title: Дело C-632/17: Преюдициално запитване от Sąd Rejonowy w Siemianowicach Śląskich (Полша), постъпило на 9 ноември 2017 г. — Powszechna Kasa Oszczędności (PKO) Bank Polski S.A., Варшава/Jacek Michalski

text:
               19.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 104/13

         Преюдициално запитване от Sąd Rejonowy w Siemianowicach Śląskich (Полша), постъпило на 9 ноември 2017 г. — Powszechna Kasa Oszczędności (PKO) Bank Polski S.A., Варшава/Jacek Michalski
   (Дело C-632/17)
   (2018/C 104/16)
   Език на производството: полски

      Запитваща юрисдикция

   Sąd Rejonowy w Siemianowicach Śląskich [Районен съд Шемяновице Шльонске]

      Страни в главното производство

      Ищец: Powszechna Kasa Oszczędności (PKO) Bank Polski S.A., Варшава

      Ответник: Jacek Michalski

      Преюдициален въпрос

   Трябва ли разпоредбите на Директива 93/13/ЕИО от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори (1), и по-специално член 6, параграф 1 и член 7, параграф 1, както и разпоредбите на Директива 2008/48/ЕО от 23 април 2008 година относно договорите за потребителски кредити и за отмяна на Директива 87/102/ЕИО на Съвета (2), и по-специално член 10 и член 22, параграф 1, да се тълкуват в смисъл, че не допускат в рамките на заповедно производство по член 485, параграф 3 и сл. от ГПК предявяване на вземане от банка (кредитодател) срещу потребител (кредитополучател) на основание на извлечение от банковите счетоводни книги, подписано от лице, оправомощено да прави волеизявления, задължаващи имуществото на банката, върху което е положен нейният печат, и на доказателство за връчване на писмена покана за изпълнение на длъжника?

      (1)  OB L 95, 1993г., стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273.

      (2)  ОВ L 133, 2008 г., стр. 66.


title: Дело C-686/17: Преюдициално запитване от Bundesgerichtshof (Германия), постъпило на 7 декември 2017 г. — Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs Frankfurt am Main e.V./Prime Champ Deutschland Pilzkulturen GmbH

text:
               19.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 104/14

         Преюдициално запитване от Bundesgerichtshof (Германия), постъпило на 7 декември 2017 г. — Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs Frankfurt am Main e.V./Prime Champ Deutschland Pilzkulturen GmbH
   (Дело C-686/17)
   (2018/C 104/17)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesgerichtshof

      Страни в главното производство

      Ищец: Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs Frankfurt am Main e.V.

      Ответник: Prime Champ Deutschland Pilzkulturen GmbH

      Преюдициални въпроси

               1)

               Следва ли за дефиниране на понятието за страна/държава на произход по член 113а, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 (1) и по член 76, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 (2) да се използват определенията в член 23 и следващите от Митническия кодекс (3) и в член 60 от Митническия кодекс на Съюза (4)?

               2)

               От местен произход по смисъла на член 23 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 и на член 60, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 952/2013 ли са култивирани гъби, отгледани на територията на страната, в случаите, когато съществени етапи от производството се осъществяват в други държави — членки на Европейския съюз, и култивираните гъби са въведени на територията на страната едва 3 или по-малко дни преди първата реколта?

               3)

               Следва ли забраната за въвеждане в заблуждение, установена в член 2, параграф 1, буква а), точка i) от Директива 2000/13/ЕО (5) и в член 7, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1169/2011 (6), да се прилага по отношение на предвиденото съгласно член 113а, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 и член 76, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 посочване на произхода?

               4)

               Допустимо ли е към предвиденото съгласно член 113а, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 и член 76, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 посочване на произхода да се добавят уточнения с цел да се предотврати забранено от член 2, параграф 1, буква а), точка i) от Директива 2000/13/ЕО, както и от член 7, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1169/2011 въвеждане в заблуждение?

      (1)  Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета от 22 октомври 2007 година за установяване на обща организация на селскостопанските пазари и относно специфични разпоредби за някои земеделски продукти (Общ регламент за ООП) (ОВ L 299, 2007 г., стр. 1).

      (2)  Регламент (ЕС) № 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 година за установяване на обща организация на пазарите на селскостопански продукти и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 922/72, (ЕИО) № 234/79, (ЕО) № 1037/2001 и (ЕО) № 1234/2007 (ОВ L 347, 2013 г., стр. 671).

      (3)  Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 302, 1992 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 5, стр. 58).

      (4)  Регламент (ЕС) № 952/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 9 октомври 2013 година за създаване на Митнически кодекс на Съюза (ОВ L 269, 2013 г., стр. 1).

      (5)  Директива 2000/13/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 март 2000 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно етикетирането, представянето и рекламата на храните (ОВ L 109, 2000 г., стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 6, стр. 9).

      (6)  Регламент (ЕС) № 1169/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2011 година за предоставянето на информация за храните на потребителите, за изменение на регламенти (ЕО) № 1924/2006 и (ЕО) № 1925/2006 на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директива 87/250/ЕИО на Комисията, Директива 90/496/ЕИО на Съвета, Директива 1999/10/ЕО на Комисията, Директива 2000/13/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, директиви 2002/67/ЕО и 2008/5/ЕО на Комисията и на Регламент (ЕО) № 608/2004 на Комисията (ОВ L 304, 2011 г., стр. 18).


title: Дело C-699/17: Преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof (Австрия), постъпило на 14 декември 2017 г. — Allianz Vorsorgekasse AG

text:
               19.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 104/15

         Преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof (Австрия), постъпило на 14 декември 2017 г. — Allianz Vorsorgekasse AG
   (Дело C-699/17)
   (2018/C 104/18)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Verwaltungsgerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател в ревизионното производство: Allianz Vorsorgekasse AG

      Други участници в производството: Bundestheater-Holding GmbH, Burgtheater GmbH, Wiener Staatsoper GmbH, Volksoper Wien GmbH, ART for ART Theaterservice GmbH, fair-finance Vorsorgekasse AG

      Преюдициален въпрос

   Приложими ли са разпоредбите на Директива 2014/24/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2014 година за обществените поръчки (1), съответно членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС и произтичащите от тях за възлагането на обществени поръчки принципи на равно третиране, на недопускане на дискриминация и на прозрачност, по отношение на договорите, сключвани от възлагащи органи с професионални осигурителни фондове за управлението и инвестирането на вноски върху възнаграждения, ако за сключването на договора, а оттам и за избора на осигурителен фонд се изисква одобрението на трудовия колектив, съответно на неговите представители и следователно възлагащият орган не може да действа самостоятелно?

      (1)  Директива 2014/24/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2014 година за обществените поръчки и за отмяна на Директива 2004/18/ЕО (ОВ L 94, 2014 г., стр. 65).


title: Дело T-235/15: Решение на Общия съд от 5 февруари 2018 г. — Pari Pharma/EMA (Достъп до документи — Регламент (ЕО) № 1049/2001 — Държани от EMA документи, които са били представени по повод на заявлението за разрешение за търговия с лекарствения продукт „Vantobra“ — Решение за предоставяне на достъп до документите на трето лице — Изключение, свързано със защитата на търговските интереси — Липса на обща презумпция за поверителност)

text:
               19.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 104/26

         Решение на Общия съд от 5 февруари 2018 г. — Pari Pharma/EMA
   (Дело T-235/15) (1)

   ((Достъп до документи - Регламент (ЕО) № 1049/2001 - Държани от EMA документи, които са били представени по повод на заявлението за разрешение за търговия с лекарствения продукт „Vantobra“ - Решение за предоставяне на достъп до документите на трето лице - Изключение, свързано със защитата на търговските интереси - Липса на обща презумпция за поверителност))
   (2018/C 104/33)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Pari Pharma GmbH (Щарнберг, Германия) (представители: M. Epping и W. Rehmann, адвокати)

      Ответник: Европейска агенция по лекарствата (EMA) (представители: T. Jabłoński, А. Русанов, S. Marino, A. Spina и N. Rampal Olmedo)

      Встъпили страни в подкрепа на ответника: Френска република (представители: D. Colas и J. Traband) и Novartis Europharm Ltd (Камбърли, Обединеното кралство) (представител: C. Schoonderbeek, адвокат)

      Предмет

   Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение EMA/271043/2015 на EMA от 24 април 2015 г., с което по силата на Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, 2001 г., стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76) се разрешава достъп на трето лице до документи, съдържащи данни, представени по повод заявление за разрешение за търговия с лекарствения продукт „Vantobra“

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Pari Pharma GmbH понася, наред с направените от него съдебни разноски, и тези, направени от Европейската агенция по лекарствата (EMA), включително в обезпечителното производство.

               3)

               Френската република понася направените от нея съдебни разноски.

               4)

               Novartis Europharm Ltd понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 221, 6.7.2015 г.


title: Дело T-457/16: Решение на Общия съд от 1 февруари 2018 г. — Aldi Einkauf/EUIPO — Schwamm & Cie. (Le Coq de France) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Европейския съюз „Le Coq de France“ — По-ранна национална фигуративна марка „le coq“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Сходство на стоките и на услугите — Сходство на знаците — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001])

text:
               19.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 104/34

         Решение на Общия съд от 1 февруари 2018 г. — Aldi Einkauf/EUIPO — Schwamm & Cie. (Le Coq de France)
   (Дело T-457/16) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Европейския съюз „Le Coq de France“ - По-ранна национална фигуративна марка „le coq“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Сходство на стоките и на услугите - Сходство на знаците - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001]))
   (2018/C 104/44)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (Есен, Германия) (представители: N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen и N. Bertram, адвокати)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: A. Schifko и D. Walicka)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Schwamm & Cie. mbH (Sarrebruck, Германия)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 15 юни 2016 г. (преписка R 1786/2015-4) относно производство по възражение между Schwamm & Cie и Aldi Einkauf

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 364, 3.10.2016 г.


title: Дело T-477/15: Решение на Общия съд от 1 февруари 2018 г. — European Dynamics Luxembourg и др./ECHA (Обществени поръчки за услуги — Процедура за възлагане на обществени поръчки — Доставка на услуги в областта на информационните технологии за приложенията на ECHA — Отхвърляне на офертата на оферент — Критерии за възлагане — Задължение за мотивиране — Явни грешки в преценката — Извъндоговорна отговорност)

text:
               19.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 104/27

         Решение на Общия съд от 1 февруари 2018 г. — European Dynamics Luxembourg и др./ECHA
   (Дело T-477/15) (1)

   ((Обществени поръчки за услуги - Процедура за възлагане на обществени поръчки - Доставка на услуги в областта на информационните технологии за приложенията на ECHA - Отхвърляне на офертата на оферент - Критерии за възлагане - Задължение за мотивиране - Явни грешки в преценката - Извъндоговорна отговорност))
   (2018/C 104/34)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: European Dynamics Luxembourg SA (Люксембург, Люксембург), European Dynamics Belgium SA (Брюксел, Белгия), Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE, (Атина, Гърция) (представители: M. Sfyri, D. Papadopoulou и C.-N. Dede, avocats)

      Ответник: Европейка агенция по химикали (ECHA) (представители: първоначално E. Maurage, W. Broere и M. Heikkilä, впоследствие W. Broere и M. Heikkilä, подпомагани от J. Stuyck и A. M. Vandromme, avocats)

      Предмет

   От една страна, искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на решенията, за които жалбоподателите са били уведомени с писмо от 25 юни 2015 г., с които ECHA е отхвърлила офертата на консорциум European Dynamics за възлагане на обществена поръчка ECHA/2014/86 относно доставка на услуги в областта на информационните технологии за приложенията на ECHA и е възложил тази обществена поръчка на друг оферент, и от друга страна, искане на основание член 268 ДФЕС за присъждане на обезщетение за вредите, които жалбоподателите твърдят, че са претърпели

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               European Dynamics Luxembourg SA, European Dynamics Belgium SA и Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE понасят направените от тях съдебни разноски и съдебните разноски на Европейка агенция по химикали (ECHA).

      (1)  ОВ C 363, 3.11.2015 г.


title: Дело C-723/17: Преюдициално запитване от Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Белгия), постъпило на 29 декември 2017 г. — Lies Craeynest и др./Brussels Hoofdstedelijk Gewest и Brussels Instituut voor Milieubeheer; Встъпила страна: Belgische Staat

text:
               19.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 104/16

         Преюдициално запитване от Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Белгия), постъпило на 29 декември 2017 г. — Lies Craeynest и др./Brussels Hoofdstedelijk Gewest и Brussels Instituut voor Milieubeheer; Встъпила страна: Belgische Staat
   (Дело C-723/17)
   (2018/C 104/21)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Rechtbank van eerste aanleg te Brussel

      Страни в главното производство

      Ищци: Lies Craeynest, Cristina Lopez Devaux, Frédéric Mertens, Stefan Vandermeulen, Karin De Schepper, Clientearth vzw

      Ответници: Brussels Hoofdstedelijk Gewest, Brussels Instituut voor Milieubeheer

      Встъпила страна: Belgische Staat

      Преюдициални въпроси

               1)

               Следва ли член 4, параграф 3 и член 19, параграф 1, втора алинея от Договора за Европейския съюз във връзка с член 288, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз и членове 6 и 7 от Директива 2008/50/EО от 21 май 2008 година относно качеството на атмосферния въздух и за по-чист въздух за Европа (1) да се тълкуват в смисъл, че когато се твърди, че държава членка не е установила пунктовете за вземане на проби в дадена зона в съответствие с посочените в раздел Б, точка 1, буква a) от приложение III към директивата критерии националните съдилища са компетентни по искане на частноправни субекти, пряко засегнати от превишаването на посочените в член 13, параграф 1 от директивата пределно допустими стойности, да проверят дали пунктовете за вземане на проби са установени в съответствие с тези критерии, и ако това не е така, да предприемат спрямо националния орган всички необходими мерки, като например разпоредят установяването на пунктовете за вземане на проби в съответствие с тези критерии?

               2)

               Превишена ли е по смисъла на член 13, параграф 1 и член 23, параграф 1 от Директива 2008/50/EО от 21 май 2008 година относно качеството на атмосферния въздух и за по-чист въздух за Европа пределно допустима стойност тогава, когато превишаването на пределно допустима стойност бъде установено, както е предвидено в приложение XI към тази директива, в период на осредняване от една година въз основа на резултатите от измерването само в един пункт за вземане на проби по смисъла на член 7 от директивата, или такова превишаване е налице само тогава когато е получено въз основа на осредняване на измерените стойности във всички пунктове за вземане на проби в определена зона по смисъла на директивата?

      (1)  Директива 2008/50/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 май 2008 година относно качеството на атмосферния въздух и за по-чист въздух за Европа (ОВ L 152, 2008 г., стр. 1).


title: Дело T-506/15: Решение на Общия съд от 1 февруари 2018 г. — Гърция/Комисия (ЕФГЗ и ЕЗФРСР — Разходи, изключени от финансиране — Разходи, направени от Гърция — Фиксирани финансови корекции — Схема за помощи за площ — Понятие за постоянно пасище — Условие за налагане на фиксирана корекция от 25 % — Съобщаване съгласно член 11, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 885/2006 — Член 31, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1122/2009 — Кръстосано съответствие — Проверка относно регулаторните изисквания в областта на администрирането — Проверка относно доброто земеделско и екологично състояние — Задължение за мотивиране — Приспадане на корекция, отменена с решение на Общия съд)

text:
               19.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 104/27

         Решение на Общия съд от 1 февруари 2018 г. — Гърция/Комисия
   (Дело T-506/15) (1)

   ((ЕФГЗ и ЕЗФРСР - Разходи, изключени от финансиране - Разходи, направени от Гърция - Фиксирани финансови корекции - Схема за помощи за площ - Понятие за постоянно пасище - Условие за налагане на фиксирана корекция от 25 % - Съобщаване съгласно член 11, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 885/2006 - Член 31, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1122/2009 - Кръстосано съответствие - Проверка относно регулаторните изисквания в областта на администрирането - Проверка относно доброто земеделско и екологично състояние - Задължение за мотивиране - Приспадане на корекция, отменена с решение на Общия съд))
   (2018/C 104/35)
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Жалбоподател: Република Гърция (представители: G. Kanellopoulos, E. Leftheriotou, O. Tsirkinidou и A. Vasilopoulou)

      Ответник: Европейска комисия (представители: H. Kranenborg и D. Triantafyllou

      Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателя: Кралство Испания (представител: A. Gavela Llopis)

      Предмет

   Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Изпълнително решение (ЕС) 2015/1119 на Комисията от 22 юни 2015 г. за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (ОВ 2015, L 182, стр. 39)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Република Гърция понася направени от нея съдебни разноски, както и разноските, направени от Европейската комисия.

               3)

               Кралство Испания понася направените от него разноски.

      (1)  ОВ C 371, 9.11.2015 г.


title: Дело T-775/16: Решение на Общия съд от 7 февруари 2018 г. — Kondyterska korporatsiia „Roshen“/EUIPO — Krasnyiy oktyabr („Изображение на речен рак“) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Международна регистрация, посочваща Европейския съюз — Фигуративна марка, изобразяваща речен рак — По-ранна международна регистрация на фигуративната марка „РАКОВЫЕ ШЕЙКИ“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) №° 207/2009 [понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001])

text:
               19.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 104/35

         Решение на Общия съд от 7 февруари 2018 г. — Kondyterska korporatsiia „Roshen“/EUIPO — Krasnyiy oktyabr („Изображение на речен рак“)
   (Дело T-775/16) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Международна регистрация, посочваща Европейския съюз - Фигуративна марка, изобразяваща речен рак - По-ранна международна регистрация на фигуративната марка „РАКОВЫЕ ШЕЙКИ“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) №o 207/2009 [понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001]))
   (2018/C 104/45)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Dochirnie pidpryiemstvo Kondyterska korporatsiia „Roshen“ (Киев, Украйна) (представители: R. Žabolienė и I. Lukauskienė, avocats)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: A. Lukošiūtė и D. Walicka)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Confectionery Factory „Krasnyiy oktyabr“ OAO (Москва, Русия) (представители: O. Spuhler, M. Geitz и J. Stock, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 11 август 2016 г. (преписка R 2419/2015-1) относно производство по възражение между Moscow Confectionery Factory „Krasnyiy oktyabr“ и Dochirnie pidpryiemstvo Kondyterska korporatsiia „Roshen“

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Dochirnie pidpryiemstvo Kondyterska korporatsiia „Roshen“ да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 475, 19.12.2016 г.


title: Дело C-1/18: Преюдициално запитване от Augstākā tiesa (Латвия), постъпило на 2 януари 2018 г. — SIA Oriola Rīga/Valsts ieņēmumu dienests

text:
               19.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 104/18

         Преюдициално запитване от Augstākā tiesa (Латвия), постъпило на 2 януари 2018 г. — SIA Oriola Rīga/Valsts ieņēmumu dienests
   (Дело C-1/18)
   (2018/C 104/23)
   Език на производството: латвийски

      Запитваща юрисдикция

   Augstākā tiesa

      Страни в главното производство

      Касатор: SIA Oriola Rīga

      Ответник по касационната жалба: Valsts ieņēmumu dienests

      Преюдициални въпроси

               1)

               Когато внесените стоки са лекарствени продукти, трябва ли за целите на определянето на митническата им стойност съгласно член 30, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕИО) № 2913/92 (1) и член 151, параграф 4 от Регламент (ЕИО) № 2454/93 (2) да се счита, че сходни стоки са тези лекарствени продукти, чието активно вещество и неговото количество са еднакви (или сходни), или при установяването на сходните стоки трябва да се отчита и пазарното положение, т.е популярността и търсенето на съответния лекарствен продукт и на неговия производител?

               2)

               Може ли при определяне на митническата стойност на внесените стоки в съответствие с член 30, параграф 2, буква в) от Регламент (ЕИО) № 2913/92 да се прилага гъвкаво срокът от 90 дни, установен в член 152, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕИО) № 2454/93?

               3)

               Ако посоченият срок може да се прилага гъвкаво, трябва ли да се даде предимство на данни относно сделки, сключени в момент, по-близък до вноса на стоките, чиято митническа стойност трябва да се определи, които сделки имат за предмет идентични или сходни стоки, продавани в количество, позволяващо определянето на единичната цена, или обратното — трябва да се даде предимство на данни относно сделки, които са по-отдалечени във времето, но имат за предмет конкретно внесените стоки?

               4)

               Трябва ли при определяне на митническата стойност на внесените стоки в съответствие с член 30, параграф 2, буква в) от Регламент (ЕИО) № 2913/92 да бъдат прилагани предоставените ценови отстъпки, формирали цената, на която стоките действително са продадени?

      (1)  Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 302, стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 5, стр. 58).

      (2)  Регламент (ЕО) № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 година за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 253, стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 7, стр. 3).


title: Дело C-433/15: Решение на Съда (четвърти състав) от 24 януари 2018 г. — Европейска комисия/Италианска република (Неизпълнение на задължения от държава членка — Мляко и млечни продукти — Допълнителна такса за мляко — Пазарни години 1995/1996—2008/2009 — Регламент (ЕО) № 1234/2007 — Членове 79, 80 и 83 — Регламент (ЕО) № 595/2004 — Членове 15 и 17 — Неизпълнение — Липса на действително плащане на таксата в определените срокове — Невъзстановяване в случай на неплащане на таксата)

text:
               19.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 104/2

         Решение на Съда (четвърти състав) от 24 януари 2018 г. — Европейска комисия/Италианска република
   (Дело C-433/15) (1)

   ((Неизпълнение на задължения от държава членка - Мляко и млечни продукти - Допълнителна такса за мляко - Пазарни години 1995/1996—2008/2009 - Регламент (ЕО) № 1234/2007 - Членове 79, 80 и 83 - Регламент (ЕО) № 595/2004 - Членове 15 и 17 - Неизпълнение - Липса на действително плащане на таксата в определените срокове - Невъзстановяване в случай на неплащане на таксата))
   (2018/C 104/02)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: P. Rossi, D. Nardi и J. Guillem Carrau)

      Ответник: Италианска република (представители: G. Palmieri, подпомагана от P. Gentili и S. Fiorentino, avocatti dello Stato)

      Диспозитив

               1)

               Като не е гарантирала, че допълнителната такса, дължима за надхвърлящото националната квота производство в Италия, считано от първата година на действително облагане с допълнителната такса в Италия (1995/1996) до последната година на потвърдено свръхпроизводство в страната (2008/2009),

                           —

                           действително се начислява на конкретните производители, допринесли за всяко превишаване на производството, и

                           —

                           се изплаща в срок, след уведомяване за дължимия размер, от изкупвача или, при преките продажби, от производителя, или,

                           —

                           при неплащане в срок, се регистрира и евентуално събира принудително от тези изкупвачи или производители,

                     Италианската република не е изпълнила задълженията си по членове 1 и 2 от Регламент (ЕИО) № 3950/92 на Съвета от 28 декември 1992 година относно въвеждане на допълнителна такса в сектора на млякото и млечните продукти, член 4 от Регламент (ЕО) № 1788/2003 на Съвета от 29 септември 2003 година за въвеждане на такса в сектора на млякото и млечните продукти, членове 79, 80 и 83 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета от 22 октомври 2007 година за установяване на обща организация на селскостопанските пазари и относно специфични разпоредби за някои земеделски продукти („Общ регламент за ООП“), както и — по отношение на разпоредбите за изпълнение на Комисията — член 7 от Регламент (ЕИО) № 536/93 от 9 март 1993 година относно определяне на подробни правила за прилагане на допълнителната такса в сектора на млякото и млечните продукти, член 11, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕО) № 1392/2001 от 9 юли 2001 година за определяне на подробни правила за прилагане на Регламент № 3950/92 и, на последно място, членове 15 и 17 от Регламент (ЕО) № 595/2004 от 30 март 2004 година за определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 1788/2003, изменен с Регламент (ЕО) № 1468/2006 на Комисията от 4 октомври 2006 г.

               2)

               Осъжда Италианската република да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 354, 26.10.2015 г.


title: Дело T-17/18: Жалба, подадена на 19 януари 2018 г. — Delfant Hoylaerts/Комисия

text:
               19.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 104/44

         Жалба, подадена на 19 януари 2018 г. — Delfant Hoylaerts/Комисия
   (Дело T-17/18)
   (2018/C 104/57)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Isabelle Delfant Hoylaerts (Монтредон-де-Корбиер, Франция) (представител: E. Conquet)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението за отказ на Комисията от 21 март 2017 г.,

               —

               да отмени мълчаливия отказ на Комисията от 20 октомври 2017 г.,

               —

               да осъди Комисията да покрие разходите, свързани с медицинския учебен център, считано от 20 октомври 2017 г.,

               —

               да осъди Комисията да заплати на г-жа Delfant Hoylaerts 3 000 EUR като обезщетение за причинени ѝ морални и материални вреди,

               —

               да осъди Комисията да заплати на г-жа Delfant Hoylaerts 3 000 EUR за невъзстановими разходи.

      Основания и основни доводи

   Единственото основание за жалбата на жалбоподателя е твърдението за нарушение на член 72 от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз, текстът на който член е включен и в Общите правила за здравното осигуряване на длъжностните лица на Европейския съюз, и по-специално в член 20, както и в ръководството за участие на Комисията в случаи на деца с увреждания на длъжностни лица.
   Жалбоподателят твърди, че като е приела решение, с което е отхвърлила искането за покриване на разходите на детето му с увреждания, свързаните с медицинския учебен център, Комисията е нарушила горепосочените разпоредби. В това отношение той счита, че споменатото решение се основава на чисто административно неразбиране и че решението на Комисията е лишено от правно основание.
   Накрая, жалбоподателят твърди, че злоупотребата от страна на Комисията има сериозни последици, тъй като сам не е в състояние да понесе разходите, свързани с медицинския учебен център, а същият е жизненоважен за детето му. Следователно моралното и финансовото му положение се влошили по вина на Комисията.


title: Дело T-794/16: Решение на Общия съд от 7 февруари 2018 г. — Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret/EUIPO — Захариева (опаковки за фунийки за сладолед) (Промишлен дизайн на Общността — Производство за обявяване на недействителност — Регистриран промишлен дизайн на Общността, изобразяващ фунийка за сладолед — Предходна международна регистрация, посочваща България — Основания за недействителност — Използване на отличителен знак, чийто притежател има правото да забрани използването му, в последващ промишлен дизайн — Член 25, параграф 1, буква д) от Регламент (ЕО) № 6/2002 — Задължение за мотивиране — Член 62 от Регламент № 6/2002 — Задължение за полагане на грижа — Член 63, параграф 1 от Регламент № 6/2002)

text:
               19.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 104/36

         Решение на Общия съд от 7 февруари 2018 г. — Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret/EUIPO — Захариева (опаковки за фунийки за сладолед)
   (Дело T-794/16) (1)

   ((Промишлен дизайн на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Регистриран промишлен дизайн на Общността, изобразяващ фунийка за сладолед - Предходна международна регистрация, посочваща България - Основания за недействителност - Използване на отличителен знак, чийто притежател има правото да забрани използването му, в последващ промишлен дизайн - Член 25, параграф 1, буква д) от Регламент (ЕО) № 6/2002 - Задължение за мотивиране - Член 62 от Регламент № 6/2002 - Задължение за полагане на грижа - Член 63, параграф 1 от Регламент № 6/2002))
   (2018/C 104/47)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret AŞ (Шехиткамил Газиантеп, Турция) (представител: T. Ценова, адвокат)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: J. Ivanauskas)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Елка Захариева (Пловдив, България) (представител: А. Костов, адвокат)

      Предмет

   Жалба срещу решението на трети апелативен състав на EUIPO от 12 септември 2016 г. (преписка R 1144/2015-3), постановено в производство за обявяване на недействителност със страни Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret и г-жа Захариева

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на трети апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 12 септември 2016 г. (преписка R 1144/2015-3).

               2)

               Уважава искането за обявяване на недействителност на промишления дизайн, регистриран с номер 002343244-0001.

               3)

               EUIPO понася направените от нея съдебни разноски, както и разноските на Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret в производствата пред Общия съд и пред апелативния състав на EUIPO.

               4)

               Г-жа Елка Захариева понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 22, 23.1.2017 г.


title: Дело T-518/15: Решение на Общия съд от 1 февруари 2018 г. — Франция/Комисия („ЕФГЗ и ЕЗФРСР — Разходи, изключени от финансиране — Програма за развитие на селските райони — Мерки за подпомагане на развитието на селските райони — Области с неблагоприятни природни условия — Фиксирана финансова корекция — Разходи, направени от Франция — Проверки на място — Критерий за натовареност — Преброяване на животни — Увеличаване на процента на фиксираната корекция поради повторност на неизпълнението — Процесуални гаранции“)

text:
               19.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 104/28

         Решение на Общия съд от 1 февруари 2018 г. — Франция/Комисия
   (Дело T-518/15) (1)

   ((„ЕФГЗ и ЕЗФРСР - Разходи, изключени от финансиране - Програма за развитие на селските райони - Мерки за подпомагане на развитието на селските райони - Области с неблагоприятни природни условия - Фиксирана финансова корекция - Разходи, направени от Франция - Проверки на място - Критерий за натовареност - Преброяване на животни - Увеличаване на процента на фиксираната корекция поради повторност на неизпълнението - Процесуални гаранции“))
   (2018/C 104/36)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Френска република (представители: първоначално G. de Bergues, D. Colas, R. Coesme и A. Daly, впоследствие D. Colas, R. Coesme и A. Daly, накрая D. Colas, R. Coesme, S. Horrenberger и E. de Moustier)

      Ответник: Европейска комисия (представители: A. Bouquet, A. Lewis и J. Aquilina)

      Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателя: Кралство Испания (представители: първоначално M. Sampol Pucurull, впоследствие V. Ester Casas)

      Предмет

   Искане на основание член 263 ДФЕС за частична отмяна на Решение за изпълнение (ЕС) 2015/1119 на Комисията от 22 юни 2015 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (ОВ L 182, 2015 г., стр. 39)

      Диспозитив

               1)

               Отменя Решение за изпълнение (ЕС) 2015/1119 на Комисията от 22 юни 2015 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР), в частта, в която се прилага фиксирана корекция, увеличена с 10 %, с мотива че неизпълнението, в която се упрекват френските власти в областта на преброяването на животните, се е повтаряло и посочените власти не са извършили подобрения във връзка с него.

               2)

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3)

               Френската република и Европейската комисия понасят направените от тях съдебни разноски.

               4)

               Кралство Испания понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 354, 26.10.2015 г.


title: Дело T-21/18: Жалба, подадена на 19 януари 2018 г. — Република Полша/Комисия

text:
               19.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 104/45

         Жалба, подадена на 19 януари 2018 г. — Република Полша/Комисия
   (Дело T-21/18)
   (2018/C 104/58)
   Език на производството: полски

      Страни

      Жалбоподател: Република Полша (представител: B. Majczyna)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да обяви за невалидно Решение за изпълнение (ЕС) 2017/2014 на Комисията от 8 ноември 2017 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (нотифицирано под номер C(2017) 7263) (ОВ L 292, 2017 г., стр. 61), в частта, с която от финансиране от страна на Европейския съюз се изключват нетни разходи в размер на 48 317 806,79 EUR и 26 638 201,22 EUR, направени от акредитираната от Република Полша разплащателна агенция,

               —

               да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три основания.

               1.

               Първото основание е относно нарушение на член 52, параграф 1 от Регламент № 1306/2013 (1) чрез прилагането на финансова корекция въз основа на неправилно установени фактически обстоятелства и неправилно тълкуване на правната уредба, въпреки че разходите са били направени от Република Полша в съответствие с разпоредбите на Съюза.

               2.

               Второто основание е относно нарушение на член 52, параграф 2 от Регламент № 1306/2013 чрез прилагането на очевидно прекомерна по размер фиксирана финансова корекция спрямо риска от евентуални финансови загуби за бюджета на Съюза.

               3.

               Третото основание е относно нарушение на член 296, втора алинея ДФЕС поради недостатъчни мотиви във връзка с приложената корекция.

      (1)  Регламент (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 година относно финансирането, управлението и мониторинга на общата селскостопанска политика и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 352/78, (ЕО) № 165/94, (ЕО) № 2799/98, (ЕО) № 814/2000, (ЕО) № 1290/2005 и (ЕО) № 485/2008 на Съвета (ОВ L 347, 2013 г., стр. 549, изменен).


title: Дело T-795/16: Решение на Общия съд от 7 февруари 2018 г. — Krasnyiy oktyabr/EUIPO — Kondyterska korporatsiia „Roshen“ („CRABS“) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Международна регистрация, посочваща Европейския съюз — Фигуративна марка „CRABS“ — По-ранна международна регистрация на фигуративната марка „РАКОВЫЕ ШЕЙКИ“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) №° 207/2009 [понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001])

text:
               19.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 104/37

         Решение на Общия съд от 7 февруари 2018 г. — Krasnyiy oktyabr/EUIPO — Kondyterska korporatsiia „Roshen“ („CRABS“)
   (Дело T-795/16) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Международна регистрация, посочваща Европейския съюз - Фигуративна марка „CRABS“ - По-ранна международна регистрация на фигуративната марка „РАКОВЫЕ ШЕЙКИ“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) №o 207/2009 [понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001]))
   (2018/C 104/48)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Moscow Confectionery Factory „Krasnyiy oktyabr“OAO (Москва, Русия) (представители: O. Spuhler, M. Geitz и J. Stock, avocats)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: A. Lukošiūtė и D. Walicka)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Dochirnie pidpryiemstvo Kondyterska korporatsiia „Roshen“ (Киев, Украйна) (представители: R. Žabolienė и I. Lukauskienė, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 11 август 2016 г. (преписка R 2507/2015-1) относно производство по възражение между Moscow Confectionery Factory „Krasnyiy oktyabr“ и Dochirnie pidpryiemstvo Kondyterska korporatsiia „Roshen“

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Moscow Confectionery Factory „Krasnyiy oktyabr“OAO да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 6, 9.1.2017 г.


title: Дело C-179/16: Решение на Съда (голям състав) от 23 януари 2018 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Stato — Италия) — F. Hoffmann-La Roche Ltd и др./Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato (Преюдициално запитване — Конкуренция — Член 101 ДФЕС — Картел — Лекарствени продукти — Директива 2001/83/ЕО — Регламент (ЕО) № 726/2004 — Твърдения за рисковете от употребата на лекарство за лечение, което не е обхванато от разрешението за търговия с него (извън условията на РТ) — Определяне на съответния пазар — Съпътстващо ограничение — Ограничаване на конкуренцията с оглед на целта — Освобождаване)

text:
               19.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 104/3

         Решение на Съда (голям състав) от 23 януари 2018 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Stato — Италия) — F. Hoffmann-La Roche Ltd и др./Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato
   (Дело C-179/16) (1)

   ((Преюдициално запитване - Конкуренция - Член 101 ДФЕС - Картел - Лекарствени продукти - Директива 2001/83/ЕО - Регламент (ЕО) № 726/2004 - Твърдения за рисковете от употребата на лекарство за лечение, което не е обхванато от разрешението за търговия с него (извън условията на РТ) - Определяне на съответния пазар - Съпътстващо ограничение - Ограничаване на конкуренцията с оглед на целта - Освобождаване))
   (2018/C 104/03)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Consiglio di Stato

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: F. Hoffmann-La Roche Ltd, Roche SpA, Novartis AG, Novartis Farma SpA

      Ответник: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

      в присъствието на: Associazione Italiana delle Unità Dedicate Autonome Private di Day Surgery e dei Centri di Chirurgia Ambulatoriale (Aiudapds), Società Oftalmologica Italiana (SOI) — Associazione Medici Oculisti Italiani (AMOI), Regione Emilia-Romagna, Altroconsumo, Regione Lombardia, Coordinamento delle associazioni per la tutela dell’ambiente e dei diritti degli utenti e consumatori (Codacons), Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA)

      Диспозитив

               1)

               Член 101 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че за целите на прилагането му националният орган за защита на конкуренцията може да включи в съответния пазар, освен лекарствата, разрешени за лечението на съответните заболявания и друго лекарство, чието разрешение за търговия не обхваща това лечение, но което се употребява за тази цел и затова между него и първите е налице конкретно отношение на заместимост. За да определи дали е налице отношение на заместимост, този орган трябва — стига компетентните административни или съдебни органи да са извършили проверка за съответствие на продукта с приложимите разпоредби, уреждащи производството или продажбата му — да вземе предвид резултата от тази проверка, като прецени евентуалните му последици за структурата на търсенето и предлагането.

               2)

               Член 101, параграф 1 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че картел между страните по лицензионен договор за експлоатацията на лекарство, който, за да намали конкурентния натиск върху употребата на това лекарство за лечението на дадени заболявания, цели да ограничи действията, с които трети лица насърчават употребата на друго лекарство за лечението на същите заболявания, не може да бъде изключен от приложното поле на тази разпоредба като съпътстващ посочения договор.

               3)

               Член 101, параграф 1 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че картелът между две предприятия, търгуващи с две конкурентни лекарства, създаден с цел, в контекст на научна несигурност, пред Европейската агенция по лекарствата, здравните специалисти и широката общественост да се разпространи подвеждаща информация за нежеланите реакции от употребата на едното от тези лекарства за лечение на заболявания, които не са обхванати от издаденото за него разрешение за търговия, така че да се намали произтичащият от употребата на това лекарство конкурентен натиск върху употребата на другото лекарство, представлява по смисъла на тази разпоредба ограничение на конкуренцията „с оглед на целта“.

               4)

               Член 101 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че спрямо такъв картел не е приложимо освобождаването, предвидено в параграф 3 от този член.

      (1)  ОВ C 222, 20.6.2016 г.


title: Дело T-22/18: Жалба, подадена на 19 януари 2018 г. — България/Комисия

text:
               19.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 104/46

         Жалба, подадена на 19 януари 2018 г. — България/Комисия
   (Дело T-22/18)
   (2018/C 104/59)
   Език на производството: български

      Страни

      Жалбоподател: Република България (представители: Е. Петранова и Л. Захариева)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение за изпълнение (ЕС) 2017/2014 на Комисията от 8 ноември 2017 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР), нотифицирано под номер С(2017) 7263), в части от него по бюджетна позиция 6711, в които се изключват от финансиране от страна на Европейския съюз в рамките на ЕЗФРСР някои разходи на Република България в размер на 11 685 774,48 EUR, с финансово отражение в размер на 11 412 865,79 EUR, след приспадания на 272 908,69 EUR;

               —

               да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага общо десет основания.

               1.

               Основания, касаещи суми, изключени от финансиране от страна на Съюза на основание пропуски в основната проверка „Достатъчно качество на проверките на място“ и пропуски в основната проверка „Адекватна проверка на исканията за плащане“; на основание пропуски в основната проверка „Подходяща оценка на основателността на разходите“ — разходи, свързани с преките покупки; на основание пропуски в основната проверка „Подходяща оценка на основателността на разходите“ — разходи, свързани с оценяващата комисия:

                           —

                           Нарушение на процедурата за уравняване по съответствие по член 52 от Регламент № 1306/2013 и на член 34 от Регламент за изпълнение № 908/2014 във връзка с допълване от Комисията на нови основания в подкрепа на нейните констатации относно качеството на проверките на място;

                           —

                           Нарушение на принципа на правна сигурност във връзка с липсата на ясни критерии и указания по отношение на достатъчното качество на проверките на място;

                           —

                           Нарушение на принципа на добро финансово управление и процедурата за уравняване по съответствие по член 52 от Регламент № 1306/2013 във връзка с прилагането на неоснователни финансови корекции;

                           —

                           Нарушение на процедурата за уравняване по съответствие по член 52 от Регламент № 1306/2013 и на Насоките за изчисляване на финансовите корекции във връзка с приложената финансова корекция по мярка 311 за финансовите 2013 г., 2014 г. и 2015 г.;

                           —

                           Нарушение на Насоките за изчисляване на финансовите корекции във връзка с прилагането на размер на финансовата корекция, който не е пропорционален на реалния риск от финансова вреда за Съюза;

                           —

                           Нарушение на процедурата за уравняване по съответствие по член 52 от Регламент № 1306/2013 и на Насоките за изчисляване на финансовите корекции при прилагането на финансови корекции във връзка с достатъчното качество на проверките на място;

                           —

                           Нарушение на член 34, параграф 6 от Регламент за изпълнение № 908/2014, на член 12, параграф 8 от Делегиран регламент № 907/2014, на Насоките за изчисляване на финансовите корекции и на принципа на пропорционалност във връзка с прилагане на корекции върху всички разходи, заявени за възстановяване;

                           —

                           Нарушение на процедурата за уравняване по съответствие по член 52, параграф 2 от Регламент № 1306/2013, на Насоките за изчисляване на финансовите корекции и на принципа на пропорционалност във връзка с определяне на основата за прилагане на корекции по отношение на проекти в период на мониторинг.

               2.

               Основания, касаещи само сумите, изключени от финансиране от страна на Съюза на основание пропуски в основната проверка „Подходяща оценка на основателността на разходите“ — разходи, свързани с оценяващата комисия:

                           —

                           Нарушение на процедурата за уравняване по съответствие по член 52 от Регламент № 1306/2013, на член 12 от Делегиран регламент № 907/2014 и на принципа на правна сигурност във връзка с Насоките за изчисляване на финансовите корекции при прилагането на методология за изчисляване на финансовите корекции;

                           —

                           Нарушение на принципа на пропорционалност във връзка с размера на приложените от Комисията финансови корекции.


title: Дело C-3/18 P: Жалба, подадена на 2 януари 2018 г. от Confédération européenne des associations d’horlogers-réparateurs (CEAHR) срещу решението, постановено от Общия съд (втори състав) на 23 октомври 2017 г. по дело T-712/14, Confédération européenne des associations d’horlogers-réparateurs (CEAHR)/Европейска комисия

text:
               19.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 104/19

         Жалба, подадена на 2 януари 2018 г. от Confédération européenne des associations d’horlogers-réparateurs (CEAHR) срещу решението, постановено от Общия съд (втори състав) на 23 октомври 2017 г. по дело T-712/14, Confédération européenne des associations d’horlogers-réparateurs (CEAHR)/Европейска комисия
   (Дело C-3/18 P)
   (2018/C 104/25)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Confédération européenne des associations d’horlogers-réparateurs (CEAHR) (представител: P. A. Benczek, Rechtsanwalt)

      Други страни в производството: Европейска комисия, LVMH Moët Hennessy-Louis Vuitton SA, Rolex, SA, The Swatch Group SA

      Искания

   Жалбоподателят иска от Съда:

               —

               да отмени диспозитива на решението на Общия съд, и

               —

               да отмени решението на Комисията от 29 юли 2014 г. по преписка AT.39097 — Поправка на часовници,

               —

               при условията на евентуалност да върне делото на Общия съд за ново разглеждане,

               —

               да осъди Комисията и встъпилите страни да понесат направените от тях съдебни разноски и да заплатят тези на CEAHR, както по първоинстанционното производство, така и по настоящото производство по обжалване,

               —

               при условията на евентуалност да осъди встъпилите страни да понесат съдебните разноски, направени от тях както в първоинстанционното производство, така и в настоящото производство по обжалване.

      Основания и основни доводи

   С първото си основание жалбоподателят поддържа, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е направил аналогия между преценката на селективните системи за дистрибуция в практиката на Съда и съответно преценката на разглежданата по делото селективна система за поправка.
   С второто си основание жалбоподателят поддържа, че Общият съд е допуснал поредица от грешки при прилагане на правото и грешки в преценката, като е стигнал до извода, че разглежданите по делото селективните системи за поправка и отказите за доставка на резервни части са обосновани и пропорционални. Жалбоподателят твърди, че Общият съд е допуснал явна грешка, като е направил извода, че Комисията е имала основание да приеме, че сложността на престижните часовници обосновава разглежданата в случая селективна система за поправка и отказ за доставка на резервни части. Освен това жалбоподателят поддържа, че Общият съд е допуснал явна грешка, като е счел, че Комисията е имала основание да приеме, че съществува риск от фалшифициране на престижните часовници, което обосновава разглежданата в случая селективна система за поправка и отказ за доставка на резервни части. Общият съд е допуснал явна грешка и като е стигнал до извода, че Комисията е имала основание да приеме, че наложените от производителите на престижни часовници условия вероятно не отиват отвъд това, което е необходимо.
   С третото и четвъртото си основание жалбоподателят оспорва явно погрешната преценка на Общия съд относно последиците от отказа за доставка на резервни части по отношение на съществуването на ефективна конкуренция на пазарите на поправка и поддръжка на въпросните часовници; жалбоподателят оспорва и свързания с това извод, че е малко вероятно в случая да се установи злоупотреба с господстващо положение. Жалбоподателят твърди, че е погрешен изводът на Общия съд относно съществуването на конкуренция между лицензираните часовникари, поправящи часовници, както и между тях и центровете за вътрешни поправки на производителите.
   С петото си основание жалбоподателят поддържа, че Общият съд е нарушил процесуалните му права, като не му е предоставил възможност да представи отговор по писмените изявления на встъпилите страни след като е пропуснал срок поради извънредни обстоятелства и му е отказал да възобнови устните състезания по подадената от него молба за представяне на нови доказателства.
   С шестото си основание жалбоподателят твърди, че Общият съд не е упражнил правото си на преценка, за да се произнесе по въпроса дали встъпилите страни трябва да понесат направените от тях съдебни разноски по първоинстанционното производство.


title: Дело T-852/16: Решение на Общия съд от 7 февруари 2018 г. — Access Info Europe/Комисия (Достъп до документи — Регламент (ЕО) № 1049/2001 — Декларация и изявление ЕС—Турция от 8 и 18 март 2016 г. — Прилагане на предвидените мерки от Европейския съюз или от държавите членки — Документи, изготвени или получени от правната служба на институция — Правни становища — Анализи на законосъобразността на мерките, предвидени във връзка с прилагането на изявлението ЕС—Турция от 18 март 2016 г. — Отказ за предоставяне на достъп — Член 4, параграф 1, буква а) от Регламент № 1049/2001 — Изключение във връзка със защитата на обществения интерес по отношение на международните отношения — Член 4, параграф 2, второ тире от Регламент № 1049/2001 — Изключение във връзка със защитата на съдебните процедури — Изключение във връзка със защитата на правните становища)

text:
               19.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 104/39

         Решение на Общия съд от 7 февруари 2018 г. — Access Info Europe/Комисия
   (Дело T-852/16) (1)

   ((Достъп до документи - Регламент (ЕО) № 1049/2001 - Декларация и изявление ЕС—Турция от 8 и 18 март 2016 г. - Прилагане на предвидените мерки от Европейския съюз или от държавите членки - Документи, изготвени или получени от правната служба на институция - Правни становища - Анализи на законосъобразността на мерките, предвидени във връзка с прилагането на изявлението ЕС—Турция от 18 март 2016 г. - Отказ за предоставяне на достъп - Член 4, параграф 1, буква а) от Регламент № 1049/2001 - Изключение във връзка със защитата на обществения интерес по отношение на международните отношения - Член 4, параграф 2, второ тире от Регламент № 1049/2001 - Изключение във връзка със защитата на съдебните процедури - Изключение във връзка със защитата на правните становища))
   (2018/C 104/50)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Access Info Europe (Мадрид, Испания) (представители: O. Brouwer, E. Raedts и J. Wolfhagen, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: A. Buchet и M. Konstantinidis)

      Предмет

   Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение C(2016) 6030 окончателен на Комисията от 19 септември 2016 г., с което се потвърждава отказът на Комисията да даде достъп на жалбоподателя до документи на правната служба на тази институция, за които се твърди, че се отнасят до законосъобразността на мерките на Европейския съюз и държавите членки във връзка с прилагането на действията, описани в изявлението на държавните и правителствените ръководители на Съюза от 18 март 2016 г., прието след срещата им от същия ден с турския министър-председател

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Access Info Europe да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 53, 20.2.2017 г.


title: Дело C-18/18: Преюдициално запитване от Obersten Gerichtshof (Австрия), постъпило на 10 януари 2018 г. — Eva Glawischnig-Piesczek/Facebook Ireland Limited

text:
               19.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 104/21

         Преюдициално запитване от Obersten Gerichtshof (Австрия), постъпило на 10 януари 2018 г. — Eva Glawischnig-Piesczek/Facebook Ireland Limited
   (Дело C-18/18)
   (2018/C 104/26)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberster Gerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Eva Glawischnig-Piesczek

      Ответник: Facebook Ireland Limited

      Преюдициални въпроси

               1)

               Допуска ли по принцип член 15, параграф 1 от Директива 2000/31/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2000 година за някои правни аспекти на услугите на информационното общество, и по-специално на електронната търговия на вътрешния пазар (наричана по-нататък „Директива за електронната търговия“) (1) налагане на някое от по-нататък посочените задължения на доставчик на хостинг услуги, който не е премахнал незабавно незаконна информация, при положение че той не е премахнал не само тази незаконна информация по смисъла на член 14, параграф 1, буква а) от директивата, но и друга идентично формулирана информация:

                           а)

                           в целия свят?

                           б)

                           в съответната държава членка?

                           в)

                           относно съответния ползвател в целия свят?

                           г)

                           относно съответния ползвател в съответната държава членка?

               2)

               При отрицателен отговор на първия въпрос, това отнася ли се и за подобна по смисъл информация?

               3)

               Отнася ли се това и за подобна по смисъл информация веднага щом операторът е узнал това обстоятелство?

      (1)  ОВ L 178, 2000 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 29, стр. 257


title: Дело C-267/16: Решение на Съда (голям състав) от 23 януари 2018 г. (преюдициално запитване от Supreme Court of Gibraltar — Обединено кралство) — The Queen, по искане на Albert Buhagiar и др./Minister for Justice (Преюдициално запитване — Териториален обхват на правото на Съюза — Член 355, точка 3 ДФЕС — Акт относно условията за присъединяване на Кралство Дания, Ирландия и Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия, и промените в Договорите — Член 29 — Част I, точка 4 от приложение I — Изключване на Гибралтар от митническата територия на Европейския съюз — Обхват — Директива 91/477/ЕИО — Член 1 параграф 4 — Член 12, параграф 2 — Приложение II — Европейски паспорт за огнестрелно оръжие — Ловна дейност и спортна стрелба — Приложимост на територията на Гибралтар — Задължение за транспониране — Липса — Валидност)

text:
               19.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 104/4

         Решение на Съда (голям състав) от 23 януари 2018 г. (преюдициално запитване от Supreme Court of Gibraltar — Обединено кралство) — The Queen, по искане на Albert Buhagiar и др./Minister for Justice
   (Дело C-267/16) (1)

   ((Преюдициално запитване - Териториален обхват на правото на Съюза - Член 355, точка 3 ДФЕС - Акт относно условията за присъединяване на Кралство Дания, Ирландия и Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия, и промените в Договорите - Член 29 - Част I, точка 4 от приложение I - Изключване на Гибралтар от митническата територия на Европейския съюз - Обхват - Директива 91/477/ЕИО - Член 1 параграф 4 - Член 12, параграф 2 - Приложение II - Европейски паспорт за огнестрелно оръжие - Ловна дейност и спортна стрелба - Приложимост на територията на Гибралтар - Задължение за транспониране - Липса - Валидност))
   (2018/C 104/04)
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   Supreme Court of Gibraltar

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: The Queen, по искане на Albert Buhagiar, Wayne Piri, Stephanie Piri, Arthur Taylor, Henry Bonifacio, Colin Tomlinson, Darren Sheriff

      Ответник: Minister for Justice

      Диспозитив

               1)

               Член 29 от Акта относно условията за присъединяване на Кралство Дания, Ирландия и Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия, и промените в Договорите във връзка с част I, точка 4 от приложение I към него трябва да се тълкува в смисъл, че член 12, параграф 2 от Директива 91/477/ЕИО на Съвета от 18 юни 1991 година относно контрола на придобиването и притежаването на оръжие, изменена с Директива 2008/51/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 май 2008 г., във връзка с член 1, параграф 4 и приложение II към нея не се прилага на територията на Гибралтар.

               2)

               При разглеждането на преюдициалните въпроси не се установяват обстоятелства, които биха могли да засегнат валидността на Директива 91/477, изменена с Директива 2008/51.

      (1)  ОВ C 260, 18.7.2016 г.


title: Дело T-25/18: Жалба, подадена на 19 януари 2018 г. — PAN Europe/Комисия

text:
               19.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 104/47

         Жалба, подадена на 19 януари 2018 г. — PAN Europe/Комисия
   (Дело T-25/18)
   (2018/C 104/60)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) (Брюксел, Белгия) (представител: B. Kloostra, адвокат)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение C(2017) 7604 окончателен на Комисията от 9 ноември 2017 г., с което на жалбоподателя частично е отказан достъп до документи, свързани с изготвянето на делегирани регламенти относно научните критерии за оценка на веществата, предизвикващи нарушения на функциите на ендокринната система,

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три основания.

               1.

               Първо основание: Комисията приема обжалваното решение в нарушение и при неправилно прилагане на член 4, параграф 3, първа алинея от Регламент (ЕО) № 1049/2001 (1).

                           —

                           Комисията действа в нарушение и при неправилно прилагане на член 4, параграф 3, първа алинея от Регламент (ЕО) № 1049/2001, доколкото прилага тази разпоредба по отношение на информация за приключен процес на вземане на решение.

                           —

                           Комисията действа в нарушение на член 4, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1049/2001, тъй като не тълкува и не прилага основанието за отказ достатъчно стеснително и не доказва, че оповестяването сериозно би засегнало процеса на вземане на решение.

               2.

               Второ основание: Комисията приема обжалваното решение в нарушение на член 6, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1367/2006 (2) и на член 4, параграф 3 от Регламент № 1049/2001.

                           —

                           Комисията действа в нарушение на член 6, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1367/2006 и на член 4, параграф 3 от Регламент № 1049/2001, доколкото не разглежда конкретно и индивидуално посочените в заявлението за достъп документи и не се мотивира за всеки отделен документ защо същият не трябва да бъде оповестяван и тъй като не тълкува достатъчно стеснително член 4, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1049/2001; освен това Комисията действа в нарушение на упоменатите разпоредби, тъй като не претегля особения интерес от защита на процеса на вземане на решения спрямо общия интерес от оповестяването на информация за околната среда и тъй като не мотивира в достатъчна степен отказа си.

               3.

               Трето основание: Комисията незаконосъобразно не взема предвид наличието на по-висш обществен интерес от оповестяването на поисканата информация.

                           —

                           Поради съществената промяна в политиката по време на процеса на вземане на решение и същественото изменение на изготвения в този процес проект на научни критерии е налице по-висш обществен интерес от оповестяването на поисканата информация.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, 2001 г., стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).

      (2)  Регламент (ЕО) № 1367/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 6 септември 2006 година относно прилагането на разпоредбите на Орхуската конвенция за достъп до информация, публично участие в процеса на вземане на решения и достъп до правосъдие по въпроси на околната среда към институциите и органите на Общността (ОВ L 264, 2006 г., стр. 13; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 17, стр. 126).


title: Дело C-20/18: Иск, предявен на 9 януари 2018 г. — Европейска комисия/Велико херцогство Люксембург

text:
               19.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 104/21

         Иск, предявен на 9 януари 2018 г. — Европейска комисия/Велико херцогство Люксембург
   (Дело C-20/18)
   (2018/C 104/27)
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: J. Hottiaux, J. Samnadda, G. von Rintelen)

      Ответник: Велико херцогство Люксембург

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е приело най-късно до 10 април 2016 г. всички законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2014/26/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2014 г. относно колективното управление на авторското право и сродните му права и многотериториалното лицензиране на правата върху музикални произведения за използване онлайн на вътрешния пазар [ОВ L 84от 20 март 2014 г., стр. 72] или във всички случаи като не е съобщило тези разпоредби на Комисията, Великото херцогство Люксембург не е изпълнило задълженията си по член 43, параграф 1 от тази директива,

               —

               да се наложи, на основание на член 260, параграф 3 ДФЕС, периодична имуществена санкция на Великото херцогство Люксембург в размер на 12 920,00 EUR на ден, считано от датата на постановяването на решение по настоящото дело за неизпълнение на задължението за съобщаване на мерките за транспониране на Директива 2014/26/ЕС,

               —

               да се осъди Великото херцогство Люксембург да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Съгласно член 43, параграф 1 от Директива 2014/26/ЕС държавите членки са длъжни да въведат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за постигане на съответствие със тази директива, не по-късно от 10 април 2016 г. Тъй като Люксембург не е съобщил мерки за траспониране на Директивата, Комисията сезира Съда на Европейския съюз.
   С исковата си молба Комисията предлага да се наложи периодична имуществена санкция на Люксембург от 12 920,00 EUR на ден. Размерът на периодичната имуществена санкция е изчислен, като е отчетена тежестта и продължителността на нарушението, както и възпиращото действие с оглед на платежоспособността на държавата членка.


title: Дело T-729/15: Решение на Общия съд от 5 февруари 2018 г. — MSD Animal Health Innovation и Intervet international/EMA (Достъп до документи — Регламент (ЕО) № 1049/2001 — Държани от EMA документи, които са били представени по повод на заявлението за разрешение за търговия с ветеринарния лекарствен продукт „Bravecto“ — Решение за предоставяне на достъп до документа на трето лице — Изключение, свързано със защитата на търговските интереси — Липса на обща презумпция за поверителност)

text:
               19.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 104/31

         Решение на Общия съд от 5 февруари 2018 г. — MSD Animal Health Innovation и Intervet international/EMA
   (Дело T-729/15) (1)

   ((Достъп до документи - Регламент (ЕО) № 1049/2001 - Държани от EMA документи, които са били представени по повод на заявлението за разрешение за търговия с ветеринарния лекарствен продукт „Bravecto“ - Решение за предоставяне на достъп до документа на трето лице - Изключение, свързано със защитата на търговските интереси - Липса на обща презумпция за поверителност))
   (2018/C 104/39)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: MSD Animal Health Innovation GmbH (Швабенхайм, Германия) и Intervet international BV (Боксмир, Нидерландия) (представители: първоначално P. Bogaert, адвокат, B. Kelly и H. Billson, solicitors, J. Stratford, QC и C. Thomas, barrister, впоследствие P. Bogaert, B. Kelly, J. Stratford и C. Thomas)

      Ответник: Европейска агенция по лекарствата (EMA) (представители: T. Jabłoński, A. Spina, S. Marino, А. Русанов и N. Rampal Olmedo)

      Предмет

   Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение EMA/785809/2015 от 25 ноември 2015 г., с което по силата на Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, 2001 г., стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76) се разрешава достъп на трето лице до документ, съдържащ данни, представени по повод заявление за разрешение за търговия с ветеринарния лекарствен продукт „Bravecto“

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               MSD Animal Health Innovation GmbH и Intervet international BV понасят, наред с направените от тях съдебни разноски, и тези на Европейската агенция по лекарствата (EMA), включително съдебните разноски по обезпечителното производство.

      (1)  ОВ C 59, 15.2.2016 г.


title: Дело T-37/18: Жалба, подадена на 23 януари 2018 г. — Stirlinx Arkadiusz Kamusiński/EUIPO — Heinrich Bauer Verlag (Brave Paper)

text:
               19.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 104/49

         Жалба, подадена на 23 януари 2018 г. — Stirlinx Arkadiusz Kamusiński/EUIPO — Heinrich Bauer Verlag (Brave Paper)
   (Дело T-37/18)
   (2018/C 104/62)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Stirlinx Arkadiusz Kamusiński (Варшава, Полша) (представител: M. Pruszczyk, lawyer)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Heinrich Bauer Verlag KG (Хамбург, Германия)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „Brave Paper“ — заявка за регистрация № 13 774 211

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 15 ноември 2017 г. по преписка R 391/2017-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да допусне регистрацията на марката за всички заявени стоки и услуги,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-105/16: Решение на Общия съд от 1 февруари 2018 г. — Philip Morris Brands/EUIPO — Explosal (Superior Quality Cigarettes FILTER CIGARETTES Raquel) (Марка на Европейския съюз — Производство за обявяване на недействителност — Фигуративна марка на Европейския съюз „Superior Quality Cigarettes FILTER CIGARETTES Raquel“ — По-ранна международна фигуративна марка „Marlboro“ — Относително основание за отказ — Репутация — Представяне на доказателства за пръв път пред апелативния състав — Правомощие за преценка на апелативния състав — Член 76, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 95, параграф 2 от Регламент (ЕС) 2017/1001) — Правило 50, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 2868/95)

text:
               19.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 104/31

         Решение на Общия съд от 1 февруари 2018 г. — Philip Morris Brands/EUIPO — Explosal (Superior Quality Cigarettes FILTER CIGARETTES Raquel)
   (Дело T-105/16) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство за обявяване на недействителност - Фигуративна марка на Европейския съюз „Superior Quality Cigarettes FILTER CIGARETTES Raquel“ - По-ранна международна фигуративна марка „Marlboro“ - Относително основание за отказ - Репутация - Представяне на доказателства за пръв път пред апелативния състав - Правомощие за преценка на апелативния състав - Член 76, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 95, параграф 2 от Регламент (ЕС) 2017/1001) - Правило 50, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 2868/95))
   (2018/C 104/40)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Philip Morris Brands Sàrl (Ньошател, Швейцария) (представител: L. Alonso Domingo, адвокат)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: A. Folliard-Monguiral и M. Simandlova)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Explosal Ltd (Ларнака, Кипър) (представител: D. McFarland, barrister)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 4 януари 2016 г. (преписка R 2775/2014-1), постановено в производство за обявяване на недействителност между Philip Morris и Explosal.

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на първи апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 4 януари 2016 г. (преписка R 2775/2014-1).

               2)

               Отхвърля жалбата в останалата част.

               3)

               EUIPO и Explosal Ltd понасят, освен собствените си съдебни разноски, и тези на Philip Morris Brands Sàrl.

      (1)  ОВ C 175, 17.5.2016 г.


title: Дело T-40/18: Жалба, подадена на 24 януари 2018 г. — Ecolab USA/EUIPO (SOLIDPOWER)

text:
               19.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 104/50

         Жалба, подадена на 24 януари 2018 г. — Ecolab USA/EUIPO (SOLIDPOWER)
   (Дело T-40/18)
   (2018/C 104/63)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Ecolab USA, Inc. (Уилмингтън, Делауеър, Съединени щати) (представители: V. Töbelmann и K. Middelhoff, lawyers)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Данни за производството пред EUIPO

      Спорна марка: посочваща Европейския съюз международна регистрация на словна марка „SOLIDPOWER“ — заявка за регистрация № 1 310 671

      Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 9 ноември 2017 г. по преписка R 1182/2017-5

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO да понесе направените от нея съдебни разноски и да заплати тези на жалбоподателя.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) и член 7, параграф 2 от Регламент 2017/1001.


title: Дело T-208/16: Решение на Общия съд от 5 февруари 2018 г. — Ranocchia/ERCEA (Научни изследвания и технологично развитие — Покани за представяне на предложения и свързани с тях дейности по работната програма на ЕНС за 2015 г. — Рамкова програма за научни изследвания и иновации (2014—2020 г.) — „Хоризонт 2020“ — Решение на ERCEA, с което тя обявява представеното от жалбоподателя предложение за неотговарящо на условията за финансиране — Проект относно определянето на математически алгоритми, които улесняват четенето и анализа на определени древни ръкописи — Злоупотреба с власт — Фактическа грешка — Грешка при прилагане на правото — Явна грешка в преценката)

text:
               19.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 104/32

         Решение на Общия съд от 5 февруари 2018 г. — Ranocchia/ERCEA
   (Дело T-208/16) (1)

   ((Научни изследвания и технологично развитие - Покани за представяне на предложения и свързани с тях дейности по работната програма на ЕНС за 2015 г. - Рамкова програма за научни изследвания и иновации (2014—2020 г.) - „Хоризонт 2020“ - Решение на ERCEA, с което тя обявява представеното от жалбоподателя предложение за неотговарящо на условията за финансиране - Проект относно определянето на математически алгоритми, които улесняват четенето и анализа на определени древни ръкописи - Злоупотреба с власт - Фактическа грешка - Грешка при прилагане на правото - Явна грешка в преценката))
   (2018/C 104/41)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Graziano Ranocchia (Рим, Италия) (представител: C. Intino, адвокат)

      Ответник: Изпълнителна агенция на Европейския научноизследователски съвет (ERCEA) (представители: първоначално E. Chacon Mohedano, R. Maggio Panizza и L. Moreau, впоследствие E. Chacon Mohedano, R. Maggio Panizza и F. Sgritta)

      Предмет

   Жалба на основание член 263 ДФЕС, с която се иска, първо, отмяна на решение Ares(2016) 1020667 на ERCEA от 26 февруари 2016 г., с което е отхвърлена молбата на жалбоподателя за преразглеждане на решението за отказ да бъдат отпуснати безвъзмездни средства за предложение за научно изследване № 682937, озаглавено „PHercSchools2 — The Hellenistic Philosophical Schools in the Herculaneum Papyri“, второ, отмяна на решение Ares(2015) 5922529 на ERCEA от 17 декември 2015 г., с което е отказано отпускането на безвъзмездни средства за това предложение за научно изследване, и трето, отмяна на всеки предварителен, последващ и свързан с посочените решения акт, по-специално на списъка на одобрените проекти за програмата за отпускане на безвъзмездни средства „ERC-Consolidator Grant“, оповестен с прессъобщението на ERCEA от 12 февруари 2016 г.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда г-н Graziano Ranocchia да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 243, 4.7.2016 г.


title: Дело T-43/18: Жалба, подадена на 24 януари 2018 г. — Rietze/EUIPO — Volkswagen (Voitures)

text:
               19.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 104/50

         Жалба, подадена на 24 януари 2018 г. — Rietze/EUIPO — Volkswagen (Voitures)
   (Дело T-43/18)
   (2018/C 104/64)
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Rietze GmbH & Co. KG (Алтдорф, Германия) (представител: M. Krogmann, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Volkswagen AG (Волфсбург, Германия)

      Данни за производството пред EUIPO

      Притежател на спорния промишлен дизайн: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорен промишлен дизайн: промишлен дизайн на Общността № 5467-0001

      Обжалвано решение: решение на трети апелативен състав на EUIPO от 21 ноември 2017 г. по преписка R 1204/2016-3

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени решението на трети апелативен състав и да обяви промишлен дизайн на Общността № 5467-0001 за недействителен,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 4, параграф 1 във връзка с член 6, параграф 1, буква б) от Регламент № 6/2002


title: Дело C-314/16: Решение на Съда (девети състав) от 25 януари 2018 г. — Европейска комисия/Чешка република (Неизпълнение на задължения от държава членка — Транспорт — Директива 2006/126/ЕО — Свидетелство за управление на моторно превозно средство — Определения за категории C1 и C, както и за D1)

text:
               19.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 104/5

         Решение на Съда (девети състав) от 25 януари 2018 г. — Европейска комисия/Чешка република
   (Дело C-314/16) (1)

   ((Неизпълнение на задължения от държава членка - Транспорт - Директива 2006/126/ЕО - Свидетелство за управление на моторно превозно средство - Определения за категории C1 и C, както и за D1))
   (2018/C 104/05)
   Език на производството: чешки

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: J. Hottiaux и Z. Malůšková)

      Ответник: Чешка република (представители: M. Smolek, T. Muller и J. Vláčil)

      Диспозитив

               1)

               Като не е изпълнила задължението си да включи в определението за категории C1 и C единствено моторните превозни средства, различни от тези в категория D1 или D, Чешката република не е изпълнила задълженията си по член 4, параграф 1 и параграф 4, букви г) и е) от Директива 2006/126/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 година относно свидетелства за управление на превозни средства.

               2)

               Като е ограничила определението за категория D1 само до моторните превозни средства, проектирани и конструирани за превоз на повече от осем пътници, Чешката република не е изпълнила задълженията си по член 4, параграф 1 и параграф 4, буква з) от тази директива.

               3)

               Осъжда Чешката република да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 287, 8.8.2016 г.


title: Дело T-45/18: Жалба, подадена на 29 януари 2018 г. — Novenco Building & Industry/EUIPO — Novenco Ventilator (Beijing) (NOVENCO)

text:
               19.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 104/51

         Жалба, подадена на 29 януари 2018 г. — Novenco Building & Industry/EUIPO — Novenco Ventilator (Beijing) (NOVENCO)
   (Дело T-45/18)
   (2018/C 104/65)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Novenco Building & Industry A/S (Næstved, Дания) (представител: A. Rasmussen, lawyer)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Novenco Ventilator (Beijing) Co. Ltd (Пекин, Китай)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорна марка: посочваща Европейския съюз международна регистрация на фигуративния знак „NOVENCO“ — посочваща Европейския съюз международна регистрация № 1 187 938

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 7 ноември 2017 г. по преписка R 2354/2016-2

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени отчасти обжалваното решение, по-конкретно за стоките от клас 7, обхванати от IR 1187938,

               —

               да осъди EUIPO да понесе направените от нея съдебни разноски и да заплати тези на третата страна, включително в производството по възражение и в производството по обжалване пред апелативния състав.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент 2017/1001.


title: Дело C-360/16: Решение на Съда (трети състав) от 25 януари 2018 г. (преюдициално запитване от Bundesverwaltungsgericht — Германия) — Bundesrepublik Deutschland/Aziz Hasan (Преюдициално запитване — Регламент (ЕС) № 604/2013 — Определяне на държавата членка, компетентна за разглеждането на молба за международна закрила, която е подадена в една от държавите членки от гражданин на трета държава — Условия и срокове, предвидени за отправянето на искане за обратно приемане — Незаконно връщане на гражданин на трета държава в държава членка, извършила прехвърляне — Член 24 — Процедура по обратно приемане — Член 27 — Способ за защита — Обхват на съдебния контрол — Обстоятелства след момента на прехвърляне)

text:
               19.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 104/5

         Решение на Съда (трети състав) от 25 януари 2018 г. (преюдициално запитване от Bundesverwaltungsgericht — Германия) — Bundesrepublik Deutschland/Aziz Hasan
   (Дело C-360/16) (1)

   ((Преюдициално запитване - Регламент (ЕС) № 604/2013 - Определяне на държавата членка, компетентна за разглеждането на молба за международна закрила, която е подадена в една от държавите членки от гражданин на трета държава - Условия и срокове, предвидени за отправянето на искане за обратно приемане - Незаконно връщане на гражданин на трета държава в държава членка, извършила прехвърляне - Член 24 - Процедура по обратно приемане - Член 27 - Способ за защита - Обхват на съдебния контрол - Обстоятелства след момента на прехвърляне))
   (2018/C 104/06)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesverwaltungsgericht

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Bundesrepublik Deutschland

      Ответник: Aziz Hasan

      Диспозитив

               1)

               Член 27, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 604/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година за установяване на критерии и механизми за определяне на държавата членка, компетентна за разглеждането на молба за международна закрила, която е подадена в една от държавите членки от гражданин на трета държава или от лице без гражданство, във връзка със съображение 19 от този регламент и с член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз, трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национално законодателство като разглежданото по главното производство, съгласно което при съдебния контрол на решението за прехвърляне е необходимо да се изхожда от фактическата ситуация към момента на последното съдебно заседание пред сезирания съд или, ако такова не се провежда, към момента, в който същият се произнася по жалбата.

               2)

               Член 24 от Регламент № 604/2013 трябва да се тълкува в смисъл, че в случай като разглеждания по главното производство, при който, след като е подал молба за международна закрила в една държава членка, гражданин на трета държава е прехвърлен в тази държава членка вследствие от отхвърлянето на нова молба, подадена пред друга държава членка, и след това се е върнал на територията на втората държава членка без документ за пребиваване, спрямо този гражданин може да се води процедура по обратно приемане и че не е възможно това лице отново да бъде прехвърлено в първата държава членка, без да се провежда такава процедура.

               3)

               Член 24, параграф 2 от Регламент № 604/2013 трябва да се тълкува в смисъл, че в случай като разглеждания по главното производство, при който гражданин на трета държава се е върнал без документ за пребиваване на територията на държава членка, прехвърлила го по-рано в друга държава членка, искането за обратно приемане трябва да бъде отправено в предвидените от тази разпоредба срокове и че последните не могат да започнат да текат, преди молещата държава членка да е узнала за връщането на засегнатото лице на нейна територия.

               4)

               Член 24, параграф 3 от Регламент № 604/2013 трябва да се тълкува в смисъл, че когато искането за обратно приемане не е направено в предвидените в член 24, параграф 2 от цитирания регламент срокове, компетентна да разгледа новата молба за международна закрила, която засегнатото лице трябва да има право да подаде, е държавата членка, на чиято територия то пребивава без документ за пребиваване.

               5)

               Член 24, параграф 3 от Регламент № 604/2013 трябва да се тълкува в смисъл, че наличието на все още висящо производство по обжалване на решение, с което е отхвърлена първа молба за международна закрила, подадена в една държава членка, не трябва да се смята за равнозначно на подаването на нова молба за международна закрила в същата държава членка, по смисъла на тази разпоредба.

               6)

               Член 24, параграф 3 от Регламент № 604/2013 трябва да се тълкува в смисъл, че когато искането за обратно приемане не е направено в сроковете по член 24, параграф 2 от този регламент и засегнатото лице не е използвало възможността, която трябва да има — да подаде нова молба за международна закрила:

                           —

                           държавата членка, на чиято територия това лице пребивава без документ за пребиваване, все още може да отправи искане за обратно приемане, и че

                           —

                           тази разпоредба не разрешава прехвърлянето на посоченото лице в друга държава членка, без да е направено такова искане.

      (1)  ОВ C 343, 19.9.2016 г.


title: Съединени дела T-125/13, T-152/13 и T-167/13: Определение на Общия съд от 22 януари 2018 г. — Италия и др./Комисия (Държавни помощи — Услуги по наземно обслужване — Капиталови вноски, направени от SEA в полза на Sea Handling — Решение за обявяване на помощта за несъвместима с вътрешния пазар и разпореждане за възстановяване — Частично заличаване — Оттегляне — Частична липса на основание за произнасяне по същество — Заличаване от регистъра на предприятията)

text:
               19.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 104/40

         Определение на Общия съд от 22 януари 2018 г. — Италия и др./Комисия
   (Съединени дела T-125/13, T-152/13 и T-167/13) (1)

   ((Държавни помощи - Услуги по наземно обслужване - Капиталови вноски, направени от SEA в полза на Sea Handling - Решение за обявяване на помощта за несъвместима с вътрешния пазар и разпореждане за възстановяване - Частично заличаване - Оттегляне - Частична липса на основание за произнасяне по същество - Заличаване от регистъра на предприятията))
   (2018/C 104/52)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател по дело T-125/13: Италианска република (представители: G. Palmieri, подпомаган от S. Fiorentino, avvocato dello Stato)

      Жалбоподател по дело T-152/13: Sea Handling SpA (Somma Lombardo, Италия) (представители: първоначално B. Nascimbene, F. Rossi dal Pozzo, M. Merola и L. Cappelletti, впоследствие B. Nascimbene, F. Rossi dal Pozzo и M. Merola, адвокати)

      Жалбоподател по дело T-167/13: Comune di Milano (Италия) (представители: първоначално S. Grassani и A. Franchi, впоследствие от S. Grassani, адвокати)

      Встъпили страни в подкрепа на жалбоподателя по дело T-152/13: Società per azioni esercizi aeroportuali (SEA) (Segrate, Италия) (представители: M. Merola, B. Nascimbene, F. Rossi dal Pozzo и M. C. Toniolo, адвокати) и Comune di Milano (Италия) (представители: първоначално S. Grassani и A. Franchi, впоследствие от S. Grassani, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: G. Conte и D. Grespan)

      Предмет

   Жалба, подадена на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение C (2012) 9448 окончателен на Комисията от 19 декември 2012 г. относно вливания на капитал от SEA SpA в Sea [Handling] SpA [SA.21420 (C 14/10) (ex NN 25/10) (ex CP 175/06)] (ОВ 2015, L 201, стр. 1)

      Диспозитив

               1)

               Разделя дела T-125/13, T-152/13 и T-167/13 за целите на устната фаза на производството и на постановяването на окончателното решение.

               2)

               Заличава дело T-125/13 от регистъра на Общия съд.

               3)

               Липсват основания за произнасяне по същество по жалбата, подадена от Sea Handling SpA по дело T-152/13.

               4)

               По дело T-125/13 Италианската република и Европейската комисия понасят направени от тях съдебни разноски.

               5)

               По дело T-152/13 Sea Handling и Европейската комисия понасят направени от тях съдебни разноски, включително направените във връзка с производството по налагане на временни мерки. Società per azioni esercizi aeroportuali (SEA) и Comune di Milano (Италия) понасят направените от тях разноски по дело T-152/13.

               6)

               По дело T-167/13 не се произнася по съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 114, 20.4.2013 г.


title: Дело T-56/18: Жалба, подадена на 26 януари 2018 г. — NGV/EUIPO (WEIN FÜR PROFIS)

text:
               19.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 104/52

         Жалба, подадена на 26 януари 2018 г. — NGV/EUIPO (WEIN FÜR PROFIS)
   (Дело T-56/18)
   (2018/C 104/67)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: NGV GmbH (Вилдесхаузен, Германия) (представители: O. Spieker, A. Schönfleisch, M. Alber, Rechtsanwälte)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Данни за производството пред EUIPO

      Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словния елемент „WEIN FÜR PROFIS“ — заявка за регистрация № 15 326 549

      Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 6 ноември 2017 г. по преписка R 501/2017-1

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, букви б), в) и ж) от Регламент № 2017/1001


title: Дело T-57/18: Жалба, подадена на 29 януари 2018 г. — NGV/EUIPO (WEIN FÜR PROFIS)

text:
               19.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 104/53

         Жалба, подадена на 29 януари 2018 г. — NGV/EUIPO (WEIN FÜR PROFIS)
   (Дело T-57/18)
   (2018/C 104/68)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: NGV GmbH (Вилдесхаузен, Германия) (представители: O. Spieker, A. Schönfleisch, и M. Alber, Rechtsanwälte)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Данни за производството пред EUIPO

      Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словния елемент „WEIN FÜR PROFIS“ — заявка за регистрация № 15 326 531

      Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 6 ноември 2017 г. по преписка R 502/2017-1

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, букви б), в) и ж) от Регламент № 2017/1001