title: Дело C-12/13 P: Жалба, подадена на 10 януари 2013 г. от Gérard Buono, Jean-Luc Buono, Roger Del Ponte, Serge Antoine Di Rocco, Jean Gérald Lubrano, Jean Lubrano, Jean Lucien Lubrano, Fabrice Marin, Robert Marin срещу решението, постановено от Общия съд (пети състав) на 7 ноември 2012 г. по дело T-574/08, Syndicat des thoniers méditerranéens и др./Комисия

text:
               9.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 71/12

         Жалба, подадена на 10 януари 2013 г. от Gérard Buono, Jean-Luc Buono, Roger Del Ponte, Serge Antoine Di Rocco, Jean Gérald Lubrano, Jean Lubrano, Jean Lucien Lubrano, Fabrice Marin, Robert Marin срещу решението, постановено от Общия съд (пети състав) на 7 ноември 2012 г. по дело T-574/08, Syndicat des thoniers méditerranéens и др./Комисия
   (Дело C-12/13 P)
   2013/C 71/18
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: Gérard Buono, Jean-Luc Buono, Roger Del Ponte, Serge Antoine Di Rocco, Jean Gérald Lubrano, Jean Lubrano, Jean Lucien Lubrano, Fabrice Marin, Robert Marin (представители: адв. A. Arnaud и адв. P.-O. Koubi-Flotte)

      Други страни в производството: Европейска комисия, Syndicat des thoniers méditerranéens, Marc Carreno, Jean Louis Donnarel, Jean-François Flores, Gérald Jean Lubrano, Hervé Marin, Nicolas Marin, Sébastien Marin, Serge Antoine José Perez

      Искания на жалбоподателите

               —

               да се отмени решението от 7 ноември 2012 г. по дело T-574/08,

               —

               да се осъди Съюзът да заплати следните суми:

                           —

                           на г-н Gérard Buono (жалбоподател № l) и на г-н Jean Luc Buono (жалбоподател № 2) общо и в качеството на собственици на корабите GERARD LUC III и IV — 1 523 588,94 EUR

                           —

                           на г-н Roger Del Ponte (жалбоподател № 3) в качеството на собственик на кораба ROGER CHRISTIAN IV — 1 068 600 EUR

                           —

                           на г-н Serge Antoine Di Rocco (жалбоподател № 4) в качеството на собственик на кораба ANNE ANTOINE II — 1 094 800 EUR

                           —

                           на г-н Jean Gérald Lubrano (жалбоподател № 5) в качеството на собственик на кораба VILLE D'ARZEW II — 855 628,20 EUR

                           —

                           на г-н Jean Lubrano (жалбоподател № 6) и г-н Jean Lucien Lubrano (жалбоподател № 7) общо и в качеството на собственици на корабите GERALD JEAN III и IV — 1 523 588,94 EUR

                           —

                           на г-н Fabrice Marin (жалбоподател № 8) и г-н Robert Marin (жалбоподател № 9) общо и в качеството на собственици на кораба ERIC MARIN — 865 784,59 EUR

               —

               при условията на евентуалност, делото да бъде върнато на Общия съд за ново разглеждане в съответствие с указанията на Съда.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат три основания.
   На първо място, що се отнася до основанието, свързано с наличието на извъндоговорна отговорност за противоправно поведение, жалбоподателите твърдят, че Общият съд неправилно е квалифицирал претърпените от тях вреди.
   На второ място, жалбоподателите поддържат, че като не е оценил правилно вредата, претърпяна от всеки един от жалбоподателите поотделно, Общият съд е накърнил основни права, признати в правото на Съюза.
   На трето място и при условията на евентуалност, жалбоподателите твърдят, че с оглед на основните принципи, общи за правните системи на държавите членки, Общия съд е следвало да приеме, че е налице обективна извъндоговорна отговорност.


title: Дело T-304/12: Решение на Общия съд от 16 януари 2014 г. — Message Management/СХВП — Absacker (ABSACKER of Germany) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността „ABSACKER of Germany“ — По-ранна национална фигуративна марка „ABSACKER“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               22.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/35

         Решение на Общия съд от 16 януари 2014 г. — Message Management/СХВП — Absacker (ABSACKER of Germany)
   (Дело T-304/12) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „ABSACKER of Germany“ - По-ранна национална фигуративна марка „ABSACKER“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2014/C 52/64
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Message Management GmbH (Висбаден, Германия) (представител: C. Konle, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Pohlmann)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Absacker GmbH (Кьолн, Германия)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 21 март 2012 г. (преписка R 1028/2011-1), постановено в производство по възражение със страни Absacker GmbH и Message Management GmbH

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Message Management GmbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 273, 8.9.2012 г.


title: Дело C-8/09: Решение на Съда (седми състав) от 24 септември 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Белгия (Неизпълнение на задължения от държава членка — Директива 2006/17/ЕО — Технически изисквания по отношение на даряването, доставянето и контрола на човешки тъкани и клетки — Липса на транспониране в определения срок)

text:
               21.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/15

         Решение на Съда (седми състав) от 24 септември 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Белгия
   (Дело C-8/09) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 2006/17/ЕО - Технически изисквания по отношение на даряването, доставянето и контрола на човешки тъкани и клетки - Липса на транспониране в определения срок)
   2009/C 282/29
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: C. Cattabriga и J. Sénéchal)

      Ответник: Кралство Белгия (представител: D. Haven)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Неприемане или несъобщаване в определения срок на необходимите разпоредби за съобразяване с Директива 2006/17/ЕО на Комисията от 8 февруари 2006 година за прилагане на Директива 2004/23/ЕО на Европейския парламент и на Съвета за определени технически изисквания по отношение на даряването, доставянето и контрола на човешки тъкани и клетки (ОВ L 38, стр. 40)

      Диспозитив

               1.

               Като не е приело в определения срок законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2006/17/ЕО на Комисията от 8 февруари 2006 година за прилагане на Директива 2004/23/ЕО на Европейския парламент и на Съвета за определени технически изисквания по отношение на даряването, доставянето и контрола на човешки тъкани и клетки, Кралство Белгия не е изпълнило задълженията си по тази директива.

               2.

               Осъжда Кралство Белгия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 69, 21.3.2009 г.


title: Дело T-195/05: Решение на Първоинстанционния съд от 18 април 2007 г. — Deloitte Buisness Advisory/Комисия ( Обществени поръчки за услуги — Покана за участие в търг относно дейности по оценяване на програми и относно други дейности в областта на общественото здраве — Отхвърляне на оферта — Конфликт на интереси )

text:
               28.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 96/34

         Решение на Първоинстанционния съд от 18 април 2007 г. — Deloitte Buisness Advisory/Комисия
   (Дело T-195/05) (1)

   („Обществени поръчки за услуги - Покана за участие в търг относно дейности по оценяване на програми и относно други дейности в областта на общественото здраве - Отхвърляне на оферта - Конфликт на интереси“)
   (2007/C 96/70)
   Език на производството: нидерландски
   Страни

      Ищец: Deloitte Buisness Advisory NV (Брюксел, Белгия) (представители: D. Van Heuven, S. Ronse и S. Logie, адвокати)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: L. Pignataro-Nolin и E. Manhaeve)
   Предмет
   Искане за отмяна, от една страна, на решението на Комисията за отхвърляне на офертата на Euphet по обществена поръчка с наименование „Рамков договор относно оценяване на политическите области на действие на [генерална дирекция „Здравеопазване и защита на потребителите“], лот № 1 (обществено здраве) — покана за участие в търг SANCO/2004/01/041 “и, от друга страна, на решението на Комисията за възлагане на въпросната поръчка на трето лице.
   Диспозитив

               1)

               Искът се отхвърля.

               2)

               Осъжда ищеца Deloitte Business Advisory NV да заплати разноските, включително и тези по обезпечителното производство

      (1)  ОВ C 193, 6.8.2005 г.


title: Дело T-120/07: Иск, предявен на 16 април 2007 г. — MB Immobilien и MB System/Комисия

text:
               23.6.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 140/29

         Иск, предявен на 16 април 2007 г. — MB Immobilien и MB System/Комисия
   (Дело T-120/07)
   (2007/C 140/50)
   Език на производството: немски
   Страни

      Ищец: MB Immobilien Verwaltungs GmbH (Neukirch/Lausitz, Германия) и MB System GmbH & Co. KG (Nordhausen, Германия) (представител: G. Brüggen, адвокат)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               Да се отмени Решение на Комисията № С(2007) 130 окончателен от 24 януари 2007 г. относно държавна помощ № Д 38/2005 (бивш NN 52/2004), предоставена от Германия на групата Biria,

               —

               да се осъди Комисията на Европейските общности да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи
   Ищците оспорват Решение на Комисията № С(2007) 130 окончателен от 24 януари 2007 г., с което Комисията решава, че държавната помощ, състояща се от три мерки, предоставена от Германия на Bike Systems GmbH & Co. Thüringer Zweiradwerk KG, Sachsen Zweirad GmbH и Biria GmbH (по-нататък Biria AG) е несъвместима с Общия пазар.
   Първият ищец е правоприемник на Biria AG, а вторият — на Bike Systems GmbH & Co. Thüringer Zweiradwerk KG. Ищците твърдят, че са засегнати пряко и лично от оспорваното решение на Комисията.
   В подкрепа на иска си ищците твърдят на първо място, че е налице нарушение на общностното право поради неправилно тълкуване на одобрени разпоредби за държавните помощи. Във връзка с това те се оплакват, че ответникът не е постановил решението въз основа на определението за предприятие в затруднение, което се съдържа в одобрените разпоредби за държавните помощи.
   Освен това Комисията е нарушила общностното право като е направила неправилна преценка на фактите. Във връзка с това ищците твърдят, противно на становището на ответника, че към момента на отпускане на държавната помощ засегнатите от оспорваното решение предприятия не са били предприятия в затруднение.
   На последно място ищците твърдят, че е нарушено общностното право поради допуснати сериозни грешки в мотивите на решението.


title: Дело T-392/09: Решение на Общия съд от 12 декември 2012 г. — 1. garantovaná/Комисия (Конкуренция — Картели — Пазар на калциев карбид и на магнезий за стоманодобивната и газовата промишленост в ЕИП, с изключение на Ирландия, Испания, Португалия и Обединеното кралство — Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО — Определяне на цени и разпределяне на пазара — Вменяване на отговорност за неправомерните действия — Глоби — Таван от 10 % от оборота — Релевантен оборот — Право на защита — Задължение за мотивиране — Пропорционалност — Насоки относно метода за определяне на размера на глобите от 2006 г. — Платежоспособност)

text:
               2.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 32/16

         Решение на Общия съд от 12 декември 2012 г. — 1. garantovaná/Комисия
   (Дело T-392/09) (1)

   (Конкуренция - Картели - Пазар на калциев карбид и на магнезий за стоманодобивната и газовата промишленост в ЕИП, с изключение на Ирландия, Испания, Португалия и Обединеното кралство - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Определяне на цени и разпределяне на пазара - Вменяване на отговорност за неправомерните действия - Глоби - Таван от 10 % от оборота - Релевантен оборот - Право на защита - Задължение за мотивиране - Пропорционалност - Насоки относно метода за определяне на размера на глобите от 2006 г. - Платежоспособност)
   2013/C 32/23
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: 1. garantovaná a.s. (Братислава, Словакия) (представители: първоначално M. Powell, solicitor, A. Sutton и G. Forwood, barristers, впоследствие M. Powell, G. Forwood, M. Staroň и P. Hodál, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: J. Bourke, N. von Lingen и A.Tokar)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение C(2009) 5791, окончателен, на Комисията от 22 юли 2009 г. относно процедура по прилагане на член 81 [ЕО] и на член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/39.396 — Реактиви на основата на калциев карбид и на магнезий за стоманодобивната и газовата промишленост), в частта, в която се отнася до жалбоподателя, както и искане при условията на евентуалност за намаляване на размера на глобата, наложена на жалбоподателя с посоченото решение.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда 1. garantovaná a.s. да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 297, 5.12.2009 г.


title: Дело C-533/09: Иск, предявен на 18 декември 2009 г. — Европейска комисия/Португалска република

text:
               27.2.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 51/23

         Иск, предявен на 18 декември 2009 г. — Европейска комисия/Португалска република
   (Дело C-533/09)
   2010/C 51/37
   Език на производството: португалски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: H. Støvlbæk и P. Guerra e Andrade)

      Ответник: Португалска република

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като изисква португалско гражданство за достъп до професията нотариус по силата на решение на министъра на правосъдието от 12 декември 1991 г., с което се потвърждава становището на Conselho Consultivo da Procuradoria-Geral da República относно член 15 от Конституцията, Португалската република не изпълнява задълженията си по член 49 ДФЕС, доколкото разпоредбите на член 51 ДФЕС не са приложими,

               —

               да се осъди Португалската република да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В Португалия интересите на нотариуса не са държавни и нотариусите не участват пряко или конкретно в упражняването на властнически правомощия, нито са част от публичната администрация. По отношение на португалските нотариуси не е възможно да се приложи изключението по член 51 ДФЕС. В консултативното становище на Procuradoria-Geral da República, потвърдено на 12 декември 1991 г., не се посочва, че професията нотариус попада в приложното поле на член 15, параграф 2 от Конституцията. В Португалия функциите на нотариуса са чисто технически. В основата им стои професионалната компетентност, а не политическото доверие.


title: Дело T-202/10: Жалба, подадена на 29 април 2010 г. — Stichting Woonlinie и др./Комисия

text:
               3.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 179/50

         Жалба, подадена на 29 април 2010 г. — Stichting Woonlinie и др./Комисия
   (Дело T-202/10)
   2010/C 179/86
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподатели: Stichting Woonlinie (Woudrichem, Нидерландия), Stichting Allee Wonen (Roosendaal, Нидерландия), Woningstichting Volksbelang (Wijk bij Duurstede, Нидерландия), Stichting WoonInvest (Leidschendam-Voorburg, Нидерландия), Stichting Woonstede (Ede, Нидерландия) (представители: E. Henny, T. Ottervanger и P. Glazener, advocaten)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени на основание член 263 ДФЕС решението на Комисията в частта му относно съществуващите помощи;

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателите искат да се отмени Решение C(2009) 9963 окончателен на Комисията от 15 декември 2009 година относно държавни помощи № E 2/2005 и № 642/2009 (Нидерландия) — съществуваща помощ и специална помощ по проект в полза на дружествата за социално жилищно строителство. В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат осем правни основания.
   Първо, Комисията приложила правото неправилно, тъй като квалифицирала всички мерки като част от схема за държавни помощи. Така тя неправилно разгледала третата и четвъртата от посочените мерки като част от съществуваща схема за държавни помощи по смисъла на член 1, буква г) от Регламент № 659/1999 (1), независимо от това дали тези мерки следва да бъдат квалифицирани като помощи по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС. В резултат Комисията превишила правомощията си, като при проверката на съвместимостта с общия пазар включила двете мерки в съществуваща схема за държавни помощи.
   Второ, решението на Комисията по преписка № Е 2/2005 се основавало на непълна и очевидно погрешна оценка на съответната национална уредба и относимите факти. Комисията не изследвала дали в действащата уредба в Нидерландия относно финансирането на социалното жилищно настаняване действително съществува явна грешка в определението за услуга от общ икономически интерес.
   Трето, преценката на Комисията била неправилна и недобросъвестна, доколкото стигнала до извода, че отдаването под наем на жилища за социално настаняване на лица със значителни доходи било част от възложената на дружествата за социално жилищно строителство задача за предоставяне на обществена услуга.
   Четвърто, Комисията застъпвала погрешно правно становище и злоупотребила с правомощията си, доколкото изискала от нидерландската държава предоставянето на ново определение за „социално жилищно настаняване“. Комисията превишила правомощията си, защото съставила свое собствено определение за социалното жилищно настаняване като услуга от общ икономически интерес, независимо че Нидерландия разполагала с широка свобода на преценка при определянето на политиката си в тази област.
   Пето, Комисията застъпвала погрешно правно становище, тъй като не направила разлика между определението за услуга от общ икономически интерес и начина за нейното финансиране.
   Шесто, Комисията нарушила Решение 2005/842/ЕО (2), като изискала специално описание на услугата от общ икономически интерес. Комисията погрешно приела, че държавите членки трябва да дефинират услугата от общ икономически интерес въз основа на определен праг на доходите.
   Седмо, Комисията допуснала грешка в преценката и не се съобразила с Решение 2005/842/ЕО, тъй като не установила, че начинът на финансиране на услугата от общ икономически интерес е явно неподходящ. Комисията пропуснала да провери дали с оглед на определението за услуга от общ икономически интерес не би могло да е налице възможна свръхкомпенсация.
   Осмо, Комисията нарушила процедурата по оценка на съществуващите помощи, тъй като въз основа на тази процедура съставила изчерпателен списък на сградите, които може да бъдат категоризирани като жилища за социално настаняване, при което сградите, които не били посочени в този списък, не се включвали в услугата от общ икономически интерес.

      (1)  Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (OB L 83, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41).

      (2)  Решение 2005/842/ЕО на Комисията от 28 ноември 2005 година относно прилагането на член 86, параграф 2 от Договора за ЕО за държавната помощ във вид на компенсация за обществена услуга, предоставена на определени предприятия, натоварени с извършването на услуги от общ икономически интерес (ОВ L 312, стр. 67; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 2, стр. 186).


title: Дело C-310/14: Решение на Съда (шести състав) от 15 октомври 2015 г. (преюдициално запитване от Helsingin hovioikeus — Финландия) — Nike European Operations Netherlands BV/Sportland Oy, en liquidation (Преюдициално запитване — Регламент (EО) № 1346/2000 — Членове 4 и 13 — Производство по несъстоятелност — Увреждащи действия — Иск за възстановяване на плащания, извършени преди образуването на производството по несъстоятелност — Право на държавата членка по образуването на производството по несъстоятелност — Право на друга държава членка, уреждащо разглежданите действия — Закон, недопускащ „в съответния случай […] никакви средства за оспорване на тези действия“ — Тежест на доказване)

text:
               7.12.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 406/10

         Решение на Съда (шести състав) от 15 октомври 2015 г. (преюдициално запитване от Helsingin hovioikeus — Финландия) — Nike European Operations Netherlands BV/Sportland Oy, en liquidation
   (Дело C-310/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Регламент (EО) № 1346/2000 - Членове 4 и 13 - Производство по несъстоятелност - Увреждащи действия - Иск за възстановяване на плащания, извършени преди образуването на производството по несъстоятелност - Право на държавата членка по образуването на производството по несъстоятелност - Право на друга държава членка, уреждащо разглежданите действия - Закон, недопускащ „в съответния случай […] никакви средства за оспорване на тези действия“ - Тежест на доказване))
   (2015/C 406/10)
   Език на производството: фински

      Запитваща юрисдикция

   Helsingin hovioikeus

      Страни в главното производство

      Въззивник: Nike European Operations Netherlands BV

      Въззиваем: Sportland Oy, en liquidation

      Диспозитив

               1)

               Член 13 от Регламент (ЕО) № 1346/2000 на Съвета от 29 май 2000 година относно производството по несъстоятелност следва да се тълкува в смисъл, че неговото прилагане е подчинено на условието съответното действие да не може да бъде оспорвано на основание, изведено от правото, приложимо към това действие по същество (lex causae), като се вземат предвид всички обстоятелства в конкретния случай.

               2)

               За целите на прилагането на член 13 от Регламент № 1346/2000 и в случай че ответникът по иск за обявяване на нищожността, унищожаемостта или относителната недействителност на дадено правно действие се основе на разпоредба от правото, приложимо към това действие по същество (lex causae), съгласно която това действие може да се оспори единствено при наличие на предвидените в тази разпоредба обстоятелства, той следва да се позове на отсъствието на тези обстоятелства и да представи доказателства относно това.

               3)

               Член 13 от Регламент № 1346/2000 следва да се тълкува в смисъл, че с формулировката „не допуска никакви средства за оспорване на тези действия“ се имат предвид, освен разпоредбите на правото, приложимо към това действие по същество (lex causae), уреждащи материята на несъстоятелността, също и всички общи разпоредби и принципи на това право.

               4)

               Член 13 от Регламент № 1346/2000 следва да се тълкува в смисъл, че ответникът по иск за обявяване на нищожността, унищожаемостта или относителната недействителност на дадено правно действие следва да докаже, че правото, приложимо към това действие по същество (lex causae), в неговата цялост не допуска да се оспорва посоченото действие. Компетентният национален съд, сезиран с подобен иск, може да постанови, че ищецът трябва да представи доказателства относно съществуването на дадена разпоредба или принцип посоченото право, въз основа на които това действие може да бъде оспорено единствено ако този съд приеме, че ответникът преди това е доказал ефективно, че с оглед на обичайно приложимите разпоредби на неговото национално процесуално право съответното действие не може да бъде оспорвано съгласно същото право.

      (1)  ОВ C 292, 1.9.2014 г.


title: Дело C-658/13: Преюдициално запитване, отправено от Landgericht Hannover (Германия) на 12 декември 2013 г. — Wilhelm Spitzner, Maria-Luise Spitzner/TUIfly GmbH

text:
               22.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 85/12

         Преюдициално запитване, отправено от Landgericht Hannover (Германия) на 12 декември 2013 г. — Wilhelm Spitzner, Maria-Luise Spitzner/TUIfly GmbH
   (Дело C-658/13)
   2014/C 85/20
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Landgericht Hannover

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Wilhelm Spitzner и Maria-Luise Spitzner

      Ответник: TUIfly GmbH

      Преюдициални въпроси

               1.

               Член 5, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 261/2004 (1) на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91, трябва ли да се тълкува в смисъл, че извънредно обстоятелство, което предизвиква закъснение на даден полет, представлява извънредно обстоятелство по смисъла на тази разпоредба и за друг, следващ полет, ако последицата от това обстоятелство, предизвикващо закъснение, се отразява на по-късния полет само поради организацията на работа на въздушния превозвач?

               2.

               Член 5, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 261/2004 трябва ли да се тълкува в смисъл, че понятието за предотвратимост се отнася не до извънредните обстоятелства като такива, а до причинените от тях закъснение или отмяна на полета?

               3.

               Член 5, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 261/2004 трябва ли да се тълкува в смисъл, че от въздушните превозвачи, които изпълняват полетите си по т. нар. система за планиране на полетите, може да се изисква да предвидят между полетите минимален „запас от време“, чиято продължителност отговаря на периодите, определени в член 6, параграф 1, букви а) — в) от Регламент (ЕО) № 261/2004?

               4.

               Член 5, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 261/2004 трябва ли да се тълкува в смисъл, че от въздушните превозвачи, които изпълняват полетите си по т. нар. система за планиране на полетите, може да се изисква да не превозят или да превозят по-късно пътниците, чийто полет вече значително е закъснял поради извънредно събитие, за да избегнат закъснение на последващи полети?

      (1)  ОВ L 46, стр. 1; ОВ L 46, стр. 1; Специално издание на български език 2007 г., глава 7, том 12 стр. 218.


title: Дело T-106/06: Решение на Първоинстанционния съд от 23 януари 2008 г. — Demp/СХВП — BAU HOW (BAU HOW) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността BAU HOW — По-ранни фигуративни марки BAUHAUS — Относително основание за отказ — Липса на вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, букви а) и б) и член 73 от Регламент (ЕО) № 40/94)

text:
               8.3.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 64/36

         Решение на Първоинстанционния съд от 23 януари 2008 г. — Demp/СХВП — BAU HOW (BAU HOW)
   (Дело T-106/06) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността BAU HOW - По-ранни фигуративни марки BAUHAUS - Относително основание за отказ - Липса на вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, букви а) и б) и член 73 от Регламент (ЕО) № 40/94)
   (2008/C 64/57)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: Demp BV, по-рано Demp Holding BV (Маастрихт, Нидерландия) (представители: R.-D. Härer, C. Schultze, J. Ossing и C. Weber, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: G. Schneider)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: BAU HOW GmbH (Hattersheim/Okriftel, Германия)
   Предмет
   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 31 януари 2006 г. (преписка № R 92/2004-4) относно производство по възражение между Demp BV и BAU HOW GmbH.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Demp BV да заплати разноските.

      (1)  ОВ C 143, 17.6.2006 г.


title: Дело C-130/12: Иск, предявен на 9 март 2012 г. — Европейска комисия/Португалска република

text:
               5.5.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 133/20

         Иск, предявен на 9 март 2012 г. — Европейска комисия/Португалска република
   (Дело C-130/12)
   2012/C 133/37
   Език на производството: португалски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: P. Guerra e Andrade и J. Hottiaux)

      Ответник: Португалска република

      Искания на ищеца

   Ищецът моли Съда:

               —

               да обяви, че като не е приела в предвидения срок всички законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2009/113/ЕО (1) на Комисията от 25 август 2009 година за изменение на Директива 2006/126/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно свидетелствата за управление на моторни превозни средства и при всички случаи като не е уведомила за това Комисията, Португалската република не е изпълнила задълженията си по член 2, параграф 1 от тази директива;

               —

               да осъди Португалската република да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Срокът за транспониране на директивата е изтекъл на 14 септември 2010 г.

      (1)  ОВ L 223, стр. 31.


title: Дело T-202/11: Жалба, подадена на 4 април 2011 г. — Aeroporia Aigaiou Aeroporiki и Marfin Investment Group Symmetochon/Комисия

text:
               28.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 160/25

         Жалба, подадена на 4 април 2011 г. — Aeroporia Aigaiou Aeroporiki и Marfin Investment Group Symmetochon/Комисия
   (Дело T-202/11)
   2011/C 160/40
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Aeroporia Aigaiou Aeroporiki AE (Атина, Гърция) и Marfin Investment Group Symmetochon AE (Атина, Гърция) (представители: A. Ryan, Solicitor, G. Bushell, Solicitor, P. Stamou и I. Dryllerakis, lawyers)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

               —

               Да се отмени Решение на Европейската комисия № C(2011) 316 от 26 януари 2011 г. по преписка COMP/M.5830, с което предвижданото сливане на Aegean Airlines S.A. и Olympic Air S.A., Olympic Handling S.A. и Olympic Engineering S.A се обявява за несъвместимо с общия пазар на основание Регламент (ЕО) № 139/2004 на Съвета (1) и

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателите излагат шест правни основания в подкрепа на жалбата си:

               1.

               Първото правно основание е изведено от нарушение на основни процесуални норми и/или явна грешка в преценката при определяне на пазара само за пътници, за които факторът време е от значение, тъй като:

                           —

                           Комисията използва като основа за определяне на пазара на пътниците, за които факторът време е от значение, управлението на рентабилността или на приходите, при положение че този въпрос никога не е бил обсъждан в хода на административната процедура и

                           —

                           решението не може да се основава на пазар, включващ само използващите въздушен транспорт пътници, за които факторът време има значение, тъй като този подход не се основава на преобладаващото в икономическата наука схващане и е в противоречие с преписката на самата Комисия.

               2.

               Второто правно основание е изведено от явна грешка в преценката, довела до извода, че фериботите оказват само „ограничен конкурентен натиск“ върху услугите за превоз на пътници по въздуха по осем маршрута, тъй като:

                           —

                           посочените от Комисията в подкрепа на този извод доказателства били прекалено избирателно подбрани, нарушавали всички норми във връзка с доказването и не се основавали на емпирическа или проучвателна дейност. Освен това, обективно разгледани, тези доказателства всъщност подкрепяли обратния извод, т.е. че фериботите наистина оказват реален конкурентен натиск по отношение на пътниците, за които факторът време е без значение и/или за всички пътници по тези осем маршрута.

               3.

               Третото правно основание е изведено от твърдение за липса на мотиви и/или грешка при прилагане на правото и/или явна грешка в преценката, въз основа на която е направен изводът, че щяло да има значително ограничаване на ефективната конкуренция в резултат на премахването на тесните конкурентни отношения между Aegean и Olympic, тъй като:

                           —

                           в решението не се уточнява какви са антиконкурентните последици, които представляват възможна опасност за конкуренцията и

                           —

                           Комисията не излага относими и убедителни доказателства, за да докаже, че пътниците на един от жалбоподателите няма да се насочат към фериботите, в случай че има увеличение с 5 до 10 % на цените за самолетни билети, което всъщност е същественият въпрос.

               4.

               Четвъртото правно основание е изведено от явна грешка в преценката и/или грешка при прилагане на правото, в основата на извода, че има бариери за достъпа до пазара, което прави достъпа до пазара след сливането невероятен, тъй като:

                           —

                           Комисията използвала неподходящ правен критерий, като изисквала още преди сливането определени и подробни предвиждания за достъп до пазара, което не било възможно да се осъществи и

                           —

                           фактическата преценка на Комисията била неправилна, основавала се на прекалено избирателно подбрани доказателства и била направена без да бъде направено каквото и да е старателно проучване.

               5.

               Петото правно основание е изведено от нарушение на основни процесуални норми и/или явна грешка в преценката при обсъждане на доводите на жалбоподателите, тъй като:

                           —

                           направените в решението изводи при обсъждане на доводите на Aegean били изцяло в нарушение на неговото право на защита. Независимо от направеното от жалбоподателите подробно изложение, в хода на административната процедура Комисията не обсъдила доводите на Aegean и изложила становището си за първи път в решението. Освен това преценката на Комисията била неправилна, тъй като се основавала само на анализ a posteriori и

                           —

                           при обсъждане на доводите на Olympic, Комисията се задоволила с критика на предложения от Marfin модел и не направената от нея оценка ex ante е неподходяща главно поради факта, че не включва периода след сезона „лято 2011 г.“ на IATA, впрочем нейните изводи са просто твърдения и не почиват на никакви данни.

               6.

               Шестото правно основание е изведено от нарушение на основните права на жалбоподателите, тъй като:

                           —

                           административната процедура пред Комисията не отговаряла на изискванията за справедлива административна процедура, които са в основата на правото на справедлив процес, по смисъла на член 6, параграф 1 от Европейската конвенция за правата на човека и основните свободи, и на принципа на добра администрация, залегнал в член 41 от Хартата на основните права. Комисията не изпълнила задължението си да проведе задълбочено разследване като обърнала доказателствената тежест във вреда на жалбоподателите.

      (1)  Регламент (ЕО) № 139/2004 на Съвета от 20 януари 2004 г. относно контрола върху концентрациите между предприятия (ОВ L 24, 2004 г., стp. 1, Специално издание на български език 2007 г., глава 8, том 1, стр. 201).


title: Дело C-333/11: Определение на Съда (шести състав) от 8 март 2012 г. (преюдициално запитване от Hof van Cassatie van België — Белгия) — Koninklijke Federatie van Belgische Transporteurs en Logistiek Dienstverleners (Febetra)/Belgische Staat (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник — Конвенция ТИР — Митнически кодекс на Общността — Акцизи — Транспортна операция, извършвана под покритието на карнет ТИР — Нередовно освобождаване — Определяне на мястото на нарушението — Възстановяване на митата и акцизите — Компетентност)

text:
               30.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 194/7

         Определение на Съда (шести състав) от 8 март 2012 г. (преюдициално запитване от Hof van Cassatie van België — Белгия) — Koninklijke Federatie van Belgische Transporteurs en Logistiek Dienstverleners (Febetra)/Belgische Staat
   (Дело C-333/11) (1)

   (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник - Конвенция ТИР - Митнически кодекс на Общността - Акцизи - Транспортна операция, извършвана под покритието на карнет ТИР - Нередовно освобождаване - Определяне на мястото на нарушението - Възстановяване на митата и акцизите - Компетентност)
   2012/C 194/12
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hof van Cassatie van België

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Koninklijke Federatie van Belgische Transporteurs en Logistiek Dienstverleners (Febetra)

      Ответник: Belgische Staat

      Предмет

   Преюдициално запитване — Hof van Cassatie van België — Тълкуване на член 454, параграф 3, алинея 2 от Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 година за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 253, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 7, стр. 3), на член 6, параграф 1 и член 7, параграф 1 от Директива 92/12/ЕИО на Съвета от 25 февруари 1992 година относно общия режим за продукти, подлежащи на облагане с акциз, и държането, движението и мониторинга на такива продукти (ОВ L 76, стр. 1; Специално издание на български език, глава 9, том 1, стр. 129) и на член 37 от Митническата конвенция относно международния превоз на стоки под покритието на карнети ТИР (Конвенция ТИР) — Нарушения или нередности — Място на нарушението или нередността — В случай на невъзможност да се определи мястото на извършване на нарушението или нередността за такова се смята мястото, в което те са установени

      Диспозитив

               1.

               Член 454, параграф 3 от Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 година за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността, изменен с Регламент (ЕО) № 1662/1999 на Комисията от 28 юли 1999 година, трябва да се тълкува в смисъл, че гарантиращата асоциация може да докаже мястото, където нарушението или нередността са били извършени, като се позове на мястото, където карнетът ТИР е оформен и са поставени печатите. Ако асоциацията успее да обори презумпцията за компетентност на митническите органи на държавата членка, на територията на която е било установено нарушението или нередността в хода на транспортна операция, извършвана под покритието на карнет ТИР, в полза на органите на държавата членка, на територията, на която нарушението или нередността действително са били извършени, което запитващата юрисдикция следва да провери, митническите органи на тази последна държава членка са компетентни да възстановят митническия дълг.

               2.

               Член 6, параграф 1 и член 7, параграф 1 от Директива 92/12/ЕИО на Съвета от 25 февруари 1992 година относно общия режим за продукти, подлежащи на облагане с акциз, и държането, движението и мониторинга на такива продукти, изменена с Директива 96/99/ЕО на Съвета от 30 декември 1996 година, трябва да се тълкуват в смисъл, че митническите органи на държавата членка, на територията на която стоките са били открити, иззети и конфискувани, са компетентни да възстановят акциза, дори ако тези стоки са въведени на територията на Съюза в друга държава членка, доколкото стоките се държат с търговска цел, което запитващата юрисдикция следва да определи.

      (1)  ОВ C 269, 10.9.2011 г.


title: Дело C-479/16: Преюдициално запитване от Bundesgerichtshof (Германия), постъпило на 6 септември 2016 г. — Julia Markmann и др./TUIfly GmbH

text:
               19.12.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 475/10

         Преюдициално запитване от Bundesgerichtshof (Германия), постъпило на 6 септември 2016 г. — Julia Markmann и др./TUIfly GmbH
   (Дело C-479/16)
   (2016/C 475/15)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesgerichtshof

      Страни в главното производство

      Ищци: Julia Markmann, Rene Markmann, Emilia Markmann, Jana Markmann

      Ответник: TUIfly GmbH
   С определение на Съда от 11 октомври 2016 г. делото е заличено от регистъра на Съда.


title: Дело T-348/14: Решение на Общия съд от 15 септември 2016 г. — Yanukovych/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки, приети с оглед на положението в Украйна — Замразяване на средства — Списък на лицата, образуванията и органите, спрямо които се прилага замразяването на финансови средства и икономически ресурси — Включване на името на жалбоподателя — Задължение за мотивиране — Правно основание — Право на защита — Право на ефективна съдебна защита — Злоупотреба с власт — Неспазване на критериите за включване в списъка — Явна грешка в преценката — Право на собственост)

text:
               31.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 402/36

         Решение на Общия съд от 15 септември 2016 г. — Yanukovych/Съвет
   (Дело T-348/14) (1)

   ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки, приети с оглед на положението в Украйна - Замразяване на средства - Списък на лицата, образуванията и органите, спрямо които се прилага замразяването на финансови средства и икономически ресурси - Включване на името на жалбоподателя - Задължение за мотивиране - Правно основание - Право на защита - Право на ефективна съдебна защита - Злоупотреба с власт - Неспазване на критериите за включване в списъка - Явна грешка в преценката - Право на собственост))
   (2016/C 402/39)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Олександър Викторович Янукович (Oleksandr Viktorovych Yanukovych) (Донецк, Украйна) (представители: T. Beazley, P. Saini, S. Fatima, QC, J. Hage, K. Howard, barristers, и C. Kennedy, solicitor)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: първоначално E. Finnegan и J.-P. Hix, впоследствие J.-P. Hix и P. Mahnič Bruni)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: D. Gauci и S. Bartelt)

      Предмет

   Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна, първо, на Решение 2014/119/ОВППС на Съвета от 5 март 2014 година относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на ситуацията в Украйна (ОВ L 66, 2014 г., стр. 26), и на Регламент (ЕС) № 208/2014 на Съвета от 5 март 2014 година относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Украйна (ОВ L 66, 2014 г., стр. 1), изменени съответно с Решение за изпълнение 2014/216/ОВППС на Съвета от 14 април 2014 година за изпълнение на Решение 2014/119 (ОВ L 111, 2014 г., стр. 91) и с Регламент за изпълнение (ЕС) № 381/2014 на Съвета от 14 април 2014 година за изпълнение на Регламент № 208/2014 (ОВ L 111, 2014 г., стр. 33), второ, на Решение (ОВППС) 2015/143 на Съвета от 29 януари 2015 година за изменение на Решение 2014/119 (ОВ L 24, 2015 г., стр. 16) и на Регламент (ЕС) 2015/138 на Съвета от 29 януари 2015 година за изменение на Регламент № 208/2014 (ОВ L 24, 2015 г., стр. 1), и трето, на Решение (ОВППС) 2015/364 на Съвета от 5 март 2015 година за изменение на Решение 2014/119 (ОВ L 62, 2015 г., стр. 25) и на Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/357 на Съвета от 5 март 2015 година за прилагане на Регламент № 208/2014 (ОВ L 62, 2015 г., стр. 1), доколкото името на жалбоподателя е включено или оставено в списъка на лицата, образуванията и органите, спрямо които се прилагат тези ограничителни мерки.

      Диспозитив

               1)

               Отменя Решение 2014/119/ОВППС на Съвета от 5 март 2014 година относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на ситуацията в Украйна, изменено с Решение за изпълнение 2014/216/ОВППС на Съвета от 14 април 2014 година за изпълнение на Решение 2014/119, и Регламент (ЕС) № 208/2014 на Съвета от 5 март 2014 година относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Украйна, изменен с Регламент за изпълнение (ЕС) № 381/2014 на Съвета от 14 април 2014 година за изпълнение на Регламент № 208/2014, за периода до влизането в сила на Решение (ОВППС) 2015/364 на Съвета от 5 март 2015 година за изменение на Решение 2014/119 и Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/357 на Съвета от 5 март 2015 година за прилагане на Регламент № 208/2014, доколкото името на г-н Олександър Викторович Янукович е включено в списъка на лицата, образуванията и органите, спрямо които се прилагат тези ограничителни мерки.

               2)

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3)

               Осъжда Съвета на Европейския съюз да понесе направените от него съдебни разноски и съдебните разноски на г-н Янукович във връзка с искането за отмяна, направено с жалбата.

               4)

               Осъжда г-н Янукович да понесе направените от него съдебни разноски и съдебните разноски на Съвета във връзка с искането за отмяна, направено с изявлението за изменение на жалбата.

               5)

               Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 253, 4.8.2014 г.


title: Дело F-4/09: Жалба, подадена на 21 януари 2009 г.  — De Britto Patricio-Dias/Комисия

text:
               21.3.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 69/54

         Жалба, подадена на 21 януари 2009 г. — De Britto Patricio-Dias/Комисия
   (Дело F-4/09)
   (2009/C 69/120)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Jorge De Britto Patricio-Dias (Брюксел, Белгия) (представител: L. Massaux, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Предмет на производството
   Искане за отмяна на решението за преназначаване на жалбоподателя в отдел TREN.B.3
   Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отменят решенията на ОН от 11 април 2008 г. и от 21 октомври 2008 г.,

               —

               да се осъди Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-478/14: Определение на Съда (осми състав) от 12 февруари 2015 г. (преюдициално запитване от Tribunale ordinario di Cagliari — Италия) — Наказателно производство срещу Roberto Siddu (Преюдициално запитване — Член 99 от Процедурния правилник — Идентични преюдициални въпроси — Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС — Свобода на установяване — Свободно предоставяне на услуги — Хазартни игри — Национална правна уредба — Реорганизация на системата за концесии чрез времево изравняване на сроковете за концесиите — Нов публичен търг — Концесии със срок, по-кратък от срока на предходните концесии — Ограничаване — Императивни съображения от обществен интерес — Пропорционалност)

text:
               20.4.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 127/5

         Определение на Съда (осми състав) от 12 февруари 2015 г. (преюдициално запитване от Tribunale ordinario di Cagliari — Италия) — Наказателно производство срещу Roberto Siddu
   (Дело C-478/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Член 99 от Процедурния правилник - Идентични преюдициални въпроси - Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС - Свобода на установяване - Свободно предоставяне на услуги - Хазартни игри - Национална правна уредба - Реорганизация на системата за концесии чрез времево изравняване на сроковете за концесиите - Нов публичен търг - Концесии със срок, по-кратък от срока на предходните концесии - Ограничаване - Императивни съображения от обществен интерес - Пропорционалност))
   (2015/C 127/06)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale ordinario di Cagliari

      Страна в главното производство

   Roberto Siddu

      Диспозитив

   Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС, както и принципите на равно третиране и на ефективност трябва да се тълкуват в смисъл, че те допускат национално законодателство като разглежданото в главното производство, което предвижда организирането на нова тръжна процедура, отнасяща се до концесии със срок, по-кратък от този на предоставените по-рано концесии, поради реорганизация на системата чрез времево изравняване на сроковете на концесиите.

      (1)  ОВ C 7, 12.1.2015 г.


title: Дело T-327/11: Определение на Общия съд от 20 май 2015 г. — Vinci Energies Schweiz/СХВП — Accentro Real Estate (ESTAVIS 1993) (Марка на Общността — Възражение — Оттегляне на възражението — Липса на основание за произнасяне)

text:
               13.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 228/11

         Определение на Общия съд от 20 май 2015 г. — Vinci Energies Schweiz/СХВП — Accentro Real Estate (ESTAVIS 1993)
   (Дело T-327/11) (1)

   ((Марка на Общността - Възражение - Оттегляне на възражението - Липса на основание за произнасяне))
   (2015/C 228/12)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Vinci Energies Schweiz AG (Цюрих, Швейцария) (представител: M. Graf, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: първоначално G. Schneider, впоследствие G. Schneider и D. Botis)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Accentro Real Estate AG, по-рано Estavis AG (Берлин, Германия) (представители: първоначално T. Wieland, впоследствие T. Wieland и S. Müller, адвокати)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 31 март 2011 г. (преписка R 231/2010-1), постановено в производство по възражение със страни Vinci Energies Schweiz AG и Estavis AG

      Диспозитив

               1)

               Отпаднало е основанието за произнасяне по жалбата.

               2)

               Жалбоподателят понася направените от него съдебни разноски, както и тези на ответника.

               3)

               Встъпилата страна понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 269, 10.9.2011 г.


title: Дело T-473/07 P: Жалба, подадена на 21 декември 2007 г. от Комисия на Европейските общности срещу решението, постановено на 10 октомври 2007 г. от Съда на публичната служба по дело F-107/06, Berrisford/Комисия

text:
               8.3.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 64/42

         Жалба, подадена на 21 декември 2007 г. от Комисия на Европейските общности срещу решението, постановено на 10 октомври 2007 г. от Съда на публичната служба по дело F-107/06, Berrisford/Комисия
   (Дело T-473/07 P)
   (2008/C 64/68)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Комисия на Европейските общности (представител: D. Martin и K. Herrmann)

      Друга страна в производството: Michael Berrisford (Брюксел, Белгия)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на Съда на публичната служба от 10 октомври 2007 г. по дело F-107/06, доколкото с него се установява, след преценка на първата част от второто правно основание, изведено от липса на каквото и да било вземане предвид на качеството на „двукратна резерва“ на жалбоподателя в първоинстанционното производство, че по този начин ОН е допуснал грешка при прилагане на правото при сравнителната оценка на заслугите на жалбоподателя в първоинстанционното производство и следователно, в случая, и явна грешка в преценката,

               —

               да се върне делото на Съда на публичната служба за ново разглеждане,

               —

               Първоинстанционният съд да не се произнася по съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   С настоящата жалба Комисията иска частична отмяна на решението от 10 октомври 2007 г., постановено по дело Berrisford/Комисия, F-107/06, с което Съдът на публичната служба (СПС) отменя решението й да не включи името на жалбоподателя в списъка на повишените длъжностни лица в рамките на процедурата за повишаване за 2005 г. и да отхвърли жалбата по отношение на другите искания на жалбоподателя.
   В подкрепа на своята жалба Комисията се позовава най-напред на две правни основания, изведени от грешка при прилагане на правото, които СПС допуснал в обжалваното решение.
   На първо място, Комисията твърди, че СПС нарушил член 45, параграф 1 от Правилника за длъжностните лица, доколкото извел задължение за ОН да вземе предвид, чрез предоставянето на допълнителни точки при оценката на заслугите на жалбоподателя, обстоятелството, че е бил предлаган два пъти от неговата генерална дирекция в рамките на процедурата, известна като „втори кръг“.
   Втората грешка при прилагане на правото, която Комисията твърди, че е налице в обжалваното решение, се състои в нарушение на член 13, параграфи 1 и 3, буква б) от ОРИ-45, тъй като СПС не приел, че положението на жалбоподателя през 2003 г. и през 2004 г. имплицитно е било взето предвид при предоставянето на точки от ОН като елемент на заслуга в периода, през който е бил на неговата степен.
   На последно място, Комисията се позовава на правно основание, изведено от твърдение за противоречиви мотиви в обжалваното съдебно решение.


title: Дело C-96/09 P: Жалба, подадена на 10 март 2009 г. от Anheuser-Busch, Inc. срещу решението, постановено от Първоинстанционния съд (първи състав) на 16 декември 2008 г. по съединени дела T-225/06, Т-255/06, Т-257/06, и Т-309/06, Budějovický Budvar, národní podnik/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни), Anheuser-Busch, Inc

text:
               16.5.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/26

         Жалба, подадена на 10 март 2009 г. от Anheuser-Busch, Inc. срещу решението, постановено от Първоинстанционния съд (първи състав) на 16 декември 2008 г. по съединени дела T-225/06, Т-255/06, Т-257/06, и Т-309/06, Budějovický Budvar, národní podnik/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни), Anheuser-Busch, Inc
   (Дело C-96/09 P)
   2009/C 113/49
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Anheuser-Busch, Inc. (представители: V. von Bomhard, Rechtsanwältin, B. Goebel, Rechtsanwalt)

      Други страни в производството: Budějovický Budvar, národní podnik, Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Съда:

               1.

               Да отмени Решение на Първоинстанционния съд на Европейските общности от 16 декември 2008 г. по съединени дела T-225/06, T-255/06, T-257/06 и T-309/06, с изключение на постановеното в точка 1 от диспозитива на решението,

               2.

               Да постанови окончателно решение по спора, като отхвърли направените в първоинстанционното производство искания, или, при условията на евентуалност, да върне делото на Първоинстанционния съд, и

               3.

               Да осъди жалбоподателя в първоинстанционното производство да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят твърди, че

               1.

               Първоинстанционният съд допуска грешка при прилагане на правото, като в действителност не признава компетентността на Службата да приеме, че Budvar не е установило според правилата относно тежестта на доказване, че притежава права по член 8, параграф 4 (1), докато всъщност съществуват сериозни съмнения относно действителността на тези права (твърдените наименования за произход във връзка с „BUD“).

               2.

               Първоинстанционният съд неправилно тълкува качествените и количествени аспекти на изискването съгласно общностното право за „използване в процеса на търговия“ по член 8, параграф 4. Първо, той приема, че това изискване следва да се тълкува като означаващо всяко търговско използване, което е извън чисто частната сфера, като уточнява, че в действителност не е необходимо упражняване на твърдяното право по член 8, параграф 4, какъвто е случаят с марките. В този контекст според него „безплатният“ превоз може да се счита за „използване в процеса на търговия“, както и използването с различно предназначение (използване на марка, а не на наименование за произход). Второ, в обжалваното решение неправилно се взема предвид използването след датата на заявката за марка, срещу която е направено възражение, и поради това се пренебрегва обстоятелството, че за да може по-ранното право да бъде подходящо основание на възражението по член 8, всички условия във връзка с това основание за възражение трябва да са изпълнени към момента на подаване на заявката, предмет на възражението. Трето, Първоинстанционният съд неправилно тълкува член 8, параграф 4, като приема, че в отклонение от принципа на териториалност може да се вземе предвид използване в други страни, различни от страните, в които съществуват твърдените права по член 8, параграф 4.

               3.

               Първоинстанционният съд неправилно тълкува и изискването за „по-голямо значение от местното“. Той по същество приема, че това изискване е изпълнено поради обстоятелството, че твърдяното право по член 8, параграф 4 възниква в трета страна и обхваща две държави-членки на Европейския съюз. Първоинстанционният съд не изследва въпроса дали разглежданото право придобива по-голямо значение от местното в двете държави-членки, във връзка с които се претендира, като по този начин се дава възможност за позоваване на член 8, параграф 4 във връзка с права, възникнали извън Европейския съюз.

               4.

               Второто правно основание на жалбата е изведено от нарушение на член 8, параграф 4, буква б) във връзка с член 74, параграф 1. Член 8, параграф 4, буква б) изисква националното право да предостави на Budvar възможност да забрани използването на марката, срещу която е направено възражение. Като се основава на представените от страните доказателства и като прилага установеното правило, че в процедурите по възражение пред СХВП тежестта на доказване пада върху направилото възражението лице, апелативният състав приема, че Budvar не е доказало, че съгласно националното право, приложимо във Франция или Австрия, е било в състояние да забрани използването на марката „BUD“. Въпреки това, в противоречие с член 74, параграф 1 и член 8, параграф 4, буква б), Първоинстанционният съд приема, че СХВП следва служебно да проучи, извън твърденията на страните, правните и законовите положения в подкрепа на твърдените права по член 8, параграф 4, а не да отхвърли възражението поради липса на доказателства относно твърдените права на Budvar.

               5.

               Като цяло обжалваното решение на Първоинстанционния съд дава тълкуване на член 8, параграф 4, което от една страна трудно може да се съвмести с формулировката на тази разпоредба, а от друга — по никакъв начин не отговаря на целта на Регламент № 40/94 да създаде еднообразно право върху марка, което да може да бъде упражнявано в цялата Общност, така че да се насърчи търговията вътре в Общността.

               6.

               Всяко от тези нарушения на правото от страна на Първоинстанционния съд води до отмяна на решенията на втори апелативен състав, поради което — всяко поотделно — е основание за отмяна на обжалваното решение.

      (1)  Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ L 11, 14.1.1994, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146)


title: Дело C-646/11 P: Решение на Съда (осми състав) от 24 януари 2013 г. — Falles Fagligt Forbund (3F), по-рано Specialarbejderforbundet i Danmark (SID)/Европейска комисия, Кралство Дания (Обжалване — Държавни помощи — Мерки за намаляване на данъците — Моряци, работещи на борда на кораби, вписани в датския международен регистър — Член 88, параграф 3 ЕО — Фаза на предварително разглеждане — Решение на Комисията да не повдига възражения — Жалба за отмяна — Условия за започване на официална процедура по разследване — Наличие на съмнения относно съвместимостта на помощта с общия пазар — Срок за разследването)

text:
               9.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 71/4

         Решение на Съда (осми състав) от 24 януари 2013 г. — Falles Fagligt Forbund (3F), по-рано Specialarbejderforbundet i Danmark (SID)/Европейска комисия, Кралство Дания
   (Дело C-646/11 P) (1)

   (Обжалване - Държавни помощи - Мерки за намаляване на данъците - Моряци, работещи на борда на кораби, вписани в датския международен регистър - Член 88, параграф 3 ЕО - Фаза на предварително разглеждане - Решение на Комисията да не повдига възражения - Жалба за отмяна - Условия за започване на официална процедура по разследване - Наличие на съмнения относно съвместимостта на помощта с общия пазар - Срок за разследването)
   2013/C 71/07
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Falles Fagligt Forbund (3F), по-рано Specialarbejderforbundet i Danmark (SID) (представители: P. Torbøl, advokat, S. Aparicio Hill, abogada и V. Edwards, solicitor)

      Други страни в производството: Европейска комисия (представители: H. van Vliet и P.J. Loewenthal), Кралство Дания (представители: C. Vang и C. Thorning.)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Общия съд (втори състав) от 27 септември 2011 г. по дело 3F/Комисия (T-30/03 RENV) за отхвърляне на жалбата за отмяна на Решение C(2002)4370 окончателен на Комисията от 13 ноември 2002 г., с което мерките за данъчни облекчения, приложими за моряци, плаващи на борда на датски плавателни съдове, се приемат за държавни помощи, съвместими с общия пазар (дело C-319/07 P, върнато за ново разглеждане след касационно обжалване)

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Falles Fagligt Forbund (3F) да заплати съдебните разноски.

               3.

               Кралство Дания понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 65, 3.3.2012 г.


title: Дело C-577/16: Преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Berlin (Германия), постъпило на 16 ноември 2016 г. — Trinseo Deutschland Anlagengesellschaft mbH/Bundesrepublik Deutschland

text:
               27.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/12

         Преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Berlin (Германия), постъпило на 16 ноември 2016 г. — Trinseo Deutschland Anlagengesellschaft mbH/Bundesrepublik Deutschland
   (Дело C-577/16)
   (2017/C 063/18)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Verwaltungsgericht Berlin

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Trinseo Deutschland Anlagengesellschaft mbH

      Ответник: Bundesrepublik Deutschland

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли член 1 във връзка с приложение I към Директива 2003/87/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността да се тълкува в смисъл, че производството на полимери, и по-специално на полимера поликарбонат, в инсталации с производствен капацитет, превишаващ 100 тона дневно, попада в посочената в него дейност за производство на органични химически вещества в насипно или наливно състояние чрез крекинг, реформинг, частично или пълно окисляване или чрез подобни процеси?

               2)

               При утвърдителен отговор на първия въпрос: има ли операторът на такава инсталация право на безплатно разпределение на квоти за емисии въз основа на пряко прилагане на разпоредбите на Директива 2003/87/ЕС и Решение на Комисията 2011/278/ЕС (2), когато националното право изключва безплатно разпределение на квоти за емисии само поради това че съответната държава членка не е включила инсталациите за производство на полимери в приложното поле на националния закон за транспониране на Директива 2003/87/ЕС и само поради това тези инсталации не могат да участват в търговията с емисии?

      (1)  Директива 2003/87/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета, ОВ L 275, стр. 32; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 10, стр. 78.

      (2)  Решение на Комисията 2011/278/ЕС от 27 април 2011 година за определяне на валидни за целия Европейски съюз преходни правила за хармонизираното безплатно разпределяне на квоти за емисии съгласно член 10а от Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, ОВ L 130, стр. 1.


title: Дело T-143/08: Определение на Първоинстанционния съд от 9 септември 2008 г. — Marcuccio/Комисия (Публична служба — Социална сигурност — Отхвърляне на искането за възстановяване в размер на 100 % на определени медицински разходи на жалбоподателя)

text:
               8.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 285/42

         Определение на Първоинстанционния съд от 9 септември 2008 г. — Marcuccio/Комисия
   (Дело T-143/08) (1)

   (Публична служба - Социална сигурност - Отхвърляне на искането за възстановяване в размер на 100 % на определени медицински разходи на жалбоподателя)
   (2008/C 285/77)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: G. Cipressa, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: J. Currall и C. Berardis-Kayser, подпомагани от A. Dal Ferro, avocat)
   Предмет
   По-специално искане за отмяна на решения на Бюрото за разплащания по общата здравноосигурителна схема на Европейските общности, с които се отказва, от една страна, да се поемат в размер на 100 % определени медицински разходи на жалбоподателя, и от друга страна, да се възстановят разходите за медицински преглед съгласно приложимите правила относно консултациите при изтъкнати лекари, както и искане да се осъди Комисията да заплати определен размер на медицинските разходи.
   Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2.

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 223, 22.9.2007 г. (преди — дело F-20/07).


title: Дело T-603/13: Определение на Общия съд от 24 юни 2014 г.  — Léon Van Parys/Комисия (Жалба за отмяна — Митнически съюз — Изискване от Комисията белгийските власти да представят допълнителни сведения — Уведомително писмо до жалбоподателя във връзка с това искане — Обжалваем акт — Недопустимост)

text:
               15.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 315/62

         Определение на Общия съд от 24 юни 2014 г. — Léon Van Parys/Комисия
   (Дело T-603/13) (1)

   ((Жалба за отмяна - Митнически съюз - Изискване от Комисията белгийските власти да представят допълнителни сведения - Уведомително писмо до жалбоподателя във връзка с това искане - Обжалваем акт - Недопустимост))
   2014/C 315/104
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподател: Firma Léon Van Parys (Антверпен, Белгия) (представители: Р. Vlaemminck, B. Van Vooren и R. Verbeke, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: A. Caeiros, B.-R. Killmann и M. van Beek)

      Предмет

   Искане, от една страна, за отмяна на писмото на Комисията от 16 септември 2013 г., с което от белгийската митническа и акцизна администрация се изисква да предостави допълнителни сведения, както и искане за отмяна на писмото на Комисията от същата дата, с което жалбоподателят е уведомен за това искане за сведения и за спирането на срока за разглеждане по член 907 от Регламент (ЕО) № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 година за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 253, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 7, стр. 3), и, от друга страна, искане да се приеме, че член 909 от Регламент № 2454/93 е произвел действие спрямо жалбоподателя вследствие на Решение от 19 март 2013 г. на Общия съд по дело Firma Van Parys/Комисия (T-324/10, все още непубликувано в Сборника).

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2)

               Жалбоподателят Firma Leon Van Parys понася направените от него съдебни разноски, както и тези, които са направени от Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 24, 25.1.2014 г.


title: Дело C-186/08: Преюдициално запитване, отправено от Dioikitiko Efeteio Thessalonikis (Гърция) на 28 април 2008 г. — Maria Kastrinaki/Panepistimiako Geniko Nosokomeio Thessalonikis ACHEPA

text:
               5.7.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/26

         Преюдициално запитване, отправено от Dioikitiko Efeteio Thessalonikis (Гърция) на 28 април 2008 г. — Maria Kastrinaki/Panepistimiako Geniko Nosokomeio Thessalonikis ACHEPA
   (Дело C-186/08)
   (2008/C 171/39)
   Език на производството: гръцки
   Препращаща юрисдикция
   Dioikitiko Efeteio Thessalonikis
   Страни в главното производство

      Ищец: Maria Kastrinaki

      Ответник: Panepistimiako Geniko Nosokomeio Thessalonikis ACHEPA
   Преюдициални въпроси
   „Дали компетентните органи могат, по смисъла на разпоредбите на Директива 89/48/ЕИО, както е транспонирана в гръцкия правов ред с междуведомствено решение № A4/4112/247/1992, тълкувани в светлината на член 39, параграф 1, на член 40, параграф 1, на член 43, на член 47, параграф 1, на член 49 и член 55 от Договора за създаване на Европейската общност, да откажат развитието на кариерата, от гледна точка на степента и на възнаграждението, вследствие на назначаването като държавен служител на щатна длъжност, за която се изисква университетско образование, и с възнаграждение в съответен размер, на гражданин на държава-членка, титуляр на документ, който попада в приложното поле на Директива 89/48/ЕИО, който работи за публичноправно юридическо лице въз основа на частноправен трудов договор за неопределено време, и който, от една страна, е получил от компетентните органи на държавата-членка по произход разрешение да се позовава на документа за професионална квалификация, и от друга страна, е получил от компетентните органи на приемащата държава-членка разрешение да упражнява професия според разпоредбите на Директива 89/48/ЕИО, както е транспонирана в гръцкия правов ред с горепосоченото съвместно междуведомствено решение № A4/4112/247/1992, и всичко това — поради мотива, че не е възможно признаването и на академичната равностойност на университетския документ на държавата-членка по произход, след като част от образованието е била осъществена, по силата на договор за франчайзинг, в приемащата държава-членка в частна образователна структура, която не е призната от тази държава-членка като учебно заведение?“


title: Дело C-285/08: Решение на Съда (първи състав) от 4 юни 2009 г. (преюдициално запитване от Cour de cassation, Франция) — Société Moteurs Leroy Somer/Société Dalkia France, Société Ace Europe (Отговорност за дефектни стоки — Директива 85/374/ЕИО — Приложно поле — Причинена вреда върху вещ, предназначена за професионална употреба и използвана с такава цел — Национален режим, позволяващ на увреденото лице да иска поправяне на такава вреда, когато докаже само вредата, дефекта и причинната връзка — Съвместимост)

text:
               1.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 180/20

         Решение на Съда (първи състав) от 4 юни 2009 г. (преюдициално запитване от Cour de cassation, Франция) — Société Moteurs Leroy Somer/Société Dalkia France, Société Ace Europe
   (Дело C-285/08) (1)

   (Отговорност за дефектни стоки - Директива 85/374/ЕИО - Приложно поле - Причинена вреда върху вещ, предназначена за професионална употреба и използвана с такава цел - Национален режим, позволяващ на увреденото лице да иска поправяне на такава вреда, когато докаже само вредата, дефекта и причинната връзка - Съвместимост)
   2009/C 180/33
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour de cassation

      Страни в главното производство

      Ищец: Société Moteurs Leroy Somer

      Ответници: Société Dalkia France, Société Ace Europe

      Предмет

   Преюдициално запитване — Cour de cassation (Франция) —Тълкуване на членове 9 и 13 от Директива 85/374/ЕИО на Съвета от 25 юли 1985 година за сближаване на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите-членки относно отговорността за вреди, причинени от дефект на стока (ОВ L 210, стр. 29; Специално издание на български език 2007 г., глава 15, том 1, стр. 183) — Материално приложно поле на директивата — Допустимост на национален режим на отговорност, който позволява да се получи поправяне на причинената вреда върху вещ, предназначена за професионална употреба и използвана с такава цел — Вреди, причинени на електрически генератор на болница вследствие от прегряването на алтернатор

      Диспозитив

   Директива 85/374/ЕИО на Съвета от 25 юли 1985 година за сближаване на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите-членки относно отговорността за вреди, причинени от дефект на стока, трябва да се тълкува в смисъл, че тя допуска тълкуването на национално законодателство или прилагането на установена вътрешна съдебна практика, според което увреденото лице може да иска поправяне на причинената вреда върху вещ, предназначена за професионална употреба и използвана с такава цел, когато това лице доказва само наличието на вредата, дефекта на стоката и причинната връзка между този дефект и вредата.

      (1)  ОВ C 223, 30.8.2008 г.


title: Дело T-523/09: Жалба, подадена на 23 декември 2009 г. — Smart Technologies/СХВП (WIR MACHEN DAS BESONDERE EINFACH)

text:
               27.2.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 51/44

         Жалба, подадена на 23 декември 2009 г. — Smart Technologies/СХВП (WIR MACHEN DAS BESONDERE EINFACH)
   (Дело T-523/09)
   2010/C 51/80
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Smart Technologies ULC (Calgary, Канада) (представител: M. Edenborough, Barrister)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 29 септември 2009 г. по преписка R 554/2009-2;

               —

               при условията на евентуалност, да се измени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 29 септември 2009 г. по преписка R 554/2009-2, да се приеме за установено, че разглежданата марка на Общността притежава в достатъчна степен отличителен характер, така че да не може да бъде повдигнато никакво възражение за нейната регистрация по член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009; и

               —

               да осъди СХВП да заплати на жалбоподателя съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „WIR MACHEN DAS BESONDERE EINFACH“ за стоки в клас 9

      Решение на проверителя: отказва заявката за марка на Общността.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009, тъй като апелативният състав неправилно е приел за установено, че разглежданата марка на Общността не може да бъде регистрирана, поради обстоятелството, че е действително лишена от отличителен характер.


title: Съединени дела C-568/14—C-570/14: Определение на Съда (пети състав) от 26 октомври 2016 г. (преюдициално запитване от Juzgado de lo Mercantil n° 3 de Barcelona — Испания) — Ismael Fernández Oliva/Caixabank SA (C-568/14), Jordi Carné Hidalgo, Anna Aracil Gracia/Catalunya Banc SA (C-569/14), Nuria Robirosa Carrera, César Romera Navales/Banco Popular Español SA (C-570/14) (Преюдициално запитване — Директива 93/13/ЕИО — Член 99 от Процедурния правилник на Съда — Договори, сключени между продавачи или доставчици и потребители — Договори за ипотечен кредит — Клауза за долен праг — Производство по колективен иск — Производство по индивидуален иск със същия предмет — Временни мерки)

text:
               27.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/4

         Определение на Съда (пети състав) от 26 октомври 2016 г. (преюдициално запитване от Juzgado de lo Mercantil no 3 de Barcelona — Испания) — Ismael Fernández Oliva/Caixabank SA (C-568/14), Jordi Carné Hidalgo, Anna Aracil Gracia/Catalunya Banc SA (C-569/14), Nuria Robirosa Carrera, César Romera Navales/Banco Popular Español SA (C-570/14)
   (Съединени дела C-568/14—C-570/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Директива 93/13/ЕИО - Член 99 от Процедурния правилник на Съда - Договори, сключени между продавачи или доставчици и потребители - Договори за ипотечен кредит - Клауза за долен праг - Производство по колективен иск - Производство по индивидуален иск със същия предмет - Временни мерки))
   (2017/C 063/06)
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Juzgado de lo Mercantil no 3 de Barcelona

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Ismael Fernández Oliva (C-568/14), Jordi Carné Hidalgo, Anna Aracil Gracia SA (C-569/14), Nuria Robirosa Carrera, César Romera Navales (C-570/14)

      Ответници: Caixabank SA (C-568/14), Catalunya Banc SA (C-569/14), Banco Popular Español SA (C-570/14)

      Диспозитив

   Член 7, параграф 1 от Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба като разглежданата в главното производство, която не позволява на съда, сезиран от потребител с индивидуален иск за обявяване на клауза в договор, който потребителят е сключил с продавач или доставчик, за неравноправна, служебно да постанови временни мерки за времето, което счита за нужно, до приключване с влязло в сила решение на висящо производство по колективен иск, резултатът от което може да бъде приложен към индивидуалния иск, когато такива мерки са необходими, за да се гарантира пълната ефективност на крайното съдебно решение относно наличието на правата, предявени от потребителя на основание на Директива 93/13.

      (1)  ОВ C 46, 9.2.2015 г.


title: Дело C-451/11: Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgericht Gießen (Германия) на 1 септември 2011 г. — Natthaya Dülger/Wetteraukreis

text:
               26.11.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 347/10

         Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgericht Gießen (Германия) на 1 септември 2011 г. — Natthaya Dülger/Wetteraukreis
   (Дело C-451/11)
   2011/C 347/15
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Verwaltungsgericht Gießen

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Natthaya Dülger

      Ответник: Wetteraukreis

      Преюдициален въпрос

   Може ли тайландска гражданка — омъжена за принадлежащ към легалния пазар на труда на държава членка турски работник, която, след като ѝ е разрешено да последва съпруга си, живее съвместно с него повече от три години без прекъсване — да се позове на член 7, първа алинея, първо тире от Решение № 1/80 на Съвета за асоцииране между ЕИО и Турция („Решение № 1/80“) и да твърди, че вследствие на непосредственото действие на тази разпоредба има право на пребиваване [в същата държава членка]?


title: Дело T-359/10: Жалба, подадена на 25 август 2010 г. — Ecologistas en Acción-CODA/Комисия

text:
               23.10.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 288/57

      Жалба, подадена на 25 август 2010 г. — Ecologistas en Acción-CODA/Комисия
      (Дело T-359/10)
      ()
      (2010/C 288/105)
      Език на производството: испански

         Страни

         Жалбоподател: Ecologistas en Acción-CODA (представител: J. Ramos Segarra, abogado)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания на жалбоподателя

                  —

                  да се отмени решението от 30 юни 2010 г. на Генералния секретариат на Европейската комисия, с което се отказва достъпа до исканите от жалбоподателя документи в производството GESTDEM 2010/957 и да се приеме за установено правото за получаване на исканите сведения.

                              —

                              писмо от 7 януари 2010 г. на Servicio de Asesoramiento Urbanístico del „Ajuntament de Valencia“,

                              —

                              съобщение от 17 януари 2010 г. на испанските власти относно положението по дело EU-PILOT 724/09/2ENVI,

                              —

                              писмо от 21 януари 2010 г. на „Generalität Valenciana“ — Dirección General de Gestión del Medio Natural.

                  —

                  да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

      Сдружението — жалбоподател в настоящото производство оспорва решението за отказ във връзка с неговото заявление за достъп до определени документи, предоставени от Испания в рамките на разследването във връзка с преписка EU-PILOT-ENVI 72409 с предмет изпълнението на Специалния план за защита и вътрешно преустройство (СПЗВП) за квартал Cabanyal на град Валенсия, одобрен от Ayuntamiento de Valencia и от Generalidad valenciana.
      В подкрепа на исканията си жалбоподателят изтъква, че обжалваното решение нарушава членове 3, 4 и 6 от Регламент (ЕО) № 1367/2006 (1).
      В това отношение жалбоподателят посочва, че обратно на твърденията на Комисията няма вътрешни съдебни производства, които по ясен начин да са свързани с започнатата от Комисията процедура. Посочените от ответника съдебни производства се отнасяли до нарушението на вътрешните норми, които в нито един случай не уреждали околната среда, нито били свързани с прилагането на оценката на въздействието върху околната среда.
      Жалбоподателят счита също, че във всички случаи оповестяването на поисканите сведения не може да засегне опазването на околната среда, за която се отнасят посочените сведения.

         (1)  Регламент (ЕО) № 1367/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 6 септември 2006 година относно прилагането на разпоредбите на Орхуската конвенция за достъп до информация, публично участие в процеса на вземане на решения и достъп до правосъдие по въпроси на околната среда към институциите и органите на Общността (ОВ L 264, стр. 13; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 17, стр. 126).


title: Дело C-59/11: Решение на Съда (трети състав) от 12 юли 2012 г. (преюдициално запитване от Cour d'appel de Nancy — Франция) — Association Kokopelli/Graines Baumaux SAS. (Земеделие — Директиви 98/95/ЕО, 2002/53/ЕО, 2002/55/ЕО и 2009/145/ЕО — Валидност — Зеленчуци — Продажба на националния пазар на семена на зеленчукови семена, които не се съдържат в общия официален каталог на сортовете от зеленчукови видове — Неспазване на режима за предварително разрешение за пускането на пазара — Международен договор за растителни генетични ресурси за прехрана и земеделие — Принцип на пропорционалност — Свобода на стопанската инициатива — Свободно движение на стоки — Равно третиране)

text:
               22.9.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 287/9

         Решение на Съда (трети състав) от 12 юли 2012 г. (преюдициално запитване от Cour d'appel de Nancy — Франция) — Association Kokopelli/Graines Baumaux SAS.
   (Дело C-59/11) (1)

   (Земеделие - Директиви 98/95/ЕО, 2002/53/ЕО, 2002/55/ЕО и 2009/145/ЕО - Валидност - Зеленчуци - Продажба на националния пазар на семена на зеленчукови семена, които не се съдържат в общия официален каталог на сортовете от зеленчукови видове - Неспазване на режима за предварително разрешение за пускането на пазара - Международен договор за растителни генетични ресурси за прехрана и земеделие - Принцип на пропорционалност - Свобода на стопанската инициатива - Свободно движение на стоки - Равно третиране)
   2012/C 287/14
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour d'appel de Nancy

      Страни в главното производство

      Ищец: Association Kokopelli

      Ответник: Graines Baumaux SAS

      Предмет

   Преюдициално запитване — Cour d'appel de Nancy — Валидност, по-конкретно с оглед на принципите на пропорционалност, равенство и свободно движение на стоките, както и с оглед на поетите задължения съгласно Международния договор за растителни генетични ресурси за прехрана и земеделие, на Директива 98/95/ЕО на Съвета от 14 декември 1998 година, за изменение, по отношение на консолидирането на вътрешния пазар, генетично модифицираните растителни сортове и растителните генетични ресурси, на Директиви 66/400/ЕИО, 66/401/ЕИО, 66/402/ЕИО, 66/403/ЕИО, 69/208/ЕИО, 70/457/ЕИО и 70/458/ЕИО относно търговията със семена от цвекло, фуражни култури, зърнени култури, посадъчен материал от картофи, семена от маслодайни и влакнодайни култури и зеленчуци и относно общия каталог на сортовете от земеделски растителни видове (ОВ L 25, 1999 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 26, стр. 184), на Директива 2002/53/ЕО на Съвета от 13 юни 2002 година относно общия каталог на сортовете от земеделски растителни видове (ОВ L 193, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 43, стр. 139), на Директива 2002/55/ЕО на Съвета от 13 юни 2002 г. относно търговията със семена от зеленчукови култури (ОВ L 193, стр. 33; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 43, стр. 171) и на Директива 2009/145/ЕО на Комисията от 26 ноември 2009 година за предоставяне на някои дерогации относно признаването на зеленчукови местни видове и сортове, които са традиционно отглеждани в определени местности и райони и са застрашени от генетична ерозия, и на зеленчукови сортове без истинска стойност за производството на търговски култури, но развивани с цел отглеждане при специални условия, както и относно търговията със семена от посочените местни видове и сортове (ОВ L 312, стр. 44) — Продажба на националния пазар на зеленчукови семена, невключени в официалния общ каталог на сортовете зеленчукови култури — Неспазване на предварителния национален разрешителен режим за пускане на пазара, преценен като твърде ограничителен — Прояви на нелоялна конкуренция или нарушение на принципите на пропорционалност, равенство и свободно движение на стоки

      Диспозитив

   При анализа на поставения въпрос не се установяват обстоятелства, които могат да засегнат валидността на Директива 2002/55/ЕО на Съвета от 13 юни 2002 година относно търговията със семена от зеленчукови култури и на Директива 2009/145/ЕО на Комисията от 26 ноември 2009 година за предоставяне на някои дерогации относно признаването на зеленчукови местни видове и сортове, които са традиционно отглеждани в определени местности и райони и са застрашени от генетична ерозия, и на зеленчукови сортове без истинска стойност за производството на търговски култури, но развивани с цел отглеждане при специални условия, както и относно търговията със семена от посочените местни видове и сортове.

      (1)  ОВ C 120, 16.4.2011 г.


title: Дело T-671/14: Жалба, подадена на 19 септември 2014 г.  — Bayerische Motoren Werke/Комисия

text:
               8.12.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 439/30

         Жалба, подадена на 19 септември 2014 г. — Bayerische Motoren Werke/Комисия
   (Дело T-671/14)
   (2014/C 439/41)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Bayerische Motoren Werke AG (Мюнхен, Германия) (представители: M. Rosenthal, G. Drauz и M. Schütte, Rechtsanwälte)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               на основание член 263, четвърта алинея ДФЕС да отмени решението от 9 юли 2014 г. по преписка SA.32009 (2011/C), доколкото с него поисканата помощ в размер на 4 5 2 57  273 EUR е обявена за несъвместима с вътрешния пазар в частта (2 8 2 57  273 EUR), в която надвишава сумата от 17 милиона евро,

               —

               при условията на евентуалност, на основание член 263, четвърта алинея ДФЕС да отмени решението от 9 юли 2014 г. по преписка SA.32009 (2011/C), доколкото с него за несъвместима с вътрешния пазар е обявена сумата от 22,5 милиона евро, до която съгласно член 6, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 800/2008 (1) не е налице задължение за уведомяване на Комисията,

               —

               на основание член 87 от Процедурния правилник на Общия съд да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три правни основания.

               1.

               Първо правно основание: нарушение на член 108, параграф 3 ДФЕС

                           —

                           Жалбоподателят твърди, че ответникът е действал в нарушение на член 108, параграф 3 ДФЕС, доколкото не е изпълнил задължението си за надлежно и безпристрастно разглеждане на случая и в резултат от това очевидно неправилно е приел, че Известието за задълбочена оценка на големите инвестиционни проекти е изцяло приложимо.

                           —

                           Жалбоподателят по-нататък поддържа, че при правилно определяне на пазарното положение на жалбоподателя не би следвало да се пристъпва към задълбочена оценка. Извършването на задълбочената оценка без предварително определяне на пазарното положение и произтичащото от това дискриминационно третиране на жалбоподателя се дължали на явна грешка в преценката.

               2.

               Второ правно основание: нарушение на член 107, параграф 3, буква в) ДФЕС

                           —

                           Жалбоподателят също така твърди, че ответникът е действал в нарушение на член 107, параграф 3, буква в) ДФЕС, доколкото очевидно неправилно е приел, че стимулиращият ефект и целесъобразността на помощта се свеждат до разликата в сумата на разходите в Мюнхен и съответно в Лайпциг, която е оценил ex ante на 17 милиона евро.

                           —

                           В това отношение жалбоподателят поддържа, че при задълбочената оценка ответникът се е ръководил само от тази разлика в сумата на разходите и това съставлява явна грешка в преценката, която в крайна сметка му е попречила правилно да упражни дискреционното си правомощие за преценка на целесъобразността на помощта и последиците от нея.

               3.

               Трето правно основание: нарушение на член 108, параграф 3 ДФЕС и на Регламент № 800/2008

                           —

                           При условията на евентуалност жалбоподателят твърди, че ответникът е действал в нарушение на член 108, параграф 3 ДФЕС и на Регламент № 800/2008, доколкото очевидно неправилно е забранил на Федерална република Германия да отпусне на жалбоподателя помощ съгласно одобрената схема за помощи по Investitionszulagengesetz (Закон за подпомагане на инвестициите) в размер, който е под прага от 22,5 милиона евро, над който възниква задължение за уведомяване.

                           —

                           Според жалбоподателя това ограничаване на размера на помощите под прага за уведомяване съставлява явна грешка в преценката, в резултат от която ответникът превишил правомощията си и неправомерно дискриминирал жалбоподателя в сравнение с получателите на помощи, на които би била отпусната сумата от 22,5 милиона евро, до която не е налице задължение за уведомяване.

      (1)  Регламент (ЕО) № 800/2008 на Комисията от 6 август 2008 година относно деклариране на някои категории помощи за съвместими с общия пазар в приложение на членове 87 и 88 от Договора (Общ регламент за групово освобождаване) (ОВ L 214, стр. 3).


title: Дело T-124/06: Определение на Първоинстанционния съд от 24 януари 2007 г. — МIP Metro/СХВП — МеtroRED Telecom (MetroRED) (Марка на Общността — Процедура по възражение — Липса на основание за постановяване на решение)

text:
               14.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 82/38

         Определение на Първоинстанционния съд от 24 януари 2007 г. — МIP Metro/СХВП — МеtroRED Telecom (MetroRED)
   (Дело T-124/06) (1)

   (Марка на Общността - Процедура по възражение - Липса на основание за постановяване на решение)
   (2007/C 82/85)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищец: МIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Дюселдорф, Германия) (представител: R. Kaase, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: A. Folliard-Monguiral)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: MetroRED Telecom Group Ltd (Hamilton, Бермудски острови)
   Предмет
   Иск подаден срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 16 февруари 2006 г. (дело № R 266/2005-2) във връзка с процедура по възражение между МIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG и MetroRED Telecom Group Ltd.
   Диспозитив

               1)

               Отпада основанието за постановяване на решение по иска.

               2)

               Всяка от страните поема разноските си.

      (1)  ОВ C 143, 17.6.2006 г.


title: Дело F-28/12: Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 25 юни 2013 г. — Marcuccio/Комисия (Публична служба — Искане да се заличи изречение в медицинския доклад — Трудова злополука или професионално заболяване — Имплицитен отказ на искането)

text:
               31.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/51

         Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 25 юни 2013 г. — Marcuccio/Комисия
   (Дело F-28/12) (1)

   (Публична служба - Искане да се заличи изречение в медицинския доклад - Трудова злополука или професионално заболяване - Имплицитен отказ на искането)
   2013/C 252/93
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: G. Cipressa, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: C. Berardis-Kayser и G. Gattinara, подпомагани от A. Dal Ferro, avocat)

      Предмет

   Искане за отмяна на имплицитния отказ на искането на жалбоподателя да се заличи едно изречение от медицинския доклад от 28 февруари 2008 г., да се изпрати нов, коригиран доклад на избрания от жалбоподателя лекар, и изобщо от досието за трудовата злополука да се заличи всяка информация относно невярното според жалбоподателя обстоятелство, че белият прах, с който жалбоподателят е имал допир, в крайна сметка се е оказал бял прах от хартията на вестник, за който жалбоподателят е бил абониран

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата като явно недопустима.

               2.

               Г-н Marcuccio понася направените от него съдебни разноски, както и направените от Европейската комисия съдебни разноски.

               3.

               Осъжда г-н Marcuccio да заплати на Съда на публичната служба на Европейския съюз сумата от 2 000 евро.

      (1)  ОВ C 174, 16.6.2012 г., стр. 31.


title: Дело C-563/08: Преюдициално запитване, отправено от Juzgado Contencioso-Administrativo de Granada (Испания) на 18 декември 2008 г.  — Carlos Sáez Sánchez y Patricia Rueda Vargas/Junta de Andalucía y Manuel Jalón Morente и др.

text:
               21.3.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 69/21

         Преюдициално запитване, отправено от Juzgado Contencioso-Administrativo de Granada (Испания) на 18 декември 2008 г. — Carlos Sáez Sánchez y Patricia Rueda Vargas/Junta de Andalucía y Manuel Jalón Morente и др.
   (Дело C-563/08)
   (2009/C 69/37)
   Език на производството: испански
   Запитваща юрисдикция
   Juzgado Contencioso-Administrativo de Granada
   Страни в главното производство

      Ищец: Carlos Sáez Sánchez и Patricia Rueda Vargas

      Ответник: Junta de Andalucía y Manuel Jalón Morente и др.
   Преюдициален въпрос
   Противоречат ли член 2.3 и член 2.4 от държавен закон 16/1997 от 25 април 1997 г. за фармацевтичните услуги, доколкото установяват териториални и демографски ограничения за откриването на аптеки, на член 43 от Договора за създаване на Европейската икономическа общност поради това, че представляват система за ограничаване на броя на аптеките, която не е пропорционална и е дори контрапродуктивна спрямо целта за добро снабдяване с лекарствени продукти на въпросната територия?