201711170461556072017/C 412/536962017TC41220171204BG01BGINFO_JUDICIAL20171009373821Дело T-696/17: Жалба, подадена на 9 октомври 2017 г. — Havenbedrijf Antwerpen и Maatschappij van de Brugse Zeehaven/Комисия
 ---documentbreak--- C4122017BG3710120171009BG0053371382Жалба, подадена на 9 октомври 2017 г. — Havenbedrijf Antwerpen и Maatschappij van de Brugse Zeehaven/Комисия
   (Дело T-696/17)2017/C 412/53Език на производството: нидерландски
      Страни

      Жалбоподатели: Havenbedrijf Antwerpen NV (Антверпен, Белгия) и Maatschappij van de Brugse Zeehaven NV (Зеебрюге, Белгия) (представители: P. Wytinck, W. Panis и I. Letten, Rechtsanwälte)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

            —

            да обяви за допустима жалбата за отмяна;

            —

            да отмени Решение C(2017) 5174 окончателен на Европейската комисия от 27 юли 2017 г. относно схема за помощ, приведена в действие от Белгия, № SA.38393 (2016/C, ex 2015/E) — данъчно облагане на пристанищата в Белгия;

            —

            при условията на евентуалност, да определи преходен период до момента, в който Комисията приключи проучването на данъчноправната уредба за различните пристанища в ЕС, който преходен период да е най-малко една година;

            —

            да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата жалбоподателите излагат четири основания.

            1.

            Първо основание: нарушение на член 107 ДФЕС и на член 296 ДФЕС

                     —

                     Комисията нарушила член 107 ДФЕС, тъй като направомерно приела, че ставало въпрос за конкретен „пазар“, на който пристанищните власти предлагали своите услуги.

                     —

                     Основната дейност на пристанищните власти, а именно предоставянето на достъп до пристанището и предоставяне на разположение на площи от пристанището чрез обществени концесии, били действия, които с оглед на тяхната природа не представлявали търговска дейност. Най-малкото Комисията не обосновала в достатъчна степен противоположния извод и така нарушила член 296 ДФЕС.

            2.

            Второ основание: нарушение на член 107 ДФЕС, тъй като Комисията неправилно квалифицирала мярката като селективна
            Обстоятелството, че пристанищните власти били подчинени на режима за облагане на юридическите лица не представлявало дерогация от „референтната схема“, тъй като самият данък, с който се облагали юридическите лица, представлявал референтна схема. Подчиняването на пристанищните власти на режима за облагане на юридическите лица се обяснявало с обстоятелството, че администрацията на пристанището като публична област било публичноправно правомощие, което не попадало в обхвата на корпоративния данък. Все още, без да целят реализирането на печалба, пристанищните власти предоставяли публична услуга в съответствие с изискванията на закона и под надзора на компетентните органи.

            3.

            Трето основание: нарушение на член 107 ДФЕС, тъй като дерогацията от референтната система била най-малкото обоснована
            Дори и ако като референтна схема се разглежда белгийският корпоративен данък (което не е така в настоящия случай), би било обосновано, ако пристанищните власти не се подчиняват на този режим. Това следвало от общата съгласуваност на данъчната система, както и от обстоятелството, че жалбоподателят не се намирал във фактическо и правно положение, съпоставимо с положението, в което се намирали предприятията, които се облагали с корпоративен данък. Освен това облагането на пристанищните власти с корпоративен данък би имало неблагоприятни последици.

            4.

            Четвърто основание: при условията на евентуалност спрямо предходното се прави искане за предоставяне на преходен период до момента, когато Комисията приключи проучването си на данъчния режим, на който са подчинени различните пристанища в ЕС, но най-малкото срок от една година

                     —

                     В производството срещу Нидерландия Комисията предоставила на нидерландския законодател цяла година, в която да може да съгласува правното положение, след което предоставя и още една година на засегнатите пристанища, за да могат те да се подготвят за новите положения. Отсъствала причина, поради която на жалбоподателя на бъде предоставен по-кратък срок, в който той да може да се приспособи към новите положения.

                     —

                     Междувременно обстоятелството, че мярката в дадена държава членка е забранена, при положение че пристанища в други държави членки могат все още да се възползват от нея, по никакъв начин не допринасяла за равнопоставените условия за конкуренция (т.нар. „level playing field“) между пристанищата (не между пристанищните власти). Напротив, вместо да се премахнела дадена неравнопоставеност, се създавала такава между пристанищата в различните държави членки.


201711170471556112017/C 412/546992017TC41220171204BG01BGINFO_JUDICIAL20171011383921Дело T-699/17: Жалба, подадена на 11 октомври 2017 г. — Полша/Комисия
 ---documentbreak--- C4122017BG3810120171011BG0054381392Жалба, подадена на 11 октомври 2017 г. — Полша/Комисия
   (Дело T-699/17)2017/C 412/54Език на производството: полски
      Страни

      Жалбоподател: Република Полша (представител: B. Majczyna)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

            —

            да отмени Решение за изпълнение (ЕС) 2017/1442 на Комисията от 31 юли 2017 година за формулиране на заключения за най-добри налични техники (НДНТ) за големи горивни инсталации съгласно Директива 2010/75/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (нотифицирано под номер С(2017) 5225) и

            —

            да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски в производството.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания.

            1.

            Първо основание: нарушение на член 16, параграфи 4 и 5 ДЕС във връзка с член 3, параграфи 2 и 3 от Протокол № 36 относно преходните разпоредби, приложен към ДЕС и ДФЕС, тъй като при приемането на обжалваното решение е използван неподходящ метод за изчисляване на квалифицираното мнозинство.

            2.

            Второ основание: нарушение на член 3, точки 10 и 13 от Директива 2010/75/ЕС във връзка с приложение III към нея и на Решение за изпълнение 2012/119/ЕС, тъй като определянето на нивата НДНТ-СЕН е извършено въз основа на погрешни и непредставителни данни.

            3.

            Трето основание: нарушение на принципа на пропорционалност (член 5, параграф 4 ДЕС) във връзка с член 191, параграф 2 ДФЕС, тъй като са определени твърде високи нива на НДНТ-СЕН, които не са подходящи и годни за постигане на очакваните ползи и предвидените цели, и тъй като не е изготвена оценка на последиците от обжалването решение.

            4.

            Четвърто основание: нарушение на член 13, параграфи 4 и 5 във връзка с член 3, точка 12 от Директива 2010/75/ЕС и член 291, параграф 2 ДФЕС, тъй като Комисията е надхвърлила изпълнителните правомощия, които са ѝ предоставени с член 13, параграф 5 от Директива 2010/75/ЕС, въвеждайки дерогации при прилагането на заключенията за НДНТ чрез обжалваното решение, а не чрез изменение на Директива 2010/75/ЕС.

            5.

            Пето основание: нарушение на член 3, параграфи 3 и 4 от Регламент № 2011/182, злоупотреба с власт и нарушение на принципа на добра администрация, тъй като са извършени съществени изменения в проекта на обжалваното решение в деня на гласуването в Комитета, предвиден в член 75 от Директива 2010/75/ЕС, на становище по този проект, без да се провежда предварително обсъждане.


201711170501555842017/C 412/394412016TC41220171204BG01BGINFO_JUDICIAL20171023272822Дело T-441/16: Решение на Общия съд от 23 октомври 2017 г. — Tetra Pharm (1997)/EUIPO — Sebapharma („SeboCalm“) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Европейския съюз „SeboCalm“ — По-ранна словна марка на Европейския съюз „Sebotherm“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) № 2017/1001)
 ---documentbreak--- C4122017BG2720120171023BG0039272282Решение на Общия съд от 23 октомври 2017 г. — Tetra Pharm (1997)/EUIPO — Sebapharma („SeboCalm“)
   (Дело T-441/16) (
         1
      )
   „(Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Европейския съюз „SeboCalm“ — По-ранна словна марка на Европейския съюз „Sebotherm“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) № 2017/1001)“2017/C 412/39Език на производството: английски
      Страни

      Жалбоподател: Tetra Pharm (1997) Ltd (Тел Авив, Израел) (представител: A. Gorzkiewicz, avocat)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: H. O’Neill и Д. Стоянова-Вълчанова)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Sebapharma GmbH & Co. KG (Бопард, Германия) (представители: J. Wald и D. Koal, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 19 май 2016 г. (преписка R 852/2015-1), постановено в производство по възражение между Sebapharma и Tetra Pharm (1997)

      Диспозитив

            1)

            Отхвърля жалбата.

            2)

            Осъжда Tetra Pharm (1997) Ltd да заплати съдебните разноски.

      (
         1
      )	ОВ C 364, 3.10.2016 г.


201711170531556132017/C 412/557152017TC41220171204BG01BGINFO_JUDICIAL20171011393911Дело T-715/17: Жалба, подадена на 11 октомври 2017 г. — Hermann Biederlack/EUIPO (Feeling home)
 ---documentbreak--- C4122017BG3910120171011BG0055391391Жалба, подадена на 11 октомври 2017 г. — Hermann Biederlack/EUIPO (Feeling home)
   (Дело T-715/17)2017/C 412/55Език на производството: немски
      Страни

      Жалбоподател: Hermann Biederlack GmbH & Co. KG (Грефен, Германия) (представител: T. Seifried, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Данни за производството пред EUIPO

      Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „Feeling home“ — заявка за регистрация № 15 452 931

      Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 14 юни 2017 г. по преписка R 252/2017-5

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

            —

            да отмени обжалваното решение;

            —

            да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

            —

            Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009/Регламент № 2868/95.


201711170451555682017/C 412/406492016TC41220171204BG01BGINFO_JUDICIAL20171019282811Дело T-649/16: Решение на Общия съд от 19 октомври 2017 г. — Bernaldo de Quirós/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Назначаване — Преместване от длъжност началник на отдел на длъжност съветник — Интерес на службата — Злоупотреба с власт — Право на изслушване и задължение за полагане на грижа — Принцип на еквивалентност на длъжностите)
 ---documentbreak--- C4122017BG2810120171019BG0040281281Решение на Общия съд от 19 октомври 2017 г. — Bernaldo de Quirós/Комисия
   (Дело T-649/16) (
         1
      )
   „(Публична служба — Длъжностни лица — Назначаване — Преместване от длъжност началник на отдел на длъжност съветник — Интерес на службата — Злоупотреба с власт — Право на изслушване и задължение за полагане на грижа — Принцип на еквивалентност на длъжностите)“2017/C 412/40Език на производството: френски
      Страни

      Жалбоподател: Belén Bernaldo de Quirós (Брюксел, Белгия) (представители: T. Bontinck и A. Guillerme, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: G. Berscheid, C. Berardis-Kayser и C. Ehrbar)

      Предмет

   Искане на основание член 270 ДФЕС за отмяна на решение на Комисията от 30 ноември 2015 г. за преместване на жалбоподателя, считано от 1 декември 2015 г. от длъжност началник на отдел „Стажове“ в дирекция „Младеж и спорт“, генерална дирекция (ГД) „Образование и култура“ на длъжност съветник в дирекция „Модернизиране на образованието II: Политика и програма в областта на образованието, иновациите, EIT и AMSC“ в рамките на същата ГД.

      Диспозитив

            1)

            Отхвърля жалбата.

            2)

            Осъжда г-жа Belén Bernaldo de Quirós да заплати съдебните разноски.

      (
         1
      )	ОВ C 402, 31.10.2016 г.


201711170151555512017/C 412/162892016CJC41220171204BG01BGINFO_JUDICIAL20171012101011Дело C-289/16: Решение на Съда (девети състав) от 12 октомври 2017 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof — Германия) — Kamin und Grill Shop GmbH/Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV (Преюдициално запитване — Земеделие — Биологични продукти — Система за контрол, създадена с Регламент (ЕО) № 834/2007 — Понятие за директна продажба на краен потребител или ползвател)
 ---documentbreak--- C4122017BG1010120171012BG0016101101Решение на Съда (девети състав) от 12 октомври 2017 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof — Германия) — Kamin und Grill Shop GmbH/Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV
   (Дело C-289/16) (
         1
      )
   „(Преюдициално запитване — Земеделие — Биологични продукти — Система за контрол, създадена с Регламент (ЕО) № 834/2007 — Понятие за директна продажба на краен потребител или ползвател)“2017/C 412/16Език на производството: немски
      Запитваща юрисдикция

   Bundesgerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Kamin und Grill Shop GmbH

      Ответник: Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV

      Диспозитив

   Член 28, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 834/2007 на Съвета от 28 юни 2007 година относно биологичното производство и етикетирането на биологични продукти и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 2092/91 трябва да се тълкува в смисъл, че за да се счита, че по смисъла на тази разпоредба дадени продукти се продават „директно“ на краен потребител или ползвател, е необходимо при извършването на продажбата едновременно да присъстват операторът или негови служители по продажбите и крайният потребител.
   (
         1
      )	ОВ C 350, 26.9.2016 г.


201711170031555412017/C 412/305872017CJC41220171204BG01BGINFO_JUDICIAL20171005212111Дело C-587/17 P: Жалба, подадена на 5 октомври 2017 г. от Royaume de Belgique срещу решението, постановено от Общия съд (втори състав) на 20 юли 2017 г. по дело T-287/16, Белгия/Комисия
 ---documentbreak--- C4122017BG2110120171005BG0030211211Жалба, подадена на 5 октомври 2017 г. от Royaume de Belgique срещу решението, постановено от Общия съд (втори състав) на 20 юли 2017 г. по дело T-287/16, Белгия/Комисия
   (Дело C-587/17 P)2017/C 412/30Език на производството: френски
      Страни

      Жалбоподател: Кралство Белгия (представители: J.-C. Halleux, M. Jacobs, C. Pochet, E. Grégoire и J. Mariani, avocats)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

            —

            Да отмени решението на Общия съд (втори състав) от 20 юли 2017 г., постановено по дело T-287/16, Белгия/Комисия (EU:T:2017:531),

            —

            Да отмени Решение за изпълнение (ЕС) 2016/417 на Комисията от 17 март 2016 г. (
                  1
               ) в частта, в която изключва от финансиране от страна на Европейския съюз сумата от 9601619,00 € (бюджетна позиция 6701),

            —

            Да осъди Комисията да плати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква едно единствено основание, изведено от грешка при прилагането на правото, дължаща се на неправилно тълкуване от страна на Общия съд на член 32, параграф 8, буква а) от Регламент № 1290/2005 (
         2
      ), впоследствие по същество член 54, параграф 5, буква в) от Регламент № 1306/2013 (
         3
      ) както по отношение на изчерпването на вътрешните правни средства за защита, така и дължимата грижа, необходима съгласно тази разпоредба.
   (
         1
      )	Решение за изпълнение (ЕС) 2016/417 на Комисията от 17 март 2016 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (ОВ 2016 , L 75, стр. 16).
   (
         2
      )	Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета от 21 юни 2005 година относно финансирането на Общата селскостопанска политика (ОВ 2005, L 209, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 14, том 1, стр. 193).
   (
         3
      )	Регламент (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 година относно финансирането, управлението и мониторинга на общата селскостопанска политика и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 352/78, (ЕО) № 165/94, (ЕО) № 2799/98, (ЕО) № 814/2000, (ЕО) № 1290/2005 и (ЕО) № 485/2008 на Съвета (ОВ 2013, L 347, стр. 549; Поправка ОВ 2016, L 130, стр. 13).


201711170371555812017/C 412/416832016TC41220171204BG01BGINFO_JUDICIAL20171019292911Дело T-683/16: Решение на Общия съд от 19 октомври 2017 г. — Kuka Systems/EUIPO (MATRIX BODY SHOP) (Марка на Европейския съюз — Заявка за словна марка на Европейския съюз „MATRIX BODY SHOP“ — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) 2017/1001])
 ---documentbreak--- C4122017BG2910120171019BG0041291291Решение на Общия съд от 19 октомври 2017 г. — Kuka Systems/EUIPO (MATRIX BODY SHOP)
   (Дело T-683/16) (
         1
      )
   „(Марка на Европейския съюз — Заявка за словна марка на Европейския съюз „MATRIX BODY SHOP“ — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) 2017/1001])“2017/C 412/41Език на производството: немски
      Страни

      Жалбоподател: Kuka Systems GmbH (Аугсбург, Германия) (представители: B. Maneth и C. Huch-Hallwachs, avocats)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: A. Schifko)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 19 юли 2016 г. (преписка R 2503/2015-4), относно заявка за регистрация на словния знак „MATRIX BODY SHOP“ като марка на Европейския съюз

      Диспозитив

            1)

            Отхвърля жалбата.

            2)

            Осъжда Kuka Systems GmbH да заплати съдебните разноски.

      (
         1
      )	ОВ C 410, 7.11.2016 г.


201711170321555902017/C 412/567162017TC41220171204BG01BGINFO_JUDICIAL20171018394022Дело T-716/17: Жалба, подадена на 18 октомври 2017 г. — Germanwings/Комисия
 ---documentbreak--- C4122017BG3920120171018BG0056392402Жалба, подадена на 18 октомври 2017 г. — Germanwings/Комисия
   (Дело T-716/17)2017/C 412/56Език на производството: немски
      Страни

      Жалбоподател: Germanwings GmbH (Кьолн, Германия) (представител: A. Martin-Ehlers, Rechtsanwalt)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

            —

            да отмени Решение на Европейската комисия от 29 юли 2016 г. (
                  1
               ) относно държавна помощ SA.33983 (2013/NN) (ex 2012/NN) (ex 2011/NN), компенсация на летищата в Сардиния за задължения за извършване на обществена услуга (услуга от общ икономически интерес — УОИИ), и по-специално:

                     —

                     член 1, параграф 2, в частта му, в която се споменава Germanwings GmbH и

                     —

                     член 2, параграф 1, в частта му, която се отнася до посоченото в него възстановяване от страна на Germanwings GmbH, както и

            —

            да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания.

            1.

            Първото основание: не е налице елемент на помощ
            Ответникът не е изложил никакви доказателства, че плащането към жалбоподателя съдържало помощ. Ето защо ответникът съществено се разграничил от съдебната практика, както и от неговата собствена практика при взимане на решения.

            2.

            Второто основание: ако следва да се приеме, че е налице помощ, то тя не би следвало нито да засяга неблагоприятно търговията между държавите членки, нито да нарушава конкуренцията
            Ответникът не обосновал в достатъчна степен обстоятелството, че предполагаемата помощ имала въздействие върху търговията между държавите членки и конкуренцията. При условията на евентуалност ответникът изтъква, че помощта била de minimis по смисъла на член 2, параграф 1 от Регламент (EО) № 1998/2006 (
                  2
               ).

      (
         1
      )	Решение (ЕС) 2017/1861 на Комисията от 29 юли 2016 година относно държавна помощ SA.33983 (2013/C) (ex 2012/NN) (ex 2011/N) — Италия — Компенсация на летищата в Сардиния за задължения за извършване на обществена услуга (услуга от общ икономически интерес — УОИИ) (нотифицирано под номер С(2016) 4862) (ОВ L 268, 2017 г., стр. 1).
   (
         2
      )	Регламент (ЕО) № 1998/2006 на Комисията от 15 декември 2006 година за прилагане на членове 87 и 88 от договора към минималната помощ (ОВ L 379, 2006 г., стр. 5, поправка в ОВ L 201, 2011 г., стр. 20; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 5, стр. 96).


201711170511556002017/C 412/426862016TC41220171204BG01BGINFO_JUDICIAL20171019293022Дело T-686/16 P: Решение на Общия съд от 19 октомври 2017 г. — Possanzini/Frontex (Обжалване — Публична служба — Срочно наети служители — Процедура за оценяване за 2009 г. — Правомощия на заверяващия — Изменение от заверяващия на първоначалната оценка, направена от оценяващия — Среща за предварително съгласуване между заверяващия и оценяващия — Съществено процесуално нарушение — Служебна проверка)
 ---documentbreak--- C4122017BG2920120171019BG0042292302Решение на Общия съд от 19 октомври 2017 г. — Possanzini/Frontex
   (Дело T-686/16 P) (
         1
      )
   „(Обжалване — Публична служба — Срочно наети служители — Процедура за оценяване за 2009 г. — Правомощия на заверяващия — Изменение от заверяващия на първоначалната оценка, направена от оценяващия — Среща за предварително съгласуване между заверяващия и оценяващия — Съществено процесуално нарушение — Служебна проверка)“2017/C 412/42Език на производството: френски
      Страни

      Жалбоподател: Daniele Possanzini (Пиза, Италия) (представител: S. Pappas, адвокат)

      Друга страна в производството: Европейска агенция за гранична и брегова охрана (Frontex) (представители: H. Caniard и S. Drew, подпомагани от D. Waelbroeck и A. Duron, адвокати)

      Предмет

   Жалба срещу определението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (първи състав) от 18 юли 2016 г., Possanzini/Комисия (F-68/15, EU:F:2016:150), с която се иска отмяна на това определение

      Диспозитив

            1)

            Отхвърля жалбата.

            2)

            Осъжда Daniele Possanzini да понесе направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от Европейска агенция за гранична и брегова охрана (Frontex) в производството пред настоящата инстанция.

      (
         1
      )	ОВ C 428, 21.11.2016 г.


201711170401556052017/C 412/572272017TC41220171204BG01BGINFO_JUDICIAL20171016404011Дело T-227/17: Определение на Общия съд от 16 октомври 2017 г. — Falmouth University/Комисия
 ---documentbreak--- C4122017BG4010120171016BG0057401401Определение на Общия съд от 16 октомври 2017 г. — Falmouth University/Комисия
   (Дело T-227/17) (
         1
      )2017/C 412/57Език на производството: английскиПредседателят на осми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.
   (
         1
      )	ОВ C 221, 10.7.2017 г.


title: Дело T-705/16 P: Решение на Общия съд от 19 октомври 2017 г. — WQ (*)/Парламент (Обжалване — Публична служба — Длъжностни лица — Процедура по сертифициране — 2014 г. — Невписване в списъка на длъжностните лица, избрани да участват в обучителната програма — Равно третиране — Член 165 ДФЕС — Възражение за незаконосъобразност)

text:
201711170441556062017/C 412/437052016TC41220171204BG01BGINFO_JUDICIAL20171019303011Дело T-705/16 P: Решение на Общия съд от 19 октомври 2017 г. —  (
         *1
      )/Парламент (Обжалване — Публична служба — Длъжностни лица — Процедура по сертифициране — 2014 г. — Невписване в списъка на длъжностните лица, избрани да участват в обучителната програма — Равно третиране — Член 165 ДФЕС — Възражение за незаконосъобразност)
   (
         *1
      )	Информацията е заличена в съответствие с правната рамка относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни.
 ---documentbreak--- C4122017BG3010120171019BG0043301301Решение на Общия съд от 19 октомври 2017 г. —  (
         *1
      )/Парламент
   (Дело T-705/16 P) (
         1
      )
   „(Обжалване — Публична служба — Длъжностни лица — Процедура по сертифициране — 2014 г. — Невписване в списъка на длъжностните лица, избрани да участват в обучителната програма — Равно третиране — Член 165 ДФЕС — Възражение за незаконосъобразност)“2017/C 412/43Език на производството: френски
      Страни

      Жалбоподател: (
         *1
      ) (представители: S. Orlandi и T. Martin, адвокати)

      Друга страна в производството: Европейски парламент (представители: D. Nessaf и M. Ecker)

      Предмет

   Жалба срещу решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (първи състав) от 21 юли 2016 г.,  (
         *1
      )/Парламент (F-1/16, EU:F:2016:171), насочена към отмяната на това решение

      Диспозитив

            1)

            Отхвърля жалбата.

            2)

             (
                  *1
               ) понася направените от него съдебни разноски, както и направените от Европейския парламент в рамките на настоящото производство.

      (
         *1
      )	Информацията е заличена в съответствие с правната рамка относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни.
   (
         1
      )	ОВ C 454, 5.12.2016 г.


201711170111555602017/C 412/315942017CJC41220171204BG01BGINFO_JUDICIAL20171013212222Дело C-594/17: Иск, предявен на 13 октомври 2017 г. — Европейска комисия/Република Словения
 ---documentbreak--- C4122017BG2120120171013BG0031212222Иск, предявен на 13 октомври 2017 г. — Европейска комисия/Република Словения
   (Дело C-594/17)2017/C 412/31Език на производството: словенски
      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: L. Flynn, G. von Rintelen и M. Žebre)

      Ответник: Република Словения

      Искания на ищеца

   Ищецът моли Съда:

            —

            да установи, че Република Словения не е изпълнила задълженията си по член 15, параграф 1 от Директива 2011/85/ЕС на Съвета от 8 ноември 2011 година относно изискванията за бюджетните рамки на държавите членки (ОВ L 306, 2011 г., стр. 41), тъй като до 31 декември 2013 г. не е приела всички законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване с тази директива или във всеки случай не е уведомила Комисията за тези мерки,

            —

            на основание член 260, параграф 3 ДФЕС да осъди Република Словения да заплати периодична имуществена санкция в размер на 7099,20 EUR на ден, считано от датата на постановяване на решението по настоящото дело,

            —

            да осъди Република Словения да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Съгласно член 15, параграф 1 от Директива 2011/85/ЕС на Съвета от 8 ноември 2011 година относно изискванията за бюджетните рамки на държавите членки до 31 декември 2013 г. Република Словения е трябвало да приеме и да оповести всички законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване с тази директива. Тъй като преди изтичането на горепосочения срок Република Словения не е уведомила Комисията за транспонирането на всички разпоредби на горепосочената директива, тази институция решава да предяви иск пред Съда.
   С иска си Комисията моли Съда да осъди Република Словения да заплати периодична имуществена санкция в размер на 7099,20 EUR на ден. За да изчисли този размер, Комисията е взела предвид тежестта и продължителността на нарушението на правото на Съюза, както и възпиращото действие с оглед на платежоспособността на съответната държава членка, а именно Република Словения.


201711170411555962017/C 412/448102016TC41220171204BG01BGINFO_JUDICIAL20171023313111Дело T-810/16: Решение на Общия съд от 23 октомври 2017 г. — Barmenia Krankenversicherung/EUIPO (Mediline) (Марка на Европейския съюз — Заявка за регистрация на словна марка на Европейския съюз „Mediline“ — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 [впоследствие член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) 2017/1001] — Член 7, параграф 2 от Регламент № 207/2009 [впоследствие член 7, параграф 2 от Регламент 2017/1001])
 ---documentbreak--- C4122017BG3110120171023BG0044311311Решение на Общия съд от 23 октомври 2017 г. — Barmenia Krankenversicherung/EUIPO (Mediline)
   (Дело T-810/16) (
         1
      )
   „(Марка на Европейския съюз — Заявка за регистрация на словна марка на Европейския съюз „Mediline“ — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 [впоследствие член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) 2017/1001] — Член 7, параграф 2 от Регламент № 207/2009 [впоследствие член 7, параграф 2 от Регламент 2017/1001])“2017/C 412/44Език на производството: немски
      Страни

      Жалбоподател: Barmenia Krankenversicherung AG (Вупертал, Германия) (представител: M. Graf, адвокат)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: A. Schifko)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 8 септември 2016 г. (преписка R 2437/2015-1), постановено по заявка за регистрация на словния знак „Mediline“ като марка на Европейския съюз

      Диспозитив

            1)

            Отхвърля жалбата.

            2)

            Осъжда Barmenia Krankenversicherung AG да заплати съдебните разноски.

      (
         1
      )	ОВ C 22, 23.1.2017 г.


201711170231555532017/C 412/174042016CJC41220171204BG01BGINFO_JUDICIAL20171012101122Дело C-404/16: Решение на Съда (шести състав) от 12 октомври 2017 г. (преюдициално запитване от Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság — Унгария) — Lombard Ingatlan Lízing Zrt./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság (Преюдициално запитване — ДДС — Директива 2006/112/ЕО — Член 90, параграф 1 — Директен ефект — Данъчна основа — Намаление в случай на анулиране, разваляне или отказ — Намаление при пълно или частично неплащане — Разграничаване — Договор за лизинг, развален поради неплащане на вноските)
 ---documentbreak--- C4122017BG1020120171012BG0017102112Решение на Съда (шести състав) от 12 октомври 2017 г. (преюдициално запитване от Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság — Унгария) — Lombard Ingatlan Lízing Zrt./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság
   (Дело C-404/16) (
         1
      )
   „(Преюдициално запитване — ДДС — Директива 2006/112/ЕО — Член 90, параграф 1 — Директен ефект — Данъчна основа — Намаление в случай на анулиране, разваляне или отказ — Намаление при пълно или частично неплащане — Разграничаване — Договор за лизинг, развален поради неплащане на вноските)“2017/C 412/17Език на производството: унгарски
      Запитваща юрисдикция

   Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Lombard Ingatlan Lízing Zrt.

      Ответник: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság

      Диспозитив

            1)

            Понятията за анулиране, разваляне и отказ, използвани в член 90, параграф 1 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност, трябва да се тълкуват в смисъл, че обхващат случая, при който в рамките на договор за финансов лизинг без опция лизингодателят вече не може да иска от лизингополучателя плащане на лизинговите вноски, тъй като е развалил договора за лизинг поради неизпълнението му от страна на лизингополучателя.

            2)

            Ако договор за лизинг е бил окончателно прекратен поради неплащането на дължимите от лизингополучателя вноски, лизингодателят може да се позове на член 90, параграф 1 от Директива 2006/112 срещу държава членка, за да получи намаление на данъчната основа на данъка върху добавената стойност, макар приложимото национално право, от една страна, да квалифицира подобен случай като „неплащане“ по смисъла на параграф 2 от този член, и от друга страна, да не допуска намаляване на данъчната основа в случай на неплащане.

      (
         1
      )	ОВ C 364, 3.10.2016 г.


201711170311555892017/C 412/327122014TC41220171204BG01BGINFO_JUDICIAL20171023232311Дело T-712/14: Решение на Общия съд от 23 октомври 2017 г. — CEAHR/Комисия (Конкуренция — Картели — Злоупотреба с господстващо положение — Селективна система за поправки — Отказ на производителите на швейцарски часовници да доставят резервни части на независими часовникари, поправящи часовници — Първичен пазар и пазар на сервизното обслужване — Премахване на всякаква ефективна конкуренция — Решение за отхвърляне на жалба)
 ---documentbreak--- C4122017BG2310120171023BG0032231231Решение на Общия съд от 23 октомври 2017 г. — CEAHR/Комисия
   (Дело T-712/14) (
         1
      )
   „(Конкуренция — Картели — Злоупотреба с господстващо положение — Селективна система за поправки — Отказ на производителите на швейцарски часовници да доставят резервни части на независими часовникари, поправящи часовници — Първичен пазар и пазар на сервизното обслужване — Премахване на всякаква ефективна конкуренция — Решение за отхвърляне на жалба)“2017/C 412/32Език на производството: английски
      Страни

      Жалбоподател: Confédération européenne des associations d’horlogers-réparateurs (CEAHR) (Брюксел, Белгия) (представители: първоначално P. Mathijsen и P. Dyrberg, впоследствие M. Sánchez Rydelski и накрая P. Benczek, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално F. Ronkes Agerbeek, M. Farley и C. Urraca Caviedes, впоследствие A. Dawes, F. Ronkes Agerbeek и J. Norris-Usher)

      Встъпили страни в подкрепа на ответника: LVMH Moët Hennessy-Louis Vuitton SA (Париж, Франция) (представители: C. Froitzheim, avocat и R. Subiotto, QC), Rolex, SA (Женева, Швейцария) (представител: M. Araujo Boyd, avocat) и The Swatch Group SA (Нюшател, Швейцария) (представители: първоначално A. Israel и M. Jakobs, впоследствие A. Israel и J. Lang, avocats)

      Предмет

   Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение C(2014) 5462 окончателен на Комисията от 29 юли 2014 година, с което Комисията отхвърля подадената от жалбоподателя жалба относно твърдени нарушения на членове 101 ДФЕС и 102 ДФЕС (преписка AT.39097 — Поправка на часовници)

      Диспозитив

            1)

            Отхвърля жалбата.

            2)

            Осъжда Confédération européenne des associations d’horlogers-réparateurs (CEAHR) да заплати съдебните разноски.

      (
         1
      )	ОВ C 7, 12.1.2015 г.


201711170131555462017/C 412/094132015CJC41220171204BG01BGINFO_JUDICIAL201710105511Дело C-413/15: Решение на Съда (голям състав) от 10 октомври 2017 г. (преюдициално запитване от Supreme Court — Ирландия) — Elaine Farrell/Alan Whitty, The Minister for the Environment, Ireland, Attorney General, Motor Insurers Bureau of Ireland (MIBI) (Преюдициално запитване — Сближаване на законодателствата — Застраховка „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства — Директива 90/232/ЕИО — Член 1 — Отговорност в случай на телесни вреди, причинени на всички пътници, освен на водача — Задължителна застраховка — Директен ефект — Директива 84/5/ЕИО — Член 1, параграф 4 — Организация, натоварена с обезщетяването за имуществените или телесните вреди, причинени от неидентифицирано или незастраховано превозно средство — Възможност за позоваване на директива срещу държава — Условия, при които частноправна организация може да се смята за еманация на държавата и да ѝ бъдат противопоставени разпоредбите на директива, имащи директен ефект)
 ---documentbreak--- C4122017BG510120171010BG00095151Решение на Съда (голям състав) от 10 октомври 2017 г. (преюдициално запитване от Supreme Court — Ирландия) — Elaine Farrell/Alan Whitty, The Minister for the Environment, Ireland, Attorney General, Motor Insurers Bureau of Ireland (MIBI)
   (Дело C-413/15) (
         1
      )
   „(Преюдициално запитване — Сближаване на законодателствата — Застраховка „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства — Директива 90/232/ЕИО — Член 1 — Отговорност в случай на телесни вреди, причинени на всички пътници, освен на водача — Задължителна застраховка — Директен ефект — Директива 84/5/ЕИО — Член 1, параграф 4 — Организация, натоварена с обезщетяването за имуществените или телесните вреди, причинени от неидентифицирано или незастраховано превозно средство — Възможност за позоваване на директива срещу държава — Условия, при които частноправна организация може да се смята за еманация на държавата и да ѝ бъдат противопоставени разпоредбите на директива, имащи директен ефект)“2017/C 412/09Език на производството: английски
      Запитваща юрисдикция

   Supreme Court

      Страни в главното производство

      Ищец: Elaine Farrell

      Ответници: Alan Whitty, The Minister for the Environment, Ireland, Attorney General, Motor Insurers Bureau of Ireland (MIBI)

      Диспозитив

            1)

            Член 288 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че не изключва сам по себе си възможността на образувание, което не отговаря на всички характеристики, посочени в точка 20 от решение от 12 юли 1990 г., Foster и др. (C-188/89, EU:C:1990:313), тълкувани във връзка със съдържащите се в точка 18 от същото решение, да бъдат противопоставени разпоредбите на директива, имащи директен ефект.

            2)

            На частноправна организация, на която държава членка е поверила задача в обществен интерес като свързаната със задължението на държавите членки, предвидено в член 1, параграф 4 от Втора директива 84/5/ЕИО на Съвета от 30 декември 1983 година относно сближаването на законодателствата на държавите членки, свързани със застраховките гражданска отговорност при използването на моторни превозни средства (МПС), изменена с Трета директива 90/232/ЕИО на Съвета от 14 май 1990 г., и която организация разполага за тази цел по силата на закона с изключителни правомощия като правомощието да изисква от застрахователите, упражняващи дейност по автомобилно застраховане на територията на съответната държава членка, да членуват в същата организация и да я финансират, могат да бъдат противопоставени разпоредби на директива, имащи директен ефект.

      (
         1
      )	ОВ C 320, 28.9.2015 г.


201711170171555522017/C 412/182242017CJC41220171204BG01BGINFO_JUDICIAL20170427111111Дело C-224/17 P: Жалба, подадена на 27 април 2017 г. от Hernández Zamora, SA срещу решението, постановено от Общия съд (девети състав) на 17 февруари 2017 г. по дело T-369/15, Hernández Zamora, SA/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост
 ---documentbreak--- C4122017BG1110120170427BG0018111111Жалба, подадена на 27 април 2017 г. от Hernández Zamora, SA срещу решението, постановено от Общия съд (девети състав) на 17 февруари 2017 г. по дело T-369/15, Hernández Zamora, SA/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост
   (Дело C-224/17 P)2017/C 412/18Език на производството: английски
      Страни

      Жалбоподател: Hernández Zamora, SA (представител: J.L. Rivas Zurdo, abogado)

      Други страни в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост, Rosen Tantau KG
   С определение от 19 октомври 2017 г. Съдът (седми състав) приема, че жалбата е недопустима.


201711170561555852017/C 412/3372015TC41220171204BG01BGINFO_JUDICIAL20171019232422Дело T-7/15: Решение на Общия съд от 19 октомври 2017 г. — Leopard/EUIPO — Smart Market (LEOPARD true racing) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „LEOPARD true racing“ — По-ранна фигуративна марка на Европейския съюз „antérieure leopard CASA Y JARDIN“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001])
 ---documentbreak--- C4122017BG2320120171019BG0033232242Решение на Общия съд от 19 октомври 2017 г. — Leopard/EUIPO — Smart Market (LEOPARD true racing)
   (Дело T-7/15) (
         1
      )
   „(Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „LEOPARD true racing“ — По-ранна фигуративна марка на Европейския съюз „antérieure leopard CASA Y JARDIN“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001])“2017/C 412/33Език на производството: френски
      Страни

      Жалбоподател: Leopard SA (Ховалд, Люксембург) (представител: P. Lê Dai, avocat)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: A. Folliard-Monguiral)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO: Smart Market, SLU (Алкантария, Испания)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първия апелативен състав на EUIPO от 2 октомври 2014 г. (преписка R 1866/2013-1), постановено в производство по възражение между Smart Market и Leopard

      Диспозитив

            1)

            Отхвърля жалбата.

            2)

            Осъжда Leopard SA да заплати съдебните разноски.

      (
         1
      )	ОВ C 81, 9.3.2015 г.


201711170061555552017/C 412/105012015CJC41220171204BG01BGINFO_JUDICIAL201710116611Дело C-501/15 P: Решение на Съда (четвърти състав) от 11 октомври 2017 г. — Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)/Cactus SA, Isabel Del Rio Rodríguez (Обжалване — Марка на Европейския съюз — Регламент (ЕО) № 207/2009 — Фигуративна марка, съдържаща словните елементи „CACTUS OF PEACE CACTUS DE LA PAZ“ — Възражение от притежателя на словна и фигуративна марки на Европейския съюз, сдържащи словния елемент „Cactus“ — Класификация от Ница — Член 28 — Член 15, параграф 1, втора алинея, буква a) — Реално използване на марката в съкратена форма)
 ---documentbreak--- C4122017BG610120171011BG00106161Решение на Съда (четвърти състав) от 11 октомври 2017 г. — Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)/Cactus SA, Isabel Del Rio Rodríguez
   (Дело C-501/15 P) (
         1
      )
   „(Обжалване — Марка на Европейския съюз — Регламент (ЕО) № 207/2009 — Фигуративна марка, съдържаща словните елементи „CACTUS OF PEACE CACTUS DE LA PAZ“ — Възражение от притежателя на словна и фигуративна марки на Европейския съюз, сдържащи словния елемент „Cactus“ — Класификация от Ница — Член 28 — Член 15, параграф 1, втора алинея, буква a) — Реално използване на марката в съкратена форма)“2017/C 412/10Език на производството: английски
      Страни

      Жалбоподател: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) (представител: A. Folliard-Monguiral)

      Друга страна в производството: Cactus SA (представител: K. Manhaeve, avocate), Isabel Del Rio Rodríguez

      Диспозитив

            1)

            Отхвърля жалбата.

            2)

            Осъжда Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) да заплати съдебните разноски.

      (
         1
      )	ОВ C 414, 14.12.2015 г.


201711170101555452017/C 412/192352017CJC41220171204BG01BGINFO_JUDICIAL20170505111222Дело C-235/17: Иск, предявен на 5 май 2017 г. — Европейска комисия/Унгария
 ---documentbreak--- C4122017BG1120120170505BG0019112122Иск, предявен на 5 май 2017 г. — Европейска комисия/Унгария
   (Дело C-235/17)2017/C 412/19Език на производството: унгарски
      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: L. Malferrari и L. Havas)

      Ответник: Унгария

      Искания на ищеца

            —

            Да обяви, че Унгария не е изпълнила задълженията си съгласно членове 49 и 63 от Договора за функционирането на Европейския съюз и член 17 от Хартата на основните права на Европейския съюз, като е приела правна уредба, ограничаваща ползването на селскостопански земи.

            —

            да се осъди Унгария да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Комисията приема, че, като ограничава по явно непропорционален начин ползването на земеделски и горски земи, спорната унгарска правна уредба е несъвместима със задълженията на Унгария съгласно членове 49 и 63 от Договора за функционирането на Европейския съюз и член 17 от Хартата на основните права на Европейския съюз.
   Премахването ex lege на правата за ползване представлява ограничение на свободата на установяване, гарантирана с член 49 от Договора за функционирането на Европейския съюз, по-специално тъй като погасяването на правото на ползване възпрепятства или прави прекомерно трудно за лицата, които до момента са притежавали това право, да създават предприятия в Унгария (или да придобиват право на ползване върху селскостопански земи) с цел да развиват там дейности, да допринасят чрез икономическа дейност за собствена сметка, за изграждането на икономически и социални връзки вътре в Съюза. Комисията приема, че премахването на правата за ползване ex lege може да представлява пречка за упражняването на свободата на установяване или да подейства разубеждаващо на това упражняване.
   Унгарската правна уредба също така нарушава свободното движение на капитали, тъй като има за последица да възпре или ограничи инвестициите в недвижими имоти, намиращи се в Унгария, от лица, които нямат унгарско гражданство. Посочената правна уредба води до обезценяването на съществуващите права на ползване, а това предполага и ограничаване на свободното движение на капитали.
   Унгарската правна уредба въвежда непряка дискриминация, като установява различие във вреда на гражданите на Европейския съюз, които нямат унгарско гражданство.
   Ограничаването на посочените по-горе свободи не е оправдано на някое от основанията, предвидени в Договора, нито на други основания, посочени от унгарското правителство в хода на производството.
   Особено неприемливи са доводите, с които унгарското правителство защитава необходимостта от ограничаване, за да сложи край на незаконно положение. Според Комисията не може да се допусне обща презумпция, която не изглежда доказана в нито един конкретен случай, за това, че всички договори за земеделски земи в Унгария, сключени със чуждестранни граждани, от самото им сключване са незаконни и нищожни. Също така не може да се приеме твърдението, че незаконосъобразността на всеки един от договорите за ползване може да се изведе от липсата на разрешение за валутен обмен, изисквано съгласно действащото законодателство преди 2002 г.
   Въведеното от унгарската правна уредба ограничение не отговаря на изискването за пропорционалност, тъй като не може да осъществи преследваните цели и освен това, значително надхвърля необходимото за постигането на тези цели.
   Унгарската правна уредба не отговаря на изискванията на принципа за правна сигурност и защита на оправданите правни очаквания и не гарантира подходящо обезщетение на увредените лица от премахването или ограничаването на правото на ползване.
   Според Комисията спорната унгарска правна уредба нарушава правото на собственост, признато в член 17 от Хартата. В определени случаи е налице засягане на правото на собственост, дори когато нарушението не се отнася до трите собственически правомощия (ползване, владение и разпореждане).


201711170211555742017/C 412/116612015CJC41220171204BG01BGINFO_JUDICIAL201710126722Дело C-661/15: Решение на Съда (пети състав) от 12 октомври 2017 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — X BV/Staatssecretaris van Financiën (Преюдициално запитване — Митнически съюз — Митнически кодекс на Общността — Член 29 — Внос на автомобили — Определяне на митническата стойност — Член 78 — Поправка на декларацията — Член 236, параграф 2 — Възстановяване на вносни мита — Тригодишен срок — Регламент (ЕИО) № 2454/93 — Член 145, параграфи 2 и 3 — Риск от дефект — Дванадесетмесечен срок — Валидност)
 ---documentbreak--- C4122017BG620120171012BG00116272Решение на Съда (пети състав) от 12 октомври 2017 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — X BV/Staatssecretaris van Financiën
   (Дело C-661/15) (
         1
      )
   „(Преюдициално запитване — Митнически съюз — Митнически кодекс на Общността — Член 29 — Внос на автомобили — Определяне на митническата стойност — Член 78 — Поправка на декларацията — Член 236, параграф 2 — Възстановяване на вносни мита — Тригодишен срок — Регламент (ЕИО) № 2454/93 — Член 145, параграфи 2 и 3 — Риск от дефект — Дванадесетмесечен срок — Валидност)“2017/C 412/11Език на производството: нидерландски
      Запитваща юрисдикция

   Hoge Raad der Nederlanden

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: X BV

      Ответник: Staatssecretaris van Financiën

      Диспозитив

            1)

            Член 145, параграф 2 от Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 година за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета относно създаване на Митнически кодекс на Общността, изменен с Регламент (ЕО) № 444/2002 на Комисията от 11 март 2002 година, във връзка с член 29, параграфи 1 и 3 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността трябва да се тълкува в смисъл, че обхваща случай като разглеждания в главното производство, в който се установява, че към момента на приемане на декларацията за пускане на определена стока в свободно обращение е съществувал свързан с производството риск от поява на дефект на стоката по време на употребата ѝ, и в изпълнение на поето към купувача договорно задължение за гаранция продавачът му предоставя намаление на цената под формата на възстановяване на разходите, които купувачът е направил, за да поправи стоката, така че да се изключи посоченият риск.

            2)

            Член 145, параграф 3 от Регламент № 2454/93, изменен с Регламент № 444/2002, е невалиден, доколкото предвижда, че промяната на действително платената или подлежаща на плащане цена трябва да е извършена в дванадесетмесечен срок, считано от приемането на декларацията за пускане в свободно обращение.

      (
         1
      )	ОВ C 98, 14.3.2016 г.


201711170251555882017/C 412/203902017CJC41220171204BG01BGINFO_JUDICIAL20170628121321Дело C-390/17 P: Жалба, подадена на 28 юни 2017 г. от Irit Azoulay, Andrew Boreham, Mirja Bouchard и Darren Neville срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 28 април 2017 г. по дело T-580/16, Azoulay и др./Европейски парламент
 ---documentbreak--- C4122017BG1210120170628BG0020121132Жалба, подадена на 28 юни 2017 г. от Irit Azoulay, Andrew Boreham, Mirja Bouchard и Darren Neville срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 28 април 2017 г. по дело T-580/16, Azoulay и др./Европейски парламент
   (Дело C-390/17 P)2017/C 412/20Език на производството: френски
      Страни

      Жалбоподатели: Irit Azoulay, Andrew Boreham, Mirja Bouchard, Darren Neville (представител: M. Casado García-Hirschfeld, адвокат)

      Друга страна в производството: Европейски парламент

      Искания на жалбоподателите

            —

            да се отмени обжалваното съдебно решение,

            —

            да се уважат исканията им, направени в първоинстанционното производство по дело T-580/16,

            —

            да се осъди ответникът да заплати всички съдебни разноски.

      Основания и основни доводи

   Жалбоподателите смятат, че обжалваното съдебно решение е опорочено от редица грешки при прилагане на правото и от изопачаване на фактите.
   Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото и е изопачил фактите, като не е приел понятието „разноски за образование“ за самостоятелно понятие, подлежащо на еднакво тълкуване в правния ред на Съюза, а го е обвързал със смисъла, който то има в различните образователни системи на страните по местопребиваване на съответното длъжностно лице, без да държи сметка за естеството на разноските и интереса на децата.
   Съгласно практиката на Съда както от изискването за еднакво прилагане на правото на Съюза, така и от принципа за равенство следва, че разпоредба от правото на Съюза, чийто текст не съдържа изрично препращане към правото на държавите членки с оглед на определянето на нейния смисъл и обхват, трябва по принцип да получи самостоятелно и еднакво тълкуване навсякъде в Съюза, при което трябва да се отчитат контекстът на разпоредбата и целта на разглежданата правна уредба (решение от 15 октомври 2015 г., Axa Belgium, C-494/14, EU:C:2015:692).
   Освен това изводът на Общия съд в точка 47 от обжалваното съдебно решение е противоречив и в разрез със съдебната практика относно съответствието между жалбата по административен и тази по съдебен ред.
   Жалбоподателите поддържат и че Общият съд не е изпълнил задължението си за мотивиране, тъй като не се е произнесъл по нарушението на принципа на равно третиране и по нарушението на член 22 от Хартата на основните права, въпреки че те са били изтъкнати пред него.
   Затова според жалбоподателите, като е разгледал твърде накратко трите отделни техни оплаквания, Общият съд е стигнал до изводи, които не са обосновани нито от правна, нито от фактическа страна.


201711170121555612017/C 412/214332017CJC41220171204BG01BGINFO_JUDICIAL20170717131421Дело C-433/17 P: Жалба, подадена на 17 юли 2017 г. от Enercon GmbH срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 3 май 2017 г. по дело T-36/16, Enercon/EUIPO
 ---documentbreak--- C4122017BG1310120170717BG0021131142Жалба, подадена на 17 юли 2017 г. от Enercon GmbH срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 3 май 2017 г. по дело T-36/16, Enercon/EUIPO
   (Дело C-433/17 P)2017/C 412/21Език на производството: английски
      Страни

      Жалбоподател: Enercon GmbH (представители: R. Böhm, Rechtsanwalt, M. Silverleaf QC)

      Други страни в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост, Gamesa Eólica, SL

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Съда:

            —

            да отмени решението на Общия съд по дело T-36/16,

            —

            да отмени решението на Общия съд по дело T-245/12,

            —

            да върне делото на EUIPO с указание за приемане на решението на първи апелативен състав по преписка R 260/2011-1 и да отхвърли искането на Gamesa за отмяна на процесната регистрация,

            —

            да осъди ответника пред първата инстанция да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Жалбоподателят излага, че обжалваното решение по дело T-36/16 нарушава член 7, параграф 1, буква б) и/или член 52, параграф 1, буква a) oт Регламент (EО) № 207/2009 (
         1
      ) на Съвета и че е налице нарушение на процедурата пред Общия съд на следните основания:

            1.

            Общият съд погрешно е приел, че регистрацията на процесната марка не притежава необходимия присъщ отличителен характер, позволяващ регистрацията, в противоречие с член 7, параграф 1, буква б) oт Регламент № 207/2009. По този начин Общият съд е допуснал грешка в правото.

            2.

            Първата грешка в правото е разглеждането на обозначаването на марката като цветна марка като определящо естеството на марката от правна страна, засягайки по този начин преценката на присъщия ѝ отличителен характер. Съдът е трябвало да приеме, че обозначаването на марката като цветна марка във формуляра на заявката е направено главно за административно удобство на EUIPO, а не е правен въпрос. В резултат на това е трябвало да се вземе предвид не само обозначаването на марката във формуляра, а цялостното съдържание на формуляра на заявката, при определянето на естеството на марката, която се иска да бъде регистрирана. Изображението на марката в заявката показва фигуративна марка, притежаваща посочените в нея специфични характеристики.

            3.

            Общият съд е трябвало също да вземе предвид формата на марката, така както е била регистрирана и по-специално така, както е отбелязана в удостоверението за регистрация, издадено от EUIPO при регистрацията на марката. Удостоверението за регистрация е доказателство за вписване, в което се посочва формата на регистрираната марка и би трябвало да бъде разглеждано от съда като определящо при установяването на естеството на регистрираната марка. От съдържанието на удостоверението за регистрация се установява ясно, че марката е регистрирана като фигуративна марка, във формата, видна в изображението, приложено към формуляра за заявка. Постъпвайки по различен начин, съдът е допуснал грешка в правото.

            4.

            Втората грешка в правото и нарушение на процедурата са отказът да бъде приета необходимата информация за разбиране на съдържанието на удостоверението за регистрация за процесната марка. Този документ е публикация ST.60 на Световната организация за интелектуална собственост, установяваща значението на INID кодовете, използвани универсално в удостоверенията за регистрация, издавани от ведомствата за интелектуална собственост, включително и от EUIPO, за идентифициране на естеството и значението на вписванията в тях. Значението на INID кодовете може да бъде установено само чрез позоваване на публикация ST.60 или на еквивалентни източници и съдържанието на удостоверенията за регистрация може да бъде установено единствено чрез позоваване на INID кодовете в тях. Съдът погрешно е разгледал източника на такава информация като доказателство и следователно погрешно е отказал да приеме документа или съдържащата се в него информация, при положение, че в действителност той е правен текст, еквивалентен на речник. Ако съдът беше взел предвид предоставените му инструменти за тълкуване, той е щял да прецени, че удостоверението за регистрация е за фигуративна марка, включваща посоченото във формуляра за заявка изображение. Преди това правилно е било прието от първи апелативен състав на EUIPO, че такава марка е имала изискуемия отличителен характер, позволяващ регистрация и Общият съд е трябвало съответно да приеме същото.

      (
         1
      )	Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (кодифицирана версия) (ОВ L 78, 2009 г., стр. 1).


201711170141555622017/C 412/225122017CJC41220171204BG01BGINFO_JUDICIAL20170822141521Дело C-512/17: Преюдициално запитване от Sąd Rejonowy Poznań — Stare Miasto w Poznaniu (Полша), постъпило на 22 август 2017 г. — HR
 ---documentbreak--- C4122017BG1410120170822BG0022141152Преюдициално запитване от Sąd Rejonowy Poznań — Stare Miasto w Poznaniu (Полша), постъпило на 22 август 2017 г. — HR
   (Дело C-512/17)2017/C 412/22Език на производството: полски
      Запитваща юрисдикция

   Sąd Rejonowy Poznań — Stare Miasto w Poznaniu

      Страни в главното производство

      Молител: HR

      Преюдициални въпроси

            1

            Следва ли при обстоятелствата по делото член 8, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 2201/2003 на Съвета от 27 ноември 2003 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по брачни дела и делата, свързани с родителската отговорност, с който се отменя Регламент (ЕО) № 1347/2000 (
                  1
               ), да се тълкува в смисъл, че: обичайното местопребиваване на дете на 18-месечна възраст е в държавата членка, в която с оглед на следните обстоятелства то е интегрирано в социална и семейна среда: гражданството на родителя, който ежедневно упражнява родителските права; фактът, че детето се изразява на официалния език на тази държава членка; било е кръстено в нея и е прекарвало там до три месеца в различни случаи по време на отпуска за отглеждане на дете на този родител, както и по време на други негови отпуски през празнични периоди; както и контактите със семейството на този родител, когато през останалото време детето пребивава с този родител в друга държава членка, в която родителят работи по безсрочен трудов договор и в която детето поддържа редовни, но ограничени във времето контакти с другия родител и неговото семейство?

            2

            За целите на определяне на обичайното местопребиваване на основание член 8, параграф 1 от Регламент № 2201/2003 на дете на 18-месечна възраст, по отношение на което предвид възрастта родителските права се упражняват само от единия родител и което поддържа редовни, но ограничени във времето контакти с другия родител, при положение че липсва споразумение между родителите относно упражняването на родителската отговорност и правото на лични отношения с детето, следва ли за да се прецени интеграцията на детето в социална и семейна среда, да се отчетат в равна степен връзките му с всеки от неговите родители, или следва да се отдаде по-голямо значение на връзките с родителя, който ежедневно упражнява родителските права?

      (
         1
      )	ОВ L 338, 2003 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 183.


title: Дело C-573/16: Решение на Съда (седми състав) от 19 октомври 2017 г. (преюдициално запитване от High Court of Justice (Chancery Division) — Обединено кралство) — Air Berlin plc/Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs (Преюдициално запитване — Косвени данъци — Набиране на капитал — Облагане с данък със ставка от 1,5 % на прехвърлянето към клирингова служба (clearance service) на новоемитирани акции или на акции, които предстои да бъдат допуснати до търговия на фондова борса в държава членка)

text:
               11.12.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 424/13

         Решение на Съда (седми състав) от 19 октомври 2017 г. (преюдициално запитване от High Court of Justice (Chancery Division) — Обединено кралство) — Air Berlin plc/Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
   (Дело C-573/16) (1)

   ((Преюдициално запитване - Косвени данъци - Набиране на капитал - Облагане с данък със ставка от 1,5 % на прехвърлянето към клирингова служба (clearance service) на новоемитирани акции или на акции, които предстои да бъдат допуснати до търговия на фондова борса в държава членка))
   (2017/C 424/17)
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Air Berlin plc

      Ответници: Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Диспозитив

               1)

               Членове 10 и 11 от Директива 69/335/ЕИО на Съвета от 17 юли 1969 година относно косвените данъци върху набирането на капитал трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат данъчно облагане на транзакция за прехвърляне на акции като разглежданата в главното производство, с която правото на собственост във формално правен смисъл върху всички акции на дружество се прехвърля на клирингова служба единствено с цел листване на фондовата борса на посочените акции, без действителните правомощия, съставляващи правото на собственост, да търпят някакво изменение в резултат от това.

               2)

               Член 5, параграф 1, буква в) от Директива 2008/7/ЕО на Съвета от 12 февруари 2008 година относно косвените данъци върху набирането на капитал трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска данъчно облагане на транзакция за прехвърляне на акции като разглежданата в главното производство, с която правото на собственост във формално правен смисъл върху новоемитирани при увеличаване на капитала акции се прехвърля на клирингова служба единствено с цел посочените нови акции да се предложат за продажба.

               3)

               Отговорът на първи и втори въпрос няма да е различен, ако националното право на държава членка като разглежданото в главното производство допуска оператор на клирингова служба, след получаването на одобрение от данъчните органи, да има възможност да избере първоначалното прехвърляне на акции на клиринговата служба да не бъде облагано с гербов налог, а вместо това всяка последваща продажба на акции да се облага с допълнителен данък към гербовия налог.

      (1)  ОВ C 22, 23.1.2017 г.


title: Дело C-568/17: Преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия), постъпило на 27 септември 2017 г. — Staatssecretaris van Financiën/L. W. Geelen

text:
               11.12.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 424/23

         Преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия), постъпило на 27 септември 2017 г. — Staatssecretaris van Financiën/L. W. Geelen
   (Дело C-568/17)
   (2017/C 424/33)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hoge Raad der Nederlanden

      Страни в главното производство

      Касатор: Staatssecretaris van Financiën

      Ответник по касационната жалба: L. W. Geelen

      Преюдициални въпроси

               1.

                           а.

                           Трябва ли член 9, параграф 2, буква в), първо тире от Шеста Директива (1), съответно член 52, буква а) от Директивата за ДДС от 2006 г. (2) (в редакцията ѝ в сила до 1 януари 2010 г.), да се тълкува в смисъл, че в обхвата на тази разпоредба попада и възмездната доставка на интерактивни еротични сесии на живо пред уебкамера?

                           б.

                           При утвърдителен отговор на въпрос 1.а, трябва ли в такъв случай изразът „мястото, където физически се извършват услугите“, съдържащ се в член 9, параграф 2, буква в) от Шеста директива, съответно изразът „мястото, където услугите фактически се извършват“, съдържащ се в уводната част на член 52 от Директивата за ДДС от 2006 г., да се тълкува в смисъл, че определящо е мястото, където моделите извършват действия пред уебкамерата, или в смисъл, че определящо е мястото, където посетителите гледат образите, или следва да се има предвид друго място?

               2.

               Трябва ли член 9, параграф 2, буква д), дванадесето тире от Шеста директива, съответно член 56, параграф 1, буква к) от Директивата за ДДС от 2006 г. (в редакцията ѝ в сила до 1 януари 2010 г.), във връзка с член 11 от Регламента за ДДС от 2005 г. (3), да се тълкува в смисъл, че възмездната доставка на интерактивни сесии на живо пред уебкамера може да се счита за „услуга, извършвана по електронен път“?

               3.

               При утвърдителен отговор както на въпрос 1а, така и на въпрос 2, и ако определянето на мястото на доставката на услуги с оглед на релевантните разпоредби на Директивите води до различни резултати, как тогава трябва да се определя мястото на доставката на услуги?

      (1)  Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, 1977 г., стр. 1).

      (2)  Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7).

      (3)  Регламент (EО) № 1777/2005 на Съвета от 17 октомври 2005 година за установяване на мерки за прилагане на Директива 77/388/EИО относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 288, 2005 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 2, стр. 205).


title: Дело C-598/16 P: Решение на Съда (осми състав) от 19 октомври 2017 г. — Viktor Fedorovych Yanukovych/Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия, Република Полша (Обжалване — Ограничителни мерки, приети с оглед на положението в Украйна — Списък на лицата, образуванията и органите, спрямо които се прилага замразяването на финансови средства и икономически ресурси — Включване на името на жалбоподателя)

text:
               11.12.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 424/13

         Решение на Съда (осми състав) от 19 октомври 2017 г. — Viktor Fedorovych Yanukovych/Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия, Република Полша
   (Дело C-598/16 P) (1)

   ((Обжалване - Ограничителни мерки, приети с оглед на положението в Украйна - Списък на лицата, образуванията и органите, спрямо които се прилага замразяването на финансови средства и икономически ресурси - Включване на името на жалбоподателя))
   (2017/C 424/18)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Viktor Fedorovych Yanukovych (представител: T. Beazley QC)

      Други страни в производството: Съвет на Европейския съюз (представители: P. Mahnič Bruni и M. J.-P. Hix), Европейска комисия (представители: първоначално от S. Bartelt и J. Norris-Usher, впоследствие от E. Paasivirta и Norris-Usher), Република Полша

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда г-н Виктор Фьодорович Янукович да понесе направените от него съдебни разноски и съдебните разноски на Съвета на Еввропейския съюз.

               3)

               Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 30, 30.1.2017 г.


title: Дело C-579/17: Преюдициално запитване от Arbeits- und Sozialgericht Wien (Австрия), постъпило на 3 октомври 2017 г. — BUAK Bauarbeiter-, Urlaubs- u. Abfertigungskasse/Gradbeništvo Korana d.o.o.

text:
               11.12.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 424/23

         Преюдициално запитване от Arbeits- und Sozialgericht Wien (Австрия), постъпило на 3 октомври 2017 г. — BUAK Bauarbeiter-, Urlaubs- u. Abfertigungskasse/Gradbeništvo Korana d.o.o.
   (Дело C-579/17)
   (2017/C 424/34)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Arbeits- und Sozialgericht Wien

      Страни в главното производство

      Ищец: BUAK Bauarbeiter-, Urlaubs- u. Abfertigungskasse

      Ответник: Gradbeništvo Korana d.o.o.

      Преюдициален въпрос

   Трябва ли член 1 от Регламент (ЕС) № 1215/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2012 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (1) да се тълкува в смисъл, че производства по искове за плащане на надбавки, предявени от Bauarbeiter-Urlaubs- und Abfertigungskasse (BUAK) срещу работодатели в случай на командироване в Австрия на работници, чиято обичайна месторабота не е в тази държава, с цел извършване на трудова дейност или предоставяне на работници на разположение в Австрия или срещу работодатели със седалище извън Австрия в случай на наемане на работници, чиято обичайна месторабота е в тази държава, са „граждански и търговски дела“, за които се прилага посоченият регламент, дори когато тези искове на BUAK за надбавки се отнасят до частноправни трудови правоотношения и служат за удовлетворяване на частноправни, произтичащи от трудовите правоотношения с работодателите претенции на работниците да ползват отпуск и да им бъде изплащано възнаграждение за платен отпуск, при положение че:

               —

               както размерът на възнаграждението за платен отпуск, за което работниците могат да претендират пред BUAK, така и размерът на надбавките, които BUAK може да изисква да получи от работодателите, не се определят с индивидуален или колективен трудов договор, а с наредба на федерален министър,

               —

               надбавките, които работодателите дължат на BUAK, служат не само за изплащане на дължимите на работниците възнаграждения за платен отпуск, но и за покриване на административните разходи на BUAK, и

               —

               с оглед на предявяването и удовлетворяването на вземанията си във връзка с такива надбавки BUAK по закон притежава по-големи права от тези, които би имал един частноправен субект, тъй като:

                           —

                           работодателите са длъжни да съобщават на BUAK данни по повод на конкретно събитие, както и да предоставят ежемесечно текуща информация, като за тази цел използват създадените от BUAK комуникационни канали, да съдействат при извършването на контрол от страна на BUAK и да позволяват предприемането на съответните мерки, да предоставят достъп до ведомости за възнагражденията, търговска и друга документация и да дават на BUAK сведения, като в противен случай ще им бъдат наложени парични санкции, и

                           —

                           ако работодателят наруши задължението за предоставяне на информация, BUAK има право да изчисли дължимите от работодателя надбавки на базата на собствени проверки, като в такъв случай BUAK има вземане за надбавките в изчисления от него размер, без оглед на действителните условия на командироването или наемането на работа?

      (1)  ОВ L 351, 2012 г., стр. 1.


title: Дело T-844/16: Решение на Общия съд от 26 октомври 2017 г. — Alpirsbacher Klosterbräu Glauner/EUIPO (Klosterstoff) (Марка на Европейския съюз — Заявка за словна марка на Европейския съюз „Klosterstoff“ — Абсолютни основания за отказ — Описателен характер — Марка, която е от естество да заблуди обществеността — Член 7, параграф 1, букви б), в) и ж) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 7, параграф 1, букви б), в) и ж) от Регламент (ЕС) 2017/1001) — По-ранна практика на EUIPO)

text:
               11.12.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 424/34

         Решение на Общия съд от 26 октомври 2017 г. — Alpirsbacher Klosterbräu Glauner/EUIPO (Klosterstoff)
   (Дело T-844/16) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Заявка за словна марка на Европейския съюз „Klosterstoff“ - Абсолютни основания за отказ - Описателен характер - Марка, която е от естество да заблуди обществеността - Член 7, параграф 1, букви б), в) и ж) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 7, параграф 1, букви б), в) и ж) от Регламент (ЕС) 2017/1001) - По-ранна практика на EUIPO))
   (2017/C 424/49)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Alpirsbacher Klosterbräu Glauner GmbH & Co. KG (Алпирсбах, Германия) (представители: W. Göpfert и S. Hofmann, адвокати)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: A. Schifko)

      Предмет

   Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 6 октомври 2016 г. (преписка R 2064/2015-5) относно заявка за регистрация на словния знак „Klosterstoff“ като марка на Европейския съюз.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Alpirsbacher Klosterbräu Glauner GmbH & Co. KG да заплати съдебните разноски

      (1)  ОВ C 38, 6.2.2017 г.


title: Дело C-582/17: Преюдициално запитване от Raad van State (Нидерландия), постъпило на 4 октомври 2017 г. — Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie/H.

text:
               11.12.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 424/24

         Преюдициално запитване от Raad van State (Нидерландия), постъпило на 4 октомври 2017 г. — Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie/H.
   (Дело C-582/17)
   (2017/C 424/35)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Raad van State

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      Ответник: H.

      Преюдициални въпроси

   Трябва ли Регламент (ЕС) № 604/2013 (1) на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година за установяване на критерии и механизми за определяне на държавата членка, компетентна за разглеждането на молба за международна закрила, която е подадена в една от държавите членки от гражданин на трета държава или от лице без гражданство, да се тълкува в смисъл, че само първата държава членка, в която е била подадена молбата за международна закрила, отговаря за определянето на компетентната държава членка, което има за последица, че чужденецът може само в тази държава членка да предприеме действия по съдебен ред съгласно член 27 от Регламент „Дъблин“ срещу неправилното прилагане на някой от критериите за компетентност, предвидени в глава III от Регламент „Дъблин“, в която се намира член 9?

      (1)  ОВ L 180, 2013 г., стр. 31, наричан по-нататък „Регламент „Дъблин““.


title: Дело C-599/16 P: Решение на Съда (осми състав) от 19 октомври 2017 г. — Oleksandr Viktorovych Yanukovych/Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия (Обжалване — Ограничителни мерки, приети с оглед на положението в Украйна — Списък на лицата, образуванията и органите, спрямо които се прилага замразяването на финансови средства и икономически ресурси — Включване на името на жалбоподателя)

text:
               11.12.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 424/14

         Решение на Съда (осми състав) от 19 октомври 2017 г. — Oleksandr Viktorovych Yanukovych/Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия
   (Дело C-599/16 P) (1)

   ((Обжалване - Ограничителни мерки, приети с оглед на положението в Украйна - Списък на лицата, образуванията и органите, спрямо които се прилага замразяването на финансови средства и икономически ресурси - Включване на името на жалбоподателя))
   (2017/C 424/19)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Oleksandr Viktorovych Yanukovych (представител: T. Beazley QC)

      Други страни в производството: Съвет на Европейския съюз (представители: P. Mahnič Bruni и M. J.-P. Hix), Европейска комисия (представители: първоначално от S. Bartelt и J. Norris-Usher, впоследствие от E. Paasivirta и Norris-Usher)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда г-н Олександър Викторович Янукович да понесе направените от него съдебни разноски и съдебните разноски на Съвета на Европейския съюз.

               3)

               Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 30, 30.1.2017 г.


title: Дело T-857/16: Решение на Общия съд от 26 октомври 2017 г. — Erdinger Weißbräu Werner Brombach/EUIPO (Форма на голяма чаша) (Марка на Европейския съюз — Посочваща Европейския съюз международна регистрация — Триизмерна марка — Форма на голяма чаша — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001])

text:
               11.12.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 424/35

         Решение на Общия съд от 26 октомври 2017 г. — Erdinger Weißbräu Werner Brombach/EUIPO (Форма на голяма чаша)
   (Дело T-857/16) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Посочваща Европейския съюз международна регистрация - Триизмерна марка - Форма на голяма чаша - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001]))
   (2017/C 424/50)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Erdinger Weißbräu Werner Brombach GmbH & Co. KG (Ердинг, Германия) (представител: A. Hayn, avocat)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: S. Hanne)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 20 септември 2016 г. (преписка R 659/2016-2) относно посочваща Европейския съюз международна регистрация на триизмерната марка, представляваща форма на голяма чаша.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Erdinger Weißbräu Werner Brombach GmbH & Co. KG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 38, 6.2.2017 г.


title: Дело C-583/17: Преюдициално запитване от Raad van State (Нидерландия), постъпило на 4 октомври 2017 г. — Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie/R.

text:
               11.12.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 424/25

         Преюдициално запитване от Raad van State (Нидерландия), постъпило на 4 октомври 2017 г. — Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie/R.
   (Дело C-583/17)
   (2017/C 424/36)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Raad van State

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      Ответник: R.

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли Регламент (ЕС) № 604/2013 (1) на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година за установяване на критерии и механизми за определяне на държавата членка, компетентна за разглеждането на молба за международна закрила, която е подадена в една от държавите членки от гражданин на трета държава или от лице без гражданство, да се тълкуват в смисъл, че само първата държава членка, в която е била подадена молбата за международна закрила, отговаря за определянето на компетентната държава членка, което има за последица, че чужденецът може само в тази държава членка да предприеме действия по съдебен ред съгласно член 27 от Регламент „Дъблин“ срещу неправилното прилагане на някой от критериите за компетентност, предвидени в глава III от Регламент „Дъблин“, в която се намира член 9?

               2)

               Доколко при отговора на първия въпрос е от значение обстоятелството, че в първата държава членка, в която е била подадена молбата за международна закрила, вече е постановено решение по тази молба или чужденецът преждевременно е оттеглил молбата си?

      (1)  ОВ L 180, 2013 г., стр. 31, наричан по-нататък „Регламент „Дъблин““.


title: Дело T-663/17: Иск, предявен на 27 септември 2017 г. — Sahece и др./ЕСП

text:
               11.12.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 424/44

         Иск, предявен на 27 септември 2017 г. — Sahece и др./ЕСП
   (Дело T-663/17)
   (2017/C 424/65)
   Език на производството: испански

      Страни

      Ищци: Sahece, SA (Carrión de los Céspedes, Испания) и други 20 ищци) (представители: M. Romero Rey и I. Salama Salama, адвокати)

      Ответник: Единен съвет за преструктуриране

      Искания на ищците

   Ищците искат от Общия съд:

               —

               на основание член 263 ДФЕС да обяви за нищожно Решение JUR/EES/2017/08 от 7 юни 2017 г. на Единния съвет за преструктуриране (ЕСП), с което той е решил да приеме схема за преструктуриране относно Banco Popular Español, S.A.;

               —

               в съответствие с член 340, параграф 2 ДФЕС и член 41, параграф 3 от Хартата на основните права на Европейския съюз да осъди Единния съвет за преструктуриране да обезщети ищците за претърпените вреди, чийто конкретен размер ще бъде определен след представяне на цялата поискана информация и по-специално на междинния доклад на Deloitte и докладите на независимите експерти в съответствие с Регламент (ЕС) 806/2014, до които молим за достъп;

               —

               в съответствие с членове 133 и 134 от Процедурния правилник на Общия съд да осъди Единния съвет за преструктуриране да заплати съдебните разноски по настоящото производство.

      Основания и основни доводи

   Основанията и основните доводи са сходни с изложените по дела T-478/17, Mutualidad de la Abogacía и Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Единен съвет за преструктуриране, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno и SFL/Единен съвет за преструктуриране, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Комисия и Единен съвет за преструктуриране, T-483/17, García Suárez и др./Комисия и Единен съвет за преструктуриране, T-484/17, Fidesban и др./Единен съвет за преструктуриране, T-497/17, Sánchez del Valle и Calatrava Real State 2015/Комисия и Единен съвет за преструктуриране, и T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda/Комисия и Единен съвет за преструктуриране.


title: Дело C-531/15: Решение на Съда (пети състав) от 19 октомври 2017 г. (преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia de Galicia — Испания) — Elda Otero Ramos/Servicio Galego de Saúde, Instituto Nacional de la Seguridad Social (Преюдициално запитване — Директива 92/85/ЕИО — Член 4, параграф 1 — Закрила на безопасността и здравето на работниците — Работничка кърмачка — Оценка на рисковете на работното място — Оспорване от съответната работничка — Директива 2006/54/ЕО — Член 19 — Равно третиране — Дискриминация, основана на пола — Тежест на доказване)

text:
               11.12.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 424/2

         Решение на Съда (пети състав) от 19 октомври 2017 г. (преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia de Galicia — Испания) — Elda Otero Ramos/Servicio Galego de Saúde, Instituto Nacional de la Seguridad Social
   (Дело C-531/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Директива 92/85/ЕИО - Член 4, параграф 1 - Закрила на безопасността и здравето на работниците - Работничка кърмачка - Оценка на рисковете на работното място - Оспорване от съответната работничка - Директива 2006/54/ЕО - Член 19 - Равно третиране - Дискриминация, основана на пола - Тежест на доказване))
   (2017/C 424/02)
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Superior de Justicia de Galicia

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Elda Otero Ramos

      Ответници: Servicio Galego de Saúde, Instituto Nacional de la Seguridad Social

      Диспозитив

               1)

               Член 19, параграф 1 от Директива 2006/54/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 юли 2006 година за прилагането на принципа на равните възможности и равното третиране на мъжете и жените в областта на заетостта и професиите трябва да се тълкува в смисъл, че той се прилага спрямо положение като разглежданото по делото в главното производство, при което работничка кърмачка оспорва пред национална юрисдикция или пред всеки друг компетентен орган на съответната държава членка оценката на рисковете на нейното работно място, тъй като тя не е била направена в съответствие с член 4, параграф 1 от Директива 92/85/ЕИО на Съвета от 19 октомври 1992 година за въвеждане на мерки за насърчаване подобряването на безопасността и здравето по време на работа на бременни работнички и на работнички родилки или кърмачки.

               2)

               Член 19, параграф 1 от Директива 2006/54 трябва да се тълкува в смисъл, че в положение като разглежданото по делото в главното производство съответната работничка трябва да установи факти, които позволяват да се приеме, че оценката на рисковете на работното ѝ място не е направена в съответствие с изискванията на член 4, параграф 1 от Директива 92/85, и да се презумира наличието на пряка дискриминация, основана на пола, по смисъла на Директива 2006/54, което запитващата юрисдикция трябва да провери. При това положение ответникът ще трябва да докаже, че посочената оценка на рисковете е направена в съответствие с изискванията на тази разпоредба и следователно не е налице нарушение на принципа на недопускане на дискриминация.

      (1)  ОВ C 429, 21.12.2015 г.


title: Дело T-109/10: Определение на Общия съд от 13 септември 2017 г. — Люксембург/Комисия (Жалба за отмяна — ЕФРР — Намаляване на финансова помощ — Програма Interreg II/C „Наводнения Рейн-Мозел“ — Неспазване на срока за приемане на решение — Съществено процесуално нарушение — Явно основателна жалба)

text:
               11.12.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 424/35

         Определение на Общия съд от 13 септември 2017 г. — Люксембург/Комисия
   (Дело T-109/10) (1)

   ((Жалба за отмяна - ЕФРР - Намаляване на финансова помощ - Програма Interreg II/C „Наводнения Рейн-Мозел“ - Неспазване на срока за приемане на решение - Съществено процесуално нарушение - Явно основателна жалба))
   (2017/C 424/51)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Велико херцогство Люксембург (представители: първоначално C. Schiltz, впоследствие P. Frantzen, впоследствие L. Delvaux и D. Holderer и накрая D. Holderer, подпомагани от P. Kinsch, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: W. Roels и A. Steiblytė)

      Встъпили страни в подкрепа на жалбоподателя: Кралство Белгия (представители: първоначално M. Jacobs и T. Materne, впоследствие M. Jacobs и накрая M. Jacobs и J.-C. Halleux), Френска република (представители: първоначално G. de Bergues и B. Messmer, впоследствие G. de Bergues и накрая J. Bousin и D. Colas) и Кралство Нидерландия (представители: първоначално C. Wissels, M. Noort и Y. de Vries, впоследствие M Noort, M. Bulterman и B. Koopman)

      Предмет

   Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение C(2009) 10712 на Комисията от 23 декември 2009 година относно намаление на помощта, предоставена от Европейския фонд за регионално развитие (ЕФРР) в полза на програмата по инициатива на Общността Interreg II/C „Наводнения Рейн-Мозел“ в Кралство Белгия, Федерална република Германия, Френската република, Великото херцогство Люксембург и Кралство Нидерландия въз основа на Решение C(97) 3742 на Комисията от 18 декември 1997 г. (ЕФРР № 970010008), в частта, в която се прилага към Великото херцогство Люксембург.

      Диспозитив

               1)

               Отменя Решение C(2009) 10712 на Комисията от 23 декември 2009 година относно намаление на помощта, предоставена от Европейския фонд за регионално развитие (ЕФРР) в полза на програмата по инициатива на Общността Interreg II/C „Наводнения Рейн-Мозел“ в Кралство Белгия, Федерална република Германия, Френската република, Великото херцогство Люксембург и Кралство Нидерландия въз основа на Решение C(97) 3742 на Комисията от 18 декември 1997 година (ЕФРР № 970010008), в частта, в която се прилага към Великото херцогство Люксембург.

               2)

               Европейската комисия понася, наред с направените от нея съдебни разноски, и тези на Великото херцогство Люксембург.

               3)

               Кралство Белгия, Френската република и Кралство Нидерландия понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 134, 22.5.2010 г.


title: Дело C-192/16: Определение на Съда (втори състав) от 12 октомври 2017 г. (преюдициално запитване от Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) — Обединено кралство) — Stephen Fisher, Anne Fisher, Peter Fisher/Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs (Преюдициално запитване — Член 99 от Процедурния правилник на Съда — Член 355, точка 3 ДФЕС — Статут на Гибралтар — Член 49 ДФЕС — Член 63 ДФЕС — Свобода на установяване — Свободно движение на капитали — Изцяло вътрешно положение)

text:
               11.12.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 424/14

         Определение на Съда (втори състав) от 12 октомври 2017 г. (преюдициално запитване от Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) — Обединено кралство) — Stephen Fisher, Anne Fisher, Peter Fisher/Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
   (Дело C-192/16) (1)

   ((Преюдициално запитване - Член 99 от Процедурния правилник на Съда - Член 355, точка 3 ДФЕС - Статут на Гибралтар - Член 49 ДФЕС - Член 63 ДФЕС - Свобода на установяване - Свободно движение на капитали - Изцяло вътрешно положение))
   (2017/C 424/20)
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Stephen Fisher, Anne Fisher, Peter Fisher

      Ответник: Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      в присъствието на: Her Majesty’s Government of Gibraltar

      Диспозитив

   Член 355, точка 3 ДФЕС във връзка с член 49 ДФЕС или член 63 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че упражняването на свободата на установяване или на свободното движение на капитали от британски граждани между Обединеното кралство и Гибралтар представлява с оглед на правото на Съюза положение, което във всичките си аспекти е свързано само с една държава членка.

      (1)  ОВ C 200, 6.6.2016 г.


title: Дело T-664/17: Жалба, подадена на 27 септември 2017 г. — eSlovensko/Комисия

text:
               11.12.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 424/45

         Жалба, подадена на 27 септември 2017 г. — eSlovensko/Комисия
   (Дело T-664/17)
   (2017/C 424/66)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: eSlovensko (Lučenec, Словакия) (представител: F. Branislav, lawyer)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решение ARES(2017)3107844-21.6.2017 на Европейската комисия за изключване на жалбоподателя от участие във всички процедури по възлагане на обществени поръчки и отпускане на безвъзмездни средства по Регламент № 966/2012 и отпускане на средства по Регламент 2015/323;

               —

               да осъди ответника да проведе нов одит, като преразгледа своите констатации относно допустимите разходи;

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания.

               1.

               Първото основание е изведено от злоупотреба с власт, в частност неправилна правна оценка на фактите и констатациите.

                           —

                           Жалбоподателят твърди, че не е имало разумно основание за решението на Комисията.

               2.

               Второто основание е изведено от неадекватни мотиви на обжалваното решение.

                           —

                           Комисията очевидно не е разгледала надлежно и безпристрастно всички обстоятелства по делото.


title: Дело T-119/10: Определение на Общия съд от 13 септември 2017 г. — Нидерландия/Комисия (Жалба за отмяна — ЕФРР — Намаляване на финансова помощ — Програма Interreg II/C „Наводнения Рейн-Мозел“ — Неспазване на срока за приемане на решение — Съществено процесуално нарушение — Явно основателна жалба)

text:
               11.12.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 424/36

         Определение на Общия съд от 13 септември 2017 г. — Нидерландия/Комисия
   (Дело T-119/10) (1)

   ((Жалба за отмяна - ЕФРР - Намаляване на финансова помощ - Програма Interreg II/C „Наводнения Рейн-Мозел“ - Неспазване на срока за приемане на решение - Съществено процесуално нарушение - Явно основателна жалба))
   (2017/C 424/52)
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподател: Кралство Нидерландия (представители: първоначално Y. de Vries, J. Langer и C. Wissels, впоследствие J. Langer, M. Bulterman и B. Koopman)

      Ответник: Европейска комисия (представители: W. Roels и A. Steiblytė)
   Встъпили страни в подкрепа на жалбоподателя: Кралство Белгия (представители: първоначално M. Jacobs и T. Materne, впоследствие M. Jacobs и J.-C. Halleux) и Френска република (представители: първоначално G. de Bergues, и B. Messmer, впоследствие J. Bousin и D. Colas)

      Предмет

   Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение C(2009) 10712 на Комисията от 23 декември 2009 година относно намаление на помощта, предоставена от Европейския фонд за регионално развитие (ЕФРР) в полза на програмата по инициатива на Общността Interreg II/C „Наводнения Рейн-Мозел“ в Кралство Белгия, Федерална република Германия, Френската република, Великото херцогство Люксембург и Кралство Нидерландия въз основа на Решение C(97) 3742 на Комисията от 18 декември 1997 г. (ЕФРР № 970010008).

      Диспозитив

               1)

               Отменя Решение C(2009) 10712 на Комисията от 23 декември 2009 година относно намаление на помощта, предоставена от Европейския фонд за регионално развитие (ЕФРР) в полза на програмата по инициатива на Общността Interreg II/C „Наводнения Рейн-Мозел“ в Кралство Белгия, Федерална република Германия, Френската република, Великото херцогство Люксембург и Кралство Нидерландия въз основа на Решение C(97) 3742 на Комисията от 18 декември 1997 година (ЕФРР № 970010008), в частта, в която се отнася до Кралство Нидерландия.

               2)

               Европейската комисия понася, наред с направените от нея съдебни разноски, и тези на Кралство Нидерландия.

               3)

               Кралство Белгия и Френската република понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 113, 1.5.2010 г.