title: Дело T-19/19: Иск, предявен на/Жалба, подадена на 11 януари 2019 г. — Fastweb/Комисия

text:
               4.3.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 82/61

      Иск, предявен на/Жалба, подадена на 11 януари 2019 г. — Fastweb/Комисия
      (Дело T-19/19)
      (2019/C 82/74)
      Език на производството: италиански

         Страни

         Жалбоподател: Fastweb SpA (Милано, Италия) (представители: M. Merola, L. Armati, A. Guarino и E. Cerchi, адвокати)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания на ищеца/жалбоподателя

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да отмени решение от 31 август 2018 г., с което Европейската комисия е разрешила концентрацията по Дело M.9041 — HUTCHISON/WIND TRE, по смисъла на член 6, параграф1, буква б) и член 6, параграф 2 от Регламент № 139/2004 на Съвета от 20 януари 2004 г. относно контрола върху концентрациите между предприятия,

                  —

                  да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага девет основания.

                  1.

                  Първото основание е изведено от нарушение на членове 2 и 8 от Регламента: явна грешка в преценката и пропуски в разследването за това, че е приела навлизането на нов Оператор на мобилна мрежа (ОММ) за достатъчно само по себе си за разрешаване на хоризонталните ефекти от концентрацията, без да разгледа факторите, които са довели до успеха на H3G

                              —

                              В това отношение се изтъква наличие на явна грешка в преценката и пропуски в разследването на Комисията за това, че приела, че навлизането на нов ОММ за достатъчно само по себе си за разрешаване на хоризонталните ефекти от концентрацията, без да разгледа факторите, които са довели до успеха при навлизането на H3G. Още по дело M.7758 Комисията, по-специално не положила усилия да провери дали новият ОММ разполага (както на пазара на дребно, така и на пазара на едро) на оперативни капацитети, икономически условия и стимули, които най-малкото да са равностойни на тези, с които се ползва H3G, който в първите години осъществява дейност на пазар в пълна експанзия. Освен това, Комисията трябвало да вземе предвид въздействието, предизвикано върху конкурентната динамика, от асиметрията в цената за терминиране, с която се ползва H3G и която го облагодетелства значително по отношение на други ОММ.

                  2.

                  Второто основание е изведено от нарушение на членове 2 и 8 от Регламента и явна грешка при преценката на Пакета на ОММ.

                              —

                              В това отношение се изтъква явна грешка при преценката на пакета с ангажименти. По-специално, сравнението с предвидения радиочестотен обхват на H3G преди сливането само по себе си поставя сериозни съмнения относно достатъчността на предвидения радиочестотен спектър. Освен това Комисията се е базирала на бъдещи несигурни събития като участието на новия ОММ в бъдещи обществени поръчки, без всъщност да отчита високите разходи, свързани с предстоящото подновяване и refarming на прехвърлените радиочестоти. Комисията приема прехвърлянето на неподходящ брой обекти, като се базира на несигурни споразумения с Tower Companies. На последно място, преходното споразумение, сключено с нотифициращите страни, чиято структура е базирана на капацитета, води до съществено намаление на стимула за инвестиции.

                  3.

                  Третото основание е изведено от нарушение на членове 2 и 8 от Регламента и явна грешка при преценката и липса на разследване, доколкото анализът на концентрацията и на ангажиментите се основава на погрешната предпоставка, че цената е единственият важен конкурентен фактор на съответния пазар, като пренебрегва качеството и конвергенцията.

                              —

                              Жалбоподателят изтъква липсата на разследване, доколкото анализът на концентрацията и на ангажиментите се основава на погрешната предпоставка, че цената е единственият важен конкурентен фактор на съответния пазар. Комисията пренебрегнала факта, че качеството и покритието на мрежата имат съпоставимо значение и не е трябвало да се ограничи със статичен анализ на много малка извадка потребители, спадащи към категорията на слабо харчещите. Тя също така е пренебрегнала перспективното значение на конвергенцията, която е решаваща за навлизащия нов оператор, който се нуждае от допълнителни лостове в сравнение с утвърден оператор (какъвто е бил H3G). Изборът на купувач, който е в състояние да отговори на интегрираното търсене, би гарантирал по-добра ефикасност и устойчивост на ангажиментите във времето.

                  4.

                  Четвъртото основание е изведено от нарушение на членове 2 и 8 от Регламента и липса на разследване, доколкото не е взет предвид фактът, че концентрацията е имала антиконкурентен предмет.

                              —

                              В това отношение се изтъква, че Комисията, от една страна, е признала, че т.нар. „market repair“ представлява за страните основанието на концентрацията, а от друга страна — не е направила никакъв анализ във връзка с антиконкурентното съгласуване, преследвано от страните чрез концентрацията. Следователно новото решение е опорочено съществено от посочената липса на разследване.

                  5.

                  Петото основание е изведено от нарушение на членове 2 и 8 от Регламента и явна грешка при преценката на способността на ангажиментите да отговорят на притесненията от координирани ефекти върху пазара на дребно и липса на разследване, включително по отношение на съвместимостта на договорите за роуминг/национална MOCN с член 101 ДФЕС.

                              —

                              Жалбоподателят се оплаква от неправилна преценка на способността на ангажиментите да отговорят на притесненията от координирани ефекти върху пазара на дребно. За да може да действа наистина агресивно и да „разчупи“ равновесието на тайните споразумения, новият оператор действително трябва да може да действа независимо от другите ОММ. Въпреки това избраната формула за предоставяне на ресурси (споразумения за роуминг и национална основна мрежа на повече от един оператор (MOCN) създава тясна зависимост между новия ОММ и JV за продължителен период от време, както показват резултатите от последните обществени поръчки за възлагане на честоти в Италия, и в по-общ смисъл, търговските политики на всички ОММ. Освен това решението е опорочено поради липсата на разследване относно съвместимостта на договорите за роуминг/национална MOCN с член 101 ДФЕС.

                  6.

                  Шестото основание е изведено от нарушение на членове 2 и 8 от Регламента и явна грешка при преценката на способността на ангажиментите да отговорят на конкурентните безпокойства на пазара за достъп на едро и генериране на повиквания в мобилни мрежи.

                              —

                              В това отношение жалбоподателят изтъква, че Комисията е допуснала грешка при възстановката на съпоставителния сценарий и като е приела, че Iliad ще има стимул да предлага такива услуги въпреки липсата на мерки в този смисъл и опита на този оператор във Франция. Обратно, ангажиментите стимулират новия ОММ да действа агресивно и да придобие именно и единствено клиентелата на оператора на виртуална мобилна мрежа (ОВММ).

                  7.

                  Седмото основание е изведено от нарушение на членове 2 и 8 от Регламента, грешка в преценката и нарушение на принципа на добра администрация.

                              —

                              В това отношение се изтъква нарушение на член 8, параграф 2 от Регламента (грешка в преценката) и нарушение на принципа на добра администрация (липса на разследване) за това, че е приела Iliad за подходящ купувач, без да отчете рисковете за ефикасността на присъщите ангажименти за навлизането на един оператор с неговите характеристики и не е предвидила адекватни гаранции в ангажиментите, по-специално що се отнася до качество/покритие на мрежата.

                  8.

                  Осмото основание е изведено от явна грешка в преценката и липса на разследване, тъй като Комисията не направила никаква преценка на основанието на новата концентрация.

                              —

                              В това отношение се изтъква, че самата Комисия, още в решението от 2016 г. е посочила „market repair“ като основание на операцията, без обаче да анализира последиците му. В новото решение Комисията за пореден път не е взела предвид това съществено обстоятелство и не е направила никаква преценка на целите на новата операция, включително в контекста на осъществяването на основанието на първоначалната операция. Освен това, Комисията, в противоречие със собствената си административна и съдебна практика, не оценила ефектите, пряко произтичащи от премахването на конкурентната връзка върху пазара, който може да се свърже с властта за вземане на съвместни решения на VEON.

                  9.

                  Деветото основание е изведено от явна грешка в преценката, допусната от Комисията, тъй като не е сметнала за необходимо, предвид променените пазарни условия, да се адаптират ангажиментите.

                              —

                              В това отношение се изтъква, че Комисията всъщност приела, че на съответния пазар не е настъпило съществено развитие в сравнение с момента, когато е приела решението от 2016 г. по дело M.7758, без обаче да изложи достатъчно мотиви за това.


title: Дело T-20/19: Жалба, подадена на 11 януари 2019 г. — Pablosky/EUIPO — docPrice (mediFLEX easystep)

text:
               4.3.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 82/64

      Жалба, подадена на 11 януари 2019 г. — Pablosky/EUIPO — docPrice (mediFLEX easystep)
      (Дело T-20/19)
      (2019/C 82/75)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Pablosky, SL (Мадрид, Испания) (представител: A. Tarí Lázaro, lawyer)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: docPrice GmbH (Кобленц, Германия)

         Данни за производството пред EUIPO

         Притежател на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

         Спорна марка: заявка за словна марка на Европейския съюз „mediFLEX easystep“ — заявка за регистрация № 15 730 872

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 8 ноември 2018 г. по преписка R 77/2018-4

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение;

                  —

                  да отхвърли заявката за регистрация на марка на ЕС № 15 730 872 изцяло що се отнася до стоките от класове 10 и 25;

                  —

                  да се произнесе по разноските в полза на жалбоподателя.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-21/19: Жалба, подадена на 11 януари 2019 г. — Pablosky/EUIPO — docPrice (mediFLEX easystep)

text:
               4.3.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 82/64

      Жалба, подадена на 11 януари 2019 г. — Pablosky/EUIPO — docPrice (mediFLEX easystep)
      (Дело T-21/19)
      (2019/C 82/76)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Pablosky, SL (Мадрид, Испания) (представител: A. Tarí Lázaro, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: docPrice GmbH (Кобленц, Германия)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

         Спорна марка: заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „mediFLEX easystep“ — Заявка за регистрация № 15 730 898

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 8 ноември 2018 г. по преписка R 76/2018-4

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да откаже регистрацията по заявка № 15 730 898 в нейната цялост по отношение на стоки от класове 10 и 25,

                  —

                  да постанови решение относно съдебните разноски в полза на жалбоподателя.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-22/19: Иск, предявен на на 11 януари 2019 г. — Noguer Enríquez и др./Комисия

text:
                  4.3.2019

                  BG

                  Официален вестник на Европейския съюз

                  C 82/65

         Иск, предявен на на 11 януари 2019 г. — Noguer Enríquez и др./Комисия
         (Дело T-22/19)
         (2019/C 82/77)
         Език на производството: испански

            Страни

            Ищци: Roser Noguer Enríquez (Andorra la Vella, Андора),  TB (*1), Successors D’Higini Cierco García, SA (Andorra la Vella), Cierco Martínez 2 2003, SL (Andorra la Vella) (представители: J. Álvarez González и S. San Felipe Menéndez, адвокати)

            Ответник: Европейска комисия

            Искания на ищците

         Ищците искат от Общия съд:

                     —

                     Да приеме за подаден иска за търсене на извъндоговорна отговорност на Европейския съюз за вреди, причинени от Европейската комисия при упражняването на нейните функции съгласно предвиденото в член 268 ДФЕС и член 340, параграф 2 ДФЕС и след приключване на предвиденото за тази цел производство, да постанови решение, в което да обяви извъндоговорната отговорност на Европейския съюз за небрежното и безотговорно поведение на Европейската комисия и да обезщети ищците със сумата от 50 220 800 EUR съгласно изчисленията и оценката, съдържаща се в експертния доклад, приложен към исковата молба, или при условията на евентуалност, в размера, който произтича от експертната оценка на експерта, назначен от Общия съд, увеличен със съответните законови лихви, както и да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

            Основания и основни доводи

         В подкрепа на иска си ищците излагат пет основания.

                     1.

                     Неспазване на паричното споразумение, сключено между Европейския съюз и Княжество Андора, и неправилно транспониране, което Комисията е разрешила, от Княжество Андора на Директива 2014/59/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 15 май 2014 година за създаване на рамка за възстановяване и преструктуриране на кредитни институции и инвестиционни посредници и за изменение на Директива 82/891/ЕИО на Съвета и директиви 2001/24/ЕО, 2002/47/ЕО, 2004/25/ЕО, 2005/56/ЕО, 2007/36/ЕО, 2011/35/ЕС, 2012/30/ЕС и 2013/36/ЕС и на регламенти (ЕС) № 1093/2010 и (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета (1). По-конкретно Комисията:

                                 —

                                 не е изпълнила задължението си да провери „частичното“, преждевременно, заинтересовано и непълно транспониране на Директива 2014/59/ЕС, извършено от Княжество Андора, което съзнателно е пропуснало да включи правата и гаранциите на акционерите и вложителите, които правната уредба на Съюза налага с цел уравновесяване, необходимо в процедурите за намеса от този тип и освен това е включило допълнителни дискриминационни мерки спрямо други акционери; и

                                 —

                                 не е изпълнила задължението си да изтъкне пред Съвместния комитет и евентуално пред Съда на Европейския съюз неизпълнението на Споразумението от страна на Княжество Андора поради незаконното транспониране на Директива 2014/59/ЕС, което е довело до лишаването на ищците от собствеността на техните акции, при това без ни най-малко обосноваване с обществения интерес, в разрез с основни принципи като принципа на пропорционалността и също без да предвиди каквото и да е обезщетяване или компенсиране при предвидените в закона условия. Всичко това представлява съществено нарушение на висши принципи на система и/или правова държава и на основни права. Също Комисията не е изтъкнала (и до днес) неизпълнението от страна на Княжество Андора за целите на приключването на Споразумението.

                     2.

                     Нарушение на основните права и гаранции на ищците, прогласени както в Хартата на основните права на Европейския съюз, така и в Конвенцията за защита правата на човека и основните свободи, наред с останалите: право на собственост, право на добра администрация, право на ефективна съдебна защита, принцип на оправданите правни очаквания и принцип на правна сигурност.

                                 —

                                 В тази връзка ищците твърдят, че неизпълнението на задълженията от страна на Европейската комисия е позволило, след преструктурирането на институцията Частна банка на Андора, всички акционери, сред които ищците, притежаващи 75,52 % от акциите на предприятието, да бъдат лишени от своя капитал, без да получат някаква компенсация и без да могат да се противопоставят на това.

                                 —

                                 Ищците твърдят също, че бездействието на основния гарант на Споразумението е довело до това, че законодателството на Андора не им признава правото да получат след преструктурирането на BPA (Частна банка на Андора), сумата, която са щели да получат след провеждане на обикновено производство по несъстоятелност, право, което е изрично и задължително в правната уредба на Съюза в областта на възстановяване и преструктуриране на кредитни институции и инвестиционни посредници, което Княжество Андора е трябвало да транспонира по силата на Споразумението.

                                 —

                                 Накрая, в правния ред на Андора също не било включено правото на акционерите на преценка на положението, в което са изпаднали вследствие на преструктурирането на финансова институция и компенсациите, които в този случай им се дължат, нито правото им да се противопоставят и да се защитят спрямо последиците от преструктурирането на институцията.

                     3.

                     Неизпълнение от страна на Европейската комисия на нейното най-основно правомощие да следи за спазването и прилагането на европейското право и договорите на Европейския съюз, в съответствие с член 17 от ДЕС, като е позволила трети държави да ги нарушат явно, което очевидно води до нарушение на правната сигурност, на доверието в общностните институции и на оправданите правни очаквания, които имат гражданите в тези институции.

                     4.

                     Наличието на поведение на Европейския съюз, което предполага достатъчно съществено нарушение на правни норми, които предоставят права и/или защитават частноправните субекти, което не може да се обоснове със свободата на преценка, която тези норми предоставят, нито с тяхната сложност или неточност. Тази небрежност на Комисията е довела до конкретна, реална, сигурна и материална вреда на ищците, при наличието на ясна причинно-следствена връзка между тази вреда и действията на Комисията.

                     5.

                     При условията на евентуалност, отговорността на Европейската комисия поради небрежността, която е допуснала при преговорите и подписването на паричното споразумение с Княжество Андора, което не предвижда механизми за защита и/или за обжалване в полза на засегнатите частни лица.

            (*1)  Информацията е заличена или заменена в съответствие с правната рамка относно личните данни и/или поверителността.

            (1)  ОВ L 173, 2014 г., стр. 190.


title: Дело T-28/19: Жалба, подадена на 15 януари 2019 г. — Karlovarské minerální vody/EUIPO — Aguas de San Martín de Veri (VERITEA)

text:
               4.3.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 82/67

      Жалба, подадена на 15 януари 2019 г. — Karlovarské minerální vody/EUIPO — Aguas de San Martín de Veri (VERITEA)
      (Дело T-28/19)
      (2019/C 82/78)
      Език на жалбата: чешки

         Страни

         Жалбоподател: Karlovarské minerální vody a.s. (Карлови Вари, Чешка република) (представител: J. Mrázek, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Aguas de San Martín de Veri, SA (Бисуари, Испания)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител на спорната марка: жалбоподателят в производството пред Общия съд

         Спорна марка: марка на Европейския съюз „VERITEA“ — заявка за регистрация № 15 592 876.

         Производство пред EUIPO: производство по възражение.

         Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 8 ноември 2018 г. по преписка R 499/2018-5.

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да отхвърли възражението на възразяващия,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-30/19: Жалба, подадена на 15 януари 2019 г. — CRIA и CCCMC/Комисия

text:
               4.3.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 82/67

      Жалба, подадена на 15 януари 2019 г. — CRIA и CCCMC/Комисия
      (Дело T-30/19)
      (2019/C 82/79)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: China Rubber Industry Association (CRIA) (Пекин, Китай) и China Chamber of Commerce of Metals, Minerals & Chemicals Importers & Exporters (CCCMC) (Пекин) (представители: R. Antonini, E. Monard и B. Maniatis, lawyers)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания на жалбоподателя

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2018/1579 от 18 октомври 2018 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито и за окончателно събиране на временното мито върху вноса на определени пневматични гуми, нови или регенерирани, от каучук, от видовете, използвани за автобуси или камиони, с индекс на натоварване, по-голям от 121, с произход от Китайската народна република, и за отмяна на Регламент за изпълнение (ЕС) 2018/163, доколкото се отнася до жалбоподателите и съответните им членове и

                  —

                  да осъди Комисията да плати съдебните разноски в настоящото производство.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага шест основания.

                  1.

                  Първото основание е, че осъществявайки анализ на вредите въз основа на „среднопретеглени“ данни за включените в извадката дружества, оспорваният регламент нарушава член 3, параграфи 1, 2, 5 и 8 и член 17 от Регламент (ЕС) 2016/1036 на Европейския парламент и на Съвета (наричан по-нататък „Основният регламент“) (1). Дори да се приеме, че претеглянето е допустимо, начинът, по който е осъществено, води до нарушение на член 3, параграфи 2, 3 и 5 и на член 9, параграф 4 от Основния регламент.

                  2.

                  Второто основание, е че включването на регенерирани гуми не дава основание на Комисията логично да продължи разследването си в нарушение на членове 3, параграфи 1, 2, 5 и 6 и на член 4, параграф 1 от Основния регламент. Анализът на вредата и на причинноследствената връзка, при който не е взето предвид сегментирането между нови и регенерирани гуми, не се основава на достоверни доказателства и не съставлява обективно изследване, в нарушение на член 3, параграфи 2, 5 и 6 от Основния регламент.

                  3.

                  В рамките на третото основание се посочва, че преценката на ценовите ефекти (подбиване на цените и продажбата на занижени цени) и определянето на равнището на отстраняване на вредата нарушават член 3, параграф 2, член 3, параграф 3 и член 9, параграф 4 от Основния регламент, тъй като не е отчетен значително по-високият разход на километър на нова гума в сравнение със регенерирана и тъй като те се основават на формирани експортни цени.

                  4.

                  Четвъртото основание е, че несъгласуваността, необосноваността и липсата на достоверни и/или обективни доказателства в подкрепа на анализа на причинно-следствената връзка нарушава член 3, параграфи 2 и 6 от Основния регламент. Освен това в оспорвания регламент не са разгледани надлежно други известни фактори, за да се гарантира, че вредата, причинена от тези други фактори, не е приписана на дъмпинговия внос, в противоречие с член 3, параграфи 2 и 7 от Основния регламент.

                  5.

                  Петото основание е, че Комисията е нарушила правото на жалбоподателите на защита, както и член 6, параграф 7, член 19, параграф 1, член 19, параграф 2, член 19, параграф 3, член 20, параграф 2, член 20, параграф 4 от Основния регламент, тъй като не е оповестила на жалбоподателите и не им е предоставила достъп до релевантната информация относно определянето на вредата и дъмпинга.

                  6.

                  Шестото основание е, че корекциите за целите на косвеното данъчно облагане нарушават член 2, параграф 10, буква б) и член 2, параграф 7, буква а) от Основния регламент.

         (1)  Регламент (ЕС) 2016/1036 на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2016 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейския съюз (ОВ L 176, 30.6.2016 г., ст. 21).


title: Дело T-37/19: Жалба, подадена на 21 януари 2019 г. — Cimpress Schweiz/EUIPO — Impress Media (CIMPRESS)

text:
               4.3.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 82/69

      Жалба, подадена на 21 януари 2019 г. — Cimpress Schweiz/EUIPO — Impress Media (CIMPRESS)
      (Дело T-37/19)
      (2019/C 82/80)
      Език на жалбата: немски

         Страни

         Жалбоподател: Cimpress Schweiz GmbH (Винтертур, Швейцария) (представители: C. Eckhartt, P. Böhner и A. von Mühlendahl, Rechtsanwälte)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Impress Media GmbH (Мьонхенгладбах, Германия)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител на спорната марка: жалбоподателят

         Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз „CIMPRESS“ — марка на Европейския съюз № 13 147 624

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 30 октомври 2018 г. по съединени преписки R 1716/2017-2 и R 1786/2017-2

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  по жалбата, подадена от жалбоподателя, да отмени решението на отдела по споровете на ответника от 13 юни 2017 г. в производство № B 2 493 933 и да отхвърли възражението на Impress Media GmbH срещу регистрацията на марка „CIMPRESS“ № 13 147 624,

                  —

                  да осъди EUIPO и Impress Media GmbH, в случай че това дружество встъпи в производството, да заплатят разноските по това производство, включително направените от жалбоподателя разноски в производството пред апелативния състав.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-42/19: Жалба, подадена на 23 януари 2019 г. — Volkswagen/EUIPO (CROSS)

text:
               4.3.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 82/69

      Жалба, подадена на 23 януари 2019 г. — Volkswagen/EUIPO (CROSS)
      (Дело T-42/19)
      (2019/C 82/81)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Volkswagen AG (Волсбург, Германия) (представители: F. Thiering и L. Steidle, Rechtsanwälte)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Данни за производството пред EUIPO

         Спорна марка: заявка за регистрация на словна марка на Европейския съюз „CROSS“ — заявка за регистрация № 16 366 528

         Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 14 ноември 2018 г. по преписка R 2500/2017-1

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение, доколкото с него се отхвърля жалбата му, и да допусне до регистрация марка на Европейския съюз със заявка № 163 66 528 за всички стоки и услуги,

                  —

                  при условията на евентуалност, да се отмени обжалваното решение, доколкото с него се отхвърля жалбата на жалбоподателя, и да върне преписката на първи апелативен състав на EUIPO,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

         Изложени основания

                  —

                  Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета,

                  —

                  Нарушение на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета,

                  —

                  Нарушение на принципа на равно третиране и на задължението за мотивиране.


title: Дело C-600/17: Определение на Съда (втори състав) от 17 януари 2019 г. (преюдициално запитване от Giudice di pace di Roma — Италия) — Pina Cipollone/Ministero della Giustizia (Преюдициално запитване — Член 53, параграф 2 от Процедурния правилник на Съда — Социална политика — Срочна заетост — Мирови съдии — Явна недопустимост)

text:
               25.3.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 112/7

      Определение на Съда (втори състав) от 17 януари 2019 г. (преюдициално запитване от Giudice di pace di Roma — Италия) — Pina Cipollone/Ministero della Giustizia
      (Дело C-600/17) (1)

      ((Преюдициално запитване - Член 53, параграф 2 от Процедурния правилник на Съда - Социална политика - Срочна заетост - Мирови съдии - Явна недопустимост))
      (2019/C 112/09)
      Език на производството: италиански

         Запитваща юрисдикция

      Giudice di pace di Roma

         Страни в главното производство

         Заявител: Pina Cipollone

         Ответник: Ministero della Giustizia

         в присъствието на: Unione Nazionale Giudici di Pace (Unagipa)

         Диспозитив

      Преюдициалното запитване, отправено от Giudice di pace di Roma (мирови съдия, Рим, Италия) с акт от 25 август 2017 г., е явно недопустимо.

         (1)  ОВ C 437, 18.12.2017 г.


title: Дело T-45/19: Жалба, подадена на 24 януари 2019 г. — Acron и др./Комисия

text:
               1.4.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 122/20

      Жалба, подадена на 24 януари 2019 г. — Acron и др./Комисия
      (Дело T-45/19)
      (2019/C 122/23)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподатели: Acron OAO (Велики Новгород, Русия), Dorogobuzh OAO (Дорогобуж, Русия) и Acron Switzerland AG (Баар, Швейцария) (представители: T. De Meese, J. Stuyck и A. Nys, адвокати)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателите искат от Общия съд:

                  —

                  да отмени Решение за изпълнение (ЕС) 2018/1703 на Комисията от 12 ноември 2018 г. (1) и

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат три основания.

                  1.

                  Първо основание: ответникът не изпълнил международните си задължения, което представлявало нарушение на Договора, и не изложил достатъчно мотиви, констатирайки че Руската федерация не изпълнява задълженията си в Световната търговска организация.
                  Жалбоподателите твърдят, че ответникът не е взел предвид присъединяването на Руската федерация към Световната търговска организация като релевантен фактор за промяната при изчисляването на дъмпинговия марж на жалбоподателите. Ответникът бил длъжен да вземе предвид ангажиментите, поети от Руската федерация по отношение на цената на газа, при разследването в рамките на междинния преглед на митата, приложими за вноса на амониев нитрат. Ответникът действал в нарушение на член VI от Общото споразумение за митата и търговията и член II от Антидъмпинговото споразумение на Световната търговска организация, тъй като твърдял, че Руската федерация не спазва собствения си протокол за присъединяване. В резултат на това той не изпълнил международните си задължения, което представлявало нарушение на Договора.

                  2.

                  Второ основание: ответникът допуснал явна грешка в преценката и не изложил достатъчно мотиви като по този начин нарушил правото на защита на жалбоподателите, приемайки че изтъкнатата от жалбоподателите промяна на обстоятелствата не е трайна.

                              —

                              Жалбоподателите посочват, че в рамките на второто основание има две отделни причини за отмяна на обжалваното решение. И двете били свързани с погрешното заключение, че промяната на обстоятелствата не е трайна.

                              —

                              При всички положения, ответникът не изпълнил задължението си за мотивиране по член 296 ДФЕС, тъй като не изложил ясни и недвусмислени мотиви в обжалваното решение.

                  3.

                  Трето основание: ответникът нарушил член 19, параграф 2 и член 20, параграф 2 от Регламент (ЕС) 2016/1036 на Европейския парламент и на Съвета (2), както и правото на защита на жалбоподателите, и създал правна несигурност, тъй като не представил изчислението си на дъмпинга.

                              —

                              Ответникът не съобщил окончателното изчисление на дъмпинговия марж на жалбоподателите, въпреки че то послужило за основа за заключенията относно продължаването и съществуването на дъмпинг, трайността на промяната на обстоятелствата и прекратяването на частичния междинен преглед. Ако ответникът бе съобщил изчислението, то щяло да позволи на жалбоподателите да защитят правата си по-ефективно, що се отнася до изчисляването на дъмпинга и заключенията за дъмпинга като цяло, включително довода относно използваната методология за изчисляване в първоначалното разследване, а това можело да има значителни последици за правното им положение.

                              —

                              Според жалбоподателите ответникът е нарушил член 19, параграф 2 и член 20, параграф 2 от Регламент 2016/1036, правото на защита на жалбоподателите и принципа на правна сигурност, тъй като не представил на жалбоподателите разбираемо обобщение на доказателствата, събрани в хода на разследването, или съображенията, въз основа на които възнамерявал да промени антидъмпинговия марж на жалбоподателите. Те твърдят, че ответникът е нарушил правото им на защита и принципа на правна сигурност, тъй като е отказал да им предостави изчислението си на дъмпинговия марж.

         (1)  Решение за изпълнение (ЕС) 2018/1703 на Комисията от 12 ноември 2018 година за прекратяване на частичния междинен преглед по отношение на вноса на амониев нитрат с произход от Русия (ОВ L 285, 13.11.2018 г., стр. 97).

         (2)  Регламент (ЕС) 2016/1036 на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2016 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейския съюз (ОВ L 176, 30.6.2016 г., стр. 21).


title: Дело T-600/16: Определение на Общия съд от 17 април 2019 г. — Bandilla и др./ЕИБ

text:
               17.6.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 206/96

      Определение на Общия съд от 17 април 2019 г. — Bandilla и др./ЕИБ
      (Дело T-600/16) (1)

      (2019/C 206/85)
      Език на производството: френски
      Председателят на девети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 296, 16.8.2016 г. (делото първоначално е заведено пред Съда на публичната служба на Европейския съюз с номер F-30/16, а на 1 септември 2016 г. е прехвърлено в Общия съд на Европейския съюз).


title: Дело C-318/18: Определение на председателя на Съда от 3 април 2019 г. (преюдициално запитване, отправено от Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel — Белгия) — Oracle Belgium BVBA/Belgische Staat

text:
               1.7.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 220/28

      Определение на председателя на Съда от 3 април 2019 г. (преюдициално запитване, отправено от Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel — Белгия) — Oracle Belgium BVBA/Belgische Staat
      (Дело C-318/18) (1)

      (2019/C 220/35)
      Език на производството: нидерландски
      Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 294, 20.8.2018 г.


title: Дело C-776/18: Определение на председателя на Съда от 29 март 2019 г. (преюдициално запитване, отправено от Amtsgericht Erding — Германия) — U.B., T.V./Eurowings GmbH

text:
               1.7.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 220/29

      Определение на председателя на Съда от 29 март 2019 г. (преюдициално запитване, отправено от Amtsgericht Erding — Германия) — U.B., T.V./Eurowings GmbH
      (Дело C-776/18) (1)

      (2019/C 220/36)
      Език на производството: немски
      Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 82, 4.3.2019 г.


title: Дело C-7/19: Определение на председателя на Съда от 28 февруари 2019 г. (преюдициално запитване, отправено от Amtsgericht Köln — Германия) — QG/Germanwings GmbH

text:
               1.7.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 220/29

      Определение на председателя на Съда от 28 февруари 2019 г. (преюдициално запитване, отправено от Amtsgericht Köln — Германия) — QG/Germanwings GmbH
      (Дело C-7/19) (1)

      (2019/C 220/37)
      Език на производството: немски
      Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 122, 1.4.2019 г.


title: Дело T-571/16: Решение на Общия съд от 8 май 2019 г. — PT/ЕИБ (Публична служба — Персонал на ЕИБ — Атестиране — Доклад за кариерно развитие — Атестиране за 2014 г. — Досъдебно производство — Допустимост — Право на изслушване — Принципа на презумпцията за невиновност — Отговорност — Неимуществени вреди)

text:
               1.7.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 220/33

      Решение на Общия съд от 8 май 2019 г. — PT/ЕИБ
      (Дело T-571/16) (1)

      (Публична служба - Персонал на ЕИБ - Атестиране - Доклад за кариерно развитие - Атестиране за 2014 г. - Досъдебно производство - Допустимост - Право на изслушване - Принципа на презумпцията за невиновност - Отговорност - Неимуществени вреди)
      (2019/C 220/42)
      Език на производството: шведски

         Страни

         Жалбоподател: PT (представител: E. Nordh, адвокат)

         Ответник: Европейска инвестиционна банка (представители: първоначално G. Nuvoli, E. Raimond, T. Gilliams и G. Faedo, впоследствие G. Faedo и M. Loizou, подпомагани от M. Johansson и B. Wägenbaur, адвокати, и J. Currall, barrister)

         Предмет

      От една страна, жалба на основание член 270 ДФЕС и член 50 от Статута на Съда на Европейския съюз за отмяна на решението на ЕИБ за окончателно приемане на атестационния доклад на жалбоподателя за 2014 г., на атестационния доклад на жалбоподателя за 2014 г., на решенията на ЕИБ за 2105 г. той да не бъде повишен, да не му се предоставя индивидуална премия и да не се увеличава възнаграждението му с 1,20 %, и от друга страна, искане за обезщетяване на вредите, които жалбоподателят твърди, че е претърпял

         Диспозитив

                  1)

                     Отменя атестационния доклад на PT за 2014 г.

                  2)

                     Осъжда Европейската инвестиционна банка (ЕИБ) да плати на PT сумата от 2 000 EUR за претърпените неимуществени вреди, заедно с лихва за забава, считано от датата на постановяване на настоящото решение в размер на установения от Европейската централна банка (ЕЦБ) лихвен процент за основните операции за рефинансиране, увеличен с 3,5 пункта.

                  3)

                     Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

                  4)

                     Осъжда ЕИБ да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 111, 29.3.2016 г. (дело, първоначално регистрирано пред Съда на публичната служба на Европейския съюз под номер F-145/15 и прехвърлено на Общия съд на Европейския съюз на 1 септември 2016 г.).


title: Дело T-749/16: Решение на Общия съд от 8 май 2019 г. — Stemcor London и Samac Steel Supplies/Комисия (Дъмпинг — Внос на някои студеновалцувани плоски продукти от стомана с произход от Китай и Русия — Окончателно антидъмпингово мито — Регистрационен режим на вноса — Прилагане на окончателното антидъмпингово мито с обратна сила — Регламент за изпълнение (ЕС) 2016/1329 — Знание на вносителя за дъмпинга и вредата — Допълнително съществено нарастване на вноса, което е вероятно съществено да намали изравнителния ефект на окончателното антидъмпингово мито — Член 10, параграф 4, букви в) и г) от Регламент (ЕС) 2016/1036)

text:
               1.7.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 220/34

      Решение на Общия съд от 8 май 2019 г. — Stemcor London и Samac Steel Supplies/Комисия
      (Дело T-749/16) (1)

      (Дъмпинг - Внос на някои студеновалцувани плоски продукти от стомана с произход от Китай и Русия - Окончателно антидъмпингово мито - Регистрационен режим на вноса - Прилагане на окончателното антидъмпингово мито с обратна сила - Регламент за изпълнение (ЕС) 2016/1329 - Знание на вносителя за дъмпинга и вредата - Допълнително съществено нарастване на вноса, което е вероятно съществено да намали изравнителния ефект на окончателното антидъмпингово мито - Член 10, параграф 4, букви в) и г) от Регламент (ЕС) 2016/1036)
      (2019/C 220/43)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподатели: Stemcor London Ltd (Лондон, Обединено кралство) и Samac Steel Supplies Ltd (Лондон, Обединено кралство) (представители: F. Di Gianni и C. Van Hemelrijck, адвокати)

         Ответник: Европейска комисия (представители: J.-F. Brakeland, N. Kuplewatzky, T. Maxian Rusche и E. Schmidt)

         Встъпила страна в подкрепа на ответника: Eurofer, Association Européenne de l’Acier, ASBL (Люксембург, Люксембург) (представители: O. Prost, A. Coelho Dias и S. Seeuws, адвокати)

         Предмет

      Искане на основание на член 263 ДФЕС за частична отмяна на Регламент за изпълнение (ЕС) 2016/1329 на Комисията от 29 юли 2016 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху регистрирания внос на някои студеновалцувани плоски продукти от стомана с произход от Китайската народна република и Руската федерация (ОВ L 210, 2016 г., стр. 27)

         Диспозитив

                  1)

                     Отхвърля жалбата.

                  2)

                     Stemcor London Ltd и Samac Steel Supplies Ltd понасят, наред с направените от тях съдебни разноски, и тези на Европейската комисия и на Eurofer, Association européenne de l’acier, ASBL.

         (1)  ОВ C 6, 9.1.2017 г.


title: Дело T-170/17: Решение на Общия съд от 8 май 2019 г. — RW/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Член 42 в от Правилника — Принудителен отпуск в интерес на службата — Автоматично пенсиониране — Правен интерес — Допустимост — Приложно поле на закона — Езиково, контекстуално и телеологично тълкуване)

text:
               1.7.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 220/35

      Решение на Общия съд от 8 май 2019 г. — RW/Комисия
      (Дело T-170/17) (1)

      (Публична служба - Длъжностни лица - Член 42 в от Правилника - Принудителен отпуск в интерес на службата - Автоматично пенсиониране - Правен интерес - Допустимост - Приложно поле на закона - Езиково, контекстуално и телеологично тълкуване)
      (2019/C 220/44)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: RW (представители: S. Orlandi и T. Martin, avocats)

         Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално G. Berscheid и A.-C. Simon, впоследствие G. Berscheid и B. Mongin)

         Предмет

      Жалба на основание член 270 ДФЕС за отмяна на решението на Комисията от 2 март 2017 г., с което жалбоподателят е задължен да ползва отпуск в интерес на службата на основание член 42 в от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз и същевременно е автоматично пенсиониран

         Диспозитив

                  1)

                     Отменя решението на Европейската комисия от 2 март 2017г., с което RW е задължен да ползва отпуск в интерес на службата и същевременно е автоматично пенсиониран.

                  2)

                     Комисията понася направените от нея разноски, както и тези, направени от RW, включително разноските по обезпечителното производство.

         (1)  ОВ C 161, 22.5.2017 г.


title: Дело T-747/17: Решение на Общия съд от 30 април 2019 г. — UPF/Комисия (Държавни помощи — Схема за освобождаване от облагане с корпоративен данък, приведена в действие от Франция в полза на нейните пристанища — Решение, с което схемата за помощ се обявява за несъвместима с вътрешния пазар — Съществуващи помощи — Понятие за стопанска дейност — Задължение за мотивиране — Нарушения на конкуренцията и засягане на търговията между държавите членки — Принцип на добра администрация)

text:
               1.7.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 220/36

      Решение на Общия съд от 30 април 2019 г. — UPF/Комисия
      (Дело T-747/17) (1)

      (Държавни помощи - Схема за освобождаване от облагане с корпоративен данък, приведена в действие от Франция в полза на нейните пристанища - Решение, с което схемата за помощ се обявява за несъвместима с вътрешния пазар - Съществуващи помощи - Понятие за стопанска дейност - Задължение за мотивиране - Нарушения на конкуренцията и засягане на търговията между държавите членки - Принцип на добра администрация)
      (2019/C 220/45)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Union des Ports de France — UPF (Париж, Франция) (представители: C. Vannini и E. Moraïtou, avocats)

         Ответник: Европейска комисия (представители: B. Stromsky и S. Noë)

         Предмет

      Искане по член 263 ДФЕС за отмяна на Решение (ЕС) 2017/2116 на Комисията от 27 юли 2017 година относно схема за помощ SA.38398 (2016/C, ex 2015/E), приведена в действие от Франция — Данъчно облагане на пристанищата във Франция (ОВ L 332, 2017 г., стр. 24)

         Диспозитив

                  1)

                     Отхвърля жалбата.

                  2)

                     Осъжда Union des ports de France — UPF да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 32, 29.1.2018 г.


title: Дело T-754/17: Решение на Общия съд от 30 април 2019 г. — Chambre de commerce et d’industrie métropolitaine Bretagne-Ouest (port de Brest)/Комисия (Държавни помощи — Схема за освобождаване от облагане с корпоративен данък, приведена в действие от Франция в полза на нейните пристанища — Решение, с което схемата за помощ се обявява за несъвместима с вътрешния пазар — Съществуващи помощи — Понятие за стопанска дейност — Услуги от общ интерес — Принцип на добра администрация — Задължение за мотивиране — Грешка в преценката)

text:
               1.7.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 220/36

      Решение на Общия съд от 30 април 2019 г. — Chambre de commerce et d’industrie métropolitaine Bretagne-Ouest (port de Brest)/Комисия
      (Дело T-754/17) (1)

      (Държавни помощи - Схема за освобождаване от облагане с корпоративен данък, приведена в действие от Франция в полза на нейните пристанища - Решение, с което схемата за помощ се обявява за несъвместима с вътрешния пазар - Съществуващи помощи - Понятие за стопанска дейност - Услуги от общ интерес - Принцип на добра администрация - Задължение за мотивиране - Грешка в преценката)
      (2019/C 220/46)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Chambre de commerce et d’industrie métropolitaine Bretagne-Ouest (port de Brest) (Брест, Франция) (представители: J. Vanden Eynde и E. Wauters, avocats)

         Ответник: Европейска комисия (представители: B. Stromsky и S. Noë)

         Предмет

      Искане по член 263 ДФЕС за отмяна на Решение (ЕС) 2017/2116 на Комисията от 27 юли 2017 година относно схема за помощ SA.38398 (2016/C, ex 2015/E), приведена в действие от Франция — Данъчно облагане на пристанищата във Франция (ОВ L 332, 2017 г., стр. 24)

         Диспозитив

                  1)

                     Отхвърля жалбата.

                  2)

                     Осъжда Chambre de commerce et d’industrie métropolitaine Bretagne-Ouest (port de Brest) да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 42, 5.2.2018 г.


title: Дело T-55/18: Решение на Общия съд от 8 май 2019 г. — Team Beverage/EUIPO (LIEBLINGSWEIN) (Марка на Европейския съюз — Заявка за регистрация на фигуративна марка на Европейския съюз „LIEBLINGSWEIN“ — Абсолютни основания за отказ — Описателен характер — Липса на отличителен характер — Подвеждащ характер — Член 7, параграф 1, букви б), в) и ж) от Регламент (ЕС) 2017/1001)

text:
               1.7.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 220/37

      Решение на Общия съд от 8 май 2019 г. — Team Beverage/EUIPO (LIEBLINGSWEIN)
      (Дело T-55/18) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Заявка за регистрация на фигуративна марка на Европейския съюз „LIEBLINGSWEIN“ - Абсолютни основания за отказ - Описателен характер - Липса на отличителен характер - Подвеждащ характер - Член 7, параграф 1, букви б), в) и ж) от Регламент (ЕС) 2017/1001)
      (2019/C 220/47)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Team Beverage AG (Вилдесхаузен, Германия) (представители: O. Spieker, A. Schönfleisch и M. Alber, адвокати)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: D. Walicka)

         Предмет

      Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 6 ноември 2017 г. (преписка R 291/2017-1) относно заявка за регистрация на фигуративния знак „LIEBLINGSWEIN“ като марка на Европейския съюз

         Диспозитив

                  1)

                     Отхвърля жалбата.

                  2)

                     Осъжда Team Beverage AG да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 104, 19.3.2018 г.


title: Дело T-56/18: Решение на Общия съд от 8 май 2019 г. — Team Beverage/EUIPO (WEIN FÜR PROFIS) (Марка на Европейския съюз — Заявка за регистрация на фигуративна марка на Европейския съюз „WEIN FÜR PROFIS“ — Абсолютни основания за отказ — Описателен характер — Липса на отличителен характер — Подвеждащ характер — Член 7, параграф 1, букви б), в) и ж) от Регламент (ЕС) 2017/1001)

text:
               1.7.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 220/38

      Решение на Общия съд от 8 май 2019 г. — Team Beverage/EUIPO (WEIN FÜR PROFIS)
      (Дело T-56/18) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Заявка за регистрация на фигуративна марка на Европейския съюз „WEIN FÜR PROFIS“ - Абсолютни основания за отказ - Описателен характер - Липса на отличителен характер - Подвеждащ характер - Член 7, параграф 1, букви б), в) и ж) от Регламент (ЕС) 2017/1001)
      (2019/C 220/48)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Team Beverage AG (Вилдесхаузен, Германия) (представители: O. Spieker, A. Schönfleisch и M. Alber, адвокати)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: D. Walicka)

         Предмет

      Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 6 ноември 2017 г. (преписка R 501/2017-1) относно заявка за регистрация на фигуративния знак „WEIN FÜR PROFIS“ като марка на Европейския съюз

         Диспозитив

                  1)

                     Отхвърля жалбата.

                  2)

                     Осъжда Team Beverage AG да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 104, 19.3.2018 г.


title: Дело T-57/18: Решение на Общия съд от 8 май 2019 г. — Team Beverage/EUIPO (WEIN FÜR PROFIS) (Марка на Европейския съюз — Заявка за регистрация на фигуративна марка на Европейския съюз „WEIN FÜR PROFIS“ — Абсолютни основания за отказ — Описателен характер — Липса на отличителен характер — Подвеждащ характер — Член 7, параграф 1, букви б), в) и ж) от Регламент (ЕС) 2017/1001)

text:
               1.7.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 220/38

      Решение на Общия съд от 8 май 2019 г. — Team Beverage/EUIPO (WEIN FÜR PROFIS)
      (Дело T-57/18) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Заявка за регистрация на фигуративна марка на Европейския съюз „WEIN FÜR PROFIS“ - Абсолютни основания за отказ - Описателен характер - Липса на отличителен характер - Подвеждащ характер - Член 7, параграф 1, букви б), в) и ж) от Регламент (ЕС) 2017/1001)
      (2019/C 220/49)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Team Beverage AG (Вилдесхаузен, Германия) (представители: O. Spieker, A. Schönfleisch и M. Alber, адвокати)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: D. Walicka)

         Предмет

      Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 6 ноември 2017 г. (преписка R 502/2017-1) относно заявка за регистрация на фигуративния знак „WEIN FÜR PROFIS“ като марка на Европейския съюз

         Диспозитив

                  1)

                     Отхвърля жалбата.

                  2)

                     Осъжда Team Beverage AG да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 104, 19.3.2018 г.


title: Дело T-271/19: Жалба, подадена на 25 април 2019 г. — Proodeftiki/Комисия

text:
               1.7.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 220/39

      Жалба, подадена на 25 април 2019 г. — Proodeftiki/Комисия
      (Дело T-271/19)
      (2019/C 220/50)
      Език на производството: гръцки

         Страни

         Жалбоподател: Proodeftiki ATE (Атина, Гърция) (представител: M. Panagopoulou, avvocato)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени Решение C(2018) 6717 окончателен на Европейската комисия от 19 октомври 2018 г., с название „State aid S.A. 50233 (2018/N) — Greece State aid for the construction of Lamia-Xiniada section of the E65 Motorway“;

                  —

                  да осъди Комисията да заплати всички съдебни разноски, понесени от жалбоподателя.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква осем основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: порок в мотивите във връзка с направената от Европейската комисия в раздел 3.3.1.1. от обжалваното решение оценка относно изпълнението на критерия за приноса на въпросната помощ към осъществяването на целите от общ интерес.

                  2.

                  Второ основание: порок в мотивите и явна грешка в преценката на правото и на фактите по делото, що се отнася до направената от Европейската комисия в раздел 3.3.1.2. от обжалваното решение оценка във връзка с констатацията, че е изпълнен критерият за създаване на стимул в полза на концесионера.

                  3.

                  Трето основание: явна грешка в преценката на правото и на фактите по делото, що се отнася до направената от Европейската комисия в раздел 3.3.1.3. и в раздел 3.3.1.4. от обжалваното решение оценка във връзка с констатацията, че е изпълнен критерият на принципа за необходимост и на принципа за пропорционалност.

                  4.

                  Четвърто основание: порок в мотивите, що се отнася до направената от Комисията в раздел 3.3.1.3. (точки 60—64) от обжалваното решение оценка.

                  5.

                  Пето основание: порок в мотивите и явна грешка в преценката на правото и на фактите по делото, що се отнася до направената от Европейската комисия в раздел 3.3.1.3 (точки 66—69) от обжалваното решение оценка.

                  6.

                  Шесто основание: порок в мотивите, що се отнася до направената от Европейската комисия в раздел 3.3.1.3. (точки 70—73) от обжалваното решение оценка.

                  7.

                  Седмо основание: порок в мотивите и явна грешка в преценката, що се отнася до направената от Европейската комисия в раздел 3.3.1.3. (точки 75—80) от обжалваното решение оценка във връзка с констатацията, че е изпълнен критерият за пропорционалност на въпросната помощ.

                  8.

                  Осмо основание: порок в мотивите и явна грешка в преценката, що се отнася до направената от Европейската комисия в раздел 3.3.1.5. от обжалваното решение оценка във връзка с липсата на последици за вътреобщностната търговия.


title: Дело T-273/19: Жалба, подадена на 24 април 2019 г. — Target Ventures Group/EUIPO — Target Partners (TARGET VENTURES)

text:
               1.7.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 220/40

      Жалба, подадена на 24 април 2019 г. — Target Ventures Group/EUIPO — Target Partners (TARGET VENTURES)
      (Дело T-273/19)
      (2019/C 220/51)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Target Ventures Group Ltd (Роуд Таун, Британски Вирджински острови) (представители: T. Dolde, P. Homann, lawyers)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Target Partners GmbH (Мюнхен, Германия)

         Данни за производството пред EUIPO

         Притежател на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

         Спорна марка: Словна марка на Европейския съюз „TARGET VENTURES“— заявка за регистрация № 13 685 565

         Производство пред EUIPO: производство по отмяна

         Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 4 февруари 2019 г. по преписка R 1684/2017-2

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски, включително разноските, възникнали в хода на производствата пред отдела по отмяна и пред втори апелативен състав на EUIPO.

         Изложени основания

                  —

                  Нарушение на член 52, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета,

                  —

                  Нарушение на член 94, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета.


title: Дело T-279/19: Жалба, подадена на 27 април 2019 г. — Фронт Полисарио/Съвет

text:
               1.7.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 220/41

      Жалба, подадена на 27 април 2019 г. — Фронт Полисарио/Съвет
      (Дело T-279/19)
      (2019/C 220/52)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Front populaire pour la libération de la Saguia el-Hamra et du Rio de oro (Фронт Полисарио) (представител: G. Devers, avocat)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз

         Искания

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да приеме, че жалбата за отмяна е допустима,

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят навежда десет основания в подкрепа на жалбата си срещу Решение (ЕС) 2019/217 на Съвета от 28 януари 2019 година за сключване на споразумение под формата на размяна на писма между Европейския съюз и Кралство Мароко за изменение на протоколи № 1 и № 4 към Евро-средиземноморското споразумение за асоцииране между Европейските общности и техните държави членки, от една страна, и Кралство Мароко, от друга страна (ОВ 2019, L 34, стр. 4).

                  1.

                  Първото основание е липса на компетентност на Съвета да приеме обжалваното решение, тъй като Европейският съюз и Кралство Мароко нямали компетентност да сключват международни договори, включващи Западна Сахара, вместо и от името на народа, населяващ тази територия и представляван от Фронта Полисарио.

                  2.

                  Второто основание е неизпълнение на задължението за разглеждане на всички относими факти по делото, като се има пред вид, че Съветът не се е съобразил с факта, че международното споразумение, сключено с обжалваното решение, е било временно прилагано в продължение на 12 години на територията на Западна Сахара в нарушение на нейния отделен и самостоятелен статут.

                  3.

                  Третото основание е неизпълнение на задължението да се разгледа въпроса за спазването на основните права и на международното хуманитарно право, като се има пред вид, че при приемането на обжалваното решение Съветът не си е поставил въпроса за спазването на правата на човека на окупираната сахравска територия.

                  4.

                  Четвъртото основание е нарушение на правото на защита с мотива, че преди да приеме обжалваното решение Съветът не е водил никакви разговори с Фронта Полисарио, единственият представител на народа на Западна Сахара.

                  5.

                  Петото основание е нарушение на основните принципи и ценности, от които се ръководи дейността на Съюза на международната сцена. Жалбоподателят счита всъщност, че международното споразумение, сключено с обжалваното решение, се прилага на територията на Западна Сахара в рамките на анексионната политика на Кралство Мароко и на системните нарушения на основните права, което предполагало продължаването на тази политика.

                  6.

                  Шестото основание е нарушение на правото на самоопределение с мотива, че международното споразумение, сключено с обжалваното решение, се прилага за Западна Сахара в нарушение, от една страна, на отделния и самостоятелен статут на тази територия, и от друга страна, на правото на сахравите на зачитане на територията им.

                  7.

                  Седмото основание е нарушение на принципа на относителното действие на договорите, с мотива, че народът на Западна Сахара, представляван от Фронта Полисарио, не е дал съгласието си за международното споразумение, сключено с обжалваното решение.

                  8.

                  Осмото основание е нарушение на въздушното пространство на Западна Сахара, доколкото с утвърждаването на незаконната практика, породена от временното прилагане на сключеното международно споразумение имало за последица включването на сахравското въздушно пространство в приложното поле на посоченото споразумение.

                  9.

                  Деветото основание е нарушение на правото на международната отговорност, с мотива, че с обжалваното решение Съюзът, от една страна, не е изпълнил задължението си да не признава незаконната окупация на Западна Сахара, и от друга страна, оказвал помощ и съдействие за запазването на това положение.

                  10.

                  Десетото основание е нарушение на задължението за спазване на международното право на правата на човека и на международното хуманитарно право, доколкото спазването от Съюза на международните му задължения спрямо народа на Западна Сахара, предполагало най-малкото Съветът да се въздържи от приемането на обжалваното решение, поради това, че то позволявало влизането в сила на международно споразумение, приложимо към частта на Западна Сахара, която се намира под мароканска окупация.


title: Дело T-298/19: Жалба, подадена на 13 май 2019 г. — Think Schuhwerk/EUIPO (Форма на червени краища на връзки за обувки)

text:
               1.7.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 220/44

      Жалба, подадена на 13 май 2019 г. — Think Schuhwerk/EUIPO (Форма на червени краища на връзки за обувки)
      (Дело T-298/19)
      (2019/C 220/54)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Think Schuhwerk GmbH (Копфинг, Австрия) (представител: Rechtsanwalt M. Gail)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Данни за производството пред EUIPO

         Спорна марка: Заявка за позиционна марка на Европейския съюз (Форма на червени краища на връзки за обувки) — заявка за регистрация № 15 152 606

         Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 1 март 2019 г. по преписка R 1170/2018-5

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди EUIPO да понесе направените от нея съдебни разноски, както и да заплати съдебните разноски на жалбоподателя.

         Изложени основания

                  —

                  Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета,

                  —

                  Нарушение на принципа на равно третиране,

                  —

                  Нарушение на принципа на правото на защита.


title: Дело T-529/17: Жалба, подадена на 10 август 2017 г. — Blasi Gómez и др./ЕСП

text:
               30.10.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 369/21

         Жалба, подадена на 10 август 2017 г. — Blasi Gómez и др./ЕСП
   (Дело T-529/17)
   (2017/C 369/31)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподатели: Carlos Blasi Gómez (Tarragona, Испания), María Dolores Cruells Torelló (Sabadell, Испания), Asociación Independiente de Afectados por el Popular (AIAP) (Мадрид, Испания) (представител: D. Pineda Cuadrado, abogado)

      Ответник: Единен съвет за преструктуриране

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да обяви за нищожно Решение SRB/EES/2017/08 на Единния съвет за преструктуриране от 7 юни 2017 г.;

               —

               при условията на евентуалност, ако отхвърли предходното искане, да обяви частичната нищожност на решението що се отнася до оценката на институцията, като Общият съд да извърши или да разпореди извършването на точно, реално и справедливо оценяване на Banco Popular Español, което предполага обезщетяване на всички акционери и кредитори на същата, в съответствие с новата оценка;

               —

               при условията на евентуалност, в случай, че не се уважи нито едно от предходните искания, да обяви частичната нищожност на решението що се отнася до оценката на институцията, като Общият съд да извърши или да разпореди извършването на точно, реално и справедливо оценяване на Banco Popular Español, което предполага обезщетяване на жалбоподателите, акционери и кредитори на същата, в съответствие с новата оценка;

               —

               да осъди изрично Единният съвет за преструктуриране да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Основанията и основните доводи са подобни на изтъкнатите по дела T-478/17, Mutualidad de la Abogacía и Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Единен съвет за преструктуриране, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno и SFL/Единен съвет за преструктуриране, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Комисия и Единен съвет за преструктуриране, T-483/17, García Suárez и др./Комисия и Единен съвет за преструктуриране, T-484/17, Fidesban и др./Единен съвет за преструктуриране, T-497/17, Sáchez del Valle и Calatrava Real State 2015/Комисия и Единен съвет за преструктуриране, и T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda/Комисия и Единен съвет за преструктуриране.


title: Становище 1/17: Искане за становище, направено от Кралство Белгия на основание член 218, параграф 11 ДФЕС

text:
               30.10.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 369/2

         Искане за становище, направено от Кралство Белгия на основание член 218, параграф 11 ДФЕС
   (Становище 1/17)
   (2017/C 369/02)
   Език на производството: всички официални езици

      Страна, направила искането

   Кралство Белгия (представители: C. Pochet, L. Van den Broeck и M. Jacobs)

      Въпрос, отправен до Съда

   Съвместима ли е с Договорите, включително с основните права, осма глава („Инвестиции“), раздел Е („Разрешаване на инвестиционни спорове между инвеститори и държави“) от Всеобхватното икономическо и търговско споразумение между Канада, от една страна, и Европейския съюз и неговите държави членки, от друга страна, подписано в Брюксел на 30 октомври 2016 г.?


title: Дело T-530/17: Жалба, подадена на 11 август 2017 г. — López Campo и др./ЕСП

text:
               30.10.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 369/21

         Жалба, подадена на 11 август 2017 г. — López Campo и др./ЕСП
   (Дело T-530/17)
   (2017/C 369/32)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподатели: Mario López Campo (Pontevedra, Испания) и други 8 жалбоподатели (представител: F. Cabadas García, abogado)

      Ответник: Единен съвет за преструктуриране

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени Решение SRD/EES/2017/08 на Единния съвет за преструктуриране от 7 юни 2017 година, с което се предвижда преструктурирането на институцията Banco Popular Español S.A., считано от 7 юни 2017 г. и да разпореди на посочения Единен съвет за преструктуриране да обезщети жалбоподателите със сумите, посочени в жалбата;

               —

               при условията на евентуалност, да отмени Решение SRD/EES/2017/08 на Единния съвет за преструктуриране от 7 юни 2017 година, с което се предвижда преструктурирането на институцията Banco Popular Español S.A., считано от 7 юни 2017 г. и да разпореди на посочения Единен съвет за преструктуриране да обезщети жалбоподателите със сумите, получени в резултат от умножаването на броя на притежаваните от жалбоподателите акции с последната котирана на борсата цена преди приемането на Решение SRD/EES/2017/08.

      Основания и основни доводи

   Настоящата жалба е насочена срещу Решението от 7 юни 2017 г. на Единния съвет за преструктуриране (SRB/EES/2017/08), с което се одобрява план за преструктуриране на Banco Popular Español, S.A.
   Основанията и основните доводи са подобни на изтъкнатите по дела T-478/17, Mutualidad de la Abogacía и Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Единен съвет за преструктуриране, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno и SFL/Единен съвет за преструктуриране, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Комисия и Единен съвет за преструктуриране, T-483/17, García Suárez и др./Комисия и Единен съвет за преструктуриране, T-484/17, Fidesban и др./Единен съвет за преструктуриране, T-497/17, Sáchez del Valle и Calatrava Real State 2015/Комисия и Единен съвет за преструктуриране, и T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda/Комисия и Единен съвет за преструктуриране.


title: Дело T-734/15 P: Решение на Общия съд от 15 септември 2017 г. — Комисия/FE (Обжалване — Публична служба — Длъжностни лица — Конкурс на общо основание — Включване в списъка с резерви — Решение на органа по назначаването да не назначава издържало конкурса лице — Правомощия съответно на конкурсната комисия и на органа по назначаването — Условия за допускане до конкурса — Минимален професионален опит — Начини на изчисляване — Загуба на възможността за назначаване — Искане за обезщетение за вреди)

text:
               30.10.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 369/9

         Решение на Общия съд от 15 септември 2017 г. — Комисия/FE
   (Дело T-734/15 P) (1)

   ((Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Конкурс на общо основание - Включване в списъка с резерви - Решение на органа по назначаването да не назначава издържало конкурса лице - Правомощия съответно на конкурсната комисия и на органа по назначаването - Условия за допускане до конкурса - Минимален професионален опит - Начини на изчисляване - Загуба на възможността за назначаване - Искане за обезщетение за вреди))
   (2017/C 369/11)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Европейска комисия (представители: F. Simonetti и G. Gattinara)

      Друга страна в производството: FE (представители: адв. L. Levi и адв. A. Blot)

      Предмет

   Жалба срещу решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (първи състав) от 6 октомври 2015 г., FE/Комисия (F-119/14, EU:F:2015:116) с искане за отмяна на това решение

      Диспозитив

               1)

               Отменя точки 1, 2 и 4 от диспозитива на решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (първи състав) от 6 октомври 2015 г., FE/Комисия (F-119/14).

               2)

               Отхвърля подадената от FE жалба пред Съда на публичната служба по дело F-119/14.

               3)

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски в производството по обжалване.

               4)

               Осъжда FE да понесе съдебните разноски, направени в производството пред Съда на публичната служба, включително и разноските на Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 68, 22.2.2016 г.


title: Дело T-449/16: Решение на Общия съд от 15 септември 2017 г. — sheepworld/EUIPO (Bester Opa) (Марка на Европейския съюз — Заявка за словна марка на Европейския съюз „Bester Opa“ — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               30.10.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 369/15

         Решение на Общия съд от 15 септември 2017 г. — sheepworld/EUIPO (Bester Opa)
   (Дело T-449/16) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Заявка за словна марка на Европейския съюз „Bester Opa“ - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2017/C 369/21)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: sheepworld AG (Урзензолен, Германия) (представител: S. von Rüden, адвокат)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: M. Fischer)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 26 май 2016 г. (преписка R 92/2016-4) относно заявка за регистрация на словния знак „Bester Opa“ като марка на Европейския съюз.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Sheepworld AG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 364, 3.10.2016 г.


title: Дело T-552/17: Жалба, подадена на 16 август 2017 г. — Maña и др./ЕСП

text:
               30.10.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 369/29

         Жалба, подадена на 16 август 2017 г. — Maña и др./ЕСП
   (Дело T-552/17)
   (2017/C 369/41)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподатели: Maña, S.L. (Teo, Испания) и други 113 жалбоподатели (представител: P. Rúa Sobrino, адвокат)

      Ответник: Единен съвет за преструктуриране

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да приеме за подадена жалбата за отмяна на „Решение на Единния съвет за преструктуриране, прието на изпълнителната му сесия на 7 юни 2017 г. относно схемата за преструктуриране на Banco Popular Español, S.A., юридическо лице № 80H66LPTVDLM0P28XF25, адресирано до Фонда за организирано преструктуриране на банките (ФОПБ) (SRB/EES/2017/08)“;

               —

               да отмени обжалваното решение;

               —

               да обяви членове 18 и 29 от Регламент (ЕС) № 806/2014 за незаконосъобразни и неприложими;

               —

               да осъди Единния съвет за преструктуриране да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Основанията и основните доводи са подобни на изтъкнатите по дела T-478/17, Mutualidad de la Abogacía и Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Единен съвет за преструктуриране, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno и SFL/Единен съвет за преструктуриране, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Комисия и Единен съвет за преструктуриране, T-483/17, García Suárez и др./Комисия и Единен съвет за преструктуриране, T-484/17, Fidesban и др./Единен съвет за преструктуриране, T-497/17, Sáchez del Valle и Calatrava Real State 2015/Комисия и Единен съвет за преструктуриране, и T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda/Комисия и Единен съвет за преструктуриране.


title: Дело T-531/17: Жалба, подадена на 9 август 2017 г. — Promociones Santa Rosa/ЕСП

text:
               30.10.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 369/22

         Жалба, подадена на 9 август 2017 г. — Promociones Santa Rosa/ЕСП
   (Дело T-531/17)
   (2017/C 369/33)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Promociones Santa Rosa, S.L. (Мадрид, Испания) (представител: L. Carrión Matamoros, адвокат)

      Ответник: Единен съвет за преструктуриране

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение SRB/EES/2017/08 от 7 юни (неповерителна версия) на изпълнителния комитет на Единния съвет за преструктуриране, с което се приема схемата за преструктуриране на Banco Popular Español, S.A., поради нарушение на член 7, член 18, параграф 1 и член 20 от Регламент (ЕС) № 806/2014, както и поради изкуственото изменение на непосредствените причини за преструктурирането на институцията.

      Основания и основни доводи

   Основанията и основните доводи са подобни на изтъкнатите по дела T-478/17, Mutualidad de la Abogacía и Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Единен съвет за преструктуриране, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno и SFL/Единен съвет за преструктуриране, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Комисия и Единен съвет за преструктуриране, T-483/17, García Suárez и др./Комисия и Единен съвет за преструктуриране, T-484/17, Fidesban и др./Единен съвет за преструктуриране, T-497/17, Sáchez del Valle и Calatrava Real State 2015/Комисия и Единен съвет за преструктуриране, и T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda/Комисия и Единен съвет за преструктуриране.


title: Дело T-450/16: Решение на Общия съд от 15 септември 2017 г. — sheepworld/EUIPO (Beste Freunde) (Марка на Европейския съюз — Заявка за словна марка на Европейския съюз „Beste Freunde“ — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               30.10.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 369/15

         Решение на Общия съд от 15 септември 2017 г. — sheepworld/EUIPO (Beste Freunde)
   (Дело T-450/16) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Заявка за словна марка на Европейския съюз „Beste Freunde“ - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2017/C 369/22)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: sheepworld AG (Ursensollen, Германия) (представител: S. von Rüden, адвокат)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: M. Fischer)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 26 май 2016 г. (преписка R 93/2016-4) относно заявка за регистрация на словния знак „Beste Freunde“ като марка на Европейския съюз

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Sheepworld AG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 364, 3.10.2016 г.


title: Дело T-560/17: Жалба, подадена на 16 август 2017 г. — Fortischem/Парламент и Съвет

text:
               30.10.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 369/30

         Жалба, подадена на 16 август 2017 г. — Fortischem/Парламент и Съвет
   (Дело T-560/17)
   (2017/C 369/42)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Fortischem a.s. (Новаки, Словакия) (представители: C. Arhold, P. Hodál и M. Staroň, lawyers)

      Ответници: Европейски парламент, Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени буква г) в приложение III, част I към Регламент (EС) 2017/852 на Европейския парламент и на Съвета от 17 май 2017 година относно живака и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1102/2008 (1), и

               —

               да присъди на жалбоподателя съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три основания.

               1.

               Първото основание е изведено от твърдението, че обжалваната разпоредба трябва да бъде отменена, тъй като нарушава принципа на оправданите правни очаквания, като лишава операторите на инсталации за производство на живачни клетки от възможността за продължаване на срока с оглед на съобразяване с най-добрите налични техники, ако бъдат изпълнени условията по Директива 2010/75/EС на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 година относно емисиите от промишлеността (комплексно предотвратяване и контрол на замърсяването).

               2.

               Второто основание е изведено от твърдението, че обжалваната разпоредба трябва да бъде отменена, тъй като нарушава принципа на пропорционалност, като: (i) определя фиксиран краен срок за производство на живачни клетки много преди крайния срок, следващ от приложимата международноправна уредба относно живака, без дори да предвиди възможност за продължаване на срока/освобождавания в конкретни случаи, (ii) насърчавайки правна уредба, която не е в състояние да осигури значителни ползи за околната среда за широката общественост, но в същото време причинява значителни неблагоприятни последици за бизнес операторите, и (iii) игнорирайки съществуващата правна уредба, която вече съдържа ясни правила за преустановяването на дейността и за продължаването на срока/освобождаванията, без да предвижда собствени „клаузи за тежест“.

               3.

               Третото основание е твърдението, че обжалваната разпоредба трябва да бъде отменена, тъй като ще причини загуби за икономическата дейност на жалбоподателя, представляващи нарушение на основното право на собственост съгласно Хартата на основните права на Европейския съюз, тъй като е непропорционална спрямо целите на обжалваната разпоредба и може да бъде постигната чрез по-малко рестриктивни мерки.

      (1)  Регламент (ЕС) 2017/852 на Европейския парламент и на Съвета от 17 май 2017 година относно живака и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1102/2008 (ОВ L 137, 2017 г., стр. 1)


title: Дело C-447/17 P: Жалба, подадена на 25 юли 2017 г. от Европейски съюз, представляван от Съда на Европейския съюз срещу решението, постановено от Общия съд (трети разширен състав) на 7 юни 2017 г. по дело T-673/15, Guardian Europe/Европейски съюз

text:
               30.10.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 369/3

         Жалба, подадена на 25 юли 2017 г. от Европейски съюз, представляван от Съда на Европейския съюз срещу решението, постановено от Общия съд (трети разширен състав) на 7 юни 2017 г. по дело T-673/15, Guardian Europe/Европейски съюз
   (Дело C-447/17 P)
   (2017/C 369/04)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Европейски съюз, представляван от Съда на Европейския съюз (представители: J. Inghelram и K. Sawyer)

      Други страни в производството: Guardian Europe Sàrl; Европейски съюз, представляван от Европейската комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Съда:

               —

               да отмени точка 1 от диспозитива на обжалваното решение,

               —

               да отхвърли като неоснователен предявеният от Guardian Europe иск пред първата инстанция за заплащане на сумата 936 000 EUR във връзка с разноските за банкова гаранция като обезщетение за вредите, които то твърди, че е претърпяло поради нарушение на задължението за произнасяне в разумен срок по дело T-82/08; или, и при условията на евентуалност, да намали това обезщетение до размера от 299 251,64 EUR, заедно с компенсаторни лихви, изчислени с оглед на падежа на всяка от включените в нея суми,

               —

               да осъди Guardian Europe да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква четири основания.

               1)

               Първото основание е грешка в правото, допусната при тълкуването на приложимите правила с оглед на ограничението, когато е налице постоянна загуба, доколкото Общият съд е приел, че твърдяната имуществена вреда, състояща се в плащането на разноски за банкова гаранция, направени преди повече от пет години преди подаването на иска за вреди не е ограничен във времето.

               2)

               Второто основание е грешка в правото при тълкуването на понятието за каузална връзка, доколкото Общият съд е приел, че нарушението на задължението за постановяване на решение в разумен срок е било определящата причина за твърдяната имуществена вреда, състояща се в плащането на разноските за банкова гаранция, докато, съгласно постоянната съдебна практика, решението на самото предприятие да не плаща глоба докато трае процесът пред съдилищата на Европейския съюз представлява определящата причина за плащането на такива разходи.

               3)

               Третото основание е грешка в правото при определянето на периода, през който твърдяната имуществена вреда е настъпила и липса на мотиви, доколкото Съдът е приел, без да излага съображения, че периодът, през който твърдяната имуществена вреда, състояща се в плащането на направените разноски за банкова гаранция би могъл да бъде различен от периода, през който е ситуирал наличието на незаконосъобразното поведение, за което се твърди, че е причинило вредата.

               4)

               Четвъртото основание е грешка в правото в резултат на свръхкомпенсирането при присъждането на компенсаторна лихва, доколкото Общият съд е присъдил на жалбоподателя компенсаторна лихва върху сума, считано от дата, на която сумата все още не е била дължима от него.


title: Дело T-539/17: Иск, предявен на 11 август 2017 г. — ЕИБ/Сирия

text:
               30.10.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 369/23

         Иск, предявен на 11 август 2017 г. — ЕИБ/Сирия
   (Дело T-539/17)
   (2017/C 369/35)
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищец: Европейска инвестиционна банка (представители: P. Chamberlain, T. Gilliams, J. Shirran и F. de Borja Oxangoiti Briones, D. Arts, lawyer, и T. Cusworth, solicitor)

      Ответник: Сирийска арабска република

      Искания на ищеца

   Ищецът иска от Общия съд да осъди Сирия да плати:

               —

               Всички суми, дължими на Европейския съюз съгласно членове 3.01, 3.02, 4.01, 8.01 и 8.02 oт Споразумението за заем Al Thawra по силата на суброгация, а именно:

                           —

                           404 792,06 EUR, 954 331,07 GBP (британски лири), 29 130 433,00 JPY (японски йени) и 1 498 184,58 USD (американски долари), представляващи дължимата на Европейския съюз сума към 9 август 2017 г., включваща главници, лихви и договорни неустойки за неизпълнение (начислени от падежа до 9 август 2017 г.),

                           —

                           допълнителна договорна неустойка за неизпълнение в годишен размер, уточнен в член 3.02, до окончателното плащане,

                           —

                           всички дължими такси, глоби и възнаграждения, считано от падежа до окончателното плащане, включително разноските за настоящото съдебно производство;

               —

               При условията на евентуалност спрямо горните искания и в случай че Съдът приеме, че Европейския съюз не се е суброгирал в правата на ЕИБ, всички дължими на ЕИБ суми съгласно членове 3.01, 3.02, 4.01, 8.01 и 8.02 oт Споразумението за заем Al Thawra Loan, а именно:

                           —

                           404 792,06 EUR, 954 331,07 GBP, 29 130 433,00 JPY и 1 498 184,58 USD, представляващи дължимата на ЕИБ сума към 9 август 2017 г., включваща главници, лихви и договорни неустойки за изпълнение (начислени от падежа до 9 август 2017 г.),

                           —

                           допълнителна договорна неустойка за неизпълнение в годишен размер, уточнен в член 3.02, до окончателното плащане,

                           —

                           всички дължими такси, глоби и възнаграждения, считано от падежа до окончателното плащане, включително разноските за настоящото съдебно производство;

               —

               При всички случаи, всички суми, дължими било на Европейския съюз, било на ЕИБ, за вноските, които ще станат изискуеми след предявяването на иска и не бъдат платени от Сирия, а именно:

                           —

                           всички главници, лихви и неустойки за всяка вноска,

                           —

                           договорна неустойка за неизпълнение в годишен размер, уточнен в член 3.02, до окончателното плащане от страна на Сирия;

               —

               Всички разноски, свързани с настоящото производство съгласно член 134, параграф 1 oт Процедурния правилник.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на иска си ищецът излага едно основание.
   Първото и единствено основание е неизпълнение от страна на Сирия на договорните ѝ задължения по членове 3.01 и 4.01 от Споразумението за заем Al Thawra за плащане на вноските по силата на Споразумението за заем Al Thawra при настъпване на падежа на всяка от тях, и по член 3.02 oт Споразумението за заем Al Thawra за плащане на неустойка за неизпълнение за всяка изискуема и неплатена вноска, в размер на посочения в това споразумение годишен процент. Следователно Сирия е длъжна по силата на договора да плати всички посочени в членове 3.01, 3.02, 4.01, 9.01 и 8.01 и 8.02 от Споразумението за заем Al Thawra суми.


title: Дело T-452/16: Решение на Общия съд от 15 септември 2017 г. — sheepworld/EUIPO (Beste Freundin) (Марка на Европейския съюз — Заявка за словна марка на Европейския съюз „Beste Freundin“ — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               30.10.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 369/16

         Решение на Общия съд от 15 септември 2017 г. — sheepworld/EUIPO (Beste Freundin)
   (Дело T-452/16) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Заявка за словна марка на Европейския съюз „Beste Freundin“ - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2017/C 369/24)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: sheepworld AG (Ursensollen, Германия) (представител: S. von Rüden, адвокат)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: M. Fischer)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 26 май 2016 г. (преписка R 96/2016-4) относно заявка за регистрация на словния знак „Beste Freundin“ като марка на Европейския съюз

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Sheepworld AG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 364, 3.10.2016 г.


title: Дело T-276/16: Решение на Общия съд от 15 септември 2017 г. — Viridis Pharmaceutical/EUIPO — Hecht-Pharma (Boswelan) (Марка на Европейския съюз — Производство по отмяна — Словна марка на Европейския съюз „Boswelan“ — Отмяна — Член 51, параграф 1, буква a) от Регламент (EО) № 207/2009 — Липса на реално използване на марката — Липса на основателни причини за неизползването)

text:
               30.10.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 369/12

         Решение на Общия съд от 15 септември 2017 г. — Viridis Pharmaceutical/EUIPO — Hecht-Pharma (Boswelan)
   (Дело T-276/16) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство по отмяна - Словна марка на Европейския съюз „Boswelan“ - Отмяна - Член 51, параграф 1, буква a) от Регламент (EО) № 207/2009 - Липса на реално използване на марката - Липса на основателни причини за неизползването))
   (2017/C 369/16)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Viridis Pharmaceutical Ltd. (Тортола, Британски Вирджински острови, Обединено кралство) (представители: C. Spintig, S. Pietzcker и M. Prasse, avocats)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: S. Hanne)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Hecht-Pharma GmbH (Холнзет, Германия) (представители: C. Sachs и J. Sachs, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 29 февруари 2016 г. (дело R 2837/2014-5) относно производство по отмяна при страни Hecht-Pharma и Viridis Pharmaceutical.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Viridis Pharmaceutical Ltd да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 251, 11.7.2016 г.


title: Дело T-588/17: Иск, предявен на 30 август 2017 г. — ЕИБ/Сирия

text:
               30.10.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 369/32

         Иск, предявен на 30 август 2017 г. — ЕИБ/Сирия
   (Дело T-588/17)
   (2017/C 369/45)
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищец: Европейска инвестиционна банка (представители: P. Chamberlain, T. Gilliams, J. Shirran и F. de Borja Oxangoiti Briones, D. Arts, lawyer, и T. Cusworth, solicitor)

      Ответник: Сирийска арабска република

      Искания на ищеца

   Ищецът иска от Общия съд да осъди Сирия да плати:

               —

               всички суми, дължими по силата на членове 3.01, 3.02, 4.01, 9.01 и 9.02 oт Споразумението за заем за дрениране и напояване по течението на река Ефрат, а именно:

                           —

                           2 184 271,58 EUR, представляваща дължимата на ищеца сума към 25 август 2017 г., включваща главница, лихва и договорна неустойка за неизпълнение (начислени от падежа до 25 август 2017 г.),

                           —

                           допълнителна договорна неустойка за неизпълнение в размер на 3,5 % годишно (350 базисни пункта), до окончателното плащане,

                           —

                           всички дължими такси, глоби и възнаграждения, считано от падежа до окончателното плащане, включително разноските за настоящото съдебно производство;

               —

               при всички случаи, дължимата на ищеца сума за вноските, които ще станат изискуеми след подаването на настоящия иск и които не бъдат платени от Сирия, а именно:

                           —

                           всички главници, лихви и неустойка за всяка вноска;

                           —

                           договорна неустойка за неизпълнение в размер на 3,5 % годишно (350 базисни пункта), от падежа на всяка вноска до окончателното плащане от страна на Сирия;

               —

               всички разноски, свързани с настоящото производство съгласно член 134, параграф 1 oт Процедурния правилник.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на иска си ищецът излага едно основание.
   Първото и единствено основание е неизпълнение от страна на Сирия на договорните ѝ задължения по членове 3.01 и 4.01 от Споразумението за заем за дрениране и напояване по течението на река Ефрат за плащане на вноските по силата на Споразумението за заем за дрениране и напояване по течението на река Ефрат при настъпване на падежа на всяка от тях, и по член 3.02 oт Споразумението за заем за дрениране и напояване по течението на река Ефрат за плащане на неустойка за неизпълнение за всяка изискуема и неплатена вноска, начислена в размер на посочения в това споразумение годишен процент. Следователно Сирия е длъжна по силата на договора да плати всички посочени в членове 3.01, 3.02, 4.01, 9.01 и 9.02 oт Споразумението за заем за дрениране и напояване по течението на река Ефрат.