title: Дело T-591/10: Жалба, подадена на 29 декември 2010 г. — Castiglioni/Комисия

text:
               19.2.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 55/32

         Жалба, подадена на 29 декември 2010 г. — Castiglioni/Комисия
   (Дело T-591/10)
   2011/C 55/58
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Castiglioni Srl (Busto Arsizio, Италия) (представител: G. Turri, avvocato)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:
   —   основно искане: да отмени обжалваните актове, описани по-подробно в приложението към настоящата жалба, като обяви, че те са недействителни и не пораждат правни последици и като осъди за тази цел Европейската комисия да обезщети вредите в специална форма и посредством обявяване на недействителността, на отмяната или на обстоятелството, че договора, евентуално сключен между Европейската комисия и конкурентите, спечелили в резултат обществената поръчка, не поражда правни последици;
   —   искане при условията на евентуалност: да отмени обжалваните актове, описани по-подробно в приложението към настоящата жалба, като обяви, че те са недействителни и не пораждат правни последици и като осъди за тази цел Европейската комисия да обезщети вредите, включително т.нар. „вреди по отношение на биографията“, причинени на Castiglioni Srl, по равностойност, до размера, който бъде определен в хода на производството, ведно с лихвите и финансовото преизчисление на остатъка от дължимото;
   —   при всички положения: да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква три правни основания.

               —

               Първо правно основание относно нарушението на член 137, параграф 4 от Регламент (ЕО, Евратом) № 2342/2002 на Комисията от 23 декември 2002 година относно определянето на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета относно Финансовия регламент, приложим към общия бюджет на Европейските общности, (ОВ L 357, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 01, том 4, стр. 3), нарушение на обявлението за откриване на процедура за възлагане на обществена поръчка и на последващите разяснения, липса на мотиви.
               В това отношение се твърди, че жалбоподателят е доказал, че притежава всички минимални стандартни нива на капацитет, изисквани в обявлението за откриване на процедура за възлагане на обществена поръчка, и че обстоятелството, че това доказване е извършено отчасти пряко и отчасти посредством посочване на подизпълнители е напълно ирелевантно, като се има предвид, че посочването на подизпълнители се предвижда изрично от правната уредба, която урежда конкретния случай. Следователно пропускът да се извърши оценка на подадената от жалбоподателя оферта е неправомерен.

               —

               Второ правно основание относно нарушението на член 148, параграф 3 от горепосочения Регламент (ЕО, Евратом) № 2342/2002, липса на мотиви.
               В това отношение се твърди, че дори да е искала да направи заключение за липса на недвусмисленост на документацията, представена от жалбоподателя като доказателство, че притежава стандарт ST3, администрацията възложител е трябвало да приложи член 148, параграф 3 от Регламент № 2342/2002.

               —

               Трето правно основание относно нередовността на обявлението за откриване на процедура за възлагане на обществена поръчка.
               В това отношение се твърди, че в спорната хипотеза, в която се приеме, че позицията на администрацията възложител намира основание в обявлението за откриване на процедура за възлагане на обществена поръчка, жалбоподателят оспорва посоченото обявление като отправя същите твърдения като формулираните по-горе в първото правно основание на жалбата.


title: Дело T-21/05: Решение на Общия съд от 19 май 2010 г. — Chalkor/Комисия (Конкуренция — Картели — Сектор на медните водопроводни тръби — Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО — Продължено нарушение с множество проявни форми — Глоби — Ограничено участие в картела — Географски обхват на съответния пазар — Продължителност на нарушението — Сътрудничество)

text:
               3.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 179/31

         Решение на Общия съд от 19 май 2010 г. — Chalkor/Комисия
   (Дело T-21/05) (1)

   (Конкуренция - Картели - Сектор на медните водопроводни тръби - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Продължено нарушение с множество проявни форми - Глоби - Ограничено участие в картела - Географски обхват на съответния пазар - Продължителност на нарушението - Сътрудничество)
   2010/C 179/51
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Chalkor AE Epexergasias Metallon (Атина, Гърция) (представители: I. Forrester, QC, A. Schulz и A. Komninos, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: P. Oliver и S. Noë)

      Предмет

   Искане за отмяна или намаляване на наложената на жалбоподателя глоба с Решение C(2004) 2826 на Комисията от 3 септември 2004 година относно производство по член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/E-1/38.069 — Медни водопроводни тръби)

      Диспозитив

               1.

               Определя размера на глобата, наложена на Chalkor AE Epexergasias Metallon с член 2, буква г) от Решение C(2004) 2826 на Комисията от 3 септември 2004 година относно производство по член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/E-1/38.069 — Медни водопроводни тръби), на 8,2467 милиона евро.

               2.

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3.

               Chalkor Epexergasias Metallon и Европейската комисия понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 82, 2.4.2005 г.


title: Дело T-617/13: Решение на Общия съд от 20 януари 2015 г. — Aic/СХВП — ACV Manufacturing (Вложки на топлообменници) (Промишлен дизайн на Общността — Производство за обявяване на недействителност — Регистриран промишлен дизайн на Общността, представляващ вложка на топлообменник — Основание за недействителност — Липса на видимост на компонента от съставен продукт — Член 4, параграф 2 и член 25, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 6/2002)

text:
               2.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 73/27

      Решение на Общия съд от 20 януари 2015 г. — Aic/СХВП — ACV Manufacturing (Вложки на топлообменници)
      (Дело T-617/13) (1)

      (Промишлен дизайн на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Регистриран промишлен дизайн на Общността, представляващ вложка на топлообменник - Основание за недействителност - Липса на видимост на компонента от съставен продукт - Член 4, параграф 2 и член 25, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 6/2002)
      (2015/C 073/36)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Aic S.A. (Гдиня, Полша) (представители: J. Radłowski, правен съветник)

         Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Folliard-Monguiral)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: ACV Manufacturing (Сенеф, Белгия)

         Предмет

      Жалба срещу решението на трети апелативен състав на СХВП от 10 септември 2013 г. (преписка R 688/2012-3) относно производство за обявяване на недействителност между ACV Manufacturing и Aic S.A.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Aic S.A. да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 24, 25.1.2014 г.


title: Дело C-621/16 P: Жалба, подадена на 25 ноември 2016 г. от Европейската комисия срещу решението на Общия съд (осми състав), постановено на 15 септември 2016 г. по дела T-353/14 и T-17/15 — Италия/Комисия

text:
               13.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/16

         Жалба, подадена на 25 ноември 2016 г. от Европейската комисия срещу решението на Общия съд (осми състав), постановено на 15 септември 2016 г. по дела T-353/14 и T-17/15 — Италия/Комисия
   (Дело C-621/16 P)
   (2017/C 046/18)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Европейска комисия (представители: L. Pignataro-Nolin и G. Gattinara)

      Други страни в производството: Италианската република, Република Литва

      Искания на жалбоподателя

               —

               да отмени обжалваното решение;

               —

               в случай, че Съдът прецени и фазата на производството позволява това, да отхвърли първоинстанционната жалба като неоснователна;

               —

               да осъди Италианската република да заплати съдебните разноски по настоящото производство и в производството на първа инстанция;

               —

               да осъди Република Литва да заплати направените от нея съдебни разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си Комисията излага четири правни основания: 1) грешка при прилагането на правото във връзка с тълкуването на правната същност на „Общите разпоредби“, приложими за конкурсите и грешка при прилагането на правото във връзка с тълкуването на член 7, параграф 1 от приложение III към Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз (наричан по-нататък „Правилникът“) и последваща неправилност на мотивите; 2) грешка при прилагането на правото и нарушение на задължението за мотивиране във връзка с тълкуването на член 1г от Правилника; 3) грешки при прилагането на правото във връзка с тълкуването (впрочем противоречиво) на член 28е от Правилника и във връзка с тълкуването на критериите за съдебния контрол на Общия съд; 4) грешка при прилагането на правото във връзка с тълкуването на член 2 от Регламент № 1/58 (ОВЕО 17 от 6 октомври 1958 г., стр. 385).

               1.

               Първото основание е разделено на четири части. В първата част Комисията посочва, че Общият съд е допуснал грешка при прилагането на правото във връзка с тълкуването на правната същност на „Общите разпоредби“, приложими към общите конкурси (ОВЕС 2014 C 60 A/1), тъй като според Комисията посочените разпоредби установявали нови и конкретни задължения за провеждането на конкурсната процедура, а тези задължения не били променени в обжалваните обявления. Във втората част от първото основание Комисията приема, че Общият съд е допуснал грешка при прилагането на правото във връзка с тълкуването на член 7, параграф 1 от приложение III към Правилника в смисъл, че EPSO нямала нормотворчески правомощия да установява общи и абстрактни норми относно езиковия режим на организираните от нея конкурси. Според Комисията EPSO разполага с такива правомощия. В това отношение Комисията изтъква и нарушение на задължението за мотивиране, доколкото в точка 57 от обжалваното решение, in fine, Общият съд изпада в противоречие, като приема, че при всички случаи EPSO има правомощието да преценява потребностите, включително езикови, на отделните институции при организирането на различните конкурси. В третата част от първото основание Комисията смята, че Общият съд неправилно е приел, че Общите разпоредби са обикновени актове, предназначени за обявяването на критерии за избор на втория език в организираните от EPSO конкурсни процедури, като се има предвид, че посочените разпоредби всъщност установявали със задължителна сила критериите, обосноваващи този избор. В четвъртата част от първото основание, на последно място, Комисията изтъква, че Общият съд тълкува неправилно същността и съдържанието на обжалваните обявления в смисъл, че по отношение на езиковия режим обявленията са източник на нови и конкретни задължения, като по този начин нарушава и задължението за мотивиране, като отхвърля възражението за недопустимост, повдигнато от Комисията; в този смисъл според Комисията обжалваните обявления били актове с чисто потвърдително съдържание по отношение на установеното в Общите разпоредби.

               2.

               Второто основание се разделя на две части. В първата част Комисията изтъква грешка при прилагането на правото във връзка с тълкуването на член 1г от Правилника, съгласно който ограничението в избора на втори език не е непременно дискриминация, а може да е обосновано с оглед на обща цел, като интереса на службата в рамките на политиката на персонала. С втората част Комисията приема, че Общият съд е нарушил задължението за мотивиране, тъй като в търсенето на обосновка за избора на втори език в обжалваното решение Общият съд се ограничава само до разглеждането на конкурсните обявления, а трябвало да вземе предвид и Общите разпоредби и тяхното съдържание.

               3.

               Третото основание се разделя на три части. В първата част Комисията приема, че, без да тълкува неправилно член 28е от Правилника, Общият съд не можел да приеме, че изискванията за езикови способности не били част от компетенциите на кандидатите по член 27 от Правилника. Във втората част Комисията сочи, че Общият съд неправилно е определил обхвата на собствения си съдебен контрол, който е трябвало да се ограничи до проверка за явна грешка в преценката или произволно третиране. В третата част Комисията изтъква, че Общият съд е превишил пределите на контрола си, като е извършил преценка по същество относно решението да не се въведат, освен трите езика, посочени в обявлението за конкурс (английски, немски и френски), и други езици и по този начин е заместил администрацията.

               4.

               В четвъртото основание за обжалване Комисията приема, че Общият съд е допуснал грешка при прилагането на правото във връзка с тълкуването на член 2 от Регламент № 1/58, тъй като е обявил, че съобщенията между EPSO и кандидатите попадат в приложното поле на тази разпоредба, а това изключва всякаква възможност за ограничаване на избора на втория език. В действителност обаче възможността за такова ограничение според Комисията произтича от член 1г, параграфи 5 и 6 от Правилника, който се прилага и за кандидатите в конкурсна процедура.


title: Дело T-259/10: Определение на Общия съд от 15 юни 2011 г. — Ax/Съвет (Жалба за отмяна — Финансова помощ от страна на Съюза за държава членка, която изпитва сериозни икономически или финансови затруднения — Регламент, установяващ условията и процедурата по предоставяне на финансова помощ от страна на Съюза — Член 263, четвърта алинея ДФЕС — Липса на пряко засягане — Недопустимост)

text:
               6.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 232/29

         Определение на Общия съд от 15 юни 2011 г. — Ax/Съвет
   (Дело T-259/10) (1)

   (Жалба за отмяна - Финансова помощ от страна на Съюза за държава членка, която изпитва сериозни икономически или финансови затруднения - Регламент, установяващ условията и процедурата по предоставяне на финансова помощ от страна на Съюза - Член 263, четвърта алинея ДФЕС - Липса на пряко засягане - Недопустимост)
   2011/C 232/53
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Thomas Ax (Neckargemünd, Германия) (представител: J. Baumann, avocat)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: T. Middleton, M. Bauer и A. De Gregorio Merino)

      Страни, встъпили в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: B. Smulders, J.-P. Keppenne, H. Krämer) и Република Латвия (представители: M. Borkoveca и A. Nikolajeva)

      Предмет

   Отмяна на Регламент (ЕС) № 407/2010 на Съвета от 11 май 2010 година за създаване на европейски механизъм за финансово стабилизиране (ОВ L 118, стp. 1)

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда г-н Thomas Ax да понесе направените от него съдебни разноски, както и тези, направени от Съвета на Европейския съюз.

               3.

               Осъжда Република Латвия и Европейската комисия да понесат направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 234, 28.8.2010 г.


title: Дело T-332/10: Жалба, подадена на 10 август 2010 г. — Viaguara przeciwko/СХВП — Pfizer (VIAGUARA)

text:
               6.11.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/31

         Жалба, подадена на 10 август 2010 г. — Viaguara przeciwko/СХВП — Pfizer (VIAGUARA)
   (Дело T-332/10)
   ()
   2010/C 301/54
   Език на жалбата: полски

      Страни

      Жалбоподател: Viaguara S.A. (Варшава, Полша) (представител: R. Skubisz, radca prawny)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Pfizer Inc.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени изцяло решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация на вътрешния пазар (СХВП) от 20 май 2010 г. по преписка R 946/2009-1;

               —

               да се осъдят ответника и Pfizer Inc. да заплатят съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „VIAGUARA“ (заявка за регистрация № 4630562) за стоки от класове 32 и 33

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Pfizer Inc.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: словна марка на Общността „VIAGRA“ за стоки от клас 5

      Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението.

      Решение на апелативния състав: отменя решението на отдела по споровете и отхвърля изцяло заявката за регистрация.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 5 от Регламент № 207/2009 (1) поради неправилната методология за преценка на връзката между марките и погрешните констатации относно риска от използване на добрата репутация и имиджа на посочената във възражението търговска марка.

      (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (кодифицирана версия) (ОВ L 78, 2009 г., стр. 1).


title: Дело C-314/15: Иск, предявен на 26 юни 2015 г. — Европейска комисия/Френска република

text:
               7.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 294/39

         Иск, предявен на 26 юни 2015 г. — Европейска комисия/Френска република
   (Дело C-314/15)
   (2015/C 294/50)
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: O. Beynet и E. Manhaeve)

      Ответник: Френска република

      Искания на ищеца

               —

               да приеме за установено, че като не е осигурила вторичното пречистване или друга равностойна обработка на градските отпадъчни води на 15 агломерации с население между 10  000 и 15  000 еквивалент жители за всички зауствания извън чувствителните зони или с еквивалент жители между 2  000 и 10  000 за всички зауствания в сладки води и устия, Френската република не е изпълнила задълженията, които има по силата на член 4, параграфи 1 и 3 от Директива 91/271/EИО на Съвета от 21 май 1991 година за пречистването на градските отпадъчни води (1),

               —

               да осъди Френската република да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В иска си Комисията твърди, че Франция е допуснала нарушение, като не е изпълнила правилно Директива 91/271/EИО на Съвета от 21 май 1991 година за пречистването на градските отпадъчни води в 15 агломерации.
   По силата на член 4, параграфи 1 и 3 от Директива 91/271/EИО агломерациите с еквивалент жители (EЖ) между 10  000 и 15  000 за всички зауствания извън чувствителните зони или с еквивалент жители между 2  000 и 10  000 за всички зауствания в сладки води и устия трябва да бъдат съоръжени с канализационни системи за градски отпадъчни води и да бъдат подложени на вторично пречистване или на друга равностойна обработка най-късно до 31 декември 2005 г.

      (1)  ОВ L 135, стр. 40; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 43.


title: Дело T-464/09: Решение на Общия съд от 12 май 2011 г. — Комисия/New Acoustic Music и Hildibrandsdottir (Арбитражна клауза — Договор за финансова помощ, сключен в рамките на програма „Култура 2000“ — Провеждане на дейността „European Music Roadwork“ — Неизпълнение на договора — Възстановяване на част от размера на авансовото плащане — Частична недопустимост на иска — Неприсъствено производство — Правна помощ)

text:
               25.6.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 186/23

         Решение на Общия съд от 12 май 2011 г. — Комисия/New Acoustic Music и Hildibrandsdottir
   (Дело T-464/09) (1)

   (Арбитражна клауза - Договор за финансова помощ, сключен в рамките на програма „Култура 2000“ - Провеждане на дейността „European Music Roadwork“ - Неизпълнение на договора - Възстановяване на част от размера на авансовото плащане - Частична недопустимост на иска - Неприсъствено производство - Правна помощ)
   2011/C 186/42
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: A.-M. Rouchaud-Joët и N. Bambara, подпомагани от C. Erkelens, avocat)

      Ответници: New Acoustic Music Association (Orpington, Обединеното кралство) и Anna Hildur Hildibrandsdottir (Orpington, Обединеното кралство)

      Предмет

   Искане на Комисията на основание арбитражна клауза по смисъла на член 238 ЕО, с което тя цели да се осъдят New Acoustic Music Association и г-жа Hildibrandsdottir да ѝ възстановят част от размера на авансовото плащане, както и лихвите за забава, в изпълнение на договор № 2003-1895/001-001 за провеждането на дейността „CLT2003/A1/GB-317 — European Music Roadwork“ в рамките на програма „Култура 2000“, създадена с Решение 508/2000/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 14 февруари 2000 г. (ОВ L 63, стр. 1)

      Диспозитив

               1.

               Искът е недопустим в частта му, насочена срещу New Acoustic Music Association.

               2.

               Осъжда г-жа Anna Hildur Hildibrandsdottir да възстанови, в качеството си на член от партньорството New Acoustic Music Association, на Европейската комисия сумата от 31 136,23 EUR, увеличена с лихва за забава от 7,70 % годишно, считано от 14 януари 2008 г. до пълното погасяване на дълга.

               3.

               Осъжда г-жа Hildibrandsdottir да заплати съдебните разноски.

               4.

               Отхвърля искането за правна помощ на г-жа Hildibrandsdottir.

      (1)  ОВ C 51, 27.2.2010 г.


title: Дело T-400/09: Жалба, подадена на 6 октомври 2009 г. — ECKA Granulate и non ferrum Metallpulver/Комисия

text:
               5.12.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 297/29

         Жалба, подадена на 6 октомври 2009 г. — ECKA Granulate и non ferrum Metallpulver/Комисия
   (Дело T-400/09)
   2009/C 297/43
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподатели: ECKA Granulate GmbH & Co. KG (Fürth, Германия) и non ferrum Metallpulver GmbH & Co. KG (St. Georgen, Залцбург, Австрия) (представители: H. Janssen и M. Franz, Rechtsanwälte)

      Ответник: Комисия на Европейските общности

      Искания на жалбоподателите

               —

               Да се отмени обжалваното решение, доколкото то се отнася до жалбоподателите,

               —

               при условията на евентуалност, да се намали съответно размера на наложената с обжалваното решение глоба на жалбоподателите,

               —

               да се осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателите оспорват Решение C (2009) 5791 окончателен на Комисията от 22 юли 2009 година по преписка COMP/39.396 — Калциев карбонад и реактиви на основа магнезий за стоманодобивната и газовата промишленост. С обжалваното решение се налага глоба на жалбоподателите и на други предприятия поради нарушение на член 81 ЕО както и на член 53 от Споразумението за ЕИП. Според Комисията жалбоподателите участвали в едно единствено и продължено нарушение в сектора на калциев карбонад и магнезий в ЕИП, с изключение на Испания, Португалия, Ирландия и Обединеното кралство, което нарушение се състояло в разпределяне на пазара, картел за определяне на квоти, разпределяне на клиенти, определяне на цени и обмен на съставляваща търговска тайна информация относно цени, клиенти и обеми на продажба.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите посочват следните правни основания:

               —

               Нарушение на член 23 от Регламент (ЕО) № 1/2003 (1) в разрез с принципа на определеност, тъй като Комисията разполагала с неограничена свобода на преценка при определяне на глобата,

               —

               неправомерно определяне на глобата, тъй като с Насоките относно метода за определяне на глобите (2) на Комисията се признавала почти неограничена свобода на преценка при определяне на размера на глобата,

               —

               несъразмерност на размера на глобата, тъй като ответникът не е взел предвид действителното съдействие от страна на жалбоподателите,

               —

               несъразмерност на размера на глобата, тъй като ответникът не е взел предвид, че жалбоподателите не са притежавали опит относно нарушения, свързани с картели,

               —

               несъразмерност на размера на глобата, тъй като ответникът не е взел предвид като смекчаващо обстоятелството, че жалбоподателите са въвели мерки от вида „Compliance“ [за съобразяване] и че поради свързани с лицата основания не е била налице опасност от извършване на повторно нарушение,

               —

               несъразмерност на размера на глобата, тъй като ответникът не е взел предвид като смекчаващо обстоятелството, че жалбоподателите не са предизвикали дефицит в предлагането на магнезий,

               —

               несъразмерност на размера на глобата, тъй като не е било отчетена липсващата производителност на жалбоподателите.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1/2003 Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, стр. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).

      (2)  Насоки относно метода за определяне на глобите, налагани по силата на член 23, параграф 2, буква а) от Регламент № 1/2003 (ОВ С 210, 2006 г., стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 4, стр. 264).


title: Дело C-35/07: Иск, предявен на 30 януари 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Португалска република

text:
               10.3.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 56/25

         Иск, предявен на 30 януари 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Португалска република
   (Дело C-35/07)
   (2007/C 56/49)
   Език на производството: португалски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: A. Caeiros и B. Stromsky)

      Ответник: Португалска република
   Искания

               —

               да се установи, на първо място, че като не е приела всички законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими, за да се съобрази с Директива 2004/28/ЕО (1) на Европейския Парламент и на Съвета от 31 март 2004 г. за изменение на Директива 2001/82/ЕО относно Кодекса на Общността за ветеринарните лекарствени продукти, Португалската република не е изпълнила задълженията си по член 3 на посочената директива,

               —

               да се установи, при условията на евентуалност, че във всички случаи като не е уведомила Комисията за посочените разпоредби, Португалската република не е изпълнила задълженията си по цитираната разпоредба от посочената директива,

               —

               да се осъди Португалската република да заплати разноските.

         Правни основания и главни доводи
   Срокът за транспониране на директивата е изтекъл на 30 октомври 2005 г.

      (1)  ОВ L 136, стр. 58.


title: Дело C-280/16 P: Определение на Съда (шести състав) от 12 януари 2017 г. — Amrita Soc. coop. arl и др./Европейска комисия (Обжалване — Член 181 от Процедурния правилник на Съда — Фитосанитарна защита — Директива 2000/29/ЕО — Защита срещу въвеждането и разпространението в Европейския съюз на вредители по растенията или растителните продукти — Решение за изпълнение (ЕС) 2015/789 — Мерки за предотвратяване на въвеждането и разпространението в Съюза на Xylella fastidiosa (Wells и Raju) — Жалба за отмяна — Член 263, четвърта алинея ДФЕС — Подзаконов акт — Изпълнителни мерки — Лично засегнато лице)

text:
               10.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 112/13

         Определение на Съда (шести състав) от 12 януари 2017 г. — Amrita Soc. coop. arl и др./Европейска комисия
   (Дело C-280/16 P) (1)

   ((Обжалване - Член 181 от Процедурния правилник на Съда - Фитосанитарна защита - Директива 2000/29/ЕО - Защита срещу въвеждането и разпространението в Европейския съюз на вредители по растенията или растителните продукти - Решение за изпълнение (ЕС) 2015/789 - Мерки за предотвратяване на въвеждането и разпространението в Съюза на Xylella fastidiosa (Wells и Raju) - Жалба за отмяна - Член 263, четвърта алинея ДФЕС - Подзаконов акт - Изпълнителни мерки - Лично засегнато лице))
   (2017/C 112/18)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподатели: Amrita Soc. coop. arl, Cesi Marta, Comune Agricola Lunella Soc. mutua coop. arl, Rollo Olga, Borrello Claudia, Società agricola Merico Maria Rosa di Consiglia, Marta и Vito Lisi, Marzo Luigi, Stasi Anna Maria, Azienda Agricola Crie на Miggiano Gianluigi, Castriota Maria Grazia, Azienda Agricola на Canioni Fiorella, Azienda Agricola Spirdo ss agr., Impresa Agricola Stefania Stamerra, Azienda Agricola Clemente Pezzuto на Pezzuto Francesco, Simone Cosimo Antonio, Masseria Alti Pareti Soc. agr. arl (представители: L. Paccione и V. Stamerra, адвокати)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: F. Moro и I. Galindo Martín)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Amrita Soc. coop. arl, Dei Agre на Cesi Marta, Comune Agricola Lunella Soc. mutua coop. arl, Azienda agricola Rollo Olga, Azienda agricola Borrello Claudia, Società agricola Merico Maria Rosa SNC, Azienda agricola на Marzo Luigi, Azienda agricola Stasi Anna Maria, Azienda Agricola Crie на Miggiano Gianluigi, Azienda agricola на Castriota Maria Grazia, Azienda Agricola на Canioni Fiorella, Azienda Agricola Spirdo ss agr., Impresa Agricola Stamerra Stefania, Azienda agricola Clemente Pezzuto на Pezzuto Francesco, Azienda agricola на Simone Cosimo Antonio и Masseria Alti Pareti Soc. agr. arl да заплатят съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 260, 18.7.2016 г.


title: Дело F-57/11: Жалба, подадена на 23 май 2011 г. — ZZ/Комисия

text:
               16.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/33

         Жалба, подадена на 23 май 2011 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-57/11)
   2011/C 211/68
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представители: B. Cortese и C. Cortese, avvocati)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет и описание на спора

   Отмяна на решението на Комисията, с което отказва да признае последиците от приемането от страна на жалбоподателя да заеме предложената му от Комисията позиция на длъжностно лице в изпитателен срок (асистент) в Съвместния изследователски център като технически сътрудник и искане за присъждане на имуществени и неимуществени вреди.

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението на Комисията, съдържащо се в писмото от 5 август 2010 г., с което тя отказва да признае последиците от приемането от страна на жалбоподателя на предложение за назначение като длъжностно лице в изпитателен срок (асистент) в Съвместния изследователски център в Ispra като технически сътрудник, което предложение е направено с решение на Комисията, съдържащо се в писмото от 30 юли 2010 г. изпратено му с електронна поща на 30 юли 2010 г., и решението да оттегли това предложение;

               —

               да се отменят, ако е необходимо, подготвителните актове за посоченото по-горе оспорвано решение,

               —

               да се отмени, ако е необходимо, съдържащото се в писмо от 10 февруари 2011 г., съобщено на жалбоподателя на следващия ден, решение на органа по назначаването, с което отхвърля подадената от жалбоподателя жалбата по административен ред,

               —

               да бъде осъдена Комисията да заплати обезщетение за имуществените вреди, претърпени в резултат на решението, с което тя отказва да признае последиците от приемането от страна на жалбоподателя на предложение за назначение като като длъжностно лице в изпитателен срок (асистент) в Съвместния изследователски център в Ispra като технически сътрудник, което предложение е направено с решение на Комисията, съдържащо се в споменатото по-горе писмо от 30 юли 2010 г.; вредите временно се оценяват като разликата между цялото реално възнаграждение, получавано от жалбоподателя като временно нает служител в Съвместния изследователски център и възнаграждението, което би получавал ако беше своевременно назначен в резултат на приемането на посоченото по-горе предложение за назначаване като длъжностно лице със степен AST 3, стъпка 1, ведно с лихвата за забава,

               —

               да бъде осъдена Комисията да заплати обезщетение за неимуществените вреди, претърпени в резултат на решението, с което тя отказва да признае настъпването на последиците от приемането от страна на жалбоподателя на предложението за назначаването му като длъжностно лице в изпитателен срок (асистент) в Съвместния изследователски център в Ispra като технически сътрудник, което предложение е направено в решението, съдържащо се в споменатото по-горе писмо от 30 юли 2010 г., определено по справедливост от Съда на публичната служба и което временно се определя като сума, формирана от тройния размер на основното месечно възнаграждение на длъжностно лице със степен AST 3, стъпка 1, в общ размер на 10 001, 31 EUR,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-425/12: Решение на Общия съд от 11 юли 2014 г.  — Sport Eybl & Sports Experts/СХВП — Elite Licensing (e) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността „e“  — По-ранна фигуративна марка на Общността „e“  — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               1.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 292/37

         Решение на Общия съд от 11 юли 2014 г. — Sport Eybl & Sports Experts/СХВП — Elite Licensing (e)
   (Дело T-425/12) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „e“ - По-ранна фигуративна марка на Общността „e“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   2014/C 292/45
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Sport Eybl & Sports Experts GmbH (Велс, Австрия) (представител: B. Gumpoldsberger, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: D. Walicka)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила пред Общия съд: Elite Licensing Company SA (Фрайбург, Швейцария) (представител: J. Albrecht, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 26 юни 2012 г. (преписка № R 881/2011-1), постановено в производство по възражение със страни Elite Licensing Company SA и Sport Eybl & Sports Experts GmbH.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Sport Eybl & Sports Experts GmbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 355, 17.11.2012 г.


title: Съединени дела T-148/10 и Т-149/10: Определение на Общия съд от 5 юли 2013 г. — SK Hynix/Комисия

text:
               7.9.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 260/51

         Определение на Общия съд от 5 юли 2013 г. — SK Hynix/Комисия
   (Съединени дела T-148/10 и Т-149/10) (1)

   2013/C 260/92
   Език на производството: английски
   Председателят на втори състав разпореди съединените дела да бъдат заличени от регистъра.

      (1)  ОВ C 148, 5.6.2010 г.


title: Дело T-20/13 P: Жалба, подадена на 17 януари 2013 г. от Luigi Marcuccio срещу Решението, постановено на 6 ноември 2012 г. от Съда на публичната служба по дело F-41/06 RENV

text:
               9.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 71/26

         Жалба, подадена на 17 януари 2013 г. от Luigi Marcuccio срещу Решението, постановено на 6 ноември 2012 г. от Съда на публичната служба по дело F-41/06 RENV
   (Дело T-20/13 P)
   2013/C 71/40
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: G. Cipressa, avvocato)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд да обяви несъществуването ex lege на Решение от 6 ноември 2012 г. на Съда на публичната служба на Европейския съюз по дело T-41/06 RENV, Marcuccio/ЕК, или, при условията на евентуалност, да го отмени изцяло и без никакво изключение, и освен това: 2a) като главно искане, и като се има предвид, че състоянието на делото го позволява: 2.a.a) да уважи всяко искане, направено от жалбоподателя пред първата инстанция по настоящото дело, включително това за осъждане на ЕК да заплати в полза на жалбоподателя съдебните разноски, понесени от него в производството по обжалване; или, 2б) при условията на евентуалност, да върне въпросното дело на първата инстанция, за да се произнесе ex lege отново по всяко искане, направено от жалбоподателя пред въпросната първа инстанция.

      Правни основания и основни доводи

   Настоящата жалба е насочена срещу гореспоменатото Решение, с което се отхвърля жалбата, препратена до Съда на публичната служба с Решение на Общия съд от 8 юни 2011 г. по дело Комисия/Marcuccio (T-20/09), за частична отмяна на Решение по дело F-41/06, с което се е произнесъл по жалбата, с която жалбоподателят е искал, от една страна, да се отмени решението на Комисията от 30 май 2005 г., с което е разпоредено пенсионирането му поради инвалидност, както и поредица от свързани с това решение актове и, от друга страна — да се осъди Комисията да заплати обезщетение за вреди.
   Жалбоподателят излага седем правни основания в подкрепа на жалбата си.

               1.

               Първото правно основание е изведено от нередовности в процедурата (Errores in procedendo), с които са увредени интересите му и с които са неразривно свързани сериозни, очебийни, флагрантни, смайващи, очевидни, явни, непоправими и абсолютни грешки при постановяване на решението (errores in iudicando).

               2.

               Второто правно основание е изведено от пълна липса на мотиви на обжалваното Решение.

               3.

               Третото правно основание е изведено от незаконосъобразност на оспореното решение и поради липса на компетентност на неговия автор за приемането му, пороци в процедурата, включващи съществено процесуално нарушение и злоупотреба с власт под формата на злоупотреба с процесуални права.

               4.

               Четвъртото правно основание е изведено от изопачаване на фактите и злоупотреба с тях.

               5.

               Петото правно основание е изведено от погрешно, неправилно, измамно и неразумно нарушаване на доказателствените правила, както и на редица правни принципи и законови норми.

               6.

               Шестото правно основание е изведено от непроизнасяне по множество съществени аспекти на спора.

               7.

               Седмото правно основание е изведено от незаконосъобразност на решение за недопустимост на оплакване срещу спорното решение, формулирано от жалбоподателя.


title: Дело T-249/06: Решение на Първоинстанционния съд от 10 март 2009 г. — Interpipe Niko Tube и Interpipe NTRP/Съвет (Дъмпинг — Внос на някои видове безшевни тръби от желязо или стомана с произход от Хърватска, от Румъния, от Русия и от Украйна — Изчисляване на нормалната стойност — Съдействие от страна на производството на Общността — Корекция — Функции, сходни с тези на агент, работещ на базата на комисиона — Единен стопански субект — Явна грешка в преценката — Предложение за гаранция — Право на защита — Задължение за мотивиране)

text:
               18.4.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 90/25

         Решение на Първоинстанционния съд от 10 март 2009 г. — Interpipe Niko Tube и Interpipe NTRP/Съвет
   (Дело T-249/06) (1)

   (Дъмпинг - Внос на някои видове безшевни тръби от желязо или стомана с произход от Хърватска, от Румъния, от Русия и от Украйна - Изчисляване на нормалната стойност - Съдействие от страна на производството на Общността - Корекция - Функции, сходни с тези на агент, работещ на базата на комисиона - Единен стопански субект - Явна грешка в преценката - Предложение за гаранция - Право на защита - Задължение за мотивиране)
   2009/C 90/39
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищци: Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT), по-рано Nikopolsky Seamless Tubes Plant „Niko Tube“ ZAT (Никопол, Украйна); и Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT), по-рано Nizhnedneprovsky Tube-Rolling Plant VAT (Днепропетровск, Украйна) (представители: първоначално H.-G. Kamann и P. Vander Schueren, впоследствие P. Vander Schueren, avocats)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: J.-P. Hix, подпомаган от G. Berrisch, avocat)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Комисия на Европейските общности (представители: първоначално H. van Vliet и T. Scharf, впоследствие H. van Vliet и K. Talabér-Ritz)

      Предмет

   Искане за отмяна на Регламент (ЕО) № 954/2006 на Съвета от 27 юни 2006 година относно налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на някои видове безшевни тръби от желязо или стомана, с произход от Хърватска, Румъния, Русия и Украйна, за отмяна на Регламент (ЕО) № 2320/97 и Регламент (ЕО) № 348/2000 относно приключване на междинното преразглеждане и преразглеждането във връзка с изтичане на срока на прилаганите антидъмпингови мита спрямо вноса на някои видове безшевни тръби от желязо или нелегирана стомана, с произход, inter alia, от Русия и Румъния и от Хърватска и Украйна (ОВ L 175, стр. 4; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 46, стр. 138).

      Диспозитив

               1)

               Отменя член 1 от Регламент (ЕО) № 954/2006 на Съвета от 27 юни 2006 година относно налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на някои видове безшевни тръби от желязо или стомана, с произход от Хърватска, Румъния, Русия и Украйна, за отмяна на Регламент (ЕО) № 2320/97 и Регламент (ЕО) № 348/2000 относно приключване на междинното преразглеждане и преразглеждането във връзка с изтичане на срока на прилаганите антидъмпингови мита спрямо вноса на някои видове безшевни тръби от желязо или нелегирана стомана, с произход, inter alia, от Русия и Румъния и от Хърватска и Украйна, доколкото антидъмпинговото мито, определено за износа за Европейската общност на продуктите, произведени от Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT) и Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT), надвишава митото, което е щяло да се приложи, ако не е била направена корекция на експортната цена във връзка с комисиона, когато продажбите са били осъществени с посредничеството на свързан търговец, а именно Sepco SA.

               2)

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3)

               Съветът понася направените от него съдебни разноски, както и една четвърт от тези на жалбоподателите. Комисията понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 261, 28.10.2006 г.


title: Дело C-462/12: Определение на председателя на Съда от 22 ноември 2013 г.  — Европейска комисия/Унгария

text:
               7.4.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 102/28

         Определение на председателя на Съда от 22 ноември 2013 г. — Европейска комисия/Унгария
   (Дело C-462/12) (1)

   2014/C 102/38
   Език на производството: унгарски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  OВ C 379, 08.12.2012 г.


title: Дело T-185/13: Жалба, подадена на 26 март 2013 г. — Continental Wind Partners/СХВП — Continental Reifen Deutschland (CONTINENTAL WIND PARTNERS)

text:
               1.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 156/47

         Жалба, подадена на 26 март 2013 г. — Continental Wind Partners/СХВП — Continental Reifen Deutschland (CONTINENTAL WIND PARTNERS)
   (Дело T-185/13)
   2013/C 156/88
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Continental Wind Partners LLC (Уилмингтън, Съединени Американски щати) (представител: адв. O. Bischof)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Continental Reifen Deutschland GmbH (Хановер, Германия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 10 януари 2013 година по преписка R 2204/2011-2,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка, съдържаща словните елементи „CONTINENTAL WIND PARTNERS“ за стоки и услуги от класове 7, 9, 11, 35, 36, 37, 39 и 40 — заявка за марка на Общността № 8 445 561

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Continental Reifen Deutschland GmbH

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: международна регистрация, посочваща ЕС, на фигуративната марка, съдържаща словните елементи „Continental“

      Решение на отдела по споровете: частично уважава възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-35/11: Определение на Общия съд от 16 септември 2014 г.  — Kyocera Mita Europe/Комисия (Жалба за отмяна — Митнически съюз — Обща митническа тарифа — Тарифна и статистическа номенклатура — Класиране в Комбинираната номенклатура — Тарифни подпозиции — Приложими мита за стоките, класирани в тези тарифни подпозиции — Нормативен акт, който включва мерки за изпълнение — Недопустимост)

text:
               17.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 409/38

         Определение на Общия съд от 16 септември 2014 г. — Kyocera Mita Europe/Комисия
   (Дело T-35/11) (1)

   ((Жалба за отмяна - Митнически съюз - Обща митническа тарифа - Тарифна и статистическа номенклатура - Класиране в Комбинираната номенклатура - Тарифни подпозиции - Приложими мита за стоките, класирани в тези тарифни подпозиции - Нормативен акт, който включва мерки за изпълнение - Недопустимост))
   2014/C 409/55
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Kyocera Mita Europe BV (Амстердам, Нидерландия) (представители: P. De Baere и P. Muñiz, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: R. Lyal и L. Keppenne)

      Предмет

   Искане за частична отмяна на приложението към Регламент (ЕС) № 861/2010 на Комисията от 5 октомври 2010 година за изменение на приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета относно тарифната и статистическата номенклатура и Общата митническа тарифа (ОВ L 284, стр. 1).

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2)

               Липсва основание за произнасяне по молбите за встъпване, представени от Konica Minolta Business Solutions Europe GmbH и Olivetti SpA.

               3)

               Осъжда Kyocera Mita Europe BV да понесе направените от него съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 80, 12.3.2011 г.


title: Дело C-390/11: Решение на Съда (четвърти състав) от 4 октомври 2012 г. (преюдициално запитване от Nejvyšší správní soud — Чешка република) — CS AGRO Ronov s.r.o./Ministerstvo zemědělství (Селско стопанство — Сектор на захарта — Обща организация на пазарите — Заявление на помощ за преструктуриране — Задължение на земеделския производител да преустанови доставката на известно количество захарно цвекло по квоти — Понятие — Едностранна декларация на земеделския производител — Отказ да се отпусне помощ — Необходимост от прекратяване на съществуващ договор за доставка)

text:
               24.11.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 366/14

         Решение на Съда (четвърти състав) от 4 октомври 2012 г. (преюдициално запитване от Nejvyšší správní soud — Чешка република) — CS AGRO Ronov s.r.o./Ministerstvo zemědělství
   (Дело C-390/11) (1)

   (Селско стопанство - Сектор на захарта - Обща организация на пазарите - Заявление на помощ за преструктуриране - Задължение на земеделския производител да преустанови доставката на известно количество захарно цвекло по квоти - Понятие - Едностранна декларация на земеделския производител - Отказ да се отпусне помощ - Необходимост от прекратяване на съществуващ договор за доставка)
   2012/C 366/22
   Език на производството: чешки

      Запитваща юрисдикция

   Nejvyšší správní soud

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: CS AGRO Ronov s.r.o.

      Ответник: Ministerstvo zemědělství

      Предмет

   Преюдициално запитване — Nejvyšší správní soud — Тълкуване на член 4а от Регламент (ЕО) № 320/2006 на Съвета от 20 февруари 2006 година за установяване на временна схема за преструктуриране на захарната индустрия в Общността и за изменение на Регламент (ЕО) № 1290/2005 относно финансиране на Общата селскостопанска политика (ОВ L 58, стр. 42; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 70, стр. 118), изменен с Регламент (ЕО) № 1261/2007 на Съвета от 9 октомври 2007 година за изменение на Регламент (ЕО) № 320/2006 за установяване на временна схема за преструктуриране на захарната индустрия в Общността (ОВ L 283, стр. 8) — Обща организация на пазарите в сектора на захарта — Понятие за „задължение“, което трябва да съпътства заявлението за помощ за преструктуриране, с което земеделският производител на захарно цвекло се задължава да преустанови доставката на известно количество захарно цвекло по квоти на предприятията, с които е сключил договор за доставка през предходната пазарна година — Отказ да се отпусне помощ за преструктуриране, поради съображението че посоченото задължение трябвало да се изпълни чрез прекратяване на съществуващия договор за доставка, а не чрез едностранна декларация на земеделския производител

      Диспозитив

               1.

               Член 4a, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 320/2006 на Съвета от 20 февруари 2006 година за установяване на временна схема за преструктуриране на захарната индустрия в Общността и за изменение на Регламент (ЕО) № 1290/2005 относно финансиране на общата селскостопанска политика, изменен с Регламент (ЕО) № 1261/2007 на Съвета от 9 октомври 2007 година, трябва да се тълкува в смисъл, че задължението да се преустановят доставките на известно количество захарно цвекло за пазарната 2008/2009 година може да бъде под формата на едностранна декларация на земеделския производител.

               2.

               Член 4a, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 320/2006, изменен с Регламент (ЕО) № 1261/2007, трябва да се тълкува в смисъл, че едностранното задължение на земеделския производител да преустанови доставките на известно количество захарно цвекло за пазарната 2008/2009 година не води като такова до непротивопоставимостта на договорните му задължения спрямо предприятието в сектора на захарта.

      (1)  ОВ C 311, 22.10.2011 г.


title: Дело T-120/15: Жалба, подадена на 6 март 2015 г. — Proforec/Комисия

text:
               27.4.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/66

         Жалба, подадена на 6 март 2015 г. — Proforec/Комисия
   (Дело T-120/15)
   (2015/C 138/85)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Proforec Srl (Recco, Италия) (представители: G. Durazzo, M. Mencoboni и G. Pescatore, avvocati)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               Да отмени Регламент (ЕС) № 2015/39 на Комисията от 13 януари 2015 г., оспорен на основанието, изведено във въведението към настоящата жалба, възпроизведени понастоящем в пълен текст;

               —

               Вследствие на отмяната да приеме всички актове и мерки, необходими за заличаване на вписването на защитеното географско указание „Focaccia di Recco col formaggio“ от регистъра на защитените наименования за произход и защитените географски указания.

               —

               Да осъди Комисията да заплати съдебните разноски по настоящото производство. Ако въпреки всичко настоящата жалба не бъде уважена, всяка от страните да поеме направените от нея съдебни разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Според жалбоподателя оспорваният изпълнителен регламент фактически възпрепятства търговията на стоките на жалбоподателя, независимо че притежава регистрирани марки много преди датата на подаване на искането за защита до Комисията и независимо че жалбоподателят — факт по който не се спори и не е оспорен — е пуснал законно в обращение от 2006 г. и следователно от повече от 5 години стоката си в рамките на Европейския съюз.
   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага пет правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от нарушение на член 15 от Регламент (ЕС) № 1151/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 21 ноември 2012 година относно схемите за качество на селскостопанските продукти и храни (ОВ L 343, стр. 1)

                           —

                           В това отношение се посочва, че за влизането в сила на оспорвания регламент не е предвидено и не се предвижда какъвто и да било преходен период, за да се позволи изчерпването на складовите наличности и опаковките.

               2.

               Второто правно основание е изведено от противоречие между съображение 5, 6 и 7 от оспорвания регламент.

                           —

                           В това отношение се посочва противоречие на съображение 5 и 6 със съображение 7 и нерегламентираната защита на наименование, чиято регистрация не е поискана и може да породи объркване по отношение на географското указание на основната съставка.

               3.

               Третото правно основание е изведено от неправилно и превратно тълкуване на Комисията по отношение на твърдяните факти

                           —

                           В това отношение се твърди, че съображение 9 се отнася до твърдяна заплаха за стоките, като я отрича. Тази заплаха обаче не била твърдяна, а действителна, а претенциите на консорциума, подал искането, представляват антиконкурентно поведение, което може неправомерно да причини вреда на съществуващите конкуренти на пазара, накърнявайки придобитите им права чрез злоупотреба с власт от страна на Комисията.

               4.

               Четвъртото правно основание е изведено от отпадане на временната защита.

                           —

                           В това отношение се твърди, че съображение 10 от оспорвания регламент съдържа неправилно посочване на фактите, тъй като преходната национална защита в Италия е отпаднала поради неприемане на план за самоконтрол върху спецификациите на производството.

               5.

               Петото правно основание е изведено от нарушение на член 7, буква д) от Регламент № 1151/2012.

                           —

                           В това отношение се твърди, че оспорваният регламент, като забранява дълбокото замразяване и практиките на разрешено консервиране узаконява неправомерното поведение на консорциума, подал искането, противоречащо на правото на Съюза и свободното движение на стоки и услуги, като вследствие на това Комисията е изопачила действителния обхват на спецификациите в съображения 11 и 12 в очевидно нарушение на Регламент № 1151/2012.


title: Дело T-22/11 R: Определение на председателя на Общия съд от 2 март 2011 г. — Westfälisch-Lippischer Sparkassen- und Giroverband/Комисия (Обезпечително производство — Молба за временни мерки — Явна недопустимост)

text:
               16.4.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 120/12

         Определение на председателя на Общия съд от 2 март 2011 г. — Westfälisch-Lippischer Sparkassen- und Giroverband/Комисия
   (Дело T-22/11 R)
   (Обезпечително производство - Молба за временни мерки - Явна недопустимост)
   2011/C 120/31
   Език на производството: немски

      Страни

      Ищец: Westfälisch-Lippischer Sparkassen- und Giroverband (Münster, Германия) (представители: A. Rosenfeld и I. Liebach, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: L. Flynn, B. Martenczuk и T. Maxian Rusche)

      Предмет

   Молба за спиране на изпълнението на Решение от 21 декември 2010 година C(2010) 9525 окончателен на Комисията относно държавна помощ MC 8/2009 и C 43/2009 — Германия — WestLB прехвърляния, доколкото от него следва, че новите операции на Westdeutsche Immobilien Bank AG трябва да бъдат прекратени след 15 февруари 2011 г.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.

               2.

               Липса основание за постановяване на съдебно решение по молбата за встъпване на Westdeutsche ImmobilienBank AG.

               3.

               Общият съд не се произнася по разноските.


title: Дело F-70/06: Определение на Съда на публичната служба от 16 септември 2010 г. — Baele и др./Комисия

text:
               20.11.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 317/50

         Определение на Съда на публичната служба от 16 септември 2010 г. — Baele и др./Комисия
   (Дело F-70/06) (1)

   ()
   2010/C 317/93
   Език на производството: френски
   Председателят на първи състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 190, 12.8.2006 г., стр. 36.


title: Дело C-326/08: Определение на председателя на Съда от 20 март 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Федерална република Германия

text:
               20.6.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 141/35

         Определение на председателя на Съда от 20 март 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Федерална република Германия
   (Дело C-326/08) (1)

   2009/C 141/69

      Език на производството: немски

   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 223, 30.8.2008 г.


title: Дело T-600/14: Иск, предявен на 11 август 2014 г.  — Syriatel Mobile Telecom/Съвет

text:
               13.10.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 361/20

         Иск, предявен на 11 август 2014 г. — Syriatel Mobile Telecom/Съвет
   (Дело T-600/14)
   2014/C 361/29
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Syriatel Mobile Telecom (Joint Stock Company) (Дамаск, Сирия) (представители: E. Ruchat и C. Cornet d’Elzius, avocats)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на ищеца

   Ищецът моли Общия съд:

               —

               да обяви иска на ищеца за допустим и основателен,

               —

               вследствие на това да осъди Европейския съюз да поправи всички вреди, които ищецът е претърпял, възлизащи на 48 8 8 29  000 EUR,

               —

               при условията на евентуалност, да разпореди назначаването на вещо лице, за да се установи обхвата на вредите, претърпени от ищеца,

               —

               да осъди Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски за настоящото производство.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на иска си ищецът излага три основания, които по същество са идентични или подобни на основанията, изложени по дело T-592/14, Makhlouf/Съвет.


title: Дело C-284/09: Решение на Съда (първи състав) от 20 октомври 2011 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия (Неизпълнение на задължения от държава членка — Свободно движение на капитали — Член 56 ЕО и член 40 от Споразумението за Европейското икономическо пространство — Данъчно облагане на дивидентите — Дивиденти, плащани на дружества, чието седалище е на територията на страната, и на дружества, установени в друга държава членка или в държава от Европейското икономическо пространство — Различно третиране)

text:
               10.12.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 362/3

         Решение на Съда (първи състав) от 20 октомври 2011 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия
   (Дело C-284/09) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Свободно движение на капитали - Член 56 ЕО и член 40 от Споразумението за Европейското икономическо пространство - Данъчно облагане на дивидентите - Дивиденти, плащани на дружества, чието седалище е на територията на страната, и на дружества, установени в друга държава членка или в държава от Европейското икономическо пространство - Различно третиране)
   2011/C 362/03
   Език на производството: немски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: R. Lyal и B.-R. Killmann)

      Ответник: Федерална република Германия (представители: M. Lumma и C. Blaschke, както и H. Kube, преподавател)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 56 ЕО и на член 40 от Споразумението за ЕИП — Национална правна уредба, която предвижда пълно освобождаване от удържане на данък при източника на дивидентите, платени от дъщерни дружества на дружества майки, които са със седалище на територията на страната, а по отношение на дружествата майки, които са със седалище в друга държава членка или в държава от Европейското икономическо пространство, подчинява пълното освобождаване на условието за достигане на минималния праг на участие на дружеството майка в капитала на дъщерното дружество, определен в Директива 90/435/ЕИО на Съвета от 23 юли 1990 година относно общата система за данъчно облагане на дружества майки и дъщерни дружества от различни държави членки (ОВ L 225, стp. 6; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 97)

      Диспозитив

               1.

               Като е предвидила, че дивидентите, разпределяни на дружества, установени в други държави членки, в случаите, когато не е достигнат прагът на участие на дружество майка в капитала на дъщерното му дружество, предвиден в член 3, параграф 1, буква a) от Директива 90/435/ЕИО на Съвета от 23 юли 1990 година относно общата система за данъчно облагане на дружества майки и дъщерни дружества от различни държави членки, изменена с Директива 2003/123/ЕО на Съвета от 22 декември 2003 година, подлежат на по-тежко от икономическа гледна точка данъчно облагане, отколкото дивидентите, разпределяни на дружества, които са със седалище на нейна територия, Федерална република Германия не е изпълнила задълженията си по член 56, параграф 1 ЕО.

               2.

               Като е предвидила, че дивидентите, разпределяни на дружества, установени в Исландия и Норвегия, подлежат на по-тежко от икономическа гледна точка данъчно облагане, отколкото дивидентите, разпределяни на дружества, които са със седалище на нейна територия, Федерална република Германия не е изпълнила задълженията си по член 40 от Споразумението за Европейското икономическо пространство от 2 май 1992 година.

               3.

               Осъжда Федерална република Германия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 256, 24.10.2009 г.


title: Дело C-170/08: Преюдициално запитване, отправено от College van Beroep voor het bedrijfsleven (Нидерландия) на 23 април 2008 г. — H.J. Nijemeisland/Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

text:
               2.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 197/2

         Преюдициално запитване, отправено от College van Beroep voor het bedrijfsleven (Нидерландия) на 23 април 2008 г. — H.J. Nijemeisland/Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
   (Дело C-170/08)
   (2008/C 197/03)
   Език на производството: нидерландски
   Препращаща юрисдикция
   College van Beroep voor het bedrijfsleven
   Страни в главното производство

      Ищец: H.J. Nijemeisland

      Ответник: Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
   Преюдициален въпрос
   Трябва ли член 3а от Регламент (ЕО) № 795/2004 (1) във връзка с член 2, букви с) и т) от Регламент (ЕО) № 2419/2001 (2) да се тълкува в смисъл, че не допуска единствено намалението или изключението, предоставено съгласно Регламент (ЕО) № 2419/2001, да придобие дълготраен характер, или тази разпоредба е приложима и в случаи, когато става въпрос за други намаления или изключения, прилагани съгласно други регламенти?

      (1)  Регламент (ЕО) № 795/2004 на Комисията от 21 април 2004 година за определяне на подробни правила за прилагането на схемата за единно плащане, предвидена в Регламент (ЕО) № 1782/2003 на Съвета относно установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски производители (ОВ L 141, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 56, стр. 193).

      (2)  Регламент (ЕО) № 2419/2001 на Комисията от 11 декември 2001 година за установяването на подробни правила за прилагането на интегрираната система за администриране и контрол за някои схеми за помощ на Общността, установени с Регламент (ОВ L 327, стр. 11).


title: Дело C-514/09 P: Жалба, подадена на 11 декември 2009 г. от Hubert Ségaud срещу определението, постановено от Общия съд (шести състав) на 29 октомври 2009 г. по дело T-249/09, Ségaud/Комисия

text:
               28.8.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 234/20

         Жалба, подадена на 11 декември 2009 г. от Hubert Ségaud срещу определението, постановено от Общия съд (шести състав) на 29 октомври 2009 г. по дело T-249/09, Ségaud/Комисия
   (Дело C-514/09 P)
   ()
   2010/C 234/30
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Hubert Ségaud (представител: J.-P. Ekeu, avocat)

      Друга страна в производството: Европейска комисия
   С определение от 21 май 2010 г. Съдът (осми състав) отхвърли жалбата и разпореди г-н Ségaud да понесе направените от него съдебни разноски.


title: Дело C-171/13: Преюдициално запитване, отправено от Centrale Raad van Beroep (Нидерландия) на 8 април 2013 г. — Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Uwv)/M.S. Demirci и др.

text:
               22.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 178/4

         Преюдициално запитване, отправено от Centrale Raad van Beroep (Нидерландия) на 8 април 2013 г. — Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Uwv)/M.S. Demirci и др.
   (Дело C-171/13)
   2013/C 178/08
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Centrale Raad van Beroep

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Uwv)

      Ответници: M. S. Demirci, D. Cetin, A. I. Önder, R. Keskin, M. Tüle, A. Taskin

      Преюдициални въпроси

               1.

               Като се вземе предвид член 59 от Допълнителния протокол (1), трябва ли член 6, параграф 1 от Решение № 3/80 (2) да се тълкува в смисъл, че не допуска правна уредба на държава членка като член 4a TW (3), съгласно която отпуснатото на основание националното право допълнително обезщетение се премахва, когато получателите на това обезщетение вече не живеят на територията на тази държава, дори когато получателите са придобили гражданството на приемащата държава, като обаче са запазили турското си гражданство?

               2.

               В случай че при отговора на първи въпрос Съдът достигне до извода, че заинтересованите лица могат да се позоват на член 6, параграф 1 от Решение № 3/80, но в ограничена степен поради действието на член 59 от Допълнителния протокол: следва ли тогава член 59 от Допълнителния протокол да се тълкува в смисъл, че той не допуска допълнителното обезщетение да продължава да се изплаща на турски граждани в качеството на заинтересовани лица от момента, в който гражданите на Съюза вече не могат да претендират това обезщетение на основание на правото на Съюза, дори когато на основание на националното право гражданите на Съюза са получавали по-дълго време съответното обезщетение?

      (1)  Допълнителен протокол, подписан на 23 ноември 1970 г. и сключен, одобрен и утвърден от името на Общността с Регламент (ЕИО) № 2760/72 на Съвета от 19 декември 1972 г. (ОВ L 293, стр. 1; Специално издание на български език 2007 г., глава 11, том 1, стр. 37).

      (2)  Решение № 3/80 на Съвета по асоцииране ЕИО—Турция от 19 септември 1980 г. за прилагането на схемите за социално осигуряване на държавите — членки на Европейските общности, към турските работници и членовете на техните семейства (ОВ 1983, C 110, стр. 60).

      (3)  Toeslagenwet (Закон за допълнителните обезщетения).


title: Дело T-473/11: Решение на Общия съд от 28 април 2014 г.  — Longevity Health Products/СХВП — Weleda Trademark (MENOCHRON) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „MENOCHRON“  — По-ранна словна марка на Общността „MENODORON“  — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               16.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 184/26

         Решение на Общия съд от 28 април 2014 г. — Longevity Health Products/СХВП — Weleda Trademark (MENOCHRON)
   (Дело T-473/11) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „MENOCHRON“ - По-ранна словна марка на Общността „MENODORON“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   2014/C 184/44
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Longevity Health Products, Inc. (Насау, Бахамски острови) (представител: J. Korab, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) (представител: G. Schneider)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Weleda Trademark AG (Arlesheim, Швейцария) (представител: W. Haring, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 6 юли 2010 г. (по преписка № R 2345/2010-4) относно производство по възражение между Weleda Trademark AG и Longevity Health Products, Inc.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Longevity Health Products, Inc. да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 311, 22.10.2011 г.


title: Дело C-77/11: Жалба, подадена на 22 февруари 2011 г. — Съвет на Европейския съюз/Европейски парламент

text:
               16.4.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 120/7

         Жалба, подадена на 22 февруари 2011 г. — Съвет на Европейския съюз/Европейски парламент
   (Дело C-77/11)
   2011/C 120/12
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Съвет на Европейския съюз (представители: G. Maganza и M. Vitsentzatos)

      Ответник: Европейски парламент

      Искания

               —

               да се отмени актът на председателя на Парламента от 14 декември 2010 г., с който се обявява, че бюджетът на Съюза за бюджетната 2011 година е окончателно приет, доколкото този акт съвпада с акта за установяване на посочения бюджет,

               —

               алтернативно и доколкото става въпрос за акт, който е отделен спрямо първия, да се отмени актът на председателя на Парламента от същата дата, считан за акт, с който се приема бюджетът на Съюза за бюджетната 2011 година и му се придава задължителна сила по отношение на институциите и държавите членки,

               —

               при условията на евентуалност да се отмени актът на председателя на Европейския парламент, с който се обявява, че бюджетът на Европейския съюз за 2011 г. е окончателно приет, доколкото това е обявено, без да е приключила бюджетната процедура за 2010 г. (бюджет за 2011 г.),

               —

               да се приеме, че действието на бюджета за 2011 г. е окончателно до датата, на която този бюджет бъде установен със законодателен акт в съответствие с Договорите,

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   С настоящата жалба Съветът поддържа, че след влизане в сила на Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) на 1 декември 2009 г. годишният бюджет на Европейския съюз, както и коригиращите бюджети, трябва занапред да се установяват със законодателен акт, общ за двете институции, които са негови автори, а именно Европейския парламент и Съвета. Този акт трябва да бъде подписан от председателите на тези две институции съгласно член 297, параграф 1, втора алинея ДФЕС.
   Поради това Съветът твърди, че актът за установяване на годишния бюджет за 2011 г. — независимо дали този акт съвпада с обявяването от председателя на Европейския парламент, че бюджетът за 2011 г. е окончателно приет, или се счита за отделен акт — е опорочен от незаконосъобразност, доколкото представлява атипичен и незаконодателен акт, приет и подписан само от председателя на Европейския парламент в нарушение на член 314 ДФЕС и на член 288, член 289, параграф 2 и член 296, първа и трета алинея от Договора, както и на член 13, параграф 2 от Договора за Европейския съюз. При условията на евентуалност Съветът поддържа, че този акт е опорочен от незаконосъобразност поради съществено нарушение на процедурни правила и нарушение на член 314, параграф 9 ДФЕС.
   Накрая Съветът иска от Съда евентуално да запази действието на бюджета, както е публикуван в Официален вестник на Европейския съюз, до датата, на която този бюджет бъде установен в съответствие с посочените по-горе членове от Договора.


title: Дело T-475/14: Жалба, подадена на 17 юни 2014 г.  — Prysmian и Prysmian cavi e sistemi/Комисия

text:
               15.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 315/68

         Жалба, подадена на 17 юни 2014 г. — Prysmian и Prysmian cavi e sistemi/Комисия
   (Дело T-475/14)
   2014/C 315/113
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Prysmian SpA (Милано, Италия) и Prysmian cavi e sistemi Srl (Милано) (представители: C. Tesauro, F. Russo и L. Armati, lawyers)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение;

               —

               при условията на евентуалност:

                           —

                           да отмени член 1, параграф 5 от посоченото решение, доколкото в него е установено, че Prysmian Cavi e Sistemi S.r.l. е участвало в нарушението на член 101 ДФЕС и на член 53 от Споразумението за ЕИП в периода между 18 февруари 1999 г. и 27 ноември 2001 г.;

                           —

                           да отмени член 2, букви е) и ж) от решението, доколкото в тях са наложени глоби на Prysmian Cavi e Sistemi S.r.l., Prysmian S.p.a. и The Goldman Sachs Group Inc. в размер от 3 7 3 03  000 EUR, и на Prysmian Cavi e Sistemi S.r.1. и Pirelli & C. S.p.a. в размер от 6 7 3 10  000 EUR;

                           —

                           да намали размера на глобите на основанията, посочени в настоящата жалба;

                           —

                           да отмени Приложения I и II, доколкото те се отнасят до г-н F. R.; и

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски на жалбоподателите.

      Правни основания и основни доводи

   С настоящата жалба жалбоподателите искат отмяната на Решение C(2014) 2139 окончателен на Комисията от 2 април 2014 г. по преписка AT.39610 — Електрически кабели.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат девет правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от твърдението, че в хода на разследването Комисията напълно незаконно е извършила копиране на изображения от взетите от помещенията на жалбоподателите хард дискове. Жалбоподателите твърдят, че по този начин Комисията е превишила правомощията си, предвидени в член 20, параграф 2 от Регламент № 1/2003 (1).

               2.

               Второто правно основание е изведено от твърдението, че Комисията е нарушила принципа на разумните срокове в производствата в областта на конкуренцията, доколкото същите са продължили повече от 62 месеца. Жалбоподателите сочат, че Комисията е нарушила член 6, параграф 3 от Европейската конвенция за защита правата на човека и основните свободи и не е извършила справедливо намаление на наложените глоби в съответствие с практиката на Общия съд.

               3.

               Третото правно основание е изведено от това, че Комисията е нарушила принципа на добра администрация, тъй като не е провела надлежно и безпристрастно разследване, поради липсата на надеждност на жалбоподателите за прилагането на мярка на сътрудничество. Жалбоподателите твърдят, че Комисията не е разгледала с достатъчна предпазливост надеждността на изявленията на жалбоподателите за мярка на сътрудничество и че не е потърсила необходимите доказателства.

               4.

               Четвъртото правно основание е изведено от това, че Комисията е вменила погрешно отговорност на Prysmian Cavi e Sistemi S.r.l. за периода преди 27 ноември 2001 г., като по този начин е нарушила принципите на индивидуална отговорност и на равно третиране.

               5.

               Петото правно основание е изведено от това, че Комисията е нарушила член 23, параграф 2 от Регламент № 1/2003, доколкото не е разпределила отговорността между солидарно отговорните организации.

               6.

               Шестото правно основание е изведено от това, че Комисията е нарушила член 101 ДФЕС, доколкото не е доказала наличието на едно-единствено продължавано нарушение и е дала погрешно тълкуване на естеството и структурата на съответните пазари, като по този начин е нарушила правото на защита на жалбоподателите.

               7.

               Седмото правно основание е изведено от твърдението, че Комисията не е успяла да докаже в достатъчна степен от гледна точка на правото продължителността на твърдяното нарушение и по-специално неговия начален момент.

               8.

               Осмото правно основание е изведено от твърдението, че Комисията е нарушила член 23, параграф 2 от Регламент № 1/2003, принципа на равно третиране и принципа на пропорционалност при определянето на основния размер на глобата и по-специално що се отнася до тежестта на нарушението. Жалбоподателите твърдят, че основният размер на глобата, също както първоначалната такса, са непропорционални и трябва да бъдат изменени с оглед на ограничения обхват на нарушението, липсата на отражение върху цените, изоставянето на твърдяната практика по координиране след 2004 г. и значителното отражение на цената на суровините върху стойността на продажбите. Освен това жалбоподателите твърдят, че Комисията е нарушила принципа на равно третиране, доколкото е приложила различни коефициенти за тежестта и различни първоначални такси по отношение на намиращи се в сходно положение адресати.

               9.

               Деветото правно основание е изведено от твърдението, че Комисията погрешно е посочила един от управителите на жалбоподателите в рубриката „имена и професионален опит на релевантни за настоящото решение лица“.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (текст от значение за ЕИП] (ОВ L 1, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).


title: Дело C-199/16: Преюдициално запитване от Conseil d'État (Белгия), постъпило на 11 април 2016 г. — Белгийската държава/Max-Manuel Nianga

text:
               13.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/36

      Преюдициално запитване от Conseil d'État (Белгия), постъпило на 11 април 2016 г. — Белгийската държава/Max-Manuel Nianga
      (Дело C-199/16)
      (2016/C 211/46)
      Език на производството: френски

         Запитваща юрисдикция

      Conseil d'État

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Белгийската държава

         Ответник: Max-Manuel Nianga

         Преюдициален въпрос

      „Трябва ли член 5 от Директива 2008/115/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 година относно общите стандарти и процедури, приложими в държавите членки за връщане на незаконно пребиваващи граждани на трети страни (1) във връзка с член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз и с оглед на правото на изслушване във всяко производство, което е неразделна част от зачитането на правото на защита — общ принцип на правото на Съюза, както се прилага в рамките на Директива 2008/115/ЕО, да се тълкува в смисъл, че задължава националния орган при вземането на решението за връщане, предвидено в член 3, точка 4 и член 6, параграф 1 от директивата, или при извеждането по смисъла на член 3, точка 5 и член 8 от същата директива, да вземе предвид висшите интереси на детето, семейния живот и здравословното състояние на засегнатия гражданин на трета страна?“

         (1)  ОВ L 348, стр. 98.


title: Дело T-132/09: Решение на Общия съд от 15 декември 2010 г. — Epcos/СХВП — Epco Sistemas (EPCOS) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността „EPCOS“ — По-ранна национална фигуративна марка „epco SISTEMAS“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8 параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009) — Реално използване на по-ранната марка — Член 43, параграфи 2 и 3 от Регламент № 40/94 (понастоящем член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент № 207/2009))

text:
               5.2.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/12

         Решение на Общия съд от 15 декември 2010 г. — Epcos/СХВП — Epco Sistemas (EPCOS)
   (Дело T-132/09) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „EPCOS“ - По-ранна национална фигуративна марка „epco SISTEMAS“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8 параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009) - Реално използване на по-ранната марка - Член 43, параграфи 2 и 3 от Регламент № 40/94 (понастоящем член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент № 207/2009))
   2011/C 38/18
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Epcos AG (Мюнхен, Германия) (представители: L. von Zumbusch и S. Schweyer, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: S. Schäffner)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Epco Sistemas, SL (Константи, Испания)

      Предмет

   Жалба против решението на втори апелативен състав на СХВП от 19 януари 2009 г. (преписка R 1088/2008-2), постановено в производство по възражение между Epco Sistemas, SL и Epcos AG

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Epcos AG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 129, 6.6.2009 г.


title: Дело C-228/13 P: Жалба, подадена на 29 април 2013 г. от Hotel Gabrielli srl, понастоящем Hotel Gabrielli Sandwirth SpA срещу определението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 20 февруари 2013 г. по съединени дела T-278/00, Т-280/00, Т-282/00, Т-286/00 и Т-288/00, Т-295/00, Albergo Quattro Fontane и др./Комисия

text:
               20.7.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 207/14

         Жалба, подадена на 29 април 2013 г. от Hotel Gabrielli srl, понастоящем Hotel Gabrielli Sandwirth SpA срещу определението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 20 февруари 2013 г. по съединени дела T-278/00, Т-280/00, Т-282/00, Т-286/00 и Т-288/00, Т-295/00, Albergo Quattro Fontane и др./Комисия
   (Дело C-228/13 P)
   2013/C 207/26
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподатели: Hotel Gabrielli srl, понастоящем Hotel Gabrielli Sandwirth SpA (представители: A. Bianchini и F. Busetto, avvocati)

      Други страни в производството: Европейска комисия, Comitato „Venezia vuole vivere“

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени обжалваното определение на Общия съд,

               —

               да се уважат предявените в първоинстанционното производство искания и в резултат от това:

                           —

                           да се отмени, ако е необходимо и доколкото жалбоподателите имат интерес от това, Решение 2000/394/ЕО на Комисията от 25 ноември 1999 година относно мерките за помощ в полза на предприятията на територията на Венеция и Киоджа, предвидени със Закон № 30/1997 и Закон № 206/1995 за намаляване на социалноосигурителните вноски,

                           —

                           при условията на евентуалност, да се отмени посоченото решение, доколкото установява задължение за връщане на предоставените намаления, ведно с лихвите за посочените в решенето периоди,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски и по двете съдебни производства.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата се изтъкват следните девет основания:

                  Първо основание: определението е неправилно, тъй като не приема, че разглежданите мерки не предоставят никакво предимство на техните бенефициери, предвид компенсационния им характер.

                  Второ основание: определението е неправилно, тъй като изключва или във всички случаи оценява способността на разглежданите мерки да засегнат конкуренцията и търговията между държавите членки.

                  Трето основание: определението е неправилно, тъй като изключва приложимостта на дерогациите по член 87, параграф 2, буква б) ЕО (понастоящем член 107, параграф 2, буква б) ДФЕС) и по член 87, параграф 3, буква б) ЕО (понастоящем член 107, параграф 3, буква б) ДФЕС).

                  Четвърто основание: определението е неправилно, тъй като изключва приложимостта на дерогацията по член 87, параграф 3, буква в) ЕО (понастоящем член 107, параграф 3, буква в) ДФЕС).

                  Пето основание: определението е неправилно, тъй като изключва приложимостта на дерогациите по член 87, параграф 3, букви г) и д) ЕО (понастоящем член 107, параграф 3, букви г) и д) ДФЕС).

                  Шесто основание: определението е неправилно, тъй като изключва приложимостта на дерогацията по член 86, параграф 2 ЕО (понастоящем член 106, параграф 2 ДФЕС).

                  Седмо основание: определението е неправилно, тъй като изключва наличието на помощ и по този начин нарушава член 88, параграф 3 ЕО (понастоящем член 108, параграф 3 ДФЕС) и член 15 от Регламент №659/1999 (1).

                  Осмо основание: определението е неправилно, тъй като изключва приложимостта на член 14, параграф 1 от Регламент № 659/1999 по отношение на разпореждането за връщане.

                  Девето основание: определението е неправилно, тъй като изключва приложимостта на член 14, параграф 1 от Регламент № 659/1999 по отношение на прилагането на лихви.

      (1)  Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (ОВ L 83, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1 стр. 41).


title: Дело C-111/08: Решение на Съда (първи състав) от 2 юли 2009 г. (преюдициално запитване от Högsta domstolen, Швеция) — SCT Industri AB i likvidation/Alpenblume AB (Съдебно сътрудничество по граждански дела — Компетентност на съдилищата и изпълнение на решения — Приложно поле — Производства, свързани с обявяването на дружества или други юридически лица в несъстоятелност)

text:
               29.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 205/8

         Решение на Съда (първи състав) от 2 юли 2009 г. (преюдициално запитване от Högsta domstolen, Швеция) — SCT Industri AB i likvidation/Alpenblume AB
   (Дело C-111/08) (1)

   (Съдебно сътрудничество по граждански дела - Компетентност на съдилищата и изпълнение на решения - Приложно поле - Производства, свързани с обявяването на дружества или други юридически лица в несъстоятелност)
   2009/C 205/12
   Език на производството: шведски

      Запитваща юрисдикция

   Högsta domstolen

      Страни в главното производство

      Ищец: SCT Industri AB i likvidation

      Ответник: Alpenblume AB

      Предмет

   Преюдициално запитване — Högsta domstolen — Тълкуване на член 1, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕО) № 44/2201 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (ОВ L 12, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74) — Решение на юрисдикция в държава-членка А, с което се обявява липсата на компетентност на синдика в производство по несъстоятелност, водено в държава-членка Б, да прехвърля имуществата на дружество в производство по несъстоятелност, намиращи се в държава-членка A — Ревандикационен иск, предявен от дружеството — приобретател за възстановяване на дяловете в дружество, които то е придобило в рамките на производството по несъстоятелност, но които са били върнати на дружеството — прехвърлител в резултат на решението за отмяна на прехвърлянето

      Диспозитив

   Предвиденото в член 1, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела изключение трябва да се тълкува в смисъл, че се прилага за решение, постановено от юрисдикцията в държава-членка А, във връзка с вписването на правото на собственост върху дружествени дялове от дружество със седалище в държавата-членка А, според което прехвърлянето на посочените дялове трябва да се счита за недействително поради това, че юрисдикцията в държавата-членка А не признава правомощията на синдик от държава-членка Б в рамките на проведено и приключено в държавата-членка Б производство по несъстоятелност.

      (1)  ОВ C 116, 9.5.2008 г.


title: Дело C-199/16: Определение на председателя на четвърти състав на Съда от 19 май 2017 г. (преюдициално запитване, отправено от Conseil d'État — Белгия) — État belge/Max-Manuel Nianga

text:
               28.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 283/28

         Определение на председателя на четвърти състав на Съда от 19 май 2017 г. (преюдициално запитване, отправено от Conseil d'État — Белгия) — État belge/Max-Manuel Nianga
   (Дело C-199/16) (1)

   (2017/C 283/40)
   Език на производството: френски
   Председателят на четвърти състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 211, 13.6.2016 г.


title: Дело C-686/13: Преюдициално запитване, отправено от Högsta förvaltningsdomstolen (Швеция) на 27 декември 2013 г. — X AB/Skatteverket

text:
               8.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 71/11

      Преюдициално запитване, отправено от Högsta förvaltningsdomstolen (Швеция) на 27 декември 2013 г. — X AB/Skatteverket
      (Дело C-686/13)
      (2014/C 71/19)
      Език на производството: шведски

         Запитваща юрисдикция

      Högsta förvaltningsdomstolen

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: X AB

         Ответник: Skatteverket

         Преюдициален въпрос

      Допускат ли членове 49 ДФЕС и 63 ДФЕС национална правна уредба, съгласно която държавата по установяване на предприятие не му позволява да приспадне загуба от разлики във валутния курс, включена в капиталовата му загуба, която е реализирало от притежавани от него като дълготраен финансов актив акции от дружество, установено в друга държава членка, когато държавата по установяване на първото предприятие прилага система, която не взима предвид реализираните от такива акции капиталови печалби и загуби при изчисляването на данъчната основа?


title: Дело C-491/14: Преюдициално запитване от Juzgado de lo Mercantil n ° 3 de Madrid. (Испания), постъпило на 5 ноември 2014 г.  — Rossa dels Vents Assessoria S.L./U Hostels Albergues Juveniles S.L.

text:
               26.1.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 26/11

         Преюдициално запитване от Juzgado de lo Mercantil no 3 de Madrid. (Испания), постъпило на 5 ноември 2014 г. — Rossa dels Vents Assessoria S.L./U Hostels Albergues Juveniles S.L.
   (Дело C-491/14)
   (2015/C 026/14)
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Juzgado de lo Mercantil no 3 de Madrid

      Страни в главното производство

      Ищец: Rossa dels Vents Assessoria S.L.

      Ответник: U Hostels Albergues Juveniles S.L.

      Преюдициални въпроси

   Следва ли член 5, параграф 1 от Директива 2008/95/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 22 октомври 2008 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно марките да се тълкува в смисъл, че изключителното право на притежателя на марка да забрани използването в процеса на търговия на идентични или сходни на марката му знаци на всяко трето лице е противопоставимо на третите лица, които притежават последваща марка, без да е необходимо предварително установяване на недействителността на последната?

      (1)  ОВ L 299, стр. 25


title: Дело C-82/09: Решение на Съда (четвърти състав) от 22 април 2010 г. (преюдициално запитване от Symvoulio tis Epikrateias, Гърция) — Dimos Agios Nikolaos — Kriti/Ypourgos Agrotikis Anaptyxis kai Trofimon (Регламент (ЕО) № 2152/2003 — Наблюдение на горите в Съюза и на тяхното взаимодействие с околната среда — Определения — Понятия „гора“ и „други залесени земи“ — Приложно поле)

text:
               19.6.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 161/11

      Решение на Съда (четвърти състав) от 22 април 2010 г. (преюдициално запитване от Symvoulio tis Epikrateias, Гърция) — Dimos Agios Nikolaos — Kriti/Ypourgos Agrotikis Anaptyxis kai Trofimon
      (Дело C-82/09) (1)

      (Регламент (ЕО) № 2152/2003 - Наблюдение на горите в Съюза и на тяхното взаимодействие с околната среда - Определения - Понятия „гора“ и „други залесени земи“ - Приложно поле)
      (2010/C 161/15)
      Език на производството: гръцки

         Запитваща юрисдикция

      Symvoulio tis Epikrateias

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Dimos Agios Nikolaos — Kriti

         Ответник: Ypourgos Agrotikis Anaptyxis kai Trofimon

         Предмет

      Преюдициално запитване — Symvoulio tis Epikrateias — Тълкуване на член 3, букви а) и б) от Регламент (ЕО) № 2152/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 17 ноември 2003 година относно наблюдението на горите в Общността и тяхното взаимодействие с околната среда (Forest Focus) (ОВ L 324, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 51, стр. 208) — Понятия „гора“ и „други залесени земи“ — Различни определения в регламента

         Диспозитив

      Разпоредбите на член 3, букви а) и б) от Регламент (ЕО) № 2152/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 17 ноември 2003 година относно наблюдението на горите в Общността и тяхното взаимодействие с околната среда (Forest Focus), в които за целите на този регламент се определят понятията „гора“ и „залесени земи“, трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат национални разпоредби, съдържащи различни определения на тези понятия по отношение на планове, които не са уредени в този регламент.

         (1)  ОВ C 102, 1.5.2009 г.