title: Дело T-503/12: Жалба, подадена на 16 ноември 2012 г. — Обединено кралство/Комисия

text:
               26.1.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 26/62

         Жалба, подадена на 16 ноември 2012 г. — Обединено кралство/Комисия
   (Дело T-503/12)
   2013/C 26/123
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: D. Wyatt, QC, V. Wakefield, Barrister и C. Murrell)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение 2012/500/ЕС на Комисията от 6 септември 2012 г. за изключване от финансиране от страна на ЕС на някои разходи, направени от държавите членки, в частта му относно четири графи в приложението, свързани с фиксирана корекция от 5 % на разходи, направени в Северна Ирландия през финансовата 2008 година (възлизащи на 277 231,60 EUR и 13 671 558,90 EUR) и през финансовата 2009 година (възлизащи на 270 398,26 EUR и 15 844 193,29 EUR) (ОВ 2012 L 244, стр. 11), и

               —

               да осъди ответника да заплати разноските на жалбоподателя.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от твърдението, че Комисията допуска грешки при прилагане на правото и фактически грешки, и не взема предвид съображения, отнасящи се до размера на възможните загуби за фондовете на ЕС с оглед на риска, който представляват за тези фондове разходите през отчетните 2007 г. и 2008 г., произтичащ по-специално от грешки в определянето на допустимата за подпомагане област през 2005 г., засягащи първоначалното разпределяне на правата.

               2.

               Второто правно основание е изведено от твърдението, че Комисията допуска грешки при прилагане на правото и фактически грешки, тъй като погрешно е заключила, че Northern Ireland Department of Agriculture and Rural Development [Министерство на земеделието и развитието на селските райони на Северна Ирландия] (наричано по-нататък „DARD“) не е приложило правилно или изобщо не е приложило разпоредбите относно санкциите, възстановяването на надплащания и умишленото неспазване, и от твърдението, че Комисията следователно е надценила и/или не е взела предвид съображения, отнасящи се до размера на възможните загуби за фондовете на ЕС. Комисията по-специално:

                           —

                           неправилно упреква DARD за твърдяното „систематично“ преизчисляване на правата за получаване на плащане,

                           —

                           неправилно твърди, че допуснатите през 2005 г. грешки е можело да имат материалноправни последици за историческия елемент на стойността на правата,

                           —

                           приема неправилен метод за изчисляване на надплащанията,

                           —

                           приема неправилен подход към санкциите, в частност:

                                       —

                                       като приема неправилен метод за изчисляване на санкциите, и

                                       —

                                       като неправилно твърди, че санкция следва да се налага за всяка година в случаите, когато санкция е била приложима през 2005 г., но не за следващите отчетни години, в конкретния случай 2007 г. и 2008 г., за които надплащанията произтичат от същата грешка като вече санкционираната през 2005 г.,

                           —

                           приема неправилен подход към умишленото неспазване.


title: Дело T-623/15: Решение на Общия съд от 11 юли 2017 г. — Lidl Stiftung/EUIPO (JEDE FLASCHE ZÄHLT!) (Марка на Европейския съюз — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „JEDE FLASCHE ZÄHLT!“ — Марка, състояща се от рекламен лозунг — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               21.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 277/36

         Решение на Общия съд от 11 юли 2017 г. — Lidl Stiftung/EUIPO (JEDE FLASCHE ZÄHLT!)
   (Дело T-623/15) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „JEDE FLASCHE ZÄHLT!“ - Марка, състояща се от рекламен лозунг - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2017/C 277/53)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Lidl Stiftung & Co. KG (Некарсулм, Германия) (представители: M. Wolter, A. Marx и A. Berger, avocats)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: M. Eberl и A. Schifko)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 7 септември 2015 г. (преписка R 479/2015-4) относно заявка за регистрация на фигуративния знак „JEDE FLASCHE ZÄHLT!“ като марка на Европейския съюз.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Lidl Stiftung & Co. KG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 16, 18.1.2016 г.


title: Дело T-168/13: Определение на Общия съд от 21 януари 2014 г. — EPAW/Комисия (Жалба за отмяна — Юридическо лице на частното право — Липса на доказателства за правосубектност — Член 44, параграф 5, буква a) от Процедурния правилник на Общия съд — Явна недопустимост)

text:
               15.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 78/12

         Определение на Общия съд от 21 януари 2014 г. — EPAW/Комисия
   (Дело T-168/13) (1)

   (Жалба за отмяна - Юридическо лице на частното право - Липса на доказателства за правосубектност - Член 44, параграф 5, буква a) от Процедурния правилник на Общия съд - Явна недопустимост)
   2014/C 78/24
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: European Platform Against Windfarms (EPAW) (представител: C. Kiss, адвокат)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално K. Herrmann и P. Oliver, впоследствие L. Pignataro Nolin, K. Herrmann и J. Tomkin)

      Предмет

   Искане за отмяна на съобщението на Комисията до Европейския парламент, до Съвета, до Европейския икономически и социален комитет и до Комитета на регионите, озаглавено „Енергията от възобновяеми източници: основен участник на европейския енергиен пазар“, от 6 юни 2012 г., както и на решението на Комисията от 21 януари 2013 г., с което се отхвърля като недопустимо искането на жалбоподателя за преразглеждане на посоченото съобщение

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               European Platform Against Windfarms (EPAW) понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 207, 20.7.2013 г.


title: Дело T-704/13: Жалба, подадена на 30 декември 2013 г. — Banco de Sabadell и Banco Gallego/Комисия

text:
               22.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/47

         Жалба, подадена на 30 декември 2013 г. — Banco de Sabadell и Banco Gallego/Комисия
   (Дело T-704/13)
   2014/C 52/91
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподатели: Banco de Sabadell, SA (Sabadell, Испания) и Banco Gallego, SA (Santiago de Compostela, Испания) (представители: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero и A. Lamadrid de Pablo, abogados)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение, доколкото то квалифицира съвкупността от мерки, които според посоченото в него съставляват т. нар. испанска система за финансов лизинг, като нова и несъвместима с вътрешния пазар държавна помощ,

               —

               при условията на субсидиарност, да отмени членове 1 и 4 от обжалваното решение, които определят инвеститорите от обединенията по икономически интереси като бенефициери на предполагаемите помощи и като единствени адресати на разпореждането за възстановяване,

               —

               при условията на субсидиарност, да отмени член 4 от обжалваното решение, доколкото с него се разпорежда възстановяването на предполагаемите помощи,

               —

               да отмени член 4 от обжалваното решение, доколкото то се произнася относно законосъобразността на частноправните договори между инвеститорите и други организации, и

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски по това производство.

      Правни основания и основни доводи

   Правните основания и основните доводи са същите като посочените по дело T-700/13, Bankia/Комисия.


title: Дело T-703/15: Решение на Общия съд от 6 декември 2016 г. — Groupe Go Sport/EUIPO — Design Go (GO SPORT) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за регистрация на словна марка на Европейския съюз „GO SPORT“ — По-ранни национални словни марки GO — Частичен отказ на регистрация от отдела по споровете — Закъсняло представяне на писменото становище, излагащо мотивите за обжалване — Недопустимост на жалбата, подадена пред апелативния състав — Член 60 от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Правило 49, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 2868/95)

text:
               23.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/30

         Решение на Общия съд от 6 декември 2016 г. — Groupe Go Sport/EUIPO — Design Go (GO SPORT)
   (Дело T-703/15) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за регистрация на словна марка на Европейския съюз „GO SPORT“ - По-ранни национални словни марки GO - Частичен отказ на регистрация от отдела по споровете - Закъсняло представяне на писменото становище, излагащо мотивите за обжалване - Недопустимост на жалбата, подадена пред апелативния състав - Член 60 от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Правило 49, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 2868/95))
   (2017/C 022/40)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Groupe Go Sport (Sassenage, Франция) (представители: G. Arbant и E. Henry-Mayer, avocats)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: D. Gája)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO: Design Go Ltd (Лондон, Обединено кралство)

      Предмет

   Жалба срещу решение на втори апелативен състав на СХВП от 22 септември 2015 г. (преписка R 569/2015-2) относно производство по възражение между Design Go и Groupe Go Sport

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Groupe Go Sport да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 48, 8.2.2016 г.


title: Дело T-440/11: Жалба, подадена на 12 август 2011 г. — BT Telecommunications/Съвет

text:
               1.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 290/16

         Жалба, подадена на 12 август 2011 г. — BT Telecommunications/Съвет
   (Дело T-440/11)
   2011/C 290/23
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: BT Telecommunications PUE (Минск, Беларус) (представители: V. Vaitkute Pavan, A. Smaliukas и E. Matulionyte, lawyers)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Регламент (ЕС) № 588/2011 на Съвета от 20 юни 2011 година за изменение на Регламент (ЕО) № 765/2006 относно ограничителни мерки срещу президента Лукашенко и някои длъжностни лица на Беларус (ОВ L 161, стр. 1) в частта му относно жалбоподателя,

               —

               да се отмени Решение 2011/357/ОВППС на Съвета от 20 юни 2011 година за изменение на Решение 2010/639/ОВППС относно ограничителните мерки срещу някои длъжностни лица на Беларус (ОВ L 161, стр. 25) в частта му относно жалбоподателя, и

               —

               да се осъди ответникът да плати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет правни основания.

               1.

               В рамките на първото правно основание се твърди, че ответникът е нарушил задължението да предостави адекватни мотиви относно включването на жалбоподателя в списъците с лица, спрямо които се прилагат ограничителни мерки.

               2.

               В рамките на второто правно основание се твърди, че ответникът е нарушил правото на защита и правото на изслушване, предвидени в член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз и в членове 6 и 13 от Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи, като:

                           —

                           в нито един момент не e предоставил подробни мотиви относно включването на жалбоподателя в списъците с лица, които спрямо които се прилагат ограничителните мерки, и

                           —

                           не е предоставил на жалбоподателя възможност да упражни ефикасно правото си на защита, по-специално да упражни правото си на изслушване и правото да се ползва от производство, което да му позволи реално да поиска да бъде заличен от списъка с лица, за които се отнасят ограничителните мерки.

               3.

               Съгласно третото правно основание ответникът е допуснал явни грешки в преценката, като е приел в оспорваните актове, че жалбоподателят е свързан по някакъв начин с режима на Лукашенко и спонсорира този режим, или че участва по някакъв начин в нарушения на международните изборни стандарти или в репресии срещу гражданското общество и демократичната опозиция, или във вноса в Беларус на оборудване, което би могло да се използва за вътрешни репресии.

               4.

               В рамките на четвъртото правно основание се твърди, че ответникът е нарушил необосновано и по непропорционален начин основното право на собственост, предвидено в член 17 от Хартата на основните права на Европейския съюз и в член 1 от протокол № 1 към Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи, без да има неопровержими доказателства.

               5.

               В рамките на петото правно основание се твърди, че ответникът е нарушил принципа на пропорционалност, като е наложил непропорционално ограничение на основните права на жалбоподателя, без да предостави адекватни процесуални гаранции и неопровержими доказателства.


title: Дело T-531/11: Жалба, подадена на 28 септември 2011 г. — Хамас/Съвет

text:
               28.4.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 126/18

         Жалба, подадена на 28 септември 2011 г. — Хамас/Съвет
   (Дело T-531/11)
   2012/C 126/37
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Хамас (представител: L. Glock, avocat)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени Решение 2011/430/ОВППС на Съвета от 18 юли 2011 година за актуализиране на списъка на лицата, групите и образуванията, по отношение на които се прилагат членове 2, 3 и 4 от Обща позиция 2001/931/ОВППС за прилагането на специални мерки за борба с тероризма, в частта, в която се отнася до Хамас (включително Hamas-Izz-al-Din-al-Quassem);

               —

               да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) № 687/2011 на Съвета от 18 юли 2011 година за прилагане на член 2, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 2580/2001 относно специалните ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания, и за отмяна на регламенти за изпълнение (ЕС) № 610/2010 и (ЕС) № 83/2011, в частта, в която се отнася до Хамас (включително Hamas-Izz-al-Din-al-Quassem);

               —

               да осъди Съвета да заплати всички съдебни разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата, жалбоподателят излага осем правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от нарушение на член 1, параграф 4 от Обща позиция 2001/931/ОВППС (1), относно вземането на решение от компетентен орган, доколкото този орган:

                           —

                           трябва да е съдебен, а не административен орган,

                           —

                           трябва да може да се позове на принципа на лоялно сътрудничество,

                           —

                           не може да бъде правителството на Съединените американски щати, поради особеностите на правилата, уреждащи операциите по листиране в Съединените американски щати,

                           —

                           не може да е орган, който не спазва процесуалните права на засегнатите лица.

                     Освен това жалбоподателят изтъква, че Съветът не представя никакво доказателство, че в конкретния случай съответните национални решения се основат на сериозни доказателства или улики.

               2.

               Второто правно основание е изведено от грешка в истинността на фактите като се има предвид, че Съветът не е доказал фактите, които самостоятелно сочи. Жалбоподателят изтъква, че отбелязаните в жалбата му неясноти потвърждават грешката в истинността на фактите.

               3.

               Третото правно основание е изведено от грешка в преценката по отношение на терористичния характер на жалбоподателя, като се има предвид, че предложената от Съвета квалификация не е съобразена с критериите, определени в Обща позиция 2001/931/ОППВС. Жалбоподателят изтъква, че използваните от Съвета критерии разкриват погрешно тълкуване на термина „тероризъм“, което е несъвместимо с действащото международно право.

               4.

               Четвъртото правно основание е изведено от недостатъчно вземане предвид на настъпилите вследствие на времето промени в ситуацията, като се има предвид, че Съветът не е извършил действително преразглеждането, предвидено в член 1, параграф 6 от Обща позиция 2001/931/ОВППС.

               5.

               Петото правно основание е изведено от нарушение на принципа на не-намеса.

               6.

               Шестото правно основание е изведено от нарушение на задължението за мотивиране, като се има предвид, че изпратеното на жалбоподателя изложение на мотивите не съдържа никакво разяснение за сериозни и правдоподобни доказателства и улики срещу жалбоподателя.

               7.

               Седмото правно основание е изведено от нарушение на правото на защита и на ефективна съдебна защита. Жалбоподателят изтъква, че тези принципи са били нарушени:

                           —

                           в хода на националната фаза на производството, въпреки че Съветът трябвало да упражнява контрол в това отношение и

                           —

                           в хода на европейската фаза поради недостатъчните доказателства, предадени от Съвета на жалбоподателя.

               8.

               Осмото правно основание е изведено от нарушение на правото на собственост, тъй като мярка за замразяване на финансови средства не може да се счита за обосновано засягане на правото на собственост.

      (1)  Обща позиция 2001/931/ОВППС за прилагането на специални мерки за борба с тероризма (ОВ L 344, стр. 93; Специално издание на български език, 2007 г., глава 18, том 1, стр. 179).


title: Дело T-501/08: Жалба, подадена на 18 ноември 2008 г.  — NEC Display Solutions Europe/СХВП — C More Entertainment (see more)

text:
               24.1.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/34

         Жалба, подадена на 18 ноември 2008 г. — NEC Display Solutions Europe/СХВП — C More Entertainment (see more)
   (Дело T-501/08)
   (2009/C 19/63)
   Език на жалбата: английски
   Страни

      Жалбоподател: NEC Display Solutions Europe GmbH (Мюнхен, Германия) (представител: P. Munzinger, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: C More Entertainment AB (Стокхолм, Швеция)
   Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени Решение на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 28 август 2008 г. по преписка R 1388/2007-4 и да се отхвърли възражението;

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски, и

               —

               да осъди другата страна в производството пред апелативния състав да заплати съдебните разноски, в случай че тя встъпи в настоящото производство.

         Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративната марка „see more“ за стоки от клас 9 — заявка № 4 034 741

      Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: Другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Датска словна марка № VR 2004 01590 „CMORE“ за стоки и услуги от класове 9, 16, 35, 38 и 41; финландска словна марка № 231 366 „CMORE“ за стоки и услуги от класове 9, 16, 35, 38 и 41

      Решение на отдела по споровете: Уважава възражението изцяло

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 40/94 на Съвета, тъй като апелативният състав неправилно е приел, че е налице вероятност от объркване между съответните марки.


title: Дело C-103/09: Преюдициално запитване, отправено от Court of Appeal (Обединено кралство) на 13 март 2009 г. — The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs/Weald Leasing Limited

text:
               6.6.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/8

         Преюдициално запитване, отправено от Court of Appeal (Обединено кралство) на 13 март 2009 г. — The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs/Weald Leasing Limited
   (Дело C-103/09)
   2009/C 129/13
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   Court of Appeal

      Страни в главното производство

      Ищец: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Ответник: Weald Leasing Limited

      Преюдициални въпроси

               1)

               При обстоятелства като тези, които съществуват по настоящото дело, при които търговец, който в широка степен е освободен от данъчно облагане възприема структура на лизинг на активи, която включва трета страна — посредник, вместо непосредствено да закупува активите, създава ли структурата на лизинг на активи или част от нея данъчно предимство, което противоречи на целта на Шеста директива (1), по смисъла на точка 74 от Решение от 21 февруари 2006 г. по дело Halifax и др., C-255/02 (наричано по-нататък „Решение по дело Halifax“)?

               2)

               Предвид обстоятелството, че Шеста директива за ДДС предвижда лизинг на активи от търговци, които са освободени изцяло или отчасти от данъчно облагане, и предвид позоваването от страна на Съда на понятието „обичайни търговски сделки“ в точки 69 и 80 от Решение по дело Halifax и в точка 27 от Решение от 22 май 2008 г. по дело Ampliscientifica, C-162/07, както и липсата на такова позоваване в Решение от 21 февруари 2008 г. по дело Part Service, C-425/06, това поведение представлява ли злоупотреба от страна на търговеца, който е освободен изцяло или отчасти от данъчно облагане, дори и в контекста на обичайните търговски сделки той да не сключва лизингови сделки?

               3)

               Ако отговорът на втори въпрос е положителен:

                           (а)

                           каква е релевантността на понятието „обичайни търговски сделки“ в контекста на точки 74 и 75 от Решение по дело Halifax: това понятие релевантно ли е по отношение на точка 74 или точка 75 или по отношение и на двете;

                           (б)

                           позоваването на понятието „обичайни търговски сделки“ позоваване ли е на:

                                       (1)

                                       сделки, които съответното данъчнозадължено лице обикновено сключва;

                                       (2)

                                       сделки, които две или повече страни сключват при обичайни пазарни условия;

                                       (3)

                                       сделки, които са търговски жизнеспособни;

                                       (4)

                                       сделки, които пораждат търговски тежести и рискове, обикновено свързани със съответната търговска печалба;

                                       (5)

                                       сделки, които нямат изкуствен характер, доколкото имат търговско съдържание;

                                       (6)

                                       всеки друг вид или категория сделки?

               4)

               Ако се приеме, че структурата на лизинг на активи или част от нея представлява злоупотреба, какво е подходящото преквалифициране? По-конкретно трябва ли националната юрисдикция или данъчната администрация:

                           (а)

                           да не вземе предвид съществуването на трета страна — посредник и да разпореди, че ДДС се дължи върху пазарната стойност на вноските;

                           (б)

                           да преквалифицира лизинговата структура като пряка продажба, или

                           (в)

                           да преквалифицира сделката по какъвто и да е друг начин, който националната юрисдикция или данъчната администрация счита за подходящ за възстановяване на положението, което би съществувало при липсата на сделки, представляващи злоупотреба?

      (1)  Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, ОВ L 145, стр. 1.


title: Дело T-28/13: Определение на Общия съд от 21 октомври 2015 г. — ECC Couture/СХВП — Ball Wholesale (Culture)

text:
               21.12.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 429/29

         Определение на Общия съд от 21 октомври 2015 г. — ECC Couture/СХВП — Ball Wholesale (Culture)
   (Дело T-28/13) (1)

   (2015/C 429/38)
   Език на производството: английски
   Председателят на трети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 79, 16.3.2013 г.


title: Дело C-182/08: Решение на Съда (първи състав) от 17 септември 2009 г. (преюдициално запитване от Bundesfinanzhof, Германия) — Glaxo Wellcome GmbH & Co./Finanzamt München II (Свобода на установяване и свободно движение на капитали — Корпоративен данък — Придобиване на дружествени дялове от капиталово дружество — Условия, при които при определяне на данъчната основа на приобретателя се отчита обезценяването на дружествените дялове поради разпределяне на дивиденти)

text:
               7.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 267/18

         Решение на Съда (първи състав) от 17 септември 2009 г. (преюдициално запитване от Bundesfinanzhof, Германия) — Glaxo Wellcome GmbH & Co./Finanzamt München II
   (Дело C-182/08) (1)

   (Свобода на установяване и свободно движение на капитали - Корпоративен данък - Придобиване на дружествени дялове от капиталово дружество - Условия, при които при определяне на данъчната основа на приобретателя се отчита обезценяването на дружествените дялове поради разпределяне на дивиденти)
   2009/C 267/31
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesfinanzhof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Glaxo Wellcome GmbH & Co.

      Ответник: Finanzamt München II

      Предмет

   Преюдициално запитване — Bundesfinanzhof — Тълкуване на членове 43 и 56 ЕО — Придобиване на дружествени дялове от капиталово дружество, неограничено данъчнозадължено лице, от данъкоплатец, който има право на данъчен кредит във връзка с корпоративния данък — Национална правна уредба, която предвижда при определяне на данъчната основа на приобретателя да се вземе предвид обезценяването на дружествените дялове чрез разпределянето на дивиденти в случай на придобиване от притежател на дялове, който има право на данъчен кредит във връзка с корпоративния данък, но изключва това намаляване на облагаемата основа в случай на придобиване от притежател на дялове, който няма право на такъв данъчен кредит

      Диспозитив

   Член 73б от Договора за ЕО (понастоящем член 56 ЕО) трябва да се тълкува в смисъл, че допуска правна уредба на държава членка, според която обезценяването на дружествените дялове поради разпределянето на дивиденти не се отразява върху облагаемата основа на данъкоплатец, местно лице, когато той е придобил дялове в местно капиталово дружество от притежател на дялове, чуждестранно лице, докато при придобиване на дялове от притежател на дялове, местно лице, обезценяването намалява данъчната основа на приобретателя.
   Това важи в случаите, в които такава правна уредба не надхвърля необходимото за запазване на балансираното разпределение на данъчните правомощия между държавите членки, както и за предотвратяване на изцяло изкуствени конструкции, които не отразяват икономическата действителност и са създадени единствено с цел недължимо ползване на данъчно предимство. Запитващата юрисдикция трябва да провери дали разглежданата в главното производство правна уредба се ограничава само до това, което е необходимо за постигане на тези цели.

      (1)  ОВ C 197, 2.8.2008 г.


title: Дело T-293/09: Определение на Общия съд от 2 април 2014 г.  — CNIEL/Комисия (Държавни помощи — Рамкова схема за дейности, провеждани от признатите във Франция селскостопански междуотраслови организации в полза на членовете на представените селскостопански отрасли — Финансиране чрез доброволни вноски, на които е придаден задължителен характер — Решение, с което схемата за помощи се обявява за съвместима с общия пазар — Оттегляне на решението — Липса на основание за произнасяне)

text:
               10.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 175/41

         Определение на Общия съд от 2 април 2014 г. — CNIEL/Комисия
   (Дело T-293/09) (1)

   ((Държавни помощи - Рамкова схема за дейности, провеждани от признатите във Франция селскостопански междуотраслови организации в полза на членовете на представените селскостопански отрасли - Финансиране чрез доброволни вноски, на които е придаден задължителен характер - Решение, с което схемата за помощи се обявява за съвместима с общия пазар - Оттегляне на решението - Липса на основание за произнасяне))
   2014/C 175/56
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Centre national interprofessionnel de l'économie laitière (CNIEL) (Париж, Франция) (представители: първоначално A. Cabanes и V. Kostrzewski-Pugnat, впоследствие A. Cabanes, A.-C. Jeux и L. Sersiron и накрая A. Cabanes, L. Sersiron и M. Spy, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално B. Stromsky и C. Urraca Caviedes, впоследствие B. Stromsky и S. Thomas и накрая B. Stromsky)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение C (2008) 7846 окончателен на Комисията от 10 декември 2008 г. относно държавна помощ №o561/2008, свързана с рамковата схема за дейности, провеждани от признатите във Франция селскостопански междуотраслови организации в полза на членовете на представените селскостопански отрасли

      Диспозитив

               1)

               Липсва основание за произнасяне по настоящата жалба.

               2)

               Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 224, 10.10.2009 г.


title: Дело T-543/08: Жалба, подадена на 15 декември 2008 г.  — RWE и RWE Dea/Комисия

text:
               7.3.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 55/30

         Жалба, подадена на 15 декември 2008 г. — RWE и RWE Dea/Комисия
   (Дело T-543/08)
   (2009/C 55/56)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподатели: RWE AG (Есен, Германия), RWE Dea AG (Хамбург, Германия) (представители: C. Stadler и M. Röhrig, Rechtsanwälte)
   Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателите

               —

               да се отмени член 1 от решението, доколкото с него се установява нарушение от страна на жалбоподателите на член 81, параграф 1 EО и на член 53 Споразумението за ЕИП;

               —

               да се отмени член 2 от решението, доколкото с него на жалбоподателите се налага глоба в размер на 37 440 000 EUR;

               —

               при условията на евентуалност, да се намали в подходящ размер наложената на жалбоподателите в качеството им на солидарни длъжници глоба съгласно член 2 от Решението;

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Жалбоподателите оспорват Решение С(2008) 5476 окончателен на Комисията от 1 октомври 2008 г., постановено по преписка COMP/39.181 — Восък за свещи, в което ответникът е установил, че някои предприятия, сред които и жалбоподателите, са участвали в продължаващо споразумение и/или съгласувана. практика в сектора на парафина в нарушение на член 81, параграф 1 EО и на член 53 от Споразумението за Европейското икономическо пространство.
   В подкрепа на исканията си жалбоподателите изтъкват три правни основания.
   С първото си правно основание жалбоподателите твърдят, че ответникът е нарушил член 81, параграф 1 EО и член 23, параграф 2, буква a) от Регламент (ЕО) № 1/2003, като е допуснал правна грешка при прилагане на понятието за предприятие в ущърб на жалбоподателите. Ответникът приел, че жалбоподателите носели отговорност за нарушенията на предишното DEA Mineraloel AG, съответно — след преобразуването на дружеството в съвместно дружество с притежаване на равни дялове с Shell — на Shell & Dea Oil GmbH и поради тази причина им бил наложил глоба, без да установи, че те образуват обща стопанска единица.
   При условията на евентуалност, жалбоподателите твърдят във второто си правно основание, че ответникът не е приложил правилно Известието относно освобождаване от санкции и намаляване на техния размер в случаите на картели от 2002 г. и с това е нарушил принципа за равно третиране, тъй като не е включил в обхвата на отправеното от Shell относно дейността на DEA Mineraloel AG, съответно от Shell & Dea Oil GmbH, с парафинен восък заявление съгласно Известието относно освобождаване от санкции и намаляване на техния размер в случаите на картели жалбоподателите. С това ответникът противоречал на становището си, според което точно дейността в областта на парафинен восък е била част от същата стопанска единица, към която принадлежали жалбоподателите, считано от 3 септември 1992 г. до 30 юли 2002 г. При правилно прилагане на Известието относно освобождаване от санкции и намаляване на техния размер в случаите на картели ответникът щял да опрости напълно на жалбоподателите евентуална глоба.
   При условията на евентуалност, жалбоподателите твърдят в третото си правно основание, че при определяне на глобите ответникът е нарушил основни принципи, и по-конкретно принципа за равно третиране и принципа на пропорционалност и по този начин е нарушил член 23, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 1/2003. Ответникът бил приложил неправилно Насоките относно метода за определяне на размера на глобите от 2006 г., като е установил свързания с нарушението оборот, отчитайки недостатъчно представителен референтен период и по този начин бил определил основен размер, койтоне съответствал на тежестта на нарушението, за което се твърдяло,че е извършено от жалбоподателите и също третирал различно в сравнение с другите участници жалбоподателите, включително Shell, без обективно основание.


title: Дело T-90/13: Решение на Общия съд от 18 септември 2014 г.  — Herdade de S. Tiago II/СХВП — Polo/Lauren (V) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността „V“  — По-ранни фигуративни марка на Общността, национална марка и марка на Бенелюкс с изображение на играч на поло — Относителни основания за отказ — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Член 8, параграф 5 от Регламент № 207/2009)

text:
               3.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 388/14

         Решение на Общия съд от 18 септември 2014 г. — Herdade de S. Tiago II/СХВП — Polo/Lauren (V)
   (Дело T-90/13) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „V“ - По-ранни фигуративни марка на Общността, национална марка и марка на Бенелюкс с изображение на играч на поло - Относителни основания за отказ - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Член 8, параграф 5 от Регламент № 207/2009))
   2014/C 388/16
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Herdade de S. Tiago II — Sociedade Agrícola, SA (Лисабон, Португалия) (представители: I. de Carvalho Simões и J. Pimenta, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: P. Bullock и N. Bambara)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: The Polo/Lauren Company, LP (Ню Йорк, Съединени американски щати) (представители: R. Black и S. Davies, solicitors)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 28 ноември 2012 г. (преписка R 2240/2011-2) относно производство по възражение между The Polo/Lauren Company, LP и Herdade de S. Tiago II — Sociedade Agrícola, SA

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Herdade de S. Tiago II — Sociedade Agrícola, SA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 123, 27.4.2013 г.


title: Дело C-61/14: Преюдициално запитване от Tribunale regionale di giustizia amministrativa di Trento (Италия), постъпило на 7 февруари 2014 г.  — Orizzonte Salute — Studio Infermieristico Associato/Azienda Pubblica di Servizi alla persona „San Valentino“ и др.

text:
               5.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 135/21

         Преюдициално запитване от Tribunale regionale di giustizia amministrativa di Trento (Италия), постъпило на 7 февруари 2014 г. — Orizzonte Salute — Studio Infermieristico Associato/Azienda Pubblica di Servizi alla persona „San Valentino“ и др.
   (Дело C-61/14)
   2014/C 135/25
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale regionale di giustizia amministrativa di Trento

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Orizzonte Salute — Studio Infermieristico Associato

      Ответници: Azienda Pubblica di Servizi alla persona „San Valentino“ — Città di Levico Terme, Ministero della Giustizia, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Presidenza del Consiglio dei Ministri и Segretario Generale del Tribunale Regionale di Giustizia Amministrativa di Trento

      Друга страна в производството: Associazione Infermieristica D & F. Care

      Преюдициален въпрос

   Съвместима ли е с принципите, установени с изменената и допълнена Директива 89/665/EИО (1) на Съвета от 21 декември 1989 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, отнасящи се до прилагането на производства по обжалване при възлагането на обществени поръчки за доставки и за строителство, изменена с Директива 92/50/ЕИО (2) на Съвета от 18 юни 1992 година [и с Директива 2007/66/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 декември 2007 година (3)], национална правна уредба като съдържащата се в член 13, параграфи 1-bis, 1-quater и 6-bis и в член 14, параграф 3-ter от Указ № 115 на президента на Републиката от 30 май 2002 г. (постепенно изменен с последователни законодателни актове), които установяват високи размери на съдебна такса за достъп до административно правосъдие в областта на обществените поръчки?

      (1)  Директива 89/665/ЕИО на Съвета от 21 декември 1989 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, отнасящи се до прилагането на производства по обжалване при възлагането на обществени поръчки за доставки и за строителство (ОВ L 395, стр. 33; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 237).

      (2)  Директива 92/50/ЕИО на Съвета от 18 юни 1992 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за услуги (ОВ L 209, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 2, стр. 50).

      (3)  Директива 2007/66/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 декември 2007 година за изменение на директиви 89/665/ЕИО и 92/13/ЕИО на Съвета с оглед повишаване на ефективността на процедурите за преразглеждане при възлагане на обществени поръчки (ОВ L 335, стр. 31).


title: Дело C-92/08: Иск, предявен на 28 февруари 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Белгия

text:
               9.5.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 116/13

         Иск, предявен на 28 февруари 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Белгия
   (Дело C-92/08)
   (2008/C 116/23)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: г-н G. Rozet и г-н J. Enegren)

      Ответник: Кралство Белгия (представител: D. Haven)
   Искания на ищеца

               —

               Да се установи, че като не е приело всички законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2003/72/ЕО на Съвета от 22 юли 2003 година за допълване на Устава на Европейското кооперативно дружество относно участието на работниците и служителите (1), или като не е гарантирало, че социалните партньори въвеждат необходимите разпоредби чрез споразумение, или като във всеки случай не е уведомило Комисията за тези разпоредби, Кралство Белгия не е изпълнило задълженията си по член 16, параграф 1 от тази директива;

               —

               да се осъди Кралство Белгия да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Срокът за транспонирането на Директива 2003/72/ЕО е изтекъл на 18 август 2006 г.

      (1)  ОВ L 207, стр. 25; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 207.


title: Дело C-143/15: Решение на Съда (десети състав) от 25 февруари 2016 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — G.E. Security BV/Staatssecretaris van Financiën (Преюдициално запитване — Регламент (ЕИО) № 2658/87 — Обща митническа тарифа — Комбинирана номенклатура — Класиране на стоките — Позиции 8517, 8521, 8531 и 8543 — Стока, наречена „видеомултиплексор“)

text:
               25.4.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 145/12

         Решение на Съда (десети състав) от 25 февруари 2016 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — G.E. Security BV/Staatssecretaris van Financiën
   (Дело C-143/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Регламент (ЕИО) № 2658/87 - Обща митническа тарифа - Комбинирана номенклатура - Класиране на стоките - Позиции 8517, 8521, 8531 и 8543 - Стока, наречена „видеомултиплексор“))
   (2016/C 145/14)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hoge Raad der Nederlanden

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: G.E. Security BV

      Ответник: Staatssecretaris van Financiën

      Диспозитив

   Комбинираната номенклатура, съдържаща се в приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа, изменен с Регламент (ЕО) № 1214/2007 на Комисията от 20 септември 2007 г., трябва да се тълкува в смисъл, че без да се засяга преценката на запитващата юрисдикция на всички фактически обстоятелства, с които тя разполага, стока като разглежданата в главното производство, наречена „видеомултиплексор“, трябва да бъде класирана в позиция 8521 от КН.

      (1)  ОВ C 198, 15.6.2015 г.


title: Дело C-131/13: Преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия) на 18 март 2013 г. — Staatssecretaris van Financiën, ответник по касационната жалба: Schoenimport „Italmoda“ Mariano Previti

text:
               15.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/12

         Преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия) на 18 март 2013 г. — Staatssecretaris van Financiën, ответник по касационната жалба: Schoenimport „Italmoda“ Mariano Previti
   (Дело C-131/13)
   2013/C 171/24
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hoge Raad der Nederlanden

      Страни в главното производство

      Касатор: Staatssecretaris van Financiën

      Ответник по касационната жалба: Schoenimport „Italmoda“ Mariano Previti

      Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли съгласно правото на Съюза националните власти и съдилища да откажат прилагането на данъчно освобождаване за вътреобщностна доставка, да откажат правото на приспадане на ДДС за покупката на стоки, които след тази покупка са изпратени в друга държава членка, или да откажат възстановяването на ДДС, което следва от прилагането на член 28б, част А, параграф 2, второ изречение от Шеста директива (1), когато въз основа на обективни данни е установено, че във връзка със съответните стоки е извършена измама с ДДС и че данъчнозадълженото лице е знаело или е било длъжно да знае, че е участвало в нея, а в тези случаи националното право не предвижда възможността да се откаже освобождаване, приспадане или възстановяване?

               2.

               Ако отговорът на предходния въпрос е положителен, трябва ли да се откаже данъчно освобождаване, приспадане или възстановяване и в случаите, когато измамата с ДДС е извършена в друга държава членка (различна от държавата членка, от която са изпратени стоките) и данъчнозадълженото лице е знаело или е било длъжно да знае за тази измама, докато в държавата членка на изпращане е изпълнило всички (формални) изисквания на националното право относно данъчното освобождаване, приспадането или възстановяването и винаги е подавало на данъчните органи на тази държава членка всички необходими данни за стоките, изпращането и купувачите в държавата членка на местоназначение на тези стоки?

               3.

               Ако отговорът на първия въпрос е отрицателен, как трябва да се разбира изразът „подлежи на облагане“ в член 28б, част A, параграф 2, първо изречение (в края) от Шеста директива: посочването в законово предвидената справка-декларация за ДДС на ДДС, дължим в държавата членка на местоназначение за вътреобщностното придобиване, или — при липсата на такова посочване — и приемането от данъчните органи на държавата членка на местоназначение на мерки за отстраняване на този пропуск? Има ли значение за отговора на този въпрос обстоятелството, че съответната сделка е част от верига сделки, извършени с цел измама с ДДС в страната на местоназначение, и че данъчнозадълженото лице е знаело или е било длъжно да знае за нея?

      (1)  Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1).


title: Дело C-328/09: Иск, предявен на 14 август 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Република Естония

text:
               5.12.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 297/17

         Иск, предявен на 14 август 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Република Естония
   (Дело C-328/09)
   2009/C 297/21
   Език на производството: естонски

      Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: M. van Beek и K. Saaremäel-Stoilov)

      Ответник: Република Естония

      Искания на ищеца

               —

               Да се установи, че като не е приела законовите и подзаконови разпоредби, необходими за цялостното транспониране на Директива 2004/113/ЕО (1) на Съвета от 13 декември 2004 година относно прилагане на принципа на равното третиране на мъжете и жените по отношение на достъпа до стоки и услуги и предоставянето на стоки и услуги, или във всеки случай, като не е уведомила Комисията за приемането на необходимите за цялостното транспониране на тази директива законови и подзаконови разпоредби, Република Естония не е изпълнила задълженията си по член 17 от тази директива;

               —

               да се осъди Република Естония да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Срокът за транспониране на директивата във вътрешния правов ред е изтекъл на 21 декември 2007 г.

      (1)  ОВ L 373, стр. 37; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 135.


title: Дело T-399/11: Решение на Общия съд от 7 ноември 2014 г.  — Banco Santander и Santusa/Комисия (Държавни помощи — Разпоредби относно корпоративния данък, позволяващи на предприятията, които подлежат на данъчно облагане в Испания, да амортизират финансовата репутация, която произтича от придобиването на дялово участие в предприятия, подлежащи на данъчно облагане в чужбина — Решение, което квалифицира тази схема като държавна помощ, обявява същата за несъвместима с вътрешния пазар и разпорежда нейното възстановяване — Понятие за държавна помощ — Селективен характер — Установяване на категория предприятия, които са поставени в по-благоприятно положение от съответната мярка — Липса — Нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС)

text:
               22.12.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 462/20

         Решение на Общия съд от 7 ноември 2014 г. — Banco Santander и Santusa/Комисия
   (Дело T-399/11) (1)

   ((Държавни помощи - Разпоредби относно корпоративния данък, позволяващи на предприятията, които подлежат на данъчно облагане в Испания, да амортизират финансовата репутация, която произтича от придобиването на дялово участие в предприятия, подлежащи на данъчно облагане в чужбина - Решение, което квалифицира тази схема като държавна помощ, обявява същата за несъвместима с вътрешния пазар и разпорежда нейното възстановяване - Понятие за държавна помощ - Селективен характер - Установяване на категория предприятия, които са поставени в по-благоприятно положение от съответната мярка - Липса - Нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС))
   (2014/C 462/30)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподатели: Banco Santander, SA (Сантандер, Испания); и Santusa Holding, SL (Боадила дел Монте, Испания) (представители: първоначално J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, M. Muñoz de Juan и R. Calvo Salinero, впоследствие J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro и R. Calvo Salinero, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: R. Lyal, C. Urraca Caviedes и P. Němečková)

      Предмет

   Искане за отмяна на член 1, параграф 1 и член 4 от Решение 2011/282/ЕС на Комисията от 12 януари 2009 г. година относно данъчната амортизация на финансовата репутация за придобиване на дялови участия в чуждестранни дружества C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07), приведена в действие от Испания (ОВ L 135, стр. 1).

      Диспозитив

               1)

               Отменя член 1, параграф 1 и член 4 от Решение 2011/282/ЕС от 12 януари 2011 година относно данъчната амортизация на финансовата репутация за придобиване на дялови участия в чуждестранни дружества C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07), приведена в действие от Испания.

               2)

               Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 282, 24.9.2011 г.


title: Дело C-210/09: Решение на Съда (трети състав) от 20 май 2010 г. (преюдициално запитване от Cour administrative d'appel de Nantes, Франция) — Scott SA, Kimberly Clark SNC, понастоящем „Kimberly Clark SAS“ /община Орлеан (Държавни помощи — Регламент (ЕО) № 659/1999 — Член 14, параграф 3 — Възстановяване на помощта — Принцип на ефективност — Актове за събиране на вземания, опорочени от неспазване на формата — Отмяна)

text:
               3.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 179/13

         Решение на Съда (трети състав) от 20 май 2010 г. (преюдициално запитване от Cour administrative d'appel de Nantes, Франция) — Scott SA, Kimberly Clark SNC, понастоящем „Kimberly Clark SAS“/община Орлеан
   (Дело C-210/09) (1)

   (Държавни помощи - Регламент (ЕО) № 659/1999 - Член 14, параграф 3 - Възстановяване на помощта - Принцип на ефективност - Актове за събиране на вземания, опорочени от неспазване на формата - Отмяна)
   2010/C 179/21
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour administrative d'appel de Nantes

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Scott SA, Kimberly Clark SNC, понастоящем „Kimberly Clark SAS“

      Ответник: община Орлеан

      Предмет

   Преюдициално запитване — Cour administrative d'appel de Nantes — Тълкуване на член 14, параграф 3 от Регламент № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (ОВ L 83, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41) — Помощи, предоставени от френските власти в полза на Scott SA и Kimberly Clark — Задължение за незабавно възстановяване на помощите, обявени за несъвместими с общия пазар — Последици по отношение на това задължение от евентуалната отмяна поради пороци във формата на актовете, издадени от националните власти за възстановяване на тези помощи

      Диспозитив

   Член 14, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член [88] от Договора за ЕО трябва да се тълкува в смисъл, че когато сумите в размер на разглежданата помощ вече са били възстановени, допуска националният съд да отмени поради порок във формата актове за събиране на вземания, издадени с оглед на възстановяване на незаконосъобразната държавна помощ, когато националното законодателство осигурява възможност за отстраняване на този порок във формата. В замяна на това посочената разпоредба не допуска тези суми да бъдат отново изплатени — дори само временно — на получателя на разглежданата помощ.

      (1)  ОВ C 205, 29.8.2009 г.


title: Дело T-142/17: Жалба, подадена на 6 март 2017 г. — Kaimbi/Съвет

text:
               24.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/32

         Жалба, подадена на 6 март 2017 г. — Kaimbi/Съвет
   (Дело T-142/17)
   (2017/C 129/48)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Delphin Kaimbi (Киншаса, Демократична република Конго) (представител: O. Okito, avocat)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Регламент (ЕС) 2016/2230 за изпълнение на Решение 2016/2231/ОВППС на Съвета от 12 декември 2016 година за налагане на някои специфични ограничителни мерки, насочени срещу лица, нарушаващи оръжейното ембарго по отношение на Демократична република Конго и за изменение на Решение 2010/788/ОВППС в частта, която се отнася до г-н Delphin Kaimbi,

               —

               да осъди Съвета да понесе наред със собствените си разноски и разноските на жалбоподателя и на всички встъпили страни.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания, които в основната си част са идентични или сходни на изложените по дело T-139/17, Kibelisa/Съвет.


title: Дело C-484/16: Определение на Съда (девети състав) от 13 декември 2016 г. (преюдициално запитване от Giudice di pace di Taranto — Италия) — Наказателно производство срещу Antonio Semeraro (Преюдициално запитване — Явна липса на компетентност — Член 53, параграф 2 от Процедурния правилник на Съда — Съдебно сътрудничество по наказателноправни въпроси — Директива 2012/29/ЕС — Член 2, параграф 1, буква a) — Минимални стандарти за правата, подкрепата и защитата на жертвите на престъпления — Харта на основните права на Европейския съюз — Членове 49, 51, 53 и 54 — Престъпни деяния, свързани с обида — Отмяна от националния законодател на престъпление, свързано с обида — Липса на привръзка с правото на Съюза — Явна липса на компетентност на Съда)

text:
               20.3.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 86/4

         Определение на Съда (девети състав) от 13 декември 2016 г. (преюдициално запитване от Giudice di pace di Taranto — Италия) — Наказателно производство срещу Antonio Semeraro
   (Дело C-484/16) (1)

   ((Преюдициално запитване - Явна липса на компетентност - Член 53, параграф 2 от Процедурния правилник на Съда - Съдебно сътрудничество по наказателноправни въпроси - Директива 2012/29/ЕС - Член 2, параграф 1, буква a) - Минимални стандарти за правата, подкрепата и защитата на жертвите на престъпления - Харта на основните права на Европейския съюз - Членове 49, 51, 53 и 54 - Престъпни деяния, свързани с обида - Отмяна от националния законодател на престъпление, свързано с обида - Липса на привръзка с правото на Съюза - Явна липса на компетентност на Съда))
   (2017/C 086/05)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Giudice di pace di Taranto

      Страна в главното производство

   Antonio Semeraro

      Диспозитив

   Явно липсва компетентност на Съда на Европейския съюз да отговори на преюдициалното запитване, отправено от Giudice di pace di Taranto (мирови съдия, Таранто, Италия), с акт от 2 септември 2016 г.

      (1)  ОВ C 428, 21.11.2016 г.


title: Дело F-137/06: Иск, предявен на 27 ноември 2006 г. — Chassagne/Комисия на Европейските общности

text:
               27.1.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 20/38

         Иск, предявен на 27 ноември 2006 г. — Chassagne/Комисия на Европейските общности
   (Дело F-137/06)
   (2007/C 20/58)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Olivier Chassagne (Брюксел, Белгия) [представители: S. Rodrigues и C. Bernard-Glanz]

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени отказът на Органа по назначаването (ОН) да вземе изрично решение по определянето на датата на първоначалното встъпване в длъжност на ищеца, назначен за длъжностно лице от 1 юли 2002 г., отказ, произтичащ имплицитно от решението на ОН от 14 януари 2006 г.;

               —

               да се отмени, доколкото това е необходимо, решението на ОН, отхвърлящо жалбата на ищеца;

               —

               да се посочат на ОН последиците, произтичащи от отмяната на оспорваните решения, и по-конкретно той да вземе изрично решение, с което да признае датата 1 януари 2002 г. за дата на първоначално встъпване в длъжност по смисъла на член 12, буква г) от Протокола за привилегиите и имунитетите на Европейските общности (ППИ);

               —

               да се осъди ОН да изплати на ищеца: i) сумата от 9 523,26 еуро като обезщетение за нанесена имуществена вреда, увеличена с лихви за забава в размер на законната лихва, считано от датата на която тази сума става изискуема; ii) сумата от 5 000 еуро като обезщетение за нанесена неимуществена вреда, увеличена с лихви за забава в размер на законната лихва, считано от датата на която тази сума става изискуема;

               —

               Съдът да отложи произнасянето си по онази част от имуществената вреда, която все още не може да бъде изчислена, изразяваща се в разноските, направени от ищеца след 18 април 2006 г. и които той продължава да прави в рамките на спора му с белгийската данъчна администрация пред националните белгийски съдилища относно определянето на датата на първоначалното му встъпване в длъжност;

               —

               да се осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   В подкрепа на своя иск ищецът сочи следните правни твърдения:

               —

               нарушение на член 18 от ППИ;

               —

               нарушение на член 26 от Статута, на принципа на доброто управление и на задължението за полагане на грижа;

               —

               нарушение на принципа на законното доверие и наличието на явна грешка в преценката.


title: Дело C-243/16: Преюдициално запитване от Juzgado de lo Social № 30 de Barcelona (Испания), постъпило на 27 април 2016 г. — Antonio Miravitlles Ciurana, Alberto Marina Lorente, Jorge Benito García и Juan Gregorio Benito García/Contimark S.A. и Jordi Socías Gispert

text:
               1.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 279/12

         Преюдициално запитване от Juzgado de lo Social № 30 de Barcelona (Испания), постъпило на 27 април 2016 г. — Antonio Miravitlles Ciurana, Alberto Marina Lorente, Jorge Benito García и Juan Gregorio Benito García/Contimark S.A. и Jordi Socías Gispert
   (Дело C-243/16)
   (2016/C 279/17)
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Juzgado de lo Social № 30 de Barcelona

      Страни в главното производство

      Взискатели: Antonio Miravitlles Ciurana, Alberto Marina Lorente, Jorge Benito García и Juan Gregorio Benito García

      Ответници: Contimark S.A. и Jordi Socías Gispert

      Преюдициални въпроси

               1)

               Има ли право въз основа на Директива 2009/101/ЕО (1), Директива 2012/30/ЕС (2) и разпоредбите за тяхното транспониране inter alia в членове 236, 237, 238, 241 и 367 от Ley de Sociedades de Capital [Закон за капиталовите дружества] кредиторът на търговско дружество, който претендира вземането си по трудово правоотношение пред компетентните испански съдилища, а именно съдилищата по трудови и осигурителни спорове, да предяви пред един и същ съд едновременно прекия иск срещу предприятието за установяване на задълженията по трудовото правоотношение и, кумулативно, иска срещу физическото лице, а именно управителя на дружеството, в качеството му на солидарно отговорно лице за задълженията на това дружество, поради неизпълнението на търговскоправните задължения, предвидени в посочените директиви и транспонирани в испанския Ley de Sociedades de Capital?

               2)

               Противоречи ли на членове 2, 6, 7 и 8 от Директива 2009/101/ЕО и на членове 19 и 36 от Директива 2012/30/ЕС практиката на Sala de lo Social [Отделение по трудови и осигурителни спорове] на испанския Tribunal Supremo [Върховен съд], която се съдържа в решения от 28.2.1997 г. (RJ 1997\4220), 28.10.1997 г. (RJ 1997\7680), 31.12.1997 г. (RJ 1997\9644), 13.4.1998 г. (RJ 1998\4577), 17.1.2000 г. (RJ 2000\918), 9.6.2000 г. (RJ 2000\5109), 8.5.2002 г. и 20.12.2012 г. (обобщена във втора точка от раздел „Приложима национална съдебна практика“ от настоящото определение) и съгласно която при вземания по трудови правоотношения испанските съдилища по трудови и социални спорове не могат пряко да прилагат предвидените в тези общностни директиви и транспонирани в членове 236, 237, 238, 241, 367 и др. от Ley de Sociedades de Capital гаранции за кредиторите на търговските дружества, когато физически лица, които са най-високопоставените длъжности лица в тези дружества, не изпълняват формалните изисквания, предвидени в Директива 2009/101, Директива 2012/30 и транспонирани в испанския Ley de Sociedades de Capital, за оповестяване на основни актове на дружеството?

               3)

               Противоречи ли на членове 20 и 21 във връзка с член 51 от Хартата на основните права на Европейския съюз практиката на Sala de lo Social на испанския Tribunal Supremo, която се съдържа в решения от 28.2.1997 г. (RJ 1997\4220), 28.10.1997 г. (RJ 1997\7680), 31.12.1997 г. (RJ 1997\9644), 13.4.1998 г. (RJ 1998\4577), 17.1.2000 г. (RJ 2000\918), 9.6.2000 г. (RJ 2000\5109), 8.5.2002 г. и 20.12.2012 г. (обобщена във втора точка от раздел „Приложима национална съдебна практика“ от настоящото определение) и съгласно която работниците и служителите, които са кредитори по трудови правоотношения, са принудени да водят две съдебни дела — първо, пред съдилищата по трудови и социални спорове за установяване на вземанията им по трудови правоотношения срещу предприятието, и второ, пред общите граждански съдилища или пред търговските съдилища за установяване на солидарната отговорност на управителя на дружеството или на други физически лица — при положение че в Директива 2009/101/ЕО, Директива 2012/30/ЕС и в националните правни норми (Ley de Sociedades de Capital) за транспониране на посочената общностна уредба такова изискване не е предвидено за никой друг вид кредитори, независимо от естеството на вземанията им?

      (1)  Директива 2009/101/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 година за координиране на гаранциите, които държавите членки изискват от дружествата по смисъла на член 48, втора алинея от Договора, за защита на интересите на членовете и на трети лица с цел тези гаранции да станат равностойни (ОВ L 258, стр. 11).

      (2)  Директива 2012/30/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 година за съгласуване на гаранциите, които се изискват в държавите членки за дружествата по смисъла на член 54, втора алинея от Договора за функционирането на Европейския съюз, за защита на интересите както на съдружниците, така и на трети лица по отношение учредяването на акционерни дружества и поддържането и изменението на техния капитал с цел тези гаранции да станат равностойни (ОВ L 315, стр. 74).


title: Дело C-171/13: Решение на Съда (първи състав) от 14 януари 2015 г. (преюдициално запитване от Centrale Raad van Beroep — Нидерландия) — Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Uwv)/M.S. Demirci и др. (Преюдициално запитване — Споразумение за асоцииране ЕИО — Турция — Социална сигурност на работниците мигранти — Отмяна на клаузите за пребиваване — Допълнителни обезщетения, предоставени на основание на националното право — Условие за пребиваване — Прилагане за бившите турски работници — Турски граждани, които са придобили гражданството на приемащата държава членка)

text:
               2.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 73/4

      Решение на Съда (първи състав) от 14 януари 2015 г. (преюдициално запитване от Centrale Raad van Beroep — Нидерландия) — Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Uwv)/M.S. Demirci и др.
      (Дело C-171/13) (1)

      (Преюдициално запитване - Споразумение за асоцииране ЕИО — Турция - Социална сигурност на работниците мигранти - Отмяна на клаузите за пребиваване - Допълнителни обезщетения, предоставени на основание на националното право - Условие за пребиваване - Прилагане за бившите турски работници - Турски граждани, които са придобили гражданството на приемащата държава членка)
      (2015/C 073/04)
      Език на производството: нидерландски

         Запитваща юрисдикция

      Centrale Raad van Beroep

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Uwv)

         Ответници: M.S. Demirci, D. Cetin, A.I. Önder, R. Keskin, M. Tüle, A. Taskin

         Диспозитив

      Разпоредбите на Решение № 3/80 на Съвета за асоцииране от 19 септември 1980 година за прилагането на схемите за социално осигуряване на държавите — членки на Европейските общности, към турските работници и членовете на техните семейства, преценени и с оглед на член 59 от Допълнителния протокол, подписан на 23 ноември 1970 г. в Брюксел и сключен, одобрен и утвърден от името на Общността с Регламент (ЕИО) № 2760/72 на Съвета от 19 декември 1972 г., трябва да бъдат тълкувани в смисъл, че гражданите на държава членка, които като турски работници са принадлежали към легалния пазар на труда в тази държава, не биха могли поради факта, че са запазили турското си гражданство, да се позовават на член 6 от Решение № 3/80, за да се противопоставят на прилагането на изискване за пребиваване, предвидено в законодателството на посочената държава във връзка с предоставянето на специално обезщетение, независещо от вноски, по смисъла на член 4, параграф 2а от Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социална сигурност на заети лица, самостоятелно заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността, в редакцията му, изменена и актуализирана с Регламент (ЕО) № 118/97 на Съвета от 2 декември 1996 г., изменен с Регламент (ЕО) № 647/2005 на Европейския парламент и на Съвета от 13 април 2005 г.

         (1)  ОВ C 178, 22.6.2013 г.


title: Дело T-185/08 R: Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 26 юни 2008 г. — VDH Projektentwicklung и Edeka Rhein-Ruhr/Комисия (Обезпечително производство — Недопустимост)

text:
               15.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/54

         Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 26 юни 2008 г. — VDH Projektentwicklung и Edeka Rhein-Ruhr/Комисия
   (Дело T-185/08 R)
   (Обезпечително производство - Недопустимост)
   (2008/C 209/97)
   Език на производството: немски
   Страни

      Ищци: VDH Projektentwicklung GmbH (Erkelenz, Германия) и Edeka Handelsgesellschaft Rhein-Ruhr mbH (Moers, Германия) (представител: C. Antweiler, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: R. Sauer, D. Kukovec и O. Weber)
   Предмет
   Молба за допускане на обезпечение на основание член 243 ЕО във връзка с иск срещу Комисията за установяване на неправомерно бездействие.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля молбата за допускане на обезпечение като недопустима.

               2)

               Ищците понасят съдебните разноски.


title: Дело T-243/16: Решение на Общия съд от 18 юли 2017 г. — Freddo/EUIPO — Freddo Freddo (Freggo) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за регистрация на фигуративна марка на Европейския съюз „freggo“ — По-ранна фигуративна марка на Европейския съюз „TENTAZIONE FREDDO FREDDO“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               28.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 283/42

         Решение на Общия съд от 18 юли 2017 г. — Freddo/EUIPO — Freddo Freddo (Freggo)
   (Дело T-243/16) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за регистрация на фигуративна марка на Европейския съюз „freggo“ - По-ранна фигуративна марка на Европейския съюз „TENTAZIONE FREDDO FREDDO“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2017/C 283/64)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Freddo SA (Буенос Айрес, Аржентина) (представители: S. Malynicz, QC, K. Gilbert и G. Lodge, solicitors)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: H. O’Neill)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд Freddo Freddo, SL (Мадрид, Испания) (представители: J. F. Gallego Jiménez и C. Marí Aguilar, адвокати)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 17 февруари 2016 г. (преписка R 919/2015-2), постановено в производство по възражение между Freddo Freddo SL и Freddo SA

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Freddo SA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 243, 4.7.2016 г.


title: Дело T-357/06: Иск, предявен на 5 декември 2006 г. — Koninklijke Wegenbouw Stevin/Комисия

text:
               27.1.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 20/23

         Иск, предявен на 5 декември 2006 г. — Koninklijke Wegenbouw Stevin/Комисия
   (Дело T-357/06)
   (2007/C 20/35)
   Език на производството: нидерландски
   Страни

      Ищец: Koninklijke Wegenbouw Stevin BV (представители: E.H. Pijnacker Hordijk и Y. de Vries, advocaten)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени по отношение на ищеца Решение на Комисията C(2006) 4090 окончателен от 13 септември 2006 г. във връзка с процедура по член 81 ЕО (Дело COMP/38.456 — Битум — Нидерландия), съобщено на Koninklijke Wegenbouw Stevin на 25 ноември 2006 г.;

               —

               субсидиарно, да се отмени по отношение на ищеца член 2 от решението, но във всички случаи да се намали значително размера на наложената му с член 2 от решението санкция;

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Ищецът оспорва Решение на Комисията C(2006) 4090 окончателен от 13 септември 2006 г. във връзка с процедура по член 81 ЕО (Дело COMP/38.456 — Битум — Нидерландия), с което му е наложена санкция за нарушение на член 81 ЕО.
   В подкрепа на исканията си ищецът твърди, че е налице неправилна преценка на фактическите обстоятелства, довела до неправилна преценка на практиките на пътностроителните предприятия в контекста на член 81 ЕО. Според ищеца е налице много тежко обичайно нарушение на нормите на европейското право в областта на конкуренцията от страна на доставчиците на битум. Петте най-важни купувачи на битум са се опитали да противодействат на този картел с основна цел да си осигурят възможно най-изгодни общи отстъпки.
   Освен това, ищецът твърди, че при определяне на размера на наложената санкция е нарушен член 81 ЕО и член 23 на Регламент (EO) 1/2003. Основният размер на санкцията е твърде висок, а увеличението поради липсата на сътрудничество и поради твърдяната му водеща и подбудителска роля е необосновано.
   В заключение, ищецът твърди, че Комисията е отказала да му предостави достъп до становищата на всички останали адресати на съобщенията за твърдени нарушения. Това поведение противоречи на правото на защита.


title: Съединени дела C-104/11 P и C-105/11 P: Определение на председателя на Съда от 20 март 2012 г. — Stichting Nederlandse Publieke Omroep, по-рано известно като Nederlandse Omroep Stichting (NOS), Кралство Нидерландия/Европейска комисия

text:
               4.8.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 235/12

         Определение на председателя на Съда от 20 март 2012 г. — Stichting Nederlandse Publieke Omroep, по-рано известно като Nederlandse Omroep Stichting (NOS), Кралство Нидерландия/Европейска комисия
   (Съединени дела C-104/11 P и C-105/11 P) (1)

   2012/C 235/24
   Език на производството: нидерландски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 238, 13.8.2011 г.


title: Дело T-138/17: Жалба, подадена на 28 февруари 2017 г. — Prim/EUIPO — Primed Halberstadt Medizintechnik (PRIMED)

text:
               24.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/29

         Жалба, подадена на 28 февруари 2017 г. — Prim/EUIPO — Primed Halberstadt Medizintechnik (PRIMED)
   (Дело T-138/17)
   (2017/C 129/44)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Prim, SA (Мостолес, Испания) (представител: L. Broschat García, lawyer)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Primed Halberstadt Medizintechnik GmbH (Халберщад, Германия)

      Данни за производството пред EUIPO

      Притежател на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „PRIMED“ № 5 154 182

      Производство пред EUIPO: производство по обявяване на недействителност

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 19 декември 2016 г. по съединени преписки R 2494/2015-4 и R 163/2016-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO и встъпилата страна да заплатят съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) във връзка с член 53, параграф 1, буква а) от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-584/14: Решение на Общия съд от 9 септември 2015 г. — Inditex/СХВП — Ansell (ZARA) (Марка на Общността — Производство по отмяна — Словна марка на Общността „ZARA“ — Реално използване — Член 51, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               19.10.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 346/29

         Решение на Общия съд от 9 септември 2015 г. — Inditex/СХВП — Ansell (ZARA)
   (Дело T-584/14) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по отмяна - Словна марка на Общността „ZARA“ - Реално използване - Член 51, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2015/C 346/34)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Industria de Diseño Textil, SA (Inditex) (Arteixo, Испания) (представител: C. Duch Fonoll, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: J. Crespo Carrillo)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Zainab Ansell и Roger Ansell (Moshi, Танзания)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 19 май 2014 г. (преписка R 1118/2013-2) относно производство по отмяна между Zainab Ansell и Roger Ansell, от една страна, и Industria de Diseño Textil, SA (Inditex), от друга страна.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Industria de Diseño Textil, SA (Inditex) да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 339, 29.9.2014 г.


title: Дело C-268/07: Иск, предявен на 6 юни 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Великото херцогство Люксембург

text:
               8.9.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/13

         Иск, предявен на 6 юни 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Великото херцогство Люксембург
   (Дело C-268/07)
   (2007/C 211/23)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: B. Stromsky и D. Kukovec)

      Ответник: Великото херцогство Люксембург
   Искания на ищеца

               1.

               Да се приеме за установено, че като не е приело в предвидения срок законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2004/17/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координиране на процедурите за възлагане на обществени поръчки от възложители, извършващи дейност във водоснабдяването, енергетиката, транспорта и пощенските услуги (1), Великото херцогство Люксембург не е изпълнило задълженията си съгласно член 71 от тази директива;
               Субсидиарно:

                           да се приеме за установено, че като не е уведомило Комисията за законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2004/17/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координиране на процедурите за възлагане на обществени поръчки от възложители, извършващи дейност във водоснабдяването, енергетиката, транспорта и пощенските услуги, Великото херцогство Люксембург не е изпълнило задълженията си съгласно член 71 от тази директива;

               2.

               Да се осъди Великото херцогство Люксембург да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Срокът за транспониране на Директива 2004/17/ЕО в националното право е изтекъл на 31 януари 2006 г.

      (1)  OВ L 134, стр. 1.


title: Дело C-363/17 P: Жалба, подадена на 13 юни 2017 г. от Equipolymers Srl, M&G Polimeri Italia SpA, Novapet SA срещу решението, постановено от Общия съд (първи състав) на 5 април 2017 г. по дело T-422/13, Committee of Polyethylene Terephthalate (PET) Manufacturers in Europe (CPME) и др./Съвет на Европейския съюз

text:
               28.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 283/24

         Жалба, подадена на 13 юни 2017 г. от Equipolymers Srl, M&G Polimeri Italia SpA, Novapet SA срещу решението, постановено от Общия съд (първи състав) на 5 април 2017 г. по дело T-422/13, Committee of Polyethylene Terephthalate (PET) Manufacturers in Europe (CPME) и др./Съвет на Европейския съюз
   (Дело C-363/17 P)
   (2017/C 283/33)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Equipolymers Srl, M&G Polimeri Italia SpA, Novapet SA (представители: L. Ruessmann, avocat, J. Beck, Solicitor)

      Други страни в производството: Committee of Polyethylene Terephthalate (PET) Manufacturers in Europe (CPME), Cepsa Química SA, Indorama Ventures Poland sp. z o.o., Lotte Chemical UK Ltd, Ottana Polimeri Srl, UAB Indorama Polymers Europe, UAB Neo Group, UAB Orion Global pet, Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателите искат от Съда:

               —

               да приеме жалбата за допустима и основателна,

               —

               да отмени решението на Общия съд в частта, в която отхвърля искането за обезщетение за претърпените вреди,

               —

               да се произнесе по същество по искането за обезщетение за претърпените вреди и да присъди на жалбоподателите исканото от тях обезщетение, ведно със съответните лихви, или да върне делото пред Общия съд, който отново да разгледа по същество това искане, и

               —

               да осъди Съвета да заплати съдебните разноски, направени от жалбоподателите.

      Основания и основни доводи

   Общият съд опорочил и изложил неточно представените му от жалбоподателите доказателства, като установил, че не съществува причинно-следствена връзка между незаконосъобразното приемане на решение 2013/226 (1) и претърпените вследствие на това вреди (обжалваното решение, точки 155—197, и в частност точки 187—189).

      (1)  Решение за изпълнение на Съвета от 21 май 2013 година за отхвърляне на предложението за регламент за изпълнение на Съвета за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на полиетилентерефталат с произход от Индия, Тайван и Тайланд след преразглеждане с оглед изтичане на срока съгласно член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1225/2009 и за прекратяване на процедурата по преразглеждане с оглед изтичане на срока по отношение на вноса на полиетилентерефталат с произход от Индонезия и Малайзия, доколкото с предложението се налага окончателно антидъмпингово мито върху вноса на полиетилентерефталат с произход от Индия, Тайван и Тайланд (ОВ L 136, 2013 г., стр. 12).


title: Дело T-499/13: Жалба, подадена на 9 септември 2013 г. — nMetric/СХВП ( „SMARTER SCHEDULING“ )

text:
               23.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 344/63

         Жалба, подадена на 9 септември 2013 г. — nMetric/СХВП („SMARTER SCHEDULING“)
   (Дело T-499/13)
   2013/C 344/116
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: nMetric LLC (Costa Mesa, Съединени американски щати) (представители: T. Fuchs и A. Münch, lawyers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 17 юни 2013 г., постановено по преписка R 887/2012-2,

               —

               да осъди ответника да заплати разноските в производството.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „SMARTER SCHEDULING“ за стоки от клас 9 — международна регистрация № 1 093 837, посочваща Европейския съюз.

      Решение на отдела по споровете: отхвърля заявлението изцяло.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, буква б) и член 7, параграф 2 от Регламента относно марката на Общността.


title: Дело T-325/11: Жалба, подадена на 17 юни 2011 г. — Amador López/СХВП (AUTOCOACHING)

text:
               27.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/37

         Жалба, подадена на 17 юни 2011 г. — Amador López/СХВП (AUTOCOACHING)
   (Дело T-325/11)
   2011/C 252/83
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Pedro Germán Amador López (Барселона, Испания) (представител: A. Falcón Morales, abogado)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд да приеме за допустима настоящата жалба срещу решението за частичен отказ за регистрация, постановено от втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар на 2 март 2011 г. по преписка R 1665/2010-2, и да отмени посоченото решение.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „AUTOCOACHING“ (заявка за регистрация № 8 945 362) за стоки и услуги от класове 16, 41 и 45.

      Решение на проверителя: отхвърля частично заявката за регистрация.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: неправилно тълкуване и прилагане на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 относно марката на Общността.


title: Дело C-211/09: Решение на Съда (втори състав) от 26 ноември 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция (Неизпълнение на задължения от държава членка — Директива 2006/24/ЕО — Електронни съобщения — Липса на транспониране в определения срок)

text:
               30.1.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/16

         Решение на Съда (втори състав) от 26 ноември 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция
   (Дело C-211/09) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 2006/24/ЕО - Електронни съобщения - Липса на транспониране в определения срок)
   2010/C 24/27
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: L. Balta и M. Karanasou Apostolopoulou)

      Ответник: Република Гърция (представители: N. Dafniou и K. Vasiliki)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Неприемане в предвидения срок на необходимите разпоредби за съобразяване с Директива 2006/24/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 година за запазване на данни, създадени или обработени, във връзка с предоставянето на обществено достъпни електронни съобщителни услуги или на обществени съобщителни мрежи и за изменение на Директива 2002/58/ЕО (ОВ L105, стр. 54; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 53, стр. 51)

      Диспозитив

               1.

               Като не е приела в определения срок законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2006/24/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 година за запазване на данни, създадени или обработени, във връзка с предоставянето на обществено достъпни електронни съобщителни услуги или на обществени съобщителни мрежи и за изменение на Директива 2002/58/ЕО, Република Гърция не е изпълнила задълженията си по тази директива.

               2.

               Осъжда Република Гърция да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 193, 15.8.2009 г.


title: Дело C-70/10: Преюдициално запитване, отправено от Cour d'appel de Bruxelles (Белгия) на 5 февруари 2010 г. — Scarlet Extended SA/Société belge des auteurs compositeurs et éditeurs

text:
               1.5.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/20

         Преюдициално запитване, отправено от Cour d'appel de Bruxelles (Белгия) на 5 февруари 2010 г. — Scarlet Extended SA/Société belge des auteurs compositeurs et éditeurs
   (Дело C-70/10)
   2010/C 113/30
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour d'appel de Bruxelles

      Страни в главното производство

      Ищец: Scarlet Extended SA

      Ответник: Société belge des auteurs compositeurs et éditeurs (SABAM)

      Преюдициални въпроси

               1.

               Допускат ли Директива 2001/29 (1) и Директива 2004/48 (2), във връзка с Директива 95/46 (3), Директива 2000/31 (4) и Директива 2002/58 (5), тълкувани по-специално с оглед на членове 8 и 10 от Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи, държавите членки да разрешават на националния съдия, сезиран в рамките на производство по същество и единствено въз основа на правната разпоредба, която предвижда, че: „Те [националните съдии] могат също да постановят съдебна забрана за преустановяване по отношение на посредник, чиито услуги се ползват от трета страна за нарушаване на авторско право или на сродно право“, да разпореди на доставчик на интернет услуги да въведе за всички свои клиенти, общо и превантивно, на собствени разноски и без ограничение във времето, система за филтриране на всички електронни съобщения, както получени, така и изпратени, опосредени от неговата услуга, по-специално чрез използването на peer-to-peer програми, с цел да се идентифицира в неговата мрежа обмена на данни, съдържащи музикално, кинематографско или аудио-визуално произведение, върху което ищецът твърди, че притежава права и да се блокира впоследствие прехвърлянето на тези произведения, било в момента, в който те се заявяват, или в момента, в който те се изпращат?

               2.

               При положителен отговор на първия въпрос, налагат ли тези директиви на националния съдия, който трябва да се произнесе по искане за налагане на забрана на посредник, чиито услуги се ползват от трета страна за нарушаване на авторското право, да прилага принципа на пропорционалност, когато той следва да се произнесе по ефикасността и възпиращото действие на поисканата мярка?

      (1)  Директива 2001/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 година относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество (ОВ L 167, стp. 10; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 230).

      (2)  Директива 2004/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно упражняването на права върху интелектуалната собственост (ОВ L 157, стp. 45; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 2, стр. 56).

      (3)  Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 година за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (ОВ L 281, стp. 31; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 17, стр. 10).

      (4)  Директива 2000/31/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2000 година за някои правни аспекти на услугите на информационното общество, и по-специално на електронната търговия на вътрешния пазар (Директива за електронната търговия) (ОВ L 178, стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 29, стр. 257).

      (5)  Директива 2002/58/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 юли 2002 година относно обработката на лични данни и защита на правото на неприкосновеност на личния живот в сектора на електронните комуникации (Директива за правото на неприкосновеност на личния живот и електронни комуникации) (ОВ L 201, стp. 37; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 36, стр. 63).


title: Дело C-617/11 P: Определение на Съда (десети състав) от 3 октомври 2013 г. — Luigi Marcuccio/Европейска комисия (Обжалване — Назначаване — Служебно преместване — Решение за преназначаване от трета страна в седалището на Комисията в Брюксел (Белгия) — Отмяна на решение от Общия съд след връщането на делото от Съда за ново разглеждане — Поправяне на вреда, която се твърди, че е причинена с отмяната на решение за преназначаване)

text:
               21.12.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 377/2

         Определение на Съда (десети състав) от 3 октомври 2013 г. — Luigi Marcuccio/Европейска комисия
   (Дело C-617/11 P) (1)

   (Обжалване - Назначаване - Служебно преместване - Решение за преназначаване от трета страна в седалището на Комисията в Брюксел (Белгия) - Отмяна на решение от Общия съд след връщането на делото от Съда за ново разглеждане - Поправяне на вреда, която се твърди, че е причинена с отмяната на решение за преназначаване)
   2013/C 377/02
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалба: Luigi Marcuccio (представител: G. Cipressa, avvocato)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: J. Currall и C. Berardis-Kayser)

      Предмет

   Жалба, подадена срещу Решение на Общия съд (четвърти състав) от 14 септември 2011 г. по дело Marcuccio/Комисия (T-236/02), с което Общият съд частично отхвърля, от една страна, искане за отмяна както на решението на Европейската комисия от 18 март 2002 г. за преназначаване на жалбоподателя от длъжност в делегацията на Комисията в Луанда (Ангола) на длъжност в генерална дирекция „Развитие“ в Брюксел (Белгия), така и на всеки предварителен, свързан и/или последващ акт, в частност на актовете, които се отнасят до евентуалното назначаване на неговата длъжност на друго длъжностно лице, както и на докладните записки на Комисията от 13 и 14 ноември 2001 г. и на становището или становищата на управителния комитет на Външната служба, и от друга страна, искане за изплащане на надбавките, свързани с функциите на това лице в Ангола, както и на обезщетение за претърпените вреди — Право на защита — Липса на мотиви — Изопачаване на фактите

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда г-н Luigi Marcuccio да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 25, 28.1.2012 г.


title: Дело F-85/11: Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 6 декември 2011 г. — Wendelboe/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Процесуални възражения — Възражение за недопустимост — Отказ за повишаване — Прехвърляне в друга институция в хода на процедура по повишаване, в резултат на която длъжностното лице е щяло да бъде повишено в първоначалната институция — Административна жалба — Просрочие — Недопустимост)

text:
               12.5.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/32

         Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 6 декември 2011 г. — Wendelboe/Комисия
   (Дело F-85/11) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Процесуални възражения - Възражение за недопустимост - Отказ за повишаване - Прехвърляне в друга институция в хода на процедура по повишаване, в резултат на която длъжностното лице е щяло да бъде повишено в първоначалната институция - Административна жалба - Просрочие - Недопустимост)
   2012/C 138/72
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Wendelboe (Howald, Люксембург) (представители: адв. D. Abreu Caldas, адв. S. Orlandi, адв. A. Coolen, адв. J.-N. Louis и адв. É. Marchal)

      Ответник: Европейска комисия (представители: M. G. Bercheid и C. Berardis-Kayser)

      Предмет на делото

   Искане за отмяна на решението на Комисията да не повишава жалбоподателя в степен AST 5 от 1 март 2009 г. в рамките на процедурата по повишаване за 2009 г.

      Диспозитив на определението

               1.

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2.

               Г-жа Wendelboe понася всички съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 340, 19.11.2011 г., стр. 42.