title: Дело T-454/07: Жалба, подадена на 7 декември 2007 г. — Prym и др./Комисия

text:
               23.2.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 51/45

         Жалба, подадена на 7 декември 2007 г. — Prym и др./Комисия
   (Дело T-454/07)
   (2008/C 51/85)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподатели: William Prym GmbH & Co. KG (Stolberg, Германия), Prym Inovan GmbH & Co. KG (Stolberg, Германия), EP Group S.A. (Comines-Warneton, Белгия) (представители: Rechtsanwälte H.-J. Niemeyer и C. Herrmann)

      Ответник по жалбата: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателите

               —

               да се отмени решението на ответника от 19 септември 2007 г. в частта му, отнасяща се до жалбоподателите;

               —

               при условията на евентуалност, да се намали глобата, наложена на жалбоподателите в член 2 от решението, до подходящ размер;

               —

               да се осъди ответникът да заплати разноските по производството.

         Правни основания и основни доводи
   Жалбоподателите оспорват Решение C(2007) 4257 окончателен на Комисията от 19 септември 2007 г. по преписка COMP/E-1/39.168 — Метални и пластмасови галантерийни стоки: закопчалки. С това решение на дружествата от групата Prym е наложена глоба за нарушаване на член 81 EО посредством извършване на три самостоятелни нарушения в сектора на металните и пластмасови галантерийни стоки, при което Комисията е установила общо четири нарушения.
   В подкрепа на своята жалба жалбоподателите изтъкват единадесет правни основания.
   По отношение на твърдението за нарушение, свързано с многостранното сътрудничество във връзка с „други видове закопчалки“ и машини за поставяне, жалбоподателите изтъкват следното:

               —

               нарушение на член 23, параграф 2 от Регламент (EО) № 1/2003 (1), предвид това, че една и съща съвкупност от фактически обстоятелства е била разделена в две отделни нарушения;

               —

               неправилно прилагане на Известието относно освобождаване от санкции и намаляване на техния размер от 2002 г. (2), доколкото намаляването на размера на глобата с 30 % било твърде малко.

         Що се отнася до твърдението за нарушение, свързано с тристранното сътрудничество в областта на циповете, жалбоподателите изтъкват следните доводи:

               —

               незаконосъобразно третиране на действията на първия и втория жалбоподател като действия на съвместно предприятие, както и погрешно изчисляване на глобата, наложена на третия жалбоподател;

               —

               нарушение на раздели В, съотв. Г от Известието относно освобождаване от санкции и намаляване на техния размер от 1996 г. (3)

         Що се отнася до твърдението за нарушение, свързано с двустранното сътрудничество с предприятие от групата Coats, жалбоподателите посочват следното:

               —

               нарушение на член 23, параграф 2 от Регламент (EО) № 1/2003, доколкото това сътрудничество и едно от нарушенията, санкционирани по силата на Решение С(2004) 4221 окончателен на Комисията от 26 октомври 2004 г. (преписка COMP/F 1/38.338 — PO/игли) били разделени в две отделни нарушения, въпреки че те трябвало да бъдат разглеждани като едно нарушение;

               —

               нарушение на принципа ne bis in idem посредством повторно налагане на глоба заради същото деяние;

               —

               нарушение на член 253 EО поради недостатъчно мотивиране на разделянето на това единствено нарушение;

               —

               нарушение на принципа за сътрудничество и на принципа на равно третиране.

         Във връзка с определянето на глобата жалбоподателите изтъкват следните доводи:

               —

               нарушение на Насоките относно методиката за определяне на размера на глобите (4) както и на принципите на пропорционалност и на равно третиране;

               —

               нарушение на член 253 EО поради недостатъчно мотивиране установяването на първоначалния размер и на дефиницията на съответните продуктови пазари;

               —

               при условията на евентуалност, нарушаване на принципа на пропорционалност поради прекомерно голямата обща тежест, наложена на жалбоподателите, и липсата на изложени мотиви.

      (1)  Регламент (EО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).

      (2)  Известие на Комисията относно освобождаване от санкции и намаляване на техния размер в случаите на картел (ОВ C 45, 2002 г., стр. 3).

      (3)  Известие на Комисията за намаляване и освобождаване от отговорност в случаите на картел (ОВ C 207, 1996 г., стр. 4).

      (4)  Насоки относно методиката за определяне на размера на глобите, налагани съгласно член 15, параграф 2 от Регламент № 17 и член 65, параграф 5 от Договора за създаване на Европейската общност за въглища и стомана (ОВ C 9, 1998 г., стр. 3).


title: Дело C-325/08: Преюдициално запитване, отправено от Cour de cassation (Франция) на 17 юли 2008 г. — Société Olympique lyonnais/Olivier Bernard, Société Newcastle UFC

text:
               27.9.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 247/9

         Преюдициално запитване, отправено от Cour de cassation (Франция) на 17 юли 2008 г. — Société Olympique lyonnais/Olivier Bernard, Société Newcastle UFC
   (Дело C-325/08)
   (2008/C 247/15)
   Език на производството: френски
   Препращаща юрисдикция
   Cour de cassation.
   Страни в главното производство

      Ищец: Société Olympique lyonnais

      Ответници: Olivier Bernard, Société Newcastle UFC
   Преюдициални въпроси

               1)

               Допуска ли установеният в [член 39 ЕО] принцип за свободно движение на работниците разпоредба на националното право, съгласно която играч „млада надежда“, който след приключване на периода на обучение, подпише договор като професионален играч с клуб на друга държава-членка на Европейския съюз, може да бъде осъден да заплати обезщетение за вреди?

               2)

               При утвърдителен отговор, необходимостта да се насърчава наемането и обучението на млади професионални играчи съставлява ли легитимна цел или императивно съображение от обществен интерес, която да е от естество да обоснове такова ограничение?


title: Дело T-401/14: Жалба, подадена на 10 юни 2014 г.  — Duro Felguera/Комисия

text:
               4.8.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 253/51

         Жалба, подадена на 10 юни 2014 г. — Duro Felguera/Комисия
   (Дело T-401/14)
   2014/C 253/67
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Duro Felguera, SA (Хихон, Испания) (представител: A. López Gómez, abogado)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               при условията на субсидиарност, да отмени решението, което квалифицира съвкупността от данъчни мерки, които групира под названието „испанска система за финансов лизинг“ (ИСФЛ), като нова и несъвместима с вътрешния пазар държавна помощ,

               —

               при условията на субсидиарност, да отмени членове 1 и 4 от обжалваното решение, които определят инвеститорите от обединенията по икономически интереси (ОИИ) като единствени бенефициери на предполагаемите помощи и като единствени адресати на задължението за възстановяване,

               —

               при условията на субсидиарност, да отмени член 4 от обжалваното решение, доколкото с него се разпорежда възстановяването на предполагаемите помощи в нарушение на общите принципи на правото на ЕС,

               —

               при условията на субсидиарност, да отмени член 4 от обжалваното решение, доколкото той се произнася относно законосъобразността на частноправните договори между инвеститорите и други образувания, и

               —

               да осъди Комисията да заплати изцяло съдебните разноски по това производство.

      Правни основания и основни доводи

   Обжалваното в настоящото производство решение е същото като по дело T — 515/13, Испания/Комисия.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага шест правни основания.

               1.

               В първото правно основание жалбоподателят посочва, че обжалваното решение нарушава член 107 ДФЕС, като квалифицира ИСФЛ и обхванатите от нея мерки като държавна помощ. Жалбоподателят твърди, че използваният от Комисията глобален подход е погрешен, тъй като смесва съвкупността от частноправни сделки, осъществени от данъчнозадължените лица с цел да оптимизират печалбите си, с установяването от данъчните власти на ad hoc механизъм, с който да се създадат данъчни предимства.

               2.

               Във второто правно основание жалбоподателят твърди, че Комисията е определила неправилно бенефициера на помощта, след като самата Комисия признава, че лицето, получаващо помощта или по-голямата част от нея, е собственикът, който придобива плавателният съд, а не ОИИ. На практика, макар ранната амортизация да е поискана от ОИИ и да облагодетелства най-напред неговите членове, тя се предава на 90 % на корабоплавателните дружества.

               3.

               В третото си правно основание жалбоподателят счита, че са нарушени членове 107 ДФЕС и 108 ДФЕС, тъй като прилагането на испанската система за облагане според тонажа към определени случаи е квалифицирано като нова помощ, вместо като вече съществуваща такава.

               4.

               В четвъртото си правно основание жалбоподателят твърди, че е налице нарушение на членове 107 ДФЕС и 296 ДФЕС, тъй като Комисията не е мотивирала в достатъчна степен причините, поради които е приела ОИИ и неговите инвеститори за крайни и единствени бенефициери на държавната помощ и за адресати на задължението за възстановяване.

               5.

               На пето място и при условията на субсидиарност, жалбоподателят твърди, че е невъзможно да се разпореди възстановяването на помощта, тъй като в обжалваното решение се нарушават общите принципи на равно третиране, на пропорционалност и на защита на оправданите правни очаквания.

               6.

               На шесто място и при условията на субсидиарност, жалбоподателят посочва, че е налице нарушение на принципа на предоставената компетентност въз основа на членове 107 ДФЕС и 108 ДФЕС, член 14 от Регламент № 659/1999 на Съвета и член 16 от Хартата на основните права на ЕС, тъй като обжалваното решение се произнася относно валидността на договорни клаузи, съдържащи се в частноправни договори, сключени въз основа на испанското право между инвеститорите и други образувания.


title: Дело T-762/14: Жалба, подадена на 13 ноември 2014 г. — Philips и Philips France/Комисия

text:
               2.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 73/37

      Жалба, подадена на 13 ноември 2014 г. — Philips и Philips France/Комисия
      (Дело T-762/14)
      (2015/C 073/48)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподатели: Koninklijke Philips NV (Айндховен, Нидерландия) и Philips France (Сюрен, Франция) (представители: J. de Pree, S. Molin и A. ter Haar, lawyers)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания на жалбоподателите

      Жалбоподателите искат от Общия съд:

                  —

                  да отмени решението, доколкото то засяга Philips,

                  —

                  при условията на евентуалност, да отмени или намали размера на наложената в решението глоба на Philips, и

                  —

                  при всички случаи, да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

      С настоящата си жалба жалбоподателите искат частична отмяна на Решение на Комисията C(2014) 6250 окончателен от 3 септември 2014 г. по преписка AT.39574 — Чипове за смарт карти.
      В подкрепа на жалбата си, жалбоподателите излагат девет правни основания.

                  1.

                  Първото правно основание е изведено от за нарушение на член 101 ДФЕС и член 53 от Споразумението за ЕИП, поради това, че Комисията не е доказала съобразно изискуемия правен стандарт, че контактите, в които Philips е участвало представляват ограничение на конкуренцията с оглед на целта.

                  2.

                  Второто правно основание е изведено от нарушение на член 101 ДФЕС и член 53 от Споразумението за ЕИП, поради това, че Комисията е установила, че нарушението е обхващало и чиповете за смарт карти за всякаква употреба, а не само до SIM.

                  3.

                  Третото правно основание е изведено от нарушение на член 101 ДФЕС и член 53 от Споразумението за ЕИП, поради това, че Комисията не е доказала според изискуемия правен стандарт, че Philips е било част от многостранен картел, заедно с Infineon, Renesas и Samsung и е участвало в просто и продължавано нарушение.

                  4.

                  Четвъртото правно основание е изведено от нарушение на член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз, принципа на доброто управление и задължението за полагане на грижа, поради това, че Комисията не е разгледала случая честно и безпристрастно.

                  5.

                  Петото правно основание е изведено от нарушение на член 101 ДФЕС и член 53 от Споразумението за ЕИП, поради това, че като резултат от поведението ѝ в процеса, Комисията не е доказала твърдяното нарушение според изискуемия правен стандарт.

                  6.

                  Шестото правно основание е изведено от твърдение за нарушение на член 27 от Регламент № 1/2003 (1), член 11 от Регламент № 773/2004 (2), член 48 от Хартата на основните права на Европейския съюз и нарушение на правото на Philips на защита, поради това, че Комисията не е разкрила важни оневиняващи доказателства.

                  7.

                  Седмото правно основание е изведено от нарушение на член 25 от Регламент № 1/2003, поради това, че Комисията не е можела да санкционира твърдяното поведение, доколкото то е било осъществено преди 3 септември 2004 г.

                  8.

                  Осмото правно основание е изведено от нарушение на Насоките за определяне на глоби, поради това, че Комисията неправилно е установила релевантната стойност на продажбите.

                  9.

                  Деветото правно основание е изведено от нарушение на Насоките за определяне на глоби, член 23 от Регламент № 1/2003 и принципа на пропорционалност, поради това, че Комисията е приложила непропорционален фактор на тежест.

         (1)  Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове [101 ДФЕС] и [102 ДФЕС] (ОВ L 1, 2003 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).

         (2)  Регламент (ЕО) № 773/2004 на Комисията от 7 април 2004 година относно водените от Комисията производства съгласно членове [101 ДФЕС] и [102 ДФЕС] (ОВ L 123, 2004 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 242).


title: Дело C-297/05: Решение на Съда (първи състав) от 20 септември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Нидерландия (Идентифициране и задължителен преглед за проверка на техническата изправност, предшестващи регистрацията на превозните средства в държава-членка — Членове 28 ЕО и 30 ЕО — Директиви 96/96/ЕО и 1999/37/ЕО — Признаване на издадените в други държави-членки свидетелства за регистрация и на прегледите за проверка на техническата изправност, проведени в други държави-членки)

text:
               10.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/6

         Решение на Съда (първи състав) от 20 септември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Нидерландия
   (Дело C-297/05) (1)

   (Идентифициране и задължителен преглед за проверка на техническата изправност, предшестващи регистрацията на превозните средства в държава-членка - Членове 28 ЕО и 30 ЕО - Директиви 96/96/ЕО и 1999/37/ЕО - Признаване на издадените в други държави-членки свидетелства за регистрация и на прегледите за проверка на техническата изправност, проведени в други държави-членки)
   (2007/C 269/12)
   Език на производството: нидерландски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: M. van Beek и D. Zijlstra)

      Ответник: Кралство Нидерландия (представители: H.G. Sevenster и D.J.M. de Grave)

      Страна, встъпила в подкрепа на ответника: Република Финландия (представител: E. Bygglin)
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Нарушение на членове 28 и 30 ЕО — Прегледи за проверка на техническата изправност, които се изискват преди регистрацията в Нидерландия на превозни средства, вече регистрирани в друга държава-членка.
   Диспозитив

               1)

               Като подлага превозните средства на повече от три години, регистрирани преди това в други държави-членки, на преглед на общото им състояние, предхождащ регистрацията им в Нидерландия, Кралство Нидерландия не е изпълнило задълженията си по членове 28 ЕО и 30 ЕО.

               2)

               Искът се отхвърля в останалата му част.

               3)

               Комисията на Европейските общности и Кралство Нидерландия поемат собствените си разноски.

      (1)  ОВ C 296, 26.11.2005 г.


title: Дело T-222/10: Решение на Общия съд от 14 юли 2011 г. — ratiopharm/СХВП — Nycomed (ZUFAL) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „ZUFAL“ — По-ранна словна марка на Общността „ZURCAL“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Сходство на знаците — Сходство на стоките — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Ограничаване на стоките, посочени в заявката за марка — Член 43, параграф 1 от Регламент № 207/2009)

text:
               10.9.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/48

         Решение на Общия съд от 14 юли 2011 г. — ratiopharm/СХВП — Nycomed (ZUFAL)
   (Дело T-222/10) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „ZUFAL“ - По-ранна словна марка на Общността „ZURCAL“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Сходство на знаците - Сходство на стоките - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Ограничаване на стоките, посочени в заявката за марка - Член 43, параграф 1 от Регламент № 207/2009)
   2011/C 269/107
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: ratiopharm GmbH (Улм, Германия) (представител: S. Völker, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: B. Schmidt)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Nycomed GmbH (Констанс, Германия) (представител: A. Ferchland, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 12 март 2010 г. (преписка R 874/2008-4) относно производство по възражение между Nycomed GmbH и ratiopharm GmbH

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда ratiopharm GmbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 195, 17.7.2010 г.


title: Дело C-319/07 P: Решение на Съда (трети състав) от 9 юли 2009 г. — 3F по-рано Specialarbejderforbundet i Danmark (SID)/Комисия на Европейските общности, Кралство Дания, Кралство Норвегия (Обжалване — Мерки за намаляване на данъците, които се отнасят за моряци, работещи на борда на кораби, вписани в датския международен регистър — Решение на Комисията, което не повдига възражения — Жалба за отмяна — Понятие за заинтересован — Синдикат на работници — Допустимост на жалбата)

text:
               29.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 205/3

         Решение на Съда (трети състав) от 9 юли 2009 г. — 3F по-рано Specialarbejderforbundet i Danmark (SID)/Комисия на Европейските общности, Кралство Дания, Кралство Норвегия
   (Дело C-319/07 P) (1)

   (Обжалване - Мерки за намаляване на данъците, които се отнасят за моряци, работещи на борда на кораби, вписани в датския международен регистър - Решение на Комисията, което не повдига възражения - Жалба за отмяна - Понятие за заинтересован - Синдикат на работници - Допустимост на жалбата)
   2009/C 205/03
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: 3F, по-рано Specialarbejderforbundet i Danmark (SID) (представители: A. Bentley, QC, A. Worsøe, advokat)

      Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности (представители: N. Khan и H. van Vliet), Кралство Дания, Кралство Норвегия

      Предмет

   Жалба, предявена срещу определението на Първоинстанционния съд (втори разширен състав) от 23 април 2007 г. по дело T-30/03, SID/Комисия, с което той обявява за недопустим иска за отмяна на Решение C(2002) 4370 окончателен на Комисията от 13 ноември 2002 г., което приема за държавни помощи, съвместими с общия пазар мерките за данъчни облекчения, приложими за морските лица, плаващи на борда на датските плавателни съдове — Понятие за заинтересовано лице — Работнически синдикат

      Диспозитив

               1)

               Отменя частично Определението на Първоинстанционния съд на Европейските общности от 23 април 2007 г. по дело SID/Комисия (дело T-30/03), доколкото Първоинстанционният съд не е отговорил на доводите на 3F, свързани, от една страна, с конкурентното му положение спрямо други синдикати по време на договарянето на колективните трудови договори, приложими за моряците, и от друга страна, със социалните аспекти, които произтичат от данъчните мерки, свързани с моряците, наети на корабите, вписани в международния датски регистър на корабите.

               2)

               Отхвърля повдигнатото възражение за недопустимост от Комисията на Европейските общности пред Първоинстанционния съд на Европейските общности.

               3)

               Връща делото на Първоинстанционния съд на Европейските общности, който да се произнесе по исканията на 3F за отмяна на Решение C (2002) 4370 окончателно на Комисията от 13 ноември 2002 година, което не повдига възражения срещу датските данъчни мерки, които се прилагат за моряците, наети на борда на корабите, които са вписани в международния датски регистър.

               4)

               Съдът не се произнася по съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 211, 8.9.2007 г.


title: Дело C-135/11 P: Жалба, подадена на 18 март 2011 г. от IFAW Internationaler Tierschutz-Fonds gGmbH срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 13 януари 2011 г. по дело T-362/08, IFAW/Европейска комисия

text:
               18.6.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 179/8

         Жалба, подадена на 18 март 2011 г. от IFAW Internationaler Tierschutz-Fonds gGmbH срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 13 януари 2011 г. по дело T-362/08, IFAW/Европейска комисия
   (Дело C-135/11 P)
   2011/C 179/14
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: IFAW Internationaler Tierschutz-Fonds gGmbH (представители: S. Crosby, Advocaat, S. Santoro, Avvocato)

      Други страни в производството: Европейска комисия, Кралство Дания, Република Финландия, Кралство Швеция

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Съда:

               —

               да постанови, че обжалваното решение е опорочено от грешки при прилагане на правото и да го отмени,

               —

               да отмени решението на Комисията, с което се отказва достъп до писмото на германския канцлер, и

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски, направени от жалбоподателя в двете производства, съгласно член 69 от Процедурния правилник на Съда.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят твърди, че в обжалваното решение Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото като:

               —

               не е приел, че Комисията трябва да извърши пълен контрол дали съображенията, посочени от държавата членка, за да не оповести документа, спадат към едно от изключенията по член 4 от Регламент № 1049/2001 (1), като разгледа тези изключения спрямо съдържанието на документа; и

               —

               е постановил, че е оправомощен да извърши пълен контрол на отказа за оповестяване, без да е разгледал въпросния документ.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76)


title: Дело C-541/08: Решение на Съда (трети състав) от 11 февруари 2010 г. (преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof, Австрия) — Fokus Invest AG/Finanzierungsberatung-Immobilientreuhand und Anlageberatung GmbH (FIAG) (Споразумение между Европейската общност и нейните държави членки, от една страна, и Конфедерация Швейцария, от друга страна, относно свободното движение на хора — Член 25 от приложение I към Споразумението — Член 63 ДФЕС и член 64, параграф 1 ДФЕС — Свободно движение на капитали — Дружество по правото на държава членка, чиито дялове се притежават от дружество по швейцарското право — Придобиване от това дружество на недвижим имот, находящ се в тази държава членка)

text:
               27.3.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 80/4

         Решение на Съда (трети състав) от 11 февруари 2010 г. (преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof, Австрия) — Fokus Invest AG/Finanzierungsberatung-Immobilientreuhand und Anlageberatung GmbH (FIAG)
   (Дело C-541/08) (1)

   (Споразумение между Европейската общност и нейните държави членки, от една страна, и Конфедерация Швейцария, от друга страна, относно свободното движение на хора - Член 25 от приложение I към Споразумението - Член 63 ДФЕС и член 64, параграф 1 ДФЕС - Свободно движение на капитали - Дружество по правото на държава членка, чиито дялове се притежават от дружество по швейцарското право - Придобиване от това дружество на недвижим имот, находящ се в тази държава членка)
   2010/C 80/06
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberster Gerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Fokus Invest AG

      Ответник: Finanzierungsberatung-Immobilientreuhand und Anlageberatung GmbH (FIAG)

      Предмет

   Преюдициално запитване — Oberster Gerichtshof (Австрия) — Тълкуване на член 57, параграф 1 от Договора за ЕО, както и на член 25 от приложение I към Споразумението между Европейската общност и нейните държави-членки, от една страна, и Конфедерация Швейцария, от друга страна, относно свободното движение на хора, подписано в Люксембург на 21 юни 1999 г. (ОВ L 114, 2002 г., стр. 6) — Приложимост на принципа на равно третиране спрямо юридическите лица — Национално законодателство, което създава режим за получаване на предварително разрешение при придобиване на недвижима собственост от чужденец — Придобиване на недвижим имот от дружество по правото на държава членка, 100 % от собствеността на което се притежава от швейцарски дружества

      Диспозитив

               1.

               Член 25 от приложение I към Споразумението между Европейската общност и нейните държави членки, от една страна, и Конфедерация Швейцария, от друга страна, относно свободното движение на хора, подписано в Люксембург на 21 юни 1999 година, трябва да се тълкува в смисъл, че предвиденото по отношение на придобиването на недвижимо имущество равно третиране с гражданите на страната се прилага единствено за физическите лица.

               2.

               Член 64, параграф 1 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че разпоредбите на Закона на провинция Виена за придобиване на недвижими имоти от чуждестранни лица (Wiener Ausländergrunderwerbsgesetz) от 3 март 1998 г., които налагат на чуждестранните лица по смисъла на този закон при придобиване на недвижими имоти, находящи се в провинция Виена, задължение да притежават разрешение за целите на това придобиване или да представят удостоверение, че предвидените от този закон условия за ползване на освобождаване от посоченото задължение са изпълнени, представляват ограничение на свободното движение на капитали, което е допустимо спрямо Конфедерация Швейцария в качеството ѝ на трета страна.

      (1)  ОВ C 55, 7.3.2009 г.


title: Дело T-114/16: Жалба, подадена на 18 март 2016 — Delfin Wellness/EUIPO — Laher (Infrarotkabinen und Saunas)

text:
               10.5.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 165/17

         Жалба, подадена на 18 март 2016 — Delfin Wellness/EUIPO — Laher (Infrarotkabinen und Saunas)
   (Дело T-114/16)
   (2016/C 165/19)
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Delfin Wellness GmbH (Leonding, Австрия) (представител: T. Riedler, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Sabine Laher (Weyer, Австрия)

      Данни за производството пред EUIPO

      Притежател на спорния промишлен дизайн: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорен промишлен дизайн: промишлен дизайн на Общността № 1058812-0001, Nr. 1058812-0002 и № 1058812-0003

      Обжалвани решения: решения на трети апелативен състав на EUIPO от 12 януари 2016 г. по преписки R 849/2014-3, R 850/2014-3 и R 851/2014-3

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваните решения на трети апелативен състав по преписки R 849/2014-3, R 850/2014-3 и R 851/2014-3;

               —

               да осъди EUIPO и другата страна в производството за заплатят разноските по всички производства

      Изложени основания

               —

               нарушение на член 64 от Регламент № 6/2002;

               —

               нарушение на член 65, буква е) от Регламент № 6/2002;

               —

               нарушение на член 65, параграф 1, буква г) от Регламент № 6/2002.


title: Дело T-312/11: Жалба, подадена на 14 юни 2011 г. — Süd-Chemie/СХВП — BYK-Cera (CERATIX)

text:
               13.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 238/32

         Жалба, подадена на 14 юни 2011 г. — Süd-Chemie/СХВП — BYK-Cera (CERATIX)
   (Дело T-312/11)
   2011/C 238/53
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Süd-Chemie AG (Мюнхен, Германия) (представители: W. Baron von der Osten-Sacken и A. Wenninger-Lenz, Rechtsanwälte)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: BYK-Cera BV (Девентер, Нидерландия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение на четвърти апелативен състав от 8 април 2011 г. (преписка № R 1585/2010-4),

               —

               да осъди Службата за хармонизация във вътрешния пазар в качеството ѝ на ответник да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: BYK-Cera BV.

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „CERATIX“ за стоки от клас 1 — заявка № 6 358 832

      Притежател на марката или знака, на която/който се прави позоваване в производството по възражение: жалбоподателят.

      Марка или знак, на която/който се прави позоваване в подкрепа на възражението: национална словна марка „CERATOFIX“ за стоки от клас 1.

      Решение на отдела по споровете: уважава възражението.

      Решение на апелативния състав: отменя решението на отдела по споровете и отхвърля възражението.

      Изложени правни основания: нарушение на член 15 и на член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент № 207/2009, тъй като ответникът:

               —

               неправилно отхвърлил доказателствената стойност на представените от жалбоподателя документи с общото съображение, че тези документи изхождат от жалбоподателя,

               —

               не приел, че действия с рекламен характер представляват „реално използване“,

               —

               не отчел всички обстоятелства, които имат значение при преценката дали е налице реално използване и

               —

               не направил цялостна преценка на представените доказателства за използването.


title: Дело C-383/12 P: Жалба, подадена на 8 август 2012 г. от Environmental Manufacturing LLP срещу решението на Общия съд (четвърти състав), постановено на 22 май 2012 г. по дело T-570/10 — Environmental Manufacturing LLP/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

text:
               27.10.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 331/13

      Жалба, подадена на 8 август 2012 г. от Environmental Manufacturing LLP срещу решението на Общия съд (четвърти състав), постановено на 22 май 2012 г. по дело T-570/10 — Environmental Manufacturing LLP/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
      (Дело C-383/12 P)
      (2012/C 331/21)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Environmental Manufacturing LLP (представители: S. Malynicz, Barrister, M. Atkins, Solicitor, K. Shadbolt, Trade Mark Attorney)

         Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Société Elmar Wolf

         Искания на жалбоподателя

                  —

                  да се отмени Решение на Общия съд (четвърти състав) от 22 май 2012 г. по дело T-570/10 и Съдът да постанови окончателно решение по спора,

                  —

                  да се осъдят Службата и встъпилата страна да понесат направените от тях съдебни разноски и да заплатят съдебните разноски, направени от жалбоподателя.

         Правни основания и основни доводи

      Съгласно Решение на Съда от 27 ноември 2008 г. по дело Intel Corporation (C-252/07, Сборник, стр. I-8823) доказването, че използването на по-късната марка уврежда или би увредило отличителния характер на по-ранната марка, предполага да се докаже промяна в икономическото поведение на средния потребител на стоките или на услугите, за които е регистрирана по-ранната марка, вследствие на използването на по-късната марка или да се докаже сериозен риск от настъпването на такава промяна в бъдеще. Общият съд неправилно не изискал да се представи такова доказателство, а вместо това направил извод, че е достатъчно, ако просто е отслабнала способността на марката да идентифицира стоките или услугите, за които е регистрирана и използвана, като произхождащи от притежателя на посочената марка, тъй като използването на по-късната марка води до разсейване на идентичността на по-ранната марка и на нейното влияние върху съзнанието на хората.


title: Дело T-272/04: Определение на Първоинстанционния съд от 29 юни 2007 г. — Keppenne/Комисия

text:
               22.9.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 223/17

         Определение на Първоинстанционния съд от 29 юни 2007 г. — Keppenne/Комисия
   (Дело T-272/04) (1)

   (2007/C 223/28)

      Език на производството: френски

   Председателят на пети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 273, 6.11.2004 г.


title: Дело C-387/10: Иск, предявен на 2 август 2010 г. — Европейска комисия/Република Австрия

text:
               4.12.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 328/12

         Иск, предявен на 2 август 2010 г. — Европейска комисия/Република Австрия
   (Дело C-387/10)
   ()
   2010/C 328/20
   Език на производството: немски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: R. Lyal и W. Mölls)

      Ответник: Република Австрия

      Искания на ищеца

               —

               да се постанови, че като е приела и оставила в сила разпоредби, съгласно които единствено австрийските данъчни консултанти, одитори или кредитни институции могат да бъдат данъчни представители на инвестиционни фондове и на фондове за недвижими имоти, Република Австрия не е изпълнила задълженията си по член 49 ЕО и по член 36 от Споразумението за ЕИП,

               —

               да се осъди Република Австрия да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Според Комисията разпоредбите, съгласно които единствено австрийските данъчни консултанти, одитори или кредитни институции могат да бъдат данъчни представители на инвестиционни фондове и на фондове за недвижими имоти, създават изискване за установяване, ограничаващо свободното предоставяне на услуги.
   Обратно на становището на Австрия, със спорните разпоредби не можело да се подобри нито качеството на данъчното представителство, нито да се защитят интересите на инвеститорите и на финансовата администрация от надлежно изпълнение на данъчните задължения. Следователно според Комисията трябва да се приеме, че ограничението на свободното предоставяне на услуги е необосновано.


title: Дело C-377/11: Решение на Съда (първи състав) от 19 юли 2012 г. (преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia de Cataluña — Испания) — International Bingo Technology, S.A./Tribunal Económico Administrativo Regional de Cataluña (TEARC) (Шеста директива ДДС — Член 11, A, параграф 1, буква а), член 17, параграф 5 и член 19, параграф 1 — Организиране на игри бинго — Правно задължение част от продажната цена на талоните да се преведе на участниците в играта като печалби — Изчисляване на данъчната основа)

text:
               29.9.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 295/15

         Решение на Съда (първи състав) от 19 юли 2012 г. (преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia de Cataluña — Испания) — International Bingo Technology, S.A./Tribunal Económico Administrativo Regional de Cataluña (TEARC)
   (Дело C-377/11) (1)

   (Шеста директива ДДС - Член 11, A, параграф 1, буква а), член 17, параграф 5 и член 19, параграф 1 - Организиране на игри бинго - Правно задължение част от продажната цена на талоните да се преведе на участниците в играта като печалби - Изчисляване на данъчната основа)
   2012/C 295/25
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Superior de Justicia de Cataluña

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: International Bingo Technology, S.A.

      Ответник: Tribunal Económico Administrativo Regional de Cataluña (TEARC)

      Предмет

   Преюдициално запитване — Tribunal Superior de Justicia de Cataluña — Тълкуване на член 11, A, параграф 1, буква а), член 17, параграф 5 и член 19, параграф 1 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1) — Данъчна основа — Организиране на игри бинго — Продажба на талони на участниците в играта — Използване на част от така събраните суми за изплащане на печалбите на спечелилите участници

      Диспозитив

               1.

               Член 11, A, параграф 1, буква а) от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, изменена с Директива 98/80/ЕО на Съвета от 12 октомври 1998 г., трябва да се тълкува в смисъл, че при продажба на талони за бинго като разглежданите в главното производство данъчната основа за данъка върху добавената стойност не включва частта от цената на тези талони, която е предварително определена от закона и е предвидена за изплащането на печалби на участниците в играта.

               2.

               Член 17, параграф 5 и член 19, параграф 1 от Шеста директива 77/388, изменена с Директива 98/80, трябва да се тълкуват в смисъл, че за целите на изчисляването на подлежащата на приспадане част от данъка върху добавената стойност държавите членки не могат да предвидят, че предварително определената от закона част от продажната цена на талоните за бинго, която трябва да бъде преведена на участниците в играта като печалби, се включва в оборота, който следва да фигурира в знаменателя на дробната величина, посочена в член 19, параграф 1.

      (1)  ОВ C 290, 1.10.2011 г.


title: Дело C-376/14: Преюдициално запитване от Supreme Court. (Ирландия), постъпило на 7 август 2014 г.  — C v M

text:
               6.10.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 351/7

         Преюдициално запитване от Supreme Court. (Ирландия), постъпило на 7 август 2014 г. — C v M
   (Дело C-376/14)
   2014/C 351/09
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   Supreme Court

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: C

      Ответник: M

      Преюдициални въпроси

               1.

               Пречи ли в конкретния случай обстоятелството, че има френски съдебни производства относно упражняването на родителските права върху детето, неговото обичайно местопребиваване да се установи в Ирландия?

               2.

               Продължава ли бащата да е носител на правото да упражнява родителските права върху детето и запазват ли френските юрисдикции компетентност по въпроса за упражняването на тези права, така че да бъде счетено за неправомерно задържането на детето в Ирландия?

               3.

               Имат ли право ирландските юрисдикции да разглеждат въпроса за обичайното местопребиваване на детето, като се има предвид, че то е пребивавало в Ирландия от юли 2012 г. и към този момент неговото прехвърляне в Ирландия не е било в нарушение на френското законодателство?


title: Дело T-697/14: Жалба, подадена на 29 септември 2014 г.  — MIP Metro/СХВП — Associated Newspapers (METRO)

text:
               17.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 409/59

         Жалба, подадена на 29 септември 2014 г. — MIP Metro/СХВП — Associated Newspapers (METRO)
   (Дело T-697/14)
   2014/C 409/80
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Дюселдорф, Германия) (представители: J. Plate и R. Kaase, Rechtsanwälte)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Associated Newspapers Ltd (Лондон, Обединеното кралство)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на пети апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 29 юли 2014 г. по преписка R 606/2013-5, доколкото с него се отменя решението на отдела по споровете от 4 март 2013 г. по възражението срещу заявка за марка на Общността № 7 79  116„METRO“ и преписката се връща на отдела по споровете за ново разглеждане и постановяване на решение,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски, както и разноските за производството пред апелативния състав.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративната марка, която съдържа словния елемент „METRO“, за стоки и услуги от класове 9, 16, 35, 36, 38, 39, 41 и 42 — заявка за марка на Общността № 7 79  116

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: национална словна марка „METRO“

      Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението

      Решение на апелативния състав: отменя решението на отдела по споровете и му връща преписката за ново разглеждане

      Изложени правни основания: нарушение на член 74, параграф 2 от Регламент № 40/94


title: Дело T-748/14: Жалба, подадена на 5 ноември 2014 г.  — Montenegro/СХВП (форма на бутилка)

text:
               12.1.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 7/43

         Жалба, подадена на 5 ноември 2014 г. — Montenegro/СХВП (форма на бутилка)
   (Дело T-748/14)
   (2015/C 007/49)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Montenegro Srl (Zola Predosa, Италия) (представител: F. Jacobacci, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Данни за производството пред СХВП

      Спорна марка: Международна регистрация № 1 1 62  963, която посочва Европейския съюз, на триизмерна марка, която изобразява форма на бутилка

      Обжалвано решение: Решение на втори апелативен състав на СХВП от 29 август 2014 г. по преписка R 20/2014-2

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-222/16: Определение на Съда (девети състав) от 15 ноември 2016 г. (преюдициално запитване от Административен съд — Варна (България) — „МИП-ТС“ ООД/Началник на Митница Варна (Преюдициално запитване — Търговска политика — Регламент (ЕО) № 1225/2009 — Член 13 — Заобикаляне — Регламент за изпълнение (ЕС) № 791/2011 — Мрежести тъкани от стъклени влакна с произход от Китайската народна република — Антидъмпингови мита — Регламенти за изпълнение (ЕС) № 437/2012 и (ЕС) № 21/2013 — Изпращане от Тайланд — Разширяване на обхвата на антидъмпинговото мито — Действие във времето — Митнически кодекс на Общността — Последващо събиране на вносни мита)

text:
               27.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/11

         Определение на Съда (девети състав) от 15 ноември 2016 г. (преюдициално запитване от Административен съд — Варна (България) — „МИП-ТС“ ООД/Началник на Митница Варна
   (Дело C-222/16) (1)

   ((Преюдициално запитване - Търговска политика - Регламент (ЕО) № 1225/2009 - Член 13 - Заобикаляне - Регламент за изпълнение (ЕС) № 791/2011 - Мрежести тъкани от стъклени влакна с произход от Китайската народна република - Антидъмпингови мита - Регламенти за изпълнение (ЕС) № 437/2012 и (ЕС) № 21/2013 - Изпращане от Тайланд - Разширяване на обхвата на антидъмпинговото мито - Действие във времето - Митнически кодекс на Общността - Последващо събиране на вносни мита))
   (2017/C 063/16)
   Език на производството: български

      Запитваща юрисдикция

   Административен съд — Варна (България)

      Страни в главното производство

      Жалбоподател:„МИП-ТС“ ООД

      Ответник: Началник на Митница Варна

      Диспозитив

   Член 1, параграф 1 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 791/2011 на Съвета от 3 август 2011 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито и за окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на определени мрежести тъкани от стъклени влакна с произход от Китайската народна република, трябва да се тълкува в смисъл, че окончателното антидъмпингово мито, наложено с тази разпоредба, се прилага по отношение на вноса на посочените в нея мрежести тъкани от стъклени влакна с деклариран произход от Тайланд, осъществен преди датата на влизане в сила на Регламент (ЕС) № 437/2012 от 23 май 2012 година за започване на разследване във връзка с възможното заобикаляне на антидъмпинговите мерки, наложени с Регламент за изпълнение № 791/2011, и за въвеждане на регистрационен режим за този внос, какъвто е разглежданият в главното производство внос, когато е установено, че посочените мрежести тъкани от стъклени влакна всъщност са с произход от Китайската народна република.

      (1)  ОВ C 243, 4.7.2016 г.


title: Дело C-289/11 P: Решение на Съда (трети състав) от 3 май 2012 г. — Legris Industries SA/Европейска комисия (Обжалване — Конкуренция — Картели — Сектор на фитингите от мед и медни сплави — Решение на Комисията, установяващо нарушение на член 81 ЕО — Глоби — Дружество майка и дъщерно дружество — Възможност за вменяване на нарушение)

text:
               16.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 174/13

         Решение на Съда (трети състав) от 3 май 2012 г. — Legris Industries SA/Европейска комисия
   (Дело C-289/11 P) (1)

   (Обжалване - Конкуренция - Картели - Сектор на фитингите от мед и медни сплави - Решение на Комисията, установяващо нарушение на член 81 ЕО - Глоби - Дружество майка и дъщерно дружество - Възможност за вменяване на нарушение)
   2012/C 174/18
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Legris Industries SA (представители: A. Wachsmann и S. Thibault-Liger, avocates)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представител: C. Giolito)

      Предмет

   Жалба срещу решението на Общия съд (осми състав) от 24 март 2011 г. по дело Legris Industries/Комисия (T-376/06), с което Общият съд е отхвърлил жалбата за частична отмяна на Решение C(2006) 4180 окончателен на Комисията от 20 септември 2006 година относно производство по член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/F-1/38.121 — Фитинги) — Сектор на фитингите от мед и медни сплави — Нарушение на правото на независим и безпристрастен съд — Възможност за вменяване на нарушение — Нарушение на принципите на равно третиране, на лична отговорност и на индивидуализиране на наказанията — Изопачаване на доказателства

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Legris Industries SA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 252, 27.8.2011 г.


20150731066617162015/C 270/543112014TC27020150817BG01BGINFO_JUDICIAL20150625424213Дело T-311/14: Определение на Общия съд от 25 юни 2015 г. — Seca Benelux и др./Парламент
 ---documentbreak--- C2702015BG4230120150625BG0054423421Определение на Общия съд от 25 юни 2015 г. — Seca Benelux и др./Парламент
   (Дело T-311/14) (
         1
      )2015/C 270/54Език на производството: френскиПредседателят на четвърти състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.
   (
         1
      )	ОВ C 194, 24.6.2014 г.


title: Дело F-69/15: Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 30 юни 2016 г. — Kaufmann/Комисия (Публична служба — Социално осигуряване — Обща здравноосигурителна схема — Услуги за гледане на болни — Предварително разрешение — Условия — Задължение за наемане на правоспособни лица за извършването на услуги за гледане на болни и за грижи, полагани от медицински сестри — Принцип на недопускане на дискриминация — Принцип на защита на оправданите правни очаквания — Задължение за полагане на грижа — Граници — Жалба, явно лишена от всякакво правно основание — Разпореждане до администрацията — Явна недопустимост — Член 81 от Процедурния правилник)

text:
               16.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 296/44

         Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 30 юни 2016 г. — Kaufmann/Комисия
   (Дело F-69/15)
   ((Публична служба - Социално осигуряване - Обща здравноосигурителна схема - Услуги за гледане на болни - Предварително разрешение - Условия - Задължение за наемане на правоспособни лица за извършването на услуги за гледане на болни и за грижи, полагани от медицински сестри - Принцип на недопускане на дискриминация - Принцип на защита на оправданите правни очаквания - Задължение за полагане на грижа - Граници - Жалба, явно лишена от всякакво правно основание - Разпореждане до администрацията - Явна недопустимост - Член 81 от Процедурния правилник))
   (2016/C 296/54)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Sandra Kaufmann (Böhl-Iggelheim, Германия) (представител: F. Turk, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: T. S. Bohr и C. Ehrbar)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението на Комисията да не предостави на бивше длъжностно лице, чийто правоприемник е жалбоподателят, предварително разрешение за ползването на услуги за гледане на болни, и искане да се допусне в полза на жалбоподателя на директно плащане на разходите за услуги за гледане на болен, предоставяни от съответното дружество, считано от 1 януари 2014 г.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като отчасти явно недопустима и отчасти явно лишена от всякакво правно основание

               2)

               Осъжда г-жа Sandra Kaufmann да понесе направените от нея съдебни разноски и да заплати съдебните разноски, направени от Европейската комисия.


title: Дело C-66/07: Решение на Съда (седми състав) от 27 септември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Ирландия (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Директива 2004/27/ЕО — Лекарствени продукти за хуманна употреба — Нетранспониране в предписания срок)

text:
               8.12.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 297/19

         Решение на Съда (седми състав) от 27 септември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Ирландия
   (Дело C-66/07) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 2004/27/ЕО - Лекарствени продукти за хуманна употреба - Нетранспониране в предписания срок)
   (2007/C 297/30)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: B. Stromsky и D. Lawunmi, agents)

      Ответник: Ирландия (представител: D. O'Hagan, agents)
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Неприемане в предписания срок на всички необходими разпоредби за съобразяване с Директива 2004/27/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година за изменение на Директива 2001/83/EО за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствените продукти за хуманна употреба (ОВ L 136, стp. 34)
   Диспозитив

               1)

               Тъй като не е приела в предписания срок законовите, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2004/27/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година за изменение на Директива 2001/83/EО за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствените продукти за хуманна употреба, Ирландия не е изпълнила задълженията, които й се възлагат по силата на тази директива.

               2)

               Осъжда Ирландия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 69, 24.3.2007 г.


title: Дело T-349/15: Жалба, подадена на 30 юни 2015 г. — CG/СХВП — Perry Ellis International Group (P PRO PLAYER)

text:
               7.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 294/79

         Жалба, подадена на 30 юни 2015 г. — CG/СХВП — Perry Ellis International Group (P PRO PLAYER)
   (Дело T-349/15)
   (2015/C 294/94)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: CG verwaltungsgesellschaft mbH (Gevelsberg, Германия) (представител: T. Körber, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Perry Ellis International Group Holdings Limited (Nassau, Бахамас)

      Данни за производството пред СХВП

      Заявител: Другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорна марка: фигуративна марка в черно и бяло, съдържаща словните елементи „P PRO PLAYER“ — Заявка за регистрация № 10 889 764

      Производство пред СХВП: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 28 април 2015 г. по преписка R 2439/2014-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-481/14: Решение на Съда (пети състав) от 9 юни 2016 г. (преюдициално запитване от Oberlandesgericht Düsseldorf — Германия) — Jørn Hansson/Jungpflanzen Grünewald GmbH (Преюдициално запитване — Интелектуална и индустриална собственост — Закрила на Общността на сортовете растения — Регламент (ЕО) № 2100/94 — Нарушение — Справедливо възнаграждение — Обезщетение за претърпените вреди — Съдебни и извънсъдебни разноски)

text:
               16.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 296/9

         Решение на Съда (пети състав) от 9 юни 2016 г. (преюдициално запитване от Oberlandesgericht Düsseldorf — Германия) — Jørn Hansson/Jungpflanzen Grünewald GmbH
   (Дело C-481/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Интелектуална и индустриална собственост - Закрила на Общността на сортовете растения - Регламент (ЕО) № 2100/94 - Нарушение - Справедливо възнаграждение - Обезщетение за претърпените вреди - Съдебни и извънсъдебни разноски))
   (2016/C 296/12)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Jørn Hansson

      Ответник: Jungpflanzen Grünewald GmbH

      Диспозитив

               1)

               Член 94 от Регламент (ЕО) № 2100/94 на Съвета от 27 юли 1994 година относно правната закрила на Общността на сортовете растения трябва да се тълкува в смисъл, че правото на обезщетение, предвидено в тази разпоредба в полза на титуляря на нарушените права върху защитен сорт растения, се отнася до цялата претърпяна от титуляря вреда, без да е възможно този член да е основание за добавяне на фиксирана свръхтакса заради нарушението, нито конкретно за връщане на извлечените от нарушителя печалби и ползи.

               2)

               Понятието „справедливо възнаграждение“ по член 94, параграф 1 от Регламент № 2100/94 трябва да се тълкува в смисъл, че освен заплащането на обичайната такса, която би била дължима за лицензирано производство, това възнаграждение покрива и всички вреди, тясно свързани с факта на неплащането на тази такса, към които би могло да се отнесе в частност плащането на лихви за забава. Запитващата юрисдикция следва да определи обстоятелствата, които изискват увеличаване на посочената такса, като има предвид, че всяко от тези обстоятелства може да бъде отчетено не повече от веднъж за целите на определянето на размера на справедливото възнаграждение.

               3)

               Член 94, параграф 2 от Регламент № 2100/94 трябва да се тълкува в смисъл, че размерът на вредите, до които се отнася тази разпоредба, трябва да се определя в зависимост от конкретните доказателства, посочени в това отношение от титуляря на нарушените права върху сорта, като при необходимост може да се използва фиксиран метод, ако тези доказателства не позволяват точна оценка на вредите. Тази разпоредба допуска при оценката на тези вреди да не се отчитат разноските по евентуалното обезпечително производство, приключило с отхвърляне на молбата за допускане на обезпечение, както и да не се вземат предвид извънсъдебните разноски, направени във връзка с производството по иска. Възможността тези разноски да не се вземат предвид обаче е налице само при условие че размерът на съдебните разноски, които биха могли да бъдат възложени в тежест на увреденото от нарушението лице, не е годен да разубеди това лице да брани правата си по съдебен ред, като се има предвид какви суми остават за негова сметка като извънсъдебни разноски и каква е ползата от тях за целите на иска за обезщетение за вреди.

      (1)  ОВ C 34, 2.2.2015 г.


title: Дело C-310/17: Преюдициално запитване от Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden (Нидерландия), постъпило на 29 май 2017 г. — Levola Hengelo/BV Smilde Foods BV

text:
               14.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/8

         Преюдициално запитване от Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden (Нидерландия), постъпило на 29 май 2017 г. — Levola Hengelo/BV Smilde Foods BV
   (Дело C-310/17)
   (2017/C 269/12)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Levola Hengelo BV

      Ответник: Smilde Foods BV

      Преюдициални въпроси

               1)

                           a)

                           Допуска ли правото на Съюза авторскоправна закрила на вкуса на даден хранителен продукт като собствено интелектуално творение на автора? По-специално:

                           б)

                           Допустима ли е авторскоправната закрила предвид обстоятелството, че понятието „литературни и художествени произведения“ по член 2, параграф 1 от Бернската конвенция, която е обвързваща за всички държави — членки на Съюза, включва по-конкретно „всеки продукт от литературната, научната и художествената област, независимо от начина и формата на изразяването му“, но посочените в тази разпоредба примери се отнасят само до произведения, които могат да бъдат възприемани визуално и/или звуково?

                           в)

                           Допуска(т) ли (възможният) нетраен характер на даден хранителен продукт и/или субективният характер на вкусовото изживяване класифициране на вкуса на хранителен продукт като произведение, закриляно от авторското право?

                           г)

                           Допуска ли системата от изключителни права и ограничения в членове 2—5 от Директива 2001/29/ЕО (1) авторскоправната закрила на вкуса на даден хранителен продукт?

               2)

               При отрицателен отговор на въпрос 1, буква а):

                           a)

                           Кои изисквания трябва да са изпълнени, за да може вкусът на даден хранителен продукт да бъде закрилян с авторско право?

                           б)

                           Основава ли се авторскоправната закрила на даден вкус единствено и само на вкуса сам по себе си или (също) на рецептата за хранителния продукт?

                           в)

                           Докъде се простира доказателствената тежест за страната, която в производството (за установяване на нарушение) твърди, че е създала закрилян с авторско право вкус на даден хранителен продукт? Може ли тази страна да се ограничи до представянето на хранителния продукт в производството пред съда с цел съдът да изгради — чрез вкусване и помирисване — собствена преценка дали вкусът на хранителния продукт отговаря на изискванията за авторскоправна закрила?

                           г)

                           Как съдът в дадено производство за установяване на нарушение следва да установи дали вкусът на представения от ответника хранителен продукт съответства по такъв начин на вкуса на представения от ищеца хранителен продукт, че вследствие на това се нарушава авторското право? Във връзка с това от значение ли е (също) обстоятелството дали e налице съответствие между общите въздействия на двата вкуса?

      (1)  Директива 2001/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 година относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество (ОВ L 167, 2001 г., стр. 10; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 230).


title: Дело T-533/12: Решение на Общия съд от 7 ноември 2013 г. — IBSolution/СХВП — IBS (IBSolution) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „IBSolution“ — По-ранна фигуративна марка на Общността „IBS“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               21.12.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 377/14

         Решение на Общия съд от 7 ноември 2013 г. — IBSolution/СХВП — IBS (IBSolution)
   (Дело T-533/12) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „IBSolution“ - По-ранна фигуративна марка на Общността „IBS“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2013/C 377/32
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: IBSolution GmbH (Некарсулм, Германия) (представител: F. Ekey, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: L. Rampini)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: IBS AB (Солна, Швеция)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 21 септември 2012 г. (преписка R 771/2011-2), постановено в производство по възражение със страни IBS AB и IBSolution GmbH.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда IBSolution GmbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 46, 16.2.2013 г.


title: Дело C-361/08: Преюдициално запитване, отправено от Raad van State (Нидерландия) на 4 август 2008 г. — Stichting Greenpeace Nederland/Minister van Volkshuisvesting, Ruimtelijke Ordening en Milieubeheer, друга страна: Pioneer Hi-Bred Northern Europe Sales Division

text:
               8.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 285/21

         Преюдициално запитване, отправено от Raad van State (Нидерландия) на 4 август 2008 г. — Stichting Greenpeace Nederland/Minister van Volkshuisvesting, Ruimtelijke Ordening en Milieubeheer, друга страна: Pioneer Hi-Bred Northern Europe Sales Division
   (Дело C-361/08)
   (2008/C 285/34)
   Език на производството: нидерландски
   Препращаща юрисдикция
   Raad van State
   Страни в главното производство

      Ищец: Stichting Greenpeace Nederland

      Ответник: Minister van Volkshuisvesting, Ruimtelijke Ordening en Milieubeheer

      Друга страна: Pioneer Hi-Bred Northern Europe Sales Division
   Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли мястото на освобождаване на генетично модифицирани организми, което съгласно член 25, параграф 4 от Директива 2001/18/EО (1) не може да се разглежда като поверително, да се тълкува и с оглед на целта и систематиката на директивата в смисъл, че с него се има предвид парцел по кадастралния план, или е достатъчно, ако се посочи по-голям географски район?

               2.

                           a)

                           Ако е достатъчен по-голям географски район, кои обстоятелства могат да се вземат предвид при определяне на зоната, която трябва да се посочи?

                           б)

                           Директива 2003/4/EО (2) има ли значение при определянето на обхвата на зоната, която трябва да се посочи?

                           в)

                           С посочването на район, чиято повърхност е двадесет пъти по-голяма отколкото тази на опитно поле, спазен ли е принципът на пропорционалност?

               3.

               Спазен ли е принципът на пропорционалност, когато съгласно изменените на 17 юли 2008 г. административни правила, се избира общо посочване на района с повърхност стократно по-голяма от повърхността на отделните опитни полета?

               4.

               Ако е достатъчно само посочване на района съобразно кадастралния план, може ли въпреки член 25, параграф 4 от Директива 2001/18/EО при наличие на посочените в член 4, параграф 2 от Директива 2003/4/EО обстоятелства да съществува оправдателно основание за поверителното третиране на информацията относно точното?

               5.

                           a)

                           Съдържа ли член 4, параграф 2 от Директива 2003/4/EО изчерпателно изброяване на оправдателните основания?

                           б)

                           При положителен отговор, попадат ли защитата на предприятията включително на намиращите се в тях лица и изделия, и предотвратяването на саботаж по отношение на условията за развойна дейност в областта на биотехнологиите в Нидерландия под едно от оправдателните основания, посочени в член 4, параграф 2 от Директива 2003/4/EО?

               6.

               Ако на въпрос № 5, букви а) и б) бъде даден положителен отговор, в този случай съразмерно ли е посочването на територия с повърхност, двадесеткратно или стократно по-голяма от повърхността на опитно поле, предвид член 4, параграф 2, буква з) от Директива 2003/4/EО и с оглед на защитата на частни (защита на предприятието включително на намиращите се в него лица и изделия) и на обществени интереси (предотвратяването на саботаж по отношение на условията за развойна дейност в областта на биотехнологиите в Нидерландия)?

               7.

                           a)

                           Ако на въпрос № 5, буква a) бъде даден отрицателен отговор, допустимо оправдателно основание ли е защитата на предприятията включително на намиращите се в тях лица и изделия, и предотвратяването на саботаж по отношение на условията за развойна дейност в областта на биотехнологиите в Нидерландия?

                           б)

                           Ако на въпрос № 7, буква a) бъде даден положителен отговор, съразмерно ли е посочването на територия с повърхност, двадесеткратно или стократно по-голяма от повърхността на опитно поле с оглед на защитата на частни (защита на предприятието включително на намиращите се в него лица и изделия) и на обществени интереси (предотвратяването на саботаж по отношение на условията за развойна дейност в областта на биотехнологиите в Нидерландия)?

      (1)  Директива 2001/18/EО на Европейския парламент и на Съвета от 12 март 2001 г. относно съзнателното освобождаване на генетично модифицирани организми в околната среда и за отмяна на Директива 90/220/ЕИО на Съвета (ОВ L 106, стр. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 7, стр. 75).

      (2)  Директива 2003/4/ЕO на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2003 г. относно обществения достъп до информация за околната среда и за отмяна на Директива 90/313/ЕИО на Съвета (ОВ L 41, стр. 26, Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 9, стр. 200).


title: Дело C-654/15: Преюдициално запитване от Högsta domstolen (Швеция), постъпило на 7 декември 2015 г. — Länsförsäkringar AB/A/S Matek

text:
               8.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 48/26

         Преюдициално запитване от Högsta domstolen (Швеция), постъпило на 7 декември 2015 г. — Länsförsäkringar AB/A/S Matek
   (Дело C-654/15)
   (2016/C 048/31)
   Език на производството: шведски

      Запитваща юрисдикция

   Högsta domstolen

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Länsförsäkringar AB

      Ответник: A/S Matek

      Преюдициални въпроси

   Въпросите се отнасят до тълкуването и прилагането на член 9, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (1) на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността в случаите, в които трето лице използва в търговията, без дадено съгласие, знак, който е сходен на марка на Общността.

               1)

               Има ли отражение върху изключителните права на притежател на марка на Общността фактът, че през период от пет години след регистрацията той не е използвал реално своята марка в Европейския съюз за стоките или услугите, обхванати от регистрацията?

               2)

               При утвърдителен отговор на първия въпрос, при какви обстоятелства и по какъв начин това засяга изключителните права?

      (1)  ОВ 2009 L 78, стр. 1.


title: Дело C-537/10 P: Определение на председателя на шести състав на Съда от 12 юли 2011 г. — Deltafina SpA/Европейска комисия

text:
               8.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 298/18

         Определение на председателя на шести състав на Съда от 12 юли 2011 г. — Deltafina SpA/Европейска комисия
   (Дело C-537/10 P) (1)

   2011/C 298/32
   Език на производството: италиански
   Председателят на шести състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 13 от 15.1.2011 г.


title: Дело C-323/08: Решение на Съда (четвърти състав) от 10 декември 2009 г. (преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia de Madrid, Испания) — Ovidio Rodríguez Mayor, Pilar Pérez Boto, Pedro Gallego Morzillo, Alfonso Francisco Pérez, Juan Marcelino Gabaldón Morales, Marta María Maestro Campo, Bartolomé Valera Huete/Succession vacante de Rafael de las Heras Dávila, Sagrario de las Heras Dávila (Производство за постановяване на преюдициално заключение — Закрила на работниците — Колективни уволнения — Директива 98/59/ЕО — Прекратяване на трудовите договори поради смърт на работодателя)

text:
               30.1.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/10

         Решение на Съда (четвърти състав) от 10 декември 2009 г. (преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia de Madrid, Испания) — Ovidio Rodríguez Mayor, Pilar Pérez Boto, Pedro Gallego Morzillo, Alfonso Francisco Pérez, Juan Marcelino Gabaldón Morales, Marta María Maestro Campo, Bartolomé Valera Huete/Succession vacante de Rafael de las Heras Dávila, Sagrario de las Heras Dávila
   (Дело C-323/08) (1)

   (Производство за постановяване на преюдициално заключение - Закрила на работниците - Колективни уволнения - Директива 98/59/ЕО - Прекратяване на трудовите договори поради смърт на работодателя)
   2010/C 24/15
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Superior de Justicia de Madrid

      Страни в главното производство

      Ищци: Ovidio Rodríguez Mayor, Pilar Pérez Boto, Pedro Gallego Morzillo, Alfonso Francisco Pérez, Juan Marcelino Gabaldón Morales, Marta María Maestro Campo, Bartolomé Valera Huete

      Ответници: Succession vacante de Rafael de las Heras Dávila, Sagrario de las Heras Dávila

      Предмет

   Преюдициално запитване — Tribunal Superior de Justicia de Madrid — Тълкуване на членове 1, 2, 3, 4 и 6 от Директива 98/59/ЕО на Съвета от 20 юли 1998 година за сближаване на законодателствата на държавите членки в областта на колективните уволнения (ОВ L 225, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 95) — Национално законодателство, което ограничава понятието за уволнение само до уволненията по икономически, технически, организационни или производствени причини — Прекратяване на трудов договор поради смърт, пенсиониране или неправоспособност на работодателя — Различно обезщетение в двата случая — Съвместимост с Хартата за основните права на Европейския съюз и Хартата на Общността за основните социални права на работниците

      Диспозитив

               1.

               Член 1, параграф 1 от Директива 98/59/ЕО на Съвета от 20 юли 1998 година за сближаване на законодателствата на държавите членки в областта на колективните уволнения трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална правна уредба, съгласно която прекратяването на трудовите договори на няколко работници с работодател — физическо лице, поради неговата смърт, не се квалифицира като колективно уволнение.

               2.

               Директива 98/59 допуска национална правна уредба, която предвижда различни обезщетения в зависимост от това дали работниците са загубили работата си в резултат от смъртта на работодателя или от колективно уволнение.

      (1)  ОВ C 236 от 13.9.2008 г.


title: Дело T-112/10: Жалба, подадена на 1 март 2010 г. — Prionics/Комисия и ЕОБХ

text:
               1.5.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/73

         Жалба, подадена на 1 март 2010 г. — Prionics/Комисия и ЕОБХ
   (Дело T-112/10)
   2010/C 113/107
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Prionics AG (представители: H. Janssen и M. Franz, Rechtsanwälte)

      Ответници: Европейска комисия и Европейски орган за безопасност на храните (ЕОБХ)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени „Scientific Opinion on Analytical sensitivity of approved TSE rapid tests“ [Научно становище относно аналитичната чувствителност на разрешените бързи тестове за ТСЕ] на ЕОБХ и на Комисията, доколкото в него се препоръчва понастоящем да не се използват два теста за мониторинг на СЕГ, произведени от жалбоподателя — Prionics®-Check LIA и Prionics®-Check PrioSTRIP;

               —

               да се осъдят ЕОБХ и Европейската комисия да заплатят съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят оспорва научното становище на ЕОБХ от 10 декември 2009 г. относно аналитичната чувствителност на разрешените бързи тестове за ТСЕ (наричано по-нататък „становището на ЕОБХ“). В това становище се препоръчва по-специално посредством подходящи експерименти да се преоцени аналитичната чувствителност на две тестови системи на жалбоподателя за СЕГ (Prionics®-Check LIA и Prionics®-Check PrioSTRIP).
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква четири правни основания.
   В рамките на първото правно основание жалбоподателят се позовава на нарушение на принципа на добра администрация с мотива, че ответниците основават препоръката си, съдържаща се в становището на ЕОБХ, на погрешна преценка на фактите и на противоречиви сведения.
   Като второ правно основание жалбоподателят се позовава на нарушение на принципа на право на защита в рамките на производства, които могат да доведат до увреждащ акт. В това отношение той поддържа също, че общите принципи на правото на равно третиране и на защита на оправданите правни очаквания са нарушени, тъй като ЕОБХ — в противоречие със собствените си публикувани административни разпоредби — не е предоставила възможност на жалбоподателя да бъде изслушан преди публикуването на становището на ЕОБХ.
   На трето място, жалбоподателят се позовава на нарушение на общите принципи на правото на равно третиране и на защита на оправданите правни очаквания, тъй като ЕОБХ — в противоречие със собствените си публикувани административни разпоредби — не е посочила в становището си възможностите за неговото обжалване.
   Накрая, жалбоподателят поддържа, че са нарушени основните му права на професионална свобода и на свобода на стопанската инициатива, тъй като становището на ЕОБХ е публикувано, без да се преценят вредните последици за жалбоподателя.


title: Дело T-336/16: Жалба, подадена на 22 юни 2016 г. — Versace 19.69 Abbigliamento Sportivo/EUIPO — Gianni Versace (VERSACE 19.69 ABBIGLIAMENTO SPORTIVO)

text:
               16.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 296/35

         Жалба, подадена на 22 юни 2016 г. — Versace 19.69 Abbigliamento Sportivo/EUIPO — Gianni Versace (VERSACE 19.69 ABBIGLIAMENTO SPORTIVO)
   (Дело T-336/16)
   (2016/C 296/45)
   Език на жалбата: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Versace 19.69 Abbigliamento Sportivo Srl (Бусто Арсицио, Италия) (представител: F. Caricato, avvocato)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Gianni Versace SpA (Милано, Италия)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словните елементи „VERSACE 19.69 ABBIGLIAMENTO SPORTIVO“— заявка за регистрация № 11 992 435

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 6 април 2016 г. по преписка R 1005/2015-1

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да уважи жалбата,

               —

               да отмени обжалваното решение и да регистрира марка № 11992435 за всички заявени стоки, без да са засягат стоките, за които вече е извършена регистрация,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

   Жалбоподателят твърди, че решението от 6 април 2016 г. е опорочено поради непълния анализ на доказателствата относно недостатъчното използване от насрещната страна на посочените марки, както и неизвършването на внимателна преценка на вероятността от объркване между марките и стоките в светлината на всички релевантни фактори.


title: Дело T-455/07: Жалба, подадена на 14 декември 2007 г. — Centre d'Étude et de Valorisation des Algues/Комисия

text:
               23.2.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 51/46

         Жалба, подадена на 14 декември 2007 г. — Centre d'Étude et de Valorisation des Algues/Комисия
   (Дело T-455/07)
   (2008/C 51/86)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Centre d'Étude et de Valorisation des Algues SA (CEVA) (Pleubian, Франция) (представител: J.-M. Peyrical, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               като главно искане, да се обяви, че процедурата е незаконосъобразна, както и че е извършено нарушение поради неспазване на състезателността, и поради това да се отмени дебитно известие № 3240909271 на Комисията от 4 октомври 2007 г. и да се разпореди последната да възстанови сумата на CEVA по това известие;

               —

               при условията на евентуалност, да се обяви, че отбелязаните грешки в одитния доклад на RAIA не са толкова сериозни, за да може да се приложи член 3.5 от приложение II към договора; да се отмени дебитно известие № 3240909271 на Комисията от 4 октомври 2007 г., доколкото с него се иска пълното възстановяване на сумите, изплатени на CEVA съгласно договора BIOPAL, както и да се разпореди Комисията да възстанови сумата на CEVA по това известие;

               —

               при условията на евентуалност спрямо предходното, Първоинстанционният съд да назначи по свое усмотрение експерт със следната задача: да използва метода на изчисление на CEVA относно времето, отделено за проектите; да приложи този метод към договора BIOPAL и към действително направените разноски, посочени в разходните сметки; да представи, като процент, разликата между сбора от грешките при вписване на времето за работа, отчетено пред Комисията, и времето за работа, вписано съгласно метода на изчисляване, приложим понастоящем спрямо CEVA; да направи оценка на времето за работа, което е пряко необходимо за изпълнението на задачите на CEVA съгласно договора BIOPAL; да изясни дали действителното време за работа, необходимо за изпълнението на тези задачи, е могло да бъде по-малко от 5 796,67 часа, изчислени от CEVA като пряко необходими.

         Правни основания и основни доводи
   С настоящата жалба жалбоподателят моли отмяната на дебитното известие, с което Комисията иска да й се възстановят всички аванси, изплатени на жалбоподателя съгласно договора BIOPAL № QLK5-CT-2002-02431 относно ключова дейност „Устойчиво управление на земеделието, рибарството и горското стопанство, интегрирано развитие на селските райони, включително планинските райони“, включена в проект „Качество на живота и управление на живите ресурси“ (1).
   В подкрепа на искането си жалбоподателят изтъква правно основание, изведено от нарушение на правото на защита, доколкото Комисията, в нарушение на принципа за състезателност, основала искането за възстановяване на документите за отбелязване на изработените часове и на изводите на ОЛАФ, които не са били известни на жалбоподателя.
   Жалбоподателят оспорва, при условията на евентуалност, прилагането от Комисията на член 26 от приложение II към договора и констатацията на Комисията, че фактите по случая са достатъчно сериозни, за да изтъкне понятието за „тежка финансова незаконосъбразност“, която обосновава пълно възстановяване на изплатените аванси.

      (1)  Пета рамкова програма на Европейската общност за изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности, 1998-2002 г.


title: Дело C-407/11 P: Жалба, подадена на 1 август 2011 г. от Government of Gibraltar срещу Определение на Общия съд (седми състав) от 24 май 2011 г. по дело T-176/09, Government of Gibraltar/Европейска комисия

text:
               1.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 290/6

         Жалба, подадена на 1 август 2011 г. от Government of Gibraltar срещу Определение на Общия съд (седми състав) от 24 май 2011 г. по дело T-176/09, Government of Gibraltar/Европейска комисия
   (Дело C-407/11 P)
   2011/C 290/10
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Government of Gibraltar (представители: D. Vaughan QC, M. Llamas, Barrister)

      Други страни в производството: Европейска комисия, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия, Кралство Испания

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               Да отмени определението на Общия съд от 24 май 2011 г. по дело T-176/09;

               —

               Да обяви за допустима жалбата на Government по дело T-176/09;

               —

               Да върне делото на Общия съд за произнасяне по основателността на подадената от Government жалба;

               —

               При условията на евентуалност спрямо горните две искания, да върне делото на Общия съд като му разпореди да разгледа останалите въпроси, свързани с допустимостта, паралелно с преценката на делото по същество;

               —

               да осъди Комисията и Испания да заплатят направените от Government разноски пред Съда и в производството пред Общия съд.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят оспорва постановеното от Общия съд решение по следните съображения:

               1.

               Общият съд е нарушил правото на Европейския съюз като е приложил или не е приложил правилно правната уредба относно частичната отмяна и възможността за отделяне в дадения случай, тъй като настоящото дело съответства на поправка на регистриране на дадена територия, а не на действителна частична отмяна или отделяне; ясно е, че някои части от територията ES6120032 са посочени неправилно или явно са основани на невярна и подвеждаща информация, предоставена от Испания. Зоната, обхваната от ES6120032, би трябвало да бъде коригирана посредством подходяща и пропорционална отмяна;

               2.

               Общият съд е нарушил правото на Европейския съюз като е приел, че частичната отмяна на Решение 2009/95 (1), поискана от Government, (1) би задължила Общият съд да определи отново географските граници на ES6120032 и така да промени изцяло тази територия и (2) при това положение би се стигнало до промяна по същество на Решение 2009/95 и така явно няма да може да се извърши отделяне от останалата част на Решение 2009/95;

               3.

               Общият съд е нарушил правото на Европейския съюз като е приел, че няма доказателства, че новото определяне на граници на ES6120032, както е поискано от Government, ще изпълни критериите, определени в приложение III към Директивата за местообитанията за да може тази територия да бъде квалифицирана като територия от значение за Общността, когато съществуват множество правни и фактически елементи, доказващи, че тя може да бъде квалифицирана като такава територия и че никоя от страните никога не е твърдяла обратното; поради това, достигайки до такъв извод, Общият съд е изопачил доказателствата и/или е извършил неправилна правна преценка на фактите и е извел погрешни правни изводи от тях и/или е допуснал явна грешка в преценката на фактите, като освен това е приложил неправилен правен критерий и предвид обстоятелствата на конкретния случай е приел неподходящи процедури;

               4.

               Освен това или при условията на евентуалност Общият съд е допуснал процесуално нарушение, което е засегнало интересите на Government, като е нарушил правото на защита, тъй като не е дал на Government възможността да изрази становището си по представените от другите страни в производството документи и не му е изпратил един документ, представен от Кралство Испания, който е от значение по въпроса, на който Общият съд основал своето определение и тъй като предвид обстоятелствата на конкретния случай е приел неподходящи процедури;

               5.

               По-нататък или при условията на евентуалност Общият е допуснал процесуално нарушение, което е засегнало интересите на Government, като не е мотивирал своето твърдение, че няма доказателства, че новото определяне на граници на ES6120032, както е поискано от Government, ще изпълни критериите, определени в приложение III към Директивата за местообитанията за да може тази територия да бъде квалифицирана като територия от значение за Общността и/или като не е взел предвид или е отхвърлил доказателствата за обратното.

      (1)  Решение на Комисията № 2009/95/ЕО от 12 декември 2008 година за приемане съгласно Директива 92/43/ЕИО на Съвета на втори актуализиран списък на териториите от значение за Общността в Средиземноморския биогеографски регион (нотифицирано под номер С(2008) 8049)
   (ОВ L 43, 2009 г., стр. 393)


title: Дело T-402/17: Жалба, подадена на 27 юни 2017 г. — Vienna International Hotelmanagement/EUIPO (Vienna House)

text:
               21.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 277/50

         Жалба, подадена на 27 юни 2017 г. — Vienna International Hotelmanagement/EUIPO (Vienna House)
   (Дело T-402/17)
   (2017/C 277/72)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Vienna International Hotelmanagement AG (Виена, Австрия) (представител: M. Zrzavy, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Данни за производството пред EUIPO

      Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „Vienna House“ — заявка за регистрация № 14 501 357

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 25 април 2017 г. по преписка R 333/2016-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-609/13: Решение на Общия съд от 29 януари 2015 г.  — Blackrock/СХВП ( „SO WHAT DO I DO WITH MY MONEY“ ) (Марка на Общността — Заявка за словна марка на Общността „SO WHAT DO I DO WITH MY MONEY“  — Марка, представляваща рекламен лозунг — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               16.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 89/21

         Решение на Общия съд от 29 януари 2015 г. — Blackrock/СХВП („SO WHAT DO I DO WITH MY MONEY“)
   (Дело T-609/13) (1)

   ((Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността „SO WHAT DO I DO WITH MY MONEY“ - Марка, представляваща рекламен лозунг - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2015/C 089/23)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Blackrock, Inc. (Уилмингтън, Делауеър, Съединени американски щати) (представители: S. Malynicz, barrister, K. Gilbert и M. Blair, solicitors)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: първоначално I. Harrington, впоследствие J. Crespo Carrillo)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 11 септември 2013 г. (преписка R 572/2013-4) относно заявка за регистрация на словния знак „SO WHAT DO I DO WITH MY MONEY“ като марка на Общността.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Blackrock, Inc. да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 24, 25.1.2014 г.


title: Дело F-124/15: Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 13 юли 2016 г. — Siragusa/Съвет (Публична служба — Длъжностни лица — Прекратяване на служебното правоотношение — Молба на длъжностно лице за пенсиониране — Изменение на разпоредбите на Правилника след подаване на молбата — Твърдение за отмяна на предходно решение)

text:
               5.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 326/35

         Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 13 юли 2016 г. — Siragusa/Съвет
   (Дело F-124/15) (1)

   ((Публична служба - Длъжностни лица - Прекратяване на служебното правоотношение - Молба на длъжностно лице за пенсиониране - Изменение на разпоредбите на Правилника след подаване на молбата - Твърдение за отмяна на предходно решение))
   (2016/C 326/59)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Sergio Siragusa (Брюксел, Белгия) (представители: T. Bontinck и A. Guillerme, avocats)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bauer и M. Veiga)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Европейски парламент (представители: M. Dean и D. Nessaf)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението, с което се отхвърля молбата на жалбоподателя за ранно пенсиониране, доколкото то е взето след влизането на новия Правилник и съответно отменя предходното благоприятно решение, както и искане за обезщетение за имуществените и неимуществените вреди, които жалбоподателят твърди, че е претърпял

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като явно недопустима.

               2)

               Г-н Sergio Siragusa понася направените от него съдебни разноски и е осъден да заплати съдебните разноски, направени от Съвета на Европейския съюз.

               3)

               Европейският парламент понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 414, 14.12.2015 г., стр. 42.


title: Дело T-401/08 R: Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 14 ноември 2008 г.  — Säveltäjäin Tekijänoikeustoimisto Teosto/Комисия (Обезпечително производство — Решение на Комисията, с което разпорежда преустановяване на съгласувана практика в областта на колективното управление на авторски права — Молба за спиране на изпълнението — Липса на неотложност)

text:
               21.3.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 69/38

         Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 14 ноември 2008 г. — Säveltäjäin Tekijänoikeustoimisto Teosto/Комисия
   (Дело T-401/08 R)
   (Обезпечително производство - Решение на Комисията, с което разпорежда преустановяване на съгласувана практика в областта на колективното управление на авторски права - Молба за спиране на изпълнението - Липса на неотложност)
   (2009/C 69/89)
   Език на производството: фински
   Страни

      Молител: Säveltäjäin Tekijänoikeustoimisto Teosto ry (Helsinki, Финландия) (представител: H. Pokela, asianajaja)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: E. Paasivirta, F. Castillo de la Torre и P. Aalto)
   Предмет
   Молба за спиране на изпълнението на разпоредбата на член 3, във връзка с член 4, параграфи 2 и 3 от Решение C (2008) 3435 окончателен на Комисията от 16 юли 2008 г., относно производство по член 81 ЕО и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/C2/38.698 — CISAC), в частта, която се отнася до молителя.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.

               2)

               Председателят на първоинстанционния съд не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело T-119/14: Жалба, подадена на 18 февруари 2014 г.  — Carbio/Съвет

text:
               19.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 151/24

         Жалба, подадена на 18 февруари 2014 г. — Carbio/Съвет
   (Дело T-119/14)
   2014/C 151/32
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Cámara Argentina de Biocombustibles (Carbio) (Беунос Айрес, Аржентина) (представители: J. Bellis и R. Luff, lawyers)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) № 1194/2013 на Съвета от 19 ноември 2013 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на биодизел с произход от Аржентина и Индонезия (OВ L 315, стp. 2), доколкото засяга жалбоподателя, и

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от твърдението, че институциите са допуснали явна грешка при преценката на фактите, като са заключили, че е имало нарушаване на цените на соята и соевото масло, обосноваващо приложението на член 2, параграф 5, втора алинея от основния антидъмпингов регламент (1).

               2.

               Второто правно основание е изведено от твърдението, че член 2, параграф 5, втора алинея от основния антидъмпингов регламент, съгласно тълкуването на институциите в настоящия случай, може да не се прилага спрямо внос от член на СТО, тъй като противоречи на Антидъмпинговото споразумение на СТО.

               3.

               Третото правно основание е изведено от твърдението, че при оценката на вредата не са взети предвид фактори, които нарушават причинно-следствената връзка между твърдяната вреда и твърдения дъмпингов внос в нарушение на член 3, параграф 7 от основния антидъмпингов регламент.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (OВ L 343, стp. 51 и поправка в ОВ 2011 г. L 36, стр. 20)