title: Дело C-546/14: Решение на Съда (втори състав) от 7 април 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Udine — Италия) — производство, образувано по молба на Degano Trasporti Sas di Ferrucio Degano & C., в ликвидация (Преюдициално запитване — Данъчни въпроси — ДДС — Член 4, параграф 3 ДЕС — Директива 2006/112/ЕО — Неплатежоспособност — Производство за предпазен конкордат — Частично плащане на вземания за ДДС)

text:
               13.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/15

      Решение на Съда (втори състав) от 7 април 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Udine — Италия) — производство, образувано по молба на Degano Trasporti Sas di Ferrucio Degano & C., в ликвидация
      (Дело C-546/14) (1)

      ((Преюдициално запитване - Данъчни въпроси - ДДС - Член 4, параграф 3 ДЕС - Директива 2006/112/ЕО - Неплатежоспособност - Производство за предпазен конкордат - Частично плащане на вземания за ДДС))
      (2016/C 211/17)
      Език на производството: италиански

         Запитваща юрисдикция

      Tribunale di Udine

         Страни в главното производство

      Degano Trasporti Sas di Ferrucio Degano & C., в ликвидация

         В присъствието на: Pubblico Ministero presso il Tribunale di Udine

         Диспозитив

      Член 4, параграф 3 ДЕС, както и член 2, член 250, параграф 1 и член 273 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност допускат национална правна уредба като разглежданата в главното производство, тълкувана в смисъл, че неплатежоспособен търговец може да сезира съд с молба за откриване на производство за предпазен конкордат с цел погасяване на задълженията му чрез ликвидация на неговото имущество, в която той предлага само частично плащане на задължение за ДДС, като установява чрез експертиза, извършена от независим експерт, че това задължение не би било изплатено по-пълно в случай на обявяване на посочения търговец в несъстоятелност.

         (1)  ОВ C 81, 9.3.2015 г.


title: Дело T-446/12: Жалба, подадена на 9 октомври 2012 г. — Drex Technologies/Съвет

text:
               1.12.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 373/12

         Жалба, подадена на 9 октомври 2012 г. — Drex Technologies/Съвет
   (Дело T-446/12)
   2012/C 373/21
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Drex Technologies SA (Tortola, Британски Вирджински острови) (представител: адв. E. Ruchat)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да обяви жалбата му за допустима и основателна;

               —

               вследствие на това да отмени

                           —

                           Решение за изпълнение 2012/424/ОВППС на Съвета от 23 юли 2012 година за изпълнение на Решение 2011/782/ОВППС и неговата Поправка от 9 август 2012 г. относно ограничителни мерки срещу Сирия, доколкото то се отнася до жалбоподателя;

                           —

                           и Регламент за изпълнение (ЕС) № 673/2012 на Съвета от 23 юли 2012 година за прилагане на член 32, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 36/2012 и неговата поправка от 9 август 2012 г. относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия, доколкото тези актове се отнасят до жалбоподателя;

               —

               да осъди Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски, направени в производството.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква три правни основания, които до голяма степен са идентични или сходни с тези, изтъкнати в рамките на дело T-432/11, Makhlouf/Съвет (1).

      (1)  ОВ C 290, стр. 13.


title: Дело C-285/17: Преюдициално запитване от Amtsgericht Hannover (Германия), постъпило на 18 май 2017 г. — Marta Gentile и Marcel Gentile/TUIfly GmbH

text:
               28.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 283/20

         Преюдициално запитване от Amtsgericht Hannover (Германия), постъпило на 18 май 2017 г. — Marta Gentile и Marcel Gentile/TUIfly GmbH
   (Дело C-285/17)
   (2017/C 283/28)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Amtsgericht Hannover

      Страни в главното производство

      Ищци: Marta Gentile, Marcel Gentile

      Ответник: TUIfly GmbH

      Преюдициални въпроси

               1)

               Представлява ли извънредно обстоятелство по член 5, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 261/2004 (1) отсъствието поради отпуск по болест на съществена за провеждането на полети част от персонала на опериращия въздушен превозвач? При утвърдителен отговор на първия въпрос: какъв трябва да бъде процентът на отсъстващите, за да се приеме наличието на подобно обстоятелство?

               2)

               Ако отговорът на първия въпрос е отрицателен: представлява ли извънредно обстоятелство по член 5, параграф 3 от Регламент № 261/2004 спонтанното отсъствие на съществена за провеждането на полети част от персонала на опериращия въздушен превозвач поради спиране на работата, което не е в съответствие с трудовото законодателство и колективните трудови договори (незаконна стачка, „wilder Streik“)? Ако отговорът на втория въпрос е утвърдителен: какъв трябва да бъде процентът на отсъстващите, за да се приеме наличието на подобно обстоятелство?

               3)

               Ако отговорът на първия или втория въпрос е утвърдителен: трябва ли извънредното обстоятелство да е било налице при самия анулиран полет или опериращият въздушен превозвач има право по икономически съображения да изготви нов график на полетите?

               4)

               Ако отговорът на първия или втория въпрос е утвърдителен: предотвратимостта до извънредното обстоятелство ли се отнася, или до последиците от настъпването на това обстоятелство?

      (1)  Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91 (ОВ L 46, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218).


title: Дело C-29/08: Решение на Съда (трети състав) от 29 октомври 2009 г. (преюдициално запитване от Regeringsrätten, Швеция) — Skatteverket/AB SKF (Шеста директива ДДС — Членове 2 и 4, член 13, Б, буква г), точка 5 и член 17 — Директива 2006/112/ЕО — Членове 2 и 9, член 135, параграф 1, буква е) и член 168 — Прехвърляне на дъщерно дружество и на участие в контролирано дружество от страна на дружеството майка — Приложно поле на ДДС — Освобождаване — Доставки на услуги, получени в рамките на сделки по прехвърляне на акции — Възможност за приспадане на ДДС)

text:
               19.12.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 312/3

         Решение на Съда (трети състав) от 29 октомври 2009 г. (преюдициално запитване от Regeringsrätten, Швеция) — Skatteverket/AB SKF
   (Дело C-29/08) (1)

   (Шеста директива ДДС - Членове 2 и 4, член 13, Б, буква г), точка 5 и член 17 - Директива 2006/112/ЕО - Членове 2 и 9, член 135, параграф 1, буква е) и член 168 - Прехвърляне на дъщерно дружество и на участие в контролирано дружество от страна на дружеството майка - Приложно поле на ДДС - Освобождаване - Доставки на услуги, получени в рамките на сделки по прехвърляне на акции - Възможност за приспадане на ДДС)
   2009/C 312/04
   Език на производството: шведски

      Запитваща юрисдикция

   Regeringsrätten

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Skatteverket

      Ответник: AB SKF

      Предмет

   Преюдициално запитване — Regeringsrätten — Тълкуване на членове 2 и 4, член 13, Б, буква г), точка 5 и член 17 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1), както и на членове 2 и 9, член 135, параграф 1 и член 168 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7) — Прехвърляне на дъщерно дружество и на участие в друго дружество от страна на дружество майка с цел преструктуриране на групата — Приспадане на платения ДДС върху доставки на услуги, получени от дружеството майка в рамките на сделките по прехвърляне

      Диспозитив

               1.

               Член 2, параграф 1 и член 4, параграфи 1 и 2 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, изменена с Директива 95/7 на Съвета от 10 април 1995 година, както и член 2, параграф 1 и член 9, параграф 1 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност трябва да се тълкуват в смисъл, че прехвърлянето от дружество майка на всички акции на изцяло притежавано дъщерно дружество и на остатъчното дялово участие в контролирано дружество, което преди изцяло е притежавало — дружества, на които дружеството майка е предоставяло подлежащи на облагане с данък върху добавената стойност услуги — представлява икономическа дейност, която попада в приложното поле на посочените директиви. Въпреки това, доколкото прехвърлянето на акции може да се приравни на прехвърляне на съвкупност или част от активите на предприятие по смисъла на член 5, параграф 8 от Шеста директива 77/388, изменена с Директива 95/7, или по смисъла на член 19, първа алинея от Директива 2006/112 и при условие че съответната държава членка е използвала предвидената в тези разпоредби възможност, тази сделка не представлява икономическа дейност, която подлежи на облагане с данък върху добавената стойност.

               2.

               Прехвърляне на акции като разглежданото в главното производство трябва да е освободено от данък върху добавената стойност на основание на член 13, Б, буква г), точка 5 от Шеста директива 77/388, изменена с Директива 95/7, както и на основание на член 135, параграф 1, буква е) от Директива 2006/112.

               3.

               Правото на приспадане на платения данък върху добавената стойност по получени доставки на услуги за целите на прехвърляне на акции възниква на основание на член 17, параграфи 1 и 2 от Шеста директива 77/388, изменена с Директива 95/7, както и на основание на член 168 от Директива 2006/112, ако е налице пряка и непосредствена връзка между свързаните с получените доставки разходи и цялостната икономическа дейност на данъчнозадълженото лице. Запитващата юрисдикция следва да определи, като вземе предвид всички обстоятелства, при които са осъществени разглежданите в главното производство сделки, дали направените разходи може да бъдат включени в цената на продаваните акции, или са част само от елементите, формиращи цената на доставките в рамките на икономическата дейност на данъчнозадълженото лице.

               4.

               Обстоятелството, че прехвърлянето на акции се извършва чрез няколко последователни сделки, не влияе върху отговора на предходните въпроси.

      (1)  ОВ C 79, 29.3.2008 г.


title: Дело T-152/11: Решение на Общия съд от 24 май 2012 г. — TMS Trademark-Schutzrechtsverwertungsgesellschaft/СХВП — Comercial Jacinto Parera (MAD) (Марка на Общността — Производство за отмяна — Фигуративна марка на Общността „MAD“ — Реално използване на марката — Член 51, параграф 1, буква a) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Форма, която се различава по елементи, които не променят отличителния характер на марката — Член 15, параграф 1, буква a) от Регламент № 207/2009)

text:
               7.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 200/15

         Решение на Общия съд от 24 май 2012 г. — TMS Trademark-Schutzrechtsverwertungsgesellschaft/СХВП — Comercial Jacinto Parera (MAD)
   (Дело T-152/11) (1)

   (Марка на Общността - Производство за отмяна - Фигуративна марка на Общността „MAD“ - Реално използване на марката - Член 51, параграф 1, буква a) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Форма, която се различава по елементи, които не променят отличителния характер на марката - Член 15, параграф 1, буква a) от Регламент № 207/2009)
   2012/C 200/31
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: TMS Trademark-Schutzrechtsverwertungsgesellschaft mbH (Дюселдорф, Германия) (представители: B. Hein и M.-H. Hoffmann)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: J. Crespo Carrillo)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Comercial Jacinto Parera, SA (Барселона, Испания)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 16 декември 2010 г. (преписка R 449/2009-2), постановено в производство по отмяна със страни TMS Trademark-Schutzrechtsverwertungsgesellschaft mbH и Comercial Jacinto Parera, SA

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда TMS Trademark-Schutzrechtsverwertungsgesellschaft mbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 139, 7.5.2011 г.


title: Дело C-129/11: Преюдициално запитване, отправено от Административен съд — Варна (България) на 14 март 2011 година — „Провадинвест“ ООД/Директор на Дирекция „Обжалване и управление на изпълнението“

text:
               14.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 145/17

         Преюдициално запитване, отправено от Административен съд — Варна (България) на 14 март 2011 година — „Провадинвест“ ООД/Директор на Дирекция „Обжалване и управление на изпълнението“
   (Дело C-129/11)
   2011/C 145/25
   Език на производството: български

      Запитваща юрисдикция

   Административен съд — Варна

      Страни в главното производство

      Жалбоподател:„Провадинвест“ ООД

      Ответник: Директор на Дирекция „Обжалване и управление на изпълнението“

      Преюдициални въпроси

               1.

               Следва ли чл. 80, ал. 1, б. „а“ и б. „б“ от Директива 2006/112/ЕО (1) на съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност да се тълкуват в смисъл, че при доставка между свързани лица, когато насрещната престация е по-ниска от пазарната цена, данъчната основа е пазарната стойност на операцията единствено в случаите, когато доставчикът или получателят няма право на пълно приспадане на данъчен кредит за закупуването/създаването на стоките, предмет на доставката.

               2.

               Следва ли чл. 80, ал. 1, б. „а“ и б. „б“ от Директива 2006/112/ЕО на съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност да се тълкуват в смисъл, че когато доставчикът е упражнил пълно право на приспадане на данъчен кредит за стоките и услугите, предмет на последваща доставка между свързани лица на стойност по-ниска от пазарната и това право на данъчен кредит не е коригирано по реда на чл. 173-177 от директивата и доставката не подлежи на освобождаване по членове 132, 135, 136, 371, 375, 376, 377, 378, параграф 2, 379 параграф 2 или членове 380 — 390 от директивата, то държавата членка не може да предвиди мерки, определящи за данъчна основа единствено пазарната цена.

               3.

               Следва ли чл. 80, ал. 1, б. „а“ и б. „б“ от Директива 2006/112/ЕО на съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност да се тълкуват в смисъл, че когато получателят е упражнил пълно право на приспадане на данъчен кредит за стоките и услугите, предмет на доставка между свързани лица на стойност по-ниска от пазарната и това право на данъчен кредит не е коригирано по реда на чл. 173-177 от директивата, то държавата членка не може да предвиди мерки, определящи за данъчна основа единствено пазарната цена.

               4.

               В чл. 80, ал. 1 от Директива 2006/112/ЕО на съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност изчерпателно ли са изброени хипотезите, представляващи условия, при наличието на които държавата членка може да вземе мерки данъчната основа на доставката да е пазарната стойност на операцията.

               5.

               Допустима ли е национална правна уредба като тази на чл. 27, ал. 3, т. 1 от ЗДДС за обстоятелства различни от изброените в чл. 80, ал. 1, б. „а“, „б“ и „в“ от Директива 2006/112/ЕО на съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност.

               6.

               В случай като процесния, разпоредбата на чл. 80, ал. 1, б. „а“ и б. „б“ от Директива 2006/112/ЕО на съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност има ли директен ефект и може ли да бъде приложена пряко от националния съд.

      (1)  OB L 347, стр. 1


title: Дело T-132/14: Определение на Общия съд от 11 март 2015 г. — Albis Plastic/СХВП — IQAP Masterbatch Group (ALCOLOR) (Марка на Общността — Искане за обявяване на недействителност — Оттегляне на искането за обявяване на недействителност — Липса на основание за произнасяне по същество)

text:
               11.5.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 155/27

         Определение на Общия съд от 11 март 2015 г. — Albis Plastic/СХВП — IQAP Masterbatch Group (ALCOLOR)
   (Дело T-132/14) (1)

   ((Марка на Общността - Искане за обявяване на недействителност - Оттегляне на искането за обявяване на недействителност - Липса на основание за произнасяне по същество))
   (2015/C 155/32)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Albis Plastic GmbH (Хамбург, Германия) (представители: първоначално C. Klawitter, впоследствие C. Klawitter и P. Nagel, адвокати)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: първоначално G. Schneider, впоследствие G. Schneider и D. Botis)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: IQAP Masterbatch Group, SL (Масиес де Рода, Испания)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 3 декември 2013 г. (преписка R 1015/2012-2), постановено в производство за обявяване на недействителност със страни IQAP Masterbatch Group, SL и Albis Plastic GmbH.

      Диспозитив

               1)

               Липсва основание за произнасяне по същество по жалбата.

               2)

               Осъжда жалбоподателя да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 135, 5.5.2014 г.


title: Дело F-77/13: Жалба, подадена на 9 август 2013 г. — ZZ/Европол

text:
               30.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 352/27

         Жалба, подадена на 9 август 2013 г. — ZZ/Европол
   (Дело F-77/13)
   2013/C 352/53
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: адв. W. Brouwer)

      Ответник: Европол

      Предмет на производството

   Отмяна на решението, с което се определят лихвите върху сумата, изплатена на основание на настъпилата пълна неработоспособност вследствие на две злополуки по време на две служебни пътувания, и заплащане на обезщетение за твърдените вреди

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението от 15 октомври 2012 г., както и съответно тези от 13 март 2012 г. и от 18 декември 2012 г.,

               —

               да се отмени мълчаливият отказ от 10 май 2013 г. да се уважи подадената на 10 януари 2013 г. по административен ред жалба,

               —

               да се осъди ответникът да заплати дължимите от него лихви върху сумата от 170 074,39 EUR, платена на жалбоподателя на 14 май 2013 г., и по-точно:

                           —

                           лихви в размер на 138 331,75 EUR за периода от 21 февруари 2001 г. до 14 май 2013 г.,

                           —

                           при условията на евентуалност: лихви в размер на 83 154,25 EUR за периода от 27 януари 2004 г. до 14 май 2013 г.,

                           —

                           при условията на евентуалност спрямо предходното искане: най-малкото лихвите за периода от 27 януари 2004 г. до 1 февруари 2013 г. в размер на 80 356,75 EUR, или поне лихвите от датата, която Съдът на публичната служба по справедливост определи като дата, от която текат лихви, или да се присъди на жалбоподателя обезщетение за вреди поради бездействието на ответника,

               —

               да се осъди ответникът да заплати:

                           —

                           лихвите, дължими от него върху сумите, изплатени на 3 май 2010 г. на основание полица WBA&I 2600914, и по-точно:

                                       —

                                       лихви в размер на 4 875,28 EUR, считано от възникването на вземането вследствие увреждане на слуха (5 % съгласно AMA (American Medical Association Guides), 11 344,50 EUR), за периода от 11 декември 2002 г. до 3 май 2010 г., с приспадане на 15 дни (точка 4B от полицата),

                                       —

                                       лихви в размер на 6 878,71 EUR, считано от възникването на вземането вследствие на увреждане на глезена (9 % съгласно AMA, 20 420,12 EUR), за периода от датата, на която е поискано обезщетение от Европол, а именно 27 януари 2004 г., до 3 май 2010 г., с приспадане на 15 дни (точка 4B от полицата),

                                       —

                                       лихви в размер на 12 228,81 EUR, считано от възникването на вземането вследствие на мозъчно увреждане (16 % съгласно AMA, 36 302,41 EUR), за периода от датата, на която е поискано обезщетение от Европол, а именно 27 януари 2004 г., до 3 май 2010 г., с приспадане на 15 дни (точка 4B от полицата),

                           —

                           при условията на евентуалност: да се присъди на жалбоподателя обезщетение за вреди поради бездействието на ответника,

               —

               да се осъди ответникът да заплати направените в производството съдебни разноски, включително възнаграждението на пълномощника.


title: Дело C-29/11: Преюдициално запитване, отправено от Tribunalul Suceava (Румъния) на 17 януари 2011 г. — Aurora Elena Sfichi/Direcția Generală a Finanțelor Publice Suceava — Administrația Finanțelor Publice Suceava, Administrația Fondului pentru Mediu

text:
               9.4.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/5

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunalul Suceava (Румъния) на 17 януари 2011 г. — Aurora Elena Sfichi/Direcția Generală a Finanțelor Publice Suceava — Administrația Finanțelor Publice Suceava, Administrația Fondului pentru Mediu
   (Дело C-29/11)
   2011/C 113/08
   Език на производството: румънски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunalul Suceava

      Страни в главното производство

      Ищец: Aurora Elena Sfichi

      Ответник: Direcția Generală a Finanțelor Publice Suceava — Administrația Finanțelor Publice Suceava, Administrația Fondului pentru Mediu

      Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли член 110 от Договора за функционирането на Европейския съюз (предишен член 90 от Договора за Европейската общност), параграф 1, съгласно който нито една държава-членка не може да налага, пряко или косвено, каквито и да било вътрешни данъци върху стоките на други държави-членки, които надвишават наложените пряко или косвено върху подобните местни стоки, да се тълкува в смисъл, че той не допуска държава членка да въвежда такса с характеристиките на таксата за замърсяване, въведена с Ordonanța de Urgență a Guvernului № 50/2008 с последващите изменения и допълнения, такса, налагана при първата регистрация на територията в Румъния на вносните употребявани автомобили, регистрирани преди това в други държави членки, при условие, че на регистрираните в Румъния употребявани автомобили не се налага такава такса в случаите, в които те са предмет на сделка и вследствие на това се пререгистрират?

               2.

               Допуска ли член 110 от Договора за функционирането на Европейския съюз (предишен член 90 от Договора за Европейската общност), параграф 2, чиято цел е да се отстранят факторите, които по своето естество дават закрила на националния пазар и нарушават принципите на конкуренцията, въвеждането на такса за замърсяване за автомобилите, такса, която се налага при първата регистрация в Румъния на вносните употребявани автомобили, регистрирани преди това в други държави членки, като се има пред вид, че с Ordonanța de Urgență a Guvernului № 218/2008 от задължението за плащане на таксата за замърсяване са освободени „автомобилите M1 с норма на замърсяване Евро 4, чиито обем на двигателя не надвишава 2 000 cm3, както и автомобилите N1 с норма на замърсяване Евро 4, регистрирани за първи път в държава — членка на Европейския съюз в периода 15 декември 2008 г. — 31 декември 2009 г. включително“, съответно категорията автомобили, чиито технически характеристики съответстват на техническите характеристики на произвежданите в Румъния автомобили, като по този начин се благоприятства националният отрасъл на автомобилостроенето?


title: Дело C-522/12: Решение на Съда (седми състав) от 7 ноември 2013 г. (преюдициално запитване от Bundesarbeitsgericht — Германия) — Tevfik Isbir/DB Services GmbH (Преюдициално запитване — Свободно предоставяне на услуги — Командироване на работници — Директива 96/71/ЕО — Минимални ставки на заплащане — Еднократни суми и вноска на работодателя към дългосрочна спестовна схема в полза на неговите работници или служители)

text:
               11.1.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 9/14

         Решение на Съда (седми състав) от 7 ноември 2013 г. (преюдициално запитване от Bundesarbeitsgericht — Германия) — Tevfik Isbir/DB Services GmbH
   (Дело C-522/12) (1)

   (Преюдициално запитване - Свободно предоставяне на услуги - Командироване на работници - Директива 96/71/ЕО - Минимални ставки на заплащане - Еднократни суми и вноска на работодателя към дългосрочна спестовна схема в полза на неговите работници или служители)
   2014/C 9/21
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesarbeitsgericht

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Tevfik Isbir

      Ответник: DB Services GmbH

      Предмет

   Преюдициално запитване — Bundesarbeitsgericht — Тълкуване на член 3, параграф 1, първа алинея, буква в) от Директива 96/71/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 1996 година относно командироването на работници в рамките на предоставянето на услуги (ОВ L 18, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 4, стр. 29) — Изчисляване на размера на минималната заплата — Евентуално включване на плащанията от страна на работодателя към дългосрочна спестовна схема в полза на неговите работници и служители — Ситуация, в която работниците и служителите не могат да разполагат с тези средства в продължение на няколко години.

      Диспозитив

   Член 3, параграф 1, второ тире, буква в) от Директива 96/71/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 1996 година относно командироването на работници в рамките на предоставянето на услуги трябва да се тълкува в смисъл, че допуска в минималната работна заплата да се включват компоненти на трудовото възнаграждение, които не променят съотношението между предоставената от работника работна сила, от една страна, и получената като възнаграждение за нея насрещна престация, от друга страна. Запитващата юрисдикция има задачата да установи дали такъв е случаят с компонентите на трудовото възнаграждение, разглеждани в делото по главното производство.

      (1)  ОВ C 32, 2.2.2013 г.


title: Дело F-5/09: Жалба, подадена на 26 януари 2009 г. — Soerensen Ferraresi/Комисия

text:
               16.5.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/45

         Жалба, подадена на 26 януари 2009 г. — Soerensen Ferraresi/Комисия
   (Дело F-5/09)
   2009/C 113/93
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Ayo Soerensen Ferraresi (Милано, Италия) (представител: C. Di Vuolo, avvocato)

      Ответник: Комисия на Европейските общности

      Предмет и описание на спора

   Искане за поправяне на вредите, претърпени от жалбоподателя вследствие на упражнения спрямо него психически тормоз и на решението на комисията по инвалидност автоматично да го пенсионира поради инвалидност.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се осъди ответникът да поправи физическите, имуществените и неимуществените вреди, понесени от жалбоподателя,

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-80/15: Решение на Съда (десети състав) от 28 юли 2016 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Baden-Württemberg — Германия) — Robert Fuchs AG/Hauptzollamt Lörrach (Преюдициално запитване — Митнически съюз — Обща митническа тарифа — Режим на временен внос с освобождаване от мита — Регламент (ЕИО) № 2454/93 — Определени условия за пълното освобождаване от вносни митни сборове — Превозни средства за въздушен транспорт, регистрирани извън митническата територия на Съюза и използвани от лице, установено извън тази територия — Член 555, параграф 1, буква а) — Търговска употреба — Понятие — Използване на хеликоптери, пилотирани от инструктор и курсист, от авиационно училище за платени учебни полети — Изключване)

text:
               26.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 350/5

         Решение на Съда (десети състав) от 28 юли 2016 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Baden-Württemberg — Германия) — Robert Fuchs AG/Hauptzollamt Lörrach
   (Дело C-80/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Митнически съюз - Обща митническа тарифа - Режим на временен внос с освобождаване от мита - Регламент (ЕИО) № 2454/93 - Определени условия за пълното освобождаване от вносни митни сборове - Превозни средства за въздушен транспорт, регистрирани извън митническата територия на Съюза и използвани от лице, установено извън тази територия - Член 555, параграф 1, буква а) - Търговска употреба - Понятие - Използване на хеликоптери, пилотирани от инструктор и курсист, от авиационно училище за платени учебни полети - Изключване))
   (2016/C 350/06)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Finanzgericht Baden-Württemberg

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Robert Fuchs AG

      Ответник: Hauptzollamt Lörrach

      Диспозитив

   Член 555, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 година за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността, изменен с Регламент (ЕО) № 2286/2003 на Комисията от 18 декември 2003 г., трябва да се тълкува в смисъл, че извършени срещу заплащане полети за обучение по пилотиране на хеликоптер, на борда на който се намират пилот курсист и пилот инструктор, не трябва да се считат за търговска употреба на превозно средство по смисъла на тази разпоредба.

      (1)  ОВ C 155, 11.5.2015 г.


title: Дело C-28/10 P: Жалба, подадена на 21 декември 2009 г. от Mehmet Salih Bayramoglu срещу решението, постановено от Първоинстанционния съд (втори състав) на 24 септември 2009 г. по дело T-110/09, Mehmet Salih Bayramoglu/Европейски парламент, Съвет на Европейския съюз

text:
               27.3.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 80/16

         Жалба, подадена на 21 декември 2009 г. от Mehmet Salih Bayramoglu срещу решението, постановено от Първоинстанционния съд (втори състав) на 24 септември 2009 г. по дело T-110/09, Mehmet Salih Bayramoglu/Европейски парламент, Съвет на Европейския съюз
   (Дело C-28/10 P)
   2010/C 80/29
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Mehmet Salih Bayramoglu (представител: A. Riza QC)

      Други страни в производството: Европейски парламент, Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Съда:

               —

               да отмени Решение № 2004/511/ЕО на Съвета (1), тъй като то се основава на неправомерно бездействие, в резултат на което, в нарушение на член 189 от Договора за ЕО във връзка с членове 5 и 6 от Договора за Европейския съюз, кипърските турци са лишени от възможност да участва в изборите за Европейски парламент,

               —

               да приеме, че шестимата членове на Европейския парламент, избрани въз основа на сега действащите избирателни разпоредби, за избора на които съобщава Република Кипър след 6 юни 2009 г., не представляват кипърските турци, в съответствие с изискванията на закона.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят поддържа, че Първоинстанционният съд неправилно приема, че жалбата му е просрочена. В подкрепа на този довод той излага, че съдебната практика, на която се позовава Първоинстанционният съд, не се отнася до неприемане на разпоредби относно основното право на участие в избори на цял един народ и не се отнася до решение, което от правна страна се основава на бездействие и неприемане на разпоредби за избори, а не твърдение, че изборите ще бъдат отложени.
   Жалбоподателят твърди също, че не е вярно твърдението, че при подаване на жалбата си не се е позовал на съществуването на уважителна причина или на форсмажорни обстоятелства.

      (1)  Решение на Съвета № 2004/511/ЕО: Решение на Съвета от 10 юни 2004 година относно представителството на народа на Кипър в Европейския парламент в случай на разрешаване на кипърския проблем (ОВ L 211, стp. 22, Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 5, стр. 125).


title: Дело T-173/09 R: Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 8 юни 2009 г. — Z/Комисия (Обезпечително производство — Достъп на трето заинтересовано лице до решение на Комисията, с което се налага глоба и което все още не е публикувано — Молба за допускане на обезпечение — Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество — Липса на неотложност)

text:
               15.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 193/22

         Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 8 юни 2009 г. — Z/Комисия
   (Дело T-173/09 R)
   (Обезпечително производство - Достъп на трето заинтересовано лице до решение на Комисията, с което се налага глоба и което все още не е публикувано - Молба за допускане на обезпечение - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество - Липса на неотложност)
   2009/C 193/36
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Z (X, Германия) (представители: C. Grau и N. Jäger, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: R. Sauer, V. Bottka и A. Bouquet)

      Предмет

   Достъп до Решение на Комисията от 28 януари 2009 г. по процедура по член 81 ЕО и член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/G/39.406 — морски тръбопроводи) и заличаване на името на молителя в текста на това решение.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля молбата за допускане на обезпечение, доколкото тя вече не е станала безпредметна.

               2)

               Настоящото определение отменя и замества определението от 6 май 2009 г.

               3)

               Първоинстанционният съд не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело C-252/08: Иск, предявен на 12 юни 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Република Малта

text:
               2.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 197/15

         Иск, предявен на 12 юни 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Република Малта
   (Дело C-252/08)
   (2008/C 197/26)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: L. Flynn и A. Alcover San Pedro)

      Ответник: Република Малта
   Искания на ищеца

               —

               Да се установи, че като не е приложила правилно Директива 2001/80/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2001 година за ограничаване на емисиите на определени замърсители във въздуха, изпускани от големи горивни инсталации (ОВ L 309, 2001 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 7, стр. 210), (наричана по-нататък „Директивата“) във връзка с експлоатацията на пароцентралата Phase One към електроцентралата в Delimara и на електроцентралата в Marsa, Република Малта не е изпълнила задълженията си по член 4, параграф 1 във връзка с приложения IV А, VI А и VII А и по член 12 във връзка с приложение VIII А.2 от тази директива,

               —

               да се осъди Република Малта да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Комисията твърди, че пароцентралата Phase One към електроцентралата в Delimara не спазва пределно допустимите стойности на емисиите, определени от Директивата за емисии на серен двуокис, азотни окиси и прах.
   На следващо място се твърди, че както по отношение на пароцентралата Phase One към електроцентралата в Delimara, така и във връзка с електроцентралата в Marsa, Малта не е изпълнила изискването за постоянни измервания на концентрациите на серния двуокис, азотните окиси и прахта, съгласно член 12 и параграф 2 от част А от приложение VIII към Директивата.

      (1)  ОВ L 309, 2001 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 7, стр. 210.


title: Дело C-557/10: Иск, предявен на 29 ноември 2010 г. — Европейска комисия/Португалска република

text:
               5.2.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/7

         Иск, предявен на 29 ноември 2010 г. — Европейска комисия/Португалска република
   (Дело C-557/10)
   2011/C 38/08
   Език на производството: португалски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: H. Støvlbæk и M. França)

      Ответник: Португалска република

      Искания на ищеца

               —

               Да се установи, че що се отнася до първия пакет от мерки за железопътния транспорт, Португалската република не е изпълнила задълженията си по член 5, параграф 3 от Директива 91/440/ЕИО (1) на Съвета от 29 юли 1991 година относно развитието на железниците в Общността (изменена с Директива 2001/12/ЕО (2)), член 7, параграф 3 от Директива 91/440 и член 6, параграф 1 от Директива 2001/14/ЕО (3) на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2001 година за разпределяне капацитета на железопътната инфраструктура и събиране на такси за ползване на железопътна инфраструктура и за сертифициране за безопасност.

               —

               Да се осъди Португалската република да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

         Независимост на управлението

   Член 5, параграф 3 от Директива 91/440 съдържа списък с решения, които предприятията за железопътен транспорт има право да вземат без намесата на държавата. Сред тях са решенията относно персонала, активите и собственото снабдяване. Тези решения все пак се вземат в контекста на приетите от държавата основни насоки на общата политика. Що се отнася обаче до публичното предприятие CP в Португалия, държавата не само установява общи стратегически насоки за придобиване и отчуждаване на дялове в други предприятия, от една страна, но и предвижда, че всички отделни решения за придобиване и отчуждаване на дялове от капитала на дружества задължително подлежат на одобрение от правителството, от друга страна. По тези съображения Комисията счита, че Португалия не е изпълнила задълженията си по член 5, параграф 3 от Директива 91/440 (в изменената ѝ редакция).

         Таксуване на достъпа до железопътната инфраструктура

   Съгласно член 7, параграф 3 от Директива 91/440 (в изменената ѝ редакция) и член 6, параграф 1 от Директива 2001/14 държавите членки предоставят условия за изравняване на баланса на управителя на инфраструктурата. В Португалия обаче таксите за използване на инфраструктурата, държавното финансиране и доходите от други стопански дейности се окозват недостатъчни за изравняване на баланса на управителя на железопътните инфраструктури, публичното предприятие REFER E.P. Ето защо Комисията счита, че Португалия не е изпълнила задълженията си по член 7, параграф 3 от Директива 91/440 (в изменената ѝ редакция) и по член 6, параграф 1 от Директива 2001/14.

      (1)  OB L 237, стр. 25; Специално издание на български език, глава 7, том 2, стр. 86.

      (2)  ОВ L 75, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 8, стр. 66.

      (3)  OB L 75, стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 8, стр. 66.


title: Дело T-191/07: Решение на Първоинстанционния съд от 25 март 2009 г. — Anheuser-Busch/СХВП — Budějovický Budvar (BUDWEISER) (Марка на Общността — Процедура по възражение — Заявка за словна марка на Общността BUDWEISER — По-ранни международни словни и фигуративни марки BUDWEISER и Budweiser Budvar — Относителни основания за отказ — Член 8, параграф 1, букви а) и б) от Регламент (ЕО) № 40/94 — Реално използване на по-ранната марка — Член 43, параграфи 2 и 3 от Регламент № 40/94 — Нарушение на правото на защита — Мотиви — Член 73 от Регламент № 40/94 — Късно представяне на документи — Право на преценка, предоставено от член 74, параграф 2 от Регламент № 40/94)

text:
               16.5.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/34

         Решение на Първоинстанционния съд от 25 март 2009 г. — Anheuser-Busch/СХВП — Budějovický Budvar (BUDWEISER)
   (Дело T-191/07) (1)

   (Марка на Общността - Процедура по възражение - Заявка за словна марка на Общността „BUDWEISER“ - По-ранни международни словни и фигуративни марки „BUDWEISER“ и „Budweiser Budvar“ - Относителни основания за отказ - Член 8, параграф 1, букви а) и б) от Регламент (ЕО) № 40/94 - Реално използване на по-ранната марка - Член 43, параграфи 2 и 3 от Регламент № 40/94 - Нарушение на правото на защита - Мотиви - Член 73 от Регламент № 40/94 - Късно представяне на документи - Право на преценка, предоставено от член 74, параграф 2 от Регламент № 40/94)
   2009/C 113/69
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Anheuser-Busch, Inc. (Сейнт Луис, Мисури, Съединени американски щати) (представители: V. von Bomhard и A. Renck, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: A. Folliard-Monguiral)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: Budějovický Budvar, národní podnik (České Budějovice, Чешка република) (представител: K. Čermák, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 20 март 2007 г. (преписка R 299/2006-2) относно процедура по възражение между Budějovický Budvar, národní podnik и Anheuser-Busch, Inc.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Anheuser-Busch, Inc. да заплати, освен направените от него съдебни разноски, и тези на СХВП и на Budějovický Budvar, národní podnik.

      (1)  ОВ C 183, 4.8.2007 г.


title: Дело T-302/07: Иск, предявен на 6 август 2007 г. — Motopress/СХВП — Sony Computer Entertainment Europe (BUZZ!)

text:
               6.10.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 235/22

         Иск, предявен на 6 август 2007 г. — Motopress/СХВП — Sony Computer Entertainment Europe (BUZZ!)
   (Дело T-302/07)
   (2007/C 235/41)
   Език, на който е изготвен искът: немски
   Страни

      Ищец: Motopress Werbe- und Verlagsgesellschaft mbH (Виена, Австрия) (представител: Rechtsanwalt L. Wiltschek)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Sony Computer Entertainment Europe Limited
   Искания на ищеца

               —

               да се измени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 29 юни 2007 г. (дело R 1468/2006-2), така че да се уважи възражението срещу заявката за марка № 4 441 044;

               —

               при условията на евентуалност, да се отмени оспорваното решение и делото да се препрати на Службата за хармонизация във вътрешния пазар;

               —

               да се осъди Службата за хармонизация във вътрешния пазар да заплати разноските по апелативното производство и по производството пред Първоинстанционния съд.

         Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Sony Computer Entertainment Europe Limited

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративната марка „BUZZ!“ за стоки и услуги от класове 9, 16, 28 и 41 (заявка № 4 441 044).

      Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: ищецът

      Марка или знак, на който е направено позоваване в подкрепа на възражението: австрийската словна марка „BUZZ!“ за стоки и услуги от класове 9, 16, 35 и 38.

      Решение на отдела по споровете: отхвърляне на възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърляне на жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 74, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 40/94 (1) поради пренебрегване на доказателствата за съществуването на марката, предмет на възражението.

      (1)  Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ 1994 г., L 11, стр. 1); (Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).


title: Дело F-3/10: Жалба, подадена на 15 януари 2010 г. — AB/Европейска комисия

text:
               17.4.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 100/69

         Жалба, подадена на 15 януари 2010 г. — AB/Европейска комисия
   (Дело F-3/10)
   2010/C 100/100
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: AB (Брюксел, Белгия) (представител: S. Pappas)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на решението на делегацията на ЕК в Лаос от 4 февруари 2009 г., с което жалбоподателят е уведомен, че договорът му като срочно нает служител няма да бъде подновен, и на решението на назначаващия орган в отговор на жалбата му.

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отменят обжалваните решения, така че жалбоподателят да бъде преназначен в Генерална дирекция RELEX или в Европейската дипломатическа служба, която ще се създаде на 1 април 2010 г.,

               —

               да се осъди жалбоподателят да заплати съдебните разноски.


               2.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 217/22

         Молба за консултативно становище от Съда на ЕАСТ, подадена от Eidsivating lagmannsrett на 11 февруари 2015 г. по дело Matja Kumba T. M’bye и други/Stiftelsen Fossumkollektivet
   (Дело E-5/15)
   (2015/C 217/08)
   С писмо от 11 февруари 2015 г., получено в деловодството на Съда на 13 февруари 2015 г., към Съда на ЕАСТ бе отправена молба от Eidsivating lagmannsrett (Апелативен съд на Eidsivating, Норвегия) за консултативно становище по дело Matja Kumba T. M’bye и други срещу Stiftelsen Fossumkollektivet по следните въпроси:

               1.

               Дали средно седмично работно време от 84 часа (при редуване на 7 работни със 7 неработни дни), предвидено в договореност за съжителство с цел гледане, е в нарушение на член 6 и член 22, параграф 1, буква а) от Директивата за работното време (Директива 2003/88/ЕО)?

               2.

               Съвместима ли е с правата на служителите по член 6 и член 22 от Директивата за работното време разпоредба от националното законодателство, според която съгласието на служителя да работи повече от 60 часа на седмица в съответствие с договореност за съжителство с цел гледане, не може да бъде оттеглено?

               3.

               Представлява ли уволнението, последвало отказ да се даде съгласие за договаряне на работно време, надвишаващо 48 часа за седемдневен период, санкция или „вреда“ по смисъла на член 22, параграф 1, буква а) във връзка с буква б) от Директивата за работното време?


title: Дело C-19/12: Решение на Съда (осми състав) от 7 март 2013 г. (преюдициално запитване от Върховен административен съд (България) — „Ефир“ ООД/Директор на дирекция „Обжалване и управление на изпълнението“ гр. Пловдив (Данък върху добавената стойност — Директива 2006/112/ЕО — Членове 62, 63, 65, 73 и 80 — Учредяване от физически лица на суперфиция в полза на дружество срещу извършване от дружеството на строителни услуги за тези лица — Бартер — ДДС за строителните услуги — Данъчно събитие — Изискуемост — Включване както на облагаемите, така и на освободените доставки в понятието за данъчно събитие — Авансово плащане на цялата насрещна престация — Авансово плащане — Данъчна основа на доставка при насрещна престация, състояща се от стоки или услуги — Непосредствено действие)

text:
               27.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 123/7

         Решение на Съда (осми състав) от 7 март 2013 г. (преюдициално запитване от Върховен административен съд (България) — „Ефир“ ООД/Директор на дирекция „Обжалване и управление на изпълнението“ гр. Пловдив
   (Дело C-19/12) (1)

   (Данък върху добавената стойност - Директива 2006/112/ЕО - Членове 62, 63, 65, 73 и 80 - Учредяване от физически лица на суперфиция в полза на дружество срещу извършване от дружеството на строителни услуги за тези лица - Бартер - ДДС за строителните услуги - Данъчно събитие - Изискуемост - Включване както на облагаемите, така и на освободените доставки в понятието за данъчно събитие - Авансово плащане на цялата насрещна престация - Авансово плащане - Данъчна основа на доставка при насрещна престация, състояща се от стоки или услуги - Непосредствено действие)
   2013/C 123/09
   Език на производството: български

      Запитваща юрисдикция

   Върховен административен съд

      Страни в главното производство

      Жалбоподател:„Ефир“ ООД

      Ответник: Директор на дирекция „Обжалване и управление на изпълнението“ гр. Пловдив

      Предмет

   Преюдициално запитване — Върховен административен съд — Тълкуване на член 62, параграфи 1 и 2 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7; поправки — ОВ L 74, 2011 г., стр. 3 и ОВ L 249, 2012 г., стр. 15) — Настъпване на данъчното събитие — Национално законодателство, предвиждащо прилагане на понятието за данъчно събитие както за облагаеми, така и за освободени доставки — Учредяване от физически лица на суперфиция в полза на дружество срещу извършване от дружеството на строителни услуги за тези физически лица

      Диспозитив

               1.

               Членове 63 и 65 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност трябва да се тълкуват в смисъл, че при обстоятелства като тези в главното производство, когато в полза на дружество са учредени права на строеж за построяването на сгради като насрещна престация за услуги по изграждането на някои обекти на недвижима собственост, които дружеството се задължава да предаде в завършен вид на учредителите на правата на строеж, посочените членове допускат данъкът върху добавената стойност за строителните услуги да бъде изискуем от момента на учредяване на правата на строеж, тоест преди предоставянето на услугите, щом към момента на учредяване на тези права всички релевантни елементи на бъдещите доставки на услуги са вече известни, поради което в частност и разглежданите услуги са точно определени, и след като стойността на тези права може да получи парично изражение — което следва да се установи от запитващата юрисдикция.
               При обстоятелства като тези в главното производство, при които доставките не са осъществени между свързани лица по смисъла на член 80 от Директива 2006/112 —което все пак следва да се установи от запитващата юрисдикция, — членове 73 и 80 от същата директива трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална разпоредба като разглежданата в главното производство, съгласно която, ако насрещната престация на доставка е определена изцяло в стоки или услуги, данъчната основа на доставката е пазарната стойност на предоставените стоки или услуги.

               2.

               Членове 63, 65 и 73 от Директива 2006/112 имат непосредствено действие.

      (1)  ОВ C 89, 24.3.2012 г.


title: Дело F-92/12: Определение на Съда на публичната служба (втори състав) от 28 януари 2013 г. — Marcuccio/Комисия (Публична служба — Член 34, параграф 1 от Процедурния правилник — Молба, подадена по факс в срока за обжалване и подписана с щемпел, възпроизвеждащ подписа на адвокат или посредством друг начин на възпроизвеждане — Просрочване на жалбата — Явна недопустимост)

text:
               9.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 71/28

         Определение на Съда на публичната служба (втори състав) от 28 януари 2013 г. — Marcuccio/Комисия
   (Дело F-92/12)
   (Публична служба - Член 34, параграф 1 от Процедурния правилник - Молба, подадена по факс в срока за обжалване и подписана с щемпел, възпроизвеждащ подписа на адвокат или посредством друг начин на възпроизвеждане - Просрочване на жалбата - Явна недопустимост)
   2013/C 71/47
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: G. Cipressa, адвокат)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет

   Искане за отмяна на решението за извършване на удръжки от пенсията за инвалидност на жалбоподателя с оглед покриването на сумата, която е осъден да заплати като съдебни разноски от Съда на публичната служба

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата като явно недопустима.

               2.

               Осъжда г-н Marcuccio да понесе направените от него разноски.


title: Дело C-397/08: Иск, предявен на 15 септември 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Португалска република

text:
               25.10.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 272/14

         Иск, предявен на 15 септември 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Португалска република
   (Дело C-397/08)
   (2008/C 272/25)
   Език на производството: португалски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: N. Yerrell и M. Telles Romão)

      Ответник: Португалска република
   Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е приела законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2003/59/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 юли 2003 година относно начална квалификация и продължаващо обучение на водачи на някои пътни превозни средства за превоз на товари или пътници, за изменение на Регламент (ЕИО) № 3820/85 на Съвета и Директива 91/439/ЕИО на Съвета и за отмяна на Директива 76/914/ЕИО на Съвета (1) и във всеки случай като не е информирала Комисията, Португалската република е нарушила задълженията си по тази директива.

               —

               да се осъди Португалска република да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Срокът за транспониране на директивата е изтекъл на 10 септември 2006 г.

      (1)  ОВ L 226, стр. 4; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 86.


title: Дело C-631/15: Определение на Съда (десети състав) от 21 септември 2016 г. (преюдициално запитване от Juzgado Contencioso-Administrativo n° 1 de Oviedo — Испания) — Carlos Álvarez Santirso/Consejería de Educación, Cultura y Deporte del Principado de Asturias (Преюдициално запитване — Член 99 от Процедурния правилник на Съда — Директива 1999/70/ЕО — Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) — Клауза 4 — Последователни срочни трудови договори в публичния сектор — Неуниверситетско образование — Национална правна уредба — Заплащане на допълнително възнаграждение — Условие — Получаване на положителен резултат при оценяване — Учители, които са временно наети служители — Изключване — Принцип на недопускане на дискриминация)

text:
               5.12.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 454/14

      Определение на Съда (десети състав) от 21 септември 2016 г. (преюдициално запитване от Juzgado Contencioso-Administrativo no 1 de Oviedo — Испания) — Carlos Álvarez Santirso/Consejería de Educación, Cultura y Deporte del Principado de Asturias
      (Дело C-631/15) (1)

      ((Преюдициално запитване - Член 99 от Процедурния правилник на Съда - Директива 1999/70/ЕО - Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) - Клауза 4 - Последователни срочни трудови договори в публичния сектор - Неуниверситетско образование - Национална правна уредба - Заплащане на допълнително възнаграждение - Условие - Получаване на положителен резултат при оценяване - Учители, които са временно наети служители - Изключване - Принцип на недопускане на дискриминация))
      (2016/C 454/26)
      Език на производството: испански

         Запитваща юрисдикция

      Juzgado Contencioso-Administrativo no 1 de Oviedo

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Carlos Álvarez Santirso

         Ответник: Consejería de Educación, Cultura y Deporte del Principado de Asturias

         Диспозитив

      Клауза 4, точка 1 от Рамковото споразумение за срочната работа, сключено на 18 март 1999 г., което се съдържа в приложението към Директива 1999/70/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 година относно Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP), трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба като разглежданата в главното производство, която, без това изобщо да е оправдано от обективни причини, позволява само учителите, назначени за постоянно като служители по трудово правоотношение за неопределено време, но не и тези, наети временно като служители по срочно трудово правоотношение, да участват в плана за оценяване на преподавателите и да получат произтичащия от това материален стимул в случай на положителна оценка.

         (1)  ОВ C 68, 22.2.2016 г.


title: Дело T-475/10: Определение на Общия съд от 10 май 2012 г. — Португалия/Комисия

text:
               23.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 184/20

         Определение на Общия съд от 10 май 2012 г. — Португалия/Комисия
   (Дело T-475/10) (1)

   2012/C 184/39
   Език на производството: португалски
   Председателят на пети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 328, 4.12.2010 г.


title: Дело C-90/16: Преюдициално запитване от Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Обединено кралство), постъпило на 15 февруари 2016 г. — The English Bridge Union Limited/Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

text:
               25.4.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 145/23

         Преюдициално запитване от Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Обединено кралство), постъпило на 15 февруари 2016 г. — The English Bridge Union Limited/Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
   (Дело C-90/16)
   (2016/C 145/29)
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: English Bridge Union Limited

      Ответник: Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

      Преюдициални въпроси

               1)

               Какви са основните характеристики, които трябва да има дадена дейност, за да бъде „спорт“ по смисъла на член 132, параграф l, буква м) от Директива 2006/112/ЕО (1) от 28 ноември 2006 г. („основната директива за ДДС“)? По-конкретно, трябва ли дейността да има съществен (или не несъществен) физически компонент, който е определящ за нейния резултат, или е достатъчно тя да има съществен умствен компонент, определящ за нейния резултат?

               2)

               Представлява ли двойковият спортен бридж „спорт“ по смисъла на член 132, параграф 1, буква м) от основната директива за ДДС?

      (1)  Директива 2006/112 на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7).


title: Дело C-503/16: Преюдициално запитване от Tribunal da Relação de Évora (Португалия), постъпило на 23 септември 2016 г. — Luis Isidro Delgado Mendes/Crédito Agrícola Seguros — Companhia de Seguros de Ramos Reais, SA

text:
               5.12.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 454/19

      Преюдициално запитване от Tribunal da Relação de Évora (Португалия), постъпило на 23 септември 2016 г. — Luis Isidro Delgado Mendes/Crédito Agrícola Seguros — Companhia de Seguros de Ramos Reais, SA
      (Дело C-503/16)
      (2016/C 454/33)
      Език на производството: португалски

         Запитваща юрисдикция

      Tribunal da Relação de Évora

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Luis Isidro Delgado Mendes

         Ответник: Crédito Agrícola Seguros — Companhia de Seguros de Ramos Reais, SA

         Преюдициален въпрос

      В случай на пътнотранспортно произшествие, при което са причинени телесно увреждане и имуществени вреди на пешеходец, умишлено блъснат със собственото му моторно превозно средство, управлявано от лице, което го е откраднало, забранява ли общностното право, и по-специално член 12, параграф 3 и член 13, параграф 1 от Директива 2009/103/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета националното право да изключва каквото и да било обезщетяване на пешеходеца, поради обстоятелството че е собственик на моторното превозно средство и застрахован по договора за застраховка?

         (1)  Директива 2009/103/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 г. относно застраховката Гражданска отговорност при използването на моторни превозни средства и за контрол върху задължението за сключване на такава застраховка (ОВ L 263, 2009 г., стр. 11)


title: Дело C-609/13 P: Жалба, подадена на 25 ноември 2013 г. от Duravit AG и др. срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 16 септември 2013 г. по дело T-364/10, Duravit AG и др./Европейска комисия

text:
               8.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 71/4

      Жалба, подадена на 25 ноември 2013 г. от Duravit AG и др. срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 16 септември 2013 г. по дело T-364/10, Duravit AG и др./Европейска комисия
      (Дело C-609/13 P)
      (2014/C 71/07)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподатели: Duravit AG, Duravit SA, Duravit BeLux SPRL/BVBA (представители: д-р U. Soltész, LL.M. и C. von Köckritz, Rechtsanwälte)

         Други страни в производството: Европейска комисия, Съвет на Европейския съюз

         Искания на жалбоподателите

      Жалбоподателите искат от Съда:

                  1.

                  да отмени Решение на Общия съд (четвърти състав) от 16 септември 2013 г. по дело T-364/10, доколкото с него се отхвърля жалбата им,

                  2.

                  да се отменят на основание член 263, параграф 4 ДФЕС член 1, параграф 1, член 2 и член 3 от Решение на Европейската комисия C(2010) 4185 окончателен по преписка COMP/39.092 — Санитарни инсталации за баня, доколкото засягат жалбоподателите,

                  3.

                  при условията на евентуалност (спрямо второто искане), да се отмени наложената с решението глоба или значително да се намали,

                  4.

                  отново при условията на евентуалност (спрямо второто и третото искане), да върне делото на Общия съд за ново разглеждане в съответствие с правната преценка на Съда,

                  5.

                  във всеки случай, да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски на жалбоподателите, възникнали в производствата пред Общия съд и Съда.

         Правни основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателите изтъкват шест основания.
      На първо място, Общият съд нарушил член 31 от Регламент № 1/2003, презумпцията за невиновност и правото на справедлив съдебен процес (член 47 и член 48, параграф 1 във връзка с член 52, параграф 3 от Хартата на основните права на Европейския съюз („Хартата“) и член 6, параграфи 1 и 2 от ЕКПЧ), защото отказал изрично поискания пълен съдебен контрол на оспорваното решение, изходил от презумпция за правилност на фактическите и правните констатации на Комисията и не упражнил собственото си право на преценка при определяне размера на глобите.
      На второ място, Общият съд нарушил член 263 ДФЕС, правото на жалбоподателите на ефективни правни средства (член 47, първа алинея от Хартата) и основния принцип на равнопоставеност, като не упражнил в достатъчна степен контрола си за законосъобразност и надхвърлил пределите му в ущърб на жалбоподателите.
      На трето място, Общият съд изопачил явно и в много отношения съдържанието на преписката по делото по начин, който имал отражение върху решението по делото, в резултат на което допуснал грешки при прилагане на правото, както и нарушил установените принципи за събиране на доказателства.
      На четвърто място, Общият съд допуснал процесуални грешки и нарушил член 48, параграф 2 от Процедурния правилник, правото на защита на жалбоподателите, както и правото им на справедлив съдебен процес и основния принцип на равнопоставеност, като използвал в ущърб на жалбоподателите неотносими и късно представени доказателства, както и късно изложено твърдение на Комисията и като отхвърлил неправилно искания на жалбоподателите за допускане на доказателствени средства без да изложи достатъчно мотиви за това.
      На пето място, Общият съд неправилно приложил член 101 ДФЕС и неизпълнил задължението си за мотивиране, като констатирал, че Комисията правилно е упрекнала жалбоподателите за това, че са участвали в едно-единствено нарушение за няколко стоки, а именно арматури за баня, душ кабини и санитарна керамика.
      На шесто място, Общият съд неправилно приложил член 101 ДФЕС, като използвал погрешен критерий за преценка на обмена на информация по член 101, параграф 1 ДФЕС, приемайки, че жалбоподателите били длъжни да се дистанцират от дискусии между предприятия, с които те не са конкуренти, и че твърдените „опити за съгласуване“ по определени поводи в мултипродуктови сдружения са довършено нарушение на член 101 ДФЕС.


title: Дело C-639/15 P: Жалба, подадена на 1 декември 2015 г. от Gat Microencapsulation GmbH (по-рано Gat Microencapsulation AG) срещу решението, постановено от Общия съд (шести състав) на 30 септември 2015 г. по дело T-720/13, Gat Microencapsulation/EUIPO

text:
               29.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 314/8

         Жалба, подадена на 1 декември 2015 г. от Gat Microencapsulation GmbH (по-рано Gat Microencapsulation AG) срещу решението, постановено от Общия съд (шести състав) на 30 септември 2015 г. по дело T-720/13, Gat Microencapsulation/EUIPO
   (Дело C-639/15 P)
   (2016/C 314/12)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Gat Microencapsulation GmbH (по-рано Gat Microencapsulation AG) (представители: S. Soler Lerma, подпомаган от M. C. March Cabrelles, abogada)

      Друга страна в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
   С определение от 26 май 2016 г. Съдът (осми състав) обявява жалбата за недопустима.


title: Дело T-215/14: Жалба, подадена на 8 април 2014 г.  — Gmina Miasto Gdynia и Port Lotniczy Gdynia Kosakowo/Комисия

text:
               10.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 175/48

         Жалба, подадена на 8 април 2014 г. — Gmina Miasto Gdynia и Port Lotniczy Gdynia Kosakowo/Комисия
   (Дело T-215/14)
   2014/C 175/67
   Език на производството: полски

      Страни

      Жалбоподатели: Gmina Miasto Gdynia (Гдиня, Полша) и Port Lotniczy Gdynia Kosakowo sp. z o.o. (Гдиня) (представител: T. Koncewicz, Rechtsanwalt)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени решението на Европейската комисия от 11 февруари 2014 г. по преписка SA.35 388, с което се разпорежда Полша да си възстанови неправомерно платените държавни помощи за летище „Гдиня-Косаково“,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата жалбоподателите сочат следните правни основания.

               1.

               Първо основание:

                           —

                           Допуснати са произвол и явна грешка при установяването на фактите, на които се основава обжалваното решение, като в резултат Комисията е действала извън пределите на дискреционните си правомощия и очевидно неправилно е преценила доказателствата.

               2.

               Второ основание:

                           —

                           Комисията не е преценила факторите и обстоятелствата, релевантни за правната квалификация на инвестициите в летище „Гдиня-Косаково“.

               3.

               Трето основание:

                           —

                           Комисията е действала извън пределите на дискреционните си правомощия по смисъла на съдебната практика, съгласно която всяка институция, разполагаща с право на преценка, трябва да се мотивира защо взема предвид определени факти и доказателства, а други — не.

               4.

               Четвърто основание:

                           —

                           Нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС във връзка с общия принцип на европейското право за правна сигурност и лоялност на институциите към субектите на правото, доколкото този принцип е тълкуван и приложен неправилно.

               5.

               Пето основание:

                           —

                           Неправилна квалификация на фактите и неправилна преценка на доказателствата, а съответно и нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС, доколкото в обжалваното решение е констатирано, че в случая не са изпълнени предпоставките, за да се приеме, че действията на жалбоподателите отговарят на критерия за частния инвеститор, и че не е доказано, че инвестиционният проект би бил осъществен от частен инвеститор, а в резултат от това е прието, че инвестициите в летище „Гдиня-Косаково“ представляват неправомерна държавна помощ.


title: Дело T-460/17: Жалба, подадена на 20 юли 2017 г. — Bopp/EUIPO (Изображение на равностранен осмоъгълник)

text:
               11.9.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 300/38

         Жалба, подадена на 20 юли 2017 г. — Bopp/EUIPO (Изображение на равностранен осмоъгълник)
   (Дело T-460/17)
   (2017/C 300/47)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Carsten Bopp (Гласхютен, Германия) (представител: F. Pröckl, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Данни за производството пред EUIPO

      Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз (Изображение на равностранен осмоъгълник) — заявка за регистрация № 11 005 196

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 8 май 2017 г. по преписка R 1954/2016-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009;

               —

               Нарушение на член 75 от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-485/13: Преюдициално запитване, отправено от Juzgado de Primera Instancia e Instrucción n °2 de Marchena (Испания) на 10 септември 2013 г. — Caixabank SA/José Labella Crespo и др.

text:
               30.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 352/5

         Преюдициално запитване, отправено от Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 2 de Marchena (Испания) на 10 септември 2013 г. — Caixabank SA/José Labella Crespo и др.
   (Дело C-485/13)
   2013/C 352/09
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 2 de Marchena

      Страни в главното производство

      Взискател: Caixabank SA

      Ответници: José Labella Crespo, Rosario Márquez Rodríguez, Rafael Gallardo Salvat, Manuela Márquez Rodríguez

      Преюдициални въпроси

               1.

               Съгласно Директива 93/13/ЕИО на Съвета (1) от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори и по-специално съгласно член 6, параграф 1 от нея и с оглед на гарантиране на защитата на потребителите и ползвателите в съответствие с принципите на еквивалентност и ефективност, когато национална юрисдикция установи наличието на неравноправна клауза относно лихви за забава в договор за ипотечен кредит трябва ли да обяви клаузата за нищожна и необвързваща страните или вместо това трябва да смекчи условията на тази клауза, като даде възможност на взискателя или кредитодателя да преизчисли лихвите?

               2.

               Втората преходна разпоредба на Закон 1/2013 от 14 май 2013 г. не съставлява ли явно ограничение на защитата на интересите на потребителя, доколкото задължава имплицитно юрисдикциите да смекчат условията на клауза относно лихви за забава, която може да бъде квалифицирана като неравноправна, като преизчислят уговорените лихви и запазят в сила тази клауза, която е имала неравноправен характер, вместо да обявят, че тя е нищожна и не обвързва потребителя?

               3.

               Втората преходна разпоредба на Закон 1/2013 от 14 май противоречи ли на Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори и по-специално на член 6, параграф 1 от посочената директива, като възпрепятства прилагането на принципите на еквивалентност и ефективност в областта на защитата на потребителите и води до избягване на санкцията, изразяваща се в нищожност и липса на обвързващ характер на неравноправните клаузи относно лихви за забава в договори за ипотечен кредит, сключени преди влизане в сила на Закон 1/2013 от 14 май 2013 г.?

      (1)  ОВ L 95, стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273


title: Дело C-59/09 P: Жалба, подадена на 9 декември 2008 г. от Hasbro, Inc. срещу решението, постановено от Първоинстанционния съд (шести състав) по дело T-472/07, Enercon/СХВП, съдържащо се в писмо от 22 септември 2008 г.

text:
               7.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 267/24

         Жалба, подадена на 9 декември 2008 г. от Hasbro, Inc. срещу решението, постановено от Първоинстанционния съд (шести състав) по дело T-472/07, Enercon/СХВП, съдържащо се в писмо от 22 септември 2008 г.
   (Дело C-59/09 P)
   2009/C 267/45
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Hasbro, Inc. (представител: M. Edenborough, Barrister)

      Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
   С Определение от 10 юли 2009 г. Съдът (пети състав) се произнася, че жалбата е недопустима.


title: Дело T-710/14: Решение на Общия съд от 15 септември 2016 г. — Herbert Smith Freehills/Съвет (Достъп до документи — Регламент (ЕО) № 1049/2001 — Документи относно предварителните дискусии във връзка с приемането на Директивата за сближаване на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите членки относно производството, представянето и продажбата на тютюневи и свързани с тях изделия — Отказ за предоставяне на достъп — Изключение, отнасящо се до защитата на правните становища — Право на защита — По-висш обществен интерес)

text:
               31.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 402/39

         Решение на Общия съд от 15 септември 2016 г. — Herbert Smith Freehills/Съвет
   (Дело T-710/14) (1)

   ((Достъп до документи - Регламент (ЕО) № 1049/2001 - Документи относно предварителните дискусии във връзка с приемането на Директивата за сближаване на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите членки относно производството, представянето и продажбата на тютюневи и свързани с тях изделия - Отказ за предоставяне на достъп - Изключение, отнасящо се до защитата на правните становища - Право на защита - По-висш обществен интерес))
   (2016/C 402/43)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Herbert Smith Freehills LLP (Лондон, Обединено кралство) (представител: P. Wytinck, avocat)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: E. Rebasti, M. Veiga и J. Herrmann)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: P. Van Nuffel, J. Baquero Cruz и F. Clotuche-Duvieusart)

      Предмет

   Жалба на основание на член 263 ДФЕС за отмяна на Решение 18/c/01/14 на Съвета от 23 юли 2014 г., съдържащо отказ за достъп до документи, свързани с приемането на Директива 2014/40/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 3 април 2014 година за сближаване на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите членки относно производството, представянето и продажбата на тютюневи и свързани с тях изделия и за отмяна на Директива 2001/37/ЕО (OВ L 127, 2014 г., стр. 1).

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Herbert Smith Freehills LLP следва да заплати собствените си съдебни разноски, както и тези на Съвета на Европейския съюз.

               3)

               Европейската комисия следва да заплати направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 409, 17.11.2014 г.


title: Дело C-302/16: Преюдициално запитване от Rechtbank Noord-Nederland, заседаващ в Гронинген (Нидерландия), постъпило на 27 май 2016 г. — Bas Jacob Adriaan Krijgsman/Surinaamse Luchtvaart Maatschappij NV

text:
               5.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 326/9

         Преюдициално запитване от Rechtbank Noord-Nederland, заседаващ в Гронинген (Нидерландия), постъпило на 27 май 2016 г. — Bas Jacob Adriaan Krijgsman/Surinaamse Luchtvaart Maatschappij NV
   (Дело C-302/16)
   (2016/C 326/18)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Rechtbank Noord-Nederland, заседаващ в Гронинген

      Страни в главното производство

      Ищец: B.J.A. Krijgsman

      Ответник: Surinaamse Luchtvaart Maatschappij NV

      Преюдициален въпрос

   Какви (формални и материални) изисквания трябва да са спазени, за да е изпълнено задължението за информиране по смисъла на член 5, параграф 1, буква в) от Регламент № 261/2004 (1), когато договорът за превоз е бил сключен чрез туристически агент или резервацията е била направена чрез интернет страница?

      (1)  Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския Парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91 (ОВ L 46, 2004 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218).


title: Дело C-146/11: Решение на Съда (втори състав) от 12 юли 2012 г. (преюдициално запитване от Riigikohus — Естония) — AS Pimix, в ликвидация/Maksu- ja Tolliameti Lõuna maksu- ja tollikeskus, Põllumajandusministeerium (Присъединяване на нови държави членки — Определяне на таксата върху излишъците от запаси на селскостопански продукти — Съдържащо се в разпоредба от националното законодателство препращане към разпоредба от регламент на Съюза, който не е бил надлежно публикуван в ОВ на езика на въпросната държава членка)

text:
               22.9.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 287/12

         Решение на Съда (втори състав) от 12 юли 2012 г. (преюдициално запитване от Riigikohus — Естония) — AS Pimix, в ликвидация/Maksu- ja Tolliameti Lõuna maksu- ja tollikeskus, Põllumajandusministeerium
   (Дело C-146/11) (1)

   (Присъединяване на нови държави членки - Определяне на таксата върху излишъците от запаси на селскостопански продукти - Съдържащо се в разпоредба от националното законодателство препращане към разпоредба от регламент на Съюза, който не е бил надлежно публикуван в Официален вестник на Европейския съюз на езика на въпросната държава членка)
   2012/C 287/19
   Език на производството: естонски

      Запитваща юрисдикция

   Riigikohus

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: AS Pimix, в ликвидация

      Ответници: Maksu- ja Tolliameti Lõuna maksu- ja tollikeskus, Põllumajandusministeerium

      Предмет

   Преюдициално запитване — Riigikohus — Тълкуване на член 288, втора алинея ДФЕС, на член 297, параграф 1 ДФЕС и на Регламент (ЕО) № 1972/2003 на Комисията от 10 ноември 2003 година относно временните мерки, които следва да се приемат за търговията със земеделски продукти във връзка с присъединяването на Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Полша, Словения и Словакия (ОВ L 293, 2003 г., стр. 3; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 50, стр. 100), както и на решенията на Съда по дела C-161/06, C-560/07 и C-140/08 — Присъединяване на нови държави членки — Определяне на таксата върху излишъците от запаси от земеделски продукти — Препращане в разпоредба от националното законодателство към разпоредба от регламент на Европейския съюз, който не е бил надлежно публикуван в Официален вестник на Европейския съюз на езика на съответната държава членка към датата, предвидена за определяне на излишъка от запаси — Наличие или не на въвеждане на регламента по смисъла на практиката на Съда

      Диспозитив

   Член 58 от Акта относно условията на присъединяването на Чешката република, Република Естония, Република Кипър, Република Латвия, Република Литва, Република Унгария, Република Малта, Република Полша, Република Словения и Словашката република и промените в Учредителните договори на Европейския съюз трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска в Естония спрямо частноправни субекти да се прилагат разпоредби на Регламент (ЕО) № 1972/2003 на Комисията от 10 ноември 2003 година относно временните мерки, които следва да се приемат за търговията със земеделски продукти във връзка с присъединяването на Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Полша, Словения и Словакия, които на 1 май 2004 г. не са били нито публикувани в Официален вестник на Европейския съюз на естонски език, нито възпроизведени в националното право на тази държава членка, независимо че въпросните частноправни субекти са могли да се запознаят с тях по други начини.

      (1)  ОВ C 160, 25.5.2011 г.


title: Дело C-476/11: Решение на Съда (втори състав) от 26 септември 2013 г. (преюдициално запитване от Vestre Landsret — Дания) — HK Danmark, от името на Glennie Kristensen/Experian A/S (Принцип за недопускане на дискриминация въз основа на възрастта — Харта на основните права на Европейския съюз — Член 21, параграф 1 — Директива 2000/78/ЕО — Член 6, параграфи 1 и 2 — Професионална пенсионна схема — Зависеща от възрастта прогресивна скàла на размера на вноските)

text:
               23.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 344/12

         Решение на Съда (втори състав) от 26 септември 2013 г. (преюдициално запитване от Vestre Landsret — Дания) — HK Danmark, от името на Glennie Kristensen/Experian A/S
   (Дело C-476/11) (1)

   (Принцип за недопускане на дискриминация въз основа на възрастта - Харта на основните права на Европейския съюз - Член 21, параграф 1 - Директива 2000/78/ЕО - Член 6, параграфи 1 и 2 - Професионална пенсионна схема - Зависеща от възрастта прогресивна скàла на размера на вноските)
   2013/C 344/18
   Език на производството: датски

      Запитваща юрисдикция

   Vestre Landsret

      Страни в главното производство

      Ищец: HK Danmark, от името на Glennie Kristensen

      Ответник: Experian A/S

      В присъствието на: Beskæftigelsesministeriet

      Предмет

   Преюдициално запитване — Vestre Landsret — Тълкуване на член 6, параграф 2 от Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (ОВ L 303, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 7) — Обосноваване на разликите в третирането въз основа на възрастта — Определяне за възраст за достъп до или за придобиване на право на пенсия за осигурителен стаж и възраст или обезщетение за инвалидност по професионални социалноосигурителни схеми — Общо изключение за професионалните социалноосигурителни схеми, при условие че се избягва дискриминацията по пол, или изключение единствено във връзка с осигуряването по тези схеми — Национална правна уредба, по силата на която работодателят може да заплаща, като част от възнаграждението, пенсионни вноски по зависеща от възрастта на работника прогресивна скàла.

      Диспозитив

   Принципът за недопускане на дискриминация въз основа на възрастта, провъзгласен в член 21 от Хартата на основните права на Европейския съюз и конкретизиран с Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите, и по-специално член 2 и член 6, параграф 1 от тази директива трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат професионални пенсионни схеми, съгласно които работодателят заплаща — като част от възнаграждението — пенсионни вноски по зависеща от възрастта прогресивна скàла, при условие че произтичащата от това разлика в третирането въз основа на възрастта е подходяща и необходима за постигането на законосъобразна цел, което националната юрисдикция следва да провери.

      (1)  ОВ C 340, 19.11.2011 г.


title: Дело C-138/12: Решение на Съда (пети състав) от 11 април 2013 г. (преюдициално запитване от Административен съд — град Варна — България) — „Руседеспред“ ООД/Директор на дирекция „Обжалване и управление на изпълнението“ — град Варна при Централно управление на Националната агенция за приходите (Данъчни въпроси — ДДС — Директива 2006/112/ЕО — Член 203 — Принцип на данъчен неутралитет — Възстановяване на доставчика на платения от него данък, когато на получателя на освободена доставка е отказано правото на приспадане)

text:
               1.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 156/13

         Решение на Съда (пети състав) от 11 април 2013 г. (преюдициално запитване от Административен съд — град Варна — България) — „Руседеспред“ ООД/Директор на дирекция „Обжалване и управление на изпълнението“ — град Варна при Централно управление на Националната агенция за приходите
   (Дело C-138/12) (1)

   (Данъчни въпроси - ДДС - Директива 2006/112/ЕО - Член 203 - Принцип на данъчен неутралитет - Възстановяване на доставчика на платения от него данък, когато на получателя на освободена доставка е отказано правото на приспадане)
   2013/C 156/20
   Език на производството: български

      Запитваща юрисдикция

   Административен съд — град Варна

      Страни в главното производство

      Жалбоподател:„Руседеспред“ ООД

      Ответник: Директор на дирекция „Обжалване и управление на изпълнението“ — град Варна при Централно управление на Националната агенция за приходите

      Предмет

   Преюдициално запитване — Административен съд — град Варна — Тълкуване на член 203 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7 и поправки в OB L 74, 2011 г., стр. 3 и OB L 249, 2012 г., стр. 15) — Принципи на данъчен неутралитет, ефективност и равно третиране — Право на данъчен кредит — Право на доставчика да иска възстановяване на недължимо платения данък, когато на получателя на доставката е отказано правото на данъчен кредит по съображения, че според националното право тази доставка е освободена

      Диспозитив

               1.

               Принципът на неутралитет на данъка върху добавената стойност, така както е конкретизиран от съдебната практика по член 203 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност, трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска на основание на национална разпоредба за транспониране на посочения член данъчната администрация да откаже да възстанови на доставчика по освободена доставка неправилно фактурирания на неговия клиент данък върху добавената стойност, по съображение че този доставчик не е коригирал сгрешената фактура, при положение че данъчната администрация с влязъл в сила акт е отказала правото на същия клиент да приспадне посочения данък върху добавената стойност, а поради влезлия в сила отказ режимът на корекция, предвиден в националния закон, вече не е приложим.

               2.

               Данъчнозадължено лице може да се позове на принципа на неутралитет на данъка върху добавената стойност, така както е конкретизиран от съдебната практика по член 203 от Директива 2006/112, за да се противопостави на разпоредба на националното право, съгласно която за възстановяването на неправилно фактурирания данък върху добавената стойност е необходимо сгрешената фактура да бъде коригирана, при положение че правото на приспадане на посочения данък върху добавената стойност е отказано с влязъл в сила акт, а поради влезлия в сила отказ режимът на корекция, предвиден в националния закон, вече не е приложим.

      (1)  ОВ C 151, 26.5.2012 г.


title: Дело C-358/12: Решение на Съда (десети състав) от 10 юли 2014 г. (преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Италия) — Consorzio Stabile Libor Lavori Pubblici/Comune di Milano (Преюдициално запитване — Обществени поръчки — Обществени поръчки, които не достигат праговите стойности, предвидени от Директива 2004/18/CE — Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС — Принцип на пропорционалност — Условия за отстраняване от процедура за възлагане на обществена поръчка — Критерии за качествен подбор, свързани с личното състояние на оферента — Задължения, свързани с плащането на вноски за социалното осигуряване — Понятие за тежко нарушение — Разлика между дължимите и платени суми, която надхвърля 100 EUR и 5 % от дължимите суми)

text:
               15.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 315/4

         Решение на Съда (десети състав) от 10 юли 2014 г. (преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Италия) — Consorzio Stabile Libor Lavori Pubblici/Comune di Milano
   (Дело C-358/12) (1)

   ((Преюдициално запитване - Обществени поръчки - Обществени поръчки, които не достигат праговите стойности, предвидени от Директива 2004/18/CE - Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС - Принцип на пропорционалност - Условия за отстраняване от процедура за възлагане на обществена поръчка - Критерии за качествен подбор, свързани с личното състояние на оферента - Задължения, свързани с плащането на вноски за социалното осигуряване - Понятие за тежко нарушение - Разлика между дължимите и платени суми, която надхвърля 100 EUR и 5 % от дължимите суми))
   2014/C 315/05
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Consorzio Stabile Libor Lavori Pubblici

      Ответник: Comune di Milano

      В присъствието на: Pascolo Srl

      Диспозитив

   Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС, както и принципът на пропорционалност трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат национална правна уредба, която в случаите на обществени поръчки за строителство със стойност, по-ниска от определената в член 7, буква в) от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги, изменена с Регламент (ЕО) № 1177/2009 на Комисията от 30 ноември 2009 година, задължава възлагащите органи да отстранят от процедурата по възлагане на такава обществена поръчка оферент, който е извършил нарушение във връзка с плащането на вноски за социално осигуряване, ако разликата между платените и дължимите суми надхвърля едновременно сумата от 100 EUR и 5 % от дължимите суми.

      (1)  ОВ C 311, 13.10.2012 г.


title: Дело C-482/09: Преюдициално запитване, отправено от Court of Appeal (England   Wales) (Civil Division) (Обединено кралство) на 30 ноември 2009 г. — Budějovický Budvar, národní podnik/Anheuser-Busch, Inc.

text:
               30.1.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/42

         Преюдициално запитване, отправено от Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Обединено кралство) на 30 ноември 2009 г. — Budějovický Budvar, národní podnik/Anheuser-Busch, Inc.
   (Дело C-482/09)
   2010/C 24/72
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Страни в главното производство

      Ищец: Budějovický Budvar, národní podnik

      Ответник: Anheuser-Busch, Inc.

      Преюдициални въпроси

               1.

               Какво се има предвид с [„не се противопоставя“] в член 9, параграф 1 от Директива 89/104/ЕИО (1) и по-специално:

                           а)

                           Е ли [„не се противопоставя“] общностноправно понятие или националните съдилища могат да прилагат националноправни норми за непротивопоставяне (включително забавяне или установено отдавна паралелно почтено използване на марка)?

                           б)

                           Ако [„не се противопоставя“] е общностноправно понятие, може ли да се приеме, че притежателят на марка не се е противопоставил на продължително и паралелно, безспорно доказано, почтено използване на идентична марка от друго лице, когато притежателят на марка отдавна е узнал за използването, но не е могъл да го предотврати?

                           в)

                           Във всеки случай, следва ли притежателят на марка да е регистрирал своята марка преди началния момент на [„непротивопоставяне“] на използването от друго лице на (i) идентична или (ii) сходна марка, с която съществува вероятност от объркване?

               2.

               Кога започва да тече „непрекъснатият период от пет години“ и по-специално възможно ли е да започне да тече (и при положителен отговор, може ли да изтече) преди притежателят на по-ранна марка реално да получи регистрация на своята марка; при положителен отговор кои са условията, необходими, за да се определи началният момент, от който започва да тече периодът?

               3.

               Прилага ли се член 4, параграф 1, буква a) от Директива 89/104/ЕИО на Съвета така, че да даде възможност на притежателя на по-ранна марка да се ползва с приоритет дори когато е налице продължителен период на паралелно почтено използване на две идентични марки за идентични стоки, така че гаранцията за произход от по-ранната марка да не означава, че с нея са обозначени стоките на притежателя на по-ранната марка, но не на друга, а вместо това са обозначени неговите стоки или стоките на другия ползвател?

      (1)  Първа директива 89/104/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно марките (ОВ L 40, стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 92).