title: Дело C-123/15: Преюдициално запитване от Bundesfinanzhof (Германия), постъпило на 12 март 2015 г. — Max-Heinz Feilen/Finanzamt Fulda

text:
               29.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/15

         Преюдициално запитване от Bundesfinanzhof (Германия), постъпило на 12 март 2015 г. — Max-Heinz Feilen/Finanzamt Fulda
   (Дело C-123/15)
   (2015/C 213/23)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesfinanzhof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Max-Heinz Feilen

      Ответник: Finanzamt Fulda

      Преюдициални въпроси

   Допуска ли свободата на движение на капитали, установена в член 63, параграф 1 във връзка с член 65 от Договора за функционирането на Европейския съюз, правна уредба на държава членка, съгласно която данъкът върху наследството се намалява при придобиване на имущество по наследство от лица с определен данъчен клас, когато наследството включва имущество, което през последните десет години преди наследяването вече е било придобивано по наследство от лица със същия данъчен клас, като предходното придобиване е било обложено с данък върху наследството в тази държава членка, но намаляването на данъка е изключено, ако предходното придобиване е било обложено с данък върху наследството в друга държава членка?


title: Дело C-393/13 P: Жалба, подадена на 11 юли 2013 г. от Съвета на Европейския съюз срещу решението, постановено от Общия съд (втори състав) на 30 април 2013 г. по дело T-304/11, Alumina d.o.o./Съвет и Комисия

text:
               21.9.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 274/10

         Жалба, подадена на 11 юли 2013 г. от Съвета на Европейския съюз срещу решението, постановено от Общия съд (втори състав) на 30 април 2013 г. по дело T-304/11, Alumina d.o.o./Съвет и Комисия
   (Дело C-393/13 P)
   2013/C 274/17
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Съвет на Европейския съюз (представители: J.-P. Hix и G. Berrisch, Rechtsanwalt)

      Други страни в производството: Alumina d.o.o., Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени обжалваното съдебно решение,

               —

               да се отхвърли жалбата в първоинстанционното производство,

               —

               да се осъди жалбоподателят в първоинстанционното производство да заплати съдебните разноски във връзка с производството по обжалване пред Съда и с производството пред Общия съд.

      Основания и основни доводи

   Съветът се позовава на едно-единствено основание в подкрепа на жалбата си против Решение на Общия съд, постановено на 30 април 2013 г. по дело T-304/11, с което той отменя Регламент за изпълнение (ЕС) № 464/2011 на Съвета от 11 май 2011 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито и за окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на зеолит A на прах с произход от Босна и Херцеговина (1).
   Съветът упреква Общия съд, че е допуснал грешка при тълкуване на понятието „продажби, осъществени при обичайни търговски условия“ по смисъла на член 2, параграфи 1 и 6 от основния регламент (2). По-специално Съветът поддържа, че продажбите могат да се осъществяват „при обичайни търговски условия“, въпреки че продавачът е увеличил цената с премия за риска от пълно неизпълнение на задължението за плащане или от забавата му.
   Според Съвета обратното тълкуване, възприето от Общия съд, било несъвместимо и с принципа на правна сигурност.

      (1)  ОВ L 125, стр. 1.

      (2)  Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (ОВ L 343, стр. 51; поправки в ОВ L 7, 2010 г., стр. 22 и ОВ L 36, 2011 г., стр. 20).


title: Дело C-35/08: Решение на Съда (трети състав) от 15 октомври 2009 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Baden-Württemberg, Германия) — Grundstücksgemeinschaft Busley/Cibrian/Finanzamt Stuttgart-Körperschaften (Свободно движение на капитали — Недвижими имоти — Данък върху доходите — Приспадане на загубите от отдаване под наем от облагаемите доходи на данъчнозадължено лице — Прилагане на дегресивна амортизация върху разходите за придобиване или строителство — По-благоприятно данъчно третиране, запазено само за недвижимите имоти, които се намират на националната територия)

text:
               5.12.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 297/7

         Решение на Съда (трети състав) от 15 октомври 2009 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Baden-Württemberg, Германия) — Grundstücksgemeinschaft Busley/Cibrian/Finanzamt Stuttgart-Körperschaften
   (Дело C-35/08) (1)

   (Свободно движение на капитали - Недвижими имоти - Данък върху доходите - Приспадане на загубите от отдаване под наем от облагаемите доходи на данъчнозадължено лице - Прилагане на дегресивна амортизация върху разходите за придобиване или строителство - По-благоприятно данъчно третиране, запазено само за недвижимите имоти, които се намират на националната територия)
   2009/C 297/03
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Finanzgericht Baden-Württemberg

      Страни в главното производство

      Ищец: Grundstücksgemeinschaft Busley и Cibrian Fernandez

      Ответник: Finanzamt Stuttgart-Körperschaften

      Предмет

   Преюдициално запитване — Finanzgericht Baden-Württemberg — Тълкуване на членове 18 и 56 от Договора за ЕО — Национална правна уредба в областта на данъка върху доходите, която ограничава правото на приспадане на загубите от отдаването под наем на недвижими имоти единствено до загубите от имоти, разположени на национална територия, и която запазва единствено за тези имоти прилагането на по-благоприятен режим на амортизация.

      Диспозитив

   Член 56 ЕО не допуска законодателство на държава членка относно данъка върху доходите, което поставя правото на местните и изцяло данъчнозадължени в нея физически лица да се ползват както от приспадането от облагаемата основа на загубите от отдаването под наем и под аренда на недвижим имот през годината на настъпването на тези загуби, така и от прилагането на дегресивна амортизация при определянето на приходите от такъв имот, в зависимост от условието имотът да се намира на територията на тази държава членка.

      (1)  ОВ C 92, 12.04.2008 г.


title: Дело T-298/14 R: Определение на председателя на Съда на публичната служба от 4 септември 2014 г. — Erbslöh Aluminium/Комисия (Обезпечително производство — Държавни помощи — Насърчаване на национално равнище на производството на електроенергия от възобновяеми източници — Решение на Комисията за започване на официална процедура по разследване в областта на държавните помощи — Молба за спиране на изпълнението — Fumus boni juris)

text:
               1.12.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 431/27

         Определение на председателя на Съда на публичната служба от 4 септември 2014 г. — Erbslöh Aluminium/Комисия
   (Дело T-298/14 R)
   ((Обезпечително производство - Държавни помощи - Насърчаване на национално равнище на производството на електроенергия от възобновяеми източници - Решение на Комисията за започване на официална процедура по разследване в областта на държавните помощи - Молба за спиране на изпълнението - Fumus boni juris))
   (2014/C 431/47)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Erbslöh Aluminium GmbH (Фелберт, Германия) (представители: T. Volz и B. Wißmann, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: T. Maxian Rusche и R. Sauer)

      Предмет

   Искане за спиране на действието на решението, с което Комисията започва официална процедура по разследване в областта на държавните помощи по отношение на германския закон за енергията от възобновяеми източници.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля молбата за допускане на обезпечение..

               2)

               Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело T-541/15: Решение на Общия съд от 20 юни 2017 г. — Industrie Aeronautiche Reggiane/EUIPO — Audi (NSU) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Европейския съюз „NSU“ — По-ранна национална словна марка „NSU“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Реално използване на по-ранната марка — Член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент (EО) № 207/2009)

text:
               7.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 256/19

         Решение на Общия съд от 20 юни 2017 г. — Industrie Aeronautiche Reggiane/EUIPO — Audi (NSU)
   (Дело T-541/15) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Европейския съюз „NSU“ - По-ранна национална словна марка „NSU“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Реално използване на по-ранната марка - Член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент (EО) № 207/2009))
   (2017/C 256/19)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Industrie Aeronautiche Reggiane Srl (Реджо Емилия, Италия) (представител: M. Gurrado, адвокат)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: H. Kunz)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Audi AG (Инголщат, Германия)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 6 юли 2015 г. (преписка R 2132/2014-2), постановено в производство по възражение със страни Audi и Industrie Aeronautiche Reggiane

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Industrie Aeronautiche Reggiane Srl да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 381, 16.11.2015 г.


title: Дело T-140/16: Жалба, подадена на 5 април 2016 г. — Le Pen/Парламент

text:
               30.5.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 191/37

         Жалба, подадена на 5 април 2016 г. — Le Pen/Парламент
   (Дело T-140/16)
   (2016/C 191/50)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Jean-Marie Le Pen (Ла Трините-сюр-Мер, Франция) (представители: M. Ceccaldi и J.-P. Le Moigne, avocats)

      Ответник: Европейски парламент

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решението на Генералния секретар на Европейския парламент от 29 януари 2016 г., изпратено на жалбоподателя с писмо № D 302191 от 5 февруари 2016 г., взето на основание член 68 от Решение 2009/C 159/01 на Бюрото на Европейския парламент от 19 май 2008 г. и от 9 юли 2008 г.„за установяване на мерки по прилагане на устава на членовете на Европейския парламент“, изменено, с което решение се установява, че жалбоподателят дължи сумата от 320 026,23 EUR, която е платена неправомерно за парламентарни сътрудници, и в което се излагат основания за нейното възстановяване,

               —

               да отмени Дебитно известие № 2016-195 от 4 февруари 2016 г., с което жалбоподателят се уведомява, че в съответствие с Решението на Генералния секретар от 29 януари 2016 г. по отношение на него е установено вземане, че се пристъпва към събиране на неправомерно платените за парламентарни сътрудници суми и че се прилага член 68 от мерките по прилагане на устава на членовете на Европейския парламент и членове 78, 79 и 80 от Финансовия регламент,

               —

               да осъди Европейския парламент да заплати съдебните разноски пред настоящата инстанция,

               —

               да осъди Европейския парламент да плати на Jean-Marie Le Pen сумата от 50 000 EUR за възстановяване на подлежащи на възстановяване съдебни разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания.

               1.

               Първо основание, свързано с пороци, засягащи външната законосъобразност на обжалваните актове. Това основание има две части.

                           —

                           Първа част, според която компетентност в областта на финансовите решения, свързани с политическите партии, и оттам с депутатите, има Бюрото на Европейския парламент, а не Генералният секретар.

                           —

                           Втора част, според която Бюрото на Европейския парламент не можело да измени естеството и обхвата на своята компетентност. Генералният секретар обаче не обосновавал наличието на правомерно делегиране от страна на председателя на Бюрото на Парламента, което да го овластява да приема и да уведомява за обжалваните актове, свързани с уреждане на отнасящи се до депутати финансови въпроси.

               2.

               Второ основание, свързано с пороци, засягащи вътрешната законосъобразност на обжалваните актове. Това основание има четири части.

                           —

                           Първа част, според която обжалваните актове били опорочени от явна грешка в преценката.

                           —

                           Втора част, според която Бюрото на Парламента не било представило никакви доказателства, обосноваващи обжалваните актове.

                           —

                           Трета част, според която обжалваните актове били опорочени от злоупотреба с власт и с процесуални правомощия.

                           —

                           Четвърто основание, според което обжалваните актове имали дискриминационен характер.


title: Дело C-349/15: Определение на председателя на Съда от 23 януари 2017 г. (преюдициално запитване, отправено от Audiencia Provincial de Castellón — Испания) — Banco Popular Español SA/Elena Lucaciu, Cristian Laurentiu Lucaciu

text:
               10.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 112/31

         Определение на председателя на Съда от 23 януари 2017 г. (преюдициално запитване, отправено от Audiencia Provincial de Castellón — Испания) — Banco Popular Español SA/Elena Lucaciu, Cristian Laurentiu Lucaciu
   (Дело C-349/15) (1)

   (2017/C 112/41)
   Език на производството: испански
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 302, 4.9.2015 г.


title: Дело T-509/12: Жалба, подадена на 16 ноември 2012 г. — Advance Magazine Publishers/СХВП — Nanso Group (TEEN VOGUE)

text:
               26.1.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 26/64

         Жалба, подадена на 16 ноември 2012 г. — Advance Magazine Publishers/СХВП — Nanso Group (TEEN VOGUE)
   (Дело T-509/12)
   2013/C 26/127
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Advance Magazine Publishers, Inc. (Ню Йорк, САЩ) (представител: C. Aikens, Barrister)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Nanso Group Oy (Nokia, Финландия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 17 септември 2012 г. по дело R 147/2011-4 и да отхвърли възражението; и

               —

               да осъди ответника да заплати направените от жалбоподателя съдебни разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателя

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „TEEN VOGUE“ за, наред с другото, стоки от клас 25 — заявка за марка на Общността № 3529476

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: регистрация на шведска марка № 126124 за словната марка „VOGUE“ за стоки от клас 25; регистрация на шведска марка № 43934 за фигуративния знак „Vogue“ за стоки от клас 25; заявка за финландска марка № T 199 803 628 за словната марка „VOGUE“за стоки от клас 25; регистрирано помощно търговско наименование „VO Gue“

      Решение на отдела по споровете: уважава възражението за всички спорни стоки.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 на Съвета.


title: Дело C-552/12 P: Определение на Съда (девети състав) от 19 юни 2014 г.  — Република Гърция/Европейска комисия (Обжалване — ЕФОГСС, ЕФГЗ и ЕЗФРСР — Разходи, които се изключват от финансиране на Европейския съюз — Разходи, направени от Република Гърция)

text:
               15.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 315/26

         Определение на Съда (девети състав) от 19 юни 2014 г. — Република Гърция/Европейска комисия
   (Дело C-552/12 P) (1)

   ((Обжалване - ЕФОГСС, ЕФГЗ и ЕЗФРСР - Разходи, които се изключват от финансиране на Европейския съюз - Разходи, направени от Република Гърция))
   2014/C 315/40
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Жалбоподател: Република Гърция (представители: I. Chalkias и E. Leftheriotou)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: H. Tserepa-Lacombe и A. Markoulli)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Република Гърция да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 32, 2.2.2013 г.


title: Дело C-631/16: Преюдициално запитване от Rechtbank Noord-Holland (Нидерландия), постъпило на 7 декември 2016 г. — X B.V./Inspecteur van de Belastingdienst/Douane, kantoor Rotterdam Rijnmond

text:
               20.3.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 86/6

         Преюдициално запитване от Rechtbank Noord-Holland (Нидерландия), постъпило на 7 декември 2016 г. — X B.V./Inspecteur van de Belastingdienst/Douane, kantoor Rotterdam Rijnmond
   (Дело C-631/16)
   (2017/C 086/08)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Rechtbank Noord-Holland

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: X B.V.

      Ответник: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane, kantoor Rotterdam Rijnmond (данъчен инспектор, дирекция Ротердам, Райнмонд)

      Преюдициални въпроси

               1)

               Валиден ли е Регламент за изпълнение (ЕС) № 2016/1647 (1) на Комисията от 13 септември 2016 година за повторно налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои обувки с горна част от кожа с произход от Виетнам и произведени от […][предприятие А] Ltd […], и за изпълнение на решение на Съда на Европейския съюз по съединени дела C–659/13 и C–34/14?

               2)

               Валиден ли е Регламент за изпълнение (ЕС) № 2016/1731 (2) на Комисията от 28 септември 2016 година за повторно налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои обувки с горна част от кожа с произход от Китайската народна република и Виетнам, произведени от [предприятие И] Ltd (China) […], и за изпълнение на решение на Съда на Европейския съюз по съединени дела C–659/13 и C–34/14?

               3)

               При отрицателен отговор на първия и/или на втория въпрос, означава ли това, че заплатените митни сборове следва да бъдат върнати на жалбоподателя заедно с дължимите лихви?

               4)

               При утвърдителен отговор на третия въпрос, по какъв начин следва да се изчисляват тези лихви?

      (1)  Регламент за изпълнение (ЕС) 2016/1647 на Комисията от 13 септември 2016 година за повторно налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои обувки с горна част от кожа с произход от Виетнам и произведени от Best Royal Co. Ltd, Lac Cuong Footwear Co., Ltd, Lac Ty Co., Ltd, Saoviet Joint Stock Company (Megastar Joint Stock Company), VMC Royal Co Ltd, Freetrend Industrial Ltd. и свързаното с него дружество Freetrend Industrial A (Vietnam) Co, Ltd., Fulgent Sun Footwear Co., Ltd, General Shoes Ltd, Golden Star Co, Ltd, Golden Top Company Co., Ltd, Kingmaker Footwear Co. Ltd., Tripos Enterprise Inc., Vietnam Shoe Majesty Co., Ltd, и за изпълнение на решението на Съда на Европейския съюз по съединени дела C-659/13 и C-34/14 (ОВ L 245, 14.9.2016 г., стр. 16).

      (2)  Регламент за изпълнение (ЕС) 2016/1731 на Комисията от 28 септември 2016 година за повторно налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои обувки с горна част от кожа с произход от Китайската народна република и Виетнам, произведени от General Footwear Ltd (China), Diamond Vietnam Co Ltd и Ty Hung Footgearmex/Footwear Co. Ltd, и за изпълнение на решението на Съда на Европейския съюз по съединени дела C-659/13 и C-34/14 (ОВ L 262, 29.9.2016 г., стр. 4).


title: Дело C-519/13: Решение на Съда (първи състав) от 16 септември 2015 г. (преюдициално запитване от Anotato Dikastirio Kyprou — Кипър) — Alpha Bank Cyprus Ltd/Dau Si Senh и др. (Преюдициално запитване — Съдебно сътрудничество по граждански или търговски дела — Връчване на съдебни и извънсъдебни документи — Регламент (ЕО) № 1393/2007 — Член 8 — Отказ от приемане на документ — Липса на превод на един от предадените документи — Липса на формуляр-образеца, даден в приложение II към посочения регламент — Последици)

text:
               9.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 371/3

         Решение на Съда (първи състав) от 16 септември 2015 г. (преюдициално запитване от Anotato Dikastirio Kyprou — Кипър) — Alpha Bank Cyprus Ltd/Dau Si Senh и др.
   (Дело C-519/13) (1)

   ((Преюдициално запитване - Съдебно сътрудничество по граждански или търговски дела - Връчване на съдебни и извънсъдебни документи - Регламент (ЕО) № 1393/2007 - Член 8 - Отказ от приемане на документ - Липса на превод на един от предадените документи - Липса на формуляр-образеца, даден в приложение II към посочения регламент - Последици))
   (2015/C 371/04)
   Език на производството: гръцки

      Запитваща юрисдикция

   Anotato Dikastirio Kyprou

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Alpha Bank Cyprus Ltd

      Ответници: Dau Si Senh, Alpha Panareti Public Ltd, Susan Towson, Stewart Cresswell, Gillian Cresswell, Julie Gaskell, Peter Gaskell, Richard Wernham, Tracy Wernham, Joanne Zorani, Richard Simpson

      Диспозитив

   Регламент (ЕО) № 1393/2007 на Европейския парламент и на Съвета от 13 ноември 2007 година относно връчване в държавите членки на съдебни и извънсъдебни документи по граждански или търговски дела („връчване на документи“) и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1348/2000 на Съвета трябва да се тълкува в смисъл, че:

               —

               получаващият орган е длъжен при всички обстоятелства и без да разполага със свобода на преценка в това отношение, да информира адресата на документа за правото му да откаже да приеме същия, като системно използва за тази цел формуляр-образеца, даден в приложение II към този регламент, и

               —

               обстоятелството, че този орган, когато извършва връчване на документ на неговия адресат, не прилага формуляр-образеца, даден в приложение II към Регламент № 1393/2007, представлява не основание за нищожност на процедурата, а нередовност, която трябва да бъде отстранена в съответствие с разпоредбите на този регламент.

      (1)  ОВ C 377, 21.12.2013 г.


title: Дело C-538/13: Преюдициално запитване, отправено от Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Литва) на 14 октомври 2013 г. — eVigilo Ltd/Priešgaisrinės apsaugos ir gelbėjimo departamentas prie Vidaus reikalų ministerijos

text:
               11.1.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 9/18

         Преюдициално запитване, отправено от Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Литва) на 14 октомври 2013 г. — eVigilo Ltd/Priešgaisrinės apsaugos ir gelbėjimo departamentas prie Vidaus reikalų ministerijos
   (Дело C-538/13)
   2014/C 9/28
   Език на производството: литовски

      Запитваща юрисдикция

   Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Върховен съд) (Литва)

      Страни в главното производство

      Касатор: eVigilo Ltd

      Ответник: Priešgaisrinės apsaugos ir gelbėjimo departamentas prie Vidaus reikalų ministerijos

      Преюдициални въпроси

               1.

               Следва ли правилата относно възлагането на обществени поръчки на правото на Европейския съюз — член 1, параграф 1, трета алинея от [Директива 89/665, както е изменена с] Директива 2007/66 (1), в който са закрепени принципите на ефективност и бързина по отношение на защитата на нарушени права на оферентите, член 2 от Директива 2004/18 (2), в който са закрепени принципите на равно третиране на оферентите и на прозрачност, и член 44, параграф 1 и член 53, параграф 1, буква а) от Директива 2004/18, в които се урежда процедурата за сключване на договор с оферента, представил икономически най-изгодната оферта — да бъдат разбирани и тълкувани заедно или поотделно (но без ограничаване на горепосочените разпоредби) в смисъл, че:

                           а)

                           в случай, при който оферент е узнал за възможна съществена връзка (отношение) между друг оферент и експерти на възлагащия орган, извършили оценката на офертите, и (или) е узнал за потенциално изключително положение на същия оферент поради предварително извършена подготвителна работа във връзка с оспорваната процедура по възлагане на обществена поръчка, и когато във връзка с тези обстоятелства възлагащият орган не е предприел никакви действия, дори само тези данни са достатъчно основание заинтересованото лице да иска преразглеждащият орган да установи незаконосъобразността на действията на възлагащия орган, който не е осигурил прозрачност и обективност на процедурите, като освен това молителят не е длъжен да докаже конкретно, че експертите са действали пристрастно?

                           б)

                           след като преразглеждащият орган е установил, че горепосоченото искане на молителя се основава на доказани факти, при произнасянето си относно последиците, които тези факти могат да имат за резултатите от тръжната процедура, той не е длъжен да вземе предвид факта, че резултатите от оценяването на офертите, представени от оферентите, са щели да бъдат по същество същите, ако сред експертите, извършили оценката на офертите, не е имало пристрастни оценители?

                           в)

                           оферентът узнава (окончателно) съдържанието на критериите за определяне на икономически най-изгодната оферта — които са формулирани съобразно качествени параметри и са абстрактно изложени в тръжните условия (критерии като пълнота и съвместимост с нуждите на възлагащия орган) и въз основа на които оферентът по същество е бил в състояние да представи оферта — едва когато възлагащият орган в съответствие с тези критерии е направил оценка на офертите, представени от оферентите, и е предоставил на заинтересованите страни подробна информация за мотивите на взетите решения, и едва от този момент нататък за въпросния оферент започва да тече предвиденият в националното право давностен срок за откриване на процедурата по преразглеждане?

               2.

               Трябва ли член 53, параграф 1, буква а) от Директива 2004/18, прилаган във връзка с принципите за възлагане на обществени поръчки, закрепени в [член] 2 от тази директива, да бъде разбиран и тълкуван в смисъл, че на възлагащите органи е забранено да установяват (и прилагат) процедура за оценяване на офертите, представени от оферентите, при която резултатите от оценяването зависят от степента на подробност, с която оферентите са показали, че техните оферти отговарят на изискванията, установени в тръжната документация, тоест колкото по-подробно (по-изчерпателно) оферентът е описал съответствието на офертата си с тръжните условия, толкова по-голям брой точки ще получи тя?

      (1)  Директива 2007/66/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 декември 2007 година за изменение на директиви 89/665/ЕИО и 92/13/ЕИО на Съвета с оглед повишаване на ефективността на процедурите за преразглеждане при възлагане на обществени поръчки (ОВ L 335, 2007 г., стр. 31).

      (2)  Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки (ОВ L 134, 2004 г., стр. 114; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 116 и поправка в OB L 182, 10.7.2008 г., стр. 282).


title: Дело T-428/13: Решение на Общия съд от 18 септември 2015 г. — IOC-UK/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки срещу Иран, взети с цел да се предотврати разпространението на ядрено оръжие — Замразяване на средства — Право на изслушване — Задължение за мотивиране — Право на защита — Явна грешка в преценката — Пропорционалност — Право на собственост — Равно третиране и недопускане на дискриминация)

text:
               9.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 371/23

         Решение на Общия съд от 18 септември 2015 г. — IOC-UK/Съвет
   (Дело T-428/13) (1)

   ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Иран, взети с цел да се предотврати разпространението на ядрено оръжие - Замразяване на средства - Право на изслушване - Задължение за мотивиране - Право на защита - Явна грешка в преценката - Пропорционалност - Право на собственост - Равно третиране и недопускане на дискриминация))
   (2015/C 371/25)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Iranian Oil Company UK Ltd (IOC-UK) (Лондон, Обединено кралство) (представители: J. Grayston, solicitor, P. Gjørtler, G. Pandey, D. Rovetta, M. Gambardella, D. Sellers и N. Pilkington, avocats)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: V. Piessevaux и M. Bishop)

      Встъпили страни в подкрепа на ответника: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: първоначално S. Behzadi-Spencer и V. Kaye, впоследствие V. Kaye, подпомагани от M. Gray, barrister)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение 2013/270/ОВППС на Съвета от 6 юни 2013 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 156, 2013 г., стр. 10), и от друга страна, на Регламент за изпълнение (ЕС) № 522/2013 на Съвета от 6 юни 2013 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран (OВ L 156, стp. 3)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Iranian Oil Company UK Ltd (IOC-UK) понася, освен направените от него съдебни разноски, и разноските на Съвета на Европейския съюз.

               3)

               Кралство Великобритания и Северна Ирландия понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 313, 26.10.2013 г.


title: Дело C-558/13: Преюдициално запитване, отправено от Krajský súd v Prešove (Словакия) на 29 октомври 2013 г. — CD Consulting, s.r.o./Marián Vasko

text:
               15.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 45/17

         Преюдициално запитване, отправено от Krajský súd v Prešove (Словакия) на 29 октомври 2013 г. — CD Consulting, s.r.o./Marián Vasko
   (Дело C-558/13)
   2014/C 45/30
   Език на производството: словашки

      Запитваща юрисдикция

   Krajský súd v Prešove

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: CD Consulting, s.r.o.

      Ответник: Marián Vasko

      Преюдициален въпрос

   Член 6, параграф 1 от Директива 93/13/ЕИО (1) на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори и член 4 от Директива 87/102/ЕИО (2) на Съвета от 22 декември 1986 година за сближаване на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите членки относно потребителския кредит следва ли да се тълкуват в смисъл, че не допускат правна норма на държава членка, като разглежданата в настоящия случай, съгласно която, по принцип, в нито един стадий от производството националният съд, който трябва да се произнесе по правата, произтичащи от джиросан запис на заповед, не може да разгледа служебно договора, основанието на правоотношението и евентуалния неравноправен характер на договорните клаузи, както и евентуалното нарушение на нормите, свързани с непосочването на ГПР в договор за потребителски кредит, във връзка с който е издаден записът на заповед?

      (1)  ОВ L 95, стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 12, стр. 273.

      (2)  ОВ L 42, стр. 48; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 1, стр. 252.


title: Дело C-405/11 P: Жалба, подадена на 28 юли 2011 г. от Европейската комисия срещу Решението на Общия съд от 17 май 2011 г. по дело T-1/08, Buczek Automotive/Комисия

text:
               22.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 311/19

         Жалба, подадена на 28 юли 2011 г. от Европейската комисия срещу Решението на Общия съд от 17 май 2011 г. по дело T-1/08, Buczek Automotive/Комисия
   (Дело C-405/11 P)
   2011/C 311/32
   Език на производството: полски

      Страни

      Жалбоподател: Европейска комисия (представители: A. Stobiecka-Kuik и T. Maxian Rusche)

      Други страни в производството: Buczek Automotive Sp. z o.o., Република Полша

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Съда:

               —

               да отмени Решението на Общия съд от 17 май 2011 г. по дело Buczek Automotive/Комисия (T-1/08), доколкото с него се отменя обжалваното решение на Комисията;

               —

               да се произнесе окончателно по въпросите, които са предмет на настоящата жалба;

               —

               по останалите разглеждани в първоинстанционното производство въпроси да върне делото за ново разглеждане от Общия съд;

               —

               да не се произнася по съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Комисията изтъква две правни основания, изведени съответно от нарушение на член 107, параграф 1 и на член 296 ДФЕС, както и от нарушение на Протокол № 8 към Акта за присъединяване от 2004 г. за преструктурирането на полската стоманодобивна индустрия (1) (наричан по-нататък „Протокол № 8“).
   Първо, Общият съд нарушил член 107, параграф 1 ДФЕС, тъй като при преценката си относно избрания от Комисията критерий за частния кредитор приложил погрешен от правна гледна точка подход. Така Общият съд установил, че Комисията е била длъжна да извърши допълнителни изчисления относно предимствата на различните методи за събиране на вземанията, като е трябвало да сравни продължителността на отделните изпълнителни производства за събиране на публични вземания. Комисията твърди, че не е била длъжна да извършва подробни изчисления, а да вземе предвид факторите, които частен кредитор би имал предвид при вземане на решение.
   Освен това Съдът нарушил член 107, параграф 1 ДФЕС, като отхвърлил довода относно поведението на частен кредитор и като прехвърлил неправилно тежестта на доказване върху Комисията, т.е. като ѝ е наложил задължение да представи допълнителни доказателства, по-специално по отношение на продължителността на различните производства или да извърши сравнение между степента на влияние на различните начини или фази на ефективно събиране на вземания.
   Второ, Общият съд нарушил член 107, параграф 1 ДФЕС във връзка с член 296 ДФЕС, както и Протокол № 8, като неправилно приел, че Комисията не е изпълнила задължението си да посочи причините, поради които помощта възпрепятства търговията между държавите членки или нарушава или заплашва да наруши конкуренцията. Съдът поначало не взел предвид обстоятелството, че решението е основано на първичното право, и по-конкретно на Протокол № 8, който му служи за правно основание, като приел, че въпросната помощ нарушава или заплашва да наруши конкуренцията, поради което посочването в решението на други основания за условията относно търговията и конкуренцията би било излишно.

      (1)  Акт относно условията на присъединяването на Чешката република, Република Естония, Република Кипър, Република Латвия, Република Литва, Република Унгария, Република Малта, Република Полша, Република Словения и Словашката република и промените в учредителните договори на Европейския съюз — Протокол № 8 за преструктурирането на полската стоманодобивна индустрия (ОВ L 236, 2003 г., стр. 948).


title: Дело T-493/09 P: Жалба, подадена на 21 май 2010 г. от Y срещу решение, постановено на 7 октомври 2009 г. от Съда на публичната служба по дело F-29/08, Y/Комисия

text:
               14.8.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 221/46

         Жалба, подадена на 21 май 2010 г. от Y срещу решение, постановено на 7 октомври 2009 г. от Съда на публичната служба по дело F-29/08, Y/Комисия
   (Дело T-493/09 P)
   ()
   2010/C 221/77
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Y (Брюксел, Белгия) (представител: J. Van Rossum, avocat)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на Съда на публичната служба, постановено на 7 октомври 2009 г. (дело F-29/08, Y/Комисия) за отхвърляне на жалбата на жалбоподателя,

               —

               да се отмени решението от 24 май 2007 г. за уволнение на жалбоподателя,

               —

               да се осъди Комисията да му заплати възнаграждението, което той щеше да продължава да получава, ако неговият договор не беше прекратен преждевременно, както и всички надбавки, за които може да претендира,

               —

               да се осъди Комисията да му заплати 500 000 EUR като обезщетение за претърпените от него неимуществени вреди,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   С настоящата жалба жалбоподателят иска отмяна на Решение на Съда на публичната служба (СПС) от 7 октомври 2009 г., постановено по дело Y/Комисия, F-29/08 за отхвърляне на жалбата, с която жалбоподателят иска, от една страна, отмяна на решението на Комисията относно уволнението на жалбоподателя и, от друга страна, обезщетение.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква, че СПС допуска грешки при прилагане на правото:

               —

               като приема, че Комисията не е имала задължение да се консултира с комитета по атестиране, докато Решение на Комисията от 7 април 2004 г. за приемане на общите разпоредби за изпълнение относно процедурите, уреждащи наемането на работа и заетостта на договорно наетите служители налагало такова консултиране,

               —

               като приема, че жалбоподателят е бил уволнен законосъобразно, при положение, че той не е могъл да изложи забележките си по становището на комитета по атестиране, което не му е било съобщено,

               —

               като постановява, че несъобщаването на становището на комитета по атестиране на жалбоподателя не нарушавало правото му на защита,

               —

               като приема, че решението за уволнение не се основава на становището на комитет по атестиране, въпреки че това становище било изрично посочено в мотивите на решението за уволнение,

               —

               като счита, че институцията се основава единствено на твърденията за нарушение и на фактическите обстоятелства, посочени в оценката от срока на изпитване на жалбоподателя, докато от текста на това решение било видно, че то се основава на аспекти във връзка с твърдения за пасивна корупция,

               —

               като счита, че решението за уволнение е надлежно обосновано, докато то се основавало на направени твърдения за нарушение и на настъпили фактически обстоятелства преди постъпването на служба на жалбоподателя като договорно нает служител, и

               —

               като приема, че решението за уволнение не е дисциплинарно наказание, при положение, че неизпълнението, в което е упрекван жалбоподателя, довежда до откриване на дисциплинарно производство, което обхваща същите фактически обстоятелства и същото поведение, върху които се основава решението за уволнение.


title: Дело C-212/10: Решение на Съда (четвърти състав) от 16 юни 2011 г. (преюдициално запитване от Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gliwicach — Република Полша) — Logstor ROR Polska Sp z o.o./Dyrektor Izby Skarbowej w Katowicach (Данъчни въпроси — Данък върху вноските в капитала — Директива 69/335/ЕИО — Косвени данъци върху набирането на капитал — Облагане на заем, отпуснат на капиталово дружество от лице, което има право на процентно участие в печалбата на дружеството — Право на държава членка да въведе отново данък, който е бил отменен към датата на присъединяването ѝ към Европейския съюз)

text:
               6.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 232/9

         Решение на Съда (четвърти състав) от 16 юни 2011 г. (преюдициално запитване от Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gliwicach — Република Полша) — Logstor ROR Polska Sp z o.o./Dyrektor Izby Skarbowej w Katowicach
   (Дело C-212/10) (1)

   (Данъчни въпроси - Данък върху вноските в капитала - Директива 69/335/ЕИО - Косвени данъци върху набирането на капитал - Облагане на заем, отпуснат на капиталово дружество от лице, което има право на процентно участие в печалбата на дружеството - Право на държава членка да въведе отново данък, който е бил отменен към датата на присъединяването ѝ към Европейския съюз)
   2011/C 232/14
   Език на производството: полски

      Запитваща юрисдикция

   Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gliwicach

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Logstor ROR Polska Sp z o.o.

      Ответник: Dyrektor Izby Skarbowej w Katowicach

      Предмет

   Преюдициално запитване — Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gliwicach — Тълкуване на член 4, параграф 2 от Директива 69/335/ЕИО на Съвета от 17 юли 1969 година относно косвените данъци върху набирането на капитал (ОВ L 249, стр. 25; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 9), съответно изменена с Директива 85/303/ЕИО на Съвета от 10 юни 1985 година (ОВ L 156, стр. 23; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 75) — Право на държава членка да въведе отново данък, който е отменила от датата на присъединяването към Европейския съюз — Данък върху вноските в капитала — Облагане на заем, отпуснат на капиталово дружество от лице, което има право на процентно участие в печалбата на дружеството

      Диспозитив

   Член 4, параграф 2 от Директива 69/335/ЕИО на Съвета от 17 юли 1969 година относно косвените данъци върху набирането на капитал, изменена с Директива 85/303/ЕИО на Съвета от 10 юни 1985 година, трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска държава членка да въведе отново данък върху вноските в капитала, който се начислява върху отпуснатите на капиталово дружество заеми, ако заемодателят има право на участие в печалбата на това дружество, при положение че по-рано държавата членка е отменила този данък.

      (1)  ОВ C 209 от 31.7.2010 г.


title: Дело T-690/13: Иск, предявен на 31 декември 2013 г.  — Invivo/OLAF

text:
               19.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 151/20

         Иск, предявен на 31 декември 2013 г. — Invivo/OLAF
   (Дело T-690/13)
   2014/C 151/26
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищец: Invivo Ltd (Abinsk, Русия) (представител: T. Huopalainen, lawyer)

      Ответник: Европейска служба за борба с измамите (OLAF)

      Искания на ищеца

   Ищецът иска от Общия съд:

               —

               да извърши контрол за законност по отношение на бездействието на ответника във връзка с преписка OF/2013/0902, след като е бил поканен от ищеца да предприеме действие,

               —

               да задължи ответника да предприеме действие.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на иска си ищецът се позовава на едно правно основание, състоящо се в твърдение за бездействие по член 265 ДФЕС, тъй като финансовите интереси на ЕС са включени в съдържанието на член 1 от Регламент (ЕО) № 1073/1999 (1), щом като националната агенция, която предоставя помощта, получава по-голямата част от финансирането си от ЕС и когато на страната на твърдения нарушител участват правни субекти от най-малко две държави членки.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1073/1999 на Европейския парламент и на Съвета от 25 май 1999 година относно разследванията, провеждани от Европейската служба за борба с измамите (OLAF) (ОВ L 136, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 2, стр. 129).


title: Дело C-407/07: Решение на Съда (трети състав) от 11 декември 2008 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — Stichting Centraal Begeleidingsorgaan voor de Intercollegiale Toetsing/Staatssecretaris van Financiën (Шеста директива ДДС — Член 13, A, параграф 1, буква е) — Случаи на освобождаване — Условия — Предоставяне на услуги, извършвани от самостоятелни групи — Услуги, предоставяни на един или на няколко членове на групата)

text:
               7.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 32/8

         Решение на Съда (трети състав) от 11 декември 2008 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — Stichting Centraal Begeleidingsorgaan voor de Intercollegiale Toetsing/Staatssecretaris van Financiën
   (Дело C-407/07) (1)

   (Шеста директива ДДС - Член 13, A, параграф 1, буква е) - Случаи на освобождаване - Условия - Предоставяне на услуги, извършвани от самостоятелни групи - Услуги, предоставяни на един или на няколко членове на групата)
   (2009/C 32/13)
   Език на производството: нидерландски
   Препращаща юрисдикция
   Hoge Raad der Nederlanden
   Страни в главното производство

      Жалбоподател: Stichting Centraal Begeleidingsorgaan voor de Intercollegiale Toetsing

      Ответник: Staatssecretaris van Financiën
   Предмет
   Пеюдициално запитване — Hoge Raad der Nederlanden — Тълкуване на член 13, А, параграф 1, буква е) от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1) — Услуги, извършвани от самостоятелни групи лица, с цел предоставяне на техните членове на услугите, които са пряко необходими за осъществяване на дейности, освободени от данък върху добавената стойност
   Диспозитив
   Член 13, A, параграф 1, буква е) от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа трябва да се тълкува в смисъл, че при условие че другите предвидени в тази разпоредба условия са изпълнени, предоставянето на услуги от самостоятелни групи лица на техните членове се ползва от предвиденото в тази разпоредба освобождаване дори ако тези услуги се предоставят само на един или на няколко от посочените членове.

      (1)  ОВ C 283, 24.11.2007 г.


title: Дело T-491/14: Жалба, подадена на 30 юни 2014 г.  — Bodegas Muga/Комисия

text:
               25.8.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/51

         Жалба, подадена на 30 юни 2014 г. — Bodegas Muga/Комисия
   (Дело T-491/14)
   2014/C 282/67
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Bodegas Muga, SL (Аро, Испания) (представители: J. L. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero и A. Lamadrid de Pablo, abogados)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение, доколкото то квалифицира съвкупността от мерки, които според посоченото в него съставляват испанската система за финансов лизинг (ИСФЛ), като нова и несъвместима с вътрешния пазар държавна помощ,

               —

               при условията на евентуалност, да отмени членове 1 и 4 от обжалваното решение, които определят инвеститорите от обединенията по икономически интереси (ОИИ) като бенефициери на предполагаемите помощи и като единствени адресати на разпореждането за възстановяване,

               —

               при условията на евентуалност, да отмени член 4 от обжалваното решение, доколкото с него се разпорежда възстановяването на предполагаемите помощи в нарушение на общите принципи на правото на ЕС,

               —

               във всеки случай, да отмени член 4 от обжалваното решение, доколкото той се произнася относно законосъобразността на частноправни договори между инвеститорите и други образувания, и

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски по това производство.

      Правни основания и основни доводи

   Правните основания и основните доводи са същите като вече изложените по дело T-700/13, Bankia/Комисия.


title: Дело C-409/13: Жалба, подадена на 18 юли 2013 г. — Съвет на Европейския съюз/Европейска комисия

text:
               21.9.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 274/15

         Жалба, подадена на 18 юли 2013 г. — Съвет на Европейския съюз/Европейска комисия
   (Дело C-409/13)
   2013/C 274/27
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Съвет на Европейския съюз (представители: G. Maganza, A. de Gregorio Merino и И. Гюров)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на Комисията от 8 май 2013 г., с което тя оттегля предложението си за регламент на Европейския парламент и на Съвета за установяване на общи разпоредби във връзка с макрофинансовата помощ за трети страни,

               —

               да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си Съветът излага три основания, въз основа на които иска отмяна на решението на Комисията за оттегляне на предложение за регламент на късен етап от първото четене от обикновената законодателна процедура.
   На първо място, Съветът поддържа, че оттеглянето на предложението за регламент представлява сериозно нарушение на прогласения в член 13, параграф 2 ДЕС принцип за предоставяне на правомощия, както и на принципа на институционално равновесие. Според Съвета в договорите няма изрична разпоредба, въз основа на която Комисията да разполага с общи прерогативи за оттегляне на предложение, представено от нея на законодателя на Съюза. Независимо че Съветът не оспорва наличието на такова право за оттегляне на основание на член 293, параграф 2 ДФЕС, Комисията обаче не може да го упражнява дискреционно и недобросъвестно. Съветът смята, че оттеглянето на такова предложение на етап, когато законодателният процес е много напреднал би било равнозначно на предоставяне на Комисията на някаква форма на право на вето по отношение на съзаконодателите на Съюза. По този начин Комисията би била поставена на същото равнище като тях, което би довело до злоупотреба с предвидената в член 294 ДФЕС обикновената законодателна процедура, би превишило предвиденото в член 293, параграф 2 ДФЕС право на законодателна инициатива на Комисията и би обезсмислило предвиденото в член 293, параграф 1 ДФЕС право на Съвета да прави изменения. Според Съвета такова упражняване на правото на оттегляне освен това би било в противоречие с член 10, параграфи 1 и 2 ДФЕС, тъй като Комисията вече нямало да бъде институция, натоварена с изпълнителни функции, а би участвала в законодателния процес на едно и също равнище с институциите, които имат демократична легитимност.
   На второ място оттеглянето на предложението за регламент било също и нарушение на принципа на лоялно сътрудничество, посочен в член 13, параграф 2 ДЕС. От една страна, Съветът поддържа, че оттеглянето на предложението за регламент било осъществено с голямо закъснение. След многобройни тристранни срещи през фазата на първото четене („тристранни обсъждания“), Комисията все пак оттеглила предложението си за регламент в деня, в който Парламентът и Съветът трябвало да парафират постигнатото от тях компромисно разрешение. От друга страна, Съветът упреква Комисията за това, че не е изчерпала всички съществуващи във вътрешния правилник на Съвета процедурни възможности, преди да пристъпи към оттеглянето.
   На последно място, Съветът поддържа, че по отношение на оспорвания акт за оттегляне не е спазено изискването за мотивиране, което при все това било посочено в член 296, алинея втора ДФЕС. Съветът упреква Комисията за това, че не е дала никакво обяснение във връзка с оттеглянето и изобщо не е публикувала това решение.


title: Дело T-459/08: Иск, предявен на 6 октомври 2008 г.  — EuroChem MCC/Съвет

text:
               20.12.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 327/37

         Иск, предявен на 6 октомври 2008 г. — EuroChem MCC/Съвет
   (Дело T-459/08)
   (2008/C 327/66)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподатели: EuroChem Mineral и Chemical Company OAO (EuroChem MCC) (Москва, Русия) (представители: P. Vander Schueren и B. Evtimov, lawyers)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз
   Искания на жалбоподателите

               —

               да се отмени Регламент (ЕО) № 661/2008 на Съвета от 8 юли 2008 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на амониев нитрат с произход от Русия вследствие на преразглеждане с оглед изтичане на срока на действие съгласно член 11, параграф 2 и частично междинно преразглеждане съгласно член 11, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 384/96 (1), доколкото той налага антидъмпингово мито на жалбоподателите, техните дъщерни дружества и свързаните с тях дружества, изброени в съображение 23, букви а) и в), както и в член 1.2, буква а) и член 2.2, буква а) от оспорвания регламент,

               —

               да се осъди Съветът да заплати съдебните разноски по настоящото производство.

         Правни основания и основни доводи
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите изтъкват две правни основания за отмяна, второто от които е подразделено на три части.
   Жалбоподателите твърдят на първо място, че Съветът и Комисията са нарушили член 11, параграф 3 от основния регламент (2) и/или са извършили нарушение на съществено процесуално изискване, като са отказали да започнат по своя собствена инициатива междинно преразглеждане на вредата и на установения марж на вреда паралелно с преразглеждането с оглед изтичане на срока на действие, и следователно са допуснали явна грешка в преценката, приемайки, че има вероятност от повторение на вредата в контекста на преразглеждането с оглед изтичане на срока на действие.
   На второ място жалбоподателите изтъкват, че Съветът и Комисията неправилно са установили приложимата за тях нормална стойност при частичното междинно преразглеждане, което е довело до изкуственото ѝ завишаване, направили са неправилно сравнение с експортната цена, и следователно са направили погрешен извод за дъмпинг, като по този начин са нарушили членове 1 и 2 от основния регламент, извършвайки поредица от явни грешки в преценката и нарушавайки основни принципи на общностното право.
   По-конкретно, жалбоподателите посочват, че Съветът и Комисията са допуснали грешка при прилагане на правото и са нарушили член 2, параграфи 3 и 5 от основния регламент, както и техния правен контекст, установен в членове 1 и 2 от основния регламент, като не са взели предвид голяма част от производствените разходи на жалбоподателите поради това, че са недостоверни, и/или като са приложили de facto методология, която не отговаря на пазарната икономика, за определяне на голямата част от нормалната стойност на жалбоподателите.
   Решавайки да направи корекции на цената на газа, Комисията е нарушила член 2, параграф 5, второ изречение и/или е допуснала явна грешка в преценката и липса на мотивиране, като е приложила корекциите на цената на газа въз основа на вътреобщностната цена на газа във Waidhaus (Германия) и като не е направила по-нататъшни приспадания.
   Накрая, жалбоподателите твърдят, че Съветът и Комисията са нарушили член 2, параграф 10 от основния регламент и са допуснали явна грешка в преценката на фактите, като са приспаднали от експортната цена на жалбоподателите разходите по първата продажба на независим клиент, общите и административни разходи и комисионни по отношение на свързани дружества, които представляват части от единното икономическо образувание на жалбоподателите и от интегрирания им отдел за продажби.

      (1)  ОВ L 185, стp. 1

      (2)  Регламент (ЕО) № 384/96 на Съвета от 22 декември 1995 година за защита срещу дъмпингов внос на стоки от страни, които не са членки на Европейската общност (ОВ L 56, 1996 г., стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 12, стр. 223).


title: Дело C-29/13: Преюдициално запитване, отправено от Административен съд София-град (България) на 21 януари 2013 година — „Глобъл Транс Лоджистик“ ООД/Началник на Митница Столична

text:
               13.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 108/15

         Преюдициално запитване, отправено от Административен съд София-град (България) на 21 януари 2013 година — „Глобъл Транс Лоджистик“ ООД/Началник на Митница Столична
   (Дело C-29/13)
   2013/C 108/32
   Език на производството: български

      Запитваща юрисдикция

   Административен съд София-град

      Страни в главното производство

      Жалбоподател:„Глобъл Транс Лоджистик“ ООД

      Ответник: Началник на Митница Столична

      Преюдициални въпроси

               1.

               Следва ли от член 243, § 1 Регламент (ЕИО) № 2913/92 (1) на Съвета относно създаване на Митнически кодекс на Общността, тълкуван във връзка с член 245 от същия кодекс и принципите за правото на защита и за силата на пресъдено нещо, че допуска национална правна уредба като тази по член 220 и член 211а от Закона за митниците, според която на обжалване подлежи повече от едно решение на митнически орган, с което се установява допълнително митническо задължение с цел да се извърши последващото му събиране, в това число и когато при условията на главното производство е приложимо издаването на окончателно решение по смисъла на чл. 181а, § 2 от Регламент (ЕИО) № 2454/93 (2) на Комисията от 2 юли 1993 година за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 за установяване на това задължение?

               2.

               Следва ли чл. 243, § 2 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета относно създаване на Митнически кодекс на Общността, относно упражняването на правото на обжалване, да се тълкува в смисъл, че не предвижда задължително оспорване по административен ред на окончателно решение по смисъла на чл. 181а, § 2 от Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 година за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92, като предпоставка за допустимост на съдебното производство?

               3.

               Следва ли чл. 181а, § 2 от Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 година за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92, съобразно фактите по главното производство, да се тълкува в смисъл, че когато предвидената в същата разпоредба процедура не е спазена относно правото на изслушване и правото на възражения, то издаденото решение на митнически орган в нарушение на тези правила не представлява окончателно решение по смисъла на тази разпоредба, а само част от производството по издаването му? Алтернативно, следва ли същата разпоредба, при условията на главното производство, да се тълкува в смисъл, че издаденото при посочените нарушения на процедурата решение подлежи на контрол направо пред съда, който следва да разгледа жалбата по същество ?

               4.

               Следва ли чл.181а, § 2 от Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 година за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92, съобразно фактите по главното производство и принципа за законност, да се тълкува в смисъл, че когато предвидената в същата разпоредба процедура не е спазена относно правото на изслушване и правото на възражения, то издаденото решение на митнически орган в нарушение на тези правила е нищожно поради допуснато съществено процесуално нарушение, равносилно на нарушение на съществено изискване за форма, чието неспазване води до нищожност на акта независимо от конкретните последици от нарушението, като съдът е длъжен да разгледа жалба срещу такъв акт, без да съобразява възможността да върне преписката на административния орган за законосъобразното завършване на производството?

      (1)  OB L 302, стр. 1; Специално българско издание: глава 2, том 5, стр. 58

      (2)  OB L 253, стр. 1; Специално българско издание: глава 2, том 7, стр. 3


title: Дело C-336/14: Преюдициално запитване от Amtsgerichts Sonthofen (Германия), постъпило на 11 юли 2014 г.  — Наказателно производство срещу Sebat Ince

text:
               29.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 339/6

         Преюдициално запитване от Amtsgerichts Sonthofen (Германия), постъпило на 11 юли 2014 г. — Наказателно производство срещу Sebat Ince
   (Дело C-336/14)
   2014/C 339/07
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Amtsgericht Sonthofen

      Страни в главното производство

   Sebat Ince

      Друга страна в производството: Staatsanwaltschaft Kempten

      Преюдициални въпроси

   I.   Относно първото обвинение за (извършено през януари 2012 г.) деяние и второто обвинение за извършено през периода до края на юни 2012 г. деяние:

               1 a)

               Трябва ли член 56 ДФЕС да се тълкува в смисъл, че на органите за наказателно преследване е забранено да санкционират посредничество при залагания върху резултатите от спортни състезания, извършено без германско разрешение за лицензирани в други държави членки на ЕС оператори на залагания, когато посредничеството предполага операторът също да притежава германско разрешение, но по силата на противоречаща на правото на Съюза законова уредба („монопол в областта на залаганията върху резултатите от спортни състезания“) на националните органи е забранено да издават разрешение на частни оператори на залагания?

               1 б)

               Ще бъде ли различен отговорът на въпрос 1 а) ако в една от петнадесетте германски федерални провинции, които съвместно са въвели и съвместно изпълняват държавния монопол в областта на залаганията върху резултатите от спортни състезания, в рамките на процедури по налагане на забрана или на наказателни производства държавните органи твърдят, че законовата забрана за издаване на разрешение на частни доставчици не се прилага в случай на евентуално искане за издаване на разрешение за организиране или за посредничество в тази федерална провинция?

               1 в)

               Трябва ли принципите на правото на Съюза, и по-специално свободното предоставяне на услуги, както и решението на Съда по дело С-186/11 да се тълкуват в смисъл, че не допускат постоянна, определена като „превантивна“ забрана или санкциониране на трансграничното посредничество при залагания върху резултати от спортни състезания, обосновавана с обстоятелството, че към момента на постановяване на решението си компетентният за налагане на забраната орган „не е имал очевидно, т.е. неналагащо допълнително разглеждане основание да приеме“, че независимо от монополното положение на държавата, посредническата дейност изпълнява всички материалноправни условия за разрешение?

               2)

               Трябва ли Директива 94/34/ЕО (1) да се тълкува в смисъл, че не допуска санкционирането на посредничество при залагания върху резултати от спортни състезания посредством игрален автомат, извършено без германско разрешение и за лицензиран в друга държава членка на ЕС оператор на залагания, когато намесата на държавата се основава на закон на една-единствена федерална провинция, за който Комисията не е била уведомена и който се отнася до прекратилия действието си поради изтичане на срока Staatsvertrag zum Glücksspielwesen (Общодържавен договор за хазартните игри, наричан по-нататък „GlüStV“)?

         II.   По второто обвинение за деяние, извършено през периода след юли 2012 г.

               3)

               Трябва ли член 56 ДФЕС, задължението за прозрачност, принципът на равно третиране и предвидената в правото на Съюза забрана да се дава предимство да се тълкуват в смисъл, че не допускат санкционирането на посредничеството при залагания върху резултатите от спортни състезания, извършвано без германско разрешение и за лицензиран в държава членка на ЕС оператор на залагания, в случай, отличаващ се с прилагането на Glücksspieländerungsstaatsvertrag (Staatsvertrag zur Änderung des Staatsvertrages zum Glückspielwesen in Deutschland) (Общодържавен договор за изменение на Общодържавния договор за хазартните игри в Германия, наричан по-нататък „GlüÄndStV“), който е с деветгодишен срок на действие и съдържа „клауза за пробно въвеждане на нова уредба на залаганията върху резултатите от спортни състезания“, предвиждаща като необходимо условие за издаването на лиценз за посредничество теоретичната възможност за предоставяне на не повече от 20 концесии за срок от седем години на недържавни оператори на залагания с правно действие на територията на всички германски федерални провинции, при положение че:

                           а)

                           провеждането на процедурата за предоставяне на концесии и разглеждането на свързаните с нея спорове се извършва съвместно от предоставящия концесиите орган и адвокатската кантора, която редовно консултира по-голямата част от федералните провинции и техните дружества за организиране на лотарийни игри по въпроси, свързани с противоречащия на правото на Съюза монопол в областта на залаганията върху резултати от спортни състезания, представлява ги по водените от тях дела пред националните юрисдикции срещу частни доставчици на залагания и е била упълномощена да представлява държавните органи в преюдициалните производства по които са постановени решения Stoß [и др., С-316/07, C-358/07, C-359/07, C-360/07, C-409/07 и C-410/07, ECLI:EU:C:2010:504], Carmen Media [Group, С-46/08, ECLI:EU:C:2010:505] и Winner Wetten [С-409/06, ECLI:EU:C:2010:503],

                           б)

                           в обявлението за провеждане на процедура за предоставяне на концесия, публикувано в Официален вестник на ЕС от 8 август 2012 г., не се предоставя каквато и да било информация относно минималните изисквания към проектите, които следва да бъдат представени, относно съдържанието на другите изисквани декларации и доказателства, както и относно подбора на максималния брой от 20 концесионери, а тази информация е съобщена едва след изтичането на срока за подаване на заявленията за участие с т. нар. „информационен меморандум“ само на кандидатите, за които е било преценено, че отговарят на изискванията за участие във „втори етап“ на процедурата за предоставяне на концесии,

                           в)

                           осем месеца след откриването на процедурата предоставящият концесиите орган поканва, в противоречие с обявлението за провеждане на процедурата за предоставяне на концесии, само 14 кандидати за концесионен договор да представят лично техните проекти в социалната област и в областта на безопасността с мотива, че тези кандидати изцяло удовлетворяват минималните условия за предоставяне на концесия, но 15 месеца след откриването на процедурата съобщава, че нито един кандидат не е представил доказателства „в позволяващи проверката им форма“ за изпълнението на минималните условия,

                           г)

                           кандидатът за концесионен договор, който е държавен консорциум, обединяващ държавните дружества за организиране на лотарийни игри („Ods“, Ods Deutschland Sportwetten GmbH), е сред 14-те кандидати, които са били поканени да представят проектите си пред предоставящия концесиите орган, но поради организационната си обвързаност с организаторите на спортни събития не изглежда вероятно да получи концесия, тъй като законовата уредба (член 21, параграф 3 от GlüÄndStV) изисква да има строго разграничаване на активния спорт и организаторите му от организирането на и посредничеството при залагания върху резултатите от спортни състезания,

                           д)

                           за предоставянето на концесия се изисква по-специално да се представят доказателства за „законния произход на средствата, необходими за организирането на предвижданото предлагане на залагания върху резултати от спортни състезания“,

                           е)

                           предоставящият концесии орган и решаващият относно предоставянето на концесии колегиален орган, съставен от представители на федералните провинции, не се ползват от възможността да възлагат концесии на частни оператори на залагания, докато държавните дружества за организиране на лотарийни игри могат да организират залагания върху резултатите от спортни състезания, лотарийни игри и други хазартни игри без концесия, както и чрез всеобхватна мрежа от търговски приемателни пунктове да търгуват с тях и да ги рекламират до една година след евентуалното възлагане на концесия?

      (1)  Директива 98/34/EО на Европейския парламент и на Съвета от 22 юни 1998 година за определяне на процедура за предоставяне на информация в областта на техническите стандарти и регламенти (ОВ L 204, стр. 37; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 23, стр. 207)


title: Дело T-22/14: Определение на Общия съд от 11 ноември 2014 г. — Bergallou/Парламент и Съвет (Жалба за отмяна — Реформа на Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз и на Условията за работа на другите служители на Съюза — По-неблагоприятен режим в областта на заплащането във фиксиран размер на пътните разноски и на увеличаването на годишния отпуск с дни за пътуване като допълнителни дни за отпуск — Липса на лично засягане — Извъндоговорна отговорност — Причинно-следствена връзка — Жалба, която е отчасти явно недопустима и отчасти явно лишена от всякакво правно основание)

text:
               19.1.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 16/39

      Определение на Общия съд от 11 ноември 2014 г. — Bergallou/Парламент и Съвет
      (Дело T-22/14) (1)

      (Жалба за отмяна - Реформа на Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз и на Условията за работа на другите служители на Съюза - По-неблагоприятен режим в областта на заплащането във фиксиран размер на пътните разноски и на увеличаването на годишния отпуск с дни за пътуване като допълнителни дни за отпуск - Липса на лично засягане - Извъндоговорна отговорност - Причинно-следствена връзка - Жалба, която е отчасти явно недопустима и отчасти явно лишена от всякакво правно основание)
      (2015/C 016/61)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Amal Bergallou (Lot, Белгия) (представител: M. Velardo, адвокат)

         Ответник: Европейски парламент (представители: L. Visaggio и E. Taneva); Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bauer и A. Bisch)

         Предмет

      От една страна, искане за отмяна, подадено на основание член 263 ДФЕС, на член 1, параграф 65, буква б) и параграф 67, буква г) от Регламент (ЕС, Евратом) № 1023/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 22 октомври 2013 година за изменение на Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз и на Условията за работа на другите служители на Европейския съюз (ОВ L 287, стр. 15), доколкото тези разпоредби свързват правото на възстановяване на годишните пътни разноски и дните за това пътуване с правото на надбавка за експатриране или за пребиваване в чужда държава и, от друга страна, искане за обезщетение на основание член 340 ДФЕС за поправяне на имуществените и неимуществените вреди, които жалбоподателят твърди, че е претърпял

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Г-жа Amal Bergallou понася, наред с направените от нея съдебни разноски, и тези на Европейския парламент и на Съвета на Европейския съюз.

                  3)

                  Липсва основание за произнасяне по молбата за встъпване на Европейската комисия.

         (1)  ОВ C 112, 14.4.2014 г.


title: Дело T-88/09: Решение на Общия съд от 8 ноември 2011 г. — Idromacchine и др./Комисия (Извъндоговорна отговорност — Държавни помощи — Решение на Комисията за започване на официална процедура по разследване — Упоменаване, от което произтичат вреди за трето дружество — Достатъчно съществено нарушение на правна норма, с която се предоставят права на частноправните субекти — Задължение за професионална тайна — Неимуществени вреди — Имуществени вреди — Причинно-следствена връзка — Мораторни и компенсаторни лихви)

text:
               17.12.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 370/23

         Решение на Общия съд от 8 ноември 2011 г. — Idromacchine и др./Комисия
   (Дело T-88/09) (1)

   (Извъндоговорна отговорност - Държавни помощи - Решение на Комисията за започване на официална процедура по разследване - Упоменаване, от което произтичат вреди за трето дружество - Достатъчно съществено нарушение на правна норма, с която се предоставят права на частноправните субекти - Задължение за професионална тайна - Неимуществени вреди - Имуществени вреди - Причинно-следствена връзка - Мораторни и компенсаторни лихви)
   2011/C 370/37
   Език на производството: италиански

      Страни

      Ищци: Idromacchine Srl (Porto Marghera, Италия); Alessandro Capuzzo (Mirano, Италия); и Roberto Capuzzo (Mogliano Veneto, Италия) (представители: W. Viscardini и G. Donà, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: D. Grespan и E. Righini, подпомагани от F. Ruggeri Laderchi, avocat)

      Предмет

   Иск за обезщетение за вредите, за които се твърди, че са претърпени поради публикуването в Официален вестник на Европейския съюз на подвеждаща информация, засягаща по-специално доброто име и реномето на Idromacchine, която се съдържа в Решение C(2002) 5426 окончателен на Комисията от 30 декември 2004 г.„Държавни помощи — Италия — Държавни помощи N 586/2003, N 587/2003, N 589/2003 и C 48/2004 (ex N 595/2003) — Продължаване с три години на срока за доставка на химикаловоз — Покана за представяне на мнения съгласно член 88, параграф 2 [ЕО]“

      Диспозитив

               1.

               Осъжда Европейската комисия да заплати на Idromacchine Srl обезщетение в размер на 20 000 EUR за претърпените от последното неимуществени вреди.

               2.

               Към обезщетението, което трябва да се изплати на Idromacchine, се начисляват компенсаторни лихви, считано от 18 февруари 2005 г. до произнасянето на настоящото съдебно решение, по процент, определен от Европейската централна банка (ЕЦБ) за основните операции по рефинансиране, увеличен с два пункта.

               3.

               Към обезщетението, което трябва да се изплати на Idromacchine, се начисляват мораторни лихви, считано от датата на произнасяне на настоящото решение до пълното изплащане на посоченото обезщетение по определения от ЕЦБ процент за основните операции по рефинансиране, увеличен с два пункта.

               4.

               Отхвърля иска в останалата му част.

               5.

               Комисията понася направените от нея съдебни разноски и две трети от съдебните разноски на Idromacchine, на г-н Alessandro Capuzzo и на г-н Roberto Capuzzo, които понасят една трета от направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 102, 1.5.2009 г.


title: Дело T-433/13: Жалба, подадена на 20 август 2013 г. — Petropars Iran и др./Съвет

text:
               26.10.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/31

         Жалба, подадена на 20 август 2013 г. — Petropars Iran и др./Съвет
   (Дело T-433/13)
   2013/C 313/58
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Petropars Iran Co. (Kish Island, Иран); Petropars Oilfields Services Co. (Kish Island); Petropars Aria Kish Operation and Management Co. (Техеран, Иран); и Petropars Resources Engineering Kish Co. (Техеран) (представители: S. Zaiwalla, solicitor, P. Reddy, solicitor, R. Blakeley, barrister, и Z. Burbeza, solicitor)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени вписвания 1—4 от приложение II.I.B. към Решение 2013/270 (1) и вписвания 1—4 от приложение II.I.B. към Регламент № 522/2013 (2); и/или

               —

               да обяви член 20, параграф 1, буква в) от Решение 2010/413 (3) и член 23, параграф 2, буква г) от Регламент № 267/2012 (4) за неприложими по отношение на жалбоподателите; и

               —

               да осъди ответника да заплати направените от жалбоподателите съдебни разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателите излагат пет правни основания.

               1.

               С първото правно основание се твърди, че липсва правно основание за посочване на жалбоподателите в Решение 2013/270/ОВППС на Съвета и Регламент за изпълнение (ЕС) № 522/2013 на Съвета, тъй като мотивите за посочване на всеки от жалбоподателите („Дъщерно дружество на посочено образование“) не е сред критериите за включване в списъци в Регламент № 267/2012 на Съвета или Решение 2010/413/ОВППС на Съвета.

               2.

               С второто правно основание се твърди, че посочването на жалбоподателите е незаконосъобразно, доколкото Съветът претендира действие на основание член 23, параграф 2, буква г) от Регламент № 267/2012 или член 20, параграф 1, буква в) от Решение 2010/413, тъй като: (1) материалноправните критерии за посочване съгласно тези актове не са налице в случая на жалбоподателите и/или Съветът е допуснал очевидна грешка в преценката си по отношение на изпълнението на критериите; и (2) Съветът е посочил жалбоподателите въз основана на недостатъчно доказателства, позволяващи да се установи изпълнението на критериите и следователно е допуснал (допълнителна) очевидна грешка в преценката.

               3.

               С третото правно основание се твърди, че доколкото член 23, параграф 2, буква г) от Регламент № 267/2012 и/или член 20, параграф 1, буква в) от Решение 2010/413 допуска посочването на жалбоподателите единствено на основание, че са дъщерни дружества на посочени образувания (като тези образувания на свой ред са дъщерни дружества на посочени образувания, необвинени в извършване на нарушение), същите разпоредби са незаконосъобразни, тъй като противоречат на принципа на пропорционалност и трябва да бъдат обявени за неприложими по отношение на жалбоподателите.

               4.

               С четвъртото правно основание се твърди, че посочването на жалбоподателите при всички положения нарушава техните основни права и свободи по силата на Хартата на основните права или част от правото на Съюза на друго основание, включително правото им на търговия и осъществяване на стопанска дейност и мирно ползване на собствеността и/или нарушава принципа на пропорционалност. Посочването освен това представлява и нарушение на принципа на предпазните мерки и принципите за защита на околната среда и опазване на човешкото здраве и безопасността, тъй като може да причини значителна вреда на здравето и безопасността на обикновените ирански работници и на околната среда.

               5.

               С петото правно основание се твърди, че с приемането на Решение 2013/270/ОВППС на Съвета и Регламент за изпълнение (ЕС) № 522/2013 на Съвета, в частта им, отнасяща се до жалбоподателите, Съветът е нарушил процесуалните изисквания (i) за изпращане на индивидуални уведомления за посочването на жалбоподателите (третия и четвъртия); (ii) за предоставяне на подходящи и достатъчни мотиви (на всички жалбоподатели); и (iii) за зачитане на правата на жалбоподателите на защита и правото на ефективна съдебна защита.

      (1)  Решение 2013/270/ОВППС на Съвета от 6 юни 2013 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 156, 2013 г., стр. 10).

      (2)  Регламент за изпълнение (ЕС) № 522/2013 на Съвета от 6 юни 2013 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 156, 2013 г., стр. 3).

      (3)  Решение на Съвета от 26 юли 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС (ОВ L 195, 2010 г., стр. 39).

      (4)  Регламент (ЕС) № 267/2012 на Съвета от 23 март 2012 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕС) № 961/2010 (ОВ L 88, 2012 г., стр. 1).


title: Дело F-107/14: Жалба, подадена на 10 октомври 2014 г.  — ZZ/Комисия

text:
               12.1.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 7/53

         Жалба, подадена на 10 октомври 2014 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-107/14)
   (2015/C 007/65)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: S. Orlandi, адвокат)

      Ответник: Комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на решението за прехвърляне на пенсионните права на жалбоподателя в пенсионната схема на Съюза чрез прилагане на новите общи разпоредби за изпълнение (ОРИ) на членове 11 и 12 от Приложение VIII към Правилника за длъжностните лица.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се обяви за незаконосъобразен и неприложим член 9 от общите разпоредби за изпълнение на член 11, параграф 2 от Приложение VIII към Правилника за длъжностните лица,

               —

               да се отмени решението от 16 февруари 2014 г., с което бонусът към пенсионните права, придобити от жалбоподателя преди постъпването му на служба, при прехвърлянето на тези права в пенсионната схема на институциите на Европейския съюз се изчислява съгласно общите разпоредби за изпълнение на член 11, параграф 2 от Приложение VIII към Правилника за длъжностните лица от 3 март 2011 г.,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-136/05: Решение на Първоинстанционния съд от 20 септември 2007 г. — EARL Salvat père & fils и др./Комисия ( Държавни помощи — Мерки за конверсия на лозя — Решение, установяващо частична съвместимост и частична несъвместимост на помощи с общия пазар — Иск за отмяна — Допустимост — Задължение за мотивиране — Преценка от гледна точка на член 87, параграф 1 ЕО )

text:
               10.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/47

         Решение на Първоинстанционния съд от 20 септември 2007 г. — EARL Salvat père & fils и др./Комисия
   (Дело T-136/05) (1)

   („Държавни помощи - Мерки за конверсия на лозя - Решение, установяващо частична съвместимост и частична несъвместимост на помощи с общия пазар - Иск за отмяна - Допустимост - Задължение за мотивиране - Преценка от гледна точка на член 87, параграф 1 ЕО“)
   (2007/C 269/83)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищци: EARL Salvat père & fils (Saint-Paul-de-Fenouillet, Франция); Comité interprofessionnel des vins doux naturels et vins de liqueur à appellations contrôlées (CIVDN) (Perpignan, Франция); и Comité national des interprofessions des vins à appellation d'origine (CNIV) (Париж, Франция) (представители: H. Calvet и O. Billard, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: C. Giolito и A. Stobiecka-Kuik)

      Встъпваща страна в подкрепа на ищеца: Френска република (представител: G. de Bergues)
   Предмет
   Искане за отмяна на член 1, параграфи 1 и 3 от Решение 2007/253/ЕО на Комисията от 19 януари 2005 г. относно плана Ривсалт и такси на МККЛВ, приведени в изпълнение от Франция (ОВ L 112, стр. 1)
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля иска.

               2)

               Осъжда ищците да заплатят съдебните разноски.

               3)

               Френската република понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 132, 28.5.2005 г.


title: Дело T-115/06: Решение на Общия съд от 21 март 2012 г. — Fiskeri og Havbruksnæringens Landsforening и др./Съвет (Дъмпинг — Внос на сьомга с произход от Норвегия — Правило за по-малкото мито — Изчисляване на минималните вносни цени и на фиксираните мита)

text:
               5.5.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 133/22

         Решение на Общия съд от 21 март 2012 г. — Fiskeri og Havbruksnæringens Landsforening и др./Съвет
   (Дело T-115/06) (1)

   (Дъмпинг - Внос на сьомга с произход от Норвегия - Правило за по-малкото мито - Изчисляване на минималните вносни цени и на фиксираните мита)
   2012/C 133/41
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Fiskeri og Havbruksnæringens Landsforening (Осло, Норвегия), Norske Sjømatbedrifters Landsforening (Trondheim, Норвегия), Salmar Farming AS (Kverva, Норвегия), Hydroteck AS (Kristiansund, Норвегия), Hallvard Lerøy AS (Берген, Норвегия) и Lerøy Midnor AS (Hestvika, Норвегия) (представители: адв. B. Servais и адв. T. Paulsen)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: J.-P. Hix и B. Driessen, подпомагани от адв. G. Berrisch)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: първоначално P. Stancanelli и K. Talabér-Ritz, впоследствие K. Talabér-Ritz, T. Scharf и H. van Vliet, подпомагани от E. McGovern, barrister)

      Предмет

   Искане за отмяна на Регламент (ЕО) № 85/2006 на Съвета от 17 януари 2006 година за налагане на окончателни антидъмпингови мита и окончателното събиране на временни мита, наложени върху вноса на отгледана в рибовъдни стопанства сьомга с произход от Норвегия (ОВ L 15, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 44, стр. 99)

      Диспозитив

               1.

               Отменя Регламент (ЕО) № 85/2006 на Съвета от 17 януари 2006 година за налагане на окончателни антидъмпингови мита и окончателното събиране на временни мита, наложени върху вноса на отгледана в рибовъдни стопанства сьомга с произход от Норвегия, в частта, която се отнася до Fiskeri og Havbruksnæringens Landsforening, Norske Sjømatbedrifters Landsforening, Salmar Farming AS, Hydroteck AS, Hallvard Lerøy AS и Lerøy Midnor AS.

               2.

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3.

               Съветът на Европейския съюз понася направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от Fiskeri og Havbruksnæringens Landsforening, Norske Sjømatbedrifters Landsforening, Salmar Farming, Hydroteck, Hallvard Lerøy и Lerøy Midnor.

               4.

               Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 143, 17.6.2006 г.


title: Дело T-475/12: Решение на Общия съд от 13 януари 2014 г. — LaserSoft Imaging/СХВП (WorkflowPilot) (Марка на Общността — Заявка за словна марка на Общността „WorkflowPilot“ — Абсолютни основания за отказ — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               22.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/36

         Решение на Общия съд от 13 януари 2014 г. — LaserSoft Imaging/СХВП (WorkflowPilot)
   (Дело T-475/12) (1)

   (Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността „WorkflowPilot“ - Абсолютни основания за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2014/C 52/68
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: LaserSoft Imaging AG (Кил, Германия) (представител: J. Hunnekuhl, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: D. Walicka)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 6 август 2012 г. (преписка № R 480/2012–4), свързано със заявка за регистрация на словния знак „WorkflowPilot“ като марка на Общността.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда LaserSoft Imaging AG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 9, 12.1.2013 г.


title: Дело T-511/09: Жалба, подадена на 21 декември 2009 г. — Niki Luftfahrt/Комисия

text:
               27.3.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 80/27

         Жалба, подадена на 21 декември 2009 г. — Niki Luftfahrt/Комисия
   (Дело T-511/09)
   2010/C 80/48
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Niki Luftfahrt GmbH (Виена, Австрия) (представител: Rechtsanwalt H. Asenbauer)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решението на Европейската комисия от 28 август 2009 г.„Държавни помощи C 6/2009 (ex N 663/2008) — Österreich Austrian Airlines — план за преструктуриране“ на основание член 264, първа алинея от ДФЕС (преди член 231, първа алинея ЕО) и

               —

               да се осъди Комисията да заплати на жалбоподателя съдебните разноски съгласно член 87, параграф 2 от Процедурния правилник на Общия съд.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят оспорва Решението на Комисията C(2009) 6686 окончателен от 28 август 2009 г. относно държавните помощи в рамките на продажбата на Deutsche Lufthansa AG на дялове на австрийската държава в групата Austrian Airlines (C 6/2009 [ex N 663/2008]). В решението Комисията изразява мнението, че помощта за преструктуриране, предоставена при определени условия от Република Австрия на Austrian Airlines, е съвместима с общия пазар, доколкото планът за преструктуриране, за който е уведомена Комисията, бъде изпълнен в неговата цялост.
   В подкрепа на жалбата си за отмяна жалбоподателят, който е частен въздушен превозвач и е подал жалба до Комисията във връзка със спорната помощ за преструктуриране, изтъква, на първо място, че Комисията е нарушила член 87, параграф 1 и член 87, параграф 3, буква в) ЕО, член 88, параграф 2 и Насоките на Общността за държавните помощи за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение (ОВ C 2004, 2004 г., стр. 2). В тази връзка той посочва по-специално, че Комисията не е взела предвид, че:

               —

               получател на посочените помощи било не Austrian Airlines, а Lufthansa, при което обаче не ставало въпрос за предприятие в затруднение, т.е. за предприятие, което отговаря на условията за получаване на помощ,

               —

               нито Austrian Airlines, нито Lufthansa не били осигурили подходяща собствена вноска за преструктурирането на Austrian Airlines,

               —

               мерките за преструктуриране, за които Комисията е уведомена, не съответствали на посочените насоки и

               —

               предложените от Република Австрия компенсаторни мерки не били достатъчни, за да се смекчат доколкото е възможно отрицателните последици от помощта върху условията на търговия.

         Жалбоподателят посочва също, че спорните помощи били обвързани непряко с условия, които нарушават общностните правила в областта на свободата на установяване, а оттам и член 43 ЕО.
   По-нататък се посочва нарушение на член 253 ЕО, тъй като Комисията не е обосновала обжалваното решение, доколкото:

               —

               не била установила и проверила положението на съответните пазари, по-специално положението на облагодетелстваните от помощта предприятия и положението на конкурентите им на тези пазари и

               —

               не била взела предвид, че в миналото Austrian Airlines е получило множество помощи, които противоречат на общностното право.

         Накрая се посочва, че Комисията се е отклонила от предоставените ѝ правомощия.


title: Дело F-87/08: Жалба, подадена на 20 октомври 2008 г.  — Shuerings/Fondation européenne pour la formation

text:
               20.12.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 327/43

         Жалба, подадена на 20 октомври 2008 г. — Shuerings/Fondation européenne pour la formation
   (Дело F-87/08)
   (2008/C 327/83)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Gisela Shuerings (Ница, Франция) (представител: N. Lhoëst, avocat)

      Ответник: Fondation européenne pour la formation (Европейска фондация за обучение)
   Предмет и описание на правния спор
   Отмяна на решението на ответника за уволнение на жалбоподателя, както и осъждане на Fondation européenne pour la formation да поправи претърпените от жалбоподателя имуществени и неимуществени вреди.
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени приетото от Fondation européenne pour la formation на 23 октомври 2007 г. решение за уволнение на жалбоподателя,

               —

               ако е необходимо да се отмени изричното решение на Fondation européenne pour la formation от 10 юли 2008 г. за отхвърляне на жалбата, подадена от жалбоподателя на основание член 46 от УРДС и член 90, параграф 2 от Правилника,

               —

               да се осъди Fondation européenne pour la formation да заплати сумата от 125 000 EUR като обезщетение за имуществени вреди,

               —

               да се осъди Fondation européenne pour la formation да заплати сумата от 50 000 EUR като обезщетение за неимуществени вреди,

               —

               да се осъди Fondation européenne pour la formation да заплати съдебните разноски.


title: Съединени дела T-539/12 и Т-150/13: Решение на Общия съд от 15 януари 2015 г.  — Ziegler/Комисия (Извъндоговорна отговорност — Конкуренция — Пазар на международните услуги по преместване в Белгия — Преместване на длъжностните лица и другите служители на Съюза — Решение, с което се установява нарушение на член 101 ДФЕС — Фиктивни оферти — Обхват на отговорността на дадена институция — Сила на пресъдено нещо — Задължение за полагане на грижа — Причинно-следствена връзка)

text:
               23.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 65/30

         Решение на Общия съд от 15 януари 2015 г. — Ziegler/Комисия
   (Съединени дела T-539/12 и Т-150/13) (1)

   ((Извъндоговорна отговорност - Конкуренция - Пазар на международните услуги по преместване в Белгия - Преместване на длъжностните лица и другите служители на Съюза - Решение, с което се установява нарушение на член 101 ДФЕС - Фиктивни оферти - Обхват на отговорността на дадена институция - Сила на пресъдено нещо - Задължение за полагане на грижа - Причинно-следствена връзка))
   (2015/C 065/41)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: Ziegler SA (Брюксел, Белгия); и Ziegler Relocation SA (Брюксел) (представители: J.-F. Bellis, M. Favart и A. Bailleux, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: J. Baquero Cruz и A. Bouquet)

      Предмет

   Искане за поправяне, от една страна, на твърдяна вреда в резултат на приемането на Решение C (2008) 926 окончателен на Комисията от 11 март 2008 година относно производство по член 81 ЕО и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/38543 — Международни услуги по преместване), а от друга страна, на твърдяна вреда в резултат на продължаване на практиката на „фиктивни оферти“ след приемането на Решение C (2008) 926 в периода между 11 март 2008 г. и 1 януари 2014 г.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбите.

               2)

               Ziegler SA понася, освен направените от него съдебни разноски, и тези на Европейската комисия по дело T-539/12.

               3)

               Ziegler Relocation SA, освен направените от него съдебни разноски, и тези на Европейската комисия по дело T-150/13.

      (1)  ОВ C 55, 23.2.2013 г.