title: Дело C-431/14 P: Жалба, подадена на 19 септември 2014 г. от Република Гърция срещу решението, постановено от Общия съд (седми състав) на 16 юли 2014 г. по дело T-52/12, Гърция/Комисия

text:
               10.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 395/27

      Жалба, подадена на 19 септември 2014 г. от Република Гърция срещу решението, постановено от Общия съд (седми състав) на 16 юли 2014 г. по дело T-52/12, Гърция/Комисия
      (Дело C-431/14 P)
      (2014/C 395/32)
      Език на производството: гръцки

         Страни

         Жалбоподател: Република Гърция (представители: I. Chalkias и A. Vasilopoulou)

         Друга страна в производството: Европейска комисия

         Искания на жалбоподателя

                  —

                  да приеме за разглеждане настоящата жалба;

                  —

                  да отмени изцяло обжалваното решение на Общия съд на Европейския съюз;

                  —

                  да уважи жалбата на Република Гърция съобразно направените искания;

                  —

                  да отмени оспореното решение на Европейската комисия;

                  —

                  да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      С първото основание в жалбата се твърди за допуснато нарушение на правото на Съюза и по-конкретно за нарушение на съществени процесуални правила. По-специално, в първата част на основанието се твърди, че Общият съд е изтълкувал и приложил неправилно понятието за предоставени от държавата държавни ресурси по член 107, параграф 1 ДФЕС, което представлявало фактическа грешка на Общия съд при квалифицирането по този начин на задължителните вноски на земеделските производители, които са получатели на помощите и са застраховани при versati dagli agricoltori beneficiari degli aiuti e assicurati presso l’Organismos Ellinikon Georgikon Asfaliseon (ELGA — Гръцка организация за земеделско застраховане), а във втората част на същото основание се прави извода, че решението на Общия съд е било постановено в нарушение на съществени процесуални правила, тъй като Общият съд не е разгледал или не е посочил конкретни мотиви доколко направените вноски от земеделските производители, които са ползватели на определените като незаконни държавни помощи, са им предоставяли недължимо предимство по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС, а именно предимство, което би могло да наруши конкуренцията, тоест с мълчаливия отказ да уважи направеното искане Общият съд е изтълкувал и приложил неправилно тази разпоредба.
      С второто основание се твърди, че обжалваното решение е постановено в нарушение на правото на Съюза и по-точно, че член 107, параграф 1 ДФЕС е бил неправилно изтълкуван и приложен от Общия съд, който е приел компенсаторните плащания за 2009 г. за предоставящи избирателно икономическо предимство на техните бенефициери, способно да застраши или наруши конкуренцията и търговията между държавите членки, без да се отчитат изключителните обстоятелства, в които се е намирала към онзи момент и все още се намира гръцката икономика.
      С третото основание за обжалване се твърди, че, от една страна, Общият съд е изтълкувал неточно и неточно е приложил член 107, параграф 3, буква б) ДФЕС, ограничавайки по отношение на оспорените плащания за 2009 г. приложното поле на тази разпоредба чрез свеждането ѝ до Съобщението относно общностната рамка за подпомагане, въпреки изключителните обстоятелства, в които се е намирала към онзи момент гръцката икономика (първа част на третото основание), и, от друга страна, че обжалваното решение не е достатъчно мотивирано, тъй като изобщо не е разгледано твърдението на Република Гърция за непропорционалност на решението на Европейската комисия предвид разпореждането за възстановяване на помощите през декември 2011 г. (втора част на третото основание).


title: Дело C-581/08: Решение на Съда (трети състав) от 30 септември 2010 г. (преюдициално запитване от VAT and Duties Tribunal, London Tribunal centre, Обединеното кралство) — EMI Group Ltd/The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs (Шеста директива ДДС — Член 5, параграф 6, второ изречение — Понятието мостри — Понятието подаръци с малка стойност — Музикални записи — Безвъзмездно разпространение с цел популяризиране)

text:
               20.11.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 317/7

         Решение на Съда (трети състав) от 30 септември 2010 г. (преюдициално запитване от VAT and Duties Tribunal, London Tribunal centre, Обединеното кралство) — EMI Group Ltd/The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
   (Дело C-581/08) (1)

   (Шеста директива ДДС - Член 5, параграф 6, второ изречение - Понятието „мостри“ - Понятието „подаръци с малка стойност“ - Музикални записи - Безвъзмездно разпространение с цел популяризиране)
   2010/C 317/13
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   VAT and Duties Tribunal, London Tribunal Centre

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: EMI Group Ltd

      Ответник: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Предмет

   Преюдициално запитване — VAT and Duties Tribunal, London — Тълкуване на член 5, параграф 6, второ изречение от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1) — Употреба за нуждите на стопанската дейност на стоки, дадени като подаръци с малка стойност и мостри — Музикални записи под формата на CD, предоставени безплатно с цел популяризиране

      Диспозитив

               1.

               „Мостра“ по смисъла на член 5, параграф 6, второ изречение от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, е образец на продукт, който има за цел да популяризира продажбата му и който позволява да се оценят неговите характеристики и качества, без да се стига до крайно потребление, различно от присъщото на дейността по популяризиране. Национална правна уредба не може по общ начин да ограничава това понятие само до образците, давани във форма, която не е за продажба, или пък до първия екземпляр от поредица от еднакви образци, давани от данъчнозадълженото лице на един и същ получател, освен ако тази правна уредба позволява да се вземат предвид естеството на представяния продукт и търговският контекст на всяка сделка, при която се дават тези образци.

               2.

               Понятието „подаръци с малка стойност“ по смисъла на член 5, параграф 6, второ изречение от Шеста директива 77/388 трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална правна уредба, която фиксира парична горна граница от порядъка на установената в разглежданото в главното производство законодателство, т. е. 50 GBP, на подаръците, направени на едно и също лице в продължение на период от дванадесет месеца или които представляват част от поредица или от последователни подаръци.

               3.

               Член 5, параграф 6, второ изречение от Шеста директива 77/388 не допуска национална правна уредба, която въвежда презумпцията, че стоките, представляващи „подаръци с малка стойност“ по смисъла на тази разпоредба, предоставени от данъчнозадължения субект на различни лица, които имат общ работодател, се считат за дадени на едно и също лице.

               4.

               Данъчният статут на получателите на мостри не е от значение за отговорите, дадени на останалите въпроси.

      (1)  ОВ C 55 от 7.3.2009 г.


title: Дело C-534/14: Преюдициално запитване от Tribunale di Bergamo (Италия), постъпило на 24 ноември 2014 г.  — Наказателно производство срещу Andrea Gaiti и др.

text:
               2.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 34/14

         Преюдициално запитване от Tribunale di Bergamo (Италия), постъпило на 24 ноември 2014 г. — Наказателно производство срещу Andrea Gaiti и др.
   (Дело C-534/14)
   (2015/C 034/15)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale di Bergamo

      Страни в главното производство

   Andrea Gaiti, Sidi Amidou Billa, Joseph Arasomwan, Giuseppe Carissimi, Sahabou Songne

      Преюдициални въпроси

               1)

               Следва ли член 49 и сл. и член 56 и сл. от ДФЕС да се тълкуват, с оглед на решението на Съда на Европейския съюз от 16 февруари 2012 г. [по съединени дела C-72/10 и C-77/10], в смисъл, че не допускат да се организира процедура за възлагане на обществени поръчки за концесии с по-кратка продължителност от тази на по-рано възложените обществени поръчки?

               2)

               Следва ли член 49 и сл. и член 56 и сл. от ДФЕС, с оглед на принципите, установени в решението на Съда на Европейския съюз от 16 февруари 2012 г., да се тълкуват в смисъл, че не допускат изискването за изравняване във времето на крайните срокове на концесиите да бъде подходящо основание за намаляване на продължителността на концесиите, за които са обявени процедури спрямо продължителността на по-рано възложените концесии?

               3)

               Следва ли член 49 и сл. и член 56 и сл. от ДФЕС, с оглед на с оглед на принципите, установени в решението на Съда на Европейския съюз от 16 февруари 2012 г., да се тълкуват в смисъл, че не допускат въвеждането на задължение за безвъзмездно прехвърляне на ползването на притежавани материални и нематериални активи, които представляват система на управление и събиране на игрални залози, в случай на прекратяване на дейността поради изтичане на крайния срок на концесията или вследствие на мерки за отмяна или разваляне?


title: Дело T-774/14: Определение на Общия съд от 16 декември 2016 г. Ica Foods/EUIPO — San Lucio (GROK) (Марка на Европейския съюз — Производство за обявяване на недействителност — Оттегляне на заявката за регистрация — Липса на основание за произнасяне)

text:
               20.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/29

         Определение на Общия съд от 16 декември 2016 г. Ica Foods/EUIPO — San Lucio (GROK)
   (Дело T-774/14) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство за обявяване на недействителност - Оттегляне на заявката за регистрация - Липса на основание за произнасяне))
   (2017/C 053/35)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Ica Foods SpA (Pomezia, Италия) (представител: A. Nespega, avocat)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: L. Rampini)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: San Lucio Srl (San Gervasio Bresciano, Италия) (представител: F. Sangiacomo, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 9 септември 2014 г. (преписка R 1815/2013-2) относно производство за обявяване на недействителност между San Lucio Srl и Ica Foods SpA

      Диспозитив

               1)

               Липсва основание за произнасяне по жалбата.

               2)

               Осъжда Ica Foods SpA и San Lucio Srl да понесат направените от тях съдебни разноски, както и, всяко от тях, половината от съдебните разноски, направени от Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO).

      (1)  ОВ C 26, 26.1.2015 г.


title: Дело T-429/09: Иск, предявен на 21 октомври 2009 г. — Campailla/Комисия

text:
               19.6.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 161/42

      Иск, предявен на 21 октомври 2009 г. — Campailla/Комисия
      (Дело T-429/09)
      (2010/C 161/66)
      Език на производството: френски

         Страни

         Ищец: Massimo Campailla (Boulogne-sur-Mer, Франция) (представител: P. Goergen, avocat)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания на ищеца

                  —

                  да се осъди Комисията да поправи вредите, които ищецът твърди, че е претърпял поради отказа на Комисията да вземе мерки вследствие на неговото оплакване, разкриващо нарушения на неговите основни права от камерунските власти.

         Правни основания и основни доводи

      С настоящия иск ищецът иска поправяне на вредите, които твърди, че е претърпял от решенията на Комисията, съдържащи се в адресираните до ищеца писмо D3 *3/2004/D/4809 от 30 юли 2004 г. и писмо D3 D*3/2004/D/5438 от 9 септември 2004 г., с които Комисията отказва да вземе мерки вследствие на неговото оплакване, разкриващо претендирани нарушения на неговите основни права от камерунските власти.
      В подкрепа на своя иск ищецът посочва правни основания, изведени от незаконосъобразността на решението поради изопачаването на фактите и злоупотребата с власт, както и поради нарушение на разпоредбите и принципите на Договора за ЕО и на Договора за ЕС, както и на основните права, гарантирани от Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи и от Хартата на основните права на Европейския съюз (inter alia: принципи на правна сигурност, на оправданите правни очаквания, на добра администрация, на задължение за недопускане на дискриминация, на добро управление, на спазване на съществени процесуални правила, на забрана на нечовешко и унизително отношение).


20150731013616652015/C 270/202582015CJC27020150817BG01BGINFO_JUDICIAL20150601161721Дело C-258/15: Преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Испания), постъпило на 1 юни 2015 г. — Gorka Salaberria Sorondo/Academia Vasca de Policía y Emergencias
 ---documentbreak--- C2702015BG1610120150601BG0020161172Преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Испания), постъпило на 1 юни 2015 г. — Gorka Salaberria Sorondo/Academia Vasca de Policía y Emergencias
   (Дело C-258/15)2015/C 270/20Език на производството: испански
      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Gorka Salaberria Sorondo

      Ответник: Academia Vasca de Policía y Emergencias

      Преюдициален въпрос

   Определянето на максимална възраст от 35 години, като условие за участие в процедурата за достъп до длъжността „полицай“ в полицията в Баската автономна област, съответства ли на тълкуването на член 2, параграф 2, член 4, параграф 1 и член 6, параграф 1, буква в) от Директива 2000/78/ЕО (
         1
      ) на Съвета от 27 ноември 2000 г.
   (
         1
      )	Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (ОВ L 303, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 7).


title: Дело T-64/12: Определение на Общия съд от 7 март 2013 г. — Henkel и Henkel France/Комисия (Жалба за отмяна — Искане за предаване на френския орган за защита на конкуренцията на определени документи от преписка пред Комисията, свързани с производство в областта на конкуренцията относно европейския пазар на детергенти за широка употреба — Използване на тези документи в национално производство относно сектора на детергентите във Франция — Липса на правен интерес — Недопустимост)

text:
               4.5.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/20

         Определение на Общия съд от 7 март 2013 г. — Henkel и Henkel France/Комисия
   (Дело T-64/12) (1)

   (Жалба за отмяна - Искане за предаване на френския орган за защита на конкуренцията на определени документи от преписка пред Комисията, свързани с производство в областта на конкуренцията относно европейския пазар на детергенти за широка употреба - Използване на тези документи в национално производство относно сектора на детергентите във Франция - Липса на правен интерес - Недопустимост)
   2013/C 129/41
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Henkel AG & Co. KGaA (Дюселдорф, Германия) и Henkel France (Булон-Биланкур, Франция) (представители: R. Polley, T. Kuhn, F. Brunet и É. Paroche, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: N. Khan и P. Van Nuffel)

      Предмет

   От една страна, Общият съд да отмени решението, което се твърди, че е инкорпорирано в писмо на Комисията от 7 декември 2011 г. (дело COMP/39.579 — детергенти за широка употреба — и дело 09/0007 F) относно отхвърляне на искането на жалбоподателите за предаване на органа за защита на конкуренцията (във Франция) — за целите на производството по дело 09/0007 F относно френския пазар на детергенти — на редица представени по дело COMP/39.579 документи, а, от друга страна, Общият съд да разпореди на Комисията да разреши на жалбоподателите да се позоват на въпросните документи в производство пред органа за защита на конкуренцията или пред френския съд, компетентен да разгледа жалбата срещу решението на този орган и да предприеме всякакви други подходящи действия.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Липсва основание за произнасяне по молбата за встъпване, подадена от Unilever PLC и от Unilever NV.

               3.

               Henkel AG & Co. KGaA и Henkel France понасят направените от тях съдебни разноски и заплащат съдебните разноски на Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 98, 31.3.2012 г.


title: Дело T-254/13: Решение на Общия съд от 4 юни 2015 г. — Stayer Ibérica/СХВП — Korporaciya „Masternet“ (STAYER) (Марка на Общността — Производство по обявяване на недействителност — Фигуративна марка на Общността „STAYER“ — По-ранна международна словна марка „STAYER“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) и член 53, параграф 1, буква а) от Регламент № 207/2009)

text:
               20.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 236/33

         Решение на Общия съд от 4 юни 2015 г. — Stayer Ibérica/СХВП — Korporaciya „Masternet“ (STAYER)
   (Дело T-254/13) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по обявяване на недействителност - Фигуративна марка на Общността „STAYER“ - По-ранна международна словна марка „STAYER“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) и член 53, параграф 1, буква а) от Регламент № 207/2009))
   (2015/C 236/44)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Stayer Ibérica, SA (Пинто, Испания) (представител: S. Rizzo, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: P. Geroulakos)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: ZAO Korporaciya „Masternet“ (Москва, Русия) (представител: N. Bürglen, адвокат)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 4 март 2013 г. (преписка R 2196/2011-2), постановено в производство по обявяване на недействителност със страни ZAO Korporaciya „Masternet“ и Stayer Ibérica, SA.

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 4 март 2013 г. (преписка R 2196/2011-2) в частта, в която фигуративна марка на Общността „STAYER“ се обявява за недействителна за „части от режещи и полиращи диамантени машини; свредла и режещи колела за следните промишлености: мрамор, гранит, камък, глина, плочи, керемиди и тухли, и най-общо режещи инструменти като части от машините по клас 7“, спадащи към клас 7 и за „ръчно задвижвани абразивни изделия (колела и шлифовъчни дискове)“, спадащи към клас 8.

               2)

               Отхвърля жабата в останалата ѝ част.

               3)

               СХВП, Stayer Ibérica, SA и ZAO Korporaciya „Masternet“ понасят направените от всеки от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 207, 20.7.2013 г.


title: Дело T-500/07: Жалба, подадена на 27 декември 2007 г. — Република България/Комисия на Европейските общности

text:
               8.3.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 64/51

         Жалба, подадена на 27 декември 2007 г. — Република България/Комисия на Европейските общности
   (Дело T-500/07)
   (2008/C 64/83)
   Езици на производството: български
   Страни

      Жалбоподател: Република България (представители: Анани Ананиев, Даниела Драмбозова и Елина Петранова)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               на основание член 230 ДЕО да се отмени напълно Решение на Комисията С(2007)5256 окончателен от 26 октомври 2007 г. относно Националния разпределителен план за 2007 г. за разпределение на квотите за емисии на парникови газове, нотифициран от България съгласно Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета,
               или

               —

               на основание член 230 ДЕО да се отмени частично Решение на Комисията С(2007)5256 окончателен от 26 октомври 2007 г. относно Националния разпределителен план за 2007 г. за разпределение на квотите за емисии на парникови газове, нотифициран от България съгласно Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, в частта, определяща общото количество квоти за разпределение,

               —

               да се осъди Комисията на Европейските общности да заплати направените от Република България разноски по делото.

         Правни основания и основни доводи
   Жалбоподателят счита, че обжалваното Решение на Комисията С(2007)5256 окончателен от 26 октомври 2007 г. относно Националния разпределителен план за 2007 г. за разпределение на квотите за емисии на парникови газове (НПРК) следва да бъде напълно или частично отменено на следните правни основания:
   Съществени процесуални нарушения
   Комисията отхвърля българския НПРК като не мотивира достатъчно заключението си, че българския НПРК не съответства на критерии 1, 2, 3 и 10 от Приложение III към Директива 2003/87/ЕО (1), поради което е налице нарушение на член 253 от Договора за създаване на Европейската общност.
   Обжалваното Решение на Комисията е прието след изтичане на срока, предвиден в член 9, параграф 3 от Директива 2003/87/ЕО.
   Преди приемането на Решението Комисията не е предоставила възможност на България да изложи своите възражения срещу оценяването на НПРК въз основа на най-новата версия на модела PRIМЕS, с което допуска нарушаване на принципа на справедливо изслушване.
   Нарушения на ДЕО или на която и да било правна норма, свързана с неговото прилагане
   Съгласно член. 9, параграфи 1 и 3 и член 11, параграф 1 на Директива 2003/87/ЕО държавите-членки са единствено компетентни да определят общото количество квоти за емисии. Комисията контролира прилагането на критериите от приложение III към Директивата, но няма правомощия да определя общото количество на квотите, без да вземе предвид НПРК, разработени от държавите членки. Комисията е превишила контролните правомощия, които й отрежда Директивата, като замества използваната от българската страна методология, съответстваща на критериите от Приложение III, с методология, която не е подходяща за оценка на българската икономика и която нарушава част от критериите.
   Комисията е оценявала българския НПРК въз основа на най-новата версия на модела PRIМЕS, данните от който са предоставени на България едва след приемане на обжалваното Решение. Следователно Комисията е допуснала нарушение на принципа за лоялно сътрудничество.
   При оценяването на НПРК чрез модела PRIМЕS Комисията не е направила достатъчно адекватен анализ на българския НПРК с оглед целите на Директива 2003/87/ЕО. Оценявайки НПРК посредством модела PRIМЕS, Комисията неправилно е заключила, че планът е несъвместим с критерии 1, 2 и 3 от Приложение III към Директивата. Отхвърлянето на плана и намаляването на общото количество квоти за разпределение с 20 % води до поставянето на българските оператори на инсталации в неравнопоставено положение спрямо останалите оператори в схемата за търговия на Общността. По този начин Комисията е нарушила принципа за пропорционалност и равно третиране.
   В светлината на Решението на Първоинстанционния съд по дело Т-374/04 Комисията нарушава принципа за защита на легитимните очаквания и на правна сигурност, тъй като при оценката на българския НПРК не прилага изцяло приетите от нея актове във връзка с Директива 2003/87/ЕО. Нарушен е принципът за защита на легитимните очаквания, тъй като българският НПРК е оценяван посредством най-новата версия на PRIМЕS, данните от който са предоставени на България едва след приемане на обжалваното решение.
   Нарушен е принципът на правна сигурност, тъй като при оценката на българския НПРК Комисията използва частен документ.
   Нарушен е принципът за добра администрация, тъй като при оценката на българския НПРК с оглед съответствието с критерии 1, 2 и 3 от Приложение III на Директива 2003/87/ЕО, Комисията не е изследвала внимателно и обективно всички релевантни икономически и екологични фактори.
   Комисията прилага неправилно обвързващите я актове, които е приела във връзка с Директива 2003/87/ЕО при оценката на българския НПРК, поради което нарушава критерии 1, 2, 3, 4, 6 и 10 от Приложение III към Директива 2003/87/ЕО.

      (1)  Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 г. за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО (OB L 275, 25.10.2003 г., стр. 32).


title: Дело C-194/14 P: Решение на Съда (втори състав) от 22 октомври 2015 г. — AC-Treuhand AG/Европейска комисия (Обжалване — Конкуренция — Картели — Европейски пазари на калаени стабилизатори и топлинни стабилизатори ЕСМ/естери — Член 81, параграф 1 ЕО — Приложно поле — Консултантско предприятие, което не извършва дейност на съответните пазари — Понятия „споразумение между предприятия“ и „съгласувана практика“ — Определяне на размера на глобите — Насоки от 2006 г. относно метода за определяне на глобите — Правомощие за пълен съдебен контрол)

text:
               14.12.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 414/5

         Решение на Съда (втори състав) от 22 октомври 2015 г. — AC-Treuhand AG/Европейска комисия
   (Дело C-194/14 P) (1)

   ((Обжалване - Конкуренция - Картели - Европейски пазари на калаени стабилизатори и топлинни стабилизатори ЕСМ/естери - Член 81, параграф 1 ЕО - Приложно поле - Консултантско предприятие, което не извършва дейност на съответните пазари - Понятия „споразумение между предприятия“ и „съгласувана практика“ - Определяне на размера на глобите - Насоки от 2006 г. относно метода за определяне на глобите - Правомощие за пълен съдебен контрол))
   (2015/C 414/06)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: AC-Treuhand AG (представители: C. Steinle, I. Bodenstein и C. von Köckritz, Rechtsanwälte)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: H. Leupold, F. Ronkes Agerbeek и R. Sauer)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда AC-Treuhand AG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 184, 16.6.2014 г.


title: Дело T-367/14: Решение на Общия съд от 18 октомври 2016 г. — August Storck/EUIPO — Chiquita Brands („Fruitfuls“) (Марка на Европейския Съюз — Производство по отмяна — Словна марка на Европейския съюз „Fruitfuls“ — Реално използване — Член 51, параграф 1, буква a) и параграф 2 от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               28.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 441/15

      Решение на Общия съд от 18 октомври 2016 г. — August Storck/EUIPO — Chiquita Brands („Fruitfuls“)
      (Дело T-367/14) (1)

      ((Марка на Европейския Съюз - Производство по отмяна - Словна марка на Европейския съюз „Fruitfuls“ - Реално използване - Член 51, параграф 1, буква a) и параграф 2 от Регламент (ЕО) № 207/2009))
      (2016/C 441/19)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: August Storck KG (Берлин, Германия) (представители: I. Rohr, A.-C. Richter, P. Goldenbaum, T. Melchert и T. Reher, avocats)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: първоначално A. Poch, впоследствие G. Schneider и D. Gája, и накрая D. Gája)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Chiquita Brands LLC (Шарлот, Северна Каролина, САЩ) (представител: L. Bakers, avocat)

         Предмет

      Жалба за отмяна на решението на пети апелативен състав на EUIPO от 27 март 2014 г. (преписка R 1580/2013-5) относно производство по отмяна между Chiquita Brands и August Storck.

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя решението на пети апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 27 март 2014 г. (преписка R 1580/2013-5), доколкото с него се потвърждава решението на отдела по отмяна, обявяващо отмяната на оспорената марка що се отнася до „захарни изделия“, включени в клас 30 по смисъла на ревизираната и изменена Ницска спогодба относно международната класификация на стоките и услугите за регистрация на марки от 15 юни 1957 г.

                  2)

                  Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

                  3)

                  Всяка страна понася собствените си съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 261, 11.8.2014 г.


title: Дело C-333/12: Определение на председателя на Съда от 6 март 2013 г. — Европейска комисия/Република Полша

text:
               4.5.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/12

         Определение на председателя на Съда от 6 март 2013 г. — Европейска комисия/Република Полша
   (Дело C-333/12) (1)

   2013/C 129/22
   Език на производството: полски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 287, 22.09.2012 г.


title: Дело T-752/14: Решение на Общия съд от 19 юли 2017 г. — Combaro/Комисия (Митнически съюз — Споразумение за асоцииране между Европейската общност и Република Латвия — Член 239 от Регламент (EИО) № 2913/92 — Възстановяване и опрощаване на вносни сборове — Внос на ленени тъкани от Латвия — Клауза за справедливост — Особено положение — Недобросъвестно поведение или груба небрежност — Решение на Комисията, с което се приема, че няма основание за опрощаване на вносните сборове)

text:
               28.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 283/30

         Решение на Общия съд от 19 юли 2017 г. — Combaro/Комисия
   (Дело T-752/14) (1)

   ((Митнически съюз - Споразумение за асоцииране между Европейската общност и Република Латвия - Член 239 от Регламент (EИО) № 2913/92 - Възстановяване и опрощаване на вносни сборове - Внос на ленени тъкани от Латвия - Клауза за справедливост - Особено положение - Недобросъвестно поведение или груба небрежност - Решение на Комисията, с което се приема, че няма основание за опрощаване на вносните сборове))
   (2017/C 283/44)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Combaro SA (Лозана, Швейцария) (представител: D. Ehle, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: A. Caeiros и B.-R. Killmann)

      Предмет

   Искане на основание член 263 ДФЕС, с която се иска отмяна на Решение C(2014) 4908 окончателен на Комисията от 16 юли 2014 г., с което е отхвърлено искането на жалбоподателя за опрощаване на вносни сборове в размер на 461 415,12 EUR

      Диспозитив

               1)

               Отменя Решение C(2014) 4908 окончателен на Комисията от 16 юли 2014 г., с което е отхвърлено искането на Combaro SA за опрощаване на вносни сборове в размер на 461 415,12 EUR.

               2)

               Европейската комисия понася собствените си разноски и разноските, направени от Combaro.

      (1)  ОВ C 34, 2.2.2015 г.


title: Дело T-486/10: Определение на Общия съд от 20 юни 2011 г. — Iberdrola/Комисия

text:
               13.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 238/36

         Определение на Общия съд от 20 юни 2011 г. — Iberdrola/Комисия
   (Дело T-486/10) (1)

   2011/C 238/63
   Език на производството: испански
   Председателят на осми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 328, 4.12.2010 г.


title: Дело C-567/13: Преюдициално запитване, отправено от Fővárosi Törvényszék (Унгария) на 5 ноември 2013 г. — Nóra Baczó, János István Vizsnyiczai/Raiffeisen Bank Zrt.

text:
               8.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 71/2

      Преюдициално запитване, отправено от Fővárosi Törvényszék (Унгария) на 5 ноември 2013 г. — Nóra Baczó, János István Vizsnyiczai/Raiffeisen Bank Zrt.
      (Дело C-567/13)
      (2014/C 71/02)
      Език на производството: унгарски

         Запитваща юрисдикция

      Fővárosi Törvényszék

         Страни в главното производство

         Жалбоподатели: Nóra Baczó, János István Vizsnyiczai

         Ответник: Raiffeisen Bank Zrt.

         Преюдициални въпроси

                  1.

                  Следва ли да се счита неблагоприятно за потребителя съдебното производство, в което ищецът, предявил пред районния съд иск за обявяване на недействителност на договор (общи условия), иска и да се обяви за неравноправна дадена клауза от договора, предмет на спора, което искане обуславя компетентността на друг съд, а именно окръжния съд (törvényszék)? Всъщност в производство, образувано по искане на другата страна по договора (1), потребителят може да твърди пред районния съд, че дадена договорна клауза е неравноправна, а препращането на делото на окръжния съд означава за потребителя по-големи държавни такси.

                  2.

                  Би ли се постигнало равновесие, ако потребителят може и в производство пред районния съд, образувано по негов иск за обявяване на договор за недействителен, да твърди, че определени клаузи от този договор са неравноправни, без това да доведе до отпадане на компетентността на районния съд?

         (1)  Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори (ОВ L 95, 1993 г., стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273).


title: Дело T-553/13: Решение на Общия съд от 2 декември 2015 г. — European Dynamics Luxembourg и Evropaïki Dynamiki/Съвместно предприятие за термоядрена енергия (Обществени поръчки за услуги — Процедура за възлагане на обществени поръчки — Предоставяне на услуги, свързани с информационни технологии, консултиране, разработване на софтуер, интернет и поддръжка — Отхвърляне на офертата на оферент и възлагане на поръчките на други оференти — Извъндоговорна отговорност)

text:
               25.1.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 27/41

         Решение на Общия съд от 2 декември 2015 г. — European Dynamics Luxembourg и Evropaïki Dynamiki/Съвместно предприятие за термоядрена енергия
   (Дело T-553/13) (1)

   ((Обществени поръчки за услуги - Процедура за възлагане на обществени поръчки - Предоставяне на услуги, свързани с информационни технологии, консултиране, разработване на софтуер, интернет и поддръжка - Отхвърляне на офертата на оферент и възлагане на поръчките на други оференти - Извъндоговорна отговорност))
   (2016/C 027/49)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: European Dynamics Luxembourg SA (Етелбрук, Люксембург) и Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Атина, Гърция) (представители: D. Mabger и I. Ampazis, avocats)

      Ответник: Европейско съвместно предприятие за ITER и развитието на термоядрената енергия (представители: първоначално H. Jahreiss, R. Hanak, A. Verpont, I. Costin и A. Nagy, впоследствие R. Hanak, A. Verpont, I. Costin и A. Nagy, подпомагани от P. Wytinck и B. Hoorelbeke, avocats)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението на Европейското съвместно предприятие за ITER и развитието на термоядрената енергия от 7 август 2013 г., взето в рамките на тръжна процедура F4E-ADM-0464 относно услуги, свързани с информационни технологии, консултиране, разработване на софтуер, интернет и поддръжка (ОВ 2012/S 213 — 352451), с което се отхвърля подадената от European Dynamics Luxembourg SA оферта и поръчките се възлагат на други оференти, от една страна, и от друга страна, искане за обезщетение за претърпени вреди и пропуснати ползи

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда European Dynamics Luxembourg SA и Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE да заплатят съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 367, 14.12.2013 г.


title: Дело T-279/11: Жалба, подадена на 30 май 2011 г. — T&L Sugars и Sidul Açúcares/Комисия

text:
               6.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 232/33

         Жалба, подадена на 30 май 2011 г. — T&L Sugars и Sidul Açúcares/Комисия
   (Дело T-279/11)
   2011/C 232/60
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: T&L Sugars Ltd (Лондон, Обединено кралство) и Sidul Açúcares, Unipessoal Lda (Santa Iria de Azóia, Португалия) (представители: D. Waelbroeck, lawyer, и D. Slater, Solicitor)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               настоящата жалба за отмяна по член 263, параграф 4 ДФЕС и/или искането на основание член 277 ДФЕС за обявяване на незаконосъобразност на Регламент 222/2011, Регламент 293/2011, Регламент 302/2011 и Регламент 393/2011, да се обявят за допустими и основателни,

               —

               да се отмени Регламент 222/2011 за определяне на извънредни мерки относно пускането на извънквотна захар и изоглюкоза на пазара на Съюза при намалена такса за свръхпроизводство за пазарната 2010/2011 година,

               —

               да се отмени Регламент 293/2011 за определяне на коефициент на разпределение, отхвърляне на допълнителни заявления и закриване на периода за подаване на заявления за наличните количества извънквотна захар, предназначени за продажба на пазара на Съюза при намалена такса за свръхпроизводство,

               —

               да се отмени Регламент 302/2011 за откриване на извънредна тарифна квота за внос на определени количества захар за пазарната 2010/2011 година, и

               —

               да се отмени Регламент 393/2011 за определяне на коефициента на разпределение за издаването на лицензии за внос, заявени в периода от 1 до 7 април 2011 г., за захарни продукти в рамките на някои тарифни квоти и за преустановяване на подаването на заявления за такива лицензии,

               —

               при условията на евентуалност, да се обяви искането за обявяване на незаконосъобразността на член 186, буква а) и на член 187 от Регламент 1234/2007 за допустимо и основателно, като същите разпоредби се обявят за незаконосъобразни, както и да се отменят оспорваните регламенти, пряко или непряко основани на тези разпоредби,

               —

               да се осъди ЕС, представляван от Комисията, да поправи вредите, претърпени от жалбоподателите в резултат от неизпълнението на правноустановените задължения на Комисията, като размерът на това обезщетение за вредите, претърпени от жалбоподателите през периода 1 октомври 2009 г. — 31 март 2011 г., се определи на 35 485 746 EUR, ведно с текущите загуби, евентуално понесени от жалбоподателите след посочената дата или с всяка друга сума, отразяваща вредите, понесени, или които ще бъдат понесени, от жалбоподателите, които те ще докажат в хода на това производство, като по-специално се отчетат надлежно бъдещите вреди,

               —

               да се определи лихва в размера, установен към съответния момент от Европейската централна банка по основните операции по рефинансиране, увеличен с два пункта, или всякаква друга подходяща лихва в размер, определен от Съда, която да се начисли върху дължимата сума от датата на постановяване на решението на Съда до действителното ѝ изплащане,

               —

               да се осъди Комисията да заплати всички съдебни разноски и разходи, свързани с това производство.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателите излага пет правни основания.

               1.

               Първото правно основание съдържа твърдение за нарушение на Регламент № 1234/2007 (1) и за липса на подходящо правно основание. В нарушение на Регламент № 1234/2007 оспорваният Регламент № 222/2011 действително увеличава квотите за производство, предоставени на местни производители. Според жалбоподателите Комисията не разполага с такива правомощия и изрично ѝ е възложено да намали квотите за производство. Въпреки това за да постигне равностоен резултат и въпреки правноустановеното задължение на Комисията да наложи такса за свръхпроизводство във възпиращ размер, Регламент № 222/2011 незаконосъобразно определя таксата за свръхпроизводство за извънквотна захар в размер на 0 EUR. Освен това в стремежа да коригират пазарните смущения, предизвикани от недостатъчните нива на внос, както Регламент № 222/2011, така и Регламент № 302/2011 пренебрегват правноустановеното предимство съгласно Регламент № 1234/2007 на мерките във връзка с вноса и на рафинериите на пълен работен ден.

               2.

               Второто правно основание съдържа твърдение за нарушение на принципа на недопускане на дискриминация. Според жалбоподателите въпреки химическата идентичност на захарта от тръстика и цвекло, оспорваните регламенти са по-благоприятни за местните производители в ущърб на рафинериите вносители.

               3.

               Третото правно основание съдържа твърдение за нарушение на принципа на пропорционалност. Оспорваните регламенти са насочени към преодоляване на недостига, наблюдаван на пазара на захар в ЕС, предизвикан от дефицита на вносна сурова тръстикова захар. Вместо обаче да отстранят проблема, като създадат възможност за осъществяването на необходимия внос на сурова тръстикова захар, те увеличават възможностите за местно производство на захар. В резултат от това тези регламенти са явно нецелесъобразни и непропорционални.

               4.

               Четвъртото правно основание съдържа твърдение за нарушение на принципа на оправданите правни очаквания. Според жалбоподателите Комисията дава многократни уверения, че няма да увеличава квотата за производство и ще запази равновесието между заинтересуваните лица. Оспорваните регламенти обаче били замислени очевидно в полза на местното производство за сметка на рафинериите вносители.

               5.

               Петото правно основание съдържа твърдение за нарушение на принципите на своевременни действия, дължима грижа и добра администрация. Жалбоподателите твърдят, че на първо място Комисията изобщо не е предприела действия въпреки многократните предупреждения за пазарни смущения, след което приема явно неподходящи мерки за справяне с тези смущения и така нарушава равновесието, установено от Съвета между различните пазарни оператори.
               Жалбоподателите се позовават на горните основания с оглед на отмяната и на Регламент № 222/2011 и Регламент № 302/2011, твърдейки тяхната незаконосъобразност на основание член 277 ДФЕС. При условията на евентуалност жалбоподателите повдигат и твърдение за незаконосъобразност на член 186, буква а) и на член 187 от Регламент № 1234/2007 на основание член 277 ДФЕС.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета от 22 октомври 2007 година за установяване на обща организация на селскостопанските пазари и относно специфични разпоредби за някои земеделски продукти (Общ регламент за ООП) (ОВ L 299, стр. 1).


title: Дело T-128/08: Жалба, подадена на 25 март 2008 г. — CBI и Abisp/Комисия

text:
               7.6.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 142/30

         Жалба, подадена на 25 март 2008 г. — CBI и Abisp/Комисия
   (Дело T-128/08)
   (2008/C 142/55)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподатели: Coordination Bruxelloise d'Institutions sociales et de santé (CBI) (Брюксел, Белгия) и Association Bruxelloise des Institutions de Soins Privées (Abisp) (Брюксел, Белгия) (представители: D. Waelbroeck, avocat, и D. Slater, solicitor)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателите

               —

               да се отмени решението на Комисията,

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Жалбоподателите искат отмяна на решението на Комисията от 10 януари 2008 г., с което се отхвърля жалбата им, подадена на 7 септември и 17 октомври 2005 г. срещу държавните помощи, предоставени от Кралство Белгия на публични болници от мрежата Iris на област Bruxelles-Capitale, и се отказва започване на официалната процедура по разследване на разглежданите помощи съгласно член 88, параграф 2 ЕО.
   Жалбоподателите поддържат, на първо място, че обжалваното решение е опорочено от процесуални недостатъци, доколкото е трябвало да се приеме от Комисията като колективен орган, да се адресира до засегнатата държава-членка и да се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.
   По същество жалбоподателите изтъкват, че Комисията е допуснала явни грешки в преценката и е нарушила задълженията си за излагане на мотиви, като е счела, че разглежданите мерки са съвместими с член 86, параграф 2 ЕО и не е необходимо да се започва официалната процедура по разследване по член 88, параграф 2 ЕО.
   Жалбоподателите твърдят, че в случая не са изпълнени условията за прилагане на член 86, параграф 2 ЕО, тъй като:

               —

               задачата на болниците бенефициери на помощта да предоставят обществени услуги не е ясно определена,

               —

               критериите за компенсиране не са били определени предварително,

               —

               компенсацията надвишава направените разходи, и

               —

               не е била извършена съпоставка между болниците бенефициери на помощта и сходните частни болници.

         Жалбоподателите изтъкват освен това, че в случая директивата относно прозрачността на финансовите отношения между държавите-членки и публичните предприятия (1) не е била спазена.

      (1)  Директива 2006/111/ЕО на Комисията от 16 ноември 2006 година относно прозрачността на финансовите отношения между държавите-членки и публичните предприятия, както и относно финансовата прозрачност в рамките на някои предприятия (ОВ L 318, стр. 17; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 5, стр. 66).


title: Съединени дела T-75/04 и T-77/04—Т-79/04: Решение на Общия съд от 20 септември 2011 г. — Arch Chemicals и др./Комисия (Жалба за отмяна — Ветеринарно-санитарни изисквания — Пускане на пазара на биоциди — Регламент (ЕО) № 2032/2003 — Липса на лично засягане — Недопустимост)

text:
               29.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 319/11

         Решение на Общия съд от 20 септември 2011 г. — Arch Chemicals и др./Комисия
   (Съединени дела T-75/04 и T-77/04—Т-79/04) (1)

   (Жалба за отмяна - Ветеринарно-санитарни изисквания - Пускане на пазара на биоциди - Регламент (ЕО) № 2032/2003 - Липса на лично засягане - Недопустимост)
   2011/C 319/19
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Arch Chemicals, Inc. (Norwalk, Connecticut, Съединени щати) и Arch Timber Protection Ltd (Castleford, West Yorkshire, Обединеното кралство) (дело T-75/04), Rhodia UK Ltd, по-рано Rhodia Consumer Specialties Ltd (Watford, Hertfordshire, Обединеното кралство) (дело T-77/04), Sumitomo Chemical (UK) plc (Лондон, Обединеното кралство) (дело T-78/04), както и Troy Chemical Co. BV (Vlaardingen, Нидерландия) (дело T-79/04) (представители: K. Van Maldegem и C. Mereu, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално X. Lewis и F. Simonetti, впоследствие P. Oliver и G. Wilms)

      Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателите: European Chemical Industry Council (CEFIC) (Брюксел, Белгия) (представители: първоначално M. Bronckers, Y. van Gerven и P. Charro, впоследствие Y. van Gerven, avocats)

      Встъпили страни в подкрепа на ответника: Европейски парламент (представители: първоначално A. Neergaard и M. Moore, впоследствие A. Neergaard и J. Rodrigues), Съвет на Европейския съюз (представители: първоначално B. Hoff-Nielsen, M. Sims и F. Ruggeri Laderchi, впоследствие M. Sims и F. Florindo Gijón, и накрая F. Florindo Gijón и R. Liudvinaviciute-Cordeiro) и Кралство Нидерландия (представители: първоначално S. Terstal, впоследствие H. Sevenster)

      Предмет

   Искане за отмяна на член 3, член 4, параграф 2, член 5, параграф 3, член 10, параграф 2, втора алинея, член 11, параграф 3, член 13, член 14, параграф 2 и приложение II към Регламент (ЕО) № 2032/2003 на Комисията от 4 ноември 2003 година относно втората фаза на 10-годишната работна програма, посочена в член 16, параграф 2 от Директива 98/8/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно пускането на пазара на биоциди и за изменение на Регламент (ЕО) № 1896/2000 (ОВ L 307, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 51, стр. 39).

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбите.

               2.

               Arch Chemicals, Inc., Arch Timber Protection Ltd, Rhodia UK Ltd, Sumitomo Chemical (UK) plc и Troy Chemical Co. BV понасят направените от тях съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия, включително, що се отнася до Sumitomo Chemical (UK) plc, и разноските, направени във връзка с обезпечителното производство.

               3.

               Европейският парламент, Съветът на Европейския съюз, Кралство Нидерландия и European Chemical Industry Council (CEFIC) понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 106, 30.4.2004 г.


title: Дело F-83/13: Жалба, подадена на 4 септември 2013 г. — ZZ/Комисия

text:
               23.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 344/69

         Жалба, подадена на 4 септември 2013 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-83/13)
   2013/C 344/128
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: P. Joassart, avocat)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на решението за преназначаване на жалбоподателя.

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени съобщеното с електронно писмо от 1 февруари 2013 г. решение, взето от началника на отдел в O.I.B., с което жалбоподателката се отстранява от изпълняването на длъжността медицинска сестра и се назначава в сектора по изкуствено хранене на бебета от 4 февруари 2013 г.,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-290/07 P: Жалба, подадена на 14 юни 2007 г. от Комисията на Европейските общности срещу Решението на Първоинстанционния съд (първи състав), постановено на 29 март 2007 г. по дело T-366/00, Scott S.A, подпомагано от Френската република/Комисия на Европейските общности

text:
               4.8.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 183/25

         Жалба, подадена на 14 юни 2007 г. от Комисията на Европейските общности срещу Решението на Първоинстанционния съд (първи състав), постановено на 29 март 2007 г. по дело T-366/00, Scott S.A, подпомагано от Френската република/Комисия на Европейските общности
   (Дело C-290/07 P)
   (2007/C 183/45)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Комисия на Европейските общности (представител: J. Flett)

      Други странив производството: Scott SA, Френска република
   Искания на жалбоподателя
   Жалбоподателят моли Съда:

               —

               да отмени обжалваното решение

               —

               да постанови окончателно решение по въпросите, които са предмет на настоящата жалба. При положение, че по някой въпрос Съдът счита, че фазата на производство не позволява постановяването на окончателно решение, Комисията моли Съда да върне делото за преразглеждане от Първоинстанционния съд.

               —

               да осъди ищеца да заплати направените от него съдебни разноски и тези, направени от Комисията във връзка с производствата пред Съда и пред Първоинстанционния съд, и да осъди Френската република да заплати направените от нея съдебни разноски във връзка с тези производства.

         Правни основания и основни доводи
   Първите четири основания за обжалване се отнасят до пороци в обжалваното решение относно процедурните права на третите страни и процедурните задължения на Комисията при процедурата по държавните помощи:

               Първото основание за обжалване се отнася до изключването от преписката на допълнителните коментари на Scott от 24.12.1999 г., изпратено 13 месеца след изтичане на предписания срок.

               Второто основание за обжалване се отнася до констатацията в обжалваното решение, че Комисията имала процедурно задължение да предостави на Франция допълнителна възможност да представи твърдените оценки.

               Третото основание за обжалване се отнася до констатацията в обжалваното решение, че Комисията имала процедурно задължение да предостави на Scott допълнителна възможност да представи коментари.

               Четвъртото основание за обжалване се отнася до констатацията в обжалваното решение, че Комисията имала процедурно задължение да използва „външен експерт“.

         Във връзка с тези въпроси, Комисията твърди, че обжалваното решение нито посочва, нито прилага правилния правен критерий: дали Комисията е нарушила съществено процедурно изискване. В допълнение, с обжалваното решение Първоинстанционният съд не би могъл законосъобразно да се произнесе по тези въпроси, тъй като исковата молба на Scott не включва такива основания за отмяна. Във всеки случай, Комисията твърди, че не е налице нарушение на съществено процедурно изискване. Такива изисквания не са предвидени в Процедурния регламент и с обжалваното решение не може да се „предоставят“ права или да се налагат задължения, които се основават на погрешни съждения в него. На последно място, няма нарушение на съществено процедурно изискване:

               Изключените допълнителни коментари на Scott са представени отново от Франция на 21.2.2000 г., включени са в преписката и са разгледани в оспорваното решение.

               Като се имат предвид четирите искания за информация и разпореждането за предоставяне на информация, Комисията не била задължена да предостави на Франция допълнителна възможност да изготви твърдените оценки.

               Scott е имал достатъчно добра възможност да представи коментари и по-специално участвало в отговора на разпореждането за предоставяне на информация.

               Франция и Scott са имали достатъчно добра възможност да представят оценка към момента на отпускането на помощта, но не го направили.

         От пето до осмо основание за обжалване включват наречените от Комисията за улеснение „предварителни въпроси“ и се отнасят до пороци в обжалваното решение: липсата на основание в исковата молба на Scott за отмяна относно твърдените оценки; критерият за контрол на Първоинстанционния съд (предполага се, че Комисията няма право на преценка); обстоятелството, че обжалваното решение се основава на предположение вместо на доказателства; разместената доказателствена тежест при процедурата по държавни помощи и производството пред Първоинстонционния съд.
   Деветото и десетото основание за обжалване се отнасят до съществени пороци във връзка със завода.
   Деветото основание за обжалване се отнася до метода за оценка на размера на държавната помощ при прехвърляния от този вид. В противоречие на това, което обжалваното решение установява, при липса на оценка към момента на отпускането на помощта или открита тръжна процедура, Комисията имала право да използва разходите като заместител на стойността. Това e особено уместно по настоящото дело, тъй като заводът е изграден съгласно изискванията на Scott. Обосновката в обжалваното решение относно твърдяната продажна цена 11 години след отпускането на помощта е опорочена от твърдяните процедурни нарушения и други пороци и във всеки случай е погрешна по същество.
   Десетото основание за обжалване се отнася до предполагаеми грешки от Комисията при прилагането на метода на разходите. Констатациите в обжалваното решение са опорочени от твърдяните процедурни нарушения и други пороци. Умерената преценка на Комисията за разходите е възможно най-ниската; и няма основание да се отменя оспорваното решение с мотив, че държавната помощ могла да бъде по-голяма.
   Единадесето до тринадесето основание за обжалване се отнасят до съществени пороци във връзка със земята.
   Единадесето основание за обжалване се отнася до отхвърлените в обжалваното решение умерени оценки в Протокола на Съвета на град Orléans от 27.5.1994 г. като „много кратко резюме без подробно обяснение“.
   Дванадесетото основание за обжалване се отнася до метода за оценка на размера на държавната помощ при прехвърляния от този вид и е подобно на деветото основание за обжалване. При липсата на оценка към момента на отпускането на помощта или открита тръжна процедура Комисията имала право да използва разходите като заместител на стойността. Това e особено уместно по настоящото дело, тъй като покупката на трети терен е направена съгласно изискванията на Scott. Обосновката в обжалваното решение относно твърдяната данъчна ревизия е опорочена от твърдяни процедурни нарушения и други пороци; и във всеки случай е погрешна по същество.
   Тринадесетото основание за обжалване се отнася до предполагаеми грешки от Комисията при прилагането на метода на разходите. Констатациите в обжалваното решение са опорочени от твърдените процедурни нарушения и други пороци. Комисията използвала възможно най-ниската стойност на земята, което се подкрепя от Франция и от Scott. Фактите и доказателствата в подкрепа на Комисията са: офертата; твърдените оценки на бюрото Galtier и Commisaire aux Apports; Протокола на Съвета на град Orléans от 27.5.1994 г. и средната цена при покупката на трите терена земя. Няма основание за отмяна на обжалваното решение с мотив, че държавната помощ могла да бъде по-голяма.
   Четиринадесетото основание за обжалване се отнася до разпореждането за предоставяне на информация, по-специално по отношение на земята, до метода на разходите за оценка на размера на държавната помощ и на покупките на трите терена. Това е процедурен въпрос, но се разглежда накрая, тъй като е свързан с тринадесетото основание за обжалване.
   С петнадесетото основание за обжалване Комисията моли Съда да отмени обжалваното решение поради нарушение от Първоинстанционния съд на преценката на представените пред него доказателства и по-специално поради това, че Първоинстанционният съд заменя собствената си обосновка с тази на оспорваното решение.


title: Дело C-517/10: Определение на председателя на Съда от 9 март 2011 г. (преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia de Canarias — Испания) — María Luisa Gómez Cueto/Administración del Estado

text:
               25.6.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 186/17

         Определение на председателя на Съда от 9 март 2011 г. (преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia de Canarias — Испания) — María Luisa Gómez Cueto/Administración del Estado
   (Дело C-517/10) (1)

   2011/C 186/30
   Език на производството: испански
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ 0, 29.1.2011 г.


title: Дело T-453/15: Жалба, подадена на 6 август 2015 г. — Trinity Haircare/СХВП — Advance Magazine Publishers (VOGUE)

text:
               28.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 320/46

         Жалба, подадена на 6 август 2015 г. — Trinity Haircare/СХВП — Advance Magazine Publishers (VOGUE)
   (Дело T-453/15)
   (2015/C 320/64)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Trinity Haircare AG (Херисау, Швейцария) (представители: J. Kroher и K. Bach, адвокати)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Advance Magazine Publishers, Inc. (Ню Йорк, Съединени щати)

      Данни за производството пред СХВП

      Притежател на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорна марка: фигуративна марка на Общността в черно и бяло със словния елемент „VOGUE“ — марка на Общността № 9 944 547

      Производство пред СХВП: производство по обявяване на недействителност

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 27 май 2015 г. по преписка R 2426/2014-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение и да обяви за недействителна марка на Общността „VOGUE“ (№ 009 944 547),

               —

               да осъди СХВП и другата страна в производството пред апелативния състав да заплатят съдебните разноски.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 207/2009,

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009,

               —

               Нарушение на член 52, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-52/07: Решение на Съда (четвърти състав) от 11 декември 2008 г. (преюдициално запитване от Marknadsdomstolen — Швеция) — Kanal 5 Ltd, TV 4 AB/Föreningen Svenska Tonsättares Internationella Musikbyrå (STIM) (Авторско право — Организация за управление на авторски права с фактически монополно положение — Събиране на такса за телевизионното излъчване на музикални произведения — Метод за изчисляване на тази такса — Господстващо положение — Злоупотреба)

text:
               7.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 32/2

         Решение на Съда (четвърти състав) от 11 декември 2008 г. (преюдициално запитване от Marknadsdomstolen — Швеция) — Kanal 5 Ltd, TV 4 AB/Föreningen Svenska Tonsättares Internationella Musikbyrå (STIM)
   (Дело C-52/07) (1)

   (Авторско право - Организация за управление на авторски права с фактически монополно положение - Събиране на такса за телевизионното излъчване на музикални произведения - Метод за изчисляване на тази такса - Господстващо положение - Злоупотреба)
   (2009/C 32/03)
   Език на производството: шведски
   Препращаща юрисдикция
   Marknadsdomstolen
   Страни в главното производство

      Ищци: Kanal 5 Ltd, TV 4 AB

      Ответник: Föreningen Svenska Tonsättares Internationella Musikbyrå (STIM)
   Предмет
   Преюдициално запитване — Marknadsdomstolen — Тълкуване на член 82 ЕО — Такси, заплащани от търговските телевизионни канали на организация за управление на права за изпълнение на музикални произведения — Изчисляване на таксите въз основа на процент от приходите, в частност приходите от абонамент и реклама
   Диспозитив

               1)

               Член 82 ЕО трябва да се тълкува в смисъл, че организация за колективно управление на авторски права с господстващо положение в съществена част от общия пазар не допуска злоупотреба с това положение, когато във връзка с дължимото авторско възнаграждение за телевизионното излъчване на защитени с авторско право музикални произведения прилага спрямо търговските телевизионни канали тарифа за таксите, съгласно която размерът на таксите съответства на част от приходите на тези канали, при условие че като цяло тази част е или може да бъде съразмерна с количеството на действително излъчените защитени с авторско право музикални произведения и освен ако не е налице друг метод, който дава възможност по-точно да се определят видовите и количествените характеристики на използването на тези произведения, както и на зрителите, без обаче това да води до несъразмерно увеличаване на разходите за управлението на договорите и за контрола върху използването на посочените произведения.

               2)

               Член 82 ЕО трябва да се тълкува в смисъл, че когато изчислява по различен начин таксите, събирани във връзка с дължимото авторско възнаграждение за телевизионното излъчване на защитени с авторско право музикални произведения, в зависимост от това дали става дума за търговски или за обществени телевизионни оператори, дадена организация за колективно управление на авторски права може да допуска злоупотреба с господстващото си положение по смисъла на посочения член, ако прилага спрямо тези оператори различни условия по отношение на еквивалентни сделки и ако по този начин ги поставя в сравнително по-неблагоприятно положение, освен ако тази злоупотреба може да е обективно обоснована.

      (1)  ОВ C 95, 28.4.2007 г.


title: Дело C-235/14: Преюдициално запитване от Audiencia Provincial de Barcelona (Испания), постъпило на 13 май 2014 г.  — Safe Interenvios, S.A./Liberbank, S.A. и др.

text:
               21.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 235/9

         Преюдициално запитване от Audiencia Provincial de Barcelona (Испания), постъпило на 13 май 2014 г. — Safe Interenvios, S.A./Liberbank, S.A. и др.
   (Дело C-235/14)
   2014/C 235/13
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Audiencia Provincial de Barcelona

      Страни в главното производство

      Ищец: Safe Interenvios, S.A.

      Ответници: Liberbank, S.A., Banco de Sabadell, S.A. и Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, S.A.

      Преюдициални въпроси

               1)

               По тълкуването на член 11, параграф 1 от Директива 2005/60/ЕО (1):

                           а.

                           Във връзка с член 7 от директивата: действително изключение ли въвежда общностният законодател от възможността за кредитните институции да приемат мерки за комплексна проверка по отношение на собствените си клиенти, когато същите са платежни институции, от своя страна подложени на собствена система за мониторинг, или само разрешение за въвеждане на подобно изключение?

                           б.

                           Във връзка с член 5 от директивата: може ли националният законодател да транспонира изключението, намиращо се в посочената разпоредба, с различно от нейното съдържание?

                           в.

                           По същия начин ли се прилага изключението по член 11, параграф 1 и по отношение на мерките за засилена комплексна проверка както по отношение на мерките за комплексна проверка?

               2)

               При условията на евентуалност, в случай че в отговор на предходните въпроси се потвърди възможността за кредитните институции да приемат мерки за комплексна проверка и за засилена комплексна проверка по отношение на платежните институции:

                           а.

                           Какъв е обхватът на възможността за кредитните институции да контролират дейността на платежните институции? Може ли да се приеме, че по силата Директива 2005/60/ЕО им е разрешено да осъществяват надзор на процедурите и мерките за комплексна проверка, приемани от платежните институции или подобна възможност е запазена изключително за публичните органи, на които се позовава Директива 2007/64/ЕО (2), в случая Banco de España?

                           б.

                           Необходимо ли е за упражняването на това право от кредитните институции да приемат мерки да е налице някакво специално основание, изведено от действията на платежната институция, или може да се извърши най-общо, единствено поради факта че платежната институция осъществява рискова дейност, каквато е изпращането на парични преводи в чужбина?

                           в.

                           Ако се приеме, че е необходимо конкретно основание за приемането на мерки за комплексна проверка от кредитните институции по отношение на платежните институции:

                                       i.

                                       Кои са релевантните действия, които банката трябва да има предвид за приемането на мерки за комплексна проверка?

                                       ii.

                                       Може ли да се приеме, че кредитната институция е оправомощена да извърши преценка за тази цел на мерките за комплексна проверка, които прилага в своите процедури платежната институция?

                                       iii.

                                       Фактът, че банката е установила в дейността на платежната институция някакво поведение, което поражда съмнения за съдействие в областта на изпирането на пари или финансирането на тероризма, налага ли използване на тази възможност?

               3)

               В допълнение, ако се приеме, че кредитните институции са оправомощени да прилагат мерки за засилена комплексна проверка спрямо платежните институции:

                           а.

                           Допустима ли е подобна мярка, с която от платежните институции се изисква да предоставят данни относно идентичността на всички техни клиенти, от които произхождат преведените средства, както и относно идентичността на получателите?

                           б.

                           Съвместимо ли е с Директива 95/46/ЕО (3) на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 година за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни задължението на платежните институции да предоставят данни относно техните клиенти на кредитните институции, на които те са принудени да съдействат и с които в същото време се конкурират на пазара?

      (1)  Директива 2005/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 октомври 2005 година за предотвратяване използването на финансовата система за целите на изпирането на пари и финансирането на тероризъм (ОВ L 309, стр. 15; Специално издание на български език, 2007 г, глава 9, том 2, стр. 214).

      (2)  Директива 2007/64/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 ноември 2007 година относно платежните услуги във вътрешния пазар, за изменение на директиви 97/7/ЕО, 2002/65/ЕО, 2005/60/ЕО и 2006/48/ЕО и за отмяна на Директива 97/5/ЕО (ОВ L 319, стр. 1).

      (3)  ОВ L 281, стр. 31; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 17, стр. 10.


title: Дело T-74/07: Иск, предявен на 12 март 2007 г. – Федерална република Германия/Комисия

text:
               28.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 95/54

         Иск, предявен на 12 март 2007 г. – Федерална република Германия/Комисия
   (Дело T-74/07)
   (2007/C 95/108)
   Език на производството: немски
   Страни

      Ищец: Федерална република Германия [представители: M. Lumma, C. Blaschke, подпомагани от адв. C. von Donat]

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени Решение на Комисията № С (2006) 7271 от 27 декември 2006 г. относно частично прекратяване на предоставеното с Решение на Комисията № С (95) 2271 финансово участие на ЕФРР в Оперативната програма в рамките на Общностната инициатива INTERREG II за регионите Saarland, Lothringen и Westpfalz в Германия,

               —

               да се осъди Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноските.

         Правни основания и основни доводи
   С оспорваното Решение Комисията е прекратила частично финансовото участие на Европейския фонд за регионално развитие (ЕФРР) в Оперативната програма в рамките на Общностната инициатива INTERREG II за регионите Saarland, Lothringen и Westpfalz в Германия.
   В подкрепа на иска си ищецът се позовава на нарушение на член 24, параграф 2 от Регламент № 4253/88 (1), тъй като според него не са налице предпоставките за частично прекратяване. По-специално той изтъква в тази връзка, че отклоненията от указателния план за финансиране не съставляват никакви значителни промени на програмата. Дори и да беше налице значителна промяна, ищецът изтъква, че Комисията била изразила съответното съгласие.
   В допълнение, ищецът излага, че частичното прекратяване не е било достатъчно обосновано По-специално се изтъква в това отношение, че неприлагането на клаузата за гъвкавост в „Насоки за финансово приключване на оперативните мерки (1994 — 1999 г.) на Структурните фондове “(SEK (1999) 1316) не е било достатъчно обосновано.
   В хипотезата на наличие на предпоставките за частично прекратяване, ищецът възразява, че ответникът не се е възползвала от правото на преценка, с което тя разполага във връзка с конкретната програма. Според ищеца, Комисията е трябвало да направи балансирана преценка, за да определи, дали частичното прекратяване на финансово участие на ЕФРР се явява пропорционално.
   На последно място, според ищеца е налице нарушение на принципа на партньорство.

      (1)  Регламент (EИО) № 4253/88 на Съвета от 19 декември 1988 г. за изпълнение на Регламент (ЕИО) № 2052/88 относно задачите на Структурните фондове, тяхната ефективност, както и координацията на дейностите на фондовете помежду им и с тези на Европейската инвестиционна банка, и на другите съществуващи финансови инструменти (ОВ L 374, 31.12.1988 г., стp. 1).


title: Дело T-55/07: Решение на Първоинстанционния съд от 30 септември 2009 г. — Нидерландия/Комисия (ФЕОГА — Секция Гарантиране — Разходи, изключени от финансиране от Общността — Подпомагане на развитието на селските райони — Преходни мерки — Понятие за многогодишни разходи — Член 4, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 2603/1999)

text:
               21.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/41

         Решение на Първоинстанционния съд от 30 септември 2009 г. — Нидерландия/Комисия
   (Дело T-55/07) (1)

   (ФЕОГА - Секция „Гарантиране“ - Разходи, изключени от финансиране от Общността - Подпомагане на развитието на селските райони - Преходни мерки - Понятие за многогодишни разходи - Член 4, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 2603/1999)
   2009/C 282/77
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподател: Кралство Нидерландия (представители: първоначално H. Sevenster и M. de Grave, впоследствие M. de Grave, C. Wissels и M. Noort)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: T. van Rijn и F. Jimeno Fernández)

      Предмет

   Искане за частична отмяна на Решение 2006/932/ЕО на Комисията от 14 декември 2006 година за изключване от финансиране от Общността на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА), секция „Гарантиране“ (ОВ L 355, стр. 96), доколкото същото засяга Кралство Нидерландия, и по-специално финансовата корекция, приложима към възстановяването на разходите, които не са допустими по ФЕОГА, секция „Гарантиране“, за 2002 г. в размер до 5,67 милиона EUR.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Кралство Нидерландия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 82, 14.4.2007 г.


title: Дело T-135/16: Жалба, подадена на 29 март 2016 г. — Caisse régionale de crédit agricole mutuel Charente-Maritime Deux-Sèvres/ЕЦБ

text:
               17.5.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 175/32

         Жалба, подадена на 29 март 2016 г. — Caisse régionale de crédit agricole mutuel Charente-Maritime Deux-Sèvres/ЕЦБ
   (Дело T-135/16)
   (2016/C 175/37)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Caisse régionale de crédit agricole mutuel Charente-Maritime Deux-Sèvres (Saintes, Франция) (представител: H. Savoie, адвокат)

      Ответник: Европейска централна банка

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на Европейската централна банка от 29 януари 2016 г. (ECB/SSM/2016 — 969500TJ5KRTCJQWXH05/101), прието на основание член 4, параграф 1, буква д) от Регламент (ЕС) № 468/2014 на Европейската централна банка и на основание членове L. 511-13, L. 511-52, L. 511-58, L. 612-23-1 и R. 612-29-3 от френския Code monétaire et financier (Паричен и финансов кодекс).

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири основания, които са по същество идентични или сходни с изложените по дело T-133/16, Caisse régionale de crédit agricole mutuel Alpes Provence/ЕЦБ.


title: Дело T-454/15: Жалба, подадена на 10 август 2015 г. — Laboratorios Ern/СХВП — Werner (Dynamic Life)

text:
               28.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 320/47

         Жалба, подадена на 10 август 2015 г. — Laboratorios Ern/СХВП — Werner (Dynamic Life)
   (Дело T-454/15)
   (2015/C 320/65)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Laboratorios Ern, SA (Барселона, Испания) (представител: M. Pérez Serres, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Matthias Werner (Нойфарн, Германия)

      Данни за производството пред СХВП

      Заявител: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорна марка: фигуративна марка на Общността в бяло, червено, оранжево, жълто, зелено и синьо-лилаво със словния елемент „Dynamic Life“ — заявка за регистрация № 1 1 3 03  468

      Производство пред СХВП: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 27 май 2015 г. по преписка R 441/2014-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение и да отхвърли заявка № 011303468 за регистрация на марка на Общността „DYNAMIC LIFE & design“ за стоки от класове 5 и 32,

               —

               да осъди СХВП и г-н Matthias Werner, ако той реши да встъпи в производството, да заплатят съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009


title: Дело T-104/11: Решение на Общия съд от 1 февруари 2013 г. — Ferrari/СХВП (PERLE') (Марка на Общността — Международна регистрация, посочваща Европейската общност — Фигуративна марка „PERLE'“ — Абсолютни основания за отказ — Описателен характер — Липса на отличителен характер — Липса на отличителен характер, придобит в резултат на използване — Член 7, параграф 1, букви б) и в) и параграф 3 от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               16.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 79/14

         Решение на Общия съд от 1 февруари 2013 г. — Ferrari/СХВП (PERLE')
   (Дело T-104/11) (1)

   (Марка на Общността - Международна регистрация, посочваща Европейската общност - Фигуративна марка „PERLE'“ - Абсолютни основания за отказ - Описателен характер - Липса на отличителен характер - Липса на отличителен характер, придобит в резултат на използване - Член 7, параграф 1, букви б) и в) и параграф 3 от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2013/C 79/23
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Ferrari F.lli Lunelli SpA (Тренте, Италия) (представители: адв. P. Perani и адв. G. Ghisletti)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: първоначлно G. Mannucci, впоследствие L. Rampini и F. Mattina)

      Предмет

   Жалба срещу решение на втори апелативен състав на СХВП от 8 декември 2010 г. (преписка R 1249/2010-2) относно международна регистрация, посочваща Европейската общност, на фигуративната марка „PERLE“

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Ferrari F.lli Lunelli SpA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 113, 9.4.2011 г.


title: Дело T-242/07: Решение на Първоинстанционния съд от 12 ноември 2008 г. — Weiler/СХВП — IQNet Association — The International Certification Network (Q2WEB) (Марка на Общността — Процедура за обявяване на недействителност — Словна марка на Общността Q2WEB — По-ранни словни марки на Общността QWEB и по-ранна фигуративна марка на Общността QWEB Certified Site — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) и член 52, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 40/94)

text:
               10.1.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 6/26

         Решение на Първоинстанционния съд от 12 ноември 2008 г. — Weiler/СХВП — IQNet Association — The International Certification Network (Q2WEB)
   (Дело T-242/07) (1)

   (Марка на Общността - Процедура за обявяване на недействителност - Словна марка на Общността Q2WEB - По-ранни словни марки на Общността QWEB и по-ранна фигуративна марка на Общността QWEB Certified Site - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) и член 52, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 40/94)
   (2009/C 6/53)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: Dieter Weiler (Pulheim, Германия) (представители: T. Dolde, V. von Bomhard и A. Renck, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: R. Pethke)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: IQNet Association — The International Certification Network (Берн, Швейцария) (представители: A. Masetti Zannini de Concina, M. Bucarelli и P. Bodenham, avocats)
   Предмет
   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 29 март 2007 г. (преписка R 893/2005-1), свързано с процедура за обявяване на недействителност между CISQ Federazione Certificazione Italiana Sistemi di Qualità Aziendali, впоследствие IQNet Association — The International Certification Network, и г-н D. Weiler
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда г-н Dieter Weiler да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 211, 8.9.2007 г.


               18.7.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 167/1

         2009/C 167/01
   Последна публикация на Съда в Официален вестник на Европейския съюз

         ОВ C 153, 4.7.2009 г.

      Предишни публикации

      ОВ C 141, 20.6.2009 г.

      ОВ C 129, 6.6.2009 г.

      ОВ C 113, 16.5.2009 г.

      ОВ C 102, 1.5.2009 г.

      ОВ C 90, 18.4.2009 г.

      ОВ C 82, 4.4.2009 г.

   Може да намерите тези текстове на:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Дело T-385/14: Решение на Общия съд от 30 септември 2015 г. — Volkswagen/СХВП (ULTIMATE) (Марка на Общността — Заявка за регистрация на словна марка на Общността „ULTIMATE“ — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               23.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 389/51

         Решение на Общия съд от 30 септември 2015 г. — Volkswagen/СХВП (ULTIMATE)
   (Дело T-385/14) (1)

   ((Марка на Общността - Заявка за регистрация на словна марка на Общността „ULTIMATE“ - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2015/C 389/57)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Volkswagen AG (Волфсбург, Германия) (представител: U. Sander, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: D. Walicka)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 24 март 2014 г. (преписка R 1787/2013-1), постановено по заявка за регистрация на словния знак „ULTIMATE“ като марка на Общността

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Volkswagen AG да понесе направените от него съдебни разноски, както и тези на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП).

      (1)  ОВ C 253, 4.8.2014 г.


title: Дело C-662/16 P: Жалба, подадена на 21 декември 2016 г. от Laboratoire de la mer срещу определението на Общия съд (шести състав), постановено на 18 октомври 2016 г. по дело T-109/16 — Laboratoire de la mer/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост

text:
               21.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 277/20

         Жалба, подадена на 21 декември 2016 г. от Laboratoire de la mer срещу определението на Общия съд (шести състав), постановено на 18 октомври 2016 г. по дело T-109/16 — Laboratoire de la mer/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост
   (Дело C-662/16 P)
   (2017/C 277/27)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Laboratoire de la mer (представител: J. Blanchard, адвокат)

      Друга страна в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост
   С определение от 20 юни 2017 г. Съдът (шести състав) обяви жалбата за недопустима.


title: Дело C-566/08: Жалба, подадена на 22 декември 2008 г.  — Европейски парламент/Съвет на Европейския съюз

text:
               21.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/37

         Жалба, подадена на 22 декември 2008 г. — Европейски парламент/Съвет на Европейския съюз
   (Дело C-566/08)
   (2009/C 44/63)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Европейски парламент (представители: R. Passos, G. Mazzini и D. Gauci)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз
   Искания на жалбоподателя

               —

               поради нарушение на Договора за ЕО да се отмени Решение 2008/780/ЕО на Съвета от 29 септември 2008 година за сключване от името на Европейската общност на Споразумението за риболов в Южния Индийски океан (1),

               —

               да се осъди Съветът да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Европейският парламент изтъква само едно правно основание в подкрепа на жалбата си, което е изведено от неточното правно основание на обжалваното решение. Според жалбоподателя в действителност както от тълкуването на член 300 ЕО, така и от съдържанието на разглежданото в настоящото дело споразумение ясно следва, че това споразумение попада в категорията на споразуменията за създаване на специфична институционална рамка чрез организиране на процедури за сътрудничество. Следователно спорното решение трябвало да бъде прието на основание на член 37 ЕО във връзка с член 300, параграф 2, първа алинея, първо изречение и член 300, параграф 3, втора алинея ЕО, в която се предвижда да бъде получено съгласието на Европейския парламент, а не на основание на член 37 ЕО във връзка с член 300, параграф 2, първа алинея, първо изречение и член 300, параграф 3, първа алинея ЕО, в която се предвижда само консултация с тази институция.

      (1)  ОВ L 268, стр. 27.


title: Дело C-535/13: Преюдициално запитване, отправено от Protodikeío Athinón (Гърция) на 10 октомври 2013 г. — Honda Giken Kogyo Kabushiki Kaisha/Maria Patmanídi ΑΕ

text:
               21.12.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 377/6

         Преюдициално запитване, отправено от Protodikeío Athinón (Гърция) на 10 октомври 2013 г. — Honda Giken Kogyo Kabushiki Kaisha/Maria Patmanídi ΑΕ
   (Дело C-535/13)
   2013/C 377/13
   Език на производството: гръцки

      Запитваща юрисдикция

   Protodikeío Athinón

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Honda Giken Kogyo Kabushiki Kaisha

      Ответник: Maria Patmanídi ΑΕ

      Преюдициални въпроси

   Какво е приложното поле на разпоредбите на член 7 от Директива 89/104/ЕИО (1) [понастоящем член 7 от Директива 2008/95/ЕО (2)] и член 13 от Регламент (ЕО) № 40/94/ЕО (3) [понастоящем член 13 от Регламент № 207/2009 (4)] по отношение на правото на притежателя на марката да забрани паралелния внос на територията на ЕС и ЕИП на свои стоки, например резервни части за моторни превозни средства от всякакъв тип, произведени и пуснати на пазара за първи път в трета страна, нечленуваща в ЕС и ЕИП, по-специално когато става въпрос за стоки с висок марж на печалба и на свиване на цените — обстоятелство, доказано чрез значителни колебания в ценовата политика — и/или по отношение на които паралелният внос може да доведе до значителни намаления на цените за крайния потребител в полза както на последния, така и на конкуренцията с оглед на следните разпоредби, разгледани самостоятелно или във връзка помежду им:

               a)

               членове 101 ДФЕС и 102 ДФЕС,

               б)

               членове I, XI. 1, ΙΙΙ.4 и член XX, буква d), както и общите разпоредби на Споразумението ГАТТ от 1994 г., и

               в)

               членове I и [Χ]XIV от Споразумението ГАТТ от 1994 г., и по-специално последните разпоредби [разширяват ли] приложното поле на член 7, параграф 1 от Директива 2008/95/ЕО и член 13, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 207/2009 […] по отношение на стоки, пуснати на пазара в страните по Споразумението ГАТТ от 1994 г., [и] съществува ли стълкновение между тези разпоредби?

      (1)  Първа директива на Съвета от 21 декември 1988 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно марките (ОВ L 40, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 92).

      (2)  Директива 2008/95/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 октомври 2008 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно марките (ОВ L 299, стр. 25).

      (3)  Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ L 11, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).

      (4)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1).


title: Дело C-493/11 P: Определение на Съда от 15 юни 2012 г. — United Technologies Corp./Европейска комисия (Обжалване — Конкуренция — Картели — Пазар на услуги за монтаж и поддръжка на асансьори и ескалатори — Глоби — Дружество майка и дъщерни дружества — Вменяване на отговорност за неправомерните действия)

text:
               24.11.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 366/20

         Определение на Съда от 15 юни 2012 г. — United Technologies Corp./Европейска комисия
   (Дело C-493/11 P) (1)

   (Обжалване - Конкуренция - Картели - Пазар на услуги за монтаж и поддръжка на асансьори и ескалатори - Глоби - Дружество майка и дъщерни дружества - Вменяване на отговорност за неправомерните действия)
   2012/C 366/35
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: United Technologies Corp. (представители: A. Winckler и D. Gerard, avocats, J. Temple Lang и C. Cook, solicitors)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: A. Bouquet, R. Sauer и J. Bourke)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Общия съд (осми състав) от 13 юли 2011 г. по дело General Technic-Otis и др./Комисия (съединени дела T-141/07, T-142/07, T-145/07 и T-146/07), с което Общият съд отхвърля жалбата за частична отмяна на Решение C (2007) 512 окончателен на Комисията от 21 февруари 2007 година относно производство по член 81 от Договора за ЕО (Дело COMP/E-1/38.823 — PO/Elevators and Escalators) във връзка с картел на пазара на монтаж и поддръжка на асансьори и ескалатори в Белгия, Германия, Люксембург и Нидерландия, който се отнася до манипулиране на процедури за възлагане на обществени поръчки, разпределяне на пазари, определяне на цени, предоставяне на проекти и на свързани с тях договори и обмен на информация, а при условията на евентуалност, отмяна или намаляване на размера на наложената на жалбоподателя глоба — Отговорност на дружество майка за нарушенията на правилата в областта на конкуренцията, извършени от дъщерните му дружества

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда United Technologies Corporation да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 347, 26.11.2011 г.


               25.10.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 324/12

         Молба за консултативно становище от Съда на ЕАСТ, подадена от Borgarting lagmannsrett на 21 май 2012 г. по делото Staten v/Arbeidsdepartementet v Stig Arne Johnsson
   (Дело E-3/12)
   2012/C 324/10
   С писмо от 21 май 2012 г. към Съда на ЕАСТ бе отправена молба от Borgarting lagmannsrett (Апелативния съд на Borgarting), която бе получена в деловодството на Съда на 29 май 2012 г., за консултативно становище по делото Staten v/Arbeidsdepartementet v Stig Arne Johnsson по следния въпрос:
   Когато в националното законодателство се изисква, inter alia, действителен престой в държавата с цел право на обезщетения за безработица, съвместимо ли е в такъв случай с член 71, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕИО) № 1408/71 да се изисква продължителен престой в компетентната държава (държавата на последната трудова заетост) с цел предоставянето на такива обезщетения от тази държава, включително и в случая на напълно безработно лице, което по време на последната си трудова заетост е пребивавало там като „недействителен“ пограничен работник?
   За отговора на този въпрос има ли значение дали:

               1.

               Безработното лице живее в държава, която е в близост до компетентната държава (държавата на последната заетост), така че на практика да е възможно това лице да се яви в службата по заетостта в тази държава, дори ако не пребивава там?

               2.

               Безработното лице, след завръщането си в държавата на пребиваване, се регистрира като търсещо работа лице в службата по заетостта и също така подава молба за обезщетения за безработица в тази държава?


title: Дело T-241/08: Жалба, подадена на 20 юни 2008 г. — CBI и Abisp/Комисия

text:
               15.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/61

         Жалба, подадена на 20 юни 2008 г. — CBI и Abisp/Комисия
   (Дело T-241/08)
   (2008/C 209/109)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподатели: Coordination Bruxelloise d'Institutions sociales et de santé (CBI) (Брюксел, Белгия) и Association Bruxelloise des Institutions de Soins Privées (Abisp) (Брюксел, Белгия) (представители: D. Waelbroeck, avocat, и D. Slater, solicitor)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателите

               —

               да се отмени потвърдителното решение на Комисията,

               —

               да се осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Жалбоподателите искат отмяна на Решение на Комисията от 10 април 2008 г. за потвърждаване на Решение на Комисията от 10 януари 2008 г., с което се отхвърля жалбата им, подадена на 7 септември и на 17 октомври 2005 г. срещу държавните помощи, предоставени от Кралство Белгия на публичните болнични заведения от мрежата Iris на Регион Брюксел-столица и се отказва откриването на официално производство по разследване на разглежданите помощи по член 88, параграф 2 ЕО.
   Правните основания и основни доводи, изтъквани от жалбоподателите съвпадат с изтъкнатите по дело T-128/08, CBI и Abisp/Комисия (1).

      (1)  OВ 2008 г., C 142, стр. 30.


title: Дело T-196/02: Решение на Първоинстанционния съд от 12 септември 2007 г. — MTU Friedrichshafen/Комисия на Европейските общности ( Държавни помощи — Помощ за преструктуриране — Решение, с което се разпорежда възстановяване на несъвместима помощ — Член 13, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 659/1999 — Солидарна отговорност )

text:
               20.10.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 247/22

         Решение на Първоинстанционния съд от 12 септември 2007 г. — MTU Friedrichshafen/Комисия на Европейските общности
   (Дело T-196/02) (1)

   („Държавни помощи - Помощ за преструктуриране - Решение, с което се разпорежда възстановяване на несъвместима помощ - Член 13, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 659/1999 - Солидарна отговорност“)
   (2007/C 247/31)
   Език на производството: немски
   Страни

      Ищец: MTU Friedrichshafen GmbH (Friedrichshafen, Германия) (представители: F. Montag и T. Lübbig, Rechtsanwalt)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: V. Kreuschitz, V. Di Bucci и T. Scharf)
   Предмет
   Иск за отмяна на член 3, параграф 2 от Решение 2002/898/EО на Комисията от 9 април 2002 г. относно държавната помощ, отпусната от Германия в полза на SKL Motoren- und Systembautechnik GmbH (OВ L 314, стp. 75)
   Диспозитив

               1)

               Отменя член 3, параграф 2 от Решение 2002/898/EО на Комисията от 9 aприл 2002 г. относно държавната помощ, отпусната от Германия в полза на SKL Motoren- und Systembautechnik GmbH, доколкото с него MTU Friedrichshafen GmbH се задължава като солидарно отговорно да възстанови сумата в размер на 2,71 милиона EUR;

               2)

               Комисията се осъжда да заплати направените от MTU Friedrichshafen разноски, както и собствените си разноски.

      (1)  ОВ C 219, 14.9.2002 г.