title: Дело C-190/14: Иск, предявен на 16 април 2014 г.  — Европейска комисия/Кралство Дания

text:
               14.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 223/4

         Иск, предявен на 16 април 2014 г. — Европейска комисия/Кралство Дания
   (Дело C-190/14)
   2014/C 223/05
   Език на производството: датски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: E. Manhaeve и U. Nielsen)

      Ответник: Кралство Дания

      Искания на ищеца

               —

               Да се установи, че като не е публикувало окончателните планове за управление на речните басейни до 22 декември 2009 г. и не е изпратило копия от тях на Комисията до 22 март 2010 г. или най-малкото като не е уведомило Комисията за това, Кралство Дания не е изпълнило задълженията си по Директива 2000/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2000 година за установяване на рамка за действията на Общността в областта на политиката за водите (1),

               —

               Кралство Дания да бъде осъдено да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Дания неколкократно признава — последно в отговора си от 18 декември 2013 г. по допълнителното мотивирано становище на Комисията, — че за нито един от четирите района на речни басейни в Дания не е налице план за управление на речния басейн и че на Комисията не са изпращани копия от окончателните планове за управление на речните басейни за шестгодишния период, приключващ на 22 декември 2015 г.
   Комисията смята, че Дания все още не се е съобразила с член 13, параграфи 1, 2 и 6 от Директивата. Според отговора на Дания от 8 май 2013 г. би могло да се очаква неизпълнението на член 13 от Директивата да продължи до май 2014 г. (приблизително 3,5 години след предвидения краен срок). Освен това според Комисията Дания все още не се е съобразила с изискванията на член 15, параграф 1 от Директивата, съгласно които крайният срок за информиране на Комисията е бил 22 март 2010 г.

      (1)  ОВ L 327, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 6, стр. 193.


title: Дело T-66/10: Жалба, подадена на 15 февруари 2010 г. — Zuckerfabrik Jülich/Комисия

text:
               1.5.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/51

         Жалба, подадена на 15 февруари 2010 г. — Zuckerfabrik Jülich/Комисия
   (Дело T-66/10)
   2010/C 113/82
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Zuckerfabrik Jülich AG (Jülich, Германия) (представители: Rechtsanwälte H.-J. Prieß и B. Sachs)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени Регламент (ЕО) № 1193/2009 на Комисията от 3 ноември 2009 година за поправка на регламенти (ЕО) № 1762/2003, (ЕО) № 1775/2004, (ЕО) № 1686/2005 и (ЕО) № 164/2007 и за определяне на размера на налога върху производството в сектора на захарта за пазарните години 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 и 2005/2006 и

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква шест правни основания.
   Като първо правно основание жалбоподателят посочва по аналогия нарушение на член 233 ЕО (понастоящем член 266 ДФЕС), доколкото Комисията не е приложила постановеното в решението на Съда от 8 май 2008 г. по дело Zuckerfabrik Jülich и др. (C-5/06 и C-23/06—C-36/06, Recueil, стр. I-3231). В това решение Съдът определя как трябва да се дефинират параметрите „излишък, който може да бъде изнесен“ и „общо количество на задълженията за износ“ при изчисляването на размера на налога върху производството за пазарните години от 2002/2003 до 2005/2006. Според жалбоподателя в обжалвания регламент Комисията била променила също третия параметър „обща сума на възстановяванията“, въпреки че неговото изчисляване не било предмет на решението по дело Zuckerfabrik Jülich.
   Като второ правно основание жалбоподателят посочва, че Комисията била нарушила член 15, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕО) № 1260/2001 (1), както и смисъла и целта на този регламент. В това отношение се посочва освен това, че при изчисляване на общата сума на възстановяванията Комисията била включила възстановяванията за износ, които не са били протестирани и платени. По-нататък, общото определяне на месечния износ водело до неточности при изчисляването. В това отношение жалбоподателят поддържа, че в решението по дело Zuckerfabrik Jülich Съдът е наложил забрана общата загуба да се определя в размер по-висок от този на разходите, свързани с възстановяванията.
   На трето място, било налице нарушение на принципа за забрана на обратното действие, тъй като с обжалвания регламент Комисията е променила с обратна сила размера на възстановяванията.
   В рамките на четвъртото правно основание жалбоподателят посочва, че на 3 ноември 2009 г. Комисията вече не е била компетентна да приеме регламент за определяне на размера на налога върху производството за пазарните години от 2002/2003 до 2005/2006 в сектора на захарта, тъй като Регламент № 1260/2001, посочен от Комисията като правно основание, не е бил в сила към датата на приемането на регламента, освен това не била посочена друга правна основа от вторичното право, а според релевантните разпоредби от Договора за ЕО компетентна е не Комисията, а Съветът.
   Като пето правно основание жалбоподателят посочва нарушение на член 37, параграф 2 ЕО, тъй като по силата на тази разпоредба е трябвало да се избере друга процедура за приемането на регламента.
   Накрая се посочва нарушение на задължението за мотивиране по член 253 ЕО (понастоящем член 296, параграф 2 ДФЕС), доколкото Комисията е мотивирала обжалвания регламент, посочвайки, че прилага решението на Съда по дело Zuckerfabrik Jülich, без да спазва, според жалбоподателя, постановеното в това решение.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1260/2001 на Съвета от 19 юни 2001 година относно общата организация на пазарите в сектора на захарта (ОВ L 178, стp. 1).


title: Дело F-118/07: Определение на Съда на публичната служба от 10 април 2014 г.  — Strack/Комисия

text:
               26.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 159/40

         Определение на Съда на публичната служба от 10 април 2014 г. — Strack/Комисия
   (Дело F-118/07) (1)

   2014/C 159/55
   Език на производството: немски
   Председателят на втори състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 315, 22.12.2007 г., стр. 49.


title: Дело T-358/14: Жалба, подадена на 23 май 2014 г.  — Hoteles Catalonia/СХВП — Caixa d’Estalvis de Catalunya (HOTEL CATALONIA LA PEDRERA)

text:
               4.8.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 253/44

         Жалба, подадена на 23 май 2014 г. — Hoteles Catalonia/СХВП — Caixa d’Estalvis de Catalunya (HOTEL CATALONIA LA PEDRERA)
   (Дело T-358/14)
   2014/C 253/58
   Език на жалбата: испански

      Страни

      Жалбоподател: Hoteles Catalonia, SA (Барселона, Испания) (представители: J. Grau Mora, A. Torrente Tomás и Y. Sastre Canet, abogados)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Caixa d’Estalvis de Catalunya (Барселона, Испания)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 27 февруари 2014 г. по преписка R 1227/2013-1, с което се отхвърля заявката за марка на Общността № 1 0 1 63  814„HOTEL CATALONIA LA PEDRERA“ на HOTELES CATALONIA S.A., която впоследствие да бъде регистрирана от СХВП,

               —

               да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: Словната марка „HOTEL CATALONIA LA PEDRERA“ за услуги от клас 43 — Заявка за марка на Общността № 1 0 1 63  814

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Caixa d’Estalvis de Catalunya

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Национална словна марка и словна марка на Общността „LA PEDRERA“ за услуги от клас 42

      Решение на отдела по споровете: Уважава възражението

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009


title: Дело F-12/11: Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 28 септември 2011 г. — Hecq/Комисия (Публична служба — Професионално заболяване — Инвалидизиране — Искане за възобновяване на професионалната дейност — Искане за обезщетение за вреди и загуби)

text:
               10.12.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 362/25

         Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 28 септември 2011 г. — Hecq/Комисия
   (Дело F-12/11) (1)

   (Публична служба - Професионално заболяване - Инвалидизиране - Искане за възобновяване на професионалната дейност - Искане за обезщетение за вреди и загуби)
   2011/C 362/43
   Език на производството:френски

      Страни

      Жалбоподател: Hecq (Chaumont-Gistoux, Белгия) (представител: адв. L. Vogel, avocat)

      Ответник: Комисия (представители: г-н J. Currall и г-н D. Martin)

      Предмет

   Жалба за отмяна на мълчаливия отказ по искането на жалбоподателя да възобнови своята професионална дейност и да му се изплати изцяло неговото възнаграждение на длъжностно лице, изчислено от 1 август 2003 г., заедно с обезщетение за вредите и загубите, двете увеличени с мораторни лихви при годишен лихвен процент от 7 %, считано от 1 август 2003 г.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата като явно недопустима.

               2.

               Г-н Hecq понася всички съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 113, 9.4.2011 г., стр. 22.


title: Дело T-243/14: Решение на Общия съд от 7 октомври 2015 г. — The Smiley Company/СХВП (Форма на лице) (Марка на Общността — Заявка за триизмерна марка на Общността — Форма на лице — Абсолютно основание за отказ — Отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               30.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 398/49

         Решение на Общия съд от 7 октомври 2015 г. — The Smiley Company/СХВП (Форма на лице)
   (Дело T-243/14) (1)

   ((Марка на Общността - Заявка за триизмерна марка на Общността - Форма на лице - Абсолютно основание за отказ - Отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2015/C 398/62)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: The Smiley Company SPRL (Брюксел, Белгия) (представители: A. Freitag и C. Albrecht, адвокати)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: P. Geroulakos и A. Folliard-Monguiral)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 16 януари 2014 г. (преписка R 837/2013-1) относно заявка за регистрация като марка на Общността на триизмерен знак, изобразяващ формата на лице

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 16 януари 2014 г. (преписка R 837/2013-1) в частта относно отказа за регистрация на заявената марка за „консервирани, замразени, сушени, варени и печени плодове и зеленчуци; млечни продукти“.

               2)

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3)

               Страните понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 282, 25.8.2014 г.


title: Дело T-57/11: Решение на Общия съд от 3 декември 2014 г.  — Castelnou Energía/Комисия (Държавни помощи — Електроенергия — Компенсиране на допълнителните производствени разходи — Задължение за обществена услуга, свързано с производство на определени количества електроенергия от местни въглища — Механизъм за приоритетно диспечиране — Решение да не се повдигат възражения — Решение, с което помощта се обявява за съвместима с вътрешния пазар — Жалба за отмяна — Лично засягане — Съществено засягане на конкурентното положение — Допустимост — Липса на започване на официална процедура по разследване — Сериозни затруднения — Услуга от общ икономически интерес — Сигурност на доставките на електроенергия — Член 11, параграф 4 от Директива 2003/54/ЕО — Свободно движение на стоки — Опазване на околната среда — Директива 2003/87/ЕО)

text:
               26.1.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 26/24

         Решение на Общия съд от 3 декември 2014 г. — Castelnou Energía/Комисия
   (Дело T-57/11) (1)

   ((Държавни помощи - Електроенергия - Компенсиране на допълнителните производствени разходи - Задължение за обществена услуга, свързано с производство на определени количества електроенергия от местни въглища - Механизъм за приоритетно диспечиране - Решение да не се повдигат възражения - Решение, с което помощта се обявява за съвместима с вътрешния пазар - Жалба за отмяна - Лично засягане - Съществено засягане на конкурентното положение - Допустимост - Липса на започване на официална процедура по разследване - Сериозни затруднения - Услуга от общ икономически интерес - Сигурност на доставките на електроенергия - Член 11, параграф 4 от Директива 2003/54/ЕО - Свободно движение на стоки - Опазване на околната среда - Директива 2003/87/ЕО))
   (2015/C 026/28)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Castelnou Energía, SL (Мадрид, Испания) (представители: първоначално E. Garayar Gutiérrez, впоследствие C. Fernández Vicién, A. Pereda Miquel и C. del Pozo de la Cuadra, първоначално C. Fernández Vicién, L. Pérez de Ayala Becerril и D. Antón Vega и накрая C. Fernández Vicién, L. Pérez de Ayala Becerril и C. Vila Gisbert, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: É. Gippini Fournier и C. Urraca Caviedes)

      Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателя: Greenpeace-España (Мадрид, Испания) (представители: първоначално N. Ersbøll, S. Rating и A. Criscuolo, впоследствие N. Ersbøll и S. Rating, avocats)

      Встъпили страни в подкрепа на ответника: Кралство Испания (представители: първоначално J. Rodríguez Cárcamo, впоследствие M. Muñoz Pérez и N. Díaz Abad, впоследствие N. Díaz Abad и S. Centeno Huerta и накрая A. Rubio González и M. Sampol Pucurull, abogados del Estado); Hidroeléctrica del Cantábrico, SA (Oviedo, Испания) (представители: J. Álvarez de Toledo Saavedra и J. Portomeñe López, avocats); E.ON Generación, SL (Santander, Испания) (представители: първоначално E. Sebastián de Erice Malo de Molina и S. Rodríguez Bajón, впоследствие S. Rodríguez Bajón, avocats); Comunidad Autónoma de Castilla y León (представители: първоначално K. Desai, solicitor, S. Cisnal de Ugarte и M. Peristeraki, avocats, впоследствие S. Cisnal de Ugarte); и Federación Nacional de Empresarios de Minas de Carbón (Carbunión) (Мадрид, Испания) (представители: първоначално K. Desai, solicitor, S. Cisnal de Ugarte и M. Peristeraki, avocats, впоследствие S. Cisnal de Ugarte и A. Baumann, avocats)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение C (2010) 4499 на Комисията от 29 септември 2010 година относно държавна помощ № 178/2010, нотифицирана от Кралство Испания под формата на компенсиране на обществена услуга, свързано с механизъм за приоритетно диспечиране в полза на централите за производство на електроенергия, използващи местни въглища.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Castelnou Energía, SL понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия.

               3)

               Кралство Испания, Greenpeace-España, Hidroeléctrica del Cantábrico, SA, E.ON Generación, SL, Comunidad Autónoma de Castilla y León и Federación Nacional de Empresarios de Minas de Carbón (Carbunión) понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 80, 12.3.2011 г.


title: Дело T-360/14: Жалба, подадена на 21 май 2014 г.  — Švyturys-Utenos Alus/СХВП — Nordbrand Nordhausen (KISS)

text:
               4.8.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 253/45

         Жалба, подадена на 21 май 2014 г. — Švyturys-Utenos Alus/СХВП — Nordbrand Nordhausen (KISS)
   (Дело T-360/14)
   2014/C 253/60
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Švyturys-Utenos Alus UAB (Utena, Литва) (представители: R. Žabolienė и I. Lukauskienė, lawyers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Nordbrand Nordhausen GmbH (Nordhausen, Германия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) oт 17 март 2014 г. по преписка R 1302/2013-4; и

               —

               да осъди ответника да заплати разноските в производството

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „KISS“ за стоки от клас 33 — заявка за марка на Общността № 10 620 565

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Nordbrand Nordhausen GmbH

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: словната марка „CRISS“ за стоки от клас 33

      Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението

      Решение на апелативния състав: отменя решението на отдела по споровете и отхвърля заявката за марка на Общността

      Изложени правни основания:

               —

               нарушение на правило 20, параграф 7, буква в) във връзка с правило 50, параграф 1 oт Регламент № 2869/95 във връзка с член 55, параграф 1 oт Регламент № 207/2009;

               —

               нарушение на член 8, параграф 1, буква б) oт Регламент № 207/2009


title: Дело T-743/15: Жалба, подадена на 21 декември 2015 г. — Vinnolit/Комисия

text:
               15.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 59/44

         Жалба, подадена на 21 декември 2015 г. — Vinnolit/Комисия
   (Дело T-743/15)
   (2016/C 059/51)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Vinnolit GmbH & Co. KG (Исманинг, Германия) (представител: M. Geipel, Rechtsanwalt)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение (ЕС) 2015/1585 на Европейската комисия от 25 ноември 2014 година относно схема за помощ SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) [приведена в действие от Германия за подкрепа на електроенергия от възобновяеми източници и на енергоемки потребители], по-специално съдържащите се в членове 1 и 3 констатации за квалифицирането на специалното правило за компенсация по Закона EEG от 2012 г. като помощ и неговата несъвместимост с вътрешния пазар, както и съдържащото се в членове 2, 6 и 7 задължение за частично възстановяване на облекченията през 2013 и 2014 г. от предприятията бенефициенти,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири основания.

               1.

               Първо основание: не е налице помощ по смисъла на член 107 ДФЕС
               Жалбоподателят твърди, че намалената допълнителна такса, която Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien (Законът за приоритета на възобновяемите енергийни източници, наричан по-нататък „EEG“) предвижда за енергоемките потребители, представлява разновидност на гражданско правен компенсационен режим. Липсвало каквото и да било предоставяне на икономическо предимство чрез държавни или контролирани от държавата ресурси.

               2.

               Второ основание: липса на каквато и да е нова помощ
               Жалбоподателят също твърди, че намалената допълнителна такса по EEG за енергоемките потребители не представлява нова помощ по смисъла на член 108 ДФЕС, тъй като досега Комисията е приемала, че механизмът за финансиране на подкрепата за електроенергия от възобновяеми източници във Федерална република Германия съответства на правилата за държавни помощи, а този механизъм по същество не е променен.

               3.

               Трето основание: нарушение на принципа на защита на оправданите правни очаквания
               Жалбоподателят тук твърди, че с решението си Комисията е нарушила оправданите правни очаквания на съответните предприятия, тъй като досега е приемала, че механизмът за финансиране на подкрепата за електроенергия от възобновяеми източници във Федерална република Германия съответства на правилата за държавни помощи, а този механизъм по същество не е променен.

               4.

               Четвърто основание: липса на компетентност на ответника
               Накрая, жалбоподателят твърди, че с приемането на обжалваното решение Комисията е надвишила предоставената ѝ компетентност, тъй като неоснователно е ограничила правото на преценка, което първичното и вторичното право предоставят на Федерална република Германия по отношение на начина на организиране на подкрепата за електроенергия от възобновяеми източници.


title: Дело T-4/15: Жалба, подадена на 8 януари 2015 г.  — Beiersdorf/СХВП (Q10)

text:
               23.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 65/53

         Жалба, подадена на 8 януари 2015 г. — Beiersdorf/СХВП (Q10)
   (Дело T-4/15)
   (2015/C 065/73)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Beiersdorf AG (Хамбург, Германия) (представители: A. Renck и J. Fuhrmann, Rechtsanwälte)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Данни за производството пред СХВП

      Спорна марка: фигуративна марка на Общността със словния елемент „Q10“— заявка за регистрация № 1 1 4 80  837

      Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на СХВП от 8 октомври 2014 г. по преписка R 2050/2013-1

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски, включително разноските на жалбоподателя.

      Изложени основания

               —

               нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009,

               —

               нарушение на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 207/2009,

               —

               нарушение на член 32, параграф 2 от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-486/10: Иск, предявен на 8 октомври 2010 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия

text:
               15.1.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 13/17

         Иск, предявен на 8 октомври 2010 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия
   (Дело C-486/10)
   ()
   2011/C 13/28
   Език на производството: немски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: G. Wilms и C. Zadra)

      Ответник: Федерална република Германия

      Искания на ищеца

   Ищецът иска:

               —

               да се установи, че като допуска град Hamm да възложи директно на Lippeverband, без да проведе процедура по възлагане на европейска обществена поръчка, договорите за предоставяне на услуги от 30 юли и 16 декември 2003 г. във връзка със събирането и отвеждането на отпадните води, обслужването, експлоатацията, поддръжката и мониторинга на канализационната система на град Hamm, Федерална република Германия нарушава задълженията си по член 8 във връзка с раздели III—VI от Директива 92/50 (1);

               —

               да се осъди Федерална република Германия да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Настоящият иск е предявен във връзка с възмездните договори за предоставяне на услуги във връзка със събирането и отвеждането на отпадните води, обслужването, експлоатацията, поддръжката и мониторинга на канализационната система на град Hamm, които градът сключва с учредено със закон обединение за управление на отпадни води — Lippeverband. Lippeverband е юридическо лице, субект на публичното право, на което са възложените със закон определени функции във връзка с управлението на водите. Около 25 % от членовете на Lippeverband са предприятия от частноправния сектор. Съгласно посочените договори от 1 януари 2004 г. Lippeverband трябва да започне да събира и отвежда отпадните води от територията на град Hamm, за което градът заплаща възнаграждение, определяно като „плащане с особен интерес“. С оглед изпълнението на възложената задача градът Hamm прехвърля на Lippeverband правото за изключителното, дълготрайно и всеобхватно ползване на градската канализационна система срещу заплащане на съответно възнаграждение като компенсация.
   Въпреки че разглежданите договора за предоставяне на услуги представляват договори за обществени поръчки за услуги по смисъла на член 1, буква a) от Директива 92/50/ЕИО, тези договори са сключени директно с Lippeverband, без да се проведе формална процедура по възлагане на обществена поръчка, а и без публикуване на обявление за европейска обществена поръчка. Договорите следвало недвусмислено да се квалифицират като възмездни договори за предоставяне на услуги. Сключени били от възложител, субект на публичното право, за неопределен срок, а за предмет имали предоставянето на услуги във връзка с отвеждането на отпадъчни води по смисъла на категория 16 от приложение I A от посочената директива, като цената на договорите значително надвишавала праговете за прилагане на Директивата. Сключването на договорите следователно следвало да се предхожда от образуването на процедура по възлагане на европейска обществена поръчка.
   Противно на становището на федералното правителство в конкретното възлагане на посочените договори не ставало въпрос нито за акт за устройство на държавна администрация, нито за т.нар. „вътрешно“ („in-house“) възлагане.
   От една страна, било спорно дали на определено публично-частно обединение за управление на водите, като Lippeverband — при положение че около 25 % от неговите членове били от частноправния сектор — можело да се прехвърлят конкретни функции в рамките на действията по устройство на държавната администрация, като същевременно се изключвало прилагането на общностните разпоредби за обществените поръчки. Според Комисията можело да се допусне, че е налице акт за устройство на държавната администрация, спрямо който не се прилагали разпоредбите относно възлагането на обществени поръчки, единствено когато и двете заинтересовани страни били публични институции, чиято дейност обслужвала единствено публични интереси. Обстоятелството, че законът възлагал на конкретното обединение за управление на водите определени функции в областта на управлението на отпадъчните води не променяло по никакъв начин фактът, че Lippeverband не било част от вътрешното устройство на държавната администрация по смисъла на общностното право. Независимо от обстоятелството дали с акт за устройство на държавната администрация било възможно да се прехвърлят определени функции на Lippeverband обаче, в конкретния случай не било налице такова прехвърляне на функции. Обстоятелството, че градът Hamm заплащал всяка година определено възнаграждение за предоставянето на разглежданата услуга недвусмислено квалифицирало договорите като възмездни договори за предоставяне на услуга и изключвало възможността за прехвърляне на функции в рамките на публичната администрация.
   От друга страна, според практиката на Съда относно изключването на прилагането на правилата за възлагане на обществените поръчки към т.нар. вътрешни „in-house“ възлагания, това изключение не би могло да се приложи, при положение че предприятие от частноправния сектор има, дори и миноритарно, участие в съответната предоставяща услугата институция. В подобна хипотеза публичноправният възложител не би могъл да упражнява същия по обем контрол върху съответното предприятие, какъвто той би упражнявал по отношение на своите собствени служби.
   Поради тези съображения следвало, че е сключен възмезден договор за възлагане на обществена поръчка за услуга и не можело да се приложи никое от предвидените в правната уредба изключения. Следователно Федерална република Германия била допуснала нарушение на разпоредбите на Директива 92/50, тъй като при условията на директно договаряне градът Hamm бил възложил конкретни задачи във връзка с отвеждането на отпадните води от градската канализация.

      (1)  Директива 92/50/ЕИО на Съвета от 18 юни 1992 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за услуги (ОВ L 209, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 2, стр. 50).


title: Дело C-601/11 P: Жалба, подадена на 28 ноември 2011 г. от Френската република срещу решението, постановено от Общия съд (трети състав) на 9 септември 2011 г. по дело T-257/07, Франция/Комисия

text:
               17.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 80/5

         Жалба, подадена на 28 ноември 2011 г. от Френската република срещу решението, постановено от Общия съд (трети състав) на 9 септември 2011 г. по дело T-257/07, Франция/Комисия
   (Дело C-601/11 P)
   2012/C 80/07
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Френска република (представители: E. Belliard, G. de Bergues, C. Candat, S. Menez и R. Loosli-Surrans)

      Други страни в производството: Европейска комисия, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да отмени решението на Общия съд на Европейския съюз от 9 септември 2011 г. по дело T-257/07 Франция/Комисия;

               —

               да се произнесе окончателно по спора, като отмени Регламент (ЕО) № 746/2008 на Комисията от 17 юни 2008 година за изменение на приложение VII към Регламент (ЕО) № 999/2001 на Европейския парламент и на Съвета за определяне на правила за превенция, контрол и ликвидиране на някои трансмисивни спонгиформни енцефалопатии (1), или да върне делото на Общия съд

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски;

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на своята жалба френското правителство изтъква четири правни основания.
   С първото правно основание жалбоподателят твърди, че Общият съд не е изпълнил своето задължение за мотивиране, като не е отговорил надлежно, от една страна, на неговите оплаквания, изведени от факта, че Комисията не е взела предвид наличните научни данни, доколкото Общият съд е приел неправилно, че тези оплаквания съдържат упрек към Комисията за това, че не се е запознала с тези данни, а от друга страна, не е отговорил надлежно на оплакванията на френското правителство, изведени от нарушението на член 24 а от Регламент № 999/2001, доколкото Общият съд е приел, че тези оплаквания имат за цел да се провери дали оспорваните мерки са били подходящи за да се постигне високо равнище на защита на човешкото здраве.
   Със своето второ правно основание, което се подразделя на три части, френското правителство твърди, че Общият съд изопачил представените пред него факти. Така жалбоподателят твърди преди всичко, че Общият съд е изопачил становищата на Европейската агенция за безопасност на храните („EFSA“) от 8 март 2007 г. и от 24 януари 2008 г., като е приел, че Комисията е могла да изведе от тези становища, бе за да допусне явна грешка в преценката, че опасността от предаване на човека на ТСЕ, различни от тези на СЕГ е изключително ниска (първа част). С втората част жалбоподателят поддържа след това, че Общият съд е изопачил становищата на EFSA от 17 май и 26 септември 2005 г., като е приел, че Комисията е могла да счете, без да допусне явна грешка в преценката, че оценката на надеждността на бързите тестове, която се съдържа в тези становища, е валидна за използването на тези тестове в рамките на проверката дали да се предостави за консумация от човека на овче и козе месо. С третата част френското правителство накрая твърди, че Общият съд е изопачил представените пред него факти, като е приел, че всички научни доказателства, наведени от Комисията за да обоснове приетите с Регламент № 746/2008 оспорвани мерки, представляват нови обстоятелства по отношение на предходните превантивни мерки.
   С третото правно основание френското правителство поддържа, че Общият съд е допуснал грешка в правната квалификация на фактите, като е квалифицирал като научни доказателства наведените от Комисията нови обстоятелства, които могат да променят разбирането на риска за човешкото здраве или да докажат, че този риск може да бъде ограничен с не толкова обременителни мерки като съществуващите.
   С четвъртото правно основание, което съдържа три части, жалбоподателят твърди, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, когато е приложил принципа на предпазните мерки. В този контекст жалбоподателят първо поддържа, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е приел, че Комисията не е нарушила разпоредбите на член 24а от Регламент № 999/2001, при положение че, според Общия съд, тя е изпълнила задължението, съдържащо се в член 152, параграф 1 ЕО да осигури високо равнище на закрила на човешкото здраве. С втората част френското правителство поддържа след това, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е презюмирал, че научните доказателства, наведени от Комисията за да обоснове приемането на Регламент № 746/2008 трябва непременно да водят до промяна на нивото на риска, считан за приемлив. При условията на евентуалност, френското правителство твърди, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като не е проверил дали, за да се определи нивото на риска, считан за приемлив, Комисията е взела предвид тежестта и необратимостта на пагубните последици на ТСЕ за здравето на човека. С третата част френското правителство твърди, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като не е взел предвид факта, че Регламент № 746/2008 не замества предходните превантивни мерки, а ги допълва с алтернативни, по-гъвкави мерки.

      (1)  ОВ L 202, стр. 11.


title: Дело T-384/11: Жалба, подадена на 22 юли 2011 г. — Safa Nicu Sepahan/Съвет

text:
               24.9.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/31

         Жалба, подадена на 22 юли 2011 г. — Safa Nicu Sepahan/Съвет
   (Дело T-384/11)
   2011/C 282/63
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Safa Nicu Sepahan (Isfahan, Иран) (представител: A. Bahrami, адвокат)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се обяви за невалидна точка 19 от приложение VIII към Регламент (ЕС) № 961/2010 на Съвета от 25 октомври 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕО) № 423/2007 (ОВ L 281, стр. 1), изменен с Регламент за изпълнение (ЕС) № 503/2011 на Съвета от 23 май 2011 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 961/2010 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 136, стр. 26),

               —

               да се постанови, че ответникът е нарушил член 265 ДФЕС, тъй като не е разгледал молбата на жалбоподателя от 7 юни 2011 г. да бъде преразгледано решението относно точка 19,

               —

               да се разпореди името на жалбоподателя да бъде заличено от списъка със санкции, приет от ЕС,

               —

               на жалбоподателя да се присъди обезщетение, чийто размер да бъде определен в хода на настоящото производство, но не по-малко от 2 000 000,00 EUR и

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от твърдението, че Съветът е допуснал явна грешка в преценката, тъй като включването на името на жалбоподателя в списъка с лица и образувания, които подлежат на ограничителни мерки, е неправилно, подвеждащо, неточно, непълно и следователно, напълно незаконосъобразно.

               2.

               Второто правно основание е изведено от твърдението, че Съветът очевидно не е изложил мотивите за включването на името на жалбоподателя в списъка с лица и образувания, които подлежат на ограничителни мерки.


title: Дело T-411/04: Определение на Първоинстанционния съд от 29 юни 2007 г. — Keppenne/Комисия

text:
               22.9.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 223/17

         Определение на Първоинстанционния съд от 29 юни 2007 г. — Keppenne/Комисия
   (Дело T-411/04) (1)

   (2007/C 223/29)

      Език на производството: френски

   Председателят на пети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 300, 4.12.2007 г.


title: Дело T-595/15: Определение на Общия съд от 14 юни 2016 г. — Europäischer Tier- und Naturschutz и Giesen/Комисия (Жалба за отмяна — Твърдян отказ да се направи законодателно предложение за създаването на сдружение по европейското право — Необжалваем акт — Явна недопустимост)

text:
               1.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 279/28

         Определение на Общия съд от 14 юни 2016 г. — Europäischer Tier- und Naturschutz и Giesen/Комисия
   (Дело T-595/15) (1)

   ((Жалба за отмяна - Твърдян отказ да се направи законодателно предложение за създаването на сдружение по европейското право - Необжалваем акт - Явна недопустимост))
   (2016/C 279/42)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподатели: Europäischer Tier- und Naturschutz eV (Мух, Германия) и Horst Giesen (Мух) (представител: P. Brockmann, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: H. Krämer и K.-P. Wojcik)

      Предмет

   Жалба на основание член 263 ДФЕС за отмяна на писмото на Комисията от 17 август 2015 г., с което същата се въздържала да направи предложение за създаването на сдружение по европейското право.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като явно недопустима.

               2)

               Осъжда Europäischer Tier- und Naturschutz eV и г-н Horst Giesen да заплатят съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 27, 25.1.2016 г.


title: Дело C-142/09: Преюдициално запитване, отправено от Rechtbank van eerste aanleg te Dendermonde (Белгия) на 22 април 2009 г. — наказателно производство срещу Vincent Willy Lahousse и Lavichy BVBA

text:
               4.7.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 153/25

         Преюдициално запитване, отправено от Rechtbank van eerste aanleg te Dendermonde (Белгия) на 22 април 2009 г. — наказателно производство срещу Vincent Willy Lahousse и Lavichy BVBA
   (Дело C-142/09)
   2009/C 153/45
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Rechtbank van eerste aanleg te Dendermonde

      Страни в главното производство

               Ответници

               :

                           1.

                           V.W. Lahousse

                           2.

                           Lavichy BVBA

      Преюдициални въпроси

   Трябва ли Директива 2002/24/ЕО (1), по-конкретно член 1, параграф 1, буква г) от нея, съгласно който директивата не се прилага при превозни моторни средства, предназначени за състезания по път или по всякакъв вид пресечен терен, да се тълкува в смисъл, че позволява на държавите-членки да разширяват приложното ѝ поле, така че тя да стане приложима за всяко движение по земя (с други думи използването на дву- и три колесни моторни превозни средства извън обществените пътища и частни терени), без да прилага това изключение към превозните средства, предназначени за състезания по път (надпревара) или по всякакъв вид пресечен терен?

      (1)  Директива 2002/24/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 18 март 2002 година относно типово одобрение на дву- и три колесни моторни превозни средства и за отмяна на Директива 92/61/ЕИО на Съвета (ОВ L 124, стp.1, Специално издание на български език, 2007 г, глава 13, том 35, стр. 245).


title: Дело T-18/03: Решение на Първоинстанционния съд от 30 април 2009 г. — CD-Contact Data/Комисия (Конкуренция — Картели — Пазар на конзоли за видео игри и на касети Nintendo — Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО — Ограничаване на паралелния износ — Доказване на съществуването на споразумение, което цели да ограничи паралелната търговия — Глоби — Диференцирано третиране — Смекчаващи обстоятелства)

text:
               20.6.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 141/38

         Решение на Първоинстанционния съд от 30 април 2009 г. — CD-Contact Data/Комисия
   (Дело T-18/03) (1)

   (Конкуренция - Картели - Пазар на конзоли за видео игри и на касети Nintendo - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Ограничаване на паралелния износ - Доказване на съществуването на споразумение, което цели да ограничи паралелната търговия - Глоби - Диференцирано третиране - Смекчаващи обстоятелства)
   2009/C 141/76
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподетел: CD-Contact Data GmbH (Burglengenfeld, Германия) (представители: J. de Pree и R. Wesseling, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейкисте общности (представители: P. Oliver, X. Lewis и O. Beynet)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение 2003/675/ЕО на Комисията от 30 октомври 2002 година относно процедура за прилагане на член 81 [ЕО] и на член 53 от Споразумението за ЕИП (COMP/35.587 PO Video Games, COMP/35.706 PO Nintendo Distribution и COMP/36.321 Omega — Nintendo) (ОВ L 255, 2003 г, стр. 33).

      Диспозитив

               1)

               Определя размера на глобата, наложена на CD-Contact Data GmbH, на 500 000 EUR.

               2)

               Отхвърля жалбата в останалата част.

               3)

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 70, 22.03.2003 г.


title: Дело C-513/09: Решение на Съда (седми състав) от 29 юли 2010 г. — Европейска комисия/Кралство Белгия (Неизпълнение на задължения от държава членка — Директива 2006/66/ЕО — Батерии и акумулатори и отпадъци от батерии и акумулатори — Липса на транспониране в предписания срок)

text:
               11.9.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 246/14

         Решение на Съда (седми състав) от 29 юли 2010 г. — Европейска комисия/Кралство Белгия
   (Дело C-513/09) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 2006/66/ЕО - Батерии и акумулатори и отпадъци от батерии и акумулатори - Липса на транспониране в предписания срок)
   2010/C 246/22
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: V. Peere et A. Marghelis)

      Ответник: Кралство Белгия (представител: T. Materne)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Липса на приемане или на съобщаване в предвидения срок на всички разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2006/66/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 септември 2006 година относно батерии и акумулатори и отпадъци от батерии и акумулатори, и за отмяна на Директива 91/157/ЕИО (ОВ L 266, стp. 1; Специално издание на български език, глава 13, том 53, стр. 215)

      Диспозитив

               1.

               Като не е приело в предвидения срок всички законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2006/66/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 септември 2006 година относно батерии и акумулатори и отпадъци от батерии и акумулатори, и за отмяна на Директива 91/157/ЕИО, Кралство Белгия не е изпълнило задълженията си по тази директива.

               2.

               Осъжда Кралство Белгия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 37, 13.2.2010 г.


title: Дело T-526/12: Жалба, подадена на 5 декември 2012 г. — AXA Versicherung/Комисия

text:
               2.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 32/24

         Жалба, подадена на 5 декември 2012 г. — AXA Versicherung/Комисия
   (Дело T-526/12)
   2013/C 32/38
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: AXA Versicherung AG (Кьолн, Германия) (представители: Rechtsanwälte C. Bahr, S. Dethof и A. Malec)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалвания отказ,

               —

               при условията на евентуалност — да отмени частично обжалвания отказ,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят иска да се отмени мълчаливият отказ на Комисията по потвърдителното му заявление за достъп до преписката ѝ по дело COMP/39.125 — Carglass.
   Той посочва четири правни основания за отмяна.

               1.

               Първо правно основание: нарушение на задължението за конкретна и индивидуална проверка на поисканите документи съгласно членове 2 и 4 от Регламент (ЕО) № 1049/2001 (1).

                           —

                           По този въпрос жалбоподателят твърди, че Комисията не е изпълнила задължението си за конкретна и индивидуална проверка на поисканите документи съгласно членове 2 и 4 от Регламент № 1049/2001. Вместо това тя неправомерно категоризирала посочените документи по формални критерии.

               2.

               Второ правно основание: нарушение на член 4, параграф 2, първо и трето тире и параграф 3, втора алинея от Регламент № 1049/2001 поради отказа да бъде предоставен достъп до отделни документи от преписката.

                           —

                           По това правно основание жалбоподателят твърди, че Комисията е тълкувала твърде широко и съответно неправилно обхвата на изключенията по член 4, параграф 2 от Регламент № 1049/2001. Жалбоподателят смята, че нито са засегнати търговски интереси по смисъла на член 4, параграф 2, първо тире от Регламент № 1049/2001, нито Комисията има основание да се позовава на защитата на целите на дейностите по разследване по смисъла на член 4, параграф 2, трето тире от Регламент № 1049/2001.

                           —

                           Също така не бил сериозно засегнат процесът на вземане на решения (член 4, параграф 3, втора алинея от Регламент № 1049/2001).

                           —

                           Освен това Комисията неправилно приела, че не е налице по-висш обществен интерес от оповестяването на поисканите документи.

               3.

               Трето правно основание: нарушение на член 4, параграф 6 от Регламент № 1049/2001 поради пълния отказ да се предостави достъп до отделни документи.

                           —

                           По този въпрос жалбоподателят твърди, че като не му е предоставила поне частичен достъп до съответните документи, Комисията е нарушила член 4, параграф 6 от Регламент № 1049/2001. Жалбоподателят посочва, че в противоречие с изискванията на Регламент № 1049/2001 Комисията не е проверила дали може да му предостави частичен достъп до документите.

               4.

               Четвърто правно основание: нарушение на член 4, параграф 1, буква б), параграф 2, първо и трето тире и параграф 3, втора алинея от Регламент № 1049/2001 поради отказа да се предостави достъп до пълния текст на описа на документите, съдържащи се в преписката на Комисията.

                           —

                           По това правно основание жалбоподателят твърди, че Комисията е тълкувала твърде широко критериите за прилагане на изключенията по член 4 от Регламент № 1049/2001 и що се отнася до искането на жалбоподателя за достъп до пълния текст на описа на документите от преписката. Жалбоподателят смята, че и тук не би могло да е налице засягане на търговски интереси по смисъла на член 4, параграф 2, първо тире от Регламент № 1049/2001, нито на целите на дейностите по разследване по смисъла на член 4, параграф 2, трето тире от Регламент № 1049/2001.

                           —

                           Освен това той поддържа, че не е засегната и защитата на личния живот по смисъла на член 4, параграф 1, буква б) от Регламент № 1049/2001.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).


title: Дело C-593/13: Решение на Съда (голям състав) от 16 юни 2015 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Stato — Италия) — Presidenza del Consiglio dei Ministri и др./Rina Services SpA, Rina SpA, SOA Rina Organismo di Attestazione SpA (Преюдициално запитване — Членове 49 ДФЕС, 51 ДФЕС и 56 ДФЕС — Свобода на установяване — Участие в упражняването на публичната власт — Директива 2006/123/ЕО — Член 14 — Дружества, на които е възложено да проверяват и удостоверяват, че предприятията, изпълняващи обществени поръчки за строителство, отговарят на законоустановените изисквания — Национално законодателство, което изисква седалището на посочените дружества да бъде в Италия)

text:
               24.8.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 279/8

         Решение на Съда (голям състав) от 16 юни 2015 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Stato — Италия) — Presidenza del Consiglio dei Ministri и др./Rina Services SpA, Rina SpA, SOA Rina Organismo di Attestazione SpA
   (Дело C-593/13) (1)

   ((Преюдициално запитване - Членове 49 ДФЕС, 51 ДФЕС и 56 ДФЕС - Свобода на установяване - Участие в упражняването на публичната власт - Директива 2006/123/ЕО - Член 14 - Дружества, на които е възложено да проверяват и удостоверяват, че предприятията, изпълняващи обществени поръчки за строителство, отговарят на законоустановените изисквания - Национално законодателство, което изисква седалището на посочените дружества да бъде в Италия))
   (2015/C 279/09)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Consiglio di Stato

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Presidenza del Consiglio dei Ministri, Consiglio di Stato, Consiglio Superiore dei Lavori Pubblici, Autorità per la Vigilanza sui Contratti Pubblici di lavori, servizi e forniture, Conferenza Unificata Stato Regioni, Ministero dello Sviluppo Economico delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero per le Politiche europee, Ministero dell'Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero per i beni e le attività culturali, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Ministero degli Affari esteri

      Ответници: Rina Services SpA, Rina SpA, SOA Rina Organismo di Attestazione SpA

      Диспозитив

               1)

               Член 51, първа алинея ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че предвиденото в тази разпоредба изключение от правото на установяване не се прилага за дейностите по сертифициране, упражнявани от дружества, които имат качеството на организации за сертифициране.

               2)

               Член 14 от Директива 2006/123/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 година относно услугите на вътрешния пазар трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска правна уредба на държава членка, която предвижда, че седалището на дружествата, които имат качеството на организации за сертифициране, трябва да се намира на територията на страната.

      (1)  ОВ C 61, 1.3.2014 г.


title: Дело T-103/17: Жалба, подадена на 17 февруари 2017 г. — Recordati Orphan Drugs/EUIPO — Laboratorios Normon (NORMOSANG)

text:
               18.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 121/41

         Жалба, подадена на 17 февруари 2017 г. — Recordati Orphan Drugs/EUIPO — Laboratorios Normon (NORMOSANG)
   (Дело T-103/17)
   (2017/C 121/60)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Recordati Orphan Drugs (Puteaux, Франция) (представител: J. Quirin, lawyer)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Laboratorios Normon SA (Tres Cantos, Испания)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „NORMOSANG“ — заявка за регистрация № 12 174 926

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 22 ноември 2016 г. по преписка R 831/2016-5

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009,

               —

               Нарушение на правило 19, параграф 2, буква а), подточка ii) и на правило 20, параграф 1 от Регламент № 2868/95.


title: Дело C-530/11: Иск, предявен на 18 октомври 2011 г. — Европейска комисия/Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия

text:
               11.2.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 39/7

         Иск, предявен на 18 октомври 2011 г. — Европейска комисия/Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия
   (Дело C-530/11)
   2012/C 39/11
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: P. Oliver и L. Armati)

      Ответник: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е транспонирало напълно и не е приложило правилно член 3, параграф 7 и член 4, параграф 4 от Директива 2003/35/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета за осигуряване участието на обществеността при изготвянето на определени планове и програми, отнасящи се до околната среда и за изменение по отношение на участието на обществеността и достъпа до правосъдие на Директиви 85/337/ЕИО (2) и 96/61/ЕО (3), Обединеното кралство не е изпълнило задълженията си по тази директива,

               —

               да се осъди Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Съгласно член 3, параграф 7 и член 4, параграф 4 от Директива 2003/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета съдебните производства по въпроси на околната среда не трябва да бъдат възпрепятстващо скъпи. По този начин се транспонира член 9, параграф 4 от Конвенцията от Орхус за достъпа до информация, участието на обществеността в процеса на вземането на решения и достъпа до правосъдие по въпроси на околната среда, страни по която са Съюзът и по-голямата част от държавите членки.
   Комисията твърди, че Обединеното кралство не е транспонирало тези разпоредби в трите си правни системи (на Англия и Уелс, на Шотландия и на Северна Ирландия).
   След анализ на действащите норми и практики в тези правни системи и на понятието за съдебни производства, които „не са възпрепятстващо скъпи“, Комисията посочва също, че Обединеното кралство не е приложило правилно тези разпоредби.

      (1)  Директива 2003/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 май 2003 година за осигуряване участието на обществеността при изготвянето на определени планове и програми, отнасящи се до околната среда и за изменение по отношение на участието на обществеността и достъпа до правосъдие на Директиви 85/337/ЕИО и 96/61/ЕО на Съвета (ОВ L 156, стр. 17; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 10, стр. 8).

      (2)  Директива 85/337/ЕИО на Съвета от 27 юни 1985 година относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда (ОВ L 175, стр. 40; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 1, стр. 174).

      (3)  Директива 96/61/ЕО на Съвета от 24 септември 1996 година за комплексно предотвратяване и контрол на замърсяването (ОВ L 257, стр. 26; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 3, стр. 183).


title: Дело C-395/10: Иск, предявен на 4 август 2010 г. — Европейска комисия/Френска република

text:
               9.10.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 274/18

         Иск, предявен на 4 август 2010 г. — Европейска комисия/Френска република
   (Дело C-395/10)
   ()
   2010/C 274/27
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: A. Alcover San Pedro и V. Peere)

      Ответник: Френска република

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е приела необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобрази с Директива 2007/2/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 14 март 2007 година за създаване на инфраструктура за пространствена информация в Европейската общност (INSPIRE) (1), или във всеки случай като не е съобщила на Комисията за посочените разпоредби, Франция не е изпълнила задълженията си по тази директива,

               —

               да се осъди Френската република да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Срокът за транспониране на Директива 2007/2/ЕО е изтекъл на 14 май 2009 г. Към датата на предявяване на настоящия иск обаче ответникът все още не е приел необходимите мерки за транспониране или във всеки случай не е съобщил на Комисията за тях.

      (1)  ОВ L 108, стр. 1.


title: Дело F-67/05: Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 22 ноември 2007 г. — Michail/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Оценка — Доклад за служебното развитие — Процедура по оценяване за 2003 година — Жалба за отмяна — Искане за обезщетение)

text:
               12.1.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 8/30

         Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 22 ноември 2007 г. — Michail/Комисия
   (Дело F-67/05) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Оценка - Доклад за служебното развитие - Процедура по оценяване за 2003 година - Жалба за отмяна - Искане за обезщетение)
   (2008/C 8/52)
   Език на производството: гръцки
   Страни

      Жалбоподател: Christos Michail (Брюксел, Белгия) (представител: C. Meïdanis, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: H. Tserepa-Lacombe, подпомаган от E. Bourtzalas, avocat)
   Предмет
   От една страна жалба за отмяна на доклада за служебното развитие на жалбоподателя за процедурата по оценяване за периода от 1 април до 31 декември 2003 г., както и, от друга страна, искане за обезщетение
   Диспозитив

               1)

               Отменя доклада за служебното развитие на г-н Michail, изготвен за периода от 1 април до 31 декември 2003 г.

               2)

               Отхвърля жалбата в останалата й част.

               3)

               Осъжда Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 229, 17.9.2005 г., стр. 33 (дело, регистрирано първоначално пред Първоинстанционния съд на Европейските общности под номер Т-284/05 и препратено на Съда на публичната служба на Европейския съюз с определение от 15.12.2005 г.).


title: Дело F-57/14: Жалба, подадена на 25 юни 2014 г.  — ZZ/Комисия

text:
               24.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 421/60

         Жалба, подадена на 25 юни 2014 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-57/14)
   2014/C 421/86
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: L. Massaux, avocat)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на решението за налагане на жалбоподателя на дисциплинарна санкция забележка след проведено дисциплинарно разследване и присъждане на обезщетение за вреди и пропуснати ползи.

      Искания на жалбоподателя

               —

               Отмяна на решението на органа по назначаването от 19 март 2014 г., съобщено на 20 март 2014 г., и доколкото е необходимо, на решението от 6 септември 2013 г., прието от ГД „Човешки ресурси и сигурност“,

               —

               да се осъди Комисията да му заплати сумата от 5  000 EUR, определена по справедливост,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-354/15: Решение на Съда (десети състав) от 2 март 2017 г. (преюдициално запитване от Tribunal da Relação de Évora — Португалия) — Andrew Marcus Henderson/Novo Banco SA (Преюдициално запитване — Съдебно сътрудничество по граждански или търговски дела — Връчване на съдебни и извънсъдебни документи — Регламент (ЕО) № 1393/2007 — Членове 8, 14 и 19 — Връчване чрез пощенски услуги на документ за образуване на съдебно производство — Липса на превод на документа — Приложение II — Формуляр-образец — Липса — Последици — Връчване с препоръчано писмо с обратна разписка — Липса на връщане на обратната разписка — Получаване на документа от трето лице — Условия за валидност на процедурата)

text:
               18.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 121/3

         Решение на Съда (десети състав) от 2 март 2017 г. (преюдициално запитване от Tribunal da Relação de Évora — Португалия) — Andrew Marcus Henderson/Novo Banco SA
   (Дело C-354/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Съдебно сътрудничество по граждански или търговски дела - Връчване на съдебни и извънсъдебни документи - Регламент (ЕО) № 1393/2007 - Членове 8, 14 и 19 - Връчване чрез пощенски услуги на документ за образуване на съдебно производство - Липса на превод на документа - Приложение II - Формуляр-образец - Липса - Последици - Връчване с препоръчано писмо с обратна разписка - Липса на връщане на обратната разписка - Получаване на документа от трето лице - Условия за валидност на процедурата))
   (2017/C 121/04)
   Език на производството: португалски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal da Relação de Évora

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Andrew Marcus Henderson

      Ответник: Novo Banco SA

      Диспозитив

               1)

               Регламент (ЕО) № 1393/2007 на Европейския парламент и на Съвета от 13 ноември 2007 година относно връчване в държавите членки на съдебни и извънсъдебни документи по граждански или търговски дела („връчване на документи“) и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1348/2000 на Съвета трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба като разглежданата в главното производство, съгласно която, в случай че съдебният документ, който е връчен на ответник, пребиваващ на територията на друга държава членка, не е бил съставен или придружен от превод на език, който ответникът разбира, или на официалния език на държавата членка адресат, или, при наличие на няколко официални езика в тази държава членка, на официалния език или на един от официалните езици на мястото, където трябва да се извърши връчването, липсата на формуляр-образеца, съдържащ се в приложение II към този регламент, води до недействителност на посоченото връчване, но тази недействителност трябва да бъде изтъкната от същия ответник в определен срок или със самото образуване на съдебното производство преди всякаква защита по същество.
               Същевременно този регламент изисква подобна липса да бъде поправена в съответствие с предвидените в него разпоредби посредством изпращането на заинтересованото лице на формуляр-образеца, съдържащ се в приложение II към посочения регламент.

               2)

               Регламент № 1393/2007 трябва да се тълкува в смисъл, че връчването чрез пощенски услуги на документ за образуване на съдебно производство е валидно дори когато:

                           —

                           обратната разписка на препоръчаното писмо, съдържащо документа, който трябва да се връчи на неговия адресат, е била заместена с друг документ, при условие че последният дава равностойни гаранции в областта на предоставянето на информация и доказването. Запитващата юрисдикция, сезирана в предаващата държава членка, трябва да се увери, че адресатът е получил разглеждания документ при условия, при които е зачетено правото му на защита;

                           —

                           документът, който трябва да се връчи, не е връчен лично на неговия адресат, доколкото е връчен на пълнолетно лице, намиращо се на адреса на обичайното пребиваване на адресата в качеството на член на неговото семейство или на лице, наето от него на работа. При необходимост посоченият адресат може да докаже с всички допустими доказателствени средства пред сезираната в предаващата държава членка юрисдикция, че не е имал възможност нито действително да узнае, че срещу него е образувано съдебно производство в друга държава членка, нито да си изясни предмета и основанието на искането, нито да разполага с достатъчно време, за да подготви защитата си.

      (1)  ОВ C 302, 14.9.2015 г.


title: Дело T-458/12: Жалба, подадена на 15 октомври 2012 г. — Générations futures/Комисия

text:
               15.12.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 389/7

         Жалба, подадена на 15 октомври 2012 г. — Générations futures/Комисия
   (Дело T-458/12)
   2012/C 389/11
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Mouvement pour les droits et le respect des générations futures (Ons-en-Bray, Франция) (представител: A. Faro, avocat)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на генералния директор на „Здраве и потребители“ от 16 август 2012 г. (ARES 977 175), с което се отхвърля искането за преразглеждане на Регламента за изпълнение № 359/2012 на Комисията от 25 април 2012 година за одобряване, в съответствие с Регламент (ЕО) № 1107/2009 на Европейския парламент и на Съвета относно пускането на пазара на продукти за растителна защита, на активното вещество метам и за изменение на приложението към Регламент за изпълнение (ЕС) № 540/2011 на Комисията, подадено на основание член 10 от Регламент 1367/2006.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят — френска асоциация за защита на околната среда желае на основание член 10 от Регламент № 1367/2006 да бъде преразгледан Регламентът за изпълнение № 359/2012 за одобряване на активното вещество метам (1). С решение от 16 август 2012 г. Комисията отказва да го преразгледа по съображение, че регламентът за изпълнение, чието преразглеждане се иска, не съставлява административен акт по смисъла на член 2, параграф 1, буква ж) от Регламент № 1367/2006 (2).
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят посочва няколко правни основания.
   От една стана, жалбоподателят изтъква, че Регламентът за изпълнение е отговорът на индивидуално искане, подадено от трето дружество, а от друга страна, че ограничаването на административните актове, предвидено в член 10, параграф 1 от Регламент № 1367/2006 във връзка с член 2, параграф 1, буква ж) от същия регламент, не съответства на член 9, параграф 3 от Орхуската конвенция (3).
   Жалбоподателят посочва също, че искането му за преразглеждане е основателно, доколкото i) приложимата процедура не е спазена, ii) предадените за оценка материали са недостатъчни и iii) предвидените критерии за одобряване не са спазени.

      (1)  Регламент за изпълнение (ЕС) № 359/2012 на Комисията от 25 април 2012 година за одобряване, в съответствие с Регламент (ЕО) № 1107/2009 на Европейския парламент и на Съвета относно пускането на пазара на продукти за растителна защита, на активното вещество метам и за изменение на приложението към Регламент за изпълнение (ЕС) № 540/2011 на Комисията (ОВ L 114, стр. 1).

      (2)  Регламент (ЕО) № 1367/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 6 септември 2006 година относно прилагането на разпоредбите на Орхуската конвенция за достъп до информация, публично участие в процеса на вземане на решения и достъп до правосъдие по въпроси на околната среда към институциите и органите на Общността (ОВ L 264, стр. 13, Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 17, стр. 126).

      (3)  Орхуската конвенция за достъп до информация, публично участие в процеса на вземане на решения и достъп до правосъдие по въпроси на околната среда.


title: Дело C-529/07: Решение на Съда (първи състав) от 11 юни 2009 г. (преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof, Австрия) — Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG/Franz Hauswirth GmbH (Триизмерна марка на Общността — Регламент (ЕО) № 40/94 — Член 51, параграф 1, буква б) — Относими критерии за преценката на недобросъвестността на заявителя при подаване на заявката за марка на Общността))

text:
               1.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 180/8

         Решение на Съда (първи състав) от 11 юни 2009 г. (преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof, Австрия) — Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG/Franz Hauswirth GmbH
   (Дело C-529/07) (1)

   (Триизмерна марка на Общността - Регламент (ЕО) № 40/94 - Член 51, параграф 1, буква б) - Относими критерии за преценката на „недобросъвестността“ на заявителя при подаване на заявката за марка на Общността))
   2009/C 180/12
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberster Gerichtshof

      Страни в главното производство

      Ищец: Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG

      Ответник: Franz Hauswirth GmbH

      Предмет

   Преюдициално запитване — Oberster Gerichtshof — Тълкуване на член 51, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ L 11, 1994 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146) — Понятие за недобросъвестност на заявителя на марката — Заявка за марка, чиято цел е да се попречи на конкурентите да продължат да пускат в продажба подобни стоки, които преди това са придобили общоизвестност в определена степен — Великденски шоколадови зайчета

      Диспозитив

   За да прецени наличието на недобросъвестност на заявителя по смисъла на член 51, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността, националната юрисдикция е длъжна да вземе предвид всички относими фактори, които са свързани със случая и съществуват към момента на подаване на заявката за регистрация на знак като марка на Общността, и по-конкретно:

               —

               обстоятелството, че заявителят знае или трябва да знае, че трето лице използва поне в една държава-членка идентичен или подобен знак за идентична или подобна стока, който води до объркване със знака, чиято регистрация е заявена,

               —

               намерението на заявителя да попречи на третото лице да използва такъв знак, както и

               —

               степента на правна защита, от която се ползват знакът на третото лице и знакът, чиято регистрация е заявена.

      (1)  ОВ C 37, 9.2.2008 г.


title: Дело T-489/04: Определение на Първоинстанционния съд от 1 октомври 2007 г. — US Steel Košice/Комисия (Иск за отмяна — Директива 2003/87/ЕО — Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове — Национален план на Словакия за разпределение на квоти за емисии за периода от 2005 г. до 2007 г. — Решение за липса на намерение от страна на Комисията да повдигне възражения — Неподлежащ на обжалване акт — Недопустимост)

text:
               8.12.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 297/41

         Определение на Първоинстанционния съд от 1 октомври 2007 г. — US Steel Košice/Комисия
   (Дело T-489/04) (1)

   (Иск за отмяна - Директива 2003/87/ЕО - Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове - Национален план на Словакия за разпределение на квоти за емисии за периода от 2005 г. до 2007 г. - Решение за липса на намерение от страна на Комисията да повдигне възражения - Неподлежащ на обжалване акт - Недопустимост)
   (2007/C 297/84)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищец: US Steel Košice s.r.o. (Košice, Словакия) (представители: E. Vermulst, avocat, C. Thomas, solicitor и D. Hueting, barrister)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: Ü. Wölker и D. Lawunmi, agents)
   Предмет
   Искане за отмяна на решението на Комисията от 20 октомври 2004 г. относно националния план за разпределение на квоти за емисии на парникови газове за периода от 2005 г. до 2007 г., за който Словашката република е направила уведомление в съответствие с Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 г. за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета (ОВ L 275, стр. 32).
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля иска като недопустим.

               2)

               Осъжда US Steel Košice s.r.o. да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 82, 2.4.2005 г.


title: Дело T-631/14: Решение на Общия съд от 16 юли 2015 г. — Roland/СХВП — Louboutin (Нюанс на червения цвят за подметка на обувки) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за марка на Общността, състояща се от нюанс на червения цвят за подметка на обувка — По-ранна международна фигуративна марка „my SHOES“ — Относително основание за отказ — Липса на вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               14.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 302/53

         Решение на Общия съд от 16 юли 2015 г. — Roland/СХВП — Louboutin (Нюанс на червения цвят за подметка на обувки)
   (Дело T-631/14) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за марка на Общността, състояща се от нюанс на червения цвят за подметка на обувка - По-ранна международна фигуративна марка „my SHOES“ - Относително основание за отказ - Липса на вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2015/C 302/68)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Roland SE (Есен, Германия) (представители: C. Onken и O. Rauscher, адвокати)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: S. Pétrequin и A. Folliard-Monguiral)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Christian Louboutin (Париж, Франция) (представител: T. van Innis, адвокат)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 28 май 2014 г. 2014 (преписка R 1591/2013-1), свързано с производство по възражение със страни Roland SE и Christian Louboutin.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Roland SE да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 380, 27.10.2014 г.


title: Дело C-83/06: Определение на председателя на Съда от 19 март 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република

text:
               28.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 96/27

         Определение на председателя на Съда от 19 март 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република
   (Дело C-83/06) (1)

   (2007/C 96/50)

      Език на производството: италиански

   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 86, 8.4.2006 г.


title: Дело T-93/14: Определение на Общия съд от 6 януари 2015 г. — St’art и др./Комисия (Жалба за отмяна — Програма „European Creative Industries Alliance“ — Проект „C-I Factor“ за въвеждане на нови инструменти за насърчаване на финансирането на културната и творческа индустрия — Дебитно известие — Акт, който се вписва в договорната рамка, от която е неразделна част — Недопустимост)

text:
               2.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 73/35

      Определение на Общия съд от 6 януари 2015 г. — St’art и др./Комисия
      (Дело T-93/14) (1)

      (Жалба за отмяна - Програма „European Creative Industries Alliance“ - Проект „C-I Factor“ за въвеждане на нови инструменти за насърчаване на финансирането на културната и творческа индустрия - Дебитно известие - Акт, който се вписва в договорната рамка, от която е неразделна част - Недопустимост)
      (2015/C 073/46)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподатели: St’art — Fonds d’investissement dans les entreprises culturelles (Mons, Белгия); Stichting Cultuur — Ondernemen (Амстердам, Нидерландия); и Angel Capital Innovations Ltd (Лондон, Обединено кралство) (представители: L. Dehin и C. Brüls, адвокати)

         Ответник: Европейска комисия (представители: S. Delaude, J. Estrada de Solà и S. Lejeune)

         Предмет

      Искане за отмяна на „решение от неизвестна дата, съставено в официална форма на 29 ноември 2013 г. от Европейската комисия“, с което се претендира сумата от 140 500,01 EUR във връзка с проекта „C I Factor SI2.609157-2/G/ENT/CIP/11/C/N03C011“ за издаване на дебитно известие за тази цел и при необходимост да ангажира солидарната отговорност на останалите членове на консорциума.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда St’art — Fonds d’investissement dans les entreprises culturelles, Stichting Cultuur — Ondernemen et Angel Capital Innovations Ltd да понесат направените от тях разноски, както и разноските на Европейската комисия.

         (1)  ОВ C 135, 5.5.2014 г.


title: Дело C-255/14: Решение на Съда (втори състав) от 16 юли 2015 г. (преюдициално запитване от Kecskeméti Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság — Унгария) — Robert Michal Chmielewski/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága (Преюдициално запитване — Регламент (EO) № 1889/2005 — Контрол на пари в брой, които се внасят и изнасят от Европейския съюз — Членове 3 и 9 — Задължение за деклариране — Неизпълнение — Санкции — Пропорционалност)

text:
               14.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 302/10

         Решение на Съда (втори състав) от 16 юли 2015 г. (преюдициално запитване от Kecskeméti Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság — Унгария) — Robert Michal Chmielewski/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága
   (Дело C-255/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Регламент (EO) № 1889/2005 - Контрол на пари в брой, които се внасят и изнасят от Европейския съюз - Членове 3 и 9 - Задължение за деклариране - Неизпълнение - Санкции - Пропорционалност))
   (2015/C 302/13)
   Език на производството: унгарски

      Запитваща юрисдикция

   Kecskeméti Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Robert Michal Chmielewski

      Ответник: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága

      Диспозитив

   Член 9, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1889/2005 на Европейския парламент и на Съвета от 26 октомври 2005 година относно контрола на пари в брой, които се внасят и изнасят от Общността, трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба, като разглежданата в главното производство, съгласно която за неизпълнението на предвиденото в член 3 от посочения регламент задължение за деклариране се налага като санкция заплащането на административна глоба, чийто размер съответства на 60 % от недекларираната сума пари в брой, когато тази сума е по-голяма от 50  000 EUR.

      (1)  ОВ C 303, 8.9.2014 г.


title: Дело C-479/10: Решение на Съда (пети състав) от 10 май 2011 г. — Европейска комисия/Кралство Швеция (Неизпълнение на задължения от държава членка — Околна среда — Директива 1999/30/ЕО — Контрол върху замърсяването — Пределно допустими стойности на концентрациите на ПЧ10 в околния въздух)

text:
               2.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 194/8

         Решение на Съда (пети състав) от 10 май 2011 г. — Европейска комисия/Кралство Швеция
   (Дело C-479/10) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Околна среда - Директива 1999/30/ЕО - Контрол върху замърсяването - Пределно допустими стойности на концентрациите на ПЧ10 в околния въздух)
   2011/C 194/10
   Език на производството: шведски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: A. Alcover San Pedro и K. Simonsson)

      Ответник: Кралство Швеция (представители: A. Falk и C. Meyer-Seitz)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 5, параграф 1 от Директива 1999/30/ЕО на Съвета от 22 април 1999 година относно пределно допустимите стойности за серен двуоксид, азотен двуоксид и азотни оксиди, прахови частици и олово в околния въздух (ОВ L 163, стр. 41; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 5, стр. 46) — Превишаване на пределно допустимите стойности на ПЧ10 в околния въздух през 2005 г., 2006 г. и 2007 г. в зони SW 2 и SW 4, а през 2005 г. и 2006 г. в зона SW 5

      Диспозитив

               1.

               Като в периода 2005 г. — 2007 г. е превишило пределно допустимите стойности на ПЧ10 в околния въздух в зони SW 2 и SW 4, а през 2005 г. и 2006 г. — в зона SW 5, Кралство Швеция не е изпълнило задълженията си по член 5, параграф 1 от Директива 1999/30/ЕО на Съвета от 22 април 1999 година относно пределно допустимите стойности за серен двуоксид, азотен двуоксид и азотни оксиди, прахови частици и олово в околния въздух.

               2.

               Осъжда Кралство Швеция да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 328, 4.12.2010 г.


title: Дело T-359/16: Жалба, подадена на 4 юли 2016 г. — Axel Springer/EUIPO — Stiftung Warentest (TestBild)

text:
               16.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 296/42

         Жалба, подадена на 4 юли 2016 г. — Axel Springer/EUIPO — Stiftung Warentest (TestBild)
   (Дело T-359/16)
   (2016/C 296/53)
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Axel Springer SE (Берлин, Германия) (представители: K. Hamacher и G. Müllejans, Rechtsanwälte)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Stiftung Warentest (Берлин, Германия)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител: жалбоподателят

      Спорна марка: словна марка на Съюза „TestBild“ — заявка за регистрация № 4 555 579

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 4 май 2016 г. по преписка R 555/2015-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-418/07: Решение на Съда (четвърти състав) от 27 ноември 2008 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État — Франция) — Société Papillon/Ministère du budget, des comptes publics et de la fonction publique (Свобода на установяване — Пряко данъчно облагане — Корпоративен данък — Режим на данъчно облагане на група — Местно дружество майка — Местни непреки дъщерни дружества, притежавани посредством чуждестранно дъщерно дружество)

text:
               24.1.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/8

         Решение на Съда (четвърти състав) от 27 ноември 2008 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État — Франция) — Société Papillon/Ministère du budget, des comptes publics et de la fonction publique
   (Дело C-418/07) (1)

   (Свобода на установяване - Пряко данъчно облагане - Корпоративен данък - Режим на данъчно облагане на група - Местно дружество майка - Местни непреки дъщерни дружества, притежавани посредством чуждестранно дъщерно дружество)
   (2009/C 19/13)
   Език на производството: френски
   Препращаща юрисдикция
   Conseil d'État
   Страни в главното производство

      Жалбоподател: Société Papillon

      Ответник: Ministère du budget, des comptes publics et de la fonction publique
   Предмет
   Преюдициално запитване — Conseil d'État — Тълкуване на членове 43 и 48 ЕО — Ограничение на свободата на установяване и евентуално обосноваване на данъчен режим, който провежда разлика в зависимост от това дали (френско) непряко дъщерно дружество на дружество-майка (също установено във Франция) се притежава посредством дъщерно дружество, което е установено в тази държава-членка или в друга държава-членка и не се облага с френския корпоративен данък — Обосноваване, изведено от последователността на данъчната система
   Диспозитив
   Член 52 от Договора за ЕО (понастоящем след изменението член 43 ЕО) трябва да бъде тълкуван в смисъл, че не допуска законодателство на държава-членка, по силата на което режим на групово данъчно облагане се предоставя на местно за тази държава-членка дружество майка, притежаващо дъщерни дружества и непреки дъщерни дружества, които също са местни за посочената държава, но се изключва за подобно дружество майка, ако то притежава своите местни непреки дъщерни дружества посредством дъщерно дружество, което е местно за друга държава-членка.

      (1)  ОВ C 283, 24.11.2007 г.


title: Дело C-608/16 P: Жалба, подадена на 24 ноември 2016 г. от Съвета на Европейския съюз срещу решението, постановено от Общия съд (девети състав) на 15 септември 2016 г. по дело T-117/14, Cargill/Съвет

text:
               30.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 30/37

         Жалба, подадена на 24 ноември 2016 г. от Съвета на Европейския съюз срещу решението, постановено от Общия съд (девети състав) на 15 септември 2016 г. по дело T-117/14, Cargill/Съвет
   (Дело C-608/16 P)
   (2017/C 030/41)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Съвет на Европейския съюз (представители: H. Marcos Fraile, N. Tuominen, avocat)

      Други страни в производството: Cargill SACI, Европейска комисия, European Biodiesel Board (EBB)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Съда:

               —

               да отмени решението на Общия съд от 15 септември 2016 г., връчено на Съвета на 16 септември 2016 г., по дело T-117/14, Cargill/Съвет на Европейския съюз;

               —

               да отхвърли жалбата, подадена в първоинстанционното производство, за отмяна на обжалвания регламент; и

               —

               да осъди жалбоподателя в първоинстанционното производство да заплати съдебните разноски на Съвета както в това производство, така и разноските в производството по обжалване.

         При условията на евентуалност,

               —

               да върне делото за ново разглеждане от Общия съд;

               —

               да не се произнася по съдебните разноски в първоинстанционното производство и в производството по обжалване.

      Основания и основни доводи

               1.

                  Първо, Общият съд приложил неправилен правен критерий за да определи дали Съветът е разполагал с доказателства, въз основа на които може да реши, че цените на суровините на вътрешния пазар, съдържащи се в документите на съответните аржентински износители, са деформирани съществено, поради което не могат да бъдат взети предвид и да използва метода, предвиден в член 2, параграф 5, втора алинея от Основния регламент (1). По този начин Общият съд възложил на институцията прекомерна тежест на доказване.

               2.

                  Второ, не е надлежно мотивирана констатацията на Общият съд, че доказателствата, представени от институциите, не са достатъчни, за да установят наличието на чувствително изкривяване на цените на основните суровини в Аржентина, което се дължи на системата за ДЕТ.

               3.

                  Трето, диспозитивът на обжалваното решение, с което се отменят антидъмпинговите мита, що се отнася до жалбоподателя в първоинстанционното производство, не е пропорционален на единственото разгледано от Общия съд отменително основание и извежда необосновани последици от констатираната незаконосъобразност.

               4.

               Съветът ще докаже, че в обжалваното решение са допуснати редица грешки при прилагане на правото, които засягат валидността му. Освен това Съветът твърди, че обстоятелствата, наведени от първоинстанционния жалбоподател в първото основание, са установени в достатъчна степен за да може Съдът да се произнесе по основанието и да отхвърли жалбата.

               5.

               Ето защо Съветът почтително иска отмяната на обжалваното решение и отхвърляне на искането за отмяна на обжалвания регламент, подадено от жалбоподателя в първоинстанционното производство.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (ОВ 2009, L 343, стр. 51) („Основния регламент“).


title: Дело C-19/16 P: Решение на Съда (осми състав) от 15 юни 2017 г. — Al-Bashir Mohammed Al-Faqih, Ghunia Abdrabbah, Taher Nasuf, Sanabel Relief Agency Ltd/Европейска комисия, Съвет на Европейския съюз (Обжалване — Обща външна политика и политика на сигурност (ОВППС) — Борба с тероризма — Специфични ограничителни мерки, насочени срещу някои физически лица и образувания, свързани с Осама бен Ладен, мрежата Ал Кайда и талибаните — Регламент (ЕО) № 881/2002 — Замразяване на финансови средства и икономически ресурси на физически и юридически лица, включени в списък, съставен от Комитета по санкциите на Организацията на обединените нации — Повторно вписване на имената на тези лица в списъка, посочен в приложение I към Регламент № 881/2002 след отмяната на първоначалното вписване — Изчезване на юридическото лице в хода на производството — Процесуална правоспособност)

text:
               21.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 277/11

         Решение на Съда (осми състав) от 15 юни 2017 г. — Al-Bashir Mohammed Al-Faqih, Ghunia Abdrabbah, Taher Nasuf, Sanabel Relief Agency Ltd/Европейска комисия, Съвет на Европейския съюз
   (Дело C-19/16 P) (1)

   ((Обжалване - Обща външна политика и политика на сигурност (ОВППС) - Борба с тероризма - Специфични ограничителни мерки, насочени срещу някои физически лица и образувания, свързани с Осама бен Ладен, мрежата Ал Кайда и талибаните - Регламент (ЕО) № 881/2002 - Замразяване на финансови средства и икономически ресурси на физически и юридически лица, включени в списък, съставен от Комитета по санкциите на Организацията на обединените нации - Повторно вписване на имената на тези лица в списъка, посочен в приложение I към Регламент № 881/2002 след отмяната на първоначалното вписване - Изчезване на юридическото лице в хода на производството - Процесуална правоспособност))
   (2017/C 277/14)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Al-Bashir Mohammed Al-Faqih, Ghunia Abdrabbah, Taher Nasuf, Sanabel Relief Agency Ltd (представители: N. Garcia-Lora, Solicitor, E. Grieves, Barrister)

      Други страни в производството: Европейска комисия (представители: F. Ronkes Agerbeek, D. Gauci и J. Norris-Usher) Съвет на Европейския съюз (представители: G. Étienne, J.-P. Hix и H. Marcos Fraile)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Al-Bashir Mohammed Al-Faqih, Ghunia Abdrabbah и Taher Nasuf да заплатят съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 106, 21.3.2016 г.


title: Дело T-333/13: Решение на Общия съд от 15 юли 2015 г. — Westermann Lernspielverlag/СХВП — Diset (bambinoLÜK) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността bambinoLÜK — По-ранна фигуративна марка на Общността BAMBINO — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               14.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 302/47

         Решение на Общия съд от 15 юли 2015 г. — Westermann Lernspielverlag/СХВП — Diset (bambinoLÜK)
   (Дело T-333/13) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността bambinoLÜK - По-ранна фигуративна марка на Общността BAMBINO - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2015/C 302/60)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Westermann Lernspielverlag GmbH (Braunschweig, Германия) (представители: A. Nordemann и M. Maier, адвокати)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: J. Crespo Carrillo)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Diset, SA (Барселона, Испания)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 3 април 2013 г. (преписка R 1323/2012-2) относно производство по възражение между Diset, SA и Westermann Lernspielverlag GmbH.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Westermann Lernspielverlag GmbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 252, 31.8.2013 г.


title: Дело C-595/15 P: Решение на Съда (седми състав) от 22 септември 2016 г. — National Iranian Oil Company PTE Ltd (NIOC) и др./Съвет на Европейския съюз (Обжалване — Ограничителни мерки, взети срещу Ислямска република Иран — Списък на лицата и образуванията, чиито финансови средства и икономически ресурси се замразяват — Регламент за изпълнение (ЕС) № 945/2012 — Правно основание — Понятие за свързано образувание)

text:
               14.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 419/24

         Решение на Съда (седми състав) от 22 септември 2016 г. — National Iranian Oil Company PTE Ltd (NIOC) и др./Съвет на Европейския съюз
   (Дело C-595/15 P) (1)

   ((Обжалване - Ограничителни мерки, взети срещу Ислямска република Иран - Списък на лицата и образуванията, чиито финансови средства и икономически ресурси се замразяват - Регламент за изпълнение (ЕС) № 945/2012 - Правно основание - Понятие за свързано образувание))
   (2016/C 419/32)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: National Iranian Oil Company PTE Ltd (NIOC), National Iranian Oil Company International Affairs Ltd (NIOC International Affairs), Iran Fuel Conservation Organization (IFCO), Karoon Oil & Gas Production Co., Petroleum Engineering & Development Co. (PEDEC), Khazar Exploration and Production Co. (KEPCO), National Iranian Drilling Co. (NIDC), South Zagros Oil & Gas Production Co., Maroun Oil & Gas Co., Masjed-Soleyman Oil & Gas Co. (MOGC), Gachsaran Oil & Gas Co., Aghajari Oil & Gas Production Co. (AOGPC), Arvandan Oil & Gas Co. (AOGC), West Oil & Gas Production Co., East Oil & Gas Production Co. (EOGPC), Iranian Oil Terminals Co. (IOTC), Pars Special Economic Energy Zone (PSEEZ) (представител: J.-M. Thouvenin, avocat)

      Друга страна в производството: Съвет на Европейския съюз (представители: V. Piessevaux и M. Bishop)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               National Iranian Oil Company PTE Ltd (NIOC), National Iranian Oil Company International Affairs Ltd (NIOC International Affairs), Iran Fuel Conservation Organization (IFCO), Karoon Oil & Gas Production Co., Petroleum Engineering & Development Co. (PEDEC), Khazar Exploration and Production Co. (KEPCO), National Iranian Drilling Co. (NIDC), South Zagros Oil & Gas Production Co., Maroun Oil & Gas Co., Masjed-Soleyman Oil & Gas Co. (MOGC), Gachsaran Oil & Gas Co., Aghajari Oil & Gas Production Co. (AOGPC), Arvandan Oil & Gas Co. (AOGC), West Oil & Gas Production Co., East Oil & Gas Production Co. (EOGPC), Iranian Oil Terminals Co. (IOTC) и Pars Special Economic Energy Zone (PSEEZ) понасят направените от тях съдебни разноски, както и тези на Съвета на Европейския съюз.

      (1)  ОВ C 59, 15.2.2016 г.