title: Дело T-470/14: Жалба, подадена на 24 юни 2014 г.  — Hewlett Packard Development Company/СХВП (ELITEPAD)

text:
               1.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 292/50

         Жалба, подадена на 24 юни 2014 г. — Hewlett Packard Development Company/СХВП (ELITEPAD)
   (Дело T-470/14)
   2014/C 292/62
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Hewlett Packard Development Company LP (Хюстън, Съединени американски щати) (представители: T. Raab и H. Lauf, lawyers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решение на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 27 март 2014 г. по дело R 884/2013-2,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: Словна марка „ELITEPAD“ за стоки от клас 9, заявка за марка на Общността № 11 318 284

      Решение на проверителя: Отхвърля заявката

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: Член 7, параграф 1, буква в) и параграф 2 от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-357/06: Решение на Съда (четвърти състав) от 18 декември 2007 г. (преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Италия) — Frigerio Luigi & C. Snc/Comune di Triuggio (Директива 92/50/ЕИО — Обществени поръчки за услуги — Национално законодателство, ограничаващо възлагането на обществени услуги на местно ниво от икономически интерес до капиталовите дружества — Съответствие)

text:
               23.2.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 51/19

         Решение на Съда (четвърти състав) от 18 декември 2007 г. (преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Италия) — Frigerio Luigi & C. Snc/Comune di Triuggio
   (Дело C-357/06) (1)

   (Директива 92/50/ЕИО - Обществени поръчки за услуги - Национално законодателство, ограничаващо възлагането на обществени услуги на местно ниво от икономически интерес до капиталовите дружества - Съответствие)
   (2008/C 51/31)
   Език на производството: италиански
   Препращаща юрисдикция
   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia
   Страни в главното производство

      Ищец: Frigerio Luigi & C. Snc

      Ответник: Comune di Triuggio

      В присъствието на: Azienda Servizi Multisettoriali Lombarda — A.S.M.L. SpA
   Предмет
   Преюдициално запитване — Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Тълкуване на членове 39, 43, 48 и 81 ЕО, на член 26, параграф 2 от Директива 92/50/ЕИО на Съвета от 18 юни 1992 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за услуги (ОВ L 209, стр. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 2, стр. 50), на член 4, параграф 1 от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 г. относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки (ОВ L 134, стр. 114, Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 116), на член 9, параграф 1 от Директива 75/442/ЕИО на Съвета от 15 юли 1975 г. относно отпадъците (ОВ L 194, стр. 39) и на член 7, параграф 1 от Директива 2006/12/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 април 2006 г. относно отпадъците (ОВ L 114, стр. 9) — Процедура за възлагане на обществени поръчки за услуги — Услуга за почистване на околната среда —Национална уредба, която разрешава единствено на капиталовите дружества да бъдат възлагани услуги за управление и обезвреждане на отпадъци
   Диспозитив
   Член 26, параграфи 1 и 2 от Директива 92/50/ЕИО на Съвета от 18 юни 1992 г. относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за услуги, изменена с Директива 2001/78/ЕО на Комисията от 13 септември 2001 г., не допуска национални разпоредби като тези по главното производство, които изключват възможността кандидати или оференти, които имат право по силата на законодателството на съответната държава-членка да предоставят въпросната услуга, включително тези, които са учредени като групи от доставчици на услуги, да представят оферти в процедура по възлагане на обществена поръчка за услуги, чиято стойност надхвърля прага на прилагане на Директива 92/50, единствено на основание, че правната форма на тези кандидати или оференти не съответства на точно определена категория юридически лица, а именно на капиталово дружество. Националната юрисдикция следва, като използва в пълна степен предоставената й от националното право свобода на преценка, да тълкува и прилага разпоредбата от вътрешното право по начин, съответстващ на изискванията на общностното право, а когато такова тълкуване е невъзможно, тя следва да остави без приложение разпоредбите от вътрешното право, които са в противоречие с него.

      (1)  ОВ C 281, 18.11.2006 г.


title: Дело C-626/10 P: Определение на Съда от 10 ноември 2011 г. — Kalliope Agapiou Joséphidès/Европейска комисия, Изпълнителна агенция за образование, аудиовизия и култура (EACEA) (Обжалване — Достъп до документи — Регламент (ЕО) № 1049/2001 — Член 4, параграф 1, буква б) и член 4, параграф 2, първо тире — Защита на личния живот и личната неприкосновеност — Защита на търговските интереси — Регламент (ЕО) № 58/2003 — Изпълнителни агенции — Компетентност за обработване на потвърдителни заявления за достъп до документи — Принцип на прозрачност — Понятие за по-висш обществен интерес — Грешки при прилагане на правото)

text:
               10.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 73/9

         Определение на Съда от 10 ноември 2011 г. — Kalliope Agapiou Joséphidès/Европейска комисия, Изпълнителна агенция за образование, аудиовизия и култура (EACEA)
   (Дело C-626/10 P) (1)

   (Обжалване - Достъп до документи - Регламент (ЕО) № 1049/2001 - Член 4, параграф 1, буква б) и член 4, параграф 2, първо тире - Защита на личния живот и личната неприкосновеност - Защита на търговските интереси - Регламент (ЕО) № 58/2003 - Изпълнителни агенции - Компетентност за обработване на потвърдителни заявления за достъп до документи - Принцип на прозрачност - Понятие за по-висш обществен интерес - Грешки при прилагане на правото)
   2012/C 73/15
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Kalliope Agapiou Joséphidès (представители: C. Joséphidès и H. Joséphidès, dikigoroi)

      Други страни в производството: Европейска комисия (представители: G. Rozet и M. Owsiany-Hornung), Изпълнителна агенция за образование, аудиовизия и култура (EACEA) (представител: H. Monet)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Общия съд (седми състав) от 21 октомври 2010 г. по дело Agapiou Joséphidès/Комисия и EACEA (T-439/08), с което Общият съд отхвърля жалбата на жалбоподателя за отмяна, от една страна, на решението на EACEA от 1 август 2008 година относно заявление за достъп до документи във връзка със създаването на Център за високи постижения „Жан Моне“ към Университета в Кипър и, от друга страна, на Решение C(2007) 3749 на Комисията от 8 август 2007 година относно индивидуално решение за предоставянето на субсидия в рамките на програмата за образование и обучение през целия живот, подпрограма „Жан Моне“ — Нарушение на правото на достъп до документи и на принципа на прозрачност — Грешки при прилагане на правото.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда г-жа Agapiou Joséphidès да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 103, 2.4.2011 г.


title: Дело T-256/07: Решение на Първоинстанционния съд от 23 октомври 2008 г. — People's Mojahedin Organization of Iran/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Приети ограничителни мерки за борбата с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания — Замразяване на средства — Жалба за отмяна — Право на защита — Мотиви — Съдебен контрол)

text:
               6.12.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/31

         Решение на Първоинстанционния съд от 23 октомври 2008 г. — People's Mojahedin Organization of Iran/Съвет
   (Дело T-256/07) (1)

   (Обща външна политика и политика на сигурност - Приети ограничителни мерки за борбата с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания - Замразяване на средства - Жалба за отмяна - Право на защита - Мотиви - Съдебен контрол)
   (2008/C 313/56)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: People's Mojahedin Organization of Iran (Auvers-sur-Oise, Франция) (представители: J.-P. Spitzer, avocat и D. Vaughan, QC)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bishop и E. Finnegan)

      Встъпили страни в подкрепа на жалбоподателя: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: първоначално V. Jackson и T. Harris, впоследствие V. Jackson, подпомагани от S. Lee и M. Gray, barristers); Комисия на Европейските общности (представители: първоначално S. Boelaert и J. Aquilina, впоследствие S. Boelaert, P. Aalto и P. van Nuffel); и Кралство Нидерландия (представители: M. de Grave и Y. de Vries)
   Предмет
   Първоначално, искане за отмяна на Решение 2007/445/ЕО на Съвета от 28 юни 2007 година за прилагане на член 2, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 2580/2001 относно специалните ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания, и за отмяна на решения 2006/379/EО и 2006/1008/EО (ОВ L 169, стp. 58), доколкото то засяга жалбоподателя.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като неоснователна, в частта, в която се иска отмяната на Решение 2007/445/ЕО на Съвета от 28 юни 2007 година за прилагане на член 2, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 2580/2001 относно специалните ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания, и за отмяна на решения 2006/379/EО и 2006/1008/EО.

               2)

               Отменя член 1 от Решение 2007/868/ЕО на Съвета от 20 декември 2007 година за прилагане на член 2, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 2580/2001 относно специалните ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания, и за отмяна на Решение 2007/445/ЕО и точка 2.19 от списъка, съдържащ се в приложението към това решение, доколкото те засягат People's Mojahedin Organization of Iran.

               3)

               Отхвърля жалбата като неоснователна, в частта, в която се иска отмяната на другите разпоредби от Решение 2007/868, доколкото те засягат People's Mojahedin Organization of Iran.

               4)

               Осъжда Съвета да понесе наред с направените от него съдебни разноски, и една трета от съдебните разноски на People's Mojahedin Organization of Iran.

               5)

               Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия, Комисията и Кралство Нидерландия понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 211, 8.9.2007 г.


title: Дело C-47/13: Решение на Съда (втори състав) от 2 октомври 2014 г. (преюдициално запитване от Bundesverwaltungsgericht — Германия) — Martin Grund/Landesamt für Landwirtschaft, Umwelt und ländliche Räume des Landes Schleswig-Holstein (Преюдициално запитване — Обща селскостопанска политика — Общи правила за схемите за директно подпомагане — Схема на единно плащане — Понятие за постоянно пасище — Земя, използвана за отглеждане на трева или други тревни фуражни култури, която не е била включена в ротационното засяване на стопанството в продължение на пет или повече години — Земя, която през този период е разоравана и засявана с различна тревна фуражна култура от отглежданата преди това)

text:
               24.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 421/8

         Решение на Съда (втори състав) от 2 октомври 2014 г. (преюдициално запитване от Bundesverwaltungsgericht — Германия) — Martin Grund/Landesamt für Landwirtschaft, Umwelt und ländliche Räume des Landes Schleswig-Holstein
   (Дело C-47/13) (1)

   ((Преюдициално запитване - Обща селскостопанска политика - Общи правила за схемите за директно подпомагане - Схема на единно плащане - Понятие за постоянно пасище - Земя, използвана за отглеждане на трева или други тревни фуражни култури, която не е била включена в ротационното засяване на стопанството в продължение на пет или повече години - Земя, която през този период е разоравана и засявана с различна тревна фуражна култура от отглежданата преди това))
   2014/C 421/10
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesverwaltungsgericht

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Martin Grund

      Ответник: Landesamt für Landwirtschaft, Umwelt und ländliche Räume des Landes Schleswig-Holstein

      Диспозитив

   Дефиницията за „постоянно пасище“ по член 2, буква в) от Регламент (ЕО) № 1120/2009 на Комисията от 29 октомври 2009 година за определяне на подробни правила за прилагането на схемата за единно плащане, предвидена в дял III от Регламент (ЕО) № 73/2009 на Съвета за установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски стопани, трябва да се тълкува в смисъл, че обхваща земеделската земя, която понастоящем и от пет или повече години се използва за отглеждане на трева или други тревни фуражни култури, дори когато през този период земята е разоравана и засявана с различен сорт тревна фуражна култура от отглеждания преди това.

      (1)  ОВ C 108, 13.4.2013 г.


title: Дело T-304/09: Жалба, подадена на 31 юли 2009 г. — Tilda Riceland/СХВП — Siam Grains (BASMALI LONG GRAIN RICE RIZ LONG DE LUXE)

text:
               10.10.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 244/11

         Жалба, подадена на 31 юли 2009 г. — Tilda Riceland/СХВП — Siam Grains (BASMALI LONG GRAIN RICE RIZ LONG DE LUXE)
   (Дело T-304/09)
   2009/C 244/18
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Tilda Riceland Ltd (Gurgaon, Индия) (представители: S. Malynicz, Barrister, D. Sills и N. Urwin, Solicitors)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Siam Grains Company Limited (Банкок, Тайланд)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 19 март 2009 г. по преписка R 513/2008-1 и

               —

               да се осъди ответникът и другата страна в производството пред апелативния състав да заплатят направените от тях разноски и тези, направени от жалбоподателя

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка „BASMALI LONG GRAIN RICE RIZ LONG DE LUXE“, за стоки в клас 30

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Жалбоподателят.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Нерегистрирана марка за думата „BASMATI“, използвана за ориз, и знак, състоящ се от думата „BASMATI“, използвана в процеса на търговия за обозначаване на клас стоки, а именно ориз

      Решение на отдела по споровете: Отхвърля възражението

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 4 от Регламент 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав неправилно е основал решението си само на тълкуване на разпоредбата, която не взема предвид националните правила и съдебни решения, постановени в засегнатата държава-членка; на второ място, апелативният състав не е приложил закона на държава-членка, в частност Обединеното кралство, във връзка с вида иск, известен като „extended form of passing off“ (разширена форма на passing off); на трето място, апелативният състав е допуснал грешка, изисквайки жалбоподателят да притежава права на собственост върху знака „BASMATI“; накрая, апелативният състав е допуснал грешка, приемайки, че думата „BASMATI“ е генерична.


title: Дело F-27/07: Решение на Съда на публичната служба от 13 декември 2007 г. — Sundholm/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Оценяване — Доклад за кариерно развитие — Оценяване за 2001/2002 година — Отсъствие поради здравословни причини — Изпълнение на решение на Първоинстанционния съд — Член 233 EО)

text:
               26.1.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/54

         Решение на Съда на публичната служба от 13 декември 2007 г. — Sundholm/Комисия
   (Дело F-27/07) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Оценяване - Доклад за кариерно развитие - Оценяване за 2001/2002 година - Отсъствие поради здравословни причини - Изпълнение на решение на Първоинстанционния съд - Член 233 EО)
   (2008/C 22/104)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Asa Sundholm (Auderghem, Белгия) (представители: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis и É. Marchal)

      Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности (представители: C. Berardis-Kayser и M. Velardo)
   Предмет
   Отмяна на доклада относно развитието на кариерата на ищцата за периода от 1 юли 2001 г. до 31 декември 2002 г., постановена в изпълнение на Решението на Първоинстанционния съд на Европейските общности от 20 април 2005 г. по дело Sundholm/Комисия, T-86/04. Искане на обезщетение за претърпени вреди
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда всяка от страните да заплати собствените си разноски.

      (1)  ОВ C 117, 29.5.2007 г., стр. 37.


title: Дело T-549/08: Жалба, подадена на 16 декември 2008 г.  — Люксембург/Комисия

text:
               21.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/60

         Жалба, подадена на 16 декември 2008 г. — Люксембург/Комисия
   (Дело T-549/08)
   (2009/C 44/103)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Велико херцогство Люксембург (представители: M. Fisch, и P. Kinsch, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отменят обжалваните решения;

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   С настоящата жалба жалбоподателят иска да се отменят Решение С(2008) 5383 на Комисията от 24 септември 2008 година относно спирането на междинните плащания от Европейския социален фонд (ЕСФ) по единния програмен документ за структурните помощи на Общността по Цел № 3 за Великото херцогство Люксембург, както и Решение С(2008) 5730 на Комисията от 6 октомври 2008 година относно спирането на междинните плащания по програмата по инициатива на Общността за борба срещу дискриминацията и неравенството на пазара на труда (EQUAL) във Великото херцогство Люксембург.
   Жалбоподателят сочи три правни основания в подкрепа на жалбата си, изведени:

               —

               от нарушение на принципа на защита на оправданите правни очаквания, доколкото по време на двата превантивни одита на люксембургската система за управление и контрол, извършени преди разглеждания период на програмиране, Комисията е достигнала до извода, че тази система предоставяла достатъчно гаранции за спазването на съществуващата правна уредба и на общоприетите критерии за добро управление; едва по време на одита, извършен след изтичането на съответния период на програмиране, Комисията достигнала до неблагоприятни изводи относно системата за управление и контрол;

               —

               от неправилно тълкуване на разпоредбите от регламента, които служат за правно основание на обжалваните решения (1), като тези разпоредби допускат, в противоречие на това, което Комисията поддържала i) управляващият орган и разплащателният орган да бъдат част от една и съща структура и ii) националният управляващ орган да декларира пред Комисията разходите, за които със сигурност може да съществува съмнение, но чиято правна квалификация за недопустимост не е установена към момента на декларирането;

               —

               от неточността на някои факти, върху които се основават обжалваните решения по отношение на воденето на преписките от органа по управление.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1260/1999 на Съвета от 21 юни 1999 година за определяне на общи разпоредби за структурните фондове (ОВ L 161, стр. 1) и Регламент (ЕО) № 438/2001 на Комисията от 2 март 2001 година за определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 1260/1999 на Съвета по отношение на системите за управление и контрол на помощта, отпускана по структурните фондове (ОВ L 63, стр. 21; Специално издание на български език 2007 г., глава 14, том 1, стр. 39).


title: Дело T-226/13 P: Определение на Общия съд от 21 октомври 2013 г. — Marcuccio/Комисия (Обжалване — Публична служба — Отхвърляне на жалбата от първата инстанция като явно лишена от всякакво правно основание — Изпращане на писмо относно изпълнението на решение на Съда на публичната служба до представителя на жалбоподателя в производството по обжалване на това решение — Отчасти явно недопустима и отчасти явно неоснователна жалба)

text:
               7.12.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 359/14

         Определение на Общия съд от 21 октомври 2013 г. — Marcuccio/Комисия
   (Дело T-226/13 P) (1)

   (Обжалване - Публична служба - Отхвърляне на жалбата от първата инстанция като явно лишена от всякакво правно основание - Изпращане на писмо относно изпълнението на решение на Съда на публичната служба до представителя на жалбоподателя в производството по обжалване на това решение - Отчасти явно недопустима и отчасти явно неоснователна жалба)
   2013/C 359/27
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: G. Cipressa, адвокат)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: C. Berardis-Kayser и G. Gattinara)

      Предмет

   Жалба срещу Определение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (трети състав) от 6 февруари 2013 г. по дело Marcuccio/Комисия (F-67/12, все още непубликувано в Сборника), с която се иска отмяната на това определение.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Г-н Luigi Marcuccio понася направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от Европейската комисия в рамките на настоящото производство.

               3.

               Осъжда г-н Marcuccio да възстанови на Общия съд сумата от 2 000 EUR на основание на член 90 от процедурния му правилник.

      (1)  ОВ C 171, 15.6.2013 г.


title: Дело C-386/12: Решение на Съда (трети състав) от 3 октомври 2013 г. (преюдициално запитване от Софийски градски съд — България) — производство, образувано по жалба на Сигфрид Янош Шнайдер (Компетентност, признаване и изпълнение на съдебни решения по граждански и търговски дела — Регламент (ЕО) № 44/2001 — Приложно поле — Правоспособност и дееспособност на физическите лица — Изключителна компетентност по дела, които имат за предмет вещни права върху недвижими имоти — Обхват — Охранително производство относно правото на лице, което е поставено под ограничено запрещение и има местоживеене в една държава членка, да се разпорежда с недвижимите си имоти, находящи се в друга държава членка)

text:
               23.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 344/35

         Решение на Съда (трети състав) от 3 октомври 2013 г. (преюдициално запитване от Софийски градски съд — България) — производство, образувано по жалба на Сигфрид Янош Шнайдер
   (Дело C-386/12) (1)

   (Компетентност, признаване и изпълнение на съдебни решения по граждански и търговски дела - Регламент (ЕО) № 44/2001 - Приложно поле - Правоспособност и дееспособност на физическите лица - Изключителна компетентност по дела, които имат за предмет вещни права върху недвижими имоти - Обхват - Охранително производство относно правото на лице, което е поставено под ограничено запрещение и има местоживеене в една държава членка, да се разпорежда с недвижимите си имоти, находящи се в друга държава членка)
   2013/C 344/61
   Език на производството: български

      Запитваща юрисдикция

   Софийски градски съд

      Страни в главното производство

   Сигфрид Янош Шнайдер

      Предмет

   Преюдициално запитване — Софийски градски съд — Тълкуване на член 22, точка 1 от Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (ОВ L 12, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74) — Физическо лице, поставено под ограничено запрещение в съответствие със законодателството на неговата държава членка — Искане, направено от това лице в друга държава членка със съгласието на неговия попечител, да му бъде позволено да продаде недвижим имот, наследен от него в тази държава — Компетентност на юрисдикцията на държавата членка по местонахождението на недвижимия имот — Приложимост на член 22, точка 1 от Регламент (ЕО) № 44/2001 в безспорни производства

      Диспозитив

   Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела, и по-специално член 22, точка 1 от него, трябва да се тълкува в смисъл, че не се прилага при охранително производство, образувано по молба на гражданин на една държава членка, който е поставен под ограничено запрещение и му е назначен попечител съгласно законодателството на тази държава, пред юрисдикция на друга държава членка, с искане да му се разреши да продаде притежаваната от него идеална част от недвижим имот, находящ се на територията на тази друга държава членка, тъй като това производство се отнася до „дееспособността на физическите лица“ по смисъла на член 1, параграф 2, буква а) от този регламент, която е изключена от материалното приложно поле на последния.

      (1)  ОВ C 311, 13.10.2012 г.


title: Дела T-249/12 и T-269/12: Решение на Общия съд от 12 март 2015 г. — Vestel Iberia и Makro autoservicio mayorista/Комисия (Жалба за отмяна — Митнически съюз — Последващото вземане под отчет и опрощаване на вносни мита — Цветни телевизионни приемници с произход от Турция — Искане за опрощаване на мита, подадено от двама вносители — Препращане от Комисията на националните власти към решение, отнасящо се до друг вносител — Член 871, параграфи 2 и 6, и член 905, параграфи 2 и 6 от Регламент (ЕИО) № 2454/93 — Липса на пряко засягане — Недопустимост)

text:
               27.4.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/46

         Решение на Общия съд от 12 март 2015 г. — Vestel Iberia и Makro autoservicio mayorista/Комисия
   (Дела T-249/12 и T-269/12) (1)

   ((Жалба за отмяна - Митнически съюз - Последващото вземане под отчет и опрощаване на вносни мита - Цветни телевизионни приемници с произход от Турция - Искане за опрощаване на мита, подадено от двама вносители - Препращане от Комисията на националните власти към решение, отнасящо се до друг вносител - Член 871, параграфи 2 и 6, и член 905, параграфи 2 и 6 от Регламент (ЕИО) № 2454/93 - Липса на пряко засягане - Недопустимост))
   (2015/C 138/59)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Vestel Iberia, SL (Мадрид, Испания) (дело T-249/12) и Makro autoservicio mayorista SA (Мадрид) (дело T-269/12) (представители: P. De Baere и P. Muñiz, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: R. Lyal и L. Keppenne)

      Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателите: Кралство Испания (представител: A. Rubio González, abogado del Estado)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение C (2010) 22 окончателен на Комисията от 18 януари 2010 г., с което се приема, че е обосновано вносните мита да бъдат последващо взети под отчет и не е обосновано в определен случай тези мита да бъдат опростени.

      Диспозитив

               1)

               Съединява дела T-249/12 и T-269/12 за целите на настоящото съдебно решение.

               2)

               Отхвърля жалбите като недопустими.

               3)

               Осъжда Vestel Iberia, SL и Makro autoservicio mayorista SA да заплатят съдебните разноски.

               4)

               Кралство Испания понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 235, 4.8.2012 г.


title: Дело T-379/11: Определение на Общия съд от 4 юни 2012 г. — Hüttenwerke Krupp Mannesmann и др./Комисия (Жалба за отмяна — Околна среда — Директива 2003/87/ЕО — Безплатно разпределяне на квоти за емисии на парникови газове считано от 2013 г. — Решение на Комисията, определящо параметрите на продуктите, които следва да се прилагат при разпределянето на квоти за емисии — Член 263, четвърта алинея, ДФЕС — Липса на лично засягане — Подзаконов акт, съдържащ мерки за изпълнение — Недопустимост)

text:
               21.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 217/23

         Определение на Общия съд от 4 юни 2012 г. — Hüttenwerke Krupp Mannesmann и др./Комисия
   (Дело T-379/11) (1)

   (Жалба за отмяна - Околна среда - Директива 2003/87/ЕО - Безплатно разпределяне на квоти за емисии на парникови газове считано от 2013 г. - Решение на Комисията, определящо параметрите на продуктите, които следва да се прилагат при разпределянето на квоти за емисии - Член 263, четвърта алинея, ДФЕС - Липса на лично засягане - Подзаконов акт, съдържащ мерки за изпълнение - Недопустимост)
   2012/C 217/49
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподатели: Hüttenwerke Krupp Mannesmann GmbH (Duisburg, Германия); Rogesa — Roheisengesellschaft Saar mbH (Dillingen, Германия); Salzgitter Flachstahl GmbH (Salzgitter, Германия); ThyssenKrupp Steel Europe AG (Duisburg); и voestalpine Stahl GmbH (Linz, Австрия) (представители: S. Altenschmidt и C. Dittrich, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: G. Wilms, K. Herrmann и K. Mifsud-Bonnici)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение на Комисията от 27 април 2011 година за определяне на валидни за целия Европейски съюз преходни правила за хармонизираното безплатно разпределяне на квоти за емисии съгласно член 10а от Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 130, стp. 1).

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2.

               Осъжда Hüttenwerke Krupp Mannesmann GmbH, Rogesa — Roheisengesellschaft Saar mbH, Salzgitter Flachstahl GmbH, ThyssenKrupp Steel Europe AG и voestalpine Stahl GmbH да заплатят съдебните разноски, включително направените в обезпечителното производство.

      (1)  ОВ C 269, 10.9.2011 г.


title: Дело T-322/11: Жалба, подадена на 21 юни 2011 г. — Morelli/СХВП — Brambilla ( „Partito della Libertà“ )

text:
               13.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 238/34

         Жалба, подадена на 21 юни 2011 г. — Morelli/СХВП — Brambilla („Partito della Libertà“)
   (Дело T-322/11)
   2011/C 238/58
   Език на жалбата: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Raffaello Morelli (Ливорно, Италия) (представител: G. Brenelli, avvocato)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Michela Vittoria Brambilla (Милано, Италия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да се отмени решението на първи апелативен състав на СХВП от 17 март 2011 г. и решението на отдела по споровете от 14 май 2010 г.,

               —

               да се обяви, че възражението на жалбоподателя срещу заявката за регистрация на марка № 6 203 012 се уважава и да се отхвърли заявката за регистрация на тази марка,

               —

               да се осъди г-жа Michela Vittoria Brambilla да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Michela Vittoria Brambilla

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка, съдържаща словния елемент „Partito della Libertà“ (заявка за регистрация № 6 203 012), за стоки и услуги от класове 9, 14, 16, 24, 25, 35, 36, 38, 41, 42 и 45

      Притежател на марката или знака, на която/който се прави позоваване в процедурата по възражение: Raffaello Morelli

      Марка или знак, на която/който се прави позоваване в подкрепа на възражението: наименование на домейн „partitodellaliberta.it“, за което Raffaello Morello е получил разрешение от Органа за предоставяне на разрешения за използване на домейни „it“ на 9 август 2004 г. и което възразяващите твърдят, че е било използвано в процеса на търговия за стоки и услуги от класове 16, 35, 38, 41 и 45

      Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: погрешно прилагане на член 8, параграф 4 от Регламент № 207/2009 относно марката на Общността, погрешна преценка на понятието „използвано в процеса на търговия“ по отношение на наименование, използвано в сферата на политиката, и погрешна преценка на документите, потвърждаващи търговското използване на по-ранния знак.


title: Дело C-382/11: Преюдициално запитване, отправено от Административен съд — Варна (България) на 18 юли 2011 година — М САТ КЕЙБЪЛ АД/Началник на Митнически пункт — Варна Запад при Митница Варна

text:
               8.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 298/12

         Преюдициално запитване, отправено от Административен съд — Варна (България) на 18 юли 2011 година — „М САТ КЕЙБЪЛ“ АД/Началник на Митнически пункт — Варна Запад при Митница Варна
   (Дело C-382/11)
   2011/C 298/24
   Език на производството: български

      Препращаща юрисдикция

   Административен съд — Варна

      Страни в главното производство

      Жалбоподател:„М САТ КЕЙБЪЛ“ АД

      Ответник: Началник на Митнически пункт — Варна Запад при Митница Варна

      Преюдициални въпроси

               1.

               Какво следва да се разбира под Интернет, съгласно Обяснителните бележки към Комбинираната номенклатура на ЕО за 2009 (Регламент № 1031/2008 на Комисията от 19.9.2008 г. (1)), публикувани в Официален вестник на ЕС от 30.5.2008 г./бр.2008/С 133/01/изменение относно подпозиции 8528 90 00, 8528 71 13, 8528 71 90, за да се класира една стока с код по ТАРИК 8528711300?

               2.

               Какво следва да се разбира под модем съгласно Обяснителните бележки към Комбинираната номенклатура на ЕО за 2009 (Регламент № 1031/2008 на Комисията от 19.9.2008 г.), публикувани в Официален вестник на ЕС от 30.5.2008 г./бр.2008/С 133/01/изменение относно подпозиции 8528 90 00, 8528 71 13, 8528 71 90, за да се класира една стока с код по ТАРИК 8528711300?

               3.

               Какво следва да се разбира под модулация и демодулация, съгласно Обяснителните бележки към Комбинираната номенклатура на ЕО за 2009 (Регламент № 1031/2008 на Комисията от 19.09.2008 г.), публикувани в Официален вестник на ЕС от 30.05.2008 г./бр.2008/С 133/01/изменение относно подпозиции 8528 90 00, 8528 71 13, 8528 71 90, за да се класира една стока с код по ТАРИК 8528711300?

               4.

               Коя е водещата/основната/функция на устройството сет-топ модул ТF6100ЕМС, съобразно която следва да се извърши тарифното й класиране -приема на телевизионни сигнали или използването на модем, позволяващ интерактивен обмен на информация за целите на достъпа до Интернет?

               5.

               Ако водещата/основната/функция на устройството сет-топ модул ТF6100ЕМС е използването на модем, позволяващ интерактивен обмен на информация за целите на достъпа до Интернет, то има ли значение типа модулация и демодулация, която извършва модема, за определяне тарифното й класиране, респ. вида модем, който използва или е достатъчно, чрез него да се осъществява достъп до Интернет?

               6.

               Допустимо ли е Митническите органи да променят тарифното класиране на дадена стока без да извършват физическа проверка на стоката, предмет на вноса, а експертното заключение да е дадено единствено въз основа на писмени доказателства- инструкция за употреба, техническа характеристика и проверка на устройство със същия производител и номер от друг внос.

               7.

               В кои подпозиция и код следва да бъде класирано устройство отговарящо на описанието на устройство ТF6100 ЕМС?

               8.

               Ако set-tор модул ТF6100ЕМС бъде класиран в подпозиция 8521 90 00 от КН, прилагането на положителна митническа ставка ще бъде ли законосъобразно приложение на общностното право, доколкото такова класиране би представлявало нарушение на задълженията на Общността съгласно Споразумението за търговията с продукти на информационните технологии част II б) от Общностното споразумение за митата и търговията от 1994 г. или класирането в позиция 8521 води до заключението, че set-top модул ТF6100ЕМС попада извън приложното поле на съответната част от СТПИТ?

      (1)  OB L 291, стр. 1


title: Дело T-267/13: Решение на Общия съд от 18 септември 2014 г.  — El Corte Inglés/СХВП — Gaffashion (BAUSS) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „BAUSS“  — По-ранна фигуративна марка на Общността „BASS3TRES“  — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Липса на вероятност от объркване)

text:
               3.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 388/15

         Решение на Общия съд от 18 септември 2014 г. — El Corte Inglés/СХВП — Gaffashion (BAUSS)
   (Дело T-267/13) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „BAUSS“ - По-ранна фигуративна марка на Общността „BASS3TRES“ - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Липса на вероятност от объркване))
   2014/C 388/18
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: El Corte Inglés, SA (Мадрид, Испания) (представители: E.Seijo Veiguela и J. L. Rivas Zurdo, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: J. García Murillo и J. Crespo Carrillo)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Gaffashion — Comércio de Acessórios de Moda, Lda (Виана ду Каштелу, Португалия)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на втори апелативен състав на СХВП от 21 февруари 2013 г. (дело R 2295/2011-2), постановено в производство по възражение между El Corte Inglés, SA и Gaffashion — Comércio de Acessórios de Moda, Lda

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда El Corte Inglés, SA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 215, 27.7.2013 г.


title: Дело T-755/16: Жалба, подадена на 31 октомври 2016 г. — La Rocca/EUIPO (Take your time Pay After)

text:
               19.12.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 475/23

         Жалба, подадена на 31 октомври 2016 г. — La Rocca/EUIPO (Take your time Pay After)
   (Дело T-755/16)
   (2016/C 475/34)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Alessandro La Rocca (Анцио, Италия) (представители: A. Perani, J. Graffer, avvocati)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Данни за производството пред EUIPO

      Спорна марка: Фигуративна марка на Европейския съюз със словните елементи „Take your time Pay After“ — Заявка за регистрация № 14 396 031

      Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 4 август 2016 г. по преписка R 406/2016-1

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да установи, че е налице нарушение и неправилно прилагане на член 7, параграф 1, буква б) и параграф 2 от Регламента относно марката на Съюза,

               —

               да установи, че е налице нарушение на член 75 от Регламента относно марката на Съюза, и в резултат на това:

               —

               да отмени решението на първи апелативен състав на EUIPO по преписка R 406/2016-1, постановено на 4 август 2016 г. и нотифицирано на 31 август 2016 г.,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски и хонорари по настоящото производство.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) и параграф 2 от Регламент № 207/2009.

               —

               Нарушение на член 75 от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-271/14: Жалба, подадена на 29 април 2014 г.  — Styron Deutschland/Комисия

text:
               14.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 223/25

         Жалба, подадена на 29 април 2014 г. — Styron Deutschland/Комисия
   (Дело T-271/14)
   2014/C 223/30
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Styron Deutschland GmbH (Шкопау, Германия) (представители: H. Janssen и S. Kobes, Rechtsanwälte)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на Европейската комисия от 18 декември 2013 година по дело държавна помощ SA.33995 (2013/C) — Подкрепа за електроенергия от възобновяеми източници и намалена допълнителна такса по EEG за енергоемките потребители,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три правни основания.

               1.

               Първо правно основание: нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС

                           —

                           Жалбоподателят твърди, че обжалваното решение нарушава член 107, параграф 1 ДФЕС, тъй като предвидената в Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien (Закон за приоритета на възобновяемите енергийни източници, наричан по-нататък „EEG“) допълнителна такса по EEG и особеният компенсационен режим не представляват отпускане на държавни или контролирани от държавата ресурси. Всички релевантни за квалифицирането на тези мерки факти са били установени в досъдебната процедура със страни Комисията и Федерална република Германия. Повече няма съмнения, които Комисията да е длъжна да установява в производството по член 108, параграф 2 ДФЕС и член 4, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 659/1999 за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (1).

               2.

               Второ правно основание: нарушение на член 108, параграф 1 ДФЕС и на принципа на правна сигурност

                           —

                           В това отношение жалбоподателят твърди, че Комисията не се е съобразила с член 108, параграф 1 ДФЕС и с принципа на правна сигурност, като е прибягнала до производството за нова помощ по член 4, параграф 4 от Регламент № 659/1999, вместо до производството за съществуваща помощ по член 17 и следващите от Регламент № 659/1999, за да провери предварителната си оценка на EEG като помощ. В това отношение той по-специално посочва, че с решение от 22 май 2002 г. Комисията не е квалифицирала EEG от 2000 г. като помощ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС, тъй като не е налице прехвърляне на държавни ресурси. В сравнение с решението на Комисията от 22 май 2002 г. измененията на EEG от 2000 г. в EEG от 2012 г. не са били съществени. Следователно Комисията е можела да изрази различното си правно тълкуване в производство по член 108, параграф 1 ДФЕС, без да обременява жалбоподателя.

               3.

               Трето правно основание: нарушение на член 41 от Хартата на основните права и на принципа на състезателното начало

                           —

                           По-нататък жалбоподателят твърди, че ответникът е приел обжалваното решение, без преди това да му даде възможност да изрази становище.

      (1)  Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО, ОВ L 83, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41.


title: Дело T-456/15: Решение на Общия съд от 5 октомври 2016 г. — Foodcare/EUIPO — Michalczewski (T.G.R. ENERGY DRINK) (Марка на Европейския съюз — Производство за обявяване на недействителност — Словна марка на Европейския съюз „T.G.R. ENERGY DRINK“ — Недобросъвестност — Член 52, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               14.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 419/42

         Решение на Общия съд от 5 октомври 2016 г. — Foodcare/EUIPO — Michalczewski (T.G.R. ENERGY DRINK)
   (Дело T-456/15) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство за обявяване на недействителност - Словна марка на Европейския съюз „T.G.R. ENERGY DRINK“ - Недобросъвестност - Член 52, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2016/C 419/55)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Foodcare sp. z o.o. (Забежов, Полша) (представител: A. Matusik, адвокат)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: S. Palmero Cabezas)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Dariusz Michalczewski (Гданск, Полша) (представители: B. Matusiewicz-Kulig, M. Czerwińska и M. Marek, адвокати)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 12 май 2015 г. (преписка R 265/2014-2), постановено в производство за обявяване на недействителност със страни г-н Michalczewski и Foodcare

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Foodcare sp. z o.o. понася наред с направените от него съдебни разноски и тези на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) и на г-н Dariusz Michalczewski.

      (1)  ОВ C 328, 5.10.2015 г.


title: Дело T-66/11: Жалба, подадена на 28 януари 2011 г. — Present Service Ullrich/СХВП — Punt-Nou (babilu)

text:
               19.3.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 89/26

         Жалба, подадена на 28 януари 2011 г. — Present Service Ullrich/СХВП — Punt-Nou (babilu)
   (Дело T-66/11)
   2011/C 89/50
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Present Service Ullrich Verwaltungs-GmbH (Erlangen, Германия) (представител: A. Graf von Kalckreuth, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Punt-Nou, SL (Ontynient, Испания)

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 19 ноември 2010 г. по преписка R 773/2010-2;

               —

               да се отхвърли възражението срещу притежаваната от жалбоподателя марка „babilu“ и да се обяви, че тази марка трябва да бъде регистрирана за всички стоки и услуги, посочени в заявката;

               —

               да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: Словната марка „babilu“ за стоки и услуги от класове 16, 18, 35, 36, 38 и 41 — Заявка за марка на Общността № 7205305

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Словната марка „BABIDU“, регистрирана като марка на Общността под № 3363645 за, inter alia, услуги от клас 35

      Решение на отдела по споровете: Уважава изцяло възражението

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 на Съвета, доколкото апелативният състав погрешно е преценил, че е налице вероятност от объркване в съзнанието на съответните потребители.


title: Дело C-115/08: Преюдициално запитване, отправено от Landesgericht Linz (Австрия) на 17 март 2008 г. — Land Oberösterreich/ČEZ

text:
               7.6.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 142/14

         Преюдициално запитване, отправено от Landesgericht Linz (Австрия) на 17 март 2008 г. — Land Oberösterreich/ČEZ
   (Дело C-115/08)
   (2008/C 142/22)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Landesgericht Linz (Австрия)
   Страни в главното производство

      Ищец: Land Oberösterreich

      Ответник: ČEZ, a.s.
   Преюдициални въпроси

               1)

                           a)

                           Представлява ли мярка с равностоен ефект по смисъла на член 28 ЕО обстоятелството, че по силата на съдебно решение, разпореждащо преустановяването на нарушение и постановено от юрисдикция на съседна държава-членка, което има изпълнителна сила във всички държави-членки по силата на Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела, от дадено предприятие, което експлоатира електроцентрала в държава-членка в съответствие с нейното законодателство и с приложимите разпоредби на общностното право и в нея произвежда електричество, доставяно в различни държави-членки, се изисква поради възможни вредни въздействия от тази електроцентрала да приспособи инсталацията към техническите правила на друга държава-членка, а в случай че мерките за приспособяване се окажат невъзможни поради сложността на цялата инсталация — дори да преустанови експлоатацията й, както и че поради тълкуването на националното законодателство от най-висшата юрисдикция на тази страна въпросната юрисдикция на съседна държава-членка не може да вземе предвид разрешението за експлоатация на електроцентралата, съществуващо в държавата-членка по мястото на нейното установяване, макар че в рамките на такова производство за преустановяване на нарушение тази юрисдикция би взела предвид национално разрешение на инсталацията, така че в крайна сметка съдебно решение за преустановяване на нарушение не би могло да се постанови по отношение на инсталация, която е получила разрешение в държавата на съда?

                           б)

                           Следва ли установените с разпоредбите на Договора за ЕО съображения да се тълкуват в смисъл, че при всички обстоятелства е незаконосъобразно въз основа на правото на една държава-членка да се прави разграничение между националните и чуждестранните разрешения на инсталациите с мотива, че следва да се защитава единствено националната, а не някоя чуждестранна икономика, тъй като това представлява чисто икономически мотив, който не е признат като заслужаващ защита в контекста на основните свободи?

                           в)

                           Следва ли закрепените в разпоредбите на Договора за ЕО съображения и свързаният с тях принцип на пропорционалност да се тълкуват в смисъл, че извършеното съгласно правото на една държава-членка общо разграничение между националните и чуждестранните разрешения на инсталациите е във всички случаи незаконосъобразно поради обстоятелството, че експлоатацията на инсталация, разрешена в държавата-членка по установяване, трябва да се разглежда от националните юрисдикции на друга държава-членка във всеки отделен случай с оглед на действителните рискове от експлоатацията й за обществения ред, обществената сигурност или общественото здраве или с оглед на други допустими императивни съображения от обществен интерес?

                           г)

                           Следва ли с оглед на принципа на пропорционалност, който трябва да се преценява в контекста на съображенията, юрисдикциите на държава-членка да разглеждат предоставеното в държавата-членка по установяване разрешение за експлоатация на инсталация по същия начин като национално разрешение на инсталация, щом предоставеното в държавата-членка по установяване разрешение от правна гледна точка е по същество равностойно на национално разрешение на инсталация?

                           д)

                           Отразява ли се върху преценката на предходните въпроси обстоятелството, че разрешената в държавата-членка по установяване инсталация е атомна електроцентрала, щом в друга държава-членка, където има висящ иск за преустановяване на нарушение във връзка с опасения от вредни въздействия от атомна електроцентрала, експлоатацията на този тип инсталации е забранена per se, макар че там се експлоатират други атомни инсталации?

                           е)

                           Ако описаното по-горе в буква а) от въпрос 1 тълкуване на националното право нарушава член 28 ЕО, следва ли юрисдикциите на държавата-членка, пред които е висящ такъв иск за преустановяване на нарушение, да тълкуват националното право в съответствие с общностното право, така че изразът „официално разрешена инсталация“ да обхваща както националните, така и чуждестранните разрешения за експлоатация, предоставени от административните органи на други държави-членки?

               2)

                           a)

                           Съвместимо ли е със съдържащата се в член 43 ЕО забрана на ограниченията върху свободата на установяване на граждани на държава-членка на територията на друга държава-членка обстоятелството, че по силата на съдебно решение, разпореждащо преустановяването на нарушение и постановено от юрисдикция на съседна държава-членка, което има изпълнителна сила във всички държави-членки по силата на Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела, от дадено предприятие, което експлоатира електроцентрала в държава-членка в съответствие с нейното законодателство и с приложимите разпоредби на общностното право и в нея произвежда електричество, доставяно в различни държави-членки, се изисква поради възможни вредни въздействия от тази електроцентрала да приспособи инсталацията към техническите правила на друга държава-членка, а в случай че мерките за приспособяване се окажат невъзможни поради сложността на цялата инсталация — дори да преустанови експлоатацията й, както и че поради тълкуването на националното законодателство от най-висшата юрисдикция на тази страна въпросната юрисдикция на съседна държава-членка не може да вземе предвид разрешението за експлоатация на електроцентралата, съществуващо в държавата-членка по мястото на нейното установяване, макар че в рамките на такова производство за преустановяване на нарушение тази юрисдикция би взела предвид национално разрешение на инсталацията, така че в крайна сметка съдебно решение за преустановяване на нарушение не би могло да се постанови по отношение на инсталация, която е получила разрешение в държавата на съда?

                           б)

                           Следва ли съображенията, които обосновават ограничение на свободата на установяване, да се тълкуват в смисъл, че при всички обстоятелства е незаконосъобразно въз основа на правото на една държава-членка да се прави разграничение между националните и чуждестранните разрешения на инсталациите с мотива, че следва да се защитава единствено националната, а не някоя чуждестранна икономика, тъй като това представлява чисто икономически мотив, който не е признат като заслужаващ защита в контекста на основните свободи?

                           в)

                           Следва ли закрепените в разпоредбите на Договора за ЕО съображения, които обосновават ограничение на свободата на установяване, и по-специално принципът на пропорционалност да се тълкуват в смисъл, че извършеното съгласно правото на една държава-членка общо разграничение между националните и чуждестранните разрешения на инсталациите е във всички случаи незаконосъобразно поради обстоятелството, че експлоатацията на инсталация, разрешена в държавата-членка по установяване, трябва да се разглежда от националните юрисдикции на друга държава-членка във всеки отделен случай с оглед на действителните рискове от експлоатацията й за обществения ред, обществената сигурност или общественото здраве или с оглед на други допустими императивни съображения от обществен интерес?

                           г)

                           Следва ли с оглед на принципа на пропорционалност, който трябва да се преценява в контекста на съображенията, обосноваващи засягане на свободата на установяване, юрисдикциите на държава-членка да разглеждат предоставеното в държавата-членка по установяване разрешение за експлоатация на инсталация по същия начин като национално разрешение на инсталация, щом предоставеното в държавата-членка по установяване разрешение от правна гледна точка е по същество равностойно на национално разрешение на инсталация?

                           д)

                           Отразява ли се върху преценката на предходните въпроси и в контекста на свободата на установяване обстоятелството, че разрешената в държавата-членка по установяване инсталация е атомна електроцентрала, щом в друга държава-членка, където има висящ иск за преустановяване на нарушение във връзка с опасения от вредни въздействия от атомна електроцентрала, експлоатацията на този тип инсталации е забранена per se, макар че там се експлоатират други атомни инсталации?

                           е)

                           Ако описаното по-горе в буква а) от въпрос 2 тълкуване на националното право нарушава член 43 ЕО, следва ли юрисдикциите на държавата-членка, пред които е висящ такъв иск за преустановяване на нарушение, да тълкуват националното право в съответствие с общностното право, така че изразът „официално разрешена инсталация“ да обхваща както националните, така и чуждестранните разрешения за експлоатация, предоставени от административните органи на други държави-членки?

               3)

                           а)

                           Представлява ли забранена от член 12 ЕО косвена дискриминация, основана на гражданство, обстоятелството, че в рамките на предявен от частни лица иск за преустановяване на нарушение от дадена инсталация юрисдикциите на държава-членка вземат предвид предоставеното от националните административни органи разрешение на въпросната инсталация, което води до изключване на правото срещу тази инсталация да се получи съдебно разпореждане за преустановяване на експлоатацията или за приспособяване, докато в рамките на такъв иск тези юрисдикции не вземат предвид разрешенията за експлоатация, предоставени в други държави-членки от административните органи на посочените държави-членки?

                           б)

                           Попада ли подобна дискриминация в приложното поле на Договора за ЕО предвид обстоятелството, че тя засяга правните условия, при които експлоатиращите такива инсталации предприятия могат да се установят в държава-членка, както и правните условия, при които тези предприятия произвеждат стоката „електричество“ и я доставят в други държави-членки, така че е налице поне непряка връзка с осъществяването на основните свободи?

                           в)

                           Може ли такава дискриминация да бъде обоснована с обективни съображения, доколкото съответните юрисдикции на държавата-членка не пристъпват към преценка за всеки отделен случай на обстоятелствата, на които се основава разрешението на инсталацията в държавата-членка по установяване? Не би ли съответствало на принципа на пропорционалност юрисдикциите на друга държава-членка да вземат предвид чуждестранното разрешение, предоставено в държавата-членка по установяване, при условие че поне е изпълнено условието разрешението от правна гледна точка да бъде по същество равностойно на национално разрешение на инсталация?

                           г)

                           Ако описаното по-горе в буква а) от въпрос 3 тълкуване на националното право нарушава член 12 ЕО, следва ли юрисдикциите на държавата-членка, пред които е висящ иск за преустановяване на нарушение, да тълкуват националното право в съответствие с общностното право, така че изразът „официално разрешена инсталация“ да обхваща както националните, така и чуждестранните разрешения за експлоатация, предоставени от административните органи на други държави-членки?

               4)

                           а)

                           Прилага ли се закрепеният в член 10 ЕО принцип за лоялно сътрудничество във връзка с приложението на общностното право и към отношенията между държавите-членки?

                           б)

                           Следва ли от принципа за лоялно сътрудничество да се изведе заключението, че държавите-членки не трябва взаимно да затрудняват и дори осуетяват суверенните си действия и че това се отнася по-специално до съответните им решения относно планирането, изграждането и експлоатацията на атомни инсталации на тяхна територия?

                           в)

                           Ако описаното по-горе в буква а) от въпрос 4 тълкуване на националното право нарушава член 10 ЕО, следва ли юрисдикциите на държавата-членка, пред които е висящ такъв иск за преустановяване на нарушение, да тълкуват националното право в съответствие с общностното право, така че изразът „официално разрешена инсталация“ да обхваща както националните, така и чуждестранните разрешения за експлоатация, предоставени от административните органи на други държави-членки?


title: Дело T-16/10 R: Определение на председателя на Общия съд от 26 март 2010 г. — Alisei/Комисия (Обезпечително производство — Програма за създаване на „Инструмент за прехрана“ , предназначен за развиващите се страни — Покана за представяне на предложения за предоставянето на безвъзмездни помощи — Отказ на безвъзмездна помощ — Молба за спиране на изпълнението — Липса на правен интерес — Неспазване на формалните изисквания — Недопустимост)

text:
               22.5.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 134/37

         Определение на председателя на Общия съд от 26 март 2010 г. — Alisei/Комисия
   (Дело T-16/10 R)
   (Обезпечително производство - Програма за създаване на „Инструмент за прехрана“, предназначен за развиващите се страни - Покана за представяне на предложения за предоставянето на безвъзмездни помощи - Отказ на безвъзмездна помощ - Молба за спиране на изпълнението - Липса на правен интерес - Неспазване на формалните изисквания - Недопустимост)
   2010/C 134/64
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Alisei (Рим, Италия) (представители: F. Sciaudone, R. Sciaudone и A. Neri, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: L. Prete и P. van Nuffel)

      Предмет

   Искане за привременни мерки относно подбора на искания за предоставянето на безвъзмездни помощи, представени в рамките на програма „Инструмент за бързи ответни мерки във връзка с покачващите се цени на храните в развиващите се страни“ (EuropeAid/128608/C/ACT/Multi)

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля искането за обезпечително производство.

               2.

               Не се произнася по съдебните разноски.


20150731052617052015/C 270/483242015TC27020150817BG01BGINFO_JUDICIAL20150623383921Дело T-324/15: Жалба, подадена на 23 юни 2015 г. — Volkswagen/СХВП — Bagpax Cargo Systems (BAG PAX)
 ---documentbreak--- C2702015BG3810120150623BG0048381392Жалба, подадена на 23 юни 2015 г. — Volkswagen/СХВП — Bagpax Cargo Systems (BAG PAX)
   (Дело T-324/15)2015/C 270/48Език на жалбата: немски
      Страни

      Жалбоподател: Volkswagen AG (Волфсбург, Германия) (представител: U. Sander, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Bagpax Cargo Systems e.K. (Саарлуи, Германия)

      Данни за производството пред СХВП

      Притежател на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав.

      Спорна марка: словна марка на Общността „BAG PAX“.

      Производство пред СХВП: производство по обявяване на недействителност.

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 23 април 2015 г. по преписка R 1971/2014-4.

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

            —

            да отмени обжалваното решение,

            —

            да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

            —

            Нарушение на член 15, параграф 1, буква а) от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-80/13: Жалба, подадена на 13 февруари 2013 г. — Syrian Lebanese Commercial Bank/Съвет

text:
               23.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 86/28

         Жалба, подадена на 13 февруари 2013 г. — Syrian Lebanese Commercial Bank/Съвет
   (Дело T-80/13)
   2013/C 86/48
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Syrian Lebanese Commercial Bank S.A.L. (Бейрут, Ливан) (представители: P. Vanderveeren, L. Defalque и T. Bontinck, avocats)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени член 25 от Решение 2012/739/ОВППС на Съвета от 29 ноември 2012 година и част В от приложение I към него, доколкото жалбоподателят е посочен в точка 34 от тази част на приложението,

               —

               да отмени член 1 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 1117/2012 на Съвета от 29 ноември 2012 г., доколкото като последица от него името на жалбоподателя остава включено в приложение II към Регламент (ЕС) № 36/2012 на Съвета въз основа на член 1 от Регламент за изпълнение № 55/2012 на Съвета от 23 януари 2012 г. и точка 27 от приложението към него,

               —

               доколкото е необходимо, да отмени решението, съдържащо се в писмото на Съвета от 30 ноември 2012 г.,

               —

               да възложи съдебните разноски в тежест на Съвета.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири правни основания.

               1.

               По първото правно основание той твърди, че мотивите на обжалваните актове са непълни и неточни, доколкото Съветът изложил само неясни общи съображения, без да посочи специфичните и конкретни причини, поради които смята, че на жалбоподателя трябва да се наложат ограничителни мерки.

               2.

               По второто правно основание той твърди нарушение на правото на защита, правото на справедлив процес и правото на ефективна съдебна защита в резултат от липсата на състезателност в процедурата по приемането на обжалваните актове и в резултат от мълчаливия отказ на Съвета да представи доказателствата, оправдаващи естеството и тежестта на санкцията.

               3.

               По третото правно основание жалбоподателят твърди явна грешка при преценката на участието му във финансирането на сирийския режим, доколкото нито преди, нито след приемането на обжалваните актове Съветът не доказал жалбоподателят да е участвал във финансирането на този режим.

               4.

               По четвъртото правно основание той твърди, че изводите на Съвета са опорочени и това влече незаконосъобразност на наложените ограничителни мерки, доколкото преди да приеме ограничителната мярка, Съветът не преценил релевантността и достоверността на данните и доказателствата, които я обосновават.


title: Дело T-579/11: Решение на Общия съд от 12 февруари 2015 г. — Akhras/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Замразяване на средства — Право на защита — Задължение за мотивиране — Явна грешка в преценката — Право на живот — Право на собственост — Право на зачитане на личния живот — Пропорционалност)

text:
               30.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 107/23

      Решение на Общия съд от 12 февруари 2015 г. — Akhras/Съвет
      (Дело T-579/11) (1)

      ((Обща външна политика и политика на сигурност - Замразяване на средства - Право на защита - Задължение за мотивиране - Явна грешка в преценката - Право на живот - Право на собственост - Право на зачитане на личния живот - Пропорционалност))
      (2015/C 107/30)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Tarif Akhras (Хомс, Сирия) (представители: S. Ashley, S. Millar, S. Jeffrey, A. Irvine, solicitors, D. Wyatt, QC, и R. Blakeley, barrister)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: първоначално M. Bishop, F. Naert и M.-M. Joséphidès, след това M. Bishop и M.-M. Joséphidès)

         Страна, встъпила в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: първоначално E. Paasivirta и F. Castillo de la Torre, след това F. Castillo de la Torre и D. Gauci)

         Предмет

      Жалба за отмяна на Решение 2011/522/ОВППС на Съвета от 2 септември 2011 година за изменение на Решение 2011/273/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия (OВ L 228, стр. 16), Регламент (EС) № 878/2011 на Съвета от 2 септември 2011 година за изменение на Регламент (EС) № 442/2011 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия (OВ L 228, стр. 1), на Решение 2011/628/ОВППС на Съвета от 23 септември 2011 година за изменение на Решение 2011/273/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия (OВ L 247, стр. 17) и на Регламент (EС) № 1011/2011 на Съвета от 13 октомври 2011 година за изменение на Регламент № 442/2011 (OВ L 269, стр. 18), Решение 2011/782/ОВППС на Съвета от 1 декември 2011 година относно ограничителни мерки срещу Сирия и за отмяна на Решение 2011/273/ОВППС (ОВ L 319, стр. 56), Регламент (ЕС) № 36/2012 на Съвета от 18 януари 2012 година относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия и за отмяна на Регламент (ЕС) № 442/2011 (ОВ L 16, стр. 1), Решение за изпълнение 2012/172/ОВППС на Съвета от 23 март 2012 година за изпълнение на Решение 2011/782/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия (ОВ L 87, стр. 103), Регламент за изпълнение (ЕС) № 266/2012 на Съвета от 23 март 2012 година за прилагане на член 32, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия (ОВ L 87, стр. 45), Решение 2012/739/ОВППС на Съвета от 29 ноември 2012 година относно ограничителни мерки срещу Сирия и за отмяна на Решение 2011/782/ОВППС (ОВ L 330, стр. 21), Решение за изпълнение 2013/185/ОВППС на Съвета от 22 април 2013 година за изпълнение на Решение 2012/739/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия (ОВ L 111, стр. 77), Регламент за изпълнение (ЕС) № 363/2013 на Съвета от 22 април 2013 година за изпълнение на Регламент (ЕС) № 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия (ОВ L 111, стр. 1), Решение 2013/255/ОВППС на Съвета от 31 май 2013 година относно ограничителни мерки срещу Сирия (ОВ L 147, стр. 14), Решение за изпълнение 2014/730/ОВППС на Съвета от 20 октомври 2014 година за изпълнение на Решение 2013/255/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия (ОВ L 301, стр. 36) и на Регламент за изпълнение (ЕС) № 1105/2014 на Съвета от 20 октомври 2014 година за изпълнение на Регламент (ЕС) № 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия (ОВ L 301, стр. 7), в частта им, в която тези актове се отнасят до жалбоподателя.

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя Решение 2011/522/ОВППС на Съвета от 2 септември 2011 година за изменение на Решение 2011/273/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия, Регламент (EС) № 878/2011 на Съвета от 2 септември 2011 година за изменение на Регламент (EС) № 442/2011 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия, Решение 2011/628/ОВППС на Съвета от 23 септември 2011 година за изменение на Решение 2011/273/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия, Регламент (EС) № 1011/2011 на Съвета от 13 октомври 2011 година за изменение на Регламент № 442/2011, Решение 2011/782/ОВППС на Съвета от 1 декември 2011 година относно ограничителни мерки срещу Сирия и за отмяна на Решение 2011/273/ОВППС, Регламент (ЕС) № 36/2012 на Съвета от 18 януари 2012 година относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия и за отмяна на Регламент (ЕС) № 442/2011, в частта им, в която тези актове се отнасят до г-н Tarif Akhras.

                  2)

                  Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

                  3)

                  Всяка от страните понася съдебните разноски, направени от нея в рамките на производството пред настоящата инстанция.

                  4)

                  Г-н Akhras понася съдебните разноски, направени от него и от Съвета на Европейския съюз в рамките на обезпечителното производство.

         (1)  ОВ C 6, 7.1.2012 г.


title: Дело C-85/11: Иск, предявен на 24 февруари 2011 г. — Европейска комисия/Ирландия

text:
               14.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 145/10

         Иск, предявен на 24 февруари 2011 г. — Европейска комисия/Ирландия
   (Дело C-85/11)
   2011/C 145/14
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представител: R. Lyal)

      Ответник: Ирландия

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като допуска данъчно незадължени лица да членуват в ДДС група (която за целите на ДДС е едно задължено лице), Ирландия не е изпълнила задълженията си по членове 9 и 11 от Директива 2006/112/ЕО (1) от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност;

               —

               да се осъди Ирландия да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   За улеснение, както и с оглед на борбата с възможни злоупотреби, директивата ДДС допуска държавите членки да разглеждат две или повече данъчнозадължени лица като едно данъчнозадължено лице. Ищецът твърди, че директивата не позволява на държавите членки да включват в такава група данъчно незадължени лица, тъй като правата и задълженията на данъчнозадължените лица биха се разпространили и на данъчно незадължените лица. Следователно ирландското законодателство, което допуска включването на данъчно незадължени лица в ДДС група, противоречи на директивата.

      (1)  ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7.


title: Дело C-93/12: Преюдициално запитване, отправено от Административен съд София-град (България) на 21 февруари 2012 година — ЕТ „Агроконсултинг-04-Велко Стоянов“ /Изпълнителен директор на Държавен фонд „Земеделие“ — Разплащателна агенция

text:
               5.5.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 133/19

         Преюдициално запитване, отправено от Административен съд София-град (България) на 21 февруари 2012 година — ЕТ „Агроконсултинг-04-Велко Стоянов“/Изпълнителен директор на Държавен фонд „Земеделие“ — Разплащателна агенция
   (Дело C-93/12)
   2012/C 133/34
   Език на производството: български

      Препращаща юрисдикция

   Административен съд София-град

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: ЕТ „Агроконсултинг-04-Велко Стоянов“

      Ответник: Изпълнителен директор на Държавен фонд „Земеделие“ — Разплащателна агенция

      Преюдициални въпроси

               1.

               Следва ли принципът на ефективност, изведен в практиката на ЕС и принципът на ефективна съдебна защита, залегнал в чл. 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз, да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална процесуалноправна норма, като тази на чл. 1ЗЗ, ал.1 АПК, обуславяща подсъдност на административноправни спорове по прилагането на Общата селскостопанска политика на ЕС, само със седалището на административния орган, издал оспорения акт, като се има предвид, че нормата не отчита местонахождението на недвижимите имоти и адресът на оспорващия.

               2.

               Следва ли принципът на еквивалентност, изведен в практиката на Съда на ЕС, да се тълкува в смисъл, че не допуска национална процесуалноправна норма като тази на чл. 133, ал.1 АПК, обуславяща подсъдност на административноправни спорове по прилагането на Общата селскостопанска политика на ЕС, само със седалището на административния орган, издал оспорения административен акт, като се има предвид нормата на § 19 ПЗР ЗИДАПК/отнасяща се до подсъдността по вътрешни административноправни спорове по повод земеделски земи/.


title: Дело C-300/16 P: Жалба, подадена на 26 май 2016 г. от Европейската комисия срещу решението, постановено от Общия съд (втори състав) на 16 март 2016 г. по дело T-103/14, Frucona Košice/Европейска комисия

text:
               18.7.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 260/35

         Жалба, подадена на 26 май 2016 г. от Европейската комисия срещу решението, постановено от Общия съд (втори състав) на 16 март 2016 г. по дело T-103/14, Frucona Košice/Европейска комисия
   (Дело C-300/16 P)
   (2016/C 260/43)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Европейска комисия (представители: L. Armati, T. Maxian Rusche, B. Stromsky, K. Walkerová)

      Друга страна в производството: Frucona Košice a.s.

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Съда:

               —

               да отмени Решение на Общия съд (втори състав) от 16 март 2016 г., за което Комисията е уведомена в същия ден, по дело T-103/14, Frucona Košice/Комисия;

               —

               да се произнесе сам по жалбата в първоинстанционното производство и да я отхвърли като правно необоснована; и

               —

               да осъди ответника и жалбоподател в първоинстанционното производство да заплати съдебните разноски по производството.

         При условията на евентуалност Комисията иска от Съда

               —

               да отмени решението на Общия съд (втори състав) от 16 март 2016 г., за което Комисията е уведомена в същия ден, по дело T-103/14, Frucona Košice/Комисия; и

               —

               да върне делото на Общия съд за разглеждане на второто, и ако е необходимо, на третото и четвъртото първоинстанционни основания; и

               —

               да не се произнася по съдебните разноски в първоинстанционното производство и по следващите съдебни разноски.

      Основания и основни доводи

   Според Комисията обжалваното съдебно решение трябва да бъде отменено поради следните съображения, които се отнасят, първо, до приложимостта на критерия за частния кредитор, и второ, до начина на прилагане на критерия за частния кредитор.
   Предвид приложимостта на критерия за частния кредитор, Комисията повдига три основания за обжалване. Първо, неправилно тълкуване на обжалваното решение, второ, грешка при тълкуването нa член 107, параграф 1 ДФЕС що се отнася до приложимостта на критерия за частния кредитор; и трето, неправилно прилагане на принципа за res iudicata.
   В обжалваното решение е застъпена тезата, че критерият за частния кредитор е приложим, макар държавата членка да твърди в административното производство въз основа на обстойни доводи, че публичноправният орган не е действал въз основа на съображения, от които би се водил участникът в частния пазар, след като заинтересованата страна твърди обратното. Според Комисията съгласно съдебната практика позицията на държавата членка е от основно значение, когато става въпрос за приложимостта на критерия за частния кредитор.
   Предвид начина на прилагане на критерия за частния кредитор Комисията формулира две основания за обжалване. Първо, тя твърди, че що се отнася до начина на прилагане на критерия за частния кредитор, е нарушен член 107, параграф 1 ДФЕС. Второ, Общият съд тълкувал неправилно задължението за провеждане на надлежно и безпристрастно разследване на твърдяната държавна помощ, съгласно член 107, параграф 1 ДФЕС.
   Общият съд изисква от Комисията да възстанови ex officio поведението на хипотетичния идеален, рационален и напълно информиран частен кредитор. Нещо повече, това изискване не зависи от онова, което съответната държава членка всъщност е казала или направила. Комисията тълкува съдебната практика в смисъл, че не самата Комисия трябва да събира доказателствата и информацията, които рационалният частен кредитор би събрал преди да направи своята оценка, когато въпросният публичноправен орган не е извършил това. Нейната задача по-скоро била сведена до проверка дали субективно публичноправният орган въз основа на своето поведение, както и на доказателствата и информацията, с които действително е разполагал при вземане на своето решение, е действал като частен кредитор в ситуация, която е възможно най-близо до тази на публичноправния орган, взел решението да разреши въпросната мярка.


title: Дело T-111/10: Решение на Общия съд от 29 март 2012 г. — Португалия/Комисия (ЕФРР — Намаляване на финансова помощ — Оперативна програма за модернизация на икономическата структура в Португалия — Липса на конкретни и проверими задължителни цели — Оправдани правни очаквания)

text:
               12.5.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/16

         Решение на Общия съд от 29 март 2012 г. — Португалия/Комисия
   (Дело T-111/10) (1)

   (ЕФРР - Намаляване на финансова помощ - Оперативна програма за модернизация на икономическата структура в Португалия - Липса на конкретни и проверими задължителни цели - Оправдани правни очаквания)
   2012/C 138/28
   Език на производството: португалски

      Страни

      Жалбоподател: Португалска република (представители: L. Inez Fernandes, подпомаган от N. Mimoso Ruiz, P. Moura Pinheiro и J. Silva Martins)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално A. Steiblytė и G. Braga da Cruz, впоследствие A. Steiblytė и P. Guerra e Andrade)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение C(2009) 10624 на Комисията от 21 декември 2009 г. за намаляване на финансовата помощ от Европейския фонд за регионално развитие (ЕФРР), предоставена на Португалия по линия на оперативната програма „Модернизиране на икономическата структура“, CCI 1994 PT 16 1 PO 004 (ex-FEDER ref. 94.12.09.004), с Решение C(94) 464/3 на Комисията от 4 март 1994 г. за одобряване на помощ по ЕФРР

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Португалската република да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 113, 1.5.2010 г.


title: Дело C-334/05 P: Решение на Съда (трети състав) от 12 юни 2007 г. — Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)/Shaker di L. Laudato & C. Sas, Limiñana y Botella, SL (Обжалване — Марка на Общността — Регламент (ЕО) № 49/94 — Член 8, параграф 1, буква б) — Вероятност от объркване — Заявка за фигуративна марка на Общността със словните елементи Limoncello della Costiera Amalfitana и Shaker — Възражение на притежателя на националната словна марка LIMONCHELO )

text:
               21.7.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 170/5

         Решение на Съда (трети състав) от 12 юни 2007 г. — Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)/Shaker di L. Laudato & C. Sas, Limiñana y Botella, SL
   (Дело C-334/05 P) (1)

   (Обжалване - Марка на Общността - Регламент (ЕО) № 49/94 - Член 8, параграф 1, буква б) - Вероятност от объркване - Заявка за фигуративна марка на Общността със словните елементи „Limoncello della Costiera Amalfitana“ и „Shaker“ - Възражение на притежателя на националната словна марка „LIMONCHELO“)
   (2007/C 170/07)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Ищец: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представители: O. Montalto и P. Bullock, agents)

      Други cтрани в производството: Shaker di L. Laudato & C. Sas (представител: F. Sciaudone, avocat), Limiñana y Botella SL (представител: F. Sciaudone, avocat)
   Предмет
   Жалба срещу решение на Първоинстанционния съд (трети състав) от 15 юни 2005 година, Shaker di L. Laudato & C./OHIM (Т–7/04), с което Първоинстанционният съд е отменил решението на втори апелативен състав на СХВП от 24 октомври 2003 година за отхвърляне на жалбата срещу решение на отдела по споровете за частичен отказ на регистрация на въпросната марка по повод на възражението, предявено от притежателя на националната словна марка „LIMONCHELO“ за някои стоки от клас 33
   Диспозитив

               1)

               Отменя Решение на Първоинстанционния съд на Европейските общности от 15 юни 2005 г. по дело Shaker/СХВП — Limiñana y Botella (Limoncello della Costiera Amalfitana shaker) (T-7/04).

               2)

               Връща делото на Първоинстанционния съд на Европейските общности.

               3)

               Не се произнася по съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 296, 26.11.2005 г.


title: Дело C-138/07: Искане за преюдициално заключение, направено от Hof van beroep te Antwerpen (België) на 9 март 2007 г. — Кралство Белгия/N.V. Cobelfret

text:
               26.5.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 117/14

         Искане за преюдициално заключение, направено от Hof van beroep te Antwerpen (België) на 9 март 2007 г. — Кралство Белгия/N.V. Cobelfret
   (Дело C-138/07)
   (2007/C 117/22)
   Език на производството: нидерландски
   Препращаща юрисдикция
   Hof van beroep te Antwerpen
   Страни в главното производство

      Ищец: Кралство Белгия

      Ответник: N.V. Cobelfret
   Преюдициален въпрос
   Съвместима ли е с член 4 от Директива на Съвета 90/435/EИО от 23 юли 1990 г. относно общата система за данъчно облагане на дружества-майки и дъщерни дружества от различни държави-членки (1) разпоредба като белгийската вътрешноправна уредба относно окончателно облаганите доходи, съгласно която съответните дивиденти първоначално се добавят към облагаемата основа на дружеството-майка и сумата на разпределените дивиденти по-късно се приспада (в размер на 95 %) от облагаемата основа на дружеството-майка съгласно член 205, алинея 2 W.I.B. [Wet inkomstenbelasting, Закон за облагане на доходите], само ако дружеството-майка е реализирало облагаема печалба, доколкото последицата от това ограничаване на приспадането от окончателно облаганите доходи е, че дружеството-майка трябва да плаща данъци през последващ данъчен период за разпределените дивиденти, ако не е реализирало или е реализирало в недостатъчен размер облагаема печалба през данъчния период, през който са разпределени дивидентите или поне, че данъчните загуби за данъчния период ще се използват неправилно и в резултат на това не могат повече да бъдат прехвърляни до размера на разпределените дивиденти, които, при липса на данъчни загуби, във всички случаи следва да бъдат освободени от данък само в размер на 95 %?

      (1)  ОВ L 225, стр. 6.


title: Дело T-336/07: Иск, предявен на 10 септември 2007 г. — Telefónica и Telefónica de España/Комисия

text:
               10.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/55

         Иск, предявен на 10 септември 2007 г. — Telefónica и Telefónica de España/Комисия
   (Дело T-336/07)
   (2007/C 269/100)
   Език на производството: испански
   Страни

      Ищци: Telefónica, S.A. y Telefónica de España, S.A. (Мадрид, Испания) (представители: г-н F.-E. González Díaz и г-н S. Sorinas Jimeno, abogados)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               главно искане за отмяна на основание член 230 от Договора за ЕО на Решението на Комисията на Европейските общности от 4 юли 2007 г. по преписка COMP/38.784 — Wanadoo España срещу Telefónica;

               —

               евентуално искане за отмяна или намаляване на основание член 229 от Договора за ЕО на размера на глобата, която му е била наложена с посоченото решение;

               —

               при всички случаи, да се осъди Комисията на Европейските общности да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи
   Настоящият иск е насочен срещу решението от 4 юли 2007 г., постановено в производство относно спазването на член 82 от Договора за ЕО (преписка COMP/38.784 — Wanadoo España срещу Telefónica), с което Комисията е наложила на Telefónica, S.A., солидарно с Telefónica de España глоба в размер на 151 875 000 EUR за нарушение на член 82 от Договора за ЕО във връзка с предполагаемо стесняване на маржове.
   В подкрепа на исканията си ищците твърдят, че:

               —

               е било нарушено правото им на защита, тъй като решението е основано на факти, които не са били доведени до знанието им в рамките на административното производство и във връзка с които не им е била дадена възможност да изразят своето становище.

               —

               ответната страна е допуснала множество явни грешки в преценката относно:

                           —

                           определянето на три различни пазара на едро, вместо на един пазар на едро за достъп до ADSL, който да включва, както абонатната линия, така и националния и регионалния достъп, или евентуално поне последните два.

                           —

                           предполагаемото господстващо положение на ищците, както на процесните пазари за стоки на едро, така и на пазара на дребно.

                           —

                           прилагането на член 82 ДЕО във връзка с извършената от тях предполагаема злоупотреба. На първо място Комисията прилага посочения член към фактически отказ за сключване на договор, когато въпросните стоки, предлагани за продажба на едро, не съставляват „основни инфраструктури“, което противоречи на съдебната практика, установена с решението по дело Oscar Bronner. На второ място, дори и да се приеме, че член 82 е приложим към поведението на ищците, а случаят не е такъв, то с решението се пренебрегват изискванията, установени от съдебната практика по дело Industrie des Poudres Sphériques, според която, за да може стесняването на маржове да бъде обявено за противозаконно трябва най-напред да бъде установено, че цената на междинния продукт е прекомерно висока или че цената на крайния продукт е хищническа.

                           —

                           предполагаемата злоупотреба и нейното отражение върху пазара, тъй като на първо място неправилно подбира капиталовложенията в пазара на едро, обект на сравнение, и на второ място допуска, наред с други, съществени грешки в пресмятането и пропуски при прилагането, както на теста „период за период“, така и на теста „сконтирани парични потоци“. Тези грешки поотделно и като цяло водят до недействителност на представените в решението методология и изчисления. Решението също така не подкрепя с достатъчно доказателства предполагаемото отрицателно отражение на поведението на ищците върху конкуренцията.

                           —

                           действията на Комисията извън пределите на нейните правомощия и във всеки случай в нарушение на принципите на субсидиарност, пропорционалност, правна сигурност, лоялно сътрудничество и добра администрация при намеса в област, в която създаденият от самия европейски законодател национален регулаторен орган за телекомуникациите вече е бил предприел действия, съответстващи на предоставените му от европейския законодател правомощия и съгласно правна уредба, основана на общностните разпоредби в областта на конкуренцията.

         Във връзка с отмяната на глобата или нейното намаляване ищците поддържат, че Комисията е нарушила член 15, параграф 2 от Регламент (ЕИО) 17/62 на Съвета за прилагане на членове 85 и 86 от Договора (понастоящем членове 81 и 82) и 23, параграф 2 от Регламент (ЕО) 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора, като е приела, че нарушението е извършено умишлено или поради груба небрежност, и като е квалифицирала нарушението като „явна злоупотреба“.


title: Определение на Съда от 29 август 2014 година по дело E-8/13 — Abelia/Надзорен орган на ЕАСТ (Жалба за отмяна на решение на Надзорния орган на ЕАСТ — Надлежно представителство пред Съда — Държавна помощ — Предполагаема помощ за наемодатели на помещения за държавни училища — Решение да не се започва официална процедура по разследване — Правен интерес — Статут на заинтересована страна — Конкурентно отношение)

text:
               19.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 92/34

         ОПРЕДЕЛЕНИЕ НА СЪДА
   от 29 август 2014 година
   по дело E-8/13
   Abelia/Надзорен орган на ЕАСТ
   (Жалба за отмяна на решение на Надзорния орган на ЕАСТ — Надлежно представителство пред Съда — Държавна помощ — Предполагаема помощ за наемодатели на помещения за държавни училища — Решение да не се започва официална процедура по разследване — Правен интерес — Статут на заинтересована страна — Конкурентно отношение)
   (2015/C 92/08)
   По дело E-8/13 Abelia, подпомагано от Akademiet Bergen AS, Akademiet Drammen AS, Akademiet Sandnes AS, Akademiet Oslo AS, Akademiet VGS Molde AS и Akademiet VGS Ålesund AS/Надзорния орган на ЕАСТ – ЖАЛБА за отмяна на Решение № 160/13/COL на Надзорния орган на ЕАСТ от 24 април 2013 г. относно предполагаема помощ за наемодатели на помещения за държавни училища, съдът в състав Carl Baudenbacher, председател, Per Christiansen и Páll Hreinsson (съдия докладчик), съдии, постанови на 29 август 2014 г. решение, чийто диспозитив гласи:
   С настоящото Съдът:

               1.

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2.

               Нарежда на ищеца да заплати разходите на ответника.


title: Дело C-142/07: Искане за преюдициално заключение, направено от Juzgado Contencioso-Administrativo n o 22 de Madrid (Испания) на 12 март 2007 г. — Ecologistas en Acción-CODA/Ayuntamiento de Madrid

text:
               9.6.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/4

         Искане за преюдициално заключение, направено от Juzgado Contencioso-Administrativo no 22 de Madrid (Испания) на 12 март 2007 г. — Ecologistas en Acción-CODA/Ayuntamiento de Madrid
   (Дело C-142/07)
   (2007/C 129/06)
   Език на производството: испански
   Препращаща юрисдикция
   Juzgado Contencioso-Administrativo no 22 de Madrid
   Страни в главното производство

      Ищец: Ecologistas en Acción-CODA

      Ответник: Ayuntamiento de Madrid
   Преюдициални въпроси

               1)

               Приложими ли са изискванията на задължителната процедура за оценка на въздействието върху околната среда, установени от Директива 85/337/ЕИО (1) на Съвета, изменена с Директива 97/11/ЕО на Съвета от 3 март 1997 г., към строителни проекти по градски пътища, предвид естеството и обхвата на проекта, или поради това, че той засяга гъсто населени райони или ландшафти с историческо, културно или археологическо значение?

               2)

               Приложими ли са изискванията на задължителната процедура за оценка на въздействието върху околната среда, установени от Директива 85/337/ЕИО на Съвета, изменена с Директива 97/11/ЕО на Съвета от 3 март 1997 г. (2), към проектите, предмет на настоящото административноправно спорно производство, предвид естеството им и естеството на предвидените условия и ред за изпълнението им, характеристиките им, въздействието им върху околната среда, гъстотата на населението, предвиденото им евентуалното разделяне на части спрямо глобален проект, който предвижда подобни работи по същия път?

               3)

               Приложими ли са установените в Решение на Съда на Европейските общности (трети състав) от 16 март 2006 г. по дело С-332/04 (3) и по-специално в точки 69 до 88 от него критерии към проектите, предмет на настоящото производство, предвид естеството им и естеството на предвидените условия и ред за изпълнението им, характеристиките им, въздействието им върху околната среда, гъстотата на населението, предвиденото за тях евентуално разделяне на части спрямо глобален проект, който предвижда работи по същия път и поради това било ли е необходимо те да се подложат на задължителна процедура за оценка на влиянието върху околната среда?

               4)

               Като се имат предвид административната преписка и по-специално включените в нея изследвания и доклади, изпълнили ли са на практика испанските власти произтичащите от Директива 85/337/ЕИО на Съвета, изменена с Директива 97/11/ЕО на Съвета от 3 март 1997 г., задължения за оценка на влиянието върху околната среда по отношение на проектите, предмет на настоящото производство, независимо че проектът формално не е бил предмет на въведената с тази Директива задължителна проверка за оценка на влиянието върху околната среда?

      (1)  Директива на Съвета 85/337/ЕИО от 27 юни 1985 г. относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда, Специално издание на испански език, глава 15, том 6, стр. 9.

      (2)  Директива 97/11/ЕО на Съвета от 3 март 1997 г. за изменение на Директива 85/337/ЕИО относно оценката на въздействието на определени публични и частни проекти върху околната среда (ОВ L 73, стр. 5).

      (3)  Rec. 2006, стр. I-40.