title: Дело C-371/14: Решение на Съда (четвърти състав) от 17 декември 2015 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Hamburg — Германия) — APEX GmbH Internationale Spedition/Hauptzollamt Hamburg-Stadt (Преюдициално запитване — Търговска политика — Дъмпинг — Газови джобни механични запалки за еднократна употреба — Регламент (ЕО) № 1225/2009 — Член 11, параграф 2 — Изтичане — Член 13 — Заобикаляне — Регламент за изпълнение (EС) № 260/2013 — Валидност — Разширяване на обхвата на антидъмпингово мито на дата, на която регламентът, с който е наложено, вече не е в сила — Промяна в схемите на търговия)

text:
               22.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 68/13

         Решение на Съда (четвърти състав) от 17 декември 2015 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Hamburg — Германия) — APEX GmbH Internationale Spedition/Hauptzollamt Hamburg-Stadt
   (Дело C-371/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Търговска политика - Дъмпинг - Газови джобни механични запалки за еднократна употреба - Регламент (ЕО) № 1225/2009 - Член 11, параграф 2 - Изтичане - Член 13 - Заобикаляне - Регламент за изпълнение (EС) № 260/2013 - Валидност - Разширяване на обхвата на антидъмпингово мито на дата, на която регламентът, с който е наложено, вече не е в сила - Промяна в схемите на търговия))
   (2016/C 068/16)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Finanzgericht Hamburg

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: APEX GmbH Internationale Spedition

      Ответник: Hauptzollamt Hamburg-Stadt

      Диспозитив

   Регламент за изпълнение (EС) № 260/2013 на Съвета от 18 март 2013 година за разширяване на обхвата на окончателното антидъмпингово мито, наложено с Регламент (ЕО) № 1458/2007 върху вноса на газови джобни механични запалки за еднократна употреба с произход от Китайската народна република, към вноса на газови джобни механични запалки за еднократна употреба, доставяни от Социалистическа република Виетнам, независимо дали са декларирани с произход от Социалистическа република Виетнам или не, е невалиден.

      (1)  ОВ C 372, 20.10.2014 г.


title: Дело C-353/09 P: Определение на Съда (пети състав) от 15 февруари 2011 г. — Perfetti Van Melle SpA/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Cloetta AB, правоприемник на Cloetta Fazer AB (Обжалване — Марка на Общността — Регламент (ЕО) № 40/94 — Член 8, параграф 1, буква б) — Производство за обявяване на недействителност — Словна марка на Общността „CENTER SHOCK“ — По-ранна национална словна марка „CENTER“ — Разглеждане на вероятността от объркване)

text:
               27.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/6

         Определение на Съда (пети състав) от 15 февруари 2011 г. — Perfetti Van Melle SpA/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Cloetta AB, правоприемник на Cloetta Fazer AB
   (Дело C-353/09 P) (1)

   (Обжалване - Марка на Общността - Регламент (ЕО) № 40/94 - Член 8, параграф 1, буква б) - Производство за обявяване на недействителност - Словна марка на Общността „CENTER SHOCK“ - По-ранна национална словна марка „CENTER“ - Разглеждане на вероятността от объркване)
   2011/C 252/09
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Perfetti Van Melle SpA (представители: P. Perani и P. Pozzi, avvocati)

      Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: J. Novais Gonçalves), Cloetta AB, правоприемник на Cloetta Fazer AB (представители: M. Fammler, Advocate, M. Treis, R. Niebel и E.M. Strobel, Rechtsanwälte)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Първоинстанционния съд (осми състав) от 1 юли 2009 г. по дело Perfetti Van Melle/СХВП — Cloetta Fazer (T-16/08), с което посоченият съд отхвърля жалба за отмяна, подадена от притежателя на словната марка на Общността „CENTER SHOCK“ за стоки от клас 30 срещу Решение R 149/2006-4 на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (СХВП) от 7 ноември 2007 г., с което се отхвърля жалбата, подадена срещу решението на отдела по заличаването, което уважава искането за обявяване на недействителност на посочената марка, подадено от притежателя на по-ранните национални словни марки „CENTER“ и „CLOETTA CENTER“ за стоки по-специално от клас 30 — Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Perfetti Van Melle SpA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 267, 07.11.2009 г.


title: Дело C-348/06 P: Решение на Съда (трети състав) от 21 февруари 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Marie-Claude Girardot (Обжалване — Срочно нает служител — Искане за обезщетение — Загуба на възможност за назначаване — Действителна и сигурна вреда — Определяне на размера на обезщетението за вреди)

text:
               12.4.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 92/5

         Решение на Съда (трети състав) от 21 февруари 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Marie-Claude Girardot
   (Дело C-348/06 P) (1)

   (Обжалване - Срочно нает служител - Искане за обезщетение - Загуба на възможност за назначаване - Действителна и сигурна вреда - Определяне на размера на обезщетението за вреди)
   (2008/C 92/08)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Комисия на Европейските общности (представители: D. Martin и F. Clotuche-Duvieusart)

      Друга страна в производството: Marie-Claude Girardot (представители: C. Bernard-Glanz и S. Rodrigues, avocats)
   Предмет
   Жалба срещу Решение на Първоинстанционния съд (първи състав) от 6 юни 2006 г. по дело Girardot/Комисия (T-10/02), с което Първоинстанционният съд определя паричното обезщетение, което Комисията дължи на г-жа Marie-Claude Girardot по силата на междинното решение на Първоинстанционния съд от 31 март 2004 г., в размер на 92 785 EUR заедно с текущите лихви, считано от 6 септември 2004 г. по лихвения процент на Европейската централна банка за основните финансови операции, увеличен с два пункта — Нарушение на член 236 ЕО и на условията за ангажиране на отговорността на Комисията — Метод за изчисляване на дължимата сума от общностна институция при обезщетяване на загубата на възможност за назначаване в тази институция поради незаконосъобразно нейно решение
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата и насрещната жалба.

               2)

               Осъжда Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски по жалбата.

               3)

               Осъжда г-жа Girardot да заплати съдебните разноски по насрещната жалба.

      (1)  ОВ C 249, 14.10.2006 г.


title: Дело F-10/10: Жалба, подадена на 29 януари 2010 г. — Hecq/Комисия

text:
               17.4.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 100/70

         Жалба, подадена на 29 януари 2010 г. — Hecq/Комисия
   (Дело F-10/10)
   2010/C 100/103
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: André Hecq (Chaumont-Gistoux, Белгия) (представител: L. Vogel, avocat)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет и описание на спора

   Отмяната на решението на Комисията, с което се отхвърля искане за възстановяване на пълния размер на различни медицински разноски.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени мълчаливият отказ, който се презюмира, че е приел ОН на 7 април 2009 г. по искането на жалбоподателя от 7 декември 2008 г. за пълното възстановяване в приложение на член 73 от Правилника на три медицински услуги, а именно консултация на психиатър с дата 6 октомври 2008 г., лекарствени продукти, предписани от същия психиатър и доставени на жалбоподателя на 21 октомври 2008 г., както и медицински преглед с дата 1 декември 2008 г.;

               —

               доколкото това е необходимо, да се отмени решението, прието от ОН на 20 октомври 2009 г., с което се отхвърля жалбата на жалбоподателя, подадена на 25 юни 2009 г. срещу посочения мълчалив отказ от 7 април 2009 г.;

               —

               да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-228/10: Преюдициално запитване, отправено от High Court of Justice (Chancery Division) (Обединеното кралство) на 10 май 2010 г. — Union of European Football Associations (UEFA) и British Sky Broadcasting Ltd/Euroview Sport Ltd

text:
               31.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/16

         Преюдициално запитване, отправено от High Court of Justice (Chancery Division) (Обединеното кралство) на 10 май 2010 г. — Union of European Football Associations (UEFA) и British Sky Broadcasting Ltd/Euroview Sport Ltd
   (Дело C-228/10)
   ()
   2010/C 209/25
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Страни в главното производство

      Ищци: Union of European Football Associations (UEFA), British Sky Broadcasting Ltd

      Ответник: Euroview Sport Ltd

      Преюдициални въпроси

   1.   Незаконно устройство

               а)

               Когато устройството за достъп под условие е произведено от доставчика на услугата или с негово съгласие и се продава с ограничено разрешение да се използва само за достъп до защитената услуга при определени обстоятелства, трябва ли това устройство да се разглежда като „незаконно устройство“ по смисъла на член 2, буква д) от Директива 98/84/ЕО (1), ако се използва за достъп до посочената защитена услуга на място, по начин или от лице, които не попадат в обхвата на разрешението на доставчика на услугата?

               б)

               Какво означава „създаден или адаптиран“ по смисъла на член 2, буква д) от директивата?

         2.   Предмет на иска
   Когато първият доставчик на услуги предава програмно съдържание в кодирана форма към втори доставчик на услуги, който излъчва това съдържание въз основа на достъп под условие, какви фактори трябва да се вземат предвид, за да се определи дали интересите на първия доставчик на защитена услуга са засегнати по смисъла на член 5 от Директива 98/84/ЕО?
   В частност:
   Когато първото предприятие предава програмно съдържание (което се състои от картина, фонов звук и коментар на английски език) в кодирана форма към второ предприятие, което на свой ред публично излъчва програмното съдържание (като добавя своя знак и понякога допълнителен звуков канал с коментар):

               а)

               предаването на първото предприятие представлява ли защитена услуга за „телевизионно излъчване“ по смисъла на член 2, буква а) от Директива 98/84/ЕО и член 1, буква а) от Директива 89/552/ЕИО (2)?

               б)

               Необходимо ли е първото предприятие да е излъчващ оператор по смисъла на член 1, буква б) от Директива 89/552/ЕИО, за да се разглежда като доставчик на защитената услуга за телевизионно излъчване по смисъла на член 2, буква а), първо тире от Директива 98/84/ЕО?

               в)

               Трябва ли член 5 от Директива 98/84/ЕО да се тълкува в смисъл, че предоставя право на иск на първото предприятие във връзка с незаконни устройства, които дават достъп до излъчваната от второто предприятие програма:

                           i)

                           или защото такива устройства следва да се разглеждат като даващи достъп чрез излъчвания сигнал до услугите на самото първо предприятие,

                           ii)

                           или защото първото предприятие е доставчик на защитена услуга, чиито интереси са засегнати от неправомерна дейност (тъй като такива устройства дават неразрешен достъп до защитената услуга, предоставяна от второто предприятие)?

               г)

               За отговора на въпроса по буква в) има ли значение обстоятелството дали първият и вторият доставчик на услуги използват различни декодиращи системи и системи за достъп под условие?

         3.   Член 6 от Директива 2001/29/ЕО (3) — технологични мерки
   Когато:

               i)

               в спътниково излъчване са включени закриляни с авторско право произведения,

               ii)

               излъчването е кодирано,

               iii)

               с достъп само за абонатите на оператора на спътниковото излъчване,

               iv)

               абонатите разполагат с декодираща карта, която им позволява да получат достъп до излъчването,

               а)

               кодирането съставлява ли „технологична мярка“ по смисъла на член 6, параграф 3 от Директива 2001/29/ЕО? Ако е така, „ефективна“ ли е тази мярка по смисъла на член 6, параграф 3 от Директива 2001/29/ЕО?

               б)

               Използването на декодираща карта, която е издадена на клиент от осъществяващата спътниковото излъчване организация на основание на абонаментен договор в определена държава членка, така че да получи достъп във втора държава членка до излъчването и включените в него закриляни с авторско право произведения, съставлява ли „заобикаляне“ на технологичните мерки, когато излъчващата организация не е дала съгласието си за използването на декодиращата карта?

               в)

               Търговец, който внася декодиращи карти във втората държава членка и ги рекламира за продажба и използване в тази държава, трябва ли да се разглежда като лице, което внася или рекламира устройства или предоставя услуги, които:

                           i)

                           се насърчават, рекламират или продават с цел заобикаляне на защитата по смисъла на член 6, параграф 2, буква а) от директивата?

                           ii)

                           имат само ограничена търговско значима цел или предназначение, различна/о от заобикаляне на защитата по смисъла на член 6, параграф 2, буква б) от директивата?

                           iii)

                           са предимно проектирани, произведени, адаптирани или осъществени с цел да позволят или улеснят заобикалянето на защитата по смисъла на член 6, параграф 2, буква в) от директивата?

               г)

               Изключено ли е прилагането на член 6 от Директива 2001/29/ЕО към гореупоменатите обстоятелства поради факта, че те се уреждат със специални разпоредби в Директива 98/84/ЕО?

         4.   Право на възпроизвеждане
   Когато i) в паметта на декодер или ii) за филмите, радиотелевизионните предавания и литературните произведения — на телевизионен екран, се създават поредни откъси от филм, радиотелевизионно предаване, литературно произведение, музикално произведение или звукозапис (в конкретния случай кадри от цифрово видео- и аудио-съдържание), като се възпроизвежда цялото произведение, ако поредните откъси се разглеждат като едно цяло, макар че във всеки отделен момент от времето са налице само ограничен брой откъси:

               а)

               трябва ли въпросът дали тези произведения са възпроизведени изцяло или частично да се разглежда съгласно правилата на националната правна уредба в областта на авторското право, за да се прецени кое представлява неправомерно възпроизвеждане на произведение, закриляно с авторско право, или този въпрос зависи от тълкуването на член 2 от Директива 2001/29/ЕО?

               б)

               Ако въпросът зависи от тълкуването на член 2 от Директива 2001/29/ЕО, трябва ли националният съд да вземе предвид всички откъси от всяко произведение като едно цяло, или само ограничения брой откъси, които са налице в определен момент от времето? В случай че е вярна втората хипотеза, какъв способ за преценка трябва да приложи националният съд, за да установи дали произведението е частично възпроизведено по смисъла на посочения член?

               в)

               Правото на възпроизвеждане по член 2 от Директива 2001/29/ЕО включва ли и създаването на преходни изображения върху телевизионен екран?

         5.   Самостоятелно стопанско значение

               а)

               Трябва ли да се смята, че преходните копия на произведение, които се създават в кутията на декодер за спътникова телевизия или върху свързан с кутията на декодера телевизионен екран и чиято единствена цел е да се даде възможност за използване на произведението, стига това използване да не е другояче ограничено по закон, имат „самостоятелно стопанско значение“ по смисъла на член 5, параграф 1 от Директива 2001/29/ЕО, поради факта че тези копия са единственото основание, на което носителят на правата може да изисква възнаграждение за използването на неговите права?

               б)

               За отговора на буква а) от въпрос 5 има ли значение i) дали преходните копия имат присъща стойност, ii) дали преходните копия се състоят от малка част от сбор от произведения и/или други закриляни обекти, която иначе може да се използва без нарушаване на авторското право, и iii) дали лицето, на което носителят на правата е предоставил изключителната лицензия за друга държава членка, вече е получило възнаграждение за използването на произведението в тази държава членка?

         6.   Публично разгласяване по жичен или безжичен път

               а)

               Закриляното с авторско право произведение публично разгласено ли е по жичен или безжичен път по смисъла на член 3 от Директива 2001/29/ЕО, когато спътниковото излъчване се приема в търговски помещения, например в бар, където публично се разгласява или показва на присъстващите чрез телевизионен екран и високоговорители?

               б)

               Има ли значение за отговора на буква а) от въпрос 6 дали:

                           i)

                           присъстващите, пред които публично се разгласява произведението, представляват нова публика, която излъчващият оператор не е отчел (в конкретния случай тъй като разрешена за използване в една държава членка карта за домашен декодер се използва с търговска цел за зрители в друга държава членка)?

                           ii)

                           присъстващите, пред които публично се разгласява произведението, съгласно националното право не са зрители, които плащат за това?

               в)

               Ако отговорът на която и да е част от буква б) е утвърдителен, какви фактори трябва да се вземат предвид, за да се определи дали е налице разгласяване на произведението, което произлиза от място, където тези зрители не присъстват?

         7.   Право на записване
   Когато i) в паметта на декодер или ii) на телевизионен екран се създават поредни откъси от радиотелевизионно предаване (в конкретния случай кадри от цифрово видео- и аудио-съдържание), като се възпроизвежда голяма част от предаването, ако поредните откъси се разглеждат като едно цяло, макар че във всеки отделен момент от времето са налице само ограничен брой откъси:

               а)

               трябва ли въпросът дали тези поредни откъси представляват запис на предаването да се разглежда съгласно правилата на националната правна уредба в областта на авторското право, за да се прецени кое представлява неправомерно възпроизвеждане на произведение, закриляно с авторско право, или този въпрос зависи от тълкуването на член 7 от Директива 2006/115 (4)?

               б)

               Ако въпросът зависи от тълкуването на член 7 от Директива 2006/115, може ли изобщо такива преходни копия да се смятат за „записване“ и ако е така, трябва ли националният съд да вземе предвид всички откъси от всяко произведение като едно цяло, или само ограничения брой откъси, които са налице в определен момент от времето? В случай че е вярна втората хипотеза, какъв способ за преценка трябва да приложи националният съд, за да установи дали е направен запис на предаването по смисъла на посочения член?

               в)

               Правото на записване по член 7 от Директива 2006/115 включва ли и създаването на преходни изображения върху телевизионен екран?

         8.   Защита по Директива 93/83 (5)

   Съвместима ли е с Директива 93/83/ЕИО и с членове 34, 36 и 56 от ДФЕС национална правна уредба в областта на авторското право, съгласно която когато преходни копия от включени в спътниково излъчване произведения или от самото излъчване се създават в кутията на декодер или върху телевизионния екран, е налице нарушение на авторското право съгласно закона на приемащата излъчването държава?
   Има ли значение, че излъчването се декодира чрез карта за спътников декодер, издадена в друга държава членка от доставчика на услугата за спътниково излъчване с условието да се използва само в тази друга държава членка?
   9.   По въпроса дали УЕФА е излъчваща организация съгласно Директива 93/83
   Когато определена организация (наричана по-нататък „първата организация“) предава или възлага на трето лице предаването на сигнал с аудио- и видео-съдържание на живо от спортно събитие чрез подаване на кодиран спътников многостранен сигнал до група от разполагащи с разрешение излъчващи организации в различни страни, които организации след това предават (с наземен телевизионен сигнал или по спътник) програмата на живо с картина и звук от спортното събитие, но освен това добавят отличителния знак на своя канал и (съобразно редакционната си преценка) собствен аудио коментар и собствени материали по време, преди и след мача и в почивката на полувремето (наричана по-нататък „низходящо предаваната програма“):

               а)

               подаването на кодиран многостранен сигнал представлява ли „публично съобщаване чрез спътник“ по смисъла на член 1, параграф 2, букви а) и в) от Директива 93/83, когато способът за декодиране на самия сигнал не е публично достъпен, но при спътниково предаване има достъп до способ за декодиране на сигнала — носител на низходящо предаваната програма, а при наземно предаване низходящо предаваната програма не се кодира?

               б)

               Въвежда ли първата организация в своя многостранен сигнал „сигнали — носители на програма, предназначени за приемане от публиката в непрекъснат съобщителен контур, водещ до и от спътника към земята“?

               в)

               Доколкото в член 1, параграф 2, буква а) се посочва, че действието по въвеждане е „под контрола и отговорността на излъчващата организация“, следва ли да се приеме, че първата организация е релевантната излъчваща организация или една от релевантните излъчващи организации за тази цел, или обратно — може да се приеме, че сигналите се въвеждат в многостранния сигнал под контрола и отговорността на низходящите излъчващи организации?

         10.   Защита по член 34 и/или член 56 от ДФЕС

               а)

               Ако съгласно отговора на въпрос 1 произведеното от доставчика на услугата или с негово съгласие устройство за достъп под условие трябва да се разглежда като „незаконно устройство“ по смисъла на член 2, буква д) от Директива 98/84/ЕО, когато се използва извън обхвата на разрешението на доставчика на услугата, за да се получи достъп до защитена услуга, какъв е специалният обект, закрилян с това право с оглед на съществената функция, предоставена на посоченото право с директивата за достъпа под условие?

               б)

               Допуска ли член 34 или член 56 от ДФЕС прилагането на разпоредба от националното право на определена държава членка, съгласно която е незаконно да се внася или продава карта за спътников декодер, издадена в друга държава членка от доставчика на услугата за спътниково излъчване с условието да се използва само в тази друга държава членка?

               в)

               За отговора има ли значение, че картата за спътниковия декодер е разрешена само за лично използване в домашни условия в тази друга държава членка, а се използва за търговски цели в първата държава членка?

               г)

               Ако съгласно отговора на въпрос 3 използването на декодираща карта при описаните в този въпрос обстоятелства съставлява заобикаляне на ефективна технологична мярка, забранява ли въпреки това член 34 или член 56 от ДФЕС прилагането на национална правна разпоредба за транспониране на член 6 от Директива 2001/29/ЕО?

         11.   Може ли предоставената на музикалните и литературните произведения закрила да е с по-широк обхват от закрилата, предоставена на останалата част от излъчването
   Допуска ли член 34, член 36 или член 56 от ДФЕС прилагането на разпоредба от националната правна уредба в областта на авторското право, съгласно която е незаконно публично да се изпълнява или представя музикално произведение, когато това произведение е включено в защитена услуга, като достъпът до нея и публичното му представяне се осъществяват чрез карта за спътников декодер, при положение че картата е издадена в друга държава членка от доставчика на услугата с условието да се използва само в тази друга държава членка? Има ли значение, че музикалното произведение е незначителен елемент от защитената услуга като цяло и че публичното показване или представяне на останалите елементи от услугата не се закриля от националната правна уредба в областта на авторското право?
   Допуска ли член 34, член 36 или член 56 от ДФЕС прилагането на разпоредба от националната правна уредба в областта на авторското право, съгласно която е незаконно публично да се изпълнява или представя литературно произведение, когато това произведение е включено в защитена услуга, като достъпът до нея и публичното му представяне се осъществяват чрез карта за спътников декодер, при положение че картата е издадена в друга държава членка от доставчика на услугата с условието да се използва само в тази друга държава членка? Има ли значение, че литературното произведение е незначителен елемент от защитената услуга като цяло и че публичното показване или представяне на останалите елементи от услугата не се закриля от националната правна уредба в областта на авторското право?
   12.   Защита по член 101 ДФЕС
   Когато доставчикът на програмно съдържание предостави поредица от изключителни лицензии, всяка от които е за територията на една или повече държави членки и съгласно които излъчващият оператор е лицензиран да излъчва програмното съдържание само на тази територия (включително по спътник), като във всяка лицензия е включено договорно задължение за излъчващия оператор да не допуска използването извън посочената в лицензията територия на неговите карти за спътникови декодери, които дават възможност за приемане на лицензираното програмно съдържание, какъв правен способ за преценка трябва да приложи националният съд и какви обстоятелства трябва да вземе предвид, за да установи дали договорното ограничение е в противоречие със забраната по член 101, параграф 1 ДФЕС?
   В частност:

               а)

               трябва ли член 101, параграф 1 ДФЕС да се тълкува в смисъл, че се прилага към това задължение само защото се смята, че то има за цел предотвратяване, ограничаване или нарушаване на конкуренцията?

               б)

               Ако е така, за да попадне договорното задължение в приложното поле на забраната по член 101, параграф 1 ДФЕС, трябва ли освен това да се докаже, че то съществено предотвратява, ограничава или нарушава конкуренцията?

      (1)  Директива 98/84/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 ноември 1998 година относно правната защита на услуги, основаващи се на или състоящи се от достъп под условие (ОВ L 320, стр. 54; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 3, стр. 73).

      (2)  Директива 89/552/ЕИО на Съвета от 3 октомври 1989 година относно координирането на някои разпоредби, формулирани в действащи закони, подзаконови и административни актове на държавите членки, отнасящи се до упражняване на телевизионна дейност (ОВ L 298, стр. 23; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 215).

      (3)  Директива 2001/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 година относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество (ОВ L 167, стр. 10; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 230).

      (4)  Директива 2006/115/ЕО на Европейския парламент и Съвета от 12 декември 2006 година за правото на отдаване под наем и в заем, както и за някои права, свързани с авторското право в областта на интелектуалната собственост (кодифицирана версия) (OB L 376, стр. 28; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 3, стр. 14).

      (5)  Директива 93/83/ЕИО на Съвета от 27 септември 1993 година относно координирането на някои правила, отнасящи се до авторското право и сродните му права, приложими към спътниковото излъчване и кабелното препредаване (ОВ L 248, стр. 15; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 134).


title: Дело C-119/06: Решение на Съда (трети състав) от 29 ноември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Нарушение на Директива 92/50/EИО относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за услуги — Възлагане на поръчка без провеждане на процедура за възлагане на обществена поръчка — Възлагане на поръчка за услуги за санитарен транспорт в Тоскана)

text:
               26.1.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/7

         Решение на Съда (трети състав) от 29 ноември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република
   (Дело C-119/06) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Нарушение на Директива 92/50/EИО относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за услуги - Възлагане на поръчка без провеждане на процедура за възлагане на обществена поръчка - Възлагане на поръчка за услуги за санитарен транспорт в Тоскана)
   (2008/C 22/13)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: X. Lewis и D. Recchia и M. Mollica, avocat)

      Ответник: Италианска република (представители: I. Braguglia, G. Fiengo и S. Varone, avocats)
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Нарушение на членове 11, 15 и 17 от Директива 92/50/EИО на Съвета от 18 юни 1992 г. относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за услуги (OВ L 209, стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 2, стр. 50) — Възлагане на поръчка без публикуване на съответното обявление — Възлагане на поръчка за услуги за санитарен транспорт в Тоскана.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля иска.

               2)

               Осъжда Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 131, 3.6.2006 г.


title: Дело C-60/11: Определение на председателя на Съда от 21 юни 2011 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Ragusa, Италия) — Procura della Repubblica/Mohamed Mrad

text:
               27.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/28

         Определение на председателя на Съда от 21 юни 2011 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Ragusa, Италия) — Procura della Repubblica/Mohamed Mrad
   (Дело C-60/11) (1)

   2011/C 252/66
   Език на производството: италиански
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 113, 9.4.2011 г.


title: Дело T-152/15 P: Жалба, подадена на 31 март 2015 г. от Европейската комисия срещу решението, постановено на 22 януари 2015 г. от Съда на публичната служба по съединени дела F-1/14 и F-48/14, Kakol/Комисия

text:
               8.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 190/21

         Жалба, подадена на 31 март 2015 г. от Европейската комисия срещу решението, постановено на 22 януари 2015 г. от Съда на публичната служба по съединени дела F-1/14 и F-48/14, Kakol/Комисия
   (Дело T-152/15 P)
   (2015/C 190/24)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Европейска комисия (представители: J. Currall и G. Gattinara)

      Друга страна в производството: Danuta Kakol (Люксембург, Люксембург)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решение на Съда на публичната служба от 22 януари 2015 г. по съединени дела F-1/14 и F-48/14, Kakol/Commission,

               —

               да върне за ново разглеждане на Съда на публичната служба жалбата по дело F-48/14, тъй като жалбоподателят е оттеглил жалбата си по дело F-1/14,

               —

               да не се произнася по съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят излага три правни основания в подкрепа на жалбата си.

               1.

               Първото правно основание е изведено от грешка при прилагане на правото, тъй като Съдът на публичната служба (по-нататък „СПС“) е приел, че при наличието на „сходни“ условия за допускане конкурсната комисия е длъжна да мотивира решението да не допусне кандидат до изпитите спрямо преценката, направена от друга конкурсна комисия по друг конкурс за същия кандидат.

               2.

               Второто правно основание е изведено от нарушение на задължението за мотивиране, тъй като СПС е приел, че гражданството на кандидатите е условие за допускане, което се прибавя към другите, но което въпреки това не е от естество да разграничи двете въпросни обявления за конкурс.

               3.

               Третото правно основание е изведено от изопачаване на съществено доказателство от материалите по делото, тъй като СПС е приел, че конкурсната комисия не е обяснила по какъв начин решението ѝ е различно от това на предходната конкурсна комисия, при положение че Комисията ясно е допълнила мотивите както в писмените си бележки, така и в съдебното заседание.


title: Дело C-109/10 P: Жалба, подадена на 1 март 2010 г. от Solvay SA срещу решението, постановено от Общия съд (шести състав) на 17 декември 2009 г. по дело T-57/01, Solvay/Комисия

text:
               19.6.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 161/14

      Жалба, подадена на 1 март 2010 г. от Solvay SA срещу решението, постановено от Общия съд (шести състав) на 17 декември 2009 г. по дело T-57/01, Solvay/Комисия
      (Дело C-109/10 P)
      (2010/C 161/21)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Solvay SA (представители: P.-A. Foriers, R. Jafferali, F. Louis, A. Vallery, avocats)

         Друга страна в производството: Европейска комисия

         Искания на жалбоподателя

                  —

                  да се отмени съдебното решение от 17 декември 2009 г.,

                  —

                  в резултат на това да се преразгледа жалбата в отхвърлената ѝ част и да се отмени изцяло или отчасти решението на Комисията от 13 декември 2000 г. според обхвата на изложените правни основания,

                  —

                  да се отмени глобата от 19 милиона евро, а при условията на евентуалност същата да се намали съществено като обезщетение за претърпяната от жалбоподателя тежка вреда поради необичайната дългата продължителност на производството,

                  —

                  да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски, свързани с производството по обжалване и производството пред Общия съд.

         Правни основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага девет правни основания.
      С първото си правно основание, състоящо се от пет части, жалбоподателят твърди, че е нарушено правото му на процес в разумен срок, доколкото Решение 2003/6/ЕО на Комисията от 13 декември 2000 г. (1) било прието след повече от десет години от началото на разследването, или най-малко, от започването на процедурата с уведомяването на жалбоподателя за възраженията на Комисията. По-специално Solvay твърди, че Общият съд не е преценил общо срокът, така че да включи в него както административната, така и съдебната фаза на производството (първа част), не е взел предвид продължителността на производството пред него (втора част), обвързал е санкцията за превишаване на разумния срок с доказване на конкретно накърняване на правото на защита на жалбоподателя, макар двата принципа да са самостоятелни и отделни (трета част), постановил е, че в случая не е налице подобно накърняване (четвърта част) и е изопачил фактите по делото, като е приел, че жалбоподателят се е отказал от направеното при условията на евентуалност искане за намаляване на глобата поради превишаване на разумния срок (пета част), въпреки че той изрично е поискал отмяна или поне намаляване на глобата на това основание.
      С второто си правно основание, състоящо се от три части, Solvay твърди, че е налице нарушение на членове 14 и 20 от Регламент № 17/62 на Съвета (2), тъй като Общият съд е допуснал в образуваната на основание член 102 ДФЕС процедура Комисията да използва документи, които са иззети при проверки, извършени за да се установи участие в картели и/или съгласувани практики по член 101 ДФЕС (първа част). Жалбоподателят твърди също така, че Общият съд е допуснал Комисията да използва в негова вреда случайно открити документи, въпреки че към онзи момент тя не е можела поради липса на подозрения да извърши проверка, за да се сдобие с тези документи (втора част). Накрая, той твърди, че Общият съд е изопачил фактите по делото, като е приел, че съществува значителна прилика между фактите, които съгласно решението за проверка е трябвало да бъдат проверени, и фактите в основата на осъждането на жалбоподателя (трета част).
      С третото си правно основание, състоящо се от шест части, жалбоподателят поддържа, че Общият съд е нарушил правото му на защита, тъй като го е задължил да докаже, че изгубените от Комисията материали по преписката, са могли да бъдат от полза за неговата защита (първа част). Всъщност при липсата на какъвто и да било предварителен преглед на преписката не можело служебно да се изключи възможността въпросните документи да окажат влияние върху взетото от Комисията решение (втора и трета част). Накрая, жалбоподателят оспорва преценката на Общия съд, съгласно която не доказал, че изчезналите материали са могли да бъдат от полза за защитата му, що се отнася до съществуването на господстващо положение (четвърта част), до предоставената на групата Saint-Gobain отстъпка (пета част) и до определянето на съответния географски пазар (шест част).
      С четвъртото си правно основание Solvay твърди, че са нарушени правото му на защита, правилата във връзка с доказването и презумпцията за невиновност, доколкото Общият съд е приел, че изгубените материали от преписката не били от полза за защитата му, въпреки че въз основа на тези материали можел да докаже вече формулирани правни основания, а не да изложи нови такива (първа част), и въпреки че съществувала възможност, макар и ограничена, въпросните материали да окажат влияние върху обжалваното решение (втора част).
      С петото си правно основание жалбоподателят се оплаква от нарушение на правото му да бъде изслушан след като Общият съд отменя първото решение за налагане на глоба и преди Комисията да приеме обжалваното решение. Всъщност с обжалваното съдебно решение не се давал отговор на жалбата му за отмяна и не се признавало задължението на Комисията да изслуша съответното предприятие, когато с предходно решение Общият съд е установил нарушение на процесуалните правила при приемането на подготвителните мерки.
      С шестото си правно основание дружеството жалбоподател твърди, че Общият съд е нарушил член 102 ДФЕС и задължението си за мотивиране, като е приел за правилно алтернативното определяне на съответния географски пазар, независимо дали става въпрос за пазар с общностно измерение или за национални пазари.
      Със седмото си правно основание Solvay оспорва, от гледна точка на задължението за мотивиране и на член 102 ДФЕС, съдържащата се в обжалваното съдебно решение преценка на Общия съд, че е налице господстващо положение, без значение дали съответният пазар е с общностно (първа част) или с национално измерение (втора част). Нещо повече, жалбоподателят твърди, че Общият съд не е взел предвид извънредните обстоятелства, доказващи липсата на господстващо положение (трета част).
      С осмото си правно основание жалбоподателят твърди, че е нарушен член 102 ДФЕС и че липсват мотиви, доколкото Общият съд е приел, че предоставената на групата Saint-Gobain отстъпка от 1,5 % представлява отстъпка за лоялност, която оказва въздействие върху условията на конкуренция.
      С деветото си правно основание жалбоподателят твърди, че липсват мотиви, както и че е нарушен член 102 ДФЕС, доколкото Общият съд е приел, че е налице дискриминационна практика, резултат от системата на предоставяни на търговските партньори отстъпки, въпреки че не е извършена никаква проверка дали посочената практика се е отразила неблагоприятно върху конкуренцията между клиентите на основния доставчик (първа част). Накрая, Solvay поддържа, че Общият съд не е взел предвид обстоятелството, че натриевият карбонат представлява незначителна част от производствените разходи на неговите клиенти (втора част).

         (1)  Решение 2003/6/ЕО на Комисията от 13 декември 2000 година относно процедура по прилагане на член 82 [ЕО] (дело COMP/33.133 — В: Натриев карбонат — Solvay) (ОВ L 10, 2003 г., стр. 10).

         (2)  Регламент № 17 на Съвета от 6 февруари 1962 година, Първи регламент за прилагане на членове [81 ЕО] и [82 ЕО] (ОВ 13, 1962 г., стр. 204; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 3).


title: Дело C-352/15 P: Жалба, подадена на 12 май 2015 г. от Edward Guja срещу определението, постановено от Общия съд (втори състав) на 14 април 2015 г. по дело T-823/14, Guja/Полша

text:
               22.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 68/20

         Жалба, подадена на 12 май 2015 г. от Edward Guja срещу определението, постановено от Общия съд (втори състав) на 14 април 2015 г. по дело T-823/14, Guja/Полша
   (Дело C-352/15 P)
   (2016/C 068/25)
   Език на производството: полски

      Страни

      Жалбоподател: Edward Guja (представител: M. Szczepara, Rechtsanwältin)

      Друга страна в производството: Република Полша
   С определение от 17 декември 2015 г. Съдът (трети състав) отхвърля жалбата.


title: Дело C-472/10: Преюдициално запитване, отправено от Pest Megyei Bíróság (Република Унгария) на 29 септември 2010 г. — Nemzeti Fogyasztóvédelmi Hatóság/Invitel Távközlési Zrt.

text:
               18.12.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 346/32

         Преюдициално запитване, отправено от Pest Megyei Bíróság (Република Унгария) на 29 септември 2010 г. — Nemzeti Fogyasztóvédelmi Hatóság/Invitel Távközlési Zrt.
   (Дело C-472/10)
   ()
   2010/C 346/53
   Език на производството: унгарски

      Запитваща юрисдикция

   Pest Megyei Bíróság

      Страни в главното производство

      Ищец: Nemzeti Fogyasztóvédelmi Hatóság

      Ответник: Invitel Távközlési Zrt.

      Преюдициални въпроси

               1.

               Може ли член 6, параграф 1 от Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори (1) да се тълкува в смисъл, че неравноправната договорна клауза не е обвързваща за потребителите, когато определена в закона и съответно оправомощена организация предяви от името на потребителите иск в защита на обществения интерес (popularis actio) за обявяване на нищожността на тази клауза, която се съдържа в потребителски договор?
               Когато е предявен иск в защита на обществения интерес, за да се постанови решение, което ползва потребители, които не са участвали в производството, или забранява прилагането на неравноправно общо договорно условие, може ли член 6, параграф 1 от Директива 93/13 да се тълкува в смисъл, че посочената неравноправна клауза, която се съдържа в потребителски договор, не е обвързваща за засегнатите потребители, нито за бъдещите потребители, така че съдът трябва служебно да съобрази съответните правни последици?

               2.

               Може ли член 3, параграф 1 от Директива 93/13, във връзка с точка 1, буква й) и точка 2, буква г) от приложението по член 3, параграф 3 от същата директива, да се тълкува в смисъл, че договорната клауза е ipso iure неравноправна, когато с нея продавачът или доставчикът изменя едностранно условията на договора без изрично да описва метода за променяне на цената и без да посочва в договора основателна причина?

      (1)  ОВ L 95, стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273.


title: Дело T-77/15: Решение на Общия съд от 20 април 2016 г. — Tronios Group International/EUIPO — Sky (SkyTec) (Марка на Европейския съюз — Производство за обявяване на недействителност — Словна марка на Европейския съюз „SkyTec“ — По-ранна национална словна марка „SKY“ — Относително основание за отказ — Изгубване на права вследствие на търпимост — Член 54, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009)

text:
               6.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 200/20

         Решение на Общия съд от 20 април 2016 г. — Tronios Group International/EUIPO — Sky (SkyTec)
   (Дело T-77/15) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство за обявяване на недействителност - Словна марка на Европейския съюз „SkyTec“ - По-ранна национална словна марка „SKY“ - Относително основание за отказ - Изгубване на права вследствие на търпимост - Член 54, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009))
   (2016/C 200/28)
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподател: Tronios Group International BV (Бреда, Нидерландия) (представители: R. van Leeuwen и H. Klingenberg, avocats)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: S. Crabbe и A. Folliard-Monguiral)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Sky plc (Айсълуърт, Обединено кралство) (представители: първоначално J. Barry, solicitor, впоследствие M. Schut и A. Meijboom, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 28 ноември 2014 г. (преписка R 1681/2013-4), постановено в производство за обявяване на недействителност със страни British Sky Broadcasting Group plc и Tronios Group International BV

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Tronios Group International BV понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO).

               3)

               Sky plc понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 118, 13.4.2015 г.


title: Дело C-523/07: Преюдициално запитване, отправено от Korkein hallinto-oikeus (Финландия) на 23 ноември 2007 г. — А

text:
               26.1.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/35

         Преюдициално запитване, отправено от Korkein hallinto-oikeus (Финландия) на 23 ноември 2007 г. — А
   (Дело C-523/07)
   (2008/C 22/63)
   Език на производството: фински
   Препращаща юрисдикция
   Korkein hallinto-oikeus.
   Страни в главното производство

      Ищец: А
   Преюдициални въпроси

               1.

                           а)

                           Приложим ли е Регламент (ЕО) № 2201/2003 на Съвета от 27 ноември 2003 г. относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по брачни дела и делата, свързани с родителската отговорност, с който се отменя Регламент (ЕО) № 1347/2000 (1) (Регламент Брюксел IIа) по отношение на изпълнението на решение в неговата цялост като постановеното в дадения случай, което разпорежда незабавното поемане на грижа и настаняване на дете извън семейството му в приемно семейство, когато това решение е във формата на едно-единствено решение, прието в рамките на свързаните със закрила на детето публичноправни норми?

                           б)

                           или пък предвид член 1, параграф 2, буква г) от него, регламентът се прилага само спрямо частта от решението относно настаняването извън семейството в приемно такова?

               2.

               Как следва да се тълкува в общностното право понятието „обичайно местопребиваване“ в член 8, параграф 1 във връзка с член 13, параграф 1 от регламента, по-специално, когато постоянният адрес на детето се намира в една държава-членка, но то пребивава в друга държава-членка и води неуседнал живот в нея?

               3.

                           а)

                           Ако се приеме, че детето няма обичайно местопребиваване в тази друга държава-членка, при какви условия може въпреки това да се постанови неотложна охранителна мярка (мярка за поемане на грижа) в тази държава-членка въз основа на член 20, параграф 1 от регламента?

                           б)

                           Са ли охранителните мерки по член 20, параграф 1 от регламента само такива мерки, които могат да се приложат по националното право, и са ли разпоредбите на националното право относно тези мерки задължителни при прилагането на този член?

                           в)

                           Трябва ли делото да се препрати служебно на съд на компетентната държава-членка след постановяването на охранителната мярка?

               4.

               Когато съд на държава-членка не е компетентен, трябва ли искът да се отхвърли като недопустим или пък делото трябва да се препрати на съд на друга държава-членка?

      (1)  ОВ L 338, стр. 1. (Специално издание на български език глава 19, том 06, стр. 183).


title: Дело T-81/13: Жалба, подадена на 12 февруари 2013 г. — FTI Touristik/СХВП (BigXtra)

text:
               13.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 108/32

         Жалба, подадена на 12 февруари 2013 г. — FTI Touristik/СХВП (BigXtra)
   (Дело T-81/13)
   2013/C 108/80
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: FTI Touristik GmbH (Мюнхен, Германия) (представител: A. Parr, Rechtsanwältin)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 29 ноември 2012 г. по преписка R 2521/2011-1,

               —

               ответникът да се осъди да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „BigXtra“ за стоки и услуги от класове 16, 35, 39, 41, 42 и 43 — заявка за словна марка на Общността № 9 925 868

      Решение на проверителя: отхвърля заявката.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени основания: нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-427/14: Преюдициално запитване от Augstākā tiesa (Латвия), постъпило на 18 септември 2014 г.  — Valsts ieņēmumu dienests/SIA „Veloserviss“

text:
               24.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 421/21

         Преюдициално запитване от Augstākā tiesa (Латвия), постъпило на 18 септември 2014 г. — Valsts ieņēmumu dienests/SIA „Veloserviss“
   (Дело C-427/14)
   2014/C 421/30
   Език на производството: латвийски

      Запитваща юрисдикция

   Augstākā tiesa

      Страни в главното производство

      Касатор: Valsts ieņēmumu dienests

      Ответник: SIA „Veloserviss“

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли член 78, параграф 3 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 (1) на Съвета от 12 октомври 1992 г. относно създаване на Митнически кодекс на Общността да се тълкува в смисъл, че принципът на защита на оправданите правни очаквания ограничава възможността отново да се извърши последваща проверка и да се преразгледа резултатът от първоначална последваща проверка?

               2)

               Може ли в националното право на държавите членки да се уредят процедурата за извършване на последващ контрол по член 78, параграф 3 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 г. относно създаване на Митнически кодекс на Общността и ограниченията за преразглеждането на резултата от проверките?

               3)

               Трябва ли член 78, параграф 3 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 г. относно създаване на Митнически кодекс на Общността да се тълкува в смисъл, че националното право може да съдържа ограничения за преразглеждането на резултата от първоначална последваща проверка, ако информацията, че митническата правна уредба е приложена въз основа на погрешни и непълни данни, не е била известна към момента на приемане на решението по първоначалната последваща проверка?“

      (1)  ОВ L 302, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 5, стр. 58.


title: Дело T-225/12: Жалба, подадена на 29 май 2012 г. — Lidl Stiftung/СХВП — LĺDL MUSIC (LIDL express)

text:
               28.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 227/25

         Жалба, подадена на 29 май 2012 г. — Lidl Stiftung/СХВП — LĺDL MUSIC (LIDL express)
   (Дело T-225/12)
   2012/C 227/43
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Германия) (представители: M. Schaeffer, M. Wolter и A. Marx, lawyers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: LĺDL MUSIC, spol. s r.o. (Бърно, Чешка република)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 21 март 2012 г. (преписка R 2379/2010-1);

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративната марка „LIDL express“ за стоки от клас 15 — заявка за регистрация на марка на Общността № 6 857 536

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: националната фигуративна марка и словната марка на Общността „LÍDL MUSIC“ за стоки от клас 15

      Решение на отдела по споровете: уважава възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания:

               —

               нарушение на член 15, параграф 1 във връзка с член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент № 207/2009 на Съвета и правило 22, параграфи 3 и 4 от Регламент № 2868/95 на Комисията;

               —

               нарушение на член 15, параграф 1, буква а) във връзка с член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент № 207/2009 на Съвета;

               —

               нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 на Съвета.


title: Дело F-73/12: Жалба, подадена на 17 юли 2012 г. — ZZ и др./ЕИБ

text:
               29.9.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 295/33

         Жалба, подадена на 17 юли 2012 г. — ZZ и др./ЕИБ
   (Дело F-73/12)
   2012/C 295/58
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: ZZ и др. (представител: адв. L. Levi)

      Ответник: Европейска инвестиционна банка

      Предмет на производството

   От една страна да се отменят съдържащите се в извлеченията от платежната ведомост решения за прилагане на общото решение на Европейската инвестиционна банка, ограничаващо за всички служители нарастването на заплатите до 2,8 % и да се отмени решението за въвеждане на таблица за класиране, предвиждаща намаляване с 1 % на заплатите, и, от друга страна, ответникът да се осъди да заплати разликата във възнагражденията заедно с лихви за забава, както и обезщетения

      Искания на жалбоподателите

               —

               да се отменят решенията за прилагане спрямо жалбоподателите на решението на Съвета на директорите на ЕИБ от 13 декември 2011 г., ограничаващо нарастването на заплатите до 2,8 % и решението на Управителния комитет на ЕИБ от 14 февруари 2012 г. за въвеждане на таблица за класиране, предвиждаща намаляване с 1 % на заплатите, които решения се съдържат в извлеченията от платежната ведомост за април 2012 г., както и да се отменят по същия начин всички решения, които се съдържат в последвалите извлечения от платежната ведомост;

               —

               да се осъди ответникът да заплати разликата във възнагражденията спрямо действието на предишния режим на заплати, която произтича от посочените решения на Съвета на директорите на ЕИБ от 13 декември 2011 г. и на Управителния съвета на ЕИБ от 14 февруари 2012 г.; тази разликата във възнагражденията следва да се увеличи с лихви за забава, считано от 12 април 2012 г. до настоящия момент и впоследствие начислявана на всяко 12-то число на месеца до окончателното изплащане, като лихвите са в размер на определения от ЕЦБ лихвен процент плюс 3 пункта;

               —

               да се осъди ответникът да заплати обезщетения за претърпените поради загубата на покупателна способност вреди, които да се определят ex aequo et bono, но първоначално да бъдат в размер на 1,5 % от месечното възнаграждение на всеки от жалбоподателите;

               —

               да се осъди ЕИБ да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-176/11: Определение на Общия съд от 10 декември 2013 г. — Carbunión/Съвет (Жалба за отмяна — Държавни помощи — Решение относно помощта за улесняване на закриването на неконкурентоспособни въглищни мини — Частична отмяна — Неразделност — Недопустимост)

text:
               8.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 39/20

         Определение на Общия съд от 10 декември 2013 г. — Carbunión/Съвет
   (Дело T-176/11) (1)

   (Жалба за отмяна - Държавни помощи - Решение относно помощта за улесняване на закриването на неконкурентоспособни въглищни мини - Частична отмяна - Неразделност - Недопустимост)
   2014/C 39/33
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Federación Nacional de Empresarios de Minas de Carbón (Carbunión) (Мадрид, Испания) (представители: K. Desai, solicitor, S. Cisnal de Ugarte и M. Peristeraki, адвокати)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: F. Florindo Gijón и A. Lo Monaco, впоследствие F. Florindo Gijón и K. Michoel)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: É. Gippini Fournier, L. Flynn и C. Urraca Caviedes)

      Предмет

   Искане за частична отмяна на Решение 2010/787/ЕС на Съвета от 10 декември 2010 година относно държавната помощ за улесняване на закриването на неконкурентоспособни въглищни мини (ОВ L 336, стp. 24)

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2.

               Federación Nacional de Empresarios de Minas de Carbón (Carbunión) понася, освен собствените си съдебни разноски, и направените от Съвета на Европейския съюз съдебни разноски, включително тези по обезпечителното производство.

               3.

               Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 152, 21.5.2011 г.


title: Дело T-425/12: Жалба, подадена на 26 септември 2012 г. — Sport Eybl & Sports Experts/СХВП — Elite Licensing (e)

text:
               17.11.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 355/36

         Жалба, подадена на 26 септември 2012 г. — Sport Eybl & Sports Experts/СХВП — Elite Licensing (e)
   (Дело T-425/12)
   2012/C 355/76
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Sport Eybl & Sports Experts GmbH (Wels, Австрия) (представител: B. Gumpoldsberger, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Elite Licensing Company SA (Fribourg, Швейцария)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 26 юни 2012 г. по преписка R 881/2011-1 в частта, в която отчасти се уважава жалбата на оспорващото лице и се отменя регистрацията по заявката за марка на Общността на жалбоподателя за класове 9, 12, 18, 22, 25 и 28; и

               —

               да се осъди ответникът да заплати разноските по производството.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративната марка, съдържаща буквата „e“, за стоки и услуги от класове 9, 12, 18, 22, 25, 28 и 42 — заявка за марка на Общността № 6 220 421

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Elite Licensing Company SA

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: фигуративната национална, международна марка и марка на Общността, съдържаща буквата „e“, за стоки и услуги от класове 3, 5, 8, 9, 10, 11, 12, 14, 16, 18, 20, 21, 24, 25, 26, 28, 32, 35, 38, 41, 43 и 44

      Решение на отдела по споровете: отхвърля жалбата.

      Решение на апелативния състав: уважава отчасти жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-644/15 P: Решение на Съда (седми състав) от 15 декември 2016 г. — Унгария/Комисия (Обжалване — Регламент (ЕО) № 1234/2007 — Обща организация на селскостопанските пазари — Сектор на плодовете и зеленчуците — Член 103д — Национална финансова помощ, отпусната на организациите на производителите в сектора на плодовете и зеленчуците — Регламент (ЕО) № 1580/2007 — Член 97 — Решение на Комисията относно възстановяването от Европейския съюз на националната финансова помощ, отпусната от Унгария на организациите на производителите)

text:
               13.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/8

         Решение на Съда (седми състав) от 15 декември 2016 г. — Унгария/Комисия
   (Дело C-644/15 P) (1)

   ((Обжалване - Регламент (ЕО) № 1234/2007 - Обща организация на селскостопанските пазари - Сектор на плодовете и зеленчуците - Член 103д - Национална финансова помощ, отпусната на организациите на производителите в сектора на плодовете и зеленчуците - Регламент (ЕО) № 1580/2007 - Член 97 - Решение на Комисията относно възстановяването от Европейския съюз на националната финансова помощ, отпусната от Унгария на организациите на производителите))
   (2017/C 046/10)
   Език на производството: унгарски

      Страни

      Жалбоподател: Унгария (представители: M.Z. Fehér и E. E. Sebestyén)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: A. Lewis и B. Béres)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Унгария да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 27, 25.1.2016 г.


title: Дело C-351/06: Определение на председателя на Съда от 6 март 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Федерална република Германия

text:
               28.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 96/29

         Определение на председателя на Съда от 6 март 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Федерална република Германия
   (Дело C-351/06) (1)

   (2007/C 96/57)

      Език на производството: немски

   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 249, 14.10.2006 г.


title: Дело C-377/16: Жалба, подадена на 7 юли 2016 г. — Кралство Испания/Европейски парламент

text:
               29.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 314/13

         Жалба, подадена на 7 юли 2016 г. — Кралство Испания/Европейски парламент
   (Дело C-377/16)
   (2016/C 314/19)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Кралство Испания (представител: M. J. García-Valdecasas Dorrego)

      Ответник: Европейски парламент

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени Поканата за изразяване на интерес — Договорно наети служители — функционална група I — Шофьори (М/Ж) EP/CAST/S/16/2016 (1).

               —

               да се осъди Европейският парламент да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

               1.

                  Първо основание: нарушение на членове 1 и 2 от Регламент № 1/58 (2), член 22 от Хартата на основните права на Европейския съюз (3) и член 1г от Правилника за длъжностните лица, поради ограничаването на режима на комуникация между EPSO и кандидата единствено на английски, френски и немски език във формуляра за кандидатстване.

               2.

                  Второ основание: нарушение на член 82 от Условията за работа на другите служители, съдържащи се в Правилника за длъжностните лица, с изискването за задоволително владеене на втори официален език на съюза, без това да е необходимо за упражняването на функциите, които избраните кандидати ще изпълняват.

               3.

                  Трето основание: нарушение на членове 1 и 6 от Регламент № 1/58, на член 22 от Хартата, на член 1г, параграфи 1 и 6 от Правилника за длъжностните лица и на член 82 УРДС, тъй като неправомерно се намалява избора на втори език единствено между три езика, тоест английски, френски и немски, като се изключват другите официални езици на Европейския съюз.

               4.

                  Четвърто основание: изборът на английски, френски и немски език като втори език в поканата представлява произволен избор, който води до дискриминация на основание езика, забранена с член 1 от Регламент № 1/58, член 22 от Хартата и член 1г, параграфи 1 и 6 от Правилника за длъжностните лица.

      (1)  ОВ 2016 г., C 131 A , стр. 1

      (2)  Регламент № 1 на Съвета от 15 април 1958 година за определяне на езиковия режим на Европейската икономическа общност (ОВ 1958, 17, стр. 385; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 1, стр. 3), последно изменен с Регламент (ЕС) № 517/2013 на Съвета (
         ОВ 2013 г., L 158, стр. 1
      ).

      (3)  ОВ 2016 г., C 202, стр. 389


title: Дело C-148/08: Преюдициално запитване, отправено от Juzgado de lo Mercantil de Málaga (Испания) на 9 април 2008 г. — Finn Mejnertsen/Betina Mandal Barsoe

text:
               7.6.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 142/19

         Преюдициално запитване, отправено от Juzgado de lo Mercantil de Málaga (Испания) на 9 април 2008 г. — Finn Mejnertsen/Betina Mandal Barsoe
   (Дело C-148/08)
   (2008/C 142/31)
   Език на производството: испански
   Препращаща юрисдикция
   Juzgado de lo Mercantil
   Страни в главното производство

      Ищец: Finn Mejnertsen

      Ответник: Betina Mandal Barsoe
   Преюдициални въпроси

               1)

               Дали за целите на членове 1 и 2 от Протокола относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и Договора за създаване на Европейската общност, посочената държава трябва да се счита за държава-членка в съответствие с член 16 от Регламент (ЕО) № 1346/2000 (1) относно производството по несъстоятелност?

               2)

               Дали обстоятелството, че посоченият регламент е подчинен на посочения протокол, означава, че регламентът не е част от общностната правна уредба в споменатата страна?

               3)

               Дали това, че Регламент № 1346/2000 не е задължителен за Дания и не се прилага в нея, означава, че останалите държави-членки няма да прилагат посочения регламент при признаване и изпълнение на решения по несъстоятелност, постановени в тази страна, или, напротив, означава, че освен ако не са формулирали резерви останалите държави-членки са длъжни да прилагат посочения регламент, когато решението по несъстоятелност е постановено в Дания и се иска да бъде признато и изпълнено в тези държави и по-конкретно, когато засяга Испания?

      (1)  Регламент (EO) № 1346/2000 на Съвета от 29 май 2000 г. (ОВ L 160, стр. 1); Специално издание на български език 2007 г., глава 19, том 1, стр. 143.


title: Дело C-366/14: Определение на Съда (осми състав) от 6 ноември 2014 г. (преюдициално запитване от Budapesti XX., XXI. és XXIII. Kerületi Bíróság — Унгария) — Herrenknecht AG/Hév-Sugár kft (Преюдициално запитване — Член 53, параграф 2 от Процедурния правилник на Съда — Явна недопустимост — Липса на достатъчно пояснения относно фактическия контекст, както и на основания, които оправдават необходимостта от отговор на преюдициалния въпрос)

text:
               19.1.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 16/15

      Определение на Съда (осми състав) от 6 ноември 2014 г. (преюдициално запитване от Budapesti XX., XXI. és XXIII. Kerületi Bíróság — Унгария) — Herrenknecht AG/Hév-Sugár kft
      (Дело C-366/14) (1)

      (Преюдициално запитване - Член 53, параграф 2 от Процедурния правилник на Съда - Явна недопустимост - Липса на достатъчно пояснения относно фактическия контекст, както и на основания, които оправдават необходимостта от отговор на преюдициалния въпрос)
      (2015/C 016/22)
      Език на производството: унгарски

         Запитваща юрисдикция

      Budapesti XX., XXI. és XXIII. Kerületi Bíróság

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Herrenknecht AG

         Ответник: Hév-Sugár kft

         Диспозитив

      Преюдициалното запитване, отправено от Budapesti XX., XXI. és XXIII. kerületi bíróság (Унгария) с акт от 11 юли 2014 г. (дело C-366/14), е явно недопустимо.

         (1)  ОВ C 351, 6.10.2014 г.


title: Дело T-139/17 R: Определение на председателя на Общия съд от 23 март 2017 г. — Kibelisa/Съвет (Обезпечително производство — Ограничителни мерки — Демократична република Конго — Молба за спиране на изпълнението — Липса на неотложност)

text:
               6.6.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 178/23

         Определение на председателя на Общия съд от 23 март 2017 г. — Kibelisa/Съвет
   (Дело T-139/17 R)
   ((Обезпечително производство - Ограничителни мерки - Демократична република Конго - Молба за спиране на изпълнението - Липса на неотложност))
   (2017/C 178/32)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Roger Kibelisa (Киншаса, Демократична република Конго) (представители: O. Okito и A. Ouannès, avocats)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Предмет

   Молба на основание членове 278 и 279 ДФЕС за спиране на изпълнението на Регламент (ЕС) 2016/2230 на Съвета от 12 декември 2016 година за изменение на Регламент (ЕО) № 1183/2005 на Съвета за налагане на някои специфични ограничителни мерки, насочени срещу лица, нарушаващи оръжейното ембарго по отношение на Демократична република Конго (ОВ L 336 I, 2016 г., стр. 1)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.

               2)

               Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело C-334/15: Преюдициално запитване от Tribunal Supremo (Испания), постъпило на 6 юли 2015 г. — María Pilar Planes Bresco/Comunidad Autónoma de Aragón

text:
               14.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 302/21

         Преюдициално запитване от Tribunal Supremo (Испания), постъпило на 6 юли 2015 г. — María Pilar Planes Bresco/Comunidad Autónoma de Aragón
   (Дело C-334/15)
   (2015/C 302/27)
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Supremo

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: María Pilar Planes Bresco

      Ответник: Comunidad Autónoma de Aragón

      Преюдициални въпроси

               1)

               Следва ли членове 43 и 44 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 (1) на Съвета от 29 септември 2003 година да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба, според която нямат качеството „хектари, даващи право на помощи“, тези площи, декларирани от земеделски стопанин като постоянни пасища, които надвишават площите, взети предвид при определяне на полагащите му се обичайни права, а за включването на посочените площи и съответно — за замяната на обработваеми земи с постоянни пасища, е необходимо лицето, което иска да получи плащане, реално да използва съответните площи за отглеждане на добитък през конкретната селскостопанска година?
               При отрицателен отговор на горния въпрос,

               2)

               Следва ли член 29 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 на Съвета от 29 септември 2003 година, с който се изключват плащания по схемите за подпомагане в полза на тези бенефициенти, „за които е установено, че изкуствено са създали условията за получаването на такива плащания с оглед да получат облаги в противоречие с целите на въпросната схема за подпомагане“, да се тълкува в смисъл, че не допуска държавите членки да приемат разпоредби, с които да намалят броя на „хектарите, даващи право на помощи“ (на постоянните пасища), предвиждайки общи положения, при които се счита, че земеделски стопанин е създал изкуствени условия за плащане, без конкретно да се доказват действията и поведението на точно този земеделски стопанин?

      (1)  Регламент (EO) № 1782/2003 на Съвета от 29 септември 2003 година относно установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски производители и за изменение на Регламенти (EИО) № 2019/93, (EО) № 1452/2001, (EО) № 1453/2001, (EО) № 1454/2001, (EО) 1868/94, (EО) № 1251/1999, (EО) № 1254/1999, (EО) № 1673/2000, (EИО) № 2358/71 и (EО) № 2529/2001 (ОВ L 270, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 49, стр. 177).


title: Дело C-213/16: Преюдициално запитване от Amtsgericht München (Германия), постъпило на 18 април 2016 г. — Наказателно производство срещу Tanja Reiter

text:
               18.7.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 260/20

         Преюдициално запитване от Amtsgericht München (Германия), постъпило на 18 април 2016 г. — Наказателно производство срещу Tanja Reiter
   (Дело C-213/16)
   (2016/C 260/25)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Amtsgericht München

      Страни в главното производство

   Tanja Reiter

      Друга страна: Staatsanwaltschaft München I

      Преюдициални въпроси

               1)

               Допускат ли член 2 и член 6, параграфи 1 и 3 от Директива 2012/13/ЕС (1) на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2012 година законодателна разпоредба на държава членка, която в наказателното производство задължава обвиняемия, който няма местоживеене в тази държава членка, да посочи съдебен адресат за целите на връчването на постановено срещу него наказателно определение, макар и вследствие на това да се окаже, че обвиняемият не разполага с пълния срок за подаване на възражение против постановеното срещу него наказателно определение, при положение че освен това обвиняемият няма и адрес, на който може по доказуем начин да бъде уведомен за постановеното срещу него наказателно определение, като поименното посочване на съдебния адресат и на неговия адрес би позволило на обвиняемия да държи съдебния адресат информиран за това къде той може да му предаде наказателното определение с доказателство за извършеното съобщаване?

               2)

               Допускат ли член 2, параграф 1 и член 6, параграфи 1 и 3 от Директива 2012/13/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2012 година законодателна разпоредба на държава членка, която задължава обвиняемия в наказателното производство, който няма местоживеене в тази държава членка, да посочи съдебен адресат за целите на връчването на постановено срещу него наказателно определение, като за целите на изчисляването на срока, в който направеното възражение е допустимо, поначало е достатъчно съдебният акт да е връчен на съдебен адресат, при положение че при изпускане на така изчисления срок обвиняемият може да поиска неговото възстановяване и в тази хипотеза е достатъчно като уважителна причина да се посочи обстоятелството, че постановеното срещу него наказателно определение му е било препратено, като след неговото получаване той е подал възражение в съответния срок, тоест, когато той може да се ползва от пълния срок за подаване на възражения, след като този срок е бил възстановен, дори и законът да предвижда, че в случай на изпускане на срока по правило постановеното срещу него наказателно определение подлежи на изпълнение?

      (1)  Директива 2012/13/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2012 година относно правото на информация в наказателното производство (ОВ L 142, стр. 1).


title: Дело C-425/06: Решение на Съда (втори състав) от 21 февруари 2008 г. (преюдициално запитване от Corte suprema di cassazione — Италия) — Ministero dell'Economia e delle Finanze/Part Service Srl, в ликвидация (Шеста директива ДДС — Член 11, A, параграф 1, буква a) и член 13, Б, букви a) и г) — Лизинг — Изкуствено разделяне на доставката на множество части — Последици — Намаляване на данъчната основа — Случаи на освобождаване — Злоупотреба — Условия)

text:
               12.4.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 92/6

         Решение на Съда (втори състав) от 21 февруари 2008 г. (преюдициално запитване от Corte suprema di cassazione — Италия) — Ministero dell'Economia e delle Finanze/Part Service Srl, в ликвидация
   (Дело C-425/06) (1)

   (Шеста директива ДДС - Член 11, A, параграф 1, буква a) и член 13, Б, букви a) и г) - Лизинг - Изкуствено разделяне на доставката на множество части - Последици - Намаляване на данъчната основа - Случаи на освобождаване - Злоупотреба - Условия)
   (2008/C 92/09)
   Език на производството: италиански
   Препращаща юрисдикция
   Corte suprema di cassazione
   Страни в главното производство

      Ищец: Ministero dell'Economia e delle Finanze

      Ответник: Part Service Srl, в ликвидация
   Предмет
   Преюдициално запитване — Corte suprema di cassazione — Тълкуване на Директива 77/388/ЕИО: Шеста директива на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1) — Сделка за лизинг, разделена на множество различни договори и която има за последица получаването на данъчно предимство — Тълкуване на понятието злоупотреба с право, както е определено в Решението на Съда по делото С-255/02, Halifax и др.
   Диспозитив

               1.

               Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа трябва да се тълкува в смисъл, че може да се приеме наличие на злоупотреба, когато стремежът към данъчно предимство представлява основна цел на съответната сделка или сделки.

               2.

               Препращащата юрисдикция следва да определи в светлината на представените с настоящото решение насоки за тълкуване дали за целите на прилагане на ДДС сделки като спорните в главното производство могат да се считат за злоупотреба по смисъла на Шеста директива 77/388.

      (1)  ОВ C 326 от 30.12.2006 г.


title: Дело T-36/14: Определение на Общия съд от 6 януари 2015 г. — St’art и др./Комисия (Жалба за отмяна — Програма „European Creative Industries Alliance“ — Проект „C-I Factor“ за въвеждане на нови инструменти за насърчаване на финансирането на културната и творческа индустрия — Решение за прекратяване на проекта — Акт, който се вписва в договорната рамка, от която е неразделна част — Недопустимост)

text:
               2.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 73/35

      Определение на Общия съд от 6 януари 2015 г. — St’art и др./Комисия
      (Дело T-36/14) (1)

      (Жалба за отмяна - Програма „European Creative Industries Alliance“ - Проект „C-I Factor“ за въвеждане на нови инструменти за насърчаване на финансирането на културната и творческа индустрия - Решение за прекратяване на проекта - Акт, който се вписва в договорната рамка, от която е неразделна част - Недопустимост)
      (2015/C 073/45)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподатели: St’art — Fonds d’investissement dans les entreprises culturelles (Mons, Белгия); Stichting Cultuur — Ondernemen (Амстердам, Нидерландия); и Angel Capital Innovations Ltd (Лондон, Обединено кралство) (представители: L. Dehin и C. Brüls, адвокати)

         Ответник: Европейска комисия (представители: S. Delaude, J. Estrada de Solà и S. Lejeune)

         Предмет

      Жалба за отмяна, от една страна, на „мълчаливо решение от неизвестна дата“ на Комисията за прекратяване на проекта „C I Factor SI2.609157-2/G/ENT/CIP/11/C/N03C011“ и вследствие на това да прекрати субсидията, отпусната на консорциума, в която участват жалбоподателите, и, от друга страна, на „изричното решение за потвърждаване“, прието на 29 ноември 2013 г.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда St’art — Fonds d’investissement dans les entreprises culturelles, Stichting Cultuur — Ondernemen и Angel Capital Innovations Ltd да понесат направените от тях разноски, както и разноските на Европейската комисия.

         (1)  ОВ C 135, 5.5.2014 г.


title: Дело T-70/07: Иск, предявен на 26 февруари 2007 г. — Cantieri Navali Termoli/Комисия

text:
               28.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 95/52

         Иск, предявен на 26 февруари 2007 г. — Cantieri Navali Termoli/Комисия
   (Дело T-70/07)
   (2007/C 95/106)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Ищец: Cantieri Navali Termoli SpA (Termoli, Италия) (представител: B. Daniela Mammarella, avvocato)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени решението,

               —

               да осъди ответника да заплати разноските, таксите и възнагражденията по производството,

         Правни основания и основни доводи
   С настоящия иск се оспорва Решение на Комисията от 4 юли 2006 г. относно държавната помощ, която Италия възнамерява да приведе в изпълнение в полза на Cantieri Navali Termoli SpA [нотифициран C 48/2004 (ех N 595/2003) (1), квалифицирало като несъвместима с общия пазар държавна помощ предвидената от Италия в полза на ищеца оперативна помощ по смисъла на член 3 от Регламента относно корабостроенето (2) във връзка с кораб C.180 (ех 173), доколкото с решението се отказва да бъде продължен с десет месеца срокът за доставка на кораба, на основание, че изтъкнатите от ищеца причини за забавата (последиците от събитията от 11 септември 2001 г. в Ню Йорк, необходимостта от технически промени, последиците от природните бедствия) не отговарят на изискванията, установени в член 3, параграф 2, точка втора от посочения регламент.
   В подкрепа на исканията си ищецът се позовава на:

               а)

               Съществено нарушение на процедурните правила поради липсата на мотиви по отношение на, както следва:

                           —

                           изтъкваната ирелевантност на събитията от 11 септември с оглед осъществяване на фактите по делото. Според ищеца, в решението се приема, че за разлика от корабостроителния отрасъл за туристически кораби, корабостроителният отрасъл за петролни танкери и танкери за химикали, в който осъществява дейността си ищецът, не е бил засегнат от тези събития,

                           —

                           твърдението, че не е доказана причинноследствената връзка с природните бедствия, засегнали територията, на която ищецът извършва дейността си,

                           —

                           необходимостта от технически промени в конструкцията.

               б)

               Явна грешка при преценката на приведените от италианската държава с оглед обосновката и доказването на смущения при изпълнението на строителната програма факти, поради ненадлежното разграничаване между Chemical Markets [пазарите на химикали] и другите отрасли на Shipping [морски превоз на товари], както и на ограничения, абстрактен и без връзка с контекста прочит на доклада на института Clarkson Research от ноември 2003 г., на който се придава решаващо значение, без да се предприемат конкретни и документирани проверки,

               в)

               Превратно упражняване на власт, доколкото липсва конкретна преценка и преценка в контекста на особеностите и обстоятелствата на конкретния случай по отношение на факта, доколко исканото продължение на срока само с десет месеца е от естество да повлияе върху търговията между държавите-членки, и вследствие на това по отношение на съвместимостта на въпросната оперативна помощ с общностните разпоредби в областта на конкуренцията.

      (1)  ОВ L 283 [383], 28.12.2006 г., стр. 53.

      (2)  Регламент на Съвета (ЕО) № 1540/98 от 29 юни 1998 г. за установяване на нови правила за помощ за корабостроенето (ОВ L 202, 18.7.1998 г., стр. 1)


title: Дело T-104/11: Жалба, подадена на 17 февруари 2011 г. — Ferrari/СХВП ( „PERLE'“ )

text:
               9.4.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/20

         Жалба, подадена на 17 февруари 2011 г. — Ferrari/СХВП („PERLE'“)
   (Дело T-104/11)
   2011/C 113/39
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Ferrari F.lli Lunelli SpA (Trento, Италия) (представители: P. Perani и G. Ghisletti, avvocati)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               Да отмени решение на втори апелативен състав на СХВП по преписка R 1249/2010-2 от 8 декември 2010 г., нотифицирано на 17 декември 2010 г.

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: Международна фигуративна марка (№ W 10510030), съдържаща словния елемент „PERLE’“, за продукти в класове 3, 25 и 33, за която жалбоподателят е поискал общностна защита.

      Решение на проверителя: Частично отхвърля заявката за защита

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: Неправилно прилагане на член 7, параграф 1, букви б) и в), и параграф 2 от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-379/08: Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia (Италия) на 21 август 2008 г. — ERG Raffinerie Mediterranee SpA и др./Ministero dello Sviluppo Economico и др.

text:
               22.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/14

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia (Италия) на 21 август 2008 г. — ERG Raffinerie Mediterranee SpA и др./Ministero dello Sviluppo Economico и др.
   (Дело C-379/08)
   (2008/C 301/27)
   Език на производството: италиански
   Препращаща юрисдикция
   Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia
   Страни в главното производство

      Жалбоподател: ERG Raffinerie Mediterranee SpA и др.

      Ответник: Ministero dello Sviluppo Economico и др.
   Преюдициални въпроси

               1)

               Дали Директива 2004/35/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 21 април 2004 година относно екологичната отговорност по отношение на предотвратяването и отстраняването на екологичните щети (1) и по-специално член 7 от нея и посоченото там приложение II допускат национална правна уредба, която оправомощава публичната администрацията да налага като „разумни възможности за отстраняване на екологични щети“ намеси в екологичните матрици (представляващи в случая „физическо преграждане“ на крайбрежната морска повърхност), които са различни и последващи по отношение на определените вследствие на съответна състезателна процедура, вече одобрени, започнати и в ход на изпълнение?

               2)

               Дали същата директива допуска национална правна уредба, която оправомощава публичната администрация да налага служебно подобни предписания, тоест без да е преценила предварително специфичните за обекта условия, разходите за реализиране в сравнение с разумно предвидимата печалба, възможните или вероятни странични щети и вредни последици върху общественото здраве и сигурност, както и необходимото за реализацията време?

               3)

               Дали, като се има предвид специфичното положение на обекта от национален интерес Priolo, същата директива допуска национална правна уредба, която оправомощава публичната администрация да налага служебно подобни предписания като условия за разрешаването на правомерното използване на обекти, които не са пряко засегнати от рекултивирането, доколкото вече са рекултивирани или във всеки случай не са замърсени, и се включват в периметъра на обекта от национален интерес Priolo?

      (1)  ОВ L 143, стр. 56; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 11, стр. 168.


title: Дело T-349/16: Определение на Общия съд от 3 февруари 2017 г. — Bank Saderat Iran/Съвет

text:
               10.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 112/50

         Определение на Общия съд от 3 февруари 2017 г. — Bank Saderat Iran/Съвет
   (Дело T-349/16) (1)

   (2017/C 112/69)
   Език на производството: английски
   Председателят на първи състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 305, 22.8.2016 г.


title: Дело T-134/12: Определение на Общия съд от 13 януари 2014 г. — Investigación y Desarrollo en Soluciones y Servicios IT/Комисия (Жалба за отмяна и искане за обезщетение — Договори във връзка с финансовата помощ от Съюза за проекти в областта на научноизследователската и развойната дейност — Възражение за недопустимост — Липса на преформулиране на петитума — Недопустимост)

text:
               8.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 71/21

      Определение на Общия съд от 13 януари 2014 г. — Investigación y Desarrollo en Soluciones y Servicios IT/Комисия
      (Дело T-134/12) (1)

      (Жалба за отмяна и искане за обезщетение - Договори във връзка с финансовата помощ от Съюза за проекти в областта на научноизследователската и развойната дейност - Възражение за недопустимост - Липса на преформулиране на петитума - Недопустимост)
      (2014/C 71/38)
      Език на производството: испански

         Страни

         Жалбоподател: Investigación y Desarrollo en Soluciones y Servicios IT, SA (Аликанте, Испания) (представител: M. Jiménez Perona, адвокат)

         Ответник: Европейска комисия (представители: R. Lyal и B. Conte, подпомагани от J. Rivas Andrés и X. García García, адвокати)

         Предмет

      От една страна, искане за отмяна на решението, съдържащо се в писмо на Комисията от 13 януари 2012 г., за събиране на сумите по дебитните известия, издадени вследствие на финансовия одит на жалбоподателя, и от друга страна, искане на основание на правилата за извъндоговорната отговорност Комисията да бъде осъдена да заплати обезщетение за вреди в размер на 732 768 EUR

         Диспозитив

                  1.

                  Отхвърля жалбата.

                  2.

                  Investigación y Desarrollo en Soluciones y Servicios IT, SA понася, наред с направените от него съдебни разноски, и тези на Европейската комисия, включително разноските по обезпечителното производство.

         (1)  ОВ C 157, 2.6.2012 г.


title: Дело F-13/15: Жалба, подадена на 26 януари 2015 г.  — ZZ и др./Комисия

text:
               16.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 89/50

         Жалба, подадена на 26 януари 2015 г. — ZZ и др./Комисия
   (Дело F-13/15)
   (2015/C 089/62)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: ZZ и др. (представители: J.-N. Louis, R. Metz, N. de Montigny, D. Verbeke и T. Van Lysebeth, avocats)

      Ответник: Комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на решенията, определящи правата на жалбоподателите да получат възстановяване на годишните пътни разноски съгласно член 8 от Приложение VII към Правилника за длъжностните лица, изменен с Регламент № 1023/2013 на Парламента и на Съвета от 22 октомври 2013 г. за изменение на Правилника за длъжностните лица и на УРДС.

      Искания на жалбоподателите

               —

               член 8 от Приложение VII към Правилника за длъжностните лица да се обяви за незаконосъобразен и неприложим,

               —

               да се отменят решенията, премахващи напълно възстановяването на годишните пътни разноски на жалбоподателите, считано от 2014 година,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-577/14 P: Решение на Съда (пети състав) от 16 февруари 2017 г. — Brandconcern BV/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) (Обжалване — Марка на Европейския съюз — Регламент (ЕО) № 207/2009 — Член 51, параграф 2 — Словна марка „LAMBRETTA“ — Реално използване на марката — Искане за отмяна — Частична отмяна — Съобщение № 2/12 на председателя на EUIPO — Ограничаване във времето на решение на Съда)

text:
               10.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 112/3

         Решение на Съда (пети състав) от 16 февруари 2017 г. — Brandconcern BV/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
   (Дело C-577/14 P) (1)

   ((Обжалване - Марка на Европейския съюз - Регламент (ЕО) № 207/2009 - Член 51, параграф 2 - Словна марка „LAMBRETTA“ - Реално използване на марката - Искане за отмяна - Частична отмяна - Съобщение № 2/12 на председателя на EUIPO - Ограничаване във времето на решение на Съда))
   (2017/C 112/03)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Brandconcern BV (представители: A. von Mühlendahl и H. Hartwig, Rechtsanwälte, G. Casucci, N. Ferretti и C. Galli, avvocati)

      Други страни в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) (представител: J. Crespo Carrillo), Scooters India Ltd (представители: C. Wolfe, Solicitor, B. Brandreth и A. Edwards-Stuart, Barristers)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Brandconcern BV да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 89, 16.3.2015 г.


title: Дело C-186/12: Преюдициално запитване, отправено от Tribunal Judicial de Braga (Португалия) на 23 април 2012 г. — Impacto Azul, L.da/BPSA 9 — Promoção e Desenvolvimento de Investimentos Imobiliários, SA и др.

text:
               21.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 217/6

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunal Judicial de Braga (Португалия) на 23 април 2012 г. — Impacto Azul, L.da/BPSA 9 — Promoção e Desenvolvimento de Investimentos Imobiliários, SA и др.
   (Дело C-186/12)
   2012/C 217/11
   Език на производството: португалски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Judicial de Braga

      Страни в главното производство

      Ищец: Impacto Azul, LDA

      Ответници: BPSA 9 — Promoção e Desenvolvimento de Investimentos Imobiliários, SA, Bouygues Imibiliária, SGPS, Lda, Bouygues Immobiolier SA, Aniceto Fernandes Viegas, Óscar Cabanez Rodriguez

      Преюдициален въпрос

   Противоречи ли на общностното право, по-конкретно на член 49 ДФЕС, според тълкуването, дадено на тази норма от Съда на Европейските общности, изключването на установените в друга държава членка предприятия от прилагането на режима по член 501 CSC, както е предвидено в член 481, параграф 2 CSC?