прекомерната забава по търговски сделки и на член 12 от Закона от 12 юни 2003 г. за срока за плащане по търговски сделки, което изключва възможността да се прилагат текстовете на посочената директива и транспониращото я законодателство по отношение на договорите за продажба на правото на дългосрочно ползване на настоящия дългосрочен ползвател, задължен за плащането на годишната такса, сключени след 28 април 2013 г. и 1 януари 2004 г., в случай че първоначалното отдаване на поземления имот за дългосрочно ползване от Държавни активи на друг субект е извършено преди 28 април 2013 г. и 1 януари 2004 г.?

         (1)  ОВ L 48, 2011 г., стр. 1.


title: Дело C-418/20 P: Жалба, подадена на 8 септември 2020 г. от Scorify UAB срещу решението, постановено от Общия съд (втори състав) на 8 юли 2020 г. по дело T-328/19 — Scorify/EUIPO — Scor (SCORIFY)

text:
               25.1.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 28/11

      Жалба, подадена на 8 септември 2020 г. от Scorify UAB срещу решението, постановено от Общия съд (втори състав) на 8 юли 2020 г. по дело T-328/19 — Scorify/EUIPO — Scor (SCORIFY)
      (Дело C-418/20 P)
      (2021/C 28/15)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Scorify UAB (представител: V. Viešūnaitė, advokatė)

         Друга страна в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
      С определение от 26 ноември 2020 г. Съдът (състав по допускането на обжалване) не допусна обжалване по делото и разпореди жалбоподателят да понесе направените от него съдебни разноски.


title: Дело C-475/20: Преюдициално запитване от Consiglio di Stato (Италия), постъпило на 28 септември 2020 г. — Admiral Gaming Network Srl/Agenzia delle Dogane e dei Monopoli, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Presidente del Consiglio dei Ministri

text:
               25.1.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 28/11

      Преюдициално запитване от Consiglio di Stato (Италия), постъпило на 28 септември 2020 г. — Admiral Gaming Network Srl/Agenzia delle Dogane e dei Monopoli, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Presidente del Consiglio dei Ministri
      (Дело C-475/20)
      (2021/C 28/16)
      Език на производството: италиански

         Запитваща юрисдикция

      Consiglio di Stato

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Admiral Gaming Network Srl

         Ответници: Agenzia delle Dogane e dei Monopoli, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Presidente del Consiglio dei Ministri

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Съвместимо ли е с упражняването на свободата на установяване, гарантирана от член 49 ДФЕС, и с упражняването на свободата на предоставяне на услуги, гарантирана от член 56 ДФЕС, приемането на правна уредба като съдържащата се в член 1, алинея 649 от Закон 190/14, с която се ограничават възнагражденията и компенсациите само на една ограничена и специфична категория оператори на игри с игрални автомати, а не на всички оператори от сектора на хазарта?

                  2)

                  Съвместимо ли е с принципа на европейското право на защита на оправданите правни очаквания приемането на правна уредба като посочената по-горе, съдържаща се в член 1, алинея 649 от Закон 190/14, с която по време на действието на концесионен договор, единствено по икономически съображения, се намалява възнаграждението, договорено между дружество и администрацията на италианската държава?


title: Дело C-476/20: Преюдициално запитване от Consiglio di Stato (Италия), постъпило на 28 септември 2020 г. — Cirsa Italia SpA/Agenzia delle Dogane e dei Monopoli

text:
               25.1.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 28/12

      Преюдициално запитване от Consiglio di Stato (Италия), постъпило на 28 септември 2020 г. — Cirsa Italia SpA/Agenzia delle Dogane e dei Monopoli
      (Дело C-476/20)
      (2021/C 28/17)
      Език на производството: италиански

         Запитваща юрисдикция

      Consiglio di Stato

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Cirsa Italia SpA

         Ответник: Agenzia delle Dogane e dei Monopoli

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Съвместимо ли е с упражняването на свободата на установяване, гарантирана от член 49 ДФЕС, и с упражняването на свободата на предоставяне на услуги, гарантирана от член 56 ДФЕС, приемането на правна уредба като съдържащата се в член 1, алинея 649 от Закон 190/14, с която се ограничават възнагражденията и компенсациите само на една ограничена и специфична категория оператори на игри с игрални автомати, а не на всички оператори от сектора на хазарта?

                  2)

                  Съвместимо ли е с принципа на европейското право на защита на оправданите правни очаквания приемането на правна уредба като посочената по-горе, съдържаща се в член 1, алинея 649 от Закон 190/14, с която по време на действието на концесионен договор, единствено по икономически съображения, се намалява възнаграждението, договорено между дружество и администрацията на италианската държава?


title: Дело C-477/20: Преюдициално запитване от Consiglio di Stato (Италия), постъпило на 28 септември 2020 г. — Codere Network SpA/Agenzia delle Dogane e dei Monopoli, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Presidenza del Consiglio dei Ministri

text:
               25.1.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 28/13

      Преюдициално запитване от Consiglio di Stato (Италия), постъпило на 28 септември 2020 г. — Codere Network SpA/Agenzia delle Dogane e dei Monopoli, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Presidenza del Consiglio dei Ministri
      (Дело C-477/20)
      (2021/C 28/18)
      Език на производството: италиански

         Запитваща юрисдикция

      Consiglio di Stato

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Codere Network SpA

         Ответници: Agenzia delle Dogane e dei Monopoli, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Presidenza del Consiglio dei Ministri

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Съвместимо ли е с упражняването на свободата на установяване, гарантирана от член 49 ДФЕС, и с упражняването на свободата на предоставяне на услуги, гарантирана от член 56 ДФЕС, приемането на правна уредба като съдържащата се в член 1, алинея 649 от Закон 190/14, с която се ограничават възнагражденията и компенсациите само на една ограничена и специфична категория оператори на игри с игрални автомати, а не на всички оператори от сектора на хазарта?

                  2)

                  Съвместимо ли е с принципа на европейското право на защита на оправданите правни очаквания приемането на правна уредба като посочената по-горе, съдържаща се в член 1, алинея 649 от Закон 190/14, с която по време на действието на концесионен договор, единствено по икономически съображения, се намалява възнаграждението, договорено между дружество и администрацията на италианската държава?


title: Дело C-478/20: Преюдициално запитване от Consiglio di Stato (Италия), постъпило на 28 септември 2020 г. — Gamenet SpA/Agenzia delle Dogane e dei Monopoli

text:
               25.1.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 28/13

      Преюдициално запитване от Consiglio di Stato (Италия), постъпило на 28 септември 2020 г. — Gamenet SpA/Agenzia delle Dogane e dei Monopoli
      (Дело C-478/20)
      (2021/C 28/19)
      Език на производството: италиански

         Запитваща юрисдикция

      Consiglio di Stato

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Gamenet SpA

         Ответник: Agenzia delle Dogane e dei Monopoli

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Съвместимо ли е с упражняването на свободата на установяване, гарантирана от член 49 ДФЕС, и с упражняването на свободата на предоставяне на услуги, гарантирана от член 56 ДФЕС, приемането на правна уредба като съдържащата се в член 1, алинея 649 от Закон 190/14, с която се ограничават възнагражденията и компенсациите само на една ограничена и специфична категория оператори на игри с игрални автомати, а не на всички оператори от сектора на хазарта?

                  2)

                  Съвместимо ли е с принципа на европейското право на защита на оправданите правни очаквания приемането на правна уредба като посочената по-горе, съдържаща се в член 1, алинея 649 от Закон 190/14, с която по време на действието на концесионен договор, единствено по икономически съображения, се намалява възнаграждението, договорено между дружество и администрацията на италианската държава?