title: Съединени дела C-356/11 и C-357/11: Решение на Съда (втори състав) от 6 декември 2012 г. (преюдициално запитване от Korkein hallinto-oikeus — Финландия) — O., S./Maahanmuuttovirasto (C-356/11) и Maahanmuuttovirasto/L. (C-357/11) (Гражданство на Съюза — Член 20 ДФЕС — Директива 2003/86/ЕО — Право на събиране на семейството — Малолетни граждани на Съюза, които пребивават с майките си, гражданки на трети страни, на територията на държавата членка, на която са граждани децата — Право на продължително пребиваване в държавата членка, в която на майките е предоставено изключителното упражняване на родителските права по отношение на гражданите на Съюза — Повторно събиране на семействата в резултат на нов брак на майките с граждани на трети страни и на раждането на деца, също граждани на трети страни, от тези бракове — Заявления за събиране на семейството в държавата членка по произхода на гражданите на Съюза — Отказ да се предостави право на пребиваване на новите съпрузи поради липса на финансови ресурси — Право на зачитане на семейния живот — Съобразяване на висшите интереси на децата)

text:
               26.1.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 26/11

         Решение на Съда (втори състав) от 6 декември 2012 г. (преюдициално запитване от Korkein hallinto-oikeus — Финландия) — O., S./Maahanmuuttovirasto (C-356/11) и Maahanmuuttovirasto/L. (C-357/11)
   (Съединени дела C-356/11 и C-357/11) (1)

   (Гражданство на Съюза - Член 20 ДФЕС - Директива 2003/86/ЕО - Право на събиране на семейството - Малолетни граждани на Съюза, които пребивават с майките си, гражданки на трети страни, на територията на държавата членка, на която са граждани децата - Право на продължително пребиваване в държавата членка, в която на майките е предоставено изключителното упражняване на родителските права по отношение на гражданите на Съюза - Повторно събиране на семействата в резултат на нов брак на майките с граждани на трети страни и на раждането на деца, също граждани на трети страни, от тези бракове - Заявления за събиране на семейството в държавата членка по произхода на гражданите на Съюза - Отказ да се предостави право на пребиваване на новите съпрузи поради липса на финансови ресурси - Право на зачитане на семейния живот - Съобразяване на висшите интереси на децата)
   2013/C 26/19
   Език на производството: фински

      Запитваща юрисдикция

   Korkein hallinto-oikeus

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: O., S. (C-356/11), Maahanmuuttovirasto (C-357/11)

      Ответници: Maahanmuuttovirasto (C-356/11), L. (C-357/11)

      Предмет

   Преюдициално запитване — Korkein hallinto-oikeus — Тълкуване на член 20 ДФЕС — Право на свободно движение и на свободно пребиваване на територията на държавите членки — Право на събиране на семейство — Разрешение за пребиваване в държава членка на гражданин на трета страна, който живее без разрешение за постоянно пребиваване в държава членка, като в конкретния случай съпругата на заинтересованото лице с гражданство на трета страна пребивава законно в посочената държава членка и има дете с гражданство на тази държава членка, но заинтересованото лице не е нито родител на това дете, нито упражнява родителските права спрямо него — Положение, в което съпрузите имат и общо дете с гражданство на трета страна, пребиваващо заедно с тях и с детето на съпругата във въпросната държава членка

      Диспозитив

   Член 20 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че допуска държава членка да откаже да издаде разрешение за пребиваване на гражданин на трета страна на основание събиране на семейството, при положение че този гражданин иска да живее със съпругата си, също гражданка на трета страна, пребиваваща законно в тази държава членка и майка на дете от първи брак, което е гражданин на Съюза, както и с детето от техния брак, също гражданин на трета страна, доколкото такъв отказ не лишава съответния гражданин на Съюза от ефективно упражняване на най-съществената част от правата, предоставени от статута на гражданин на Съюза, което запитващата юрисдикция следва да провери.
   Заявленията за издаване на разрешения за пребиваване на основание събиране на семейства като разглежданите в главните производства попадат в приложното поле на Директива 2003/86/ЕО на Съвета от 22 септември 2003 година относно правото на събиране на семейството. Член 7, параграф 1, буква в) от нея трябва да се тълкува в смисъл, че ако държавите членки могат да изискват доказателства, че кандидатът за събиране на семейството разполага със стабилни и регулярни финансови средства, които са достатъчни, за да издържа себе си и членовете на своето семейство, тази възможност трябва да се упражнява в светлината на член 7 и член 24, параграфи 2 и 3 от Хартата на основните права на Европейския съюз, които възлагат на държавите членки да разглеждат заявленията за събиране на семейства в интерес на съответните деца, а също и с грижата да се облагодетелства семейният живот, както и като се избягва да се засегне както целта на тази директива, така и полезното ѝ действие. Запитващата юрисдикция следва да провери дали разглежданите в главните производства решения, с които се отказва издаването на разрешения за пребиваване, са взети при спазване на тези изисквания.

      (1)  ОВ C 269, 10.9.2011 г.


title: Дело T-382/09: Решение на Общия съд от 9 септември 2011 г. — Ergo Versicherungsgruppe/СХВП — DeguDent (ERGO) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността ERGO — По-ранна словна марка на Общността CERGO и по-ранна национална словна марка CERGO — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Задължение за произнасяне по цялата жалба — Обхват на проверката, която трябва да направи апелативният състав — Член 64, параграф 1 от Регламент № 207/2009)

text:
               22.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 311/42

         Решение на Общия съд от 9 септември 2011 г. — Ergo Versicherungsgruppe/СХВП — DeguDent (ERGO)
   (Дело T-382/09) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „ERGO“ - По-ранна словна марка на Общността „CERGO“ и по-ранна национална словна марка „CERGO“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Задължение за произнасяне по цялата жалба - Обхват на проверката, която трябва да направи апелативният състав - Член 64, параграф 1 от Регламент № 207/2009)
   2011/C 311/76
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Ergo Versicherungsgruppe AG (Дюселдорф, Германия) (представители: V. von Bomhard, A.W. Renck, T. Dolde и J. Pause, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: B. Schmidt)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: DeguDent GmbH (Hanau, Германия) (представители: първоначално W. Blau, впоследствие W. Blau, D. Kaya и C. Kusulis, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 23 юли 2009 г. (преписка R 44/2008-4) относно производство по възражение между DeguDent GmbH и Ergo Versicherungsgruppe AG

      Диспозитив

               1.

               Отменя решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 23 юли 2009 г. (преписка R 44/2008-4), доколкото апелативният състав не се е произнесъл по отнасящата се до стоките от клас 5 част от подадената пред него жалба.

               2.

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3.

               Ergo Versicherungsgruppe AG, DeguDent GmbH и СХВП понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 297, 5.12.2009 г.


title: Дело T-105/17: Жалба, подадена на 17 февруари 2017 г. — HSBC Holdings и др./Комисия

text:
               10.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 112/46

         Жалба, подадена на 17 февруари 2017 г. — HSBC Holdings и др./Комисия
   (Дело T-105/17)
   (2017/C 112/65)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: HSBC Holdings plc (Лондон, Обединено кралство), HSBC Bank plc (Лондон), HSBC France (Париж, Фрaнция) (представители: K. Bacon, QC, D. Bailey, Barrister, M. Simpson, Solicitor, Y. Anselin и C. Angeli, lawyers)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени член 1 от Решение C(2016) 8530 окончателен на Европейската комисия от 7 декември 2016 г., съобщено на 9 декември 2016 г., по преписка AT.39914 — Лихвени деривати в евро — (наричано по-нататък „обжалваното решение“),

               —

               при условията на евентуалност, да отмени член 1, буква б) от обжалваното решение,

               —

               при условията на евентуалност спрямо предходното, да отмени частично член 1, буква б) от обжалваното решение, в частта, в която е прието, че жалбоподателите са участвали в единно продължено нарушение,

               —

               да отмени член 2, буква б) от обжалваното решение,

               —

               при условията на евентуалност, да намали съществено глобата, наложена на жалбоподателите съгласно член 2, буква б) от обжалваното решение, до размер, който Общият съд счита за подходящ, и

               —

               да осъди Комисията да заплати всички съдебни разноски или, при условията на евентуалност, подходяща част от съдебните разноски на жалбоподателите.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага шест основания.

               1.

               Първо основание — ответникът е допуснал грешка, като е заключил, че жалбоподателите са извършвали действия, които са имали за цел ограничаване и/или нарушаване на конкуренцията по смисъла на член 101, параграф 1 ДФЕС.

               2.

               Второ основание — ответникът е допуснал грешка при прилагане на правото и при квалифициране на фактите и/или не е мотивирал достатъчно извода си, че действията, предмет на обжалваното решение, са преследвали единствената икономическа цел да се наруши конкуренцията. Поради това изводът на ответника, че е налице единно продължено нарушение, е неправилен в основата си.

               3.

               Трето основание — изводът на ответника, че жалбоподателите умишлено са допринесли за единното продължено нарушение, описано в обжалваното решение, е опорочен от явни грешки в преценката и/или от липса на мотиви.

               4.

               Четвърто основание — изводът на ответника, че жалбоподателите са били или е трябвало да бъдат запознати с поведението на другите предполагаеми участници в единното продължено нарушение, е опорочен от явни грешки в преценката и/или от липса на мотиви.

               5.

               Пето основание — ответникът е допуснал съществени процесуални нарушения в производството, довело до приемането на обжалваното решение. По-специално, ответникът е нарушил правото на защита на жалбоподателите, принципа на презумпцията за невиновност и принципа на добра администрация, като е предприел поетапно административно производство.

               6.

               Шесто основание — при условията на евентуалност, ответникът е изчислил неправилно глобата, наложена на жалбоподателите, и като такава глобата е неоправдана и несъразмерна.


title: Съединени дела C-364/09 P и C-365/09 P: Определение на председателя на Съда от 10 февруари 2010 г. — Mineralbrunnen Rhön-Sprudel Egon Schindel GmbH/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Schwarzbräu GmbH

text:
               22.5.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 134/28

         Определение на председателя на Съда от 10 февруари 2010 г. — Mineralbrunnen Rhön-Sprudel Egon Schindel GmbH/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Schwarzbräu GmbH
   (Съединени дела C-364/09 P и C-365/09 P) (1)

   2010/C 134/46

      Език на производството: немски

   Председателят на Съда разпореди делата да бъдат заличени от регистъра.

      (1)  ОВ C 267, 7.11.2009 г.


title: Дело C-545/11: Решение на Съда (четвърти състав) от 14 март 2013 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Frankfurt (Oder) — Германия) — Agrargenossenschaft Neuzelle eG/Landrat des Landkreises Oder-Spree (Обща селскостопанска политика — Регламент (ЕО) № 73/2009 — Член 7, параграфи 1 и 2 — Модулация на директните плащания, предоставяни на земеделските стопани — Допълнително намаление на сумите на директните плащания — Валидност — Принцип на защита на оправданите правни очаквания — Принцип на недопускане на дискриминация)

text:
               18.5.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 141/7

         Решение на Съда (четвърти състав) от 14 март 2013 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Frankfurt (Oder) — Германия) — Agrargenossenschaft Neuzelle eG/Landrat des Landkreises Oder-Spree
   (Дело C-545/11) (1)

   (Обща селскостопанска политика - Регламент (ЕО) № 73/2009 - Член 7, параграфи 1 и 2 - Модулация на директните плащания, предоставяни на земеделските стопани - Допълнително намаление на сумите на директните плащания - Валидност - Принцип на защита на оправданите правни очаквания - Принцип на недопускане на дискриминация)
   2013/C 141/11
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Verwaltungsgericht Frankfurt (Oder)

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Agrargenossenschaft Neuzelle eG

      Ответник: Landrat des Landkreises Oder-Spree

      Предмет

   Преюдициално запитване — Verwaltungsgericht Frankfurt (Oder) — Валидност на член 7, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕО) № 73/2009 на Съвета от 19 януари 2009 г. за установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски стопани, за изменение на Регламенти (ЕО) № 1290/2005, (ЕО) № 247/2006, (ЕО) № 378/2007 и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1782/2003 (ОВ L 30, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 49, стр. 177) — По-голямо по размер намаление на директните плащания за 2009 г.—2012 г. от предвиденото в Регламент (ЕО) № 1782/2003 — Принцип на обоснованите правни очаквания

      Диспозитив

               1.

               След разглеждане на първия въпрос не се установяват никакви обстоятелства, които могат да засегнат валидността на член 7, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 73/2009 на Съвета от 19 януари 2009 година за установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски стопани, за изменение на регламенти (ЕО) № 1290/2005, (ЕО) № 247/2006, (ЕО) № 378/2007 и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1782/2003 с оглед на принципа на защита на обоснованите правни очаквания.

               2.

               След разглеждането на втория въпрос не се установяват никакви обстоятелства, които могат да засегнат валидността на член 7, параграф 2 от Регламент № 73/2009 с оглед на принципа на недопускане на дискриминация.

      (1)  ОВ C 25, 28.01.2012 г.


title: Дело F-54/12: Определение на Съда на публичната служба от 14 юни 2013 г. — Carosi/Комисия

text:
               3.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 225/86

         Определение на Съда на публичната служба от 14 юни 2013 г. — Carosi/Комисия
   (Дело F-54/12) (1)

   2013/C 225/200
   Език на производството: италиански
   Председателят на първи състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ) ОВ C 194, 30.6.2012 г., стр. 28.


title: Дело C-195/04: Решение на Съда (втори състав) от 26 април 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Финландия ( Неизпълнение на задължение от държава-членка — Обществена поръчка за доставка на оборудване на заведения за обществено хранене — Член 28 ЕО — Количествени ограничения върху вноса — Мерки с равностоен ефект — Принцип за недопускане на дискриминация — Задължение за прозрачност )

text:
               28.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 96/3

         Решение на Съда (втори състав) от 26 април 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Финландия
   (Дело C-195/04) (1)

   („Неизпълнение на задължение от държава-членка - Обществена поръчка за доставка на оборудване на заведения за обществено хранене - Член 28 ЕО - Количествени ограничения върху вноса - Мерки с равностоен ефект - Принцип за недопускане на дискриминация - Задължение за прозрачност“)
   (2007/C 96/05)
   Език на производството: фински
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: M. Huttunen и K. Weidner, agents)

      Ответник: Република Финландия (представители: T. Pynnä и E. Bygglin, agents)

      Встъпили страни в подкрепа на ответника: Кралство Дания, (представител: J. Molde, agent), Федерална република Германия (представители: A. Tiemann и M. Lumma, agents), Кралство Нидерландия (представители: H. G. Sevenster, C. M. Wissels и P. van Ginneken)
   Предмет
   Неизпълнение на задължение от държава-членка — Нарушение на член 28 ЕО — Купуване на професионални кухненски уреди от публично предприятие — Задължение за прозрачност
   Диспозитив

               1)

               Искът се отхвърля като недопустим.

               2)

               Комисията на Европейските общности се осъжда да заплати разноските.

      (1)  ОВ C 179, 10.7.2004 г.


title: Дело T-30/16: Жалба, подадена на 26 януари 2016 г. — M.I. Industries/СХВП — Natural Instinct (Natural Instinct Dog and Cat food as nature intended)

text:
               21.3.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 106/40

         Жалба, подадена на 26 януари 2016 г. — M.I. Industries/СХВП — Natural Instinct (Natural Instinct Dog and Cat food as nature intended)
   (Дело T-30/16)
   (2016/C 106/47)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: M.I. Industries, Inc. (Lincoln, САЩ) (представители: T. Elias, Barrister, B. Cookson, Solicitor)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Natural Instinct Ltd (Camberley, Обединено кралство)

      Данни за производството пред СХВП

      Заявител: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорна марка: фигуративна марка на Общността със словните елементи „Natural Instinct Dog and Cat food as nature intended“ — заявка за регистрация № 11 438 074

      Производство пред СХВП: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на СХВП от 26 ноември 2015 година по преписка R 2944/2014-5

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение;

               —

               да уважи възражение № B 002 181 272 и да отхвърли заявка за регистрация № 11 438 074 на ответника; при условията на евентуалност, да установи надлежното доказване от страна на жалбоподателя на реалното използване на притежаваните от него марки на Общността № 5 208 418 и № 5 208 201 за целите на възражение № B 002 181 272, и да върне преписката на пети апелативен състав на СХВП за решаване на въпросите, повдигнати във връзка с всяка от тези марки от гледна точка на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 на Съвета относно марката на Общността; при условията на евентуалност спрямо горното, да върне преписката в нейната цялост пред пети апелативен състав на СХВП;

               —

               да осъди ответника да заплати направените от жалбоподателя съдебни разноски във връзка с настоящото производство.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на член 42, параграф 2 от Регламент № 207/2009;

               —

               Нарушение на правило 22, параграфи 3 и 4 от Регламент № 2868/95;

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009;

               —

               Нарушение на член 75 от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-653/15: Жалба, подадена на 13 ноември 2015 г. — Mulvad/Парламент

text:
               8.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 48/66

         Жалба, подадена на 13 ноември 2015 г. — Mulvad/Парламент
   (Дело T-653/15)
   (2016/C 048/74)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Nils Mulvad (Рисков, Дания) (представител: N. Pirc Musar, lawyer)

      Ответник: Европейски парламент

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение A(2015)8732 C на Европейския парламент от 14 септември 2015 г., с което е отхвърлено потвърдителното заявление на жалбоподателя за достъп до някои документи, отнасящи се до информация за пътни разноски, дневни надбавки, надбавки за общи разходи, както и разноски за сътрудници на членове на Европейския парламент,

               —

               да разпореди Парламентът да заплати разноските на жалбоподателя съгласно членове 134 и 140 от Процедурния правилник на Общия съд, включително разноските на встъпилите страни, ако има такива страни.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания.

               1.

               Първо основание — нарушение на член 4, параграф 1, буква б) от Регламент № 1049/2001 (1) във връзка с член 8, буква б) от Регламент № 45/2001 (2), тъй като поисканите лични данни не са защитени от законодателството на Общността.

               2.

               Второ основание — нарушение на член 4, параграф 1, буква б) от Регламент № 1049/2001 във връзка с член 8, буква б) от Регламент № 45/2001, тъй като достъпът до поисканата информация е отказан, независимо че условията за оповестяване са били изпълнени.

               3.

               Трето основание — неизпълнение на общото задължение съгласно членове 2 и 4 от Регламент № 1049/2001 във връзка с член 6, параграф 3 от Регламент № 1049/2001 да се разгледа всеки отделен документ.

               4.

               Четвърто основание — нарушение на член 4, параграф 6 от Регламент № 1049/2001, тъй като отказът да се предостави частичен достъп до поисканите документи е необоснован.

               5.

               Пето основание — неизпълнение на задължението за мотивиране, както изискват член 7, параграф 1 и член 8, параграф 1 от Регламент № 1049/2001, тъй като Парламентът не е разгледал всички доводи на жалбоподателя.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, 2001 г., стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).

      (2)  Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 година относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (ОВ L 8, 2001 г, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 30, стр. 142).


title: Дело T-472/14: Жалба, подадена на 25 юни 2014 г.  — Joyería Tous/Комисия

text:
               11.8.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 261/47

         Жалба, подадена на 25 юни 2014 г. — Joyería Tous/Комисия
   (Дело T-472/14)
   2014/C 261/74
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Joyería Tous, SA (Лерида, Испания) (представители: J. L. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero и A. Lamadrid de Pablo, abogados)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение, доколкото то квалифицира съвкупността от мерки, които според посоченото в него съставляват т. нар. испанска система за финансов лизинг, като нова и несъвместима с вътрешния пазар държавна помощ,

               —

               при условията на евентуалност, да отмени членове 1 и 4 от обжалваното решение, които определят инвеститорите от обединенията по икономически интереси (ОИИ) като бенефициери на предполагаемите помощи и като единствени адресати на разпореждането за възстановяване,

               —

               при условията на евентуалност, да отмени член 4 от обжалваното решение, доколкото с него се разпорежда възстановяването на предполагаемите помощи,

               —

               да отмени член 4 от обжалваното решение, доколкото той се произнася относно законосъобразността на частноправните договори между инвеститорите и други образувания, и

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски по това производство.

      Правни основания и основни доводи

   Правните основания и основните доводи са същите като вече изложените по дело T-700/13, Bankia/Комисия.


title: Дело C-40/17: Преюдициално запитване от Oberlandesgericht Düsseldorf (Германия), постъпило на 26 януари 2017 г. — Fashion ID GmbH & Co.KG/Verbraucherzentrale NRW eV

text:
               10.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 112/22

         Преюдициално запитване от Oberlandesgericht Düsseldorf (Германия), постъпило на 26 януари 2017 г. — Fashion ID GmbH & Co.KG/Verbraucherzentrale NRW eV
   (Дело C-40/17)
   (2017/C 112/32)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Fashion ID GmbH & Co.KG

      Ответник: Verbraucherzentrale NRW eV

      Други страни: Facebook Ireland Limited, Landesbeauftragte für Datenschutz und Informationsfreiheit Nordrhein-Westfalen

      Преюдициални въпроси

               1)

               Допускат ли разпоредбите на членове 22, 23 и 24 от Директива 95/46/ЕО от 24 октомври 1995 година за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (1) национална правна уредба, която наред с правомощията за намеса, с които разполагат органите за защита на данните, и със средствата за правна защита на разположение на заинтересованите лица, предоставя на сдружения с нестопанска цел за защита на интересите на потребителите правомощието да предприемат правни действия срещу нарушителя в случай на нарушения?
               При отрицателен отговор на първия въпрос:]

               2)

               В случай като настоящия, където лице интегрира в своя уебсайт програмен код, чрез който браузърът на потребителя изисква данни с определено съдържание от трето лице, като за целта предава лични данни на третото лице, следва ли лицето, интегрирало посочения програмен код, да се счита за „администратор“ по смисъла член 2, буква г) от Директива 95/46/ЕО от 24 октомври 1995 година за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни, когато това лице няма възможност да влияе върху тази операция по обработване на данни?

               3)

               При отрицателен отговор на втория въпрос, трябва ли член 2, буква г) от Директива 95/46/ЕО за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни да се тълкува в смисъл, че той урежда изчерпателно отговорността на администратора и нейните основания така, че не допуска ангажирането на гражданската отговорност на трето лице, което, макар да не е „администратор“, създава предпоставките за започване на операцията по обработване на данни, без да има възможност да влияе върху тази операция?

               4)

               Чии „законни интереси“ трябва да бъдат взети предвид в положение като разглежданото в случая, когато следва да се извърши претегляне съгласно член 7, буква е) от Директива 95/46/ЕО? Интересът от интегрирането на съдържание на трети лица или интересът на третото лице?

               5)

               Пред кого трябва да бъде изразено съгласието, което следва да бъде дадено съгласно член 7, буква а) и член 2, буква з) от Директива 95/46/ЕО в положение като разглежданото в случая?

               6)

               В положение като настоящото длъжен ли е операторът на уебсайт, интегрирал в него предоставени от трето лице данни с определено съдържание, с което се създават предпоставки за обработване на лични данни, да предоставя информация в съответствие с член 10 от Директива 95/46/ЕО?

      (1)  ОВ L 281, стр. 31; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 17, стр. 10.


title: Дело T-285/14: Определение на Общия съд от 22 май 2015 г. — Wirtschaftsvereinigung Stahl и др./Комисия (Държани помощи — Мерки, взети от Германия в подкрепа на електроенергията от възобновяеми източници и на енергоемките предприятия — Решение за откриване на предвидената в член 108, параграф 2 ДФЕС процедура — Приемане на окончателното решение след подаването на жалбата — Липса на основание за произнасяне — Жалба за отмяна — Искане за изменение на исканията — Липса на нови обстоятелства — Недопустимост)

text:
               27.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 245/18

         Определение на Общия съд от 22 май 2015 г. — Wirtschaftsvereinigung Stahl и др./Комисия
   (Дело T-285/14) (1)

   ((Държани помощи - Мерки, взети от Германия в подкрепа на електроенергията от възобновяеми източници и на енергоемките предприятия - Решение за откриване на предвидената в член 108, параграф 2 ДФЕС процедура - Приемане на окончателното решение след подаването на жалбата - Липса на основание за произнасяне - Жалба за отмяна - Искане за изменение на исканията - Липса на нови обстоятелства - Недопустимост))
   (2015/C 245/21)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподатели: Wirtschaftsvereinigung Stahl (Дюселдорф, Германия) и други, чиито имена се съдържат в приложението към определението (представители: първоначално A. Reuter, C. Arhold, N. Wimmer, F.-A. Wesche, K. Kindereit, R. Busch, A. Hohler и T. Woltering, след това A. Reuter, C. Bürger, T. Christner и G. Müllejans, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: T. Maxian Rusche и R. Sauer, подпомагани от C. von Donat и G. Quardt, адвокати)

      Предмет

   Жалба за частична отмяна на Решение C (2013) 4424 окончателен на Комисията от 18 декември 2013 година за откриване на процедурата по член 108, параграф 2 ДФЕС във връзка с мерките, прилагани от Федерална република Германия в подкрепа на електроенергията от възобновяеми източници и на енергоемките потребители (Държавна помощ SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN)

      Диспозитив

               1)

               Липсва основание за произнасяне по настоящата жалба.

               2)

               Отхвърля като недопустимо искането за изменение на исканията на настоящата жалба, така че да обхващат Решение C (2014) 8786 окончателен на Комисията от 25 ноември 2014 година относно държавна помощ SA. 33995 (2013/C) (ex 2013/NN), предоставена от Федерална република Германия в подкрепа на електроенергията от възобновяеми източници и на енергоемките потребители.

               3)

               Липсва основание за произнасяне по молбата за встъпване на Надзорния орган на ЕАСТ.

               4)

               Wirtschaftsvereinigung Stahl и другите жалбоподатели, чиито имена се съдържат в приложението, понасят направените от тях съдебни разноски, както и съдебните разноски на Европейската комисия.

               5)

               Надзорния орган на ЕАСТ понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 223, 14.7.2014 г.


title: Дело T-178/14: Определение на Общия съд от 9 юни 2015 г. — Friedrich Wilhelms-Hütte Eisenguss/Комисия (Държавни помощи — Мерки, взети от Германия в подкрепа на електроенергията от възобновяеми източници и на енергоемките предприятия — Решение за откриване на предвидената в член 108, параграф 2 ДФЕС процедура — Приемане на окончателното решение след подаването на жалбата — Липса на основание за произнасяне)

text:
               7.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 294/55

         Определение на Общия съд от 9 юни 2015 г. — Friedrich Wilhelms-Hütte Eisenguss/Комисия
   (Дело T-178/14) (1)

   ((Държавни помощи - Мерки, взети от Германия в подкрепа на електроенергията от възобновяеми източници и на енергоемките предприятия - Решение за откриване на предвидената в член 108, параграф 2 ДФЕС процедура - Приемане на окончателното решение след подаването на жалбата - Липса на основание за произнасяне))
   (2015/C 294/66)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Friedrich Wilhelms-Hütte Eisenguss GmbH (Мюлхайм-на-Рур, Германия) (представители: H. Höfler, C. Kahle и V. Winkler, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: T. Maxian Rusche и R. Suaer, подпомагани от C. Renner, адвокат)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Надзорен орган на ЕАСТ (представители: първоначално X. Lewis, M. Schneider и J. Kaasin, впоследствие X. Lewis, M. Schneider, M. Moustakali и C. Perrin)

      Предмет

   Жалба за частична отмяна на Решение C (2013) 4424 окончателен на Комисията от 18 декември 2013 година за откриване на процедурата по член 108, параграф 2 ДФЕС във връзка с мерките, прилагани от Федерална република Германия в подкрепа на електроенергията от възобновяеми източници и на енергоемките потребители (Държавна помощ SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN)

      Диспозитив

               1)

               Липсва основание за произнасяне по настоящата жалба.

               2)

               Липсва основание за произнасяне по молбите за встъпване на Flachglas Torgau GmbH и Saint-Gobain Isover G+H AG, на Kronotex GmbH & Co. KG и Kronoply GmbH, на Bayer MaterialScience AG, на Sabic Polyolefine GmbH, на Ineos Manufacturing Deutschland GmbH, Ineos Phenol GmbH и Ineos Vinyls Deutschland GmbH, както и на Advansa GmbH, Akzo Nobel Industrial Chemicals GmbH, Aurubis AG, CBW Chemie GmbH, CFB Chemische Fabrik Brunsbüttel GmbH & Co. KG, Clariant Produkte (Deutschland) GmbH, Dralon GmbH, Hahl Filaments GmbH, Messer Produktionsgesellschaft mbH Siegen, Messer Produktionsgesellschaft mbH Salzgitter, Nabaltec AG, Siltronic AG и Wacker Chemie AG.

               3)

               Friedrich Wilhelms-Hütte Eisenguss GmbH понася направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски на Европейската комисия, включително тези, свързани с обезпечителното производство.

               4)

               Надзорният орган на ЕАСТ понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 142, 12.5.2014 г.


title: Дело C-546/09: Преюдициално запитване отправено от Върховен административен съд (България) на 23 декември 2009 г. — Аурубис България АД/Началник на Митница — София

text:
               27.3.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 80/9

         Преюдициално запитване отправено от Върховен административен съд (България) на 23 декември 2009 г. — „Аурубис България“ АД/Началник на Митница — София
   (Дело C-546/09)
   2010/C 80/16
   Език на производството: български

      Запитваща юрисдикция

   Върховен административен съд

      Страни в главното производство

      Ищец:„Аурубис България“ АД

      Ответник: Началник на Митница — София

      Преюдициални въпроси

               1.

               Следва ли разпоредбата на чл. 232, пар. 1, буква б) от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността (1) да бъде тълкувана от националните съдилища в смисъл, че митническите органи могат да начисляват лихва за забава върху сумата на допълнителните митнически задължения само за периода, следващ вземането под отчет, уведомяването на длъжника и изтичането на определения от митническия орган срок за плащането на допълнителните задължения, предвиден в чл. 222, пар. 1, буква а) от горепосочения регламент?

               2.

               Следва ли разпоредбата на чл. 214, пар. 3 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността, при липса на съответни разпоредби в Регламент (ЕО) № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 година за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността (2), да бъде тълкувана в смисъл, че националните власти не могат да прилагат компенсаторна лихва във връзка с периода от датата на първоначалната митническа декларация до датата на последващото вземане под отчет?

               3.

               Следва ли разпоредбите на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността и на Регламент (ЕО) № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 година за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността да бъдат тълкувани в смисъл, че ако не е налице национално законодателство, изрично предвиждащо увеличение на митото или друга национална санкция при последващо вземане под отчет, равна по размер на сумата, която би била начислена като лихва за забава за периода от датата на възникването на задължението до датата на последващото вземане под отчет, правото на Общността не дава основание на националните съдилища да прилагат такова увеличение или санкция?

      (1)  ОВ L 302, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 5, стр. 58.

      (2)  ОВ L 253, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 7, стр. 3.


title: Дело C-16/16 P: Жалба, подадена на 11 януари 2016 г. от Кралство Белгия срещу определението, постановено от Общия съд (втори състав) на 27 октомври 2015 г. по дело T-721/14, Кралство Белгия/Европейска комисия

text:
               25.4.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 145/14

         Жалба, подадена на 11 януари 2016 г. от Кралство Белгия срещу определението, постановено от Общия съд (втори състав) на 27 октомври 2015 г. по дело T-721/14, Кралство Белгия/Европейска комисия
   (Дело C-16/16 P)
   (2016/C 145/18)
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподател: Кралство Белгия (представители: L. Van den Broeck, M. Jacobs и J. Van Holm, пълномощници, както и P. Vlaemminck и B. Van Vooren, advocaten)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания

   Жалбоподателят иска от Съда:

               —

               да отмени изцяло определението на Общия съд по дело T–721/14;

               —

               да приеме за допустима жалбата за отмяна;

               —

               да разреши делото по същество;

               —

               да приеме за допустими молбите за встъпване, подадени от Република Гърция и от Португалската република;

               —

               и да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Първо основание, изложено в жалбата: нарушение на принципите на предоставена компетентност, лоялност и институционално равновесие и неправилно прилагане на изискванията по член 263 ДФЕС.
   Второ основание, изложено в жалбата: нарушение на реципрочността на принципа за лоялност и незачитане на положението на държавата членка като привилегирован жалбоподател при защитата на собствените ѝ правомощия.
   Трето основание: неправилно тълкуване на правните последици на препоръката по отношение на Белгия.


               10.12.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 410/8

         Дело, заведено на 17 август 2015 г. от Надзорния орган на ЕАСТ срещу Княжество Лихтенщайн
   (Дело E-23/15)
   (2015/C 410/07)
   На 17 август 2015 г. в Съда на ЕАСТ беше заведено дело срещу Княжество Лихтенщайн от Надзорния орган на ЕАСТ, представляван от Markus Schneider, Clémence Perrin и Marlene Lie Hakkebo в качеството им на представители на Надзорния орган на ЕАСТ, с адрес: 35 Rue Belliard, 1040 Brussels, Belgium.
   Надзорният орган на ЕАСТ иска от Съда на ЕАСТ:

               1.

               Да постанови, че като не е приело в предвидения срок мерките, необходими за транспонирането на членове 15 и 16 от акта, посочен в точка 15щн от глава XIII от приложение II към Споразумението за Европейското икономическо пространство (Директива 2010/53/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 7 юли 2010 г. относно стандартите за качество и безопасност на човешките органи, предназначени за трансплантация, поправена), адаптиран към Споразумението с Протокол 1 към него, Княжество Лихтенщайн не е изпълнило своите задължения съгласно член 31 от този акт и съгласно член 7 от Споразумението за ЕИП.

               2.

               Да нареди на Княжество Лихтенщайн да заплати съдебните разноски.

      Правен и фактически контекст и правни аргументи, приведени в подкрепа на иска:

               —

               Искът се отнася до неспазването от страна на Княжество Лихтенщайн в срок до 11 април 2015 г. на мотивираното становище, издадено от Надзорния орган на ЕАСТ на 11 февруари 2015 г., отнасящо се до невъвеждането в неговия национален правен ред на Директива 2010/53/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 7 юли 2010 г. относно стандартите за качество и безопасност на човешките органи, предназначени за трансплантация, поправена (наричана по-долу „актът“), посочена в точка 15щн от глава XIII от приложение II към Споразумението за Европейското икономическо пространство и адаптирана към Споразумението с Протокол 1 към него.

               —

               Надзорният орган на ЕАСТ твърди, че като не е приело в предвидения срок мерките, необходими за транспонирането на членове 15 и 16 от акта, Княжество Лихтенщайн не е изпълнило задълженията си съгласно член 31 от акта и член 7 от Споразумението за ЕИП.


title: Дело C-550/07 P: Решение на Съда (голям състав) от 14 септември 2010 г. — Akzo Nobel Chemicals Ltd, Akcros Chemicals Ltd/Европейска комисия, Council of the Bars and Law Societies of the European Union, Algemene Raad van de Nederlandse Orde van Advocaten, Association européenne des juristes d'entreprise (AEJE), American Corporate Counsel Association (ACCA) — European Chapter, International Bar Association (Обжалване — Конкуренция — Събиране на доказателства — Правомощия на Комисията за извършване на проверка — Защита на поверителността на съобщенията — Правоотношение по наемане на работа между адвокат и предприятие — Размяна на електронни писма)

text:
               6.11.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/2

         Решение на Съда (голям състав) от 14 септември 2010 г. — Akzo Nobel Chemicals Ltd, Akcros Chemicals Ltd/Европейска комисия, Council of the Bars and Law Societies of the European Union, Algemene Raad van de Nederlandse Orde van Advocaten, Association européenne des juristes d'entreprise (AEJE), American Corporate Counsel Association (ACCA) — European Chapter, International Bar Association
   (Дело C-550/07 P) (1)

   (Обжалване - Конкуренция - Събиране на доказателства - Правомощия на Комисията за извършване на проверка - Защита на поверителността на съобщенията - Правоотношение по наемане на работа между адвокат и предприятие - Размяна на електронни писма)
   2010/C 301/02
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Akzo Nobel Chemicals Ltd, Akcros Chemicals Ltd (представители: M. Mollica, M. van der Woude и C. Swaak, advocaat)

      Други страни в производството: Европейска комисия (представители: F. Castillo de la Torre и X. Lewis), Council of the Bars and Law Societies of the European Union (представител: J. Flynn QC), Algemene Raad van de Nederlandse Orde van Advocaten (представители: O. Brouwer и C.E. Schillemans, advocaten), Association européenne des juristes d'entreprise (AEJE) (представители: M. Dolmans и K. Nordlander, avocats, J. Temple Lang, solicitor), American Corporate Counsel Association (ACCA) — European Chapter (представител: G. Berrisch, Rechtsanwalt, D.W. Hull, Solicitor), International Bar Association (представители: J. Buhart и I. Michou, avocats)

      Страни, встъпили в подкрепа на жалбоподателя: Обединено кралство Великобритание и Северна Ирландия (представители: V. Jackson, E. Jenkinson, както и M. Hoskins, barrister), Ирландия (представители: D. O'Hagen, както и D. O'Donnell, SC и R. Casey, BL), Кралство Нидерландия (представители: C. Wissels, Y. Vries и M. de Grave)

      Предмет

   Жалба срещу Решението на Първоинстанционния съд [понастоящем Общ съд] (първи разширен състав) от 17 септември 2007 г. по дело Akzo Nobel Chemicals и Akcros Chemicals/Комисия (T-253/03), с което Първоинстанционният съд отхвърля жалбата за отмяна на Решение № C(2003) 1533 окончателен от 8 май 2003 г. за отхвърляне на искането за прилагане на защитата, предоставяна на съобщенията между адвокат и клиент, по отношение на определени документи, иззети в рамките на проверка, която е разпоредена в съответствие с член 14, параграф 3 от Регламент № 17 (преписка COMP/E-1/38.589)

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия, Ирландия и Кралство Нидерландия понасят съответно направените от тях съдебни разноски.

               3.

               Conseil des barreaux européens, Algemene Raad van de Nederlandse Orde van Advocaten, European Company Lawyers Association, American Corporate Counsel Association (ACCA) — European Chapter и International Bar Association понасят съответно направените от тях съдебни разноски.

               4.

               Осъжда Akzo Nobel Chemicals Ltd. и Akcros Chemicals Ltd. да заплатят солидарно съдебните разноски в останалата им част.

      (1)  ОВ C 37, 9.2.2008 г.


title: Дело T-367/16: Жалба, подадена на 11 юли 2016 г. — Brunner/EUIPO — CBM (H HOLY HAFERL HAFERL SHOE COUTURE)

text:
               22.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 305/52

         Жалба, подадена на 11 юли 2016 г. — Brunner/EUIPO — CBM (H HOLY HAFERL HAFERL SHOE COUTURE)
   (Дело T-367/16)
   (2016/C 305/70)
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Gerd Brunner (Moosthenning, Германия) (представител: N. Maenz, Rechtsanwältin)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: CBM Creative Brands Marken GmbH (Цюрих, Швейцария)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител: жалбоподателят

      Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словните елементи „H HOLY HAFERL HAFERL SHOE COUTURE“ — заявка за регистрация № 11 988 144

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 10 май 2016 г. по преписка R 2943/2014-5

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени решението на пети апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост от 10 май 2016 г. (преписка R 2943/2014-5),

               —

               да отхвърли възражението на встъпилата по делото страна от 12 ноември 2013 г., основано на марка на Европейския съюз № 11 306 545 и германска марка № 302 010 023 903 (преписка B002269325),

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело F-91/08: Жалба, подадена на 6 ноември 2008 г.  — Pleijte/Комисия

text:
               10.1.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 6/46

         Жалба, подадена на 6 ноември 2008 г. — Pleijte/Комисия
   (Дело F-91/08)
   (2009/C 6/93)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Johanna Gerdina Pleijte (Senningerberg, Люксембург) (представител: P. Nelissen Grade, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Предмет и описание на спора
   Отмяна на решението на органа по назначаването за изключване на името на жалбоподателя от временния списък на предварително подбраните длъжностни лица в рамките на процедурата по сертифициране за 2007 г. и за приспадане на срока на отпуска по лични причини от десетгодишния период, взет предвид с оглед признаване на трудовия му стаж в посочената процедурата по сертифициране.
   Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението на органа по назначаването (ОН) от 7 август 2008 г., с което е отхвърлена жалбата на жалбоподателя,

               —

               да се отмени решението на органа по назначаването за изключване името на жалбоподателя от временния списък на предварително подбраните в рамките на процедурата по сертифициране за 2007 г. длъжностни лица,

               —

               да се добави името на жалбоподателя в списъка на предварително подбраните длъжностни лица в подходящ срок, за да може да участва в програмата за обучение, предвидена в член 6 от ОРИ,

               —

               да бъде променена съдържащата се в административно известие от 8 януари 2008 г. методология, приета въз основа на Решение на Комисията C(2007)5694 от 20 ноември 2007 г. относно общите разпоредби за изпълнението на член 45а, в частта относно признаването на опита в рамките на институциите,

               —

               да се осъди Комисия да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-146/14: Преюдициално запитване, отправено от Административен съд София-град (България) на 28 март 2014 година — Директор на Дирекция „Миграция“ при Министерство на вътрешните работи/Башир Мохамед Али Махди

text:
               10.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 175/28

         Преюдициално запитване, отправено от Административен съд София-град (България) на 28 март 2014 година — Директор на Дирекция „Миграция“ при Министерство на вътрешните работи/Башир Мохамед Али Махди
   (Дело C-146/14)
   2014/C 175/35
   Език на производството: български

      Запитваща юрисдикция

   Административен съд София-град

      Страни в главното производство

   Директор на Дирекция „Миграция“ при Министерство на вътрешните работи
   Башир Мохамед Али Махди

      Преюдициални въпроси

               1)

               Следва ли член 15, параграфи 3 и 6 от Директива 2008/115/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 г. относно общите стандарти и процедури, приложими в държавите-членки за връщане на незаконно пребиваващи граждани на трети лица, тълкувани във връзка с членове 6 и 47 от Хартата за основните права, във връзка с правото на съдебен контрол и на ефективна съдебна защита да се тълкуват в смисъл, че:

                           А)

                           когато по националното право на държавата членка административен орган е задължен всеки месец да преразглежда задържането, без изрично задължение за издаване на административен акт, и служебно е задължен да представи в съда списък с граждани на трети страни, които са задържани повече от законоустановения максимален срок за първоначалното задържане поради пречки за извеждането им, то административният орган е задължен да издаде изричен акт за преразглеждане на задържането към датата на изтичане на срока по индивидуалното решение за първоначалното задържане от гледна точка на основанията по правото на Съюза за продължаването на срока на задържането, или да освободи лицето?

                           Б)

                           когато по националното право на държавата членка е предвидено правомощие на съда да постанови продължаване на срока за задържане, да го замени с по-лека мярка или да постанови освобождаването на гражданина на трета страна, което правомощие да упражни след като е изтекъл максималния срок за първоначално задържане с цел извеждане по националното право, съдът при условията по главното производство следва да осъществи контрол за законосъобразност върху акт за преразглеждане на задържането, съдържащ правни и фактически основания за необходимостта от продължаване на срока за задържането и за размера на срока, като се произнася по същество по въпроса за продължаване на задържането, замяната му или освобождаването на лицето?

                           В)

                           допускат съдът да упражни контрол за законосъобразност върху акт за преразглеждане на задържането от гледна точка на основанията за продължаването на срока на задържането, предвидени по правото на Съюза, когато този акт съдържа само причините, поради които не може да бъде изпълнено решението за извеждане на гражданина на трета страна, като само въз основа на изнесените факти и представени доказателства от административния орган, възраженията и фактите, представени от гражданина на трета страна, реши спора по същество като се произнесе по продължаване на задържането, замяната му или освобождаването на лицето?

               2.

               Следва ли член 15, параграфи 1 и 6 от Директива 2008/115/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 г. относно общите стандарти и процедури, приложими в държавите-членки за връщане на незаконно пребиваващи граждани на трети лица, при условията на главното производство, да се тълкуват в смисъл, че предвиденото по националното право самостоятелно основание за продължаване на срока за задържане „лицето е без документи за самоличност“, е допустимо от гледна точка на правото на Съюза като относимо към двете хипотези по цитирания параграф 6 от директивата, когато по националното право на държавата членка на основание посоченото обстоятелство може да счита, че е налице обосновано предположение, че същото лице ще се опита да се отклони от изпълнението на решението за извеждане, което предположение от своя страна представлява опасност от укриване по смисъла на правото на тази държава-членка?

               3.

               Следва ли член 15, параграф 1, букви а) и б) и параграф 6 от Директива 2008/115/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 г. относно общите стандарти и процедури, приложими в държавите-членки за връщане на незаконно пребиваващи граждани на трети лица, във връзка със съображения 2 и 13 от преамбюла на директивата относно зачитането на основните права и достойнството на гражданите на трети страни и прилагането на принципа за пропорционалност, при условията на главното производство, да се тълкуват в смисъл, че допускат да се направи извод за обоснована опасност от укриване въз основа на обстоятелството, че лицето е без документи за самоличност, незаконно е пресякло държавната граница и заявява, че не желае да се завърне в страната си по произход, въпреки, че преди това е попълнило декларация за доброволно завръщане в страната си и представило верни данни за самоличността си, които обстоятелства попадат в обхвата понятието „опасност от укриване“ на лице, адресат на решение за връщане по смисъла на директивата, дефинирано по националното право като обосновано предположение, че същото лице ще се опита да се отклони от изпълнението на решението за връщане, въз основа на фактически данни?

               4.

               Следва ли член 15, параграф 1, букви а) и б), параграфи 4 и 6 от Директива 2008/115/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 г. относно общите стандарти и процедури, приложими в държавите-членки за връщане на незаконно пребиваващи граждани на трети лица, във връзка със съображения 2 и 13 от преамбюла на директивата относно зачитането на основните права и достойнството на гражданите на трети страни и прилагането на принципа за пропорционалност, при условията на главното производство, да се тълкуват в смисъл, че:

                           А)

                           гражданинът на трета страна не оказва съдействие за подготовката на изпълнението на решението за връщането му в държавата по произход, когато устно заявява пред лице от посолството на тази държава, че не желае да се завърне в страната си по произход, въпреки, че преди това е попълнило декларация за доброволно завръщане и представило верни данни за самоличността си, както и че е налице забавяне на документите от трета страна и съществува разумна възможност за изпълнение на решението за връщане, когато при тези обстоятелства посолството на тази страна, въпреки че е потвърдило самоличността на лицето, не издава документ, необходим за пътуването на лицето до страната му по произход?

                           Б)

                           при евентуалното освобождаване на гражданин на трета страна поради липса на разумна възможност за изпълнение на решение за извеждане, който гражданин е без документи за самоличност, незаконно е пресякъл държавната граница и заявява, че не желае да се завърне в страната си по произход, когато при тези обстоятелства посолството на тази страна, въпреки че е потвърдило самоличността на лицето, не издава документ, необходим за пътуването на лицето до страната му по произход, да се счита, че държавата членка е задължена да издаде временен документ за статута на лицето?

      (1)  OB L 348, стр. 98


title: Дело C-611/13 P: Жалба, подадена на 26 ноември 2013 г. от Hansa Metallwerke AG и др. срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 16 септември 2013 г. по дело T-375/10, Hansa Metallwerke AG и др./Европейска комисия

text:
               22.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/26

         Жалба, подадена на 26 ноември 2013 г. от Hansa Metallwerke AG и др. срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 16 септември 2013 г. по дело T-375/10, Hansa Metallwerke AG и др./Европейска комисия
   (Дело C-611/13 P)
   2014/C 52/48
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподатели: Hansa Metallwerke AG, Hansa Nederland BV, Hansa Italiana Srl., Hansa Belgium, Hansa Austria GmbH (представители: H.-J. Hellmann и S. Cappellari, Rechtsanwälte)

      Други страни в производството: Европейска комисия, Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателят иска от Съда:

               —

               да отмени Решение на Общия съд (четвърти състав) от 16 септември 2013 г. по дело Hansa Metallwerke и др./Комисия, T-375/10 и да постанови окончателно решение по правния спор, както следва:

                           —

                           да отмени връченото на жалбоподателя на 30 юни 2010 г. Решение на ответника от 23 юни 2010 г. за констатиране на нарушение на член 101 ДФЕС и член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/39092 — Санитарни инсталации за бани) в частта, която се отнася да жалбоподателя,
                           при условията на евентуалност,
                           да намали наложената глоба.

                           —

                           да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

               —

               при условията на евентуалност,
               да отмени обжалваното съдебно решение и да върне делото за ново разглеждане на Общия съд.

      Правни основания и основни доводи

   На първо място, жалбоподателите изтъкват нарушение от страна на Общия съд на признатия в европейското право принцип на индивидуализиране на нарушенията и санкциите. По-специално Общият съд не взел предвид, че новата редакция на Насоките относно метода за определяне на размера на глобите от 2006 г. предвиждала съществено изменение в общия метод за определяне на размера на глобите, преди всичко що се отнася до предприятия с ограничени възможности. Като последица от погрешния си подход Общият съд не изпълнил, съответно изпълнил неправилно от правна гледна точка, всеобхватното си задължение за надзор във връзка с определяне на размера на глобата от страна на ответника.
   Освен това жалбоподателите изтъкват, че Общият съд е мотивирал в недостатъчна степен съображенията си относно принципа на индивидуализиране на нарушенията. По-специално Общият съд не взел предвид по никакъв начин меродавното решение на осми състав на Общия съд по дело T-211/08 (1), както и очевидно измененото становище на Комисията в решението ѝ по дело COMP/39452, въпреки че жалбоподателите изрично са ги посочили в хода на съдебното заседание.
   Накрая жалбоподателите изтъкват нарушение на признатия в европейското право принцип на защита на оправданите правни очаквания. При преценката на изтъкнатото от Комисията, противно на обещанието ѝ, дадено в хода на административното производство, да откаже да намали глобата в решението си, Общият съд не взел предвид първостепенното значение, което се полага на основаното на доверие сътрудничество с Комисията в рамките на Известието относно освобождаването от глоби и намаляването на техния размер по делата за картели.

      (1)  Решение на Общия съд от 16 юни 2011 г. по дело Putters International/Европейска комисия, Сборник, стр. II-3729.


title: Съединени дела C-261/08 и C-348/08: Решение на Съда (трети състав) от 22 октомври 2009 г. (преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia de Murcia, Испания) — María Julia Zurita García (C-261/08), Aurelio Choque Cabrera (C-348/08)/Delegación del Gobierno en Murcia (Визи, убежище и имиграция — Мерки относно преминаването на външните граници — Член 62, точка 1 и точка 2, буква а) ЕО — Конвенция за прилагане на споразумението от Шенген — Членове 6б и 23 — Регламент (ЕО) № 562/2006 — Членове 5, 11 и 13 — Презумпция за продължителността на престоя — Граждани на трети страни, които пребивават незаконно на територията на държава членка — Национална правна уредба, която в зависимост от обстоятелствата допуска или налагането на глоба, или експулсиране)

text:
               5.12.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 297/12

         Решение на Съда (трети състав) от 22 октомври 2009 г. (преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia de Murcia, Испания) — María Julia Zurita García (C-261/08), Aurelio Choque Cabrera (C-348/08)/Delegación del Gobierno en Murcia
   (Съединени дела C-261/08 и C-348/08) (1)

   (Визи, убежище и имиграция - Мерки относно преминаването на външните граници - Член 62, точка 1 и точка 2, буква а) ЕО - Конвенция за прилагане на споразумението от Шенген - Членове 6б и 23 - Регламент (ЕО) № 562/2006 - Членове 5, 11 и 13 - Презумпция за продължителността на престоя - Граждани на трети страни, които пребивават незаконно на територията на държава членка - Национална правна уредба, която в зависимост от обстоятелствата допуска или налагането на глоба, или експулсиране)
   2009/C 297/11
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Superior de Justicia de Murcia

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: María Julia Zurita Garcia (C-261/08), Aurelio Choque Cabrera (C-348/08)

      Ответник: Delegado del Gobierno en la Región de Murcia

      Предмет

   Преюдициално запитване — Tribunal Superior de Justicia de Murcia — Тълкуване на член 62, точка 1 и точка 2, буква a) ЕО и на членове 5, 11 и 13 от Регламент (ЕО) № 562/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 година за създаване на Кодекс на Общността за режима на движение на лица през границите (Кодекс на шенгенските граници) (ОВ L 105, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 8, стр. 5) — Национална правна уредба, която позволява наказанието експулсиране да бъде заменено със заплащане на глоба

      Диспозитив

   Членове 6б и 23 от Конвенцията за прилагане на споразумението от Шенген от 14 юни 1985 г. между правителствата на държавите от Икономическия съюз Бенелюкс, Федерална република Германия и Френската република за постепенното премахване на контрола по техните общи граници, подписана в Шенген на 19 юни 1990 г., изменена с Регламент (ЕО) № 2133/2004 на Съвета от 13 декември 2004 година относно изискването компетентните органи на държавите членки да подпечатват систематично пътните документи на гражданите на трети страни при преминаване на външните граници на държавите членки и за изменение на разпоредбите на Конвенцията за прилагане на споразумението от Шенген и Общия наръчник за тази цел, както и член 11 от Регламент (ЕО) № 562/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 година за създаване на Кодекс на Общността за режима на движение на лица през границите (Кодекс на шенгенските граници) трябва да се тълкуват в смисъл, че когато гражданин на трета страна пребивава незаконно на територията на държава членка, тъй като не отговаря или вече не отговаря на приложимите на тази територия условия относно продължителността на престоя, тази държава членка не е задължена да приеме решение за неговото експулсиране.

      (1)  ОВ C 209 от 15.8.2008 г.

      ОВ C 260 от 11.10.2008 г.


title: Дело T-158/10: Жалба, подадена на 9 април 2010 г. — Dow Chemical/Съвет

text:
               19.6.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 161/44

      Жалба, подадена на 9 април 2010 г. — Dow Chemical/Съвет
      (Дело T-158/10)
      (2010/C 161/70)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: The Dow Chemical Company (представители: J.-F. Bellis, R. Luff и V. Hahn, lawyers)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз

         Искания на жалбоподателя

                  —

                  да се отмени Регламент за изпълнение (ЕС) № 54/2010 на Съвета (1), доколкото засяга жалбоподателя,

                  —

                  да се осъди Съветът да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква едно-единствено правно основание, чрез което твърди, че оспореният регламент нарушава член 11, параграф 2 от основния регламент (2), поради следните причини:

                  —

                  изводът, че дъмпингът на етаноламини от САЩ ще продължи, се основава неправилно на констатацията за дъмпинг през разследвания период в рамките на преразглеждането във връзка с производителите износители, представляващи само незначителна част от вноса от САЩ; институциите не са взели предвид обстоятелството, че за производителя, отговарящ за огромната част от вноса от САЩ, е установено, че не е участвал в дъмпинга и в резултат вносът на етаноламини от САЩ като цяло не е бил дъмпингов,

                  —

                  изводът, че твърденият дъмпинг на етаноламини от САЩ се е увеличил след разследвания период в рамките на преразглеждането, се основава на произволен подбор на ценови показатели, които не отразяват промяната на цените след разследвания период в рамките на преразглеждането,

                  —

                  изводът, че свободният капацитет в САЩ ще доведе до увеличаване на износа на етаноламини за ЕС, се основава на явна грешка, тъй като в САЩ няма неизползван капацитет,

                  —

                  изводът, че антидъмпинговите мерки върху етаноламини от САЩ, налагани от Китай от 2004 г., ще подтикнат американските износители на етаноламини да продават по-големи количества на ЕС, се опровергава от развитието на търговските потоци от 2005 г. насам,

                  —

                  изводът, че възможното развитие на търсенето в САЩ и в други пазари ще накара американските производители да насочат износа към ЕС, има само спекулативен характер,

                  —

                  изводът, че много ниските цени и разширяването на капацитета за моноетиленгликол — който, както етаноламините, е производен продукт от етиленов оксид — биха представлявали стимул за производителите да пренасочат производството от моноетиленгликол към етаноламини, е в противоречие с обстоятелствата по преписката и е опорочен от грешка в преценката,

                  —

                  ответникът изтъква противоречиви доводи относно връзката между цените на САЩ и на ЕС, тъй като той изглежда твърди, от една страна, че по-високите цени на ЕС представляват стимул за американските износители да пренасочат продажбите си към ЕС, а от друга страна, че по-ниските цени в ЕС принуждават американските производители да продават на дъмпингови цени в ЕС.

         (1)  Регламент за изпълнение (ЕС) № 54/2010 на Съвета от 19 януари 2010 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на етаноламини с произход от Съединените американски щати (ОВ L 17, 2010 г., стр. 1).

         (2)  Регламент (ЕО) № 384/96 на Съвета от 22 декември 1995 година за защита срещу дъмпингов внос на стоки от страни, които не са членки на Европейската общност (ОВ L 56, 1996 г., стp. 1; Специално издание на български език, глава 11, том 12, стр. 223).


title: Дело T-479/08: Жалба, подадена на 10 ноември 2008 г.  — Adidas/СХВП — Patrick Holding (Изображение на обувка с две ивици)

text:
               10.1.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 6/39

         Жалба, подадена на 10 ноември 2008 г. — Adidas/СХВП — Patrick Holding (Изображение на обувка с две ивици)
   (Дело T-479/08)
   (2009/C 6/78)
   Език на жалбата: английски
   Страни

      Жалбоподател: Аdidas AG (Herzogenaurach, Германия) (представители: V. von Bomhard и A. Renck, lawyers, както и I. Fowler, Solicitor)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Patrick Holding ApS (Fredensborg, Дания)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение от 27 август 2008 г. на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) по преписка R 849/2007-2; и

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски, или в случай, че другата страна в производството пред апелативния състав встъпи в настоящото производство в подкрепа на исканията на ответника, ответникът и встъпилата страна да се осъдят да заплатят съвместно съдебните разноски

         Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка, изобразяваща обувка с две ивици, за стоки от класове 18, 25 и 28

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в процедурата по възражението: Жалбоподателят

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Регистрация в Германия № 39 950 559 на фигуративна марка, изобразяваща обувка с три ивици за стоки от клас 25; регистрация в Германия № 944 623 на фигуративна марка, изобразяваща обувка с три ивици за стоки от клас 25; регистрация в Германия № 944 624 на фигуративна марка, изобразяваща обувка с три ивици за стоки от клас 25; регистрация в Германия № 897 134 на фигуративна марка, изобразяваща обувка с три ивици за стоки от клас 25; германско наименование на международна регистрация № 391 692 на фигуративна марка, изобразяваща обувка с три ивици за стоки от клас 25; германско наименование на международна регистрация № 414 034 на фигуративна марка, изобразяваща обувка с три ивици за стоки от клас 25; германско наименование на международна регистрация № 414 035 на фигуративна марка, изобразяваща обувка с три ивици за стоки от клас 25; германско наименование на международна регистрация № 414 036 на фигуративна марка, изобразяваща обувка с три ивици за стоки от клас 25; германско наименование на международна регистрация № 414 037 на фигуративна марка, изобразяваща обувка с три ивици за стоки от клас 25

      Решение на отдела по споровете: Уважава възражението и отхвърля изцяло заявката за разглежданата марка на Общността

      Решение на апелативния състав: Отменя решението на отдела по споровете

      Изложени правни основания: Нарушение на правило 16, параграф 3, правило 17, параграф 2 и правило 20, параграф 2 от Регламент № 2868/95 на Комисията (1), като така се нарушава и член 8, параграф 1, буква б) от Регламент 40/94 на Съвета, тъй като апелативният състав погрешно е приел, че жалбоподателят не е изпълнил изискването за превод и поради това не е обосновал надлежно валидността, съществуването и обхвата на посочените по-ранни марки, по-специално на регистрация в Германия № 39 950 559.

      (1)  Регламент (ЕО) № 2868/95 на Комисията от 13 декември 1995 г. за прилагане на Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета относно марката на Общността (ОВ L 303, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 189).


title: Дело C-242/07 P: Определение на Съда от 8 ноември 2007 г. — Кралство Белгия/Комисия на Европейските общности (Обжалване — Срок за предявяване на иск — Член 43, параграф 6 от Процедурния правилник на Първоинстанционния съд — Оригинал на исковата молба, подаден след изтичането на срока — Недопустимост — Понятие за извинима грешка — Понятие за случайно събитие)

text:
               26.1.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/19

         Определение на Съда от 8 ноември 2007 г. — Кралство Белгия/Комисия на Европейските общности
   (Дело C-242/07 P) (1)

   (Обжалване - Срок за предявяване на иск - Член 43, параграф 6 от Процедурния правилник на Първоинстанционния съд - Оригинал на исковата молба, подаден след изтичането на срока - Недопустимост - Понятие за извинима грешка - Понятие за случайно събитие)
   (2008/C 22/36)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Кралство Белгия (представители: L. Van den Broeck, представител, J.-P. Buyle и C. Steyaert, avocats)

      Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности (представители: L. Flynn и A. Steiblytė)
   Предмет
   Жалба, подадена срещу определението на Първоинстанционния съд (пети състав) от 15 март 2007 г. по дело Белгия/Комисия (T-5/07), с което Първоинстанционният съд е отхвърлил като недопустим поради закъснение предявеният от ищеца иск за отмяна на Решението на Комисията от 18 октомври 2006 г., с което му е отказано възстановяване на изплатената от него главница заедно с лихвите по вземанията на Европейския социален фонд — Срок за предявяване на иск и срок за изпращане на оригинал, предварително подаден по факс — Понятия за случайно събитие и за извинима грешка
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Кралство Белгия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 170, 21.7.2007 г.


title: Дело T-546/08: Жалба, подадена на 2 декември 2008 г.  — Villa Almè/СХВП — Bodegas Marqués de Murrieta (i GAI)

text:
               21.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/59

         Жалба, подадена на 2 декември 2008 г. — Villa Almè/СХВП — Bodegas Marqués de Murrieta (i GAI)
   (Дело T-546/08)
   (2009/C 44/101)
   Език на жалбата: италиански
   Страни

      Жалбоподател: Villa Almè Azienda vitivinicola di Vizzotto Giuseppe (Mansuè, Италия) (представители: G. Massa, avvocato, P. Massa, avvocato)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Bodegas Marqués de Murrieta, SA (Logroño, Испания)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение от 24 септември 2008 г. на първи апелативен състав (R 1695/2007-1) и да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят.

      Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка „i GAY“ (заявка за регистрация № 4.458.295) за стоки от клас 33 (вина).

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в процедурата по възражението: Bodegas Marqués de Murrieta S.A.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Испанска словна марка (№ 2.315.558) „YGAI“, както и фигуративна (№ 1.707.729) и словна (№ 1.699.412) марка на Общността „MARQUES DE MURRIETA YGAY“ за стоки от клас 33 (вина).

      Решение на отдела по споровете: уважава възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: Неправилно прилагане на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 относно марката на Общността.


title: Дело T-388/07: Иск, предявен на 10 октомври 2007 г. — Comune di Napoli/Комисия

text:
               24.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 283/40

         Иск, предявен на 10 октомври 2007 г. — Comune di Napoli/Комисия
   (Дело T-388/07)
   (2007/C 283/73)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Ищец: Comune di Napoli [представители: F. Sciaudone, avvocato, G. Tarallo, avvocato]

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени Решение C(2007) 3893 на Европейската комисия от 8 август 2007 година,

               —

               да се задължи Европейската комисията да поправи вредите,

               —

               да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски

         Правни основания и основни доводи
   С настоящия иск се цели отмяната на Решение C(2007) 3893 на Европейската комисия 8 август 2007 г., с което ответникът извършва финансова корекция на помощта от Европейския фонд за регионално развитие (ФЕДЕР), отпусната в полза на ищеца, за да осъществи изграждането на „Мрежа от телематично оборудване за Città di Napoli [град Неапол]“, и поправяна на нанесените с него вреди.
   В подкрепа на искането си за отмяна на спорното решение ищецът твърди следното:

               —

               Нелогичност, неадекватност и пълна липса на правните и фактическите съображения, на които се основава решението, доколкото Комисията съзнателно не е взела предвид всички елементи (процесуални и материални) които би следвало да се подложат на преценка с оглед на точното прилагане на член 24 от Регламент № 4253/88, като това е довело до непоправимо опорочаване на собствената й преценка относно наличието на нередности, в които тя упреква ищеца,

               —

               Неправилното тълкуване и прилагане на понятието за нередност по смисъла на член 24 от Регламент № 4253/88, като твърдените нарушения, в които ищецът се упреква, не се обхващат нито от понятието „съществени изменения“ във връзка с естеството и условията за осъществяване на дейността, за която е отпуснато финансиране, нито попадат в категорията на „недължимо получени суми“ за целите на общностния бюджет,

               —

               Комисията носи отговорност за началната забава на работите, тъй като независимо от обстоятелството, че датата за започване на проекта и за определяне на допустимостта на разходите е била 1 юли 1997 г., споразумението за отпускане на финансиране е било одобрено от нея на 14 юли 1997 г., за което Comune di Napoli е била уведомена едва на 25 юли 1997 г.,

               —

               С оглед на преценката на допустимостта на разходите, Комисията не е отчела целия период от седем месеца, който й е бил нужен, за да одобри поисканите от ищеца изменения в проекта,

               —

               Комисията е достигнала до неправилен извод относно обстоятелството, че откриването на азбест както и дължащото се на неговото отстраняване последващо забавяне не съставлява случай на непреодолима сила,

               —

               Комисията неправилно е ограничила суспензивното действие на решението на Tribunale Amministrativo Regionale за периода от 2 август 2001 г. (дата на съдебното решение) до 5 декември 2001 г. (дата на уведомяване на ищеца за постановеното в апелативно производство решение от Consiglio di Stato), от една страна, а от друга ограничала посочения период единствено във връзка с фактурите, издадени в рамките на процедурата по възлагане на обществена поръчка за доставка на компютърно оборудване, предмет на самото спиране на действието,

               —

               Комисията е нарушила принципа на пропорционалност, като при определяна на намаляването на финансовата помощ по никакъв начин не е отчела добросъвестното поведение на ищеца, незначителните естество и тежест на (предполагаемите) нередности, ефективността на дейността, за която е отпуснато финансиране, и на последно място обстоятелството, че следва да се приеме че отговорност за част от оспорваните факти носи самата Комисия, а другата част се дължи на непреодолима сила,

               —

               Комисията е нарушила задължението за излагане на мотиви, доколкото решението й не разяснява защо твърдените нередности следва да се разглеждат като „значими“,

               —

               По отношение на поправянето на вредите ищецът изтъква също, дори и поведението на Комисията де не се счита за неправомерно, във всеки случай, чрез него са нанесени вреди на ищеца. С решението за възстановяване на финансовата помощ според ищеца са му нанесени непредвидими и необичайни вреди, по-специално що се отнася до обстоятелството, че дейността е била осъществена успешно и Комисията е изразила поздравления по този повод.


title: Дело C-125/11: Преюдициално запитване, отправено от Bundesverwaltungsgericht (Германия) на 9 март 2011 г. — Федерална република Германия/Robert Klinke

text:
               10.9.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/19

         Преюдициално запитване, отправено от Bundesverwaltungsgericht (Германия) на 9 март 2011 г. — Федерална република Германия/Robert Klinke
   (Дело C-125/11)
   2011/C 269/34
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesverwaltungsgericht

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Федерална република Германия

      Ответник: Robert Klinke

      Преюдициални въпроси

   Прилага ли се Директива 2000/78/ЕО за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (1) по отношение на националните разпоредби, свързани с помощта, изплащана на длъжностните лица при болест („Beihilfe“)?

      (1)  ОВ L 303, стp. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 7.


title: Дело F-106/07: Иск, предявен на 5 октомври 2007 г. — Giaprakis/Комитет на регионите

text:
               8.12.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 297/49

         Иск, предявен на 5 октомври 2007 г. — Giaprakis/Комитет на регионите
   (Дело F-106/07)
   (2007/C 297/98)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Stavros GIAPRAKIS (Брюксел, Белгия), [представител: M.-A. Lucas, avocat]

      Ответник: Комитет на регионите на Европейския съюз
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени Решението от 21 ноември 2006 г. на административния директор на КР за връщане на суми, платени на ищеца при прилагане на корекционен коефициент към частта от възнагражденията, превеждани във Франция от април 2004 г. до юни 2005 г. на стойност от 1 246,06 EUR,

               —

               да се осъди Комитетът на регионите да му възстанови сумата от 1 246,06 EUR, удържана от неговото възнаграждение заедно с лихва за забава от 8 % годишно, считано от датата на възстановяването 1 декември 2006 г. до окончателното плащане на сумата,

               —

               да се осъди Комитетът на регионите да заплати на ищеца сумата от 1 000 EUR като обезщетение за причинените от оспорваното решение неимуществените вреди,

               —

               да се осъди Комитетът на регионите да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи
   В подкрепа на своя иск ищецът посочва доводи, подобни на посочените такива в рамките на дело F-59/07 (1).

      (1)  ОВ C 199, 25.8.2007 г., стр. 51.


title: Дело C-336/07: Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgericht Хановер (Германия) на 19 юли 2007 г. — Kabel Deutschland Vertrieb und Service GmbH & Co. KG/Niedersächsische Landesmedienanstalt für privaten Rundfunk

text:
               20.10.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 247/5

         Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgericht Хановер (Германия) на 19 юли 2007 г. — Kabel Deutschland Vertrieb und Service GmbH & Co. KG/Niedersächsische Landesmedienanstalt für privaten Rundfunk
   (Дело C-336/07)
   (2007/C 247/07)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Verwaltungsgericht Хановер.
   Страни в главното производство

      Ищец: Kabel Deutschland Vertrieb und Service GmbH & Co. KG

      Ответник: Niedersächsische Landesmedienanstalt für privaten Rundfunk

      Други страни в производството: Norddeutscher Rundfunk и други 39
   Преюдициални въпроси

               1)

               Дали разпоредба като параграф 37, алинея 1 от Niedersächsisches Mediengesetz (Закон за медиите на Долна Саксония) е съвместима с член 31, параграф 1 от Директива 2002/22/ЕО за универсалната услуга, ако задължава един кабелен оператор да включи на повече от половината канали в своята мрежа, които могат трайно да бъдат използвани за аналогово предаване на сигнал, програми, които — макар и да не покриват цялата територия на провинция Долна Саксония — вече се разпространяват по стандарта за наземно цифрово телевизионно радиоразпръскване (DVB-T)?

               2)

               Дали разпоредба като параграф 37, алинея 1 от Niedersächsisches Mediengesetz е съвместима с член 31, параграф 1 от Директива 2002/22/ЕО за универсалната услуга, ако задължава един кабелен оператор да включи определени телевизионни програми на своите аналогови кабелни мрежи дори и в онези райони на провинцията, в които крайните потребители на кабелната услуга при всички случаи биха могли да приемат същите телевизионни програми по стандарта за наземно цифрово телевизионно радиоразпръскване (DVB T) чрез наземна антена и декодер?

               3)

               Дали понятието „телевизионни … услуги“ по смисъла на първото изречение от член 31, параграф 1 от Директива 2002/22/ЕО за универсалната услуга следва да се тълкува като включващо доставчиците на електронни информационни и съобщителни услуги или на електронна търговия, например телешопинг?

               4)

               Дали разпоредба като параграф 37, алинея 2 от Niedersächsisches Mediengesetz е съвместима с член 31, параграф 1 от Директива 2002/22/ЕО за универсалната услуга, ако в случай на недостиг на канали компетентният национален орган установява ред на удовлетворяване на кандидатите, който води до запълване на всички канали, с които разполага кабелният оператор?


title: Дело T-287/16: Жалба, подадена на 30 май 2016 г. — Белгия/Комисия

text:
               25.7.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 270/62

         Жалба, подадена на 30 май 2016 г. — Белгия/Комисия
   (Дело T-287/16)
   (2016/C 270/68)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Кралство Белгия (представители: J.-C. Halleux и M. Jacobs, подпомагани от É. Grégoire и J. Mariani, avocats)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               главно, отмяната на Решение за изпълнение (ЕС) 2016/417 на Комисията от 17 март 2016 година, доколкото изключва от финансиране от страна на Европейския съюз Кралство Белгия относно сума в размер на 9 601 619,00 EUR (бюджетна позиция 6701);

               —

               при условията на евентуалност, частична отмяна на решението, с което се изключва общностното финансиране на сумата от 9 601 619 EUR, тъй като включва сумата от 4 106 470,02 EUR, които ЕФГЗ вече е използвала преди това;

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания.

               1.

               Първото основание е изведено от нарушение на член 31, параграф 1 и на член 32, параграф 8 от Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета от 21 юни 2005 година относно финансирането на Общата селскостопанска политика (OВ L 209, стp. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 14, том 1, стр. 193), тъй като Комисията не доказала, че разходът, направен от белгийската разплащателна агенция, не съответства на общностното право и че липсата на възстановяване или нередността се дължат на нередност или на небрежност, извършена или проявена от Bureau d’intervention et de restitution belge (BIRB) (Белгийската служба за подпомагане и възстановяване).

               2.

               Второто основание, изтъкнато при условията на евентуалност, е изведено от нарушение на член 31, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1290/2005 и на принципа на пропорционалност, тъй като изключената сума не отговаряла на значението на констатираното несъответствие и не била взета предвид нанесената на Европейския съюз финансова вреда.


title: Дело F-65/10: Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 11 декември 2012 г. — Mata Blanco/Комисия (Публична служба — Вътрешен конкурс COM/INT/OLAF/09/AD10 — Борба срещу измамите — Съответни правомощия на Службата за подбор на персонал на Европейските общности и на конкурсната комисия — Тестове за достъп, извършвани под наблюдение на конкурсната комисия — Устен изпит — Нарушение на обявлението за конкурс — Различия в оценяването — Критерии за преценка — Равно третиране на кандидатите — Явна грешка в преценката — Принципи на прозрачност и на добра администрация — Задължение за излагане на мотиﾲи)

text:
               16.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/26

         Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 11 декември 2012 г. — Mata Blanco/Комисия
   (Дело F-65/10) (1)

   (Публична служба - Вътрешен конкурс COM/INT/OLAF/09/AD10 - Борба срещу измамите - Съответни правомощия на Службата за подбор на персонал на Европейските общности и на конкурсната комисия - Тестове за достъп, извършвани под наблюдение на конкурсната комисия - Устен изпит - Нарушение на обявлението за конкурс - Различия в оценяването - Критерии за преценка - Равно третиране на кандидатите - Явна грешка в преценката - Принципи на прозрачност и на добра администрация - Задължение за излагане на мотиви)
   2013/C 46/47
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: José Manuel Mata Blanco (Брюксел, Белгия) (представители: L. Levi и A. Blot, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално B. Eggers и P. Pecho, впоследствие B. Eggers)

      Предмет

   Публична служба — Отмяна на решението на EPSO да не вписва жалбоподателя в списъка с резерви в рамките на вътрешния конкурс „COM/INT/OLAF/09/AD10 — Администратори, специализирани в борбата срещу измамите“, както и на списъка с резерви и на всички решения, взети въз основа на това.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда г-н Mata Blanco да понесе собствените си разноски, както и разноските, направени от Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 288, 23.10.2010 г., стр. 73.


title: Дело T-272/16: Жалба, подадена на 25 май 2016 г. — Гърция/Комисия

text:
               25.7.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 270/53

         Жалба, подадена на 25 май 2016 г. — Гърция/Комисия
   (Дело T-272/16)
   (2016/C 270/61)
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Жалбоподател: Република Гърция (представители: G. Kanellopoulos, O. Tsirkinidou, Α. Vasilopoulou и D. Ntourntoureka)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното Решение за изпълнение (ЕС) 2016/417 на Комисията от 17 март 2016 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР), нотифицирано под номер C(2016) 1509 и публикувано в Официален вестник на Европейския съюз L 75от 22 март 2016 г., стр. 16:

                           a)

                           в частта, в която изключва от финансиране от страна на Европейския съюз на разходи на обща стойност от 166 797 866,22 EUR, направени за отделени от производството преки помощи за финансовата 2012 и 2013 година, и по-специално в частта, в която предвижда (1) финансова корекция при фиксирана ставка от 25 % за 2012 г. и (2) финансова корекция при фиксирана ставка и еднократна финансова корекция за 2013 г.,

                           б)

                           в частта, в която изключва от финансиране от страна на Европейския съюз на разходи на обща стойност от 3 880 460,50 EUR, направени за развитие на селските райони, ЕЗФРСР, оси 1+3 — мерки за инвестиции (2007—2013), и по-специално в частта, в която предвижда (1) финансова корекция при фиксирана ставка от 5 % за финансовите 2010—2013 години по отношение на мярка 125 и (2) и еднократна корекция за финансовите 2011—2013 години,

                           в)

                           в частта, в която окончателното осъдително решение на Общия съд на Европейския съюз от 19 ноември 2015 г. по дело T-107/14 не е изпълнено изцяло, поради което сумата от 29 366 975,06 EUR не била възстановена незабавно на Република Гърция, и

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага осем основания за отмяна.
   Що се отнася до финансовата корекция на обща стойност от 166 797 866,22 EUR, приложена към разходите, направени за отделени от производството преки помощи за финансовата 2012 и 2013 година, Република Гърция изтъква три основания за отмяна.
   Първото основание за отмяна, което се отнася до корекцията за финансовата 2012 година, е изведено от неправилно тълкуване и прилагане на разпоредбите на член 2, параграф 2 от Регламент № 796/2004 (1) [и на член 2, буква в) от Регламент № 1120/2009 (2)].
   Второто основание за отмяна, което също се отнася до корекцията за финансовата 2012 година, е изведено от неправилно тълкуване и прилагане на Насоките (документ VI/5530/1997), във връзка с наличието на изискванията за прилагане на финансова корекция при фиксирана ставка от 25 % за 2012 г.; с това основание се твърди по-специално, че Комисията е превишила правото си на преценка, и поради това едновременно е нарушила принципа на пропорционалност (част A) и е изчислила неправилно финансовата корекция (част B).
   Третото основание за отмяна, което се отнася до корекцията за финансовата 2013 година, е изведено от това, че посочената корекция е незаконосъобразна, представлява злоупотреба и съдържа противоречиви мотиви, че се основава на неправилно тълкуване и прилагане на Насоките (документ VI/5530/1997) и че нарушава принципите на добра администрация, на пропорционалност и на ne bis in idem, както и правото на защита.
   Що се отнася до финансовата корекция, свързана с разходите за развитие на селските райони, ЕЗФРСР, оси 1+3 — мерки за инвестиции (2007—2013), Република Гърция изтъква четири основания за отмяна.
   Четвъртото и петото основание за отмяна, които се отнасят до корекцията, направена по отношение на мярка 125, са изведени от липсата на правно основание и на мотиви, както и от фактическа грешка, тъй като ръководният орган е упражнил изцяло и напълно законосъобразно своите правомощия (четвърто основание) и финансовата корекция при фиксирана ставка от 5 % за разходите в размер на 506 480,19 EUR, направени за финансовата 2010 година, е приложена в нарушение на член 31 от Регламент № 1290/2005 (3), тъй като тези разходи са били направени повече от двадесет и четири месеца преди Комисията да съобщи писмено резултата от проверките.
   Шестото основание за отмяна, което се отнасят до корекцията, направена по отношение на мярка 125, е изведено от незаконосъобразния характер на решението, тъй като направената корекция и методът на нейното изчисляване чрез прилагане по аналогия на член 63 от Регламент № 809/2014 (4), противоречат на член 31 от Регламент № 1290/2005 и на Насоките (документ VI/5530/1997 на Комисията) и водят до резултати, които са непропорционални на констатираните нередности. При условията на евентуалност, по отношение на същата мярка, седмото основание за обжалване е изведено от липсата на правно основание и на мотиви на обжалваното решение и от нарушение на Насоките (документ VI/5530/1997 на Съюза).
   Осмото основание за отмяна е изведено от нарушение на член 266 ДФЕС относно задължението на Комисията да вземе мерки за изпълнение на решението на Общия съд, тъй като, понеже не е възстановила на Република Гърция сумата от 29 366 975,06 EUR, Комисията не е изпълнила решението на Общия съд по дело T-107/14, както и от нарушение на принципите на добра администрация, на правна сигурност и на лоялно сътрудничество между Комисията и държавите членки.

      (1)  Регламент (ЕО) № 796/2004 на Комисията от 21 април 2004 година за определяне на подробни правила за прилагане на интегрираната система за администриране и контрол, кръстосано спазване и модулация, предвидени в Регламент (ЕО) № 1782/2003 на Съвета относно установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски производители (ОВ L 141, стр. 18; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 56, стр. 210).

      (2)  Регламент (ЕО) № 1120/2009 на Комисията от 29 октомври 2009 година за определяне на подробни правила за прилагането на схемата за единно плащане, предвидена в дял III от Регламент (ЕО) № 73/2009 на Съвета за установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски производители (ОВ L 316, стр. 1).

      (3)  Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета от 21 юни 2005 година относно финансирането на Общата селскостопанска политика (ОВ L 209, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 14, том 1, стр. 193).

      (4)  Регламент за изпълнение (ЕС) № 809/2014 на Комисията от 17 юли 2014 година за определяне на правила за прилагането на Регламент (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на интегрираната система за администриране и контрол, мерките за развитие на селските райони и кръстосаното съответствие (ОВ L 227, стр. 69).