title: Дело T-700/14: Решение на Общия съд от 26 януари 2017 г. — TV1/Комисия (Обществени поръчки за услуги — Процедура за представяне на оферти — Доставка на услуги по интегрирано аудиовизуално изготвяне, разпространяване и архивиране — Отхвърляне на офертата на оферент — Възлагане на поръчката на друг оферент — Оферта с необичайно ниска стойност — Задължение да се поискат уточнения — Задължение за мотивиране — Прозрачност — Равно третиране и недопускане на дискриминация — Явна грешка в преценката)

text:
               13.3.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 78/19

         Решение на Общия съд от 26 януари 2017 г. — TV1/Комисия
   (Дело T-700/14) (1)

   ((Обществени поръчки за услуги - Процедура за представяне на оферти - Доставка на услуги по интегрирано аудиовизуално изготвяне, разпространяване и архивиране - Отхвърляне на офертата на оферент - Възлагане на поръчката на друг оферент - Оферта с необичайно ниска стойност - Задължение да се поискат уточнения - Задължение за мотивиране - Прозрачност - Равно третиране и недопускане на дискриминация - Явна грешка в преценката))
   (2017/C 078/25)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: TV1 GmbH (Унтерфьоринг, Германия) (представители: C. Scherer-Leydecker, J. Mey и A. Rausch, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално F. Moro и M. Noll Ehlers, впоследствие F. Moro и T. Maxian Rusche, и накрая T. Maxian Rusche и A. Katsimerou)

      Предмет

   Основано на член 263 ДФЕС искане за отмяна на решението на Комисията, с което е отхвърлена подадената от жалбоподателя оферта за обособена позиция № IV, озаглавена „Излъчване, компресия, хостинг и доставка на съдържание“, в рамките на обществена поръчка с референция PO/2014-03/A4 и предмет „[у]слуги по интегрирано аудиовизуално изготвяне, разпространяване и архивиране“, както и на решението, с което Комисията е възложила тази обособена позиция на избрания оферент, и на договора за доставка за услуги, сключен между Комисията и избрания оферент

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда TV1 GmbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 409, 17.11.2014 г.


title: Дело T-147/07: Иск, предявен на 7 май 2007 г. — ThyssenKrupp Aufzüge und ThyssenKrupp Fahrtreppen/Комисия

text:
               7.7.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 155/31

         Иск, предявен на 7 май 2007 г. — ThyssenKrupp Aufzüge und ThyssenKrupp Fahrtreppen/Комисия
   (Дело T-147/07)
   (2007/C 155/58)
   Език на производството: немски
   Страни

      Ищци: ThyssenKrupp Aufzüge GmbH (Neuhausen auf den Fildern, Германия) и ThyssenKrupp Fahrtreppen GmbH (Хамбург, Германия) (представители: адвокати U. Itzen и K. Blau-Hansen)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени оспорваното решение в частта му, отнасяща се до ищците,

               —

               да се намали в подходяща степен размера на наложената на ищците с оспорваното решение и определена на основание солидарна отговорност глоба,

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Ищците оспорват Решение C(2007) 512 окончателен на Комисията от 21 февруари 2007 година по преписка COMP/E-1/38.823 — PO/Elevators and Escalators[Асансьори и ескалатори]. С оспорваното решение на ищците и други предприятия са наложени глоби заради участието им в картел във връзка с монтирането и поддръжката на асансьори и ескалатори в Германия. Според Комисията съответните предприятия са нарушили член 81 ЕО.
   В подкрепа на своя иск ищците изтъкват следните основания:

               —

               липса на компетентност на Комисията, тъй като поради локалния си характер твърдяното нарушение не е от значение за търговията между държавите-членки,

               —

               липса на предпоставките за солидарна отговорност на ищците с контролиращите ги дружества, тъй като те са правно и икономически самостоятелни,

               —

               несъответствие между основните суми, въз основа на които е изчислена на глобата, и действително засегнатата част от пазара,

               —

               незаконосъобразност на възпиращия мултипликатор, тъй като при изчисляването на глобата следва да се отчита само оборотът на ищеца, а той не обосновава прилагането на възпиращия мултипликатор,

               —

               необоснованост на увеличението за повторно извършване, определено при изчисляването на глобата, поради грешка в правото при пресмятането на предварителните глоби и поради грешки в преценката,

               —

               нарушение на член 23, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1/2003 (1), тъй като при определянето на горната граница на глобата в размер на 10 % от оборота на предприятието Комисията е взела предвид оборота на концерна, а не оборота на ищците,

               —

               незаконосъобразно прилагане на Известието относно определянето и намаляването на размера на глобите (2), тъй като „добавената стойност“ на сътрудничеството на ищеца не е отчетено в достатъчна степен.

      (1)  Регламент (EО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за защита на конкуренцията, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, стр. 1).

      (2)  Известие на Комисията относно освобождаване от глоби и намаляване на техния размер в случаите на картели (ОВ 2002, C 45, стр. 3).


title: Дело T-475/07: Жалба, подадена на 21 декември 2007 г. — Dow AgroSciences и др./Комисия

text:
               23.2.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 51/54

         Жалба, подадена на 21 декември 2007 г. — Dow AgroSciences и др./Комисия
   (Дело T-475/07)
   (2008/C 51/99)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподатели: Dow AgroSciences Ltd (Хитчин, Обединеното кралство), Makhteshim-Agan Holding BV (Ротердам, Нидерландия), Makhteshim Agan International Coordination Center (Брюксел, Белгия), Dintec Agroquímica — Produtos Químicos Ld.a (Фунчал, Португалия), Finchimica SpA (Manerbio, Италия), Dow Agrosciences BV (Ротердам, Нидерландия), Dow AgroSciences Hungary kft (Будапеща, Унгария), Dow AgroSciences Italia Srl (Милано, Италия), Dow AgroSciences Polska sp. z o.o. (Варшава, Полша), Dow AgroSciences Iberica SA (Мадрид, Испания), Dow AgroSciences s.r.o. (Прага, Чешка република), Dow AgroSciences LLC (Индианаполис, Съединени щати), Dow AgroSciences GmbH (Щаде, Германия), Dow AgroSciences Export SAS (Мужен, Франция), Dow AgroSciences SAS (Мужен, Франция), Dow AgroSciences Danmark A/S (Lyngby-Taarbæk, Дания), Makhteshim-Agan Poland sp. z o.o. (Варшава, Полша), Makhteshim-Agan (UK) Ltd (Лондон, Обединеното кралство), Makhteshim-Agan France SARL (Севр, Франция), Makhteshim-Agan Italia Srl (Бергамо, Италия), Alfa Agricultural Supplies SA (Халандри, Гърция) (представители: C. Mereu and K. Van Maldegem, lawyers)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателите

               —

               да се отмени оспорваното решение,

               —

               да се задължи Комисията да предприеме необходимите мерки за съобразяване с отмяната на оспорваното решение в съответствие с член 233 ЕО, като включително, но не само се задължи да поиска от компетентните органи на държавата-членка да въведат отново съответните национални регистрации на трифлуралин, отнети в резултат на оспорваното решение, и да удължат съответните срокове, доколкото е необходимо, за да бъде изпълнено решението на Съда,

               —

               да се установи незаконосъбразността и неприложимостта спрямо жалбоподателите на член 3, параграф 3 от Регламент № 850/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно устойчивите органични замърсители и за изменение на Директива 79/117/ЕИО,

               —

               да се осъди Комисия да заплати съдебните разноски по това производство, заедно с лихва в размер на 8 %,

               —

               да се приемат други или допълнителни мерки, каквито се счетат за необходими.

         Правни основания и основни доводи
   Директива 91/414 на Съвета относно пускането на пазара на продукти за растителна защита (1) предвижда, че държавите-членки разрешават пускането на пазара един продукт за растителна защита, само когато неговите активни вещества са изброени в приложение I и са спазени предвидените в приложението условия. Жалбоподателите искат отмяна на Решение № 2007/629/ЕО на Комисията от 20 септември 2007 г. относно невключването на трифлуралин в приложение I към Директива 91/414/ЕИО на Съвета и отнемането на разрешенията за продукти за растителна защита, съдържащи това вещество (2).
   В подкрепа на жалбата жалбоподателите твърдят, че Комисията не основава решението си на доклада на Европейския орган за безопасност на храните (EОБХ) и следователно извършва злоупотреба с власт.
   Жалбоподателите изтъкват, също така, че оспорваното решение съдържа явни грешки в преценката, тъй като Комисията:

               —

               не взема предвид всички налични научни доказателства в съответствие с член 5, параграф 1 от Директива 91/414,

               —

               не удължава съответния срок, въпреки че обстоятелствата и критериите за оценка на трифлуралин са изменени в хода на процедурата по преразглеждане,

               —

               не излага научна обосновка на заключенията си,

               —

               не е компетентна да извърши оценка на трифлуралин по смисъла на Регламент 850/2004 (3) и във всички случаи допуска грешки при оценката си.

         Освен това жалбоподателите твърдят, че оспорваното решение не спазва приложимите законови процедури и че Комисията и ЕОБХ нарушават член 8, параграфи 7 и 8 от Регламент 451/2000 (4), като не се съобразяват с процедурните срокове, което според жалбоподателите представлява съществено процесуално нарушение.
   Накрая, жалбоподателите твърдят, че оспорваното решение е недостатъчно мотивирано в нарушение на член 253 ЕО и че нарушава принципите на пропорционалност, правна сигурност, забрана на обратното действие, защита на оправданите правни очаквания на жалбоподателите и тяхното право да бъдат изслушани.

      (1)  Директива 91/414/ЕИО на Съвета от 15 юли 1991 година относно пускането на пазара на продукти за растителна защита (ОВ 1991 г., L 203, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 10, стр. 30).

      (2)  ОВ 2007 г., L 255, стр. 42.

      (3)  Регламент (ЕО) № 850/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно устойчивите органични замърсители и за изменение на Директива 79/117/ЕИО (ОВ 2004 г., L 158, стр. 7; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 12, стр. 3).

      (4)  Регламент (ЕО) № 451/2000 на Комисията от 28 февруари 2000 г. за определяне на подробни правила за изпълнение на втория и третия етап от работната програма, посочена в член 8, параграф 2 от Директива 91/414/ЕИО на Съвета (ОВ 2007 г., L 255, стр. 42; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 32, стр. 3).


title: Дело C-229/16: Определение на председателя на Съда от 23 февруари 2017 г. (преюдициално запитване, отправено от Supremo Tribunal Administrativo — Португалия) — Ministério da Saúde, Administração Regional de Saúde de Lisboa e Vale do Tejo, I.P./João Carlos Lombo Silva Cordeiro

text:
               22.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 161/18

         Определение на председателя на Съда от 23 февруари 2017 г. (преюдициално запитване, отправено от Supremo Tribunal Administrativo — Португалия) — Ministério da Saúde, Administração Regional de Saúde de Lisboa e Vale do Tejo, I.P./João Carlos Lombo Silva Cordeiro
   (Дело C-229/16) (1)

   (2017/C 161/24)
   Език на производството: португалски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 287, 8.8.2016 г.


title: Дело C-109/13: Иск, предявен на 6 март 2013 г. — Европейска комисия/Република Финландия

text:
               27.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 123/13

         Иск, предявен на 6 март 2013 г. — Европейска комисия/Република Финландия
   (Дело C-109/13)
   2013/C 123/21
   Език на производството: финландски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: P. Hetsch, O. Beynet и I. Koskinen)

      Ответник: Република Финландия

      Искания на ищеца

               —

               Да се установи, че Република Финландия не е изпълнила задълженията си по член 49, параграф 1 от Директива 2009/72/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 година относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия и за отмяна на Директива 2003/54/ЕО (1), тъй като що се отнася до континенталната част на Финландия, не е приела всички необходими законови, подзаконови и административни разпоредби, за да транспонира член 2, точки 1, 2, 5, 7, 8, 9, 11, 13, 14, 17, 18, 19, 21, 22, 24 и 28—35, член 3, параграф 5, буква a) и параграф 9, буква в), член 9, параграфи 1, 2, 3, 7, 9, 10 и 12, членове 10 и 11, член 12, букви г) и з), членове 13 и 14, член 16, параграф 1, второ и трето изречение и параграфи 2 и 3, членове 17—23, член 25, параграф 1, член 26, параграф 2, буква в), трето и четвърто изречение и буква г), второ и четвърто изречение, както и параграф 3, член 29, член 35, параграфи 4 и 5, член 36, букви а)—д), ж) и з), член 37, параграф 1, букви б)—ф), параграф 3, параграф 4, букви б) и г) и параграфи 5 и 9, член 38, параграф 1, член 39, параграфи 1, 4 и 8, член 40, параграфи 1, 2, 3, 6 и 7 от тази директива, както и точка 1, буква а), шесто и осмо тире и букви г), е) и й) от приложение I към същата, или при всички случаи тъй като не е уведомила Комисията за това, а що се отнася до провинция Оланд — тъй като не е приела необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да транспонира посочената директива или при всички случаи не е уведомила Комисията за това.

               —

               на основание член 260, параграф 3 ДФЕС Република Финландия да бъде осъдена да заплаща периодична имуществена санкция в размер на 32 140,80 EUR дневно, считано от обявяването на съдебното решение по настоящия иск, и

               —

               Република Финландия да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Срокът за транспонирането на Директивата е изтекъл на 3 март 2011 г.

      (1)  ОВ L 211, стр. 55


title: Дело T-82/08: Жалба, подадена на 12 февруари 2008 г. — Guardian Industries and Guardian Europe/Комисия

text:
               26.4.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 107/35

         Жалба, подадена на 12 февруари 2008 г. — Guardian Industries and Guardian Europe/Комисия
   (Дело T-82/08)
   (2008/C 107/59)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподатели: Guardian Industries Corp. (Auburn Hills, Съединени американски щати) и Guardian Europe Sàrl (Dudelange, Люксембург) (представители: S. Völcker, F. Louis, A. Vallery. C. Eggers и H.-G. Kamann, lawyers)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателите

               —

               да се отмени частично член 1 от обжалваното решение в съответствие с исканията, посочени в раздели А1 и А2;

               —

               да се намали размерът на наложената на жалбоподателите глоба; и

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Жалбоподателите искат частична отмяна на Решение на Комисията № C(2007) 5791 окончателен (преписка COMP/39.165 — Плоско стъкло) от 28 ноември 2007 г., съобщено им на 3 декември 2007 г., с което решение Комисията установява, че жалбоподателите са нарушили член 81 ЕО и член 53 ЕИП като в периода от 20 април 2004 г. до 22 февруари 2005 г. са участвали заедно с други предприятия в сложна система от споразумения и/или съгласувани практики, засягащи цялото ЕИП.
   Съгласно жалбоподателите обжалваното решение трябва да се отмени и наложената им глоба съответно да се промени поради следните сериозни грешки при прилагането на правото:

               (i)

               непредставяне от Комисията на конкретни и безспорни доказателства, че жалбоподателите са участвали в картела на разглежданите трима производителя на стъкло преди срещата на 11 февруари 2005 г.;

               (ii)

               недоказване на твърдението на Комисията, че на тази среща жалбоподателите са се присъединили към споразумение, разпростиращо действието си в цялото ЕИП.

         В допълнение жалбоподателите искат Съдът да се произнесе по намаляване на наложената им глоба. Във връзка с това те твърдят, на първо място, че неоснователно изхождайки от собствената си позиция и в ясно противоречие с установената съдебна практика Комисията изключила един милиард евро от продажбите на свързаните дружества при изчисляване на глобите за другите адресати, поради което преувеличила положението на пазара на жалбоподателите и, на второ място, че Комисията не взела предвид относително ограничената и пасивна роля на жалбоподателите в нарушението в сравнение с дълготрайните усилия на останалите участници да формират картел за плоското стъкло в Европа и опитите им да привлекат към тях жалбоподателите.


title: Дело T-331/17: Жалба, подадена на 23 май 2017 г. — Steifer/ЕИСК

text:
               17.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 231/53

         Жалба, подадена на 23 май 2017 г. — Steifer/ЕИСК
   (Дело T-331/17)
   (2017/C 231/68)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Guy Steifer (Брюксел, Белгия) (представител: M.-A. Lucas, avocat)

      Ответник: Европейски икономически и социален комитет

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението от 21 октомври 2002 г. на Директора на Човешките и финансови ресурси на ЕИСК, с което се отхвърля искането от 2 октомври 2002 г. на жалбоподателя да му бъде възстановена, ведно с действащите лихви, небонифицираната част от неговите пенсионни права по белгийската система, прехвърлени към схемата на Общността;

               —

               да отмени становището за определяне на пенсията за осигурителен стаж и възраст на жалбоподателя, прието с решение № 360/03 A от 15 декември 2003 г., доколкото в него е изключено или не е предвидено възстановяването на периодичните просрочени плащания на неговата пенсия, които са били платени от Националната пенсионна служба на Кралство Белгия по банковата сметка на ЕИСК считано от 1 януари 2004 г. поради прехвърлянето на неговите пенсионни права;

               —

               да осъди ЕИСК да възстанови на жалбоподателя сумата на периодичните просрочени плащания, платени от Националната пенсионна служба на ЕИСК считано от 1 януари 2004 г. на основание прехвърлянето на неговите пенсионни права, ведно с лихвите за забава по лихвения процент на ЕЦБ за нейните основни операции по рефинансиране, увеличен с два пункта към датата, на която тези възстановявания е трябвало да се извършат до пълното изплащане;

               —

               да осъди ЕИСК да възстанови всеки месец на жалбоподателя сумата на периодичните просрочени плащания, които ще бъдат платени в бъдеще от Националната пенсионна служба по банковата сметка на ЕИСК;

               —

               да осъди ЕИСК да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата жалбоподателя изтъква едно-единствено основание, изведено от нарушението на принципа за забрана на неоснователно забогатяване на Европейския съюз, на правото на собственост и на член 11, параграф 2 от Приложение VIII към Правилника за длъжностните лица, тълкуван в светлината на неговите цели, доколкото обжалваните решения изключват или не предвиждат правото на жалбоподателя да си възстанови сумата на неговата национална пенсия, която не е била взета предвид при определянето на пенсията му от Европейския съюз.


title: Дело C-325/11: Решение на Съда (първи състав) от 19 декември 2012 г. (преюдициално запитване от Sąd Rejonowy w Koszalinie — Полша) — Krystyna Alder, Ewald Alder/Sabina Orlowska, Czeslaw Orlowski (Регламент (ЕО) № 1393/2007 — Връчване на документи — Страна с местоживеене на територията на друга държава членка — Представител с местоживеене на националната територия — Липса — Приложени по делото процесуални документи — Презумпция за знание)

text:
               16.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/7

         Решение на Съда (първи състав) от 19 декември 2012 г. (преюдициално запитване от Sąd Rejonowy w Koszalinie — Полша) — Krystyna Alder, Ewald Alder/Sabina Orlowska, Czeslaw Orlowski
   (Дело C-325/11) (1)

   (Регламент (ЕО) № 1393/2007 - Връчване на документи - Страна с местоживеене на територията на друга държава членка - Представител с местоживеене на националната територия - Липса - Приложени по делото процесуални документи - Презумпция за знание)
   2013/C 46/12
   Език на производството: полски

      Запитваща юрисдикция

   Sąd Rejonowy w Koszalinie

      Страни в главното производство

      Ищци: Krystyna Alder, Ewald Alder

      Ответници: Sabina Orlowska, Czeslaw Orlowski

      Предмет

   Преюдициално запитване — Sąd Rejonowy w Koszalinie (Полша) — Тълкуване на член 18 ДФЕС и на член 1, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1393/2007 на Европейския парламент и на Съвета от 13 ноември 2007 година относно връчване в държавите членки на съдебни и извънсъдебни документи по граждански или търговски дела („връчване на документи“) и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1348/2000 на Съвета (ОВ L 324, 10.12.2007 г., стр. 79) — Национална правна уредба, която установява презумпцията, че страна с местоживеене на територията на друга държава, която не е посочила представител с местоживеене на националната територия, е запозната с приложените по делото процесуални документи

      Диспозитив

   Член 1, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1393/2007 на Европейския парламент и на Съвета от 13 ноември 2007 година относно връчване в държавите членки на съдебни и извънсъдебни документи по граждански или търговски дела („връчване на документи“) и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1348/2000 на Съвета трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска законодателство на държава членка като разглежданото в главното дело, което предвижда, че адресираните до страна с местоживеене или обичайно местопребиваване в друга държава членка документи се прилагат по делото и се считат за връчени, в случай че тази страна не е посочила упълномощен да получава подлежащите на връчване документи представител с местоживеене в първата държава, в която се провежда съдебното производство.

      (1)  ОВ C 269, 10.9.2011 г.


title: Дело T-750/16: Жалба, подадена на 28 октомври 2016 г. — FV/Съвет

text:
               9.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 6/42

         Жалба, подадена на 28 октомври 2016 г. — FV/Съвет
   (Дело T-750/16)
   (2017/C 006/52)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: FV (Rhode-St-Genèse, Белгия) (представители: L. Levi и A. Tymen, avocats)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да приеме, че жалбата му е допустима и основателна,

         въз основа на това:

               —

               да отмени решението от 8 декември 2015 г., прието на основание на член 42 в от Правилника за длъжностните лица,

               —

               ако е необходимо, да отмени решението от 19 юли 2016 г., с което е отхвърлена жалбата по административен ред на жалбоподателя от 8 март 2016 г.,

               —

               да осъди ответника да заплати сумата от 151 101 EUR за поправяне на имуществените вреди на жалбоподателя, като си запазва възможността да промени тази сума в хода на производството,

               —

               да осъди ответника да заплати вреди и пропуснати ползи, определени ex aequo et bono на 70 000 EUR, за поправяне на неимуществените вреди на жалбоподателя,

               —

               да осъди ответника да заплати всички съдебни разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания.

               1.

               Първото основание е изведено от възражение за незаконосъобразност на член 42 в от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз, от нарушение на членове 20 и 21 от Хартата на основните права на Европейския съюз, от нарушение на Директива 2000/78/EО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (ОВ L 303, 2000 г., стр. 16, Специално издание на български език 2007 г., глава 5, том 6 стр. 7) и от нарушение на член 1 г от Правилника.

               2.

               Второто основание е изведено от нарушение на член 42 в от Правилника, нарушение на Съобщение до персонала № 71/15, чиято цел е да даде информация относно прилагането на член 42 в от Правилника, от явната неточност и нередовност от фактическа и правна страна в мотивите, които довели до задължаване на жалбоподателя да излезе в отпуск

               3.

               Третото основание е изведено от нарушение на правото на изслушване и нарушение на правото на защита.

               4.

               Четвъртото основание е изведено от нарушение на задължението за полагане на грижа.

               5.

               Петото основание е изведено от злоупотреба с власт.


title: Дело C-63/16: Жалба, подадена на 4 февруари 2016 г. от Actega Terra GmbH срещу определението на Общия съд (седми състав), постановено на 23 ноември 2016 г. по дело T-766/14 — Actega Terra GmbH/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост

text:
               18.7.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 260/15

         Жалба, подадена на 4 февруари 2016 г. от Actega Terra GmbH срещу определението на Общия съд (седми състав), постановено на 23 ноември 2016 г. по дело T-766/14 — Actega Terra GmbH/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост
   (Дело C-63/16)
   (2016/C 260/19)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Actega Terra GmbH (представител: C. Onken, Rechtsanwältin)

      Други страни в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост, Heidelberger Druckmaschinen
   С определение от 24 май 2016 г. Съдът на Европейския съюз (седми състав) отхвърля жалбата и определя, че жалбоподателят понася направените от него съдебни разноски.


title: Дело C-274/08: Иск, предявен на 25 юни 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Швеция

text:
               13.9.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 236/7

         Иск, предявен на 25 юни 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Швеция
   (Дело C-274/08)
   (2008/C 236/10)
   Език на производството: шведски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: B. Schima и P. Dejmek)

      Ответник: Кралство Швеция
   Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е взело подходящи мерки, за да гарантира изискванията на функционално отделяне между интересите на разпределението и производството във вертикално интегрирано предприятие съгласно член 15, параграф 2, буква б) и в) от Директива 2003/54/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2003 година относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия и отменяща Директива 96/92/ЕО (1), като не е натоварило регулаторния орган да отговаря за определянето или одобряването, преди влизането им в сила, поне на методиките, използвани за пресмятане или за създаване на условия за достъп до национални мрежи, включително тарифите за пренос и разпределение съгласно член 23, параграф 2, буква а) от нея, Кралство Швеция не е изпълнило задълженията си по силата на посочената директива

               —

               да се осъди Кралство Швеция да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   В подкрепа на твърдението си, че член 15, параграф 2, букви б) и в) е транспониран в шведското право, Кралство Швеция се позовава на множество разпоредби от Закона за електроенергията, от които е видно, че управлението на мрежа (дейност по разпределението) трябва да е предмет на отделно счетоводство и одиторите на дружеството, управляващо мрежата трябва да одитират отделно това счетоводство. Освен това Кралство Швеция твърди, че общите разходи на оператор на мрежа и на друго дружество трябва да се осчетоводят при оператора само за тази част, която се отнася до него. Освен това, операторите на мрежи трябва да направят план за наблюдение и да следят той да бъде изпълняван.
   Комисията обаче застъпва становището, че ясните изисквания при организацията на управленската структура, посочени в член 15, параграф 2, букви б) и в) не могат да се считат за изпълнени с общите правила, например, за отделно счетоводство на разходите или общо приложими наказания.
   Според Кралство Швеция изискванията за функционално отделяне са изпълнени с общите разпоредби на Закона за акционерните дружества, съгласно който дружествата-майки и дъщерните дружества са отделни юридически лица и са отделни правни субекти.
   Комисията застъпва становището, че дадено дружество-майка, в качеството на мажоритарен акционер, оказва решаващо въздействие върху своето или своите дъщерни дружества, тъй като определени важни решения попадат в правомощието за вземане на решения от акционерите. Дружество за разпределение и неговия Управителен съвет следователно не могат никога да бъдат независими от мажоритарния акционер единствено на основание на дружественото право. Нещо повече, обстоятелството, че дадено интегрирано дружество спазва разпоредбите на Закона за акционерните дружества относно одитния контрол и ограниченията при прехвърляне на активи не означава според Комисията, че са изпълнени изискванията на отделното управление. Според Комисията, правилното транспониране на член 15, параграф 2, букви б) и в) предполага наличието на задължителни правила, които ясно отразяват посочените в тези разпоредби условия, а именно гаранцията, че управлението на дейността по разпределение може да се осъществява отделно, независимо от интегрираното електроенергийно предприятие, що се отнася до разпределението и активите, необходими за управлението, поддържането и развитието на мрежата. Тези изисквания не са изпълнени с разпоредбите на Закона за акционерните дружества.
   Както е видно от текста на член 23, параграф 2, буква а) от Директивата, този член изисква система на предварително одобрение на тарифите за мрежи или поне на методиките, използвани при изчисляването или определянето им. Кралство Швеция изрично посочва, че действащият в момента шведски режим за изчисляване на тарифите за мрежи както и критериите, на които те трябва да отговарят, почиват върху система на последващ контрол, а въвеждането на новият режим на предварително одобрение е в процес на проучване, като проект на закон в този смисъл вероятно ще бъде подаден в Парламента през м. юни 2008 г.
   При изложените по-горе обстоятелства, Комисията е приела, че Кралство Швеция не е правилно транспонирало Директива 2003/54 в националното си право, по-специално член 15, параграф 2, букви б) и в) и член 23, параграф 2, буква а) от нея.

      (1)  ОВ L 176, стр. 37; Специално издание на български език 2007 г., глава 12, том 2, стр. 61.


title: Дело T-121/09: Определение на Общия съд от 13 юли 2010 г. — Al Shanfari/Съвет и Комисия

text:
               28.8.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 234/54

         Определение на Общия съд от 13 юли 2010 г. — Al Shanfari/Съвет и Комисия
   (Дело T-121/09) (1)

   ()
   2010/C 234/96
   Език на производството: английски
   Председателят на пети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 113, 16.05.2009 г.


title: Дело T-106/09: Жалба, подадена на 13 март 2009 г. — adp Gauselmann/СХВП — Maclean (Archer Maclean’s Mercury)

text:
               16.5.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/40

         Жалба, подадена на 13 март 2009 г. — adp Gauselmann/СХВП — Maclean (Archer Maclean’s Mercury)
   (Дело T-106/09)
   2009/C 113/80
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: adp Gauselmann GmbH (Espelkamp, Германия) (представител: P. Koch Moreno, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Archer Maclean (Banbury, Обединено кралство)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се обяви за несъвместимо с Регламент № 40/94 решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 12 януари 2009 г. по преписка R 1266/2007-1;

               —

               да се обяви, че заявката за марка на Общността № 4 290 227 за класове 9 и 28 попада в обхвата на забраната, предвидена в член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 40/94 и

               —

               да се осъди СХВП и, при необходимост, встъпилата в производството страна, да заплатят съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка „Archer Maclean’s Mercury“ за стоки от класове 9, 16 и 28 — Заявка № 4 290 227

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в процедурата по възражението: Жалборподателят

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Германска регистрация на словната марка „Merkur“ за стоки и услуги от класове 6, 9, 28, 35, 37, 41 и 42

      Решение на отдела по споровете: Отхвърля възражението

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 40/94 на Съвета, тъй като апелативният състав неправилно е заключил, че не съществува визуална, фонетична или концептуална прилика между разглежданите марки, както и че не е налице идентичност на стоките за класове 9 и 28 и че следователно липсва вероятност от объркване между разглежданите марки.


title: Дело T-210/08: Жалба, подадена на 4 юни 2008 г. — Verhuizingen Coppens/Комисия

text:
               2.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 197/30

         Жалба, подадена на 4 юни 2008 г. — Verhuizingen Coppens/Комисия
   (Дело T-210/08)
   (2008/C 197/53)
   Език на производството: нидерландски
   Страни

      Жалбоподател: Verhuizingen Coppens NV (Bierbeek, Белгия) (представители: J. Stuyck и I. Buelens, avocate)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени член 1 от решението на Комисията от 11 март 2008 година по преписка COMP/38.543 в частта, в която той засяга жалбоподателя;

               —

               да се отмени член 2 от решението на Комисията от 11 март 2008 година по преписка COMP/38.543 в частта, в която той засяга жалбоподателя;

               —

               при условията на евентуалност, глобата да се намали съществено и да се определи в размер, който не надвишава 10 % от оборота на жалбоподателя на съответния пазар на международни услуги по преместване;

               —

               да се осъди Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски на жалбоподателя.

         Правни основания и основни доводи
   С първите си две правни основания жалбоподателят иска да се отмени Решение C (2008) 926 окончателен на Комисията от 11 март 2008 година относно процедура по прилагане на член 81 ЕО (преписка COMP/38.543 — Международни услуги по преместване)
   На първо място, жалбоподателят се позовава на нарушение на член 81, параграф 1 ЕО. На жалбоподателя е наложена санкция за участие в комплексен картел, въпреки че според преписката на Комисията той се различава от другите участници, тъй като за него е установено само несъществено участие в твърдения картел. Освен това изтъкваното участие на жалбоподателя в нарушението е с по-кратка продължителност от установената от Комисията и Комисията не е преценила относителната степен на участие на жалбоподателя в нарушението.
   На второ място, жалбоподателят изтъква наличието на нарушение на член 23, параграфи 2 и 3 от Регламент № 1/2003 (1), тъй като Комисията определила неправилно както продължителността, така и характера на продължено нарушение на същото.
   При условията на евентуалност жалбоподателят иска глобата да се опрости или поне съществено да се намали поради факта, че основният й размер е установен и изчислен неправилно, както и че при определяне на глобата Комисията е извършила явно нарушение на принципа на пропорционалност.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).


title: Съединени дела C-297/10 и C-298/10: Решение на Съда (втори състав) от 8 септември 2011 г. (преюдициално запитване от Bundesarbeitsgericht, Германия) — Sabine Hennigs (C-297/10)/Eisenbahn-Bundesamt, Land Berlin (C-298/10)/Alexander Mai (Директива 2000/78/ЕО — Член 2, параграф 2 и член 6, параграф 1 — Харта на основните права на Европейския съюз — Членове 21 и 28 — Колективен трудов договор относно възнагражденията на договорно наети служители в публичния сектор на държава членка — Възнаграждение, определено в зависимост от възрастта — Колективен трудов договор, с който се премахва определянето на възнаграждението в зависимост от възрастта — Запазване на придобитите права)

text:
               22.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 311/12

         Решение на Съда (втори състав) от 8 септември 2011 г. (преюдициално запитване от Bundesarbeitsgericht, Германия) — Sabine Hennigs (C-297/10)/Eisenbahn-Bundesamt, Land Berlin (C-298/10)/Alexander Mai
   (Съединени дела C-297/10 и C-298/10) (1)

   (Директива 2000/78/ЕО - Член 2, параграф 2 и член 6, параграф 1 - Харта на основните права на Европейския съюз - Членове 21 и 28 - Колективен трудов договор относно възнагражденията на договорно наети служители в публичния сектор на държава членка - Възнаграждение, определено в зависимост от възрастта - Колективен трудов договор, с който се премахва определянето на възнаграждението в зависимост от възрастта - Запазване на придобитите права)
   2011/C 311/17
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesarbeitsgericht

      Страни в главното производство

      Ищци: Sabine Hennigs (C-297/10), Land Berlin (C-298/10)

      Ответници: Eisenbahn-Bundesamt (C-297/10), Alexander Mai (C-298/10)

      Предмет

   Преюдициално запитване — Bundesarbeitsgericht — Тълкуване на член 21 от Хартата на основните права на Европейския съюз (ОВ C 83 от 30 март 2010 г., стp. 389), въведена в действие с Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (ОВ L 303, стp. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 7) — Възнаграждение на договорно наетите лица в публичния сектор на държава членка — Национална правна уредба, която предвижда различно основно възнаграждение в зависимост от възрастта

      Диспозитив

               1.

               Принципът на недопускане на дискриминация, основана на възраст, който е установен в член 21 от Хартата на основните права на Европейския съюз и конкретизиран с Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите, и по-специално член 2 и член 6, параграф 1 от тази директива трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат предвидена в колективен трудов договор мярка като разглежданата по главното производство, която предвижда, че в рамките на всяка степен стъпката на основното възнаграждение на договорно нает в публичния сектор служител се определя при неговото назначаване в зависимост от възрастта му. В това отношение обстоятелството, че правото на Съюза не допуска посочената мярка и че тя се съдържа в колективен трудов договор, не накърнява правото на преговаряне и на сключване на колективни трудови договори, признато в член 28 от Хартата на основните права на Европейския съюз.

               2.

               Член 2 и член 6, параграф 1 от Директива 2000/78, както и член 28 от Хартата на основните права на Европейския съюз трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат предвидена в колективен трудов договор мярка като разглежданата по главното производство, която заменя система относно възнагражденията, създала дискриминация, основана на възраст, със система относно възнагражденията, основана на обективни критерии, като същевременно за ограничен във времето преходен период се запазват някои от дискриминационните последици на първата от тези системи, за да се гарантира на заварените служители преминаването към новата система без намаляване на доходите им.

      (1)  ОВ C 260, 25.9.2010 г.


title: Дело C-234/12: Решение на Съда (втори състав) от 18 юли 2013 г. (преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio — Italie) — Sky Italia Srl/Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni (Телевизионно излъчване — Директива 2010/13/ЕС — Член 4, параграф 1 и член 23, параграф 1 — Рекламни спотове — Национална правна уредба, предвиждаща максимален процент за времето на излъчване на реклама от операторите на платена телевизия, който е по-нисък от предвидения за операторите на безплатна телевизия — Равно третиране — Свободно предоставяне на услуги)

text:
               7.9.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 260/16

         Решение на Съда (втори състав) от 18 юли 2013 г. (преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio — Italie) — Sky Italia Srl/Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni
   (Дело C-234/12) (1)

   (Телевизионно излъчване - Директива 2010/13/ЕС - Член 4, параграф 1 и член 23, параграф 1 - Рекламни спотове - Национална правна уредба, предвиждаща максимален процент за времето на излъчване на реклама от операторите на платена телевизия, който е по-нисък от предвидения за операторите на безплатна телевизия - Равно третиране - Свободно предоставяне на услуги)
   2013/C 260/26
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Sky Italia Srl

      Ответник: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni

      в присъствието на: Reti Televisive Italiane (RTI) SpA, Maria Iaccarino

      Предмет

   Преюдициално запитване — Tribunale Amministrativo Regionale Per il Lazio — Тълкуване на член 4 от Директива 2010/13/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 10 март 2010 година за координирането на някои разпоредби, установени в закони, подзаконови и административни актове на държавите членки, отнасящи се до предоставянето на аудио-визуални медийни услуги (ОВ L 95, стр. 1 и поправка в ОВ L 263, стр. 15) — Тълкуване на членове 49, 56 и 63 ДФЕС, както и на член 11 от Хартата на основните права на Европейския съюз във връзка с член 10 от ЕКПЧ съгласно тълкуването му от Европейския съд по правата на човека — Максимален процент програмно време, което може да се посвети на реклама — Национална правна уредба, която предвижда за платените телевизионни канали по-нисък максимален процент от предвидения за другите канали.

      Диспозитив

   Член 4, параграф 1 от Директива 2010/13/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 10 март 2010 година за координирането на някои разпоредби, установени в закони, подзаконови и административни актове на държавите членки, отнасящи се до предоставянето на аудио-визуални медийни услуги (Директива за аудио-визуалните медийни услуги), както и принципът на равно третиране и член 56 ДФЕС трябва да бъдат тълкувани в смисъл, че по принцип допускат национално законодателство като разглежданото в главното производство, предвиждащо по-ниски почасови лимити на времето за излъчване на телевизионна реклама за операторите на платена телевизия, отколкото за тези на безплатна телевизия, стига да е спазен принципът на пропорционалност, което запитващата юрисдикция следва да провери.

      (1)  ОВ C 217, 21.7.2012 г.


title: Дело T-215/17: Жалба, подадена на 7 април 2017 г. — Pear Technologies/EUIPO — Apple (PEAR)

text:
               29.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 168/33

         Жалба, подадена на 7 април 2017 г. — Pear Technologies/EUIPO — Apple (PEAR)
   (Дело T-215/17)
   (2017/C 168/44)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Pear Technologies Ltd (Макао, Китай) (представители: J. Coldham, Solicitor и E. Himsworth, QC)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Apple Inc. (Купертино, Калифорния, Съединени щати)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител: жалбоподателят

      Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словния елемент „PEAR“ — заявка за регистрация № 13 115 076

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 18 януари 2017 г. по преписка R 860/2016-5

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение и/или

               —

               да върне преписката за преразглеждане от апелативния състав,

               —

               да осъди EUIPO да заплати разноските във връзка с производствата, включително разноските на жалбоподателя пред апелативния състав,

               —

               да осъди другата страна в производството пред апелативния състав, ако тя встъпи в настоящото производство, да заплати разноските във връзка с производствата, включително разноските на жалбоподателя пред апелативния състав.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 5 от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-456/14: Преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia de Castilla La Mancha (Испания), постъпило на 2 октомври 2014 г.  — Manuel Orrego Arias/Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real

text:
               8.12.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 439/23

         Преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia de Castilla La Mancha (Испания), постъпило на 2 октомври 2014 г. — Manuel Orrego Arias/Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real
   (Дело C-456/14)
   (2014/C 439/31)
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Superior de Justicia de Castilla La Mancha

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Manuel Orrego Arias

      Ответник: Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real

      Преюдициален въпрос

   Тълкуване на член 3.1 a), първо тире от Директива 2001/40/ЕО (1) на Съвета от 28 май 2001 г., и по-конкретно дали изразът „престъпление, което подлежи на наказание лишаване от свобода най-малко за срок от една година“, който се съдържа в тази разпоредба, се отнася до наказанието, което абстрактно е предвидено за съответното престъпление, или напротив, до конкретно наложеното на осъдения наказание лишаване от свобода и следователно дали решението на държава членка да експулсира гражданин на трета страна, осъден на лишаване от свобода за срок от осем месеца, ще бъде или не признато от други държави членки.

      (1)  Директива 2001/40/ЕО на Съвета от 28 май 2001 година относно взаимното признаване на решения за експулсиране на граждани на трети страни
   (ОВ L 149, стр. 34; Специално издание на български език, глава 19, том 3, стр. 124).


title: Дело C-421/16: Преюдициално запитване от Conseil d'État (Франция), постъпило на 28 юли 2016 г. — Ministre des finances et des comptes publics/Marc Lassus

text:
               24.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 392/9

         Преюдициално запитване от Conseil d'État (Франция), постъпило на 28 юли 2016 г. — Ministre des finances et des comptes publics/Marc Lassus
   (Дело C-421/16)
   (2016/C 392/12)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Conseil d'État

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Ministre des finances et des comptes publics

      Ответник: Marc Lassus

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли цитираните по-горе разпоредби на член 8 от Директива 90/434/ЕИО от 23 юли 1990 г. (1) да се тълкуват в смисъл, че в случай на сделка по замяна на ценни книжа в приложното поле на Директивата забраняват механизма за отлагане на облагането, който в дерогация от правилото, че правопораждащият факт за облагане на капиталовата печалба настъпва в годината на възникването ѝ, предвижда по повод сделката за замяна на ценни книжа капиталовата печалба да бъде установена и определена по размер при замяната и да бъде обложена в годината, през която настъпва събитието, което прекратява отлагането на облагането, каквото по-специално може да бъде прехвърлянето на получените при замяната ценни книжа?

               2)

               Ако се приеме, че капиталовата печалба при замяна на ценни книжа е облагаема, може ли данъкът да бъде наложен от държавата, която е имала правомощието да я обложи в момента на сделката за замяна, макар прехвърлянето на получените при тази замяна ценни книжа да е в данъчните правомощия на друга държава членка?

               3)

               Ако на предходните въпроси бъде даден отговор, че Директивата допуска капиталовата печалба вследствие на замяна на ценни книжа да бъде обложена в момента на последващото прехвърляне на получените при замяната ценни книжа, включително когато двете сделки не попадат в данъчните правомощия на една и съща държава членка, може ли държавата членка, в която облагането на капиталовата печалба при замяната е отложено, да обложи при прехвърлянето отложената капиталова печалба при условията на приложимата двустранна данъчна спогодба, без да вземе предвид резултата при прехвърлянето, когато този резултат е капиталова загуба? Този въпрос се поставя както от гледна точка на Директивата от 23 юли 1990 г., така и от гледна точка на свободата на установяване, гарантирана от член 43 от Договора за създаване на Европейската общност, понастоящем член 49 от Договора за функционирането на Европейския съюз, доколкото данъчнозадължено лице, което е местно лице на Франция по време на сделката за замяна и по време на сделката за прехвърляне на ценните книжа, може да се възползва от приспадането на капиталовата загуба при прехвърлянето при условията, припомнени в точка 4 от настоящото решение.

               4)

               Ако на въпрос 3 бъде даден отговор, че капиталовата загуба при прехвърляне на получените при замяната ценни книжа следва да бъде взета предвид, трябва ли държавата членка, в която е възникнала капиталовата печалба при замяната, да приспадне капиталовата загуба при прехвърлянето от капиталовата печалба, или трябва, доколкото прехвърлянето не попада в нейните данъчни правомощия, да се откаже от облагане на капиталовата печалба при замяната?

               5)

               Ако на въпрос 4 бъде даден отговор, че капиталовата загуба при прехвърлянето следва да бъде приспадната от капиталовата печалба при замяната, каква цена на придобиване на прехвърлените ценни книжа следва да се вземе предвид при изчисляване на тази капиталова загуба при прехвърлянето? Трябва ли, по-специално, като единична цена на придобиване на прехвърлените ценни книжа да се приеме общата стойност на ценните книжа на дружеството, получени при замяната, посочена в декларацията за капиталовата печалба, разделена на броя на тези ценни книжа, получени при замяната, или следва да се определи среднопретеглена цена на придобиване, като се вземат предвид и сделките след замяната, като други придобивания или безвъзмездно разпределени ценни книжа на същото дружество?

      (1)  Директива 90/434/ЕИО на Съвета от 23 юли 1990 година относно общата система за данъчно облагане, приложима спрямо сливанията, разделянията, прехвърлянията на активи и замените на акции по отношение на дружества от различни държави членки (ОВ L 225, 1990 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 92).


title: Дело C-152/09: Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgericht Schwerin (Германия) на 4 май 2009 г. — André Grootes/Amt für Landwirtschaft Parchim

text:
               18.7.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 167/4

         Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgericht Schwerin (Германия) на 4 май 2009 г. — André Grootes/Amt für Landwirtschaft Parchim
   (Дело C-152/09)
   2009/C 167/06
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Verwaltungsgericht Schwerin

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: André Grootes

      Ответник: Amt für Landwirtschaft Parchim

      Преюдициални въпроси

               1)

               Може ли да се признае, че е налице случай, пораждащ затруднения по смисъла на член 40, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 по отношение на определения въз основа на площта размер и тогава, когато продължаващото да действа към 15 май 2003 г. агроекологично задължение се изразява само в запазване на използването като (постоянно) пасище, но е свързано без прекъсване във времето (или във всеки случай, „незабавно“) със задължение, на основание на което обработваема земя е превърната в постоянно пасище?

               2)

               Ако отговорът на първия въпрос е утвърдителен:
               Може ли да се признае, че е налице случай, пораждащ затруднения по смисъла на член 40, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 (1) по отношение на определения въз основа на площта размер само тогава, когато с превръщането на обработваема земя в пасище е променено предназначението на тази площ въз основа (и именно поради) участието в агроекологично задължение по смисъла на посочената норма?

               3)

               За да се признае, че е налице случай, пораждащ затруднения по смисъла на член 40, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, необходимо ли е подалият заявлението земеделски производител да бъде и лицето, извършило промяната на предназначението на земята, или друг производител, „присъединил се“ по-късно към задължението, също може с основание да изтъква наличието на случай, пораждащ затруднения?

      (1)  Регламент (ЕО) № 1782/2003 на Съвета от 29 септември 2003 година относно установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски производители и за изменение на Регламенти (ЕИО) № 2019/93, (ЕО) № 1452/2001, (ЕО) № 1453/2001, (ЕО) № 1454/2001, (ЕО) 1868/94, (ЕО) № 1251/1999, (ЕО) № 1254/1999, (ЕО) № 1673/2000, (ЕИО) № 2358/71 и (ЕО) № 2529/2001 (ОВ L 270, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 49, стр. 177).


title: Дело F-41/06 RENV: Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 6 ноември 2012 г. — Marcuccio/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Връщане на делото на Съда на публичната служба след отмяна на решението му — Инвалидност — Пенсиониране поради инвалидност — Състав на комисията по инвалидност — Редовност — Условия)

text:
               9.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/28

         Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 6 ноември 2012 г. — Marcuccio/Комисия
   (Дело F-41/06 RENV) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Връщане на делото на Съда на публичната служба след отмяна на решението му - Инвалидност - Пенсиониране поради инвалидност - Състав на комисията по инвалидност - Редовност - Условия)
   2013/C 38/52
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Триказе, Италия) (представители: G. Cipressa, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: J. Currall и C. Berardis-Kayser, подпомагани от A. Dal Ferro, avocat)

      Предмет

   Връщане на делото след отмяна — Публична служба — От една страна, искане за отмяна на решението на Комисията да пенсионира жалбоподателя поради инвалидност и на редица други актове, свързани с това решение, и от друга страна, искане за обезщетение за вреди

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда г-н Marcuccio да понесе направените от него съдебни разноски и да заплати съдебните разноски, направени от Европейската комисия по дела F-41/06, F-41/06 RENV и T-20/09 P.

      (1)  ОВ C 131, 3.6.2006 г., стр. 54.


title: Дело C-549/07: Преюдициално запитване, отправено от Handelsgericht Wien (Австрия) на 11 декември 2007 г. — Friederike Wallentin-Hermann/Alitalia — Linee Aeree Italiane SpA

text:
               8.3.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 64/18

         Преюдициално запитване, отправено от Handelsgericht Wien (Австрия) на 11 декември 2007 г. — Friederike Wallentin-Hermann/Alitalia — Linee Aeree Italiane SpA
   (Дело C-549/07)
   (2008/C 64/27)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Handelsgericht Wien
   Страни в главното производство

      Ищец: Friederike Wallentin — Hermann

      Ответник: Alitalia — Linee Aeree Italiane SpA.
   Преюдициални въпроси

               1.

               Налице ли са извънредни обстоятелства по смисъла на член 5, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91 (1), с оглед на съображение 14 от преамбюла на регламента, ако технически дефект на самолета, по-конкретно повреда в двигателя, доведе до отмяна на полета, и трябва ли уважителните причини съгласно член 5, параграф 3 от регламента да се тълкуват в съответствие с разпоредбите на член 19 от Конвенцията от Монреал?

               2.

               Ако отговорът на първия въпрос е положителен: налице ли са извънредни обстоятелства по смисъла на член 5, параграф 3 от регламента, когато въздушни превозвачи се позовават на технически дефект като причина за отмяна на полети с честота над средната, само въз основа на тяхната честота?

               3.

               Ако отговорът на първия въпрос е положителен: дали въздушен превозвач е взел всички „необходими мерки“ по смисъла на член 5 от регламента, ако докаже, че са изпълнени минималните законови изисквания относно дейността по поддръжка на самолета, и това е достатъчно ли е той да се освободи от задължението да изплати обезщетение съгласно член 5 във връзка с член 7 от регламента?

               4.

               Ако отговорът на първия въпрос е отрицателен: дали са извънредни обстоятелства по смисъла на член 5, параграф 3 от регламента случаи на непреодолима сила или природни събития, които не се дължат на технически дефект и следователно не са свързани с въздушния превозвач?

      (1)  ОВ L 46, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218.


title: Дела T-29/10 и T-33/10: Решение на Общия съд от 2 март 2012 г. — Нидерландия и ING-Groep/Комисия (Държавни помощи — Финансов сектор — Помощ, предназначена за поправянето на сериозно смущение в икономиката на държава членка — Капиталова вноска с възможност за получателя на помощта да изкупи обратно или да преобразува ценните книжа — Промяна на условията за изплащане в хода на административното производство — Решение, с което помощта се обявява за съвместима с общия пазар — Понятие за държавна помощ — Предимство — Критерий за частния инвеститор — Необходима и пропорционална връзка между размера на помощта и обхвата на мерките, предназначени да осигурят съвместимостта на помощта)

text:
               21.4.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 118/23

         Решение на Общия съд от 2 март 2012 г. — Нидерландия и ING-Groep/Комисия
   (Дела T-29/10 и T-33/10) (1)

   (Държавни помощи - Финансов сектор - Помощ, предназначена за поправянето на сериозно смущение в икономиката на държава членка - Капиталова вноска с възможност за получателя на помощта да изкупи обратно или да преобразува ценните книжа - Промяна на условията за изплащане в хода на административното производство - Решение, с което помощта се обявява за съвместима с общия пазар - Понятие за държавна помощ - Предимство - Критерий за частния инвеститор - Необходима и пропорционална връзка между размера на помощта и обхвата на мерките, предназначени да осигурят съвместимостта на помощта)
   2012/C 118/38
   Език на производството: нидерландски и английски

      Страни

      Жалбоподатели: Кралство Ниделандия (представители: C. Wissels, Y. de Vries и M. de Ree, подпомагани от адв. P. Glazener) (дело T-29/10); и ING Groep NV (Амстердам, Нидерландия) (представители: първоначално адв. O. Brouwer, адв. M. Knapen и адв. J. Blockx, впоследствие O. Brouwer, J. Blockx и M. O’Regan, solicitor) (дело T-33/10)

      Ответник: Европейска комисия (представители: H. van Vliet, L. Flynn и S. Noë)

      Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателя по дело T-33/10: De Nederlandsche Bank NV (Амстердам, Нидерландия) (представители: първоначално адв. B. Nijs и адв. G. van der Klis, впоследствие адв. G. van der Klis, адв. M. Petite и адв. S. Verschuur, и накрая адв. M. Petite и адв. S. Verschuur)

      Предмет

   Искания за частична отмяна на Решение 2010/608/ЕО на Комисията от 18 ноември 2009 година относно държавна помощ C 10/09 (ex N 138/09), приведена в действие от Нидерландия за механизъм за подкрепа (back-up facility) на неликвидните активи на ING и план за нейното преструктуриране (ОВ L 274, 2010 г., стр. 139)

      Диспозитив

               1.

               Съединява дела T-29/10 и T-33/10 за целите на настоящото решение.

               2.

               Отменя член 2, първа алинея от Решение 2010/608/ЕО на Комисията от 18 ноември 2009 година относно държавна помощ C 10/09 (ex N 138/09), приведена в действие от Нидерландия за механизъм за подкрепа (back-up facility) на неликвидните активи на ING и план за нейното преструктуриране, както и член 2, втора алинея от посоченото решение и приложение II към това решение.

               3.

               Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 80, 27.3.2010 г.


title: Дело T-287/14: Жалба, подадена на 2 май 2014 г.  — Schaeffler Technologies/Комисия

text:
               14.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 223/39

         Жалба, подадена на 2 май 2014 г. — Schaeffler Technologies/Комисия
   (Дело T-287/14)
   2014/C 223/42
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Schaeffler Technologies GmbH & Co. KG (Херцогенаурах, Германия) (представители: T. Volz, M. Ringel, B. Wißmann, M. Püstow, C. Oehme и T. Wielsch, Rechtsanwälte)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на Европейската комисия от 18 декември 2013 година за откриване на официална процедура по разследване съгласно член 108, параграф 2 ДФЕС срещу Федерална република Германия във връзка с подкрепа за електроенергия от възобновяеми източници и намалена допълнителна такса по EEG за енергоемките потребители, държавна помощ SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN), доколкото то обхваща намалената допълнителна такса по EEG за енергоемките потребители,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две правни основания.

               1.

               Първо правно основание: не е налице поставяне в по-благоприятно положение по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС

                           —

                           Жалбоподателят твърди, че предвидената в Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien (Закон за приоритета на възобновяемите енергийни източници, наричан по-нататък „EEG“) намалена допълнителна такса по EEG за енергоемките потребители не представлява помощ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС. В това отношение той посочва, че чрез разпоредбата енергоемките потребители не са поставени в по-благоприятно положение. Особеният компенсационен режим бил по-скоро за компенсиране на извънредните разходи, които жалбоподателят и други подобни потребители извършват специално за насърчаване на електроенергията от възобновяеми източници и служи за възстановяване на конкурентоспособността на енергоемките потребители, които първоначално са засегнати значително от допълнителната такса по EEG.

               2.

               Второ правно основание: липса на държавни ресурси по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС

                           —

                           Освен това жалбоподателят твърди, че особеният компенсационен режим не представлява мярка, предоставена от „държавата или чрез ресурси на държавата“. Във връзка с това той изтъква, че допълнителната такса по EEG сама по себе си не е държавен ресурс, следователно и отказът от този ресурс чрез особения компенсационен режим не би могъл да представлява мярка, предоставена чрез ресурси на държавата.

                           —

                           Допълнителната такса по EEG не се събира, управлява, нито се разпределя от държавата или от назначен или създаден от нея публичен или частен субект. Тя по-скоро може да се събира непосредствено от оператора на преносни мрежи за електроенергия въз основа на съответен гражданско-правен иск. Тази такса не влиза в полза на държавния бюджет и следователно особеният компенсационен режим по никакъв начин не намалява пряко или косвено приходите на държавата.

                           —

                           Допълнителната такса по EEG не е предоставена и в полза на държавни органи. Освен това липсва обществен контрол върху средствата по EEG, като например от Bundesamt für Wirtschaft und Ausfuhrkontrolle (Федерална служба по икономика и контрол върху износа, BAFA) или Bundesnetzagentur (Федерална агенция за мрежите).


title: Дело T-98/17: Жалба, подадена на 10 февруари 2017 г. — RT/Парламент

text:
               24.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/21

         Жалба, подадена на 10 февруари 2017 г. — RT/Парламент
   (Дело T-98/17)
   (2017/C 129/34)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: RT (представител: C. Bernard-Glanz, lawyer)

      Ответник: Европейски парламент

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да приеме жалбата за допустима;

               —

               да отмени решението на органа по назначаването от 30 юни 2016 г., с което се отхвърля медицинско свидетелство, както и при необходимост да отмени решението на органа по назначаването от 13 януари 2017 г., с което се отхвърля административната жалба на жалбоподателя, и

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три основания.

               1.

               Като първо основание се изтъква нарушение на член 59 от Правилника за длъжностните лица и на член 2 от вътрешния правилник.

               2.

               Като второ основание се изтъква явна грешка в преценката и нарушение на член 59 от Правилника за длъжностните лица и на член 2 от вътрешния правилник.

               3.

               Като трето основание се изтъква нарушение на член 59 от Правилника за длъжностните лица и на член 2 от вътрешния правилник, недостатъчност на мотивите и нарушение на принципа на правна сигурност.


title: Дело T-671/14: Решение на Общия съд от 12 септември 2017 г. — Bayerische Motoren Werke/Комисия (Държавни помощи — Регионални инвестиционни помощи — Помощ на Германия в полза на голям инвестиционен проект на BMW в Лайпциг, свързан с производството на два модела електрически автомобили (i3 и i8) — Решение, с което помощта се обявява за частично съвместима и частично несъвместима с вътрешния пазар — Член 107, параграф 3, буква в) ДФЕС — Член 108, параграфи 2 и 3 ДФЕС — Стимулиращ ефект на помощта — Необходимост от помощта)

text:
               23.10.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 357/8

         Решение на Общия съд от 12 септември 2017 г. — Bayerische Motoren Werke/Комисия
   (Дело T-671/14) (1)

   ((Държавни помощи - Регионални инвестиционни помощи - Помощ на Германия в полза на голям инвестиционен проект на BMW в Лайпциг, свързан с производството на два модела електрически автомобили (i3 и i8) - Решение, с което помощта се обявява за частично съвместима и частично несъвместима с вътрешния пазар - Член 107, параграф 3, буква в) ДФЕС - Член 108, параграфи 2 и 3 ДФЕС - Стимулиращ ефект на помощта - Необходимост от помощта))
   (2017/C 357/10)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Bayerische Motoren Werke AG (Мюнхен, Германия) (представители: M. Rosenthal, G. Drauz и M. Schütte, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално F. Erlbacher, T. Maxian Rusche и R. Sauer, а впоследствие T. Maxian Rusche и R. Sauer)

      Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателя: Freistaat Sachsen (Германия) (представители: T. Lübbig и K. Gaßner, avocats)

      Предмет

   Искане, основано на член 263 ДФЕС и целящо частичната отмяна на решение C(2014) 4531 окончателен на Комисията от 9 юли 2014 година относно държавна помощ SA. 32009 (2011/C) (ex 2010/N), която Федерална република Германия възнамерява да предостави на BMW за голям инвестиционен проект в Лайпциг

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Bayerische Motoren Werke AG понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия.

               3)

               Freistaat Sachsen понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 439, 8.12.2014 г.


title: Дело C-356/05: Решение на Съда (първи състав) от 19 април 2007 г. (искане за преюдициално заключение, направено от High Court of Ireland — Ирландия) — Elaine Farrell/Alan Whitty, Minister for the Environment, Ireland, Attorney General, Motor Insurers Bureau of Ireland (MIBI) (Задължителна застраховка Гражданска отговорност по отношение на моторните превозни средства — Директиви 72/166/ЕИО, 84/5/ЕИО и 90/232/ЕИО — Вреди, причинени на пътниците в превозно средство — Част от превозно средство, необорудвана за превоз на седящи пътници)

text:
               28.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 96/10

         Решение на Съда (първи състав) от 19 април 2007 г. (искане за преюдициално заключение, направено от High Court of Ireland — Ирландия) — Elaine Farrell/Alan Whitty, Minister for the Environment, Ireland, Attorney General, Motor Insurers Bureau of Ireland (MIBI)
   (Дело C-356/05) (1)

   (Задължителна застраховка „Гражданска отговорност “по отношение на моторните превозни средства - Директиви 72/166/ЕИО, 84/5/ЕИО и 90/232/ЕИО - Вреди, причинени на пътниците в превозно средство - Част от превозно средство, необорудвана за превоз на седящи пътници)
   (2007/C 96/16)
   Език на производството: английски
   Препращаща юрисдикция
   High Court of Ireland
   Страни в главното производство

      Ищец: Elaine Farrell

      Ответници: Alan Whitty, Minister for the Environment, Ирландия, Attorney General, Motor Insurers Bureau of Ireland (MIBI)
   Предмет
   Искане за преюдициално заключение — High Court of Ireland — Тълкуване на член 1 от Трета директива 90/232/ЕИО на Съвета от 14 май 1990 година относно сближаването на законодателствата на държавите-членки, свързани със застраховките гражданска отговорност при използването на моторни превозни средства (МПС) (ОВ L 129, стр. 33; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 240) — Лица, пътуващи в част от превозно средство, която не е нито предназначена за превоз на пътници, нито е оборудвана със седалки за тази цел — Национално законодателство, което не предвижда задължителна застраховка за тези лица в случай на произшествие
   Диспозитив

               1.

               Член 1 от Трета директива 90/232/ЕИО на Съвета от 14 май 1990 година относно сближаването на законодателствата на държавите-членки, свързани със застраховките гражданска отговорност при използването на моторни превозни средства (МПС) следва да се тълкува в смисъл, че той е в противоречие с национална правна уредба, според която задължителната застраховка „Гражданска отговорност “по отношение на моторните превозни средства не покрива отговорността за телесни повреди, причинени на лица, пътуващи в част от моторно превозно средство, която не е нито проектирана, нито оборудвана със седалки за пътници.

               2.

               Член 1 от Трета директива 90/232 отговаря на всички необходими условия за да има непосредствено действие и следователно предоставя на частните лица права, на които те могат да се позовават директно пред националните съдилища. Задача на националния съд е обаче да провери дали позоваване на тази разпоредба може да се извърши по отношение на организация като Motor Insurers Bureau of Ireland (MIBI).

      (1)  ОВ C 315, 10.12.2005 г.


title: Дело T-167/14: Решение на Общия съд от 11 октомври 2016 г. — Søndagsavisen/Комисия (Държавни помощи — Схема за помощ в полза на производството и иновациите в областта на печатните медии — Решение да не се повдигат възражения — Решение за обявяване на схемата за помощ за съвместима с вътрешния пазар — Процесуални права на заинтересованите страни — Липса на сериозни затруднения — Задължение за мотивиране)

text:
               21.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 428/14

         Решение на Общия съд от 11 октомври 2016 г. — Søndagsavisen/Комисия
   (Дело T-167/14) (1)

   ((Държавни помощи - Схема за помощ в полза на производството и иновациите в областта на печатните медии - Решение да не се повдигат възражения - Решение за обявяване на схемата за помощ за съвместима с вътрешния пазар - Процесуални права на заинтересованите страни - Липса на сериозни затруднения - Задължение за мотивиране))
   (2016/C 428/14)
   Език на производството: датски

      Страни

      Жалбоподател: Søndagsavisen A/S (Søborg, Дания) (представители: първоначално M. Honoré и C. Fornø, впоследствие M. Honoré, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: L. Grønfeldt и B. Stromsky)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Кралство Дания (представители: C. Thorning, подпомаган от R. Holdgaard, avocat)

      Предмет

   Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение C (2013) 7870 окончателен на Комисията от 20 ноември 2013 г. относно държавна помощ SA.36366 (2013/N), нотифицирана от Кралство Дания в полза на производството и иновациите в областта на печатните медии.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Søndagsavisen A/S да понесе освен собствените си съдебни разноски, и тези на Европейската комисия.

               3)

               Кралство Дания следва да понесе собствените си съдебни разноскиs.

      (1)  ОВ C 223, 14.7.2014 г.


title: Дело C-438/07: Иск, предявен на 19 септември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Швеция

text:
               24.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 283/21

         Иск, предявен на 19 септември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Швеция
   (Дело C-438/07)
   (2007/C 283/38)
   Език на производството: шведски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: L. Parpala, M. Patakia, и S. Pardo Quintillán)

      Ответник: Кралство Швеция
   Искания на ищеца

               —

               да се установи, че ответникът е нарушил член 5, параграфи 2, 3 и 5 от Директива 91/271/EИО на Съвета от 21 май 1991 г. за пречистването на градските отпадъчни води (1), изменена с Директива 98/15/ЕО на Комисията от 27 февруари 1998 г. (2) Нарушението сe състои във факта, че Кралство Швеция не е приело до 31 декември 1998 г. необходимите мерки за това всички зауствания от пречиствателни станции на градски отпадъчни води на агломерации с еквивалент на жителите над 10 000, изхвърляни направо в чувствителни зони или в техни водосборни басейни, да отговарят на изискванията, предвидени в приложение I към Директива 91/271/ЕИО на Съвета, и

               —

               да се осъди Кралство Швеция да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   През 1994 г. Швеция класифицира като чувствителни зони всички свои води. През 1998 г. и 2000 г. Швеция потвърждава тази класификация пред Комисията на Европейските общности (Комисията) и сочи, че използва еутрофизацията като критерий и че засегнатите водни обекти определят вида на необходимото третично пречистване.
   Шведските власти считат, че елиминиране на азота не е необходимо за заустванията в Балтийско море от агломерации с еквивалент на жителите (ЕЖ) над 10 000 в зоната, разположена северно от община Norrtälje. Следователно, елиминиране на азота се извършва само в крайбрежните зони между община Norrtälje и норвежката граница. Те също така считат, че изхвърлянето на азот от градски зони с ЕЖ над 10 000 в центъра на Южна Швеция не допринася за еутрофизацията на крайбрежните води, тъй като съществува достатъчно естествено задържане на азот при протичането на водите през водосборния басейн от източника на замърсяване до морето.
   Комисията счита, че има научни доказателства, че фосфорът и азотът са основните причини за еутрофизация на Балтийско море. Изхвърлянето на фосфор и азот в крайбрежните води е разпространено в други части на Балтийско море и изхвърлянето във вътрешни води, разположени във водосборния басейн на Балтийско море, допринася за тази еутрофизация.
   Поради това в посочените пречиствателни станции трябва да бъде въведено общо елиминиране на азот от отпадъчните води, произхождащи от агломерации с еквивалент на жителите (ЕЖ) над 10 000, които се изливат направо в чувствителни зони или в техни водосборни басейни.
   Фактът, че не са приети такива мерки, представлява нарушение на Директива 91/271/ЕИО, изменена с Директива 98/15/ЕО на Комисията, по-специално член 5, параграфи 2, 3 и 5 (Директива 91/271).

      (1)  ОВ L 135, 1991 г., стр. 40.

      (2)  ОВ L 67, 7.3.1998 г., стр. 29.


title: Дело T-104/16: Решение на Общия съд от 9 март 2017 г. — Puma/EUIPO (FOREVER FASTER) (Марка на Европейския съюз — Международна регистрация, посочваща Европейския съюз — Словна марка „FOREVER FASTER“ — Марка, състояща се от рекламно послание — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Равно третиране — Принцип на добрата администрация)

text:
               24.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/19

         Решение на Общия съд от 9 март 2017 г. — Puma/EUIPO (FOREVER FASTER)
   (Дело T-104/16) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Международна регистрация, посочваща Европейския съюз - Словна марка „FOREVER FASTER“ - Марка, състояща се от рекламно послание - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Равно третиране - Принцип на добрата администрация))
   (2017/C 129/31)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Puma SE (Херцогенаурах, Германия) (представител: M. Schunke, avocat)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: H. O’Neill и K. Sidat Humphreys)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 7 януари 2016 г. (преписка R 770/2015-1) относно посочващата Европейския съюз международна регистрация „FOREVER FASTER“

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Puma SE да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 165, 10.5.2016 г.


title: Дело C-189/06 P: Определение на Съда от 20 април 2007 г. — TEA-CEGOS, SA Services techniques globaux (STG) SA/GHK Consulting Ltd, Комисия на Европейските общности (Обжалване — Обществени поръчки за услуги — Покана за представяне на оферти по множествен рамков договор за набиране на експерти за краткосрочен период със задание предоставяне на техническо съдействие в полза на страни-нечленки — Отхвърляне на офертата на ищците — Явно необоснована жалба)

text:
               28.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 96/23

         Определение на Съда от 20 април 2007 г. — TEA-CEGOS, SA Services techniques globaux (STG) SA/GHK Consulting Ltd, Комисия на Европейските общности
   (Дело C-189/06 P) (1)

   (Обжалване - Обществени поръчки за услуги - Покана за представяне на оферти по множествен рамков договор за набиране на експерти за краткосрочен период със задание предоставяне на техническо съдействие в полза на страни-нечленки - Отхвърляне на офертата на ищците - Явно необоснована жалба)
   (2007/C 96/40)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: TEA-CEGOS, SA Services techniques globaux (STG) SA (представители: G. Vandersanden и L. Levi, avocats)

      Други страни в производството: GHK Consulting Ltd, Комисия на Европейските общности (представители: M. Wilderspin и G. Boudot, agents)
   Предмет
   Обжалване на решение на Първоинстанционния съд (втори състав) от 14 февруари 2006 година TEA-CEGOS и други/Комисия (съединени дела Т-376/05 и Т-383/05), с което се отхвърля иска за отмяна, от една страна, на решенията на Комисията от 12 октомври 2005 година, отхвърлящи предложените от ищците оферти в рамките на процедурата по възлагане на обществени поръчки с референтно обозначение „ЕuropeAid/119860/C/SV/multi-Lot7“, и от друга страна, всяко друго решение, взето от Комисията в рамките на същата процедура по възлагане на обществени поръчки след решенията от 12 октомври 2005 година
   Диспозитив

               1)

               Жалбата се отхвърля.

               2)

               TEA-CEGOS SA и Services techniques globaux (STG) SA се осъждат да заплатят разноските.

      (1)  ОВ C 165, 15.7.2006 г.


title: Дело F-35/07: Иск, предявен на 16 април 2007 г. — Klug/Европейска агенция за лекарствени средства

text:
               23.6.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 140/45

         Иск, предявен на 16 април 2007 г. — Klug/Европейска агенция за лекарствени средства
   (Дело F-35/07)
   (2007/C 140/72)
   Език на производството: немски
   Страни

      Ищца: Bettina Klug (Лондон, Обединено кралство) [представител: адвокат W. G. Grupp]

      Ответник: Европейска агенция за лекарствени средства
   Искания на ищеца

               —

               да се осъди ответникът да продължи трудовия договор на ищцата от 2002 г.,

               —

               да се осъди ответникът да заплати на ищцата неимуществени вреди в размер на 200 000 EUR,

               —

               да се осъди ответникът да отмени оценката на ищцата за периода от 31 декември 2004 г. до 31 декември 2006 г. и да я състави отново, като вземе предвид съображенията на Съда.

         Правни основания и основни доводи
   Искът се основава на член 12 а Дял II от Правилника за длъжностните лица (психически тормоз). Тя [ищцата] се позовава на неправилно упражнено право на преценка при атестирането й, нарушение на процедурните правила на Агенцията за изготвяне на оценката и на последвалото от това обстоятелство, че трудовият й договор неправомерно не бил продължен.
   В подкрепа на иска си ищцата посочва, че поради психически тормоз и липсата на обективност при атестирането на нейната работа, дадената й оценка била много лоша и поради това не бил продължен нейният трудов договор, сключен за срок от 5 години.


title: Дело C-318/15: Решение на Съда (четвърти състав) от 6 октомври 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte — Италия) — Tecnoedi Costruzioni Srl/Comune di Fossano (Преюдициално запитване — Обществени поръчки за строителство — Директива 2004/18/ЕО — Член 7, буква в) — Прагови стойности на обществените поръчки — Недостигнат праг — Оферти с необичайно ниски цени — Автоматично изключване — Възможност на възлагащия орган — Задължения на възлагащия орган, произтичащи от свободата на установяване, от свободното предоставяне на услуги и от общия принцип на недопускане на дискриминация — Поръчки, които могат да са от сигурен трансграничен интерес)

text:
               28.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 441/3

      Решение на Съда (четвърти състав) от 6 октомври 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte — Италия) — Tecnoedi Costruzioni Srl/Comune di Fossano
      (Дело C-318/15) (1)

      ((Преюдициално запитване - Обществени поръчки за строителство - Директива 2004/18/ЕО - Член 7, буква в) - Прагови стойности на обществените поръчки - Недостигнат праг - Оферти с необичайно ниски цени - Автоматично изключване - Възможност на възлагащия орган - Задължения на възлагащия орган, произтичащи от свободата на установяване, от свободното предоставяне на услуги и от общия принцип на недопускане на дискриминация - Поръчки, които могат да са от сигурен трансграничен интерес))
      (2016/C 441/03)
      Език на производството: италиански

         Запитваща юрисдикция

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Tecnoedi Costruzioni Srl

         Ответник: Comune di Fossano

         Диспозитив

      Преюдициалното запитване, отправено от Tribunale amministrativo regionale per il Piemonte (Регионален административен съд, Пиемонт, Италия) с акт от 29 април 2015 г., е недопустимо.

         (1)  ОВ C 311, 21.9.2015 г.


title: Дело C-433/16: Решение на Съда (втори състав) от 13 юли 2017 г. (преюдициално запитване от Corte suprema di cassazione — Италия) — Bayerische Motoren Werke AG/Acacia Srl (Преюдициално запитване — Съдебна компетентност по граждански и търговски дела — Регламент (ЕО) № 44/2001 — Интелектуална собственост — Промишлен дизайн на Общността — Регламент (ЕО) № 6/2002 — Членове 81 и 82 — Иск за констатиране на липса на нарушение — Компетентност на съдилищата, произнасящи се по промишлените дизайни на Общността, на държавата членка по местоживеене на ответника)

text:
               4.9.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 293/11

         Решение на Съда (втори състав) от 13 юли 2017 г. (преюдициално запитване от Corte suprema di cassazione — Италия) — Bayerische Motoren Werke AG/Acacia Srl
   (Дело C-433/16) (1)

   ((Преюдициално запитване - Съдебна компетентност по граждански и търговски дела - Регламент (ЕО) № 44/2001 - Интелектуална собственост - Промишлен дизайн на Общността - Регламент (ЕО) № 6/2002 - Членове 81 и 82 - Иск за констатиране на липса на нарушение - Компетентност на съдилищата, произнасящи се по промишлените дизайни на Общността, на държавата членка по местоживеене на ответника))
   (2017/C 293/15)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Corte suprema di cassazione

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Bayerische Motoren Werke AG

      Ответник: Acacia Srl

      Диспозитив

               1)

               Член 24 от Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела трябва да се тълкува в смисъл, че възражение, изведено от липсата на компетентност на сезирания съд, повдигнато с първото защитно действие при условията на евентуалност спрямо други процесуални възражения, повдигнати със същото действие, не би могло да се счита за приемане на компетентността на сезирания съд и следователно не води до пророгация на компетентност по силата на този член.

               2)

               Член 82 от Регламент (ЕО) № 6/2002 на Съвета от 12 декември 2001 година относно промишления дизайн на Общността трябва да се тълкува в смисъл, че когато ответникът има местоживеене в държава — членка на Европейския съюз, исковете за констатиране на липса на нарушение, посочени в член 81, буква б) от този регламент, трябва се предявят пред съдилищата на тази държава членка, произнасящи се по промишлените дизайни, освен ако няма пророгация на компетентността по смисъла на член 23 или член 24 от Регламент № 44/2001 и без да се засягат случаите на висящ процес и на свързани искове, посочени в тези регламенти.

               3)

               Прогласеното в член 5, точка 3 от Регламент № 44/2001 правило за компетентност не се прилага към исковете за констатиране на липса на нарушение по член 81, буква б) от Регламент № 6/2002.

               4)

               Прогласеното в член 5, точка 3 от Регламент № 44/2001 правило за компетентност не се прилага към исканията за констатиране на злоупотреба с господстващо положение и на нелоялна конкуренция, които са свързани с иск за констатиране на липса на нарушение на промишлен дизайн на Общността, доколкото уважаването на тези искания предполага да се уважи този иск за констатиране на липса на нарушение.

      (1)  ОВ C 410, 7.11.2016. г.


title: Дело C-623/15 P: Решение на Съда (осми състав) от 18 януари 2017 г. — Toshiba Corp./Европейска комисия (Обжалване — Картели — Световен пазар на катодни тръби за телевизионни екрани и компютърни монитори — Споразумения и съгласувани практики в областта на цени, подялба на пазари и клиенти, и на ограничаване на производство — Понятие за стопанска единица, образувана от две дружества — Понятие за решаващо влияние — Съвместен контрол от две дружества майки — Изопачаване на доказателства)

text:
               6.3.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 70/7

         Решение на Съда (осми състав) от 18 януари 2017 г. — Toshiba Corp./Европейска комисия
   (Дело C-623/15 P) (1)

   ((Обжалване - Картели - Световен пазар на катодни тръби за телевизионни екрани и компютърни монитори - Споразумения и съгласувани практики в областта на цени, подялба на пазари и клиенти, и на ограничаване на производство - Понятие за стопанска единица, образувана от две дружества - Понятие за решаващо влияние - Съвместен контрол от две дружества майки - Изопачаване на доказателства))
   (2017/C 070/10)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Toshiba Corp. (представители: J. F. MacLennan, Solicitor, A. Schulz, Rechtsanwalt, J. Jourdan, avocat, A. Kadri, Solicitor)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: A. Biolan и V. Bottka)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Toshiba Corp. да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 27, 25.1.2016 г.


title: Дело C-396/07: Преюдициално запитване, отправено от Korkein oikeus на 27 август 2007 г. — Mirja Juuri/Fazer Amica Oy

text:
               10.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/30

         Преюдициално запитване, отправено от Korkein oikeus на 27 август 2007 г. — Mirja Juuri/Fazer Amica Oy
   (Дело C-396/07)
   (2007/C 269/53)
   Език на производството: фински
   Препращаща юрисдикция
   Korkein oikeus.
   Страни в главното производство

      Ищец: Mirja Juuri

      Ответник: Fazer Amica Oy
   Преюдициални въпроси

               1)

               Следва ли член 4, параграф 2 от Директива 2001/23/EО (1) на Съвета да се тълкува в смисъл, че когато самият работникът е прекратил неговия трудовия договор вследствие на значително влошаване на условията на труд поради преместване на предприятието, дадена държава-членка трябва да гарантира на работника, в своя правен ред, право на парично обезщетение от страна на работодателя по същия начин, както когато работодателят неправомерно прекратява трудовия договор, като се има предвид обстоятелството, че работодателят не е спазил по смисъла на член 3, параграф 3 от Директивата, колективния трудов договор, който обвързва прехвърлителя и гарантира на работника по-добри условия на труд до изтичане на срока на този договор, и че влошаването на условията на труд е последица от изтичане на срока?

               2)

               Следва ли обхватът на отговорността на работодателя, предвидена в директивата, да се смята за сходен с описания в точка 1, т.е. че отговорността на работодателя трябва да бъде реализирана например чрез изплащане на заплати и други предимства през срока на предизвестие, който работодателят е длъжен да спази?

      (1)  Директива 2001/23/ЕО на Съвета от 12 март 2001 година относно сближаването на законодателствата на държавите-членки във връзка с гарантирането на правата на работниците и служителите при прехвърляне на предприятия, стопански дейности или части от предприятия или стопански дейности, OВ L 82, 22.5.2001 г., стp. 16.


title: Дело T-725/15: Жалба, подадена на 11 декември 2015 г. — Chemtura Netherlands/ЕОБХ

text:
               22.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 68/33

         Жалба, подадена на 11 декември 2015 г. — Chemtura Netherlands/ЕОБХ
   (Дело T-725/15)
   (2016/C 068/43)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Chemtura Netherlands (Амстердам, Нидерландия) (представители: C. Mereu и K. Van Maldegem, lawyers)

      Ответник: Европейски орган за безопасност на храните (ЕОБХ)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да приеме, че жалбата му е допустима и основателна,

               —

               да отмени Решение на Европейския орган за безопасност на храните (по-нататък наричан „ЕОБХ“) от 10 декември 2015 г. относно публикуването на някои части от заключението на ЕОБХ от партньорската проверка за преглед на одобрението на активното вещество diflubenzuron относно метаболита PCA, по отношение на които жалбоподателят иска запазване на поверителност на основание на Регламент (ЕО) № 1107/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 21 октомври 2009 година относно пускането на пазара на продукти за растителна защита и за отмяна на директиви 79/117/ЕИО и 91/414/ЕИО на Съвета (ОВ L 2009 г., стр. 1),

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания.

               1.

               Първото основание е изведено от нарушение на Регламент № 1107/2009 и на основното право на защита на търговската тайна.

                           —

                           Жалбоподателят се пита коя е правната основа за извода на ответника, че е длъжен да публикува заключението си. Дори ако публикуването на заключението на ЕОБХ на основание на член 21 от Регламент № 1107/2009 е законосъобразно, като е публикувал поверителна информация, ответникът е нарушил член 63 от Регламент № 1107/2009.

               2.

               Второто основание е изведено от явна грешка в преценката.

                           —

                           Жалбоподателят твърди, че ответникът основава решението си на неправилно разбиране на фактите и свързаните с тях научни познания, което довело до явна грешка в преценката на искането му за поверителност.

               3.

               Третото основание е изведено от нарушение на основни принципи на правото на ЕС: правото на защита и принципа на добра администрация.

                           —

                           На жалбоподателя не била дадена възможност да изложи становището си по документите, на които се основава заключението на ЕОБХ.

               4.

               Четвъртото основание е изведено от допуснато от ЕОБХ нарушение на собствените му задължения.

                           —

                           Преценката на ответника не се основавала на налични научни данни, въпреки че той е длъжен да представи работа с най-високо научно качество.

               5.

               Петото основание е изведено от нарушение на оправданите правни очаквания.

                           —

                           В момента се водели разисквания между жалбоподателя и Комисията и в писмо от Комисията се посочвало, че на жалбоподателя ще бъде дадена възможност да изложи становището си относно заключението на ЕОБХ, като част от процедурата за проверка на Комисията. Становището на жалбоподателя трябвало да се вземе предвид преди публикуването на заключението на ЕОБХ.