title: Дело T-88/09: Иск, предявен на 27 февруари 2009 г. — Idromacchine и др./Комисия

text:
               1.5.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 102/30

         Иск, предявен на 27 февруари 2009 г. — Idromacchine и др./Комисия
   (Дело T-88/09)
   2009/C 102/45
   Език на производството: италиански

      Страни

      Ищци: Idromacchine Srl (Porto Marghera, Италия), Alessandro Capuzzo (Mirano, Италия), Roberto Capuzzo (Mogliano Veneto, Италия) (представители: W. Viscardini, avvocato, G. Donà, avvocato)

      Ответник: Комисия на Европейските общности

      Искания на ищците

               А)

               Да се осъди Комисията на Европейските общности:

                           1)

                           за имуществени вреди — да заплати в полза на Idromacchine Srl обезщетение в размер на 5 459 641,28 EUR (или друго обезщетение, евентуално определено от Първоинстанционния съд).

                           2)

                           за неимуществени вреди

                                       —

                                       да заплати в полза на Idromacchine Srl справедливо обезщетение –равняващо се по възможност на значителна част (примерно от 30 % до 50 %) от имуществените вреди;

                                       —

                                       да заплати в полза на г-н Alessandro Capuzzo и г-н Roberto Capuzzo справедливо обезщетение на всеки от двамата, също равняващо се по възможност на значителна част (примерно от 30 % до 50 %) от имуществените вреди;

                           3)

                           да възстанови репутацията на Idromacchine Srl и на г-н Alessandro Capuzzo и на г-н Roberto Capuzzo — посредством способите, възприети от Първоинстанционния съд за най-удачни (примерно с публикация ad hoc в Официален вестник и/или с писмо до основните оператори в съответния сектор — за поправка на сведенията относно ищците, публикувани в Официален вестник на Европейския съюз от 18 февруари 2005 г., серия C 42, стр. 15 и следващи.

               Б)

               да се осъди Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Ищците изтъкват, че публикуването от Комисията от една страна на наименованието на дружество Idromacchine Srl — трето лице спрямо формалния адресат на Решение на Комисията от 30 декември 2004 година C(2004) 5426 окончателен, публикувано в Официален вестник на Европейския съюз от 18 февруари 2005 г., серия C 42, стр. 15 и следващи, а от друга — на увреждащи сведения относно въпросното дружество, представлява сериозно нарушение на много от принципите на общностното право и следователно- че искат поправяне на имуществените и неимуществени вреди, които са претърпели поради този факт.
   По-специално, като е публикувала гореспоменатите сведения, без да извърши необходимите проверки, сред които основно предварителното изслушване на ищците, Комисията не е изпълнила задълженията си за полагане на необходимата грижа и за защита на правото на защита и на професионалната тайна.
   При всички положения, като се има предвид, че публикуваното решение не се отнася до Idromacchine Srl, публикуването на данни относно последното трябва да се счита за непропорционална мярка спрямо преследваната от Комисията цел, която се ограничава до оповестяване на случаите, свързани с прилагането на общностните норми в областта на конкуренцията.
   Що се отнася до изтъкнатите вреди, посоченото по-горе публикуване свежда до нула оборота на Idromacchine Srl в неговия сектор на дейност и засяга сериозно репутацията на дружеството и на лицата, които го представляват.


title: Дело T-275/10: Жалба, подадена на 22 юни 2010 г. — mPAY24 GmbH/СХВП — ULTRA d.o.o. Proizvodnja elektronskih naprav (MPAY 24)

text:
               28.8.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 234/44

         Жалба, подадена на 22 юни 2010 г. — mPAY24 GmbH/СХВП — ULTRA d.o.o. Proizvodnja elektronskih naprav (MPAY 24)
   (Дело T-275/10)
   ()
   2010/C 234/79
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: mPAY24 GmbH (Виена, Австрия) (представители: Dr. H. G. Zeiner и S. Di Natale, lawyers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: ULTRA d.o.o. Proizvodnja elektronskih naprav (Zagorje ob Savi, Словения)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 22 март 2010 г. по преписка R 1102/2008-1;

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски; и

               —

               да се осъди другата страна в производството през апелативния състав да заплати съдебните разноски, ако встъпи в настоящото дело.

      Правни основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: Словна марка„MPAY24“ за стоки и услуги от класове 9, 16, 35, 36 и 38 — заявка за марка на Общността № 2 601 656.

      Притежател на марката на Общността: Жалбоподателят.

      Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: Другата страна в производството пред апелативния състав.

      Право върху марката на страната, която иска обявяване на недействителността: Страната, която иска обявяване на недействителността, основава искането си на абсолютните основания за отказ по член 52, параграф 1, буква a) и член 7, параграф 1, букви б) и в) и параграф 2 от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета.

      Решение на отдела по отмяна: Отхвърля искането за обявяване на недействителност.

      Решение на апелативния състав: Уважава жалбата, отменя решението на отдела по отмяна и обявява недействителността на регистрираната марка на Общността.

      Изложени правни основания: В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква две правни основния.
   С първото правно основание жалбоподателят твърди, че обжалваното решение нарушава член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 207/2009, тъй като апелативният състав неправилно е заключил, че тези разпоредби се прилагат към спорната марка на Общността. В частност първи апелативен състав: i) неправилно се е произнесъл в различен смисъл от втори апелативен състав в по-ранно решение от 21 април 2004 г., отнасящо се до същия въпрос и постановено на същите основание, и ii) неправилно е приел, че спорната марка на Общността е описателна за разглежданите стоки и услуги, както и напълно лишена от отличителен характер.
   С второто си оплакване жалбоподателят поддържа, че обжалваното решение противоречи на разпоредбите на Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав неправилно е отменил спорната марка на Общността за всички регистрирани стоки и услуги от класове 9, 16, 35, 36 и 38 въз основа единствено на съмнителни и непотвърдени предположения.


title: Дело T-277/13: Решение на Общия съд от 9 юни 2016 г. — Marquis Energy/Съвет (Дъмпинг — Внос на биоетанол с произход от Съединените щати — Окончателно антидъмпингово мито — Жалба за отмяна — Пряко засягане — Допустимост — Антидъмпингово мито за цялата страна — Индивидуално третиране — Представителна извадка)

text:
               25.7.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 270/38

         Решение на Общия съд от 9 юни 2016 г. — Marquis Energy/Съвет
   (Дело T-277/13) (1)

   ((Дъмпинг - Внос на биоетанол с произход от Съединените щати - Окончателно антидъмпингово мито - Жалба за отмяна - Пряко засягане - Допустимост - Антидъмпингово мито за цялата страна - Индивидуално третиране - Представителна извадка))
   (2016/C 270/42)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Marquis Energy LLC (Hennepin, Илиной, САЩ) (представители: първоначално P. Vander Schueren, впоследствие P. Vander Schueren и M. Peristeraki, адвокати)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: S. Boelaert, подпомаган от B. Byrne, solicitor, и G. Berrisch, адвокат, впоследствие от R. Bierwagen и C. Hipp, адвокати)

      Встъпили страни в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: M. França и T. Maxian Rusche) и ePURE, de Europese Producenten Unie van Hernieuwbare Ethanol (представители: O. Prost и A. Massot, адвокати)

      Предмет

   Искане за частична отмяна на Регламент за изпълнение (ЕС) № 157/2013 на Съвета от 18 февруари 2013 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на биоетанол с произход от Съединените американски щати (ОВ L 49, стр. 10), доколкото се отнася до жалбоподателя.

      Диспозитив

               1)

               Отменя Регламент за изпълнение (ЕС) № 157/2013 на Съвета от 18 февруари 2013 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на биоетанол с произход от Съединените американски щати в частта, отнасяща се до Marquis Energy LLC.

               2)

               Съветът на Европейския съюз понася собствените си съдебни разноски, както и тези на Marquis Energy.

               3)

               Европейската комисия иt ePURE, de Europese Producenten Unie van Hernieuwbare Ethanol, понасят собствените си съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 226, 3.8.2013 г.


title: Дело T-591/14: Решение на Общия съд от 25 септември 2015 г. — BSH/СХВП (PerfectRoast) (Марка на Общността — Заявка за словна марка на Общността „PerfectRoast“ — Отхвърляне на заявката за регистрация — Абсолютни основания за отказ — Описателен характер — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Задължение за мотивиране — Член 75 от Регламент № 207/2009)

text:
               23.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 389/53

         Решение на Общия съд от 25 септември 2015 г. — BSH/СХВП (PerfectRoast)
   (Дело T-591/14) (1)

   ((Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността „PerfectRoast“ - Отхвърляне на заявката за регистрация - Абсолютни основания за отказ - Описателен характер - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Задължение за мотивиране - Член 75 от Регламент № 207/2009))
   (2015/C 389/59)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH (Мюнхен, Германия) (представител: S. Biagosch, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Schifko)

      Предмет

   Жалба срещу решение на пети апелативен състав на СХВП от 16 юни 2014 г. (преписка R 359/2014-5) относно заявка за регистрация на словния знак „PerfectRoast“

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на пети апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (СХВП) от 16 юни 2014 г. (преписка R 359/2014-5) в частта, в която отхвърля жалбата срещу решението на проверителя да отхвърли заявката за регистрация на словната марка на Общността „PerfectRoast“ за „водни нагреватели“, „потопяеми нагреватели“ и „уреди за варене на яйца“.

               2)

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3)

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 351, 6.10.2014 г.


title: Дело T-354/17: Жалба, подадена на 6 юни 2017 г. — Genomic Health/EUIPO (ONCOTYPE DX GENOMIC PROSTATE SCORE)

text:
               31.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 249/41

         Жалба, подадена на 6 юни 2017 г. — Genomic Health/EUIPO (ONCOTYPE DX GENOMIC PROSTATE SCORE)
   (Дело T-354/17)
   (2017/C 249/55)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Genomic Health, Inc. (Redwood City, Калифорния, Съединени щати) (представител: A. Reid, Solicitor)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Данни за производството пред EUIPO

      Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „ONCOTYPE DX GENOMIC PROSTATE SCORE“— заявка за регистрация № 15 214 257

      Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 14 февруари 2017 г. по преписка R 1682/2016-5

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение;

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски, направени от жалбоподателя във връзка с това обжалване.

      Изложени основания

   Жалбоподателят твърди, че оспорваното решение е неправилно и че то:

               —

               нарушава общите принципи на равно третиране, на добра администрация и на правна сигурност;

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) във връзка с член 7, параграф 2 от Регламент № 207/2009;

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, буква в) във връзка с член 7, параграф 2 от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-292/12: Жалба, подадена на 3 юли 2012 г. — Mega Brands/СХВП — Diset (MAGNEXT)

text:
               8.9.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 273/14

         Жалба, подадена на 3 юли 2012 г. — Mega Brands/СХВП — Diset (MAGNEXT)
   (Дело T-292/12)
   2012/C 273/25
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Mega Brands International, Luxembourg, Zweigniederlassung Zug (Zug, Швейцария) (представител: A. Nordemann, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Diset, SA (Барселона, Испания)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 24 април 2012 г. по преписка R 1722/2011-4 и да отхвърли възражение № B 1681447, и

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „MAGNEXT“ за стоки от клас 28 — заявка за марка на Общността № 8990591

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: словната марка „MAGNET 4“, регистрирана под № 2550099 в Испания за стоки от клас 28; фигуративната марка „Diset Magnetics“, регистрирана като марка на Общността под № 3840121 за стоки и услуги от класове 16, 28 и 41

      Решение на отдела по споровете: уважава възражението и отхвърля заявката в нейната цялост.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета.


title: Дело C-319/16 P: Жалба, подадена на 2 юни 2016 г. от Украйна срещу определението, постановено от Общия съд (девети разширен състав) на 11 март 2015 г. по дело T-348/14, Yanukovych/Съвет

text:
               9.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 6/24

         Жалба, подадена на 2 юни 2016 г. от Украйна срещу определението, постановено от Общия съд (девети разширен състав) на 11 март 2015 г. по дело T-348/14, Yanukovych/Съвет
   (Дело C-319/16 P)
   (2017/C 006/31)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Украйна (представител: M. Kostytska, avocat)

      Други страни в производството: Oleksandr Viktorovych Yanukovych, Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия
   С определение от 5 октомври 2016 г. Съдът (осми състав) обявява жалбата за недопустима.


title: Дело C-593/15 P: Жалба, подадена на 13 ноември 2015 г. от Словашка република срещу определението, постановено от Общия съд (трети състав) на 14 септември 2015 г. по дело T-678/14, Словашка република/Европейска комисия

text:
               25.1.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 27/20

         Жалба, подадена на 13 ноември 2015 г. от Словашка република срещу определението, постановено от Общия съд (трети състав) на 14 септември 2015 г. по дело T-678/14, Словашка република/Европейска комисия
   (Дело C-593/15 P)
   (2016/C 027/24)
   Език на производството: словашки

      Страни

      Жалбоподател: Словашка република (представител: B. Ricziová)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Словашката република иска от Съда:

               i.

               да отмени изцяло определението на Общия съд от 14 септември 2015 г., T-678/14, Словашка република/Европейска комисия, с което Общият съд отхвърля като недопустима жалбата за отмяна, подадена от Словашката република на основание член 263 от Договора за функционирането на Европейския съюз срещу решението на Европейската комисия, съдържащо се в писмо от 15 юли 2014 г., с което последната иска от Словашката република да ѝ предостави сума, съответстваща на загубата на традиционни собствени ресурси,

               ii.

               да се произнесе по допустимостта на жалбата на Словашката република и да върне делото на Общия съд за произнасяне по основателността ѝ и

               iii.

               да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

         В случай че Съдът реши, че не разполага с достатъчно данни, за да се произнесе по възражението за недопустимост на Комисията, Словашката република иска от последния:

               i.

               да отмени изцяло определението на Общия съд от 14 септември 2015 г., T-678/14, Словашка република/Европейска комисия, с което Общият съд отхвърля като недопустима жалбата за отмяна, подадена от Словашката република на основание член 263 от Договора за функционирането на Европейския съюз срещу решението на Европейската комисия, съдържащо се в писмо от 15 юли 2014, с което последната иска от Словашката република да ѝ предостави сума, съответстваща на загубата на традиционни собствени ресурси,

               ii.

               да върне делото на Общия съд за произнасяне по допустимостта на жалбата на Словашката република и по същество, и

               iii.

               да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на своята жалба Словашката република изтъква две основания:

               1.

               В рамките на първото основание на жалбата Словашката република твърди, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото по отношение на: (i) естеството на исканата сума и приложимостта на правните актове, свързани със собствените ресурси, и на съответната съдебна практика, (ii) критерия за наличието на правомощие на институцията да прецени дали спорният акт подлежи на обжалване и (iii) достъпа до съд, и неотложния характер на положението.

               2.

               При условията на евентуалност, в рамките на второто основание на жалбата, Словашката република твърди, че Общият съд не е мотивирал в достатъчна степен обжалваното определение по отношение на (i) естеството на исканата сума и приложимостта на правните актове, свързани със собствените ресурси, и на съответната съдебна практика, и (ii) достъпа до съд, и неотложния характер на положението, което се потвърждава от факта, че е използвал (iii) сходни мотиви за различни фактически положения.


title: Дело T-919/16: Жалба, подадена на 28 декември 2016 г. — Collins/Парламент

text:
               6.3.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 70/23

         Жалба, подадена на 28 декември 2016 г. — Collins/Парламент
   (Дело T-919/16)
   (2017/C 070/32)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Jane Maria Collins (Ходъм, Обединено кралство) (представител: I. Anderson, lawyer)

      Ответник: Европейски парламент

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на Европейския парламент от 25 октомври 2016 г. да не защитава имунитета и привилегиите на жалбоподателя,

               —

               да се произнесе по искането на жалбоподателя Парламентът да защити имунитета и привилегиите му по член 8 от Протокола за привилегиите и имунитетите на Европейския съюз,

               —

               да присъди обезщетение за претърпените от жалбоподателя в резултат на решението неимуществени вреди,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски на жалбоподателя.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири основания.

               1.

               Първото основание е твърдение за нарушение на член 6 от Европейската конвенция за правата на човека, тъй като Комисията по правни въпроси на Европейския парламент и самият Европейски парламент не разгледали представените от жалбоподателя доказателства.

               2.

               Второто основание е твърдение за нарушение на член 6 от Европейската конвенция за правата на човека, тъй като Комисията по правни въпроси на Европейския парламент и самият Европейски парламент не мотивирали надлежно решението си да не защитават имунитета на жалбоподателя по член 8 от Протокола за привилегиите и имунитетите на Европейския съюз.

               3.

               Третото основание е твърдение за нарушение на членове 6 и 11 от Европейската конвенция за правата на човека, тъй като Комисията по правни въпроси на Европейския парламент и самият Европейски парламент не провели безпристрастна процедура по изслушване.

               4.

               Четвъртото основание е твърдение, че Комисията по правни въпроси на Европейския парламент и самият Европейския парламент допуснали сериозна грешка при прилагане на правото.


title: Дело T-453/12: Жалба, подадена на 12 октомври 2012 г. — Zoo Sport/СХВП — K-2 (ZOOSPORT)

text:
               26.1.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 26/50

         Жалба, подадена на 12 октомври 2012 г. — Zoo Sport/СХВП — K-2 (ZOOSPORT)
   (Дело T-453/12)
   2013/C 26/102
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Zoo Sport Ltd (Лийдс, Обединеното кралство) (представител: I. Rungg, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: K-2 Corp. (Сиатъл, САЩ)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да измени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 9 август 2012 г. по преписка R 1119/2011-4, така че възражението да бъде изцяло отхвърлено, и

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят.

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „ZOOSPORT“ за стоки и услуги от класове 18, 25 и 35 — заявка за марка на Общността № 8909251.

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: словната марка на Общността „ZOOT“, регистрирана с № 5233119 за стоки от класове 9 и 25; черно-бялата фигуративна марка на Общността „SPORTS ZOOT SPORTS“, регистрирана с № 4719316 за стоки и услуги от класове 25, 35, 36 и 41.

      Решение на отдела по споровете: уважава възражението за част от спорните стоки и услуги.

      Решение на апелативния състав: частично отменя оспореното решение.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 на Съвета.


title: Дело C-450/17 P: Жалба, подадена на 26 юли 2017 г. от Landeskreditbank Baden-Württemberg — Förderbank срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти разширен състав) на 16 май 2017 г. по дело T-122/15, Landeskreditbank Baden-Württemberg — Förderbank/Европейска централна банка

text:
               4.9.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 293/27

         Жалба, подадена на 26 юли 2017 г. от Landeskreditbank Baden-Württemberg — Förderbank срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти разширен състав) на 16 май 2017 г. по дело T-122/15, Landeskreditbank Baden-Württemberg — Förderbank/Европейска централна банка
   (Дело C-450/17 P)
   (2017/C 293/31)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Landeskreditbank Baden-Württemberg — Förderbank (представители: A. Glos, T. Lübbig и M. Benzing, адвокати)

      Други страна в производството: Европейска централна банка (ЕЦБ), Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решение на Общия съд от 16 май 2017 г. по дело T-122/15,

               —

               да се отмени решение на ЕЦБ от 5 януари 2015 г. (ECB/SSM/15/1 — 0SK1ILSPWNVBNQWU0W18/3), като се разпореди запазване на последиците относно заместването на решение на ЕЦБ от 1 септември 2014 г. (ECB/SSM/14/1 — 0SK1ILSPWNVBNQWU0W18/1),

               —

               при условията на евентуалност, да се отмени посоченото решение на Общия съд и делото му бъде върнато за ново разглеждане,

               —

               да се осъди ЕЦБ да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

               1.

               Първо основание, изведено от нарушение на правото на Съюза с тълкуването и прилагането на член 6, параграф 4 от Регламента за ЕНМ (1) и на член 70 от Рамковия регламент за ЕНМ (2).
               Общият съд е направил неправилно тълкуване на релевантните разпоредби на член 6, параграф 4, втора алинея от Регламента за ЕНМ във връзка с член 70, параграф 1 от Рамковия регламент за ЕНМ. Той неправилно стига до извода, че „особените обстоятелства“, които трябва да доведат до класирането на институция като по-малко значима, са налице само ако прекият надзор от националните органи позволява по-добре да се постигнат целите на Регламента за ЕНМ, отколкото прекият надзор на ЕЦБ. Общият съд основава тълкуването си само на английския текст на Регламента за ЕНМ и нарушава принципа, съгласно който текстовете на всички езици са еднакво обвързващи. Общият съд неправилно не тълкува нормите с оглед на правилото от по-висок ранг, каквото е принципът на пропорционалност, приложен към компетентността. Той неправилно отрича, че е налице явна грешка в преценката, допусната от ЕЦБ при анализа на положението, и не провежда по-задълбочена проверка, отколкото е провела ЕЦБ преди него, дали с оглед на специфичните фактически обстоятелства, изложени от жалбоподателя, той не трябва да бъде считан за по-малко значима институция поради „особени обстоятелства“ по смисъла на член 6, параграф 4, втора алинея от Регламента за ЕНМ във връзка с член 70, параграф 1 от Рамковия регламент за ЕНМ. По този начин Общият съд нарушава задължението си да извърши изчерпателна проверка на допуснатите в обжалваното решение грешки в преценката.

               2.

               Второ основание: изопачаване на обжалваното решение и неправилна преценка на изискванията за мотивиране
               Общият съд изопачава мотивите на обжалваното решени и замества със своите мотиви тези на ЕЦБ. Тъй като изопачава съдържанието на обжалваното решение, не установява, че ЕЦБ не отговаря на определените в правото на Съюза изисквания във връзка със задължението за мотивиране. Мотивите на обжалваното решение не са последователни и са вътрешно противоречиви.

               3.

               Трето основание: Общият съд допуска процесуални нарушения, като се спира на аспекти, които не са предмет на производството
               Решението на Общия съд нарушава правото на изслушване на жалбоподателя и принципа на състезателното начало. Мотивите на съдебното решение въвеждат съществени за изхода на спора аспекти, които не са били предмет на обсъждане в хода на производството пред съда.

      (1)  Регламент (ЕС) № 1024/2013 на Съвета от 15 октомври 2013 година за възлагане на Европейската централна банка на конкретни задачи относно политиките, свързани с пруденциалния надзор над кредитните институции (ОВ L 287, стр. 63).

      (2)  Регламент (ЕС) № 468/2014 на Европейската централна банка от 16 април 2014 година за създаване на рамката за сътрудничество в единния надзорен механизъм между Европейската централна банка и националните компетентни органи и с определените на национално равнище органи (Рамков регламент за ЕНМ) (ОВ L 141, стр. 1).


title: Дело C-429/12: Решение на Съда (втори състав) от 16 януари 2014 г. (преюдициално запитване от Oberlandesgericht Innsbruck — Австрия) — Siegfried Pohl/ÖBB Infrastruktur AG (Преюдициално запитване — Равно третиране в областта на заетостта и професиите — Член 21 от Хартата на основните права на Европейския съюз — Член 45 ДФЕС — Директива 2000/78/ЕО — Разлика в третирането на основание възраст — Определяне на референтната дата за целите на преминаването в по-горна група на заплащане — Давностен срок — Принцип на ефективност)

text:
               22.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 85/8

         Решение на Съда (втори състав) от 16 януари 2014 г. (преюдициално запитване от Oberlandesgericht Innsbruck — Австрия) — Siegfried Pohl/ÖBB Infrastruktur AG
   (Дело C-429/12) (1)

   (Преюдициално запитване - Равно третиране в областта на заетостта и професиите - Член 21 от Хартата на основните права на Европейския съюз - Член 45 ДФЕС - Директива 2000/78/ЕО - Разлика в третирането на основание възраст - Определяне на референтната дата за целите на преминаването в по-горна група на заплащане - Давностен срок - Принцип на ефективност)
   2014/C 85/13
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberlandesgericht Innsbruck

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Siegfried Pohl

      Ответник: ÖBB Infrastruktur AG

      Предмет

   Преюдициално запитване — Oberlandesgericht Innsbruck — Тълкуване на член 6, параграф 3 ДЕС, на член 21 от Хартата на основните права на Европейския съюз, на член 45 ДФЕС и на Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (ОВ L 303, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 7) — Приложно поле ratione temporis — Период преди присъединяването — Възнаграждение на служителите в сектора на железопътния транспорт — Национална правна уредба и колективен трудов договор, които при определянето на възнаграждението изключват зачитането на времето, прослужено преди навършване на 18-годишна възраст — Зачитане наполовина на времето, прослужено след навършването на 18-годишна възраст, освен ако служителят е придобил професионалния опит в „квазидържавно“ национално предприятие или в националното железопътно дружество — Давностен срок.

      Диспозитив

   Правото на Съюза, и по-специално принципът на ефективност, допуска национална правна уредба като разглежданата в главното производство, съгласно която правото на работниците и служителите да искат преизчисляване на периодите на заетост, подлежащи на отчитане при определяне на референтната дата за целите на повишаването, се погасява с изтичане на тридесетгодишен давностен срок, който започва да тече от момента на сключване на договора, въз основа на който е определена посочената референтна дата, или от момента на класиране в погрешна група на заплащане.

      (1)  ОВ C 9, 12.1.2013 г.


title: Дело C-173/14 P: Решение на Съда (шести състав) от 16 април 2015 г. — European Dynamics Belgium SA, European Dynamics Luxembourg SA, Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE, European Dynamics UK Ltd/Европейска агенция по лекарствата (ЕМА) (Обжалване — Обществени поръчки за услуги — Процедура за възлагане на обществена поръчка — Критерии за възлагане — Прозрачност — Обективна оценка — Искане за обезщетение за вреди и загуби)

text:
               15.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/13

         Решение на Съда (шести състав) от 16 април 2015 г. — European Dynamics Belgium SA, European Dynamics Luxembourg SA, Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE, European Dynamics UK Ltd/Европейска агенция по лекарствата (ЕМА)
   (Дело C-173/14 P) (1)

   ((Обжалване - Обществени поръчки за услуги - Процедура за възлагане на обществена поръчка - Критерии за възлагане - Прозрачност - Обективна оценка - Искане за обезщетение за вреди и загуби))
   (2015/C 198/17)
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Жалбоподатели: European Dynamics Belgium SA, European Dynamics Luxembourg SA, Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE, European Dynamics UK Ltd (представител: V. Christianos, dikigoros)

      Друга страна в производството: Европейска агенция по лекарствата (EMA) (представители: T. Jabłoński, S. Marino, G. Gavriilidou и C. Maignen, H.-G. Kamann, Rechtsanwalt)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда European Dynamics Belgium SA, European Dynamics Luxembourg SA, Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE и European Dynamics UK Ltd да заплатят съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 184, 16.6.2014 г.


title: Дело F-37/14: Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 30 септември 2014 г. — Ojamaa/Парламент (Публична служба — Длъжностни лица — Орган по назначаването — Акт с неблагоприятни последици — Явна недопустимост)

text:
               10.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 395/68

      Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 30 септември 2014 г. — Ojamaa/Парламент
      (Дело F-37/14) (1)

      ((Публична служба - Длъжностни лица - Орган по назначаването - Акт с неблагоприятни последици - Явна недопустимост))
      (2014/C 395/83)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Priit Ojamaa (Брюксел, Белгия) (представител: M. Casado García-Hirschfeld, avocat)

         Ответник: Европейски парламент (представители: M. Ecker и N. Chemaï)

         Предмет

      Искане за отмяна на решението на Парламента да не разреши прехвърлянето за 2013 г. на 16 дни отпуск, неизползвани през 2012 г., след като жалбоподателят бил в продължителен отпуск поради тежко заболяване.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата като явно недопустима.

                  2)

                  Г-н Ojamaa следва да понесе собствените си съдебни разноски и е осъден да заплати направените от Европейския парламент съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 184, 16.6.2014 г., стр. 47.


title: Дело C-315/08: Преюдициално запитване, отправено от Consiglio di Stato (Италия) на 15 юли 2008 г. — Angelo Grisoli/Regione Lombardia и Comune di Roccafranca

text:
               11.10.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 260/6

         Преюдициално запитване, отправено от Consiglio di Stato (Италия) на 15 юли 2008 г. — Angelo Grisoli/Regione Lombardia и Comune di Roccafranca
   (Дело C-315/08)
   (2008/C 260/08)
   Език на производството: италиански
   Препращаща юрисдикция
   Consiglio di Stato
   Страни в главното производство

      Жалбоподател: Angelo Grisoli

      Ответник: Regione Lombardia
   Преюдициални въпроси

               1.

               Съвместимо ли е с членове 152 и 153 от Договора за създаване на Европейската общност наличието само на една аптека в общините с население под четири хиляди жители?

               2.

               Съвместимо ли е с членове 152 и 153 от Договора за създаване на Европейската общност обвързването на създаването на втора аптека в общините с население над четири хиляди жители с изисквания като надвишаване от населението с най-малко 50 % на параметрите, разстояние от най-малко три хиляди метра от съществуващата аптека, както и наличието на особени изисквания за фармацевтичната помощ, свързани с топографските условия и условието за съществуване на пътна мрежа, които следва да се преценяват от здравните структури (местни здравни дружества) или от местната професионална колегия или, във всички случаи, от компетентната администрация в областта на организацията и контрола на услугата по предоставяне на фармацевтична помощ?


title: Дело T-168/10: Иск, предявен на 15 април 2010 г. — Комисия/SEMEA

text:
               19.6.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 161/48

      Иск, предявен на 15 април 2010 г. — Комисия/SEMEA
      (Дело T-168/10)
      (2010/C 161/76)
      Език на производството: френски

         Страни

         Ищец: Европейска комисия (представители: S. Petrova и E. Bouttier, avocat)

         Ответник: Société d’économie mixte d’équipement de l’Aveyron (SEMEA) (Millau, Франция)

         Искания на ищеца

                  —

                  да се осъди Société d’économie mixte de l’Aveyron, в лицето на неговия представител ad hoc, да заплати на ищеца сумата от 41 012 EUR като главница, заедно с лихви от 10 март 1992 г. или, при условията на евентуалност, считано от 27 април 1993 г.;

                  —

                  да се разпореди капитализация на лихвите;

                  —

                  да се осъди дружеството SEMEA да заплати сумата от 5 000 EUR поради неправомерна съпротива;

                  —

                  да се осъди дружеството SEMEA да заплати съдебните разноски по настоящото дело.

         Правни основания и основни доводи

      На 6 юли 1990 г. Европейската общност, представлявана от Комисията, сключва с Société d’économie mixte d’équipement de l’Aveyron (SEMEA) договор за отпускане на безвъзмездни средства за дейности, свързани с местното развитие, изразяващи се в извършването на подготвителни работи и откриване на Centre Européen d’Entreprise Locale [Европейски център на местното предприятие] в Millau.
      Комисията поддържа, че по силата на този договор SEMEA се е задължила да извърши различни дейности и да се отчита на Комисията посредством представянето на периодични отчети, като от своя страна Комисията се задължава да подпомага финансово извършването на тези работи в максимален размер до 135 000 Ecus, но не повече от 50 % от удостоверените разходи.
      През м. май 1991 г. SEMEA поискала от Комисията договорът да бъде изпълнен по друга структура — асоциацията CEI12, което Комисията приела като уточнила, че тази договореност не освобождава SEMEA от задълженията му, а SEMEA потвърдила, че гарантира за доброто изпълнение на предвидените в договора престации.
      Вследствие на контрол по изпълнението на работите било установено, че общият размер на разходите, които подлежат на възстановяване, възлиза на 187 977 Ecus и че следователно участието на Комисията трябва да бъде определено на 50 % от този размер или на 93 988 Ecus.
      Доколкото междувременно на основание на договора SEMEA била вече получила сумата от 135 000 Ecus, с настоящият иск се претендира възстановяване на надвзетото от SEMA.


title: Дело C-469/15 P: Жалба, подадена на 4 септември 2015 г. от FSL Holdings, Firma Léon Van Parys, Pacific Fruit Company Italy SpA срещу решението, постановено от Общия съд (втори състав) на 16 юни 2015 г. по дело T-655/11: FSL Holdings и др./Европейска комисия

text:
               23.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 389/18

         Жалба, подадена на 4 септември 2015 г. от FSL Holdings, Firma Léon Van Parys, Pacific Fruit Company Italy SpA срещу решението, постановено от Общия съд (втори състав) на 16 юни 2015 г. по дело T-655/11: FSL Holdings и др./Европейска комисия
   (Дело C-469/15 P)
   (2015/C 389/20)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: FSL Holdings, Firma Léon Van Parys, Pacific Fruit Company Italy SpA (представители: P. Vlaemminck, C Verdonck, B. Van Vooren, J. Auwerx, advocaten)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите молят Съда:

               —

               Като главно искане, да отмени обжалваното решение на Общия съд поради използването на доказателства, получени напълно в разрез с установената процедура за тяхното събиране и поради неправилно прилагане на Известието относно сътрудничеството от 2002 г., и вследствие на това да отмени изцяло решението на Комисията от 12 октомври 2011 г.;

               —

               при условията на евентуалност, да отмени частично обжалваното решение, доколкото Общият съд не е извършил пълен съдебен контрол на наложената на жалбоподателите глоба и вследствие на това да намали съществено глобата, наложена на жалбоподателите с обжалваното решение;

               —

               при условията на по-голяма евентуалност, да отмени частично обжалваното решение, доколкото Общият съд не е установил валидно, че нарушението е имало за предмет или последица ограничаване на конкуренцията и вследствие на това да върне делото на Общия съд, освен ако Съдът приеме, че е събрал достатъчно данни, за да отмени решението на Комисията;

               —

               при всички случаи, да разпореди на Комисията да заплати съдебните разноски, направени от жалбоподателите в производствата пред Съда и Общия съд.

      Основания и основни доводи

   Жалбоподателите изтъкват четири основания:

               —

               С първото си основание жалбоподателите твърдят, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото и е нарушил тяхното право на защита и съществените процесуални правила като е отхвърлил твърдението им за нарушение, изведено от незаконосъобразността на прехвърлянето на Комисията на документите, събрани от италианските данъчни власти в хода на национална данъчна проверка, и последиците от подобна незаконосъобразност. Първо, Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото като е приел, че Комисията няма отделно задължение по силата на правото на ЕС да предотврати необратимото нарушаване на основното право на защита в хода на административната фаза на разследването в областта на конкуренцията. Второ, Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото като не е взел предвид допуснатото от Комисията нарушение на правата на защита на жалбоподателите и на съществените процесуални правила, посочени в член 12, параграф от Регламент № 1/2003 (1). Трето, Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото като е изопачил ясното значение на предадените му доказателства, приемайки, че незаконосъобразността на придобиването на документите, използвани от Комисията като доказателства, не е релевантна.

               —

               С второто си основание жалбоподателите твърдят, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото като не е упрекнал Комисията за предоставения имунитет на заявителя за имунитет по отношение на Южна Европа и по този начин не е приложил последователно Известието относно сътрудничеството от 2002 г. По-специално жалбоподателите твърдят, че не е трябвало да се предоставя имунитет на заявителя за имунитет по отношение на Южна Европа и че следователно всички негови устни изявления и всички сведения, получени вследствие на исканията за информация, основани на тези устни изявления, е трябвало да бъдат извадени от преписката.

               —

               При условията на евентуалност, с третото си основание жалбоподателите твърдят, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото като не е предоставил ефективна съдебна защита срещу санкция от наказателно естество, която Комисията им наложила, въпреки неограничената юрисдикция, с която разполага Общият съд въз основа на член 31 от Регламент № 1/2003 и на принципа на ефективна съдебна защита, закрепен в член 6 от ЕКПЧ и член 47 от Хартата. Според жалбоподателите непредоставянето на подобна ефективна съдебна защита от Общия съд е довело до погрешно изчисляване на глобата.

               —

               При условията на по-голяма евентуалност, с четвъртото си основание жалбоподателите твърдят, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото като е тълкувал неправилно понятието за нарушение с оглед на предмета, което в крайна сметка също довело до погрешна правна квалификация на фактите и до нарушение на правото на защита на жалбоподателите.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (OB L 1, 4.1.2003 г., стр. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167)


title: Дело T-131/07: Решение на Общия съд от 13 септември 2010 г. — Mohr & Sohn/Комисия (Вътрешно корабоплаване — Капацитет на флотите на Общността — Условия за въвеждане в експлоатация на нови плавателни съдове (правило „старо за ново“ ) — Решение на Комисията за отказ да се приложи изключването, предвидено за специализираните плавателни съдове — Член 4, параграф 6 от Регламент (ЕО) № 718/1999)

text:
               6.11.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/23

         Решение на Общия съд от 13 септември 2010 г. — Mohr & Sohn/Комисия
   (Дело T-131/07) (1)

   (Вътрешно корабоплаване - Капацитет на флотите на Общността - Условия за въвеждане в експлоатация на нови плавателни съдове (правило „старо за ново“) - Решение на Комисията за отказ да се приложи изключването, предвидено за специализираните плавателни съдове - Член 4, параграф 6 от Регламент (ЕО) № 718/1999)
   2010/C 301/36
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Paul Mohr & Sohn, Baggerei und Schiffahrt (Niederwalluf, Германия) (представител: F. von Waldstein, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: G. Braun и K. Simonsson)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение SG-Greffe (2007) D/200972 на Комисията от 28 февруари 2007 г., с което се отказва по отношение на плавателния съд „Niclas“ да се приложи изключването, предвидено за специализираните плавателни съдове в член 4, параграф 6 от Регламент (ЕО) № 718/1999 на Съвета от 29 март 1999 г. относно политиката за капацитета на флотите на Общността с оглед насърчаване на транспорта по вътрешните водни пътища (ОВ L 90, стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 6, стр. 234)

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Paul Mohr & Sohn, Baggerei und Schiffahrt да понесе наред с направените от него съдебни разноски и тези на Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 155, 7.7.2007 г.


title: Дело T-225/09: Жалба, подадена на 8 юни 2009 г. — CLARO/СХВП — Telefónica (Claro)

text:
               1.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 180/61

         Жалба, подадена на 8 юни 2009 г. — CLARO/СХВП — Telefónica (Claro)
   (Дело T-225/09)
   2009/C 180/113
   Език на жалбата: испански

      Страни

      Жалбоподател: CLARO, SA (представители: E. Armijo Chávarri и A. Castán Pérez-Gómez, abogados)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Telefónica, SA (Мадрид, Испания)

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени Решение на втори апелативен състав на Службата от 26 февруари 2009 г. по преписка R 1079/2008-2 и преписката да се върне на посочения състав за произнасяне и за осъждане на Службата да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: BCP S/A, дружество, понастоящем действащо под фирмата „CLARO S.A“, жалбоподател.

      Марка на Общността, предмет на спора: Триизмерна марка, включваща означението „CLARO“ (заявка за регистрация № 5 229 241) за стоки и услуги от класове 9 и 38.

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Telefónica S.A.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: По-ранна словна марка на Общността „CLARO“ (№ 2 017 341) по-специално за стоки и услуги от класове 9 и 38.

      Решение на отдела по споровете: Уважава възражението.

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата като недопустима, тъй като жалбоподателят не е представил писмено изложение на основанията за обжалването.

      Изложени правни основания: Според жалбоподателя обжалваното решение противоречи на принципа на функционална приемственост между отдела по споровете и апелативния състав. За жалбоподателя е било очевидно, че жалбата му е насочена срещу обжалваното решение в неговата цялост, както и че той изхожда от неправилното тълкуване от отдела по споровете на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 относно марката на Общността.


title: Дело T-38/14: Определение на Общия съд от 5 октомври 2015 г. — Kafetzakis и др./Парламент и др. (Иск за установяване на неправомерно бездействие и иск за обезщетение — Преструктуриране на гръцкия публичен дълг — Участие на частния сектор — Вреда, настъпила поради намаляване на вземанията, възникнали от обезщетения при уволнение — Декларации на държавните и правителствени ръководители от еврозоната и институциите на Съюза — Декларация на Еврогрупата — Липса на уточнение на причинно-следствената връзка с твърдяната вреда — Недопустимост)

text:
               23.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 389/56

         Определение на Общия съд от 5 октомври 2015 г. — Kafetzakis и др./Парламент и др.
   (Дело T-38/14) (1)

   ((Иск за установяване на неправомерно бездействие и иск за обезщетение - Преструктуриране на гръцкия публичен дълг - Участие на частния сектор - Вреда, настъпила поради намаляване на вземанията, възникнали от обезщетения при уволнение - Декларации на държавните и правителствени ръководители от еврозоната и институциите на Съюза - Декларация на Еврогрупата - Липса на уточнение на причинно-следствената връзка с твърдяната вреда - Недопустимост))
   (2015/C 389/63)
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Жалбоподатели: Georgios Kafetzakis (Атина, Гърция) и други 102 жалбоподатели, чиито имена са посочени в приложение към определението (представител: C. Papadimitriou, адвокат)

      Ответници: Европейски парламент (представители: A. Troupiotis и L. Visaggio); Европейски съвет; Еврогрупа; Съвет на Европейския съюз (представители: A. de Gregorio Merino, M. Balta и E. Dumitriu-Segnana); Европейска комисия (представители: M. Konstantinidis, J.-P. Keppenne и B. Smulders); и Европейска централна банка (ЕЦБ) (представители: P. Papapaschalis и P. Senkovic)

      Предмет

   От една страна, иск за установяване на неправомерно бездействие от страна на ответниците за приемане на необходимите законодателни мерки за освобождаване на притежаваните от жалбоподателите облигации в качеството им на уволнени служители на Olympiaki Aeroporia от плана за участие на частния сектор в програмата за финансиране на дълга (PSI), с който се намалява стойността на дълга на гръцката държава, както и, от друга страна, иск за обезщетение на твърдяната вреда, претърпяна от жалбоподателите вследствие това неправомерно бездействие.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жабата.

               2)

               Осъжда Georgios Kafetzakis и другите 102 жалбоподатели, чиито имена са посочени в приложение да заплатят съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 292, 1.9.2014 г.


title: Дело F-120/14: Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 30 юни 2015 г. — Curdt-Christiansen/Парламент (Публична служба — Длъжностни лица — Възнаграждение — Годишни пътни разходи — Член 7, параграф 3 и член 8 от приложение VII към Правилника — Определяне на мястото на произход и на центъра на интересите — Искане за преразглеждане на мястото на произход — Понятие за център на интересите — Смяна на мястото на пребиваване на член от семейството — Срок, изтекъл между промяната на центъра на интересите и искането за преразглеждане на мястото на произход — Преразглеждане само по изключение)

text:
               10.8.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 262/39

         Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 30 юни 2015 г. — Curdt-Christiansen/Парламент
   (Дело F-120/14) (1)

   ((Публична служба - Длъжностни лица - Възнаграждение - Годишни пътни разходи - Член 7, параграф 3 и член 8 от приложение VII към Правилника - Определяне на мястото на произход и на центъра на интересите - Искане за преразглеждане на мястото на произход - Понятие за център на интересите - Смяна на мястото на пребиваване на член от семейството - Срок, изтекъл между промяната на центъра на интересите и искането за преразглеждане на мястото на произход - Преразглеждане само по изключение))
   (2015/C 262/53)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Caspar Curdt-Christiansen (Perl, Германия) (представител: A. Salerno, avocat)

      Ответник: Европейски парламент (представители: E. Taneva и N. Chemaï)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението на Европейския парламент, с което е отхвърлено искането на жалбоподателя, след прехвърлянето му в Европейския парламент вместо Монреал (Канада), като място на произхода му да се определи Ларнака (Кипър) и центърът на интересите му да бъде преместен в Сингапур.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Г-н Curdt-Christiansen понася собствените си разноски и е осъден да заплати направените от Европейския парламент разноски.

      (1)  ОВ C 7, 12.1.2015 г., стр. 57.


title: Дело C-548/10: Иск, предявен на 23 ноември 2010 г. — Европейска комисия/Република Австрия

text:
               29.1.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 30/27

         Иск, предявен на 23 ноември 2010 г. — Европейска комисия/Република Австрия
   (Дело C-548/10)
   ()
   2011/C 30/44
   Език на производството: немски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: A. Alcover San Pedro и C. Egerer)

      Ответник: Република Австрия

      Искания на ищеца

   Европейската комисия прави следните искания:

               —

               да се установи, че като не е приела законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за транспонирането на Директива 2007/2/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 14 март 2007 година за създаване на инфраструктура за пространствена информация в Европейската общност (INSPIRE) (1), съответно, като не е уведомила Комисията в пълна степен за приетите разпоредби, Република Австрия не е изпълнила задълженията си по тази директива.

               —

               да се осъди Република Австрия да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Срокът за транспониране на Директивата е изтекъл на 15 май 2009 г.

      (1)  ОВ L 108, стр. 1.


title: Дело F-96/09: Жалба, подадена на 26 март 2010 г. — Cuallado Martorell/Комисия

text:
               5.6.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 148/54

         Жалба, подадена на 26 март 2010 г. — Cuallado Martorell/Комисия
   (Дело F-96/09)
   2010/C 148/95
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Eva Cuallado Martorell (Augsburgo, Германия) (представител: M. Díez Lorenzo, abogada)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на решенията жалбоподателката да не бъде допусната до устния изпит на конкурса на общо основание EPSO/AD/130/08 и за отказ да получи достъп до проверените писмени работи, както и отмяна с обратно действие на публикувания списък с лауреати с оглед на назначаването на юристи-лингвисти с испански език.

      Искания на жалбоподателката

               —

               да се отмени Решение от 14 септември 2009 г., с което EPSO отказва да ѝ предостави копие от писмената ѝ работа и от формуляра за индивидуална оценка, в който са посочени съображенията, поради които конкурсната комисия ѝ е поставила елиминаторната оценка 18/40 на последния писмен изпит в) и не разглежда искането за допускане до устния изпит на конкурса на общо основание EPSO/AD/130/08,

               —

               да се отмени Решение от 23 юли 2009 г., с което EPSO уведомява жалбоподателката, че запазва елиминаторната оценка 18/40 на последния писмен изпит в) и отказва да я допусне до устния изпит на конкурса на общо основание EPSO/AD/130/08 с оглед на съставяне на списък с лауреати за назначаване на юристи-лингвисти с испански език,

               —

               да се отмени с обратно действие публикуваният след конкурса списък с лауреати, считано от датата на неговото публикуване,

               —

               да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-588/14: Жалба, подадена на 8 август 2014 г.  — Mechadyne International/СХВП (FlexValve)

text:
               13.10.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 361/16

         Жалба, подадена на 8 август 2014 г. — Mechadyne International/СХВП
   (FlexValve)
   (Дело T-588/14)
   2014/C 361/21
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Mechadyne International Ltd (Kirtlington, Обединено кралство) (представители: S. von Petersdorff-Campen и E. Schaper, Rechtsanwälte)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решение на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 3 юни 2014 г. по преписка R 2435/2013-4,

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка, която съдържа словния елемент „FlexValve“, за стоки и услуги от класове 7, 9, 12 и 42 — Заявка за марка на Общността № 1 1 2 74  677

      Решение на проверителя: отхвърля заявката.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания:

               —

               Нарушение на правото на изслушване;

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009;

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-534/08: Жалба, подадена на 1 декември 2008 г.  — Granuband/СХВП — Granuflex (GRANUflex)

text:
               21.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/55

         Жалба, подадена на 1 декември 2008 г. — Granuband/СХВП — Granuflex (GRANUflex)
   (Дело T-534/08)
   (2009/C 44/96)
   Език на жалбата: нидерландски
   Страни

      Жалбоподател: Granuband BV (Амстердам, Холандия) (представител: M. Ellens, advocaat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Granuflex Ipari és Kereskedelmi Kft (Букурещ, Унгария)
   Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението на СХВП от 15 септември 2008 г., изпратено на 24 септември 2008 г., или да се промени поради нарушение на член 52, параграф 1 във връзка с член 8, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 40/94 и

               —

               да се осъди ответникът да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: Фигуративна марка GRANUFLEX за стоки от класове 17, 19 и 27 — Марка на Общността № 943118

      Притежател на марката на Общността: Granuband BV

      Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: Granuflex Ipari és Kereskedelmi Kft.

      Право върху марката или знака на страната, която иска обявяване на недействителността: Търговско наименование GRANUFLEX за стоки и услуги от класове 17, 19, 27 и 37

      Решение на отдела по заличаването: Обявява марката на Общността за недействителна

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата на жалбоподателя

      Изложени правни основания: Нарушение на член 52, параграф 1, буква в) във връзка с член 8, параграф 4 от Регламент № 40/94.


title: Дело C-488/11: Решение на Съда (първи състав) от 30 май 2013 г. (преюдициално запитване от Gerechtshof te Amsterdam — Нидерландия) — Dirk Frederik Asbeek Brusse, Katarina de Man Garabito/Jahani BV (Директива 93/13/ЕИО — Неравноправни клаузи в потребителските договори — Договор за наем на жилище, сключен между наемодател по занятие и наемател за лични нужди — Служебно разглеждане от националния съд на неравноправния характер на дадена клауза — Неустойка — Отмяна на клаузата)

text:
               3.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 225/10

         Решение на Съда (първи състав) от 30 май 2013 г. (преюдициално запитване от Gerechtshof te Amsterdam — Нидерландия) — Dirk Frederik Asbeek Brusse, Katarina de Man Garabito/Jahani BV
   (Дело C-488/11) (1)

   (Директива 93/13/ЕИО - Неравноправни клаузи в потребителските договори - Договор за наем на жилище, сключен между наемодател по занятие и наемател за лични нужди - Служебно разглеждане от националния съд на неравноправния характер на дадена клауза - Неустойка - Отмяна на клаузата)
   2013/C 225/15
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Gerechtshof te Amsterdam

      Страни в главното производство

      Ищци: Dirk Frederik Asbeek Brusse, Katarina de Man Garabito

      Ответник: Jahani BV

      Предмет

   Преюдициално запитване — Gerechtshof te Amsterdam — Тълкуване на член 6 от Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори (ОВ L 95, стр. 29, Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273) — Договор за наем, сключен между наемодател по занятие и наемател, който действа за задоволяване на личните си нужди — Квалифициране на наемодателя като продавач на стоки или доставчик на услуги — Императивни норми

      Диспозитив

               1.

               Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори трябва да се тълкува в смисъл, че при съобразяване на клаузите, отразяващи предвидените от националното право императивни законови или подзаконови разпоредби, националният съд е задължен да провери дали Директивата се прилага към договор за наем на жилище, сключен между наемодател, действащ в рамките на осъществяваната от него дейност по занятие, и наемател, действащ за задоволяване на нужди, които не попадат в рамките на осъществяваната от него дейност по занятие.

               2.

               Директива 93/13 следва да бъде тълкувана в смисъл, че:

                           —

                           след като съгласно вътрешните процесуални разпоредби националният съд, сезиран с иск относно изпълнението на договор, предявен от продавач или доставчик срещу потребител, има правомощие да провери служебно дали клаузата, върху която се основава искането, противоречи на националните императивни разпоредби; по същия начин, ако установи, че посочената клауза попада в приложното поле на тази директива, сезираният съд следва да прецени служебно евентуалния ѝ неравноправен характер с оглед на установените от посочената директива критерии;

                           —

                           след като съгласно вътрешните процесуални разпоредби националният съд има правомощието да отмени служебно клауза, противоречаща на обществения ред или на определена императивна норма, чийто обхват оправдава тази санкция, след като предостави на страните възможност да обсъдят този въпрос при условията на състезателност, сезираният съд трябва по принцип да отмени служебно договорна клауза, по отношение на която е констатирал, че е с неравноправен характер с оглед на установените в посочената директива критерии.

               3.

               Член 6, параграф 1 от Директива 93/13 следва да се тълкува в смисъл, че не позволява на националния съд, след като той установи неравноправния характер на клауза от договор, сключен между продавач или доставчик и потребител, да се ограничи в съответствие с предоставеното му от националното право правомощие да намали предвидения с тази клауза размер на неустойката в тежест на потребителя, а задължава сезирания съд единствено да откаже да приложи съответната клауза по отношение на потребителя.

      (1)  ОВ C 13, 14.1.2012 г.


title: Дело C-412/11: Решение на Съда (първи състав) от 11 юли 2013 г. — Европейска комисия/Великото херцогство Люксембург (Неизпълнение на задължения от държава членка — Транспорт — Развитие на железниците в Общността — Директива 91/440/ЕИО — Член 6, параграф 3 и приложение II — Директива 2001/14/ЕО — Член 14, параграф 2 — Независимост на органа, на който е възложено изпълнението на съществените функции)

text:
               31.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/7

         Решение на Съда (първи състав) от 11 юли 2013 г. — Европейска комисия/Великото херцогство Люксембург
   (Дело C-412/11) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Транспорт - Развитие на железниците в Общността - Директива 91/440/ЕИО - Член 6, параграф 3 и приложение II - Директива 2001/14/ЕО - Член 14, параграф 2 - Независимост на органа, на който е възложено изпълнението на съществените функции)
   2013/C 252/10
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: J.-P. Keppenne и H. Støvlbæk)

      Ответник: Великото херцогство Люксембург (представител: C. Schiltz)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Неприемане в установения срок на необходимите разпоредби за съобразяване с член 6, параграф 3 и с приложение II към Директива 91/440/ЕИО на Съвета от 29 юли 1991 година относно развитието на железниците в Общността (ОВ L 237, стр. 25; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 2, стр. 86), изменена с Директива 2001/12/ЕО (ОВ L 75, стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 8, стр. 38), както и с член 14, параграф 2 от Директива 2001/14/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2001 година за разпределяне капацитета на железопътната инфраструктура и събиране на такси за ползване на железопътна инфраструктура и за сертифициране за безопасност (ОВ L 75, стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 8, стр. 66) — Липса на гаранции за независимостта при изпълнението на съществените функции

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля иска.

               2.

               Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 298, 8.10.2011 г.


title: Дело T-502/17: Жалба, подадена на 7 август 2017 г. — SFP Asset Management и др./ЕСП

text:
               16.10.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 347/36

         Жалба, подадена на 7 август 2017 г. — SFP Asset Management и др./ЕСП
   (Дело T-502/17)
   (2017/C 347/45)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподатели: SFP Asset Management, S.A. (Женева, Швейцария), Twenty First Trade Inc. (Панама, Панама), Merlos Infor, S.L. (Бадалона, Испания) (представител: J. Gálvez Pascual, abogado)

      Ответник: Единен съвет за преструктуриране

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да се обяви нарушението на европейското право от ЕСП с приемането на Решение SRB/EES/2017/08 от изпълнителната му сесия от 7 юни 2017 г., с което е приета процедурата за преструктуриране по отношение на финансовата институция Banco Popular Español, S.A.;

               —

               вследствие на това да отмени този акт, както и последващите актове за изпълнение, които ЕСП е приел, с действие ex tunc.

      Основания и основни доводи

   Основанията и основните доводи са подобни на изтъкнатите по дела T-478/17, Mutualidad de la Abogacía и Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Единен съвет за преструктуриране, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno и SFL/Единен съвет за преструктуриране, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Комисия и Единен съвет за преструктуриране, T-483/17, García Suárez и др./Комисия и Единен съвет за преструктуриране, T-484/17, Fidesban и др./Единен съвет за преструктуриране, T-497/17, Sáchez del Valle и Calatrava Real State 2015/Комисия и Единен съвет за преструктуриране, и T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda/Комисия и Единен съвет за преструктуриране.


title: Дело T-410/14 R: Определение на председателя на Общия съд от 20 юни 2014 г.  — Wilders/Парламент и Съвет (Обезпечително производство — Европейски парламент — Акт за избиране на представители в Европейския парламент чрез всеобщи преки избори — Несъвместимост на качеството на член на Европейския парламент с това на член на национален парламент (забрана на двойния мандат) — Молба за постановяване на временни мерки — Неспазване на изискванията за форма — Явна недопустимост на главния иск — Недопустимост)

text:
               15.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 315/64

         Определение на председателя на Общия съд от 20 юни 2014 г. — Wilders/Парламент и Съвет
   (Дело T-410/14 R)
   ((Обезпечително производство - Европейски парламент - Акт за избиране на представители в Европейския парламент чрез всеобщи преки избори - Несъвместимост на качеството на член на Европейския парламент с това на член на национален парламент (забрана на двойния мандат) - Молба за постановяване на временни мерки - Неспазване на изискванията за форма - Явна недопустимост на главния иск - Недопустимост))
   2014/C 315/107
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподател: Geert Wilders (представители: G. Knoops и C. Hamburger, адвокати)

      Ответници: Европейски парламент и Съвет на Европейския съюз

      Предмет

   Молба за постановяване на временни мерки, с която по същество се иска на жалбоподателя да бъде разрешено да положи клетва като член на Европейския парламент, като същевременно продължи да изпълнява своя мандат като член на нидерландския парламент.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля молбата за постановяване на временни мерки.

               2)

               Не се произнася по съдебните разноски.


               28.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 163/10

         Дело, заведено на 13 януари 2014 г. от Надзорния орган на ЕАСТ срещу Исландия
   (дело E-5/14)
   (2014/C 163/09)
   На 13 януари 2014 г. в Съда на ЕАСТ беше заведено дело срещу Исландия от Надзорния орган на ЕАСТ, представляван от Xavier Lewis, Auður Ýr Steinarsdóttir и Catherine Howdle в качеството им на представители на Надзорния орган на ЕАСТ, с адрес: Rue Belliard 35, 1040 Brussels, Belgium.
   Надзорният орган на ЕАСТ иска от Съда на ЕАСТ:

               1.

               Да постанови, че като не е приела в предвидения срок или не е уведомила Надзорния орган незабавно за мерките, необходими за прилагането на акта, посочен в точка 32ее от глава V от приложение XIX към Споразумението за създаване на Европейското икономическо пространство (Директива 2008/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 ноември 2008 г. относно отпадъците и за отмяна на определени директиви), адаптиран към Споразумението за ЕИП посредством Протокол 1 към него, Исландия не е изпълнила задълженията си по член 40 от посочения акт и по член 7 от Споразумението за ЕИП.

               2.

               Да нареди на Исландия да заплати съдебните разноски.

      Правен и фактически контекст и правни аргументи, приведени в подкрепа на иска:

               —

               Искът се отнася до неспазването от страна на Исландия в срок до 26 август 2013 г. на мотивираното становище, издадено от Надзорния орган на ЕАСТ на 26 юни 2013 г., отнасящо се до невъвеждането в нейния национален правен ред на Директива 2008/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 ноември 2008 г. относно отпадъците и за отмяна на определени директиви (наричана по-долу „актът“), посочена в точка 32ее от глава V от приложение XX към Споразумението за създаване на Европейското икономическо пространство, адаптирана към Споразумението с Протокол 1 към него.

               —

               Надзорният орган на ЕАСТ твърди, че като не е приела или не е уведомила Надзорния орган в предписания срок за мерките, необходими за прилагането на акта, Исландия не е изпълнила задълженията си по член 40 от акта и член 7 от Споразумението за ЕИП.


title: Дело F-24/15: Определение на Съда на публичната служба (втори състав) от 17 декември 2015 г. — Di Marzio/Съвет (Публична служба — Договорно нает служител — Функционална група I — Преквалифициране на договора в договор за неопределено време на срочно нает служител от степен AST 3, AST 4 или AST 5, или в договор на договорно нает служител за неопределено време от функционална група III — Членове 2, 3а, 3б, 80 и 88 от УРДС — Задължение за мотивиране — Явна грешка в преценката — Принцип на добра администрация — Задължение за полагане на грижа — Явно неоснователна жалба — Член 81 от Процедурния правилник)

text:
               8.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 48/100

         Определение на Съда на публичната служба (втори състав) от 17 декември 2015 г. — Di Marzio/Съвет
   (Дело F-24/15) (1)

   ((Публична служба - Договорно нает служител - Функционална група I - Преквалифициране на договора в договор за неопределено време на срочно нает служител от степен AST 3, AST 4 или AST 5, или в договор на договорно нает служител за неопределено време от функционална група III - Членове 2, 3а, 3б, 80 и 88 от УРДС - Задължение за мотивиране - Явна грешка в преценката - Принцип на добра администрация - Задължение за полагане на грижа - Явно неоснователна жалба - Член 81 от Процедурния правилник))
   (2016/C 048/116)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Antony Di Marzio (Limelette, Белгия) (представител: M. Velardo, avocat)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bauer и M. Veiga)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението, с което се отхвърля молбата на жалбоподателя за превръщане на договора му на договорно нает служител от функционална група I в договор на срочно нает служител или в договор на договорно нает служител от функционална група III, както и искане за обезщетение на твърдените имуществени и неимуществени вреди.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като явно неоснователна.

               2)

               Осъжда г-н Di Marzio да понесе изцяло разноските, направени от Съвета на Европейския съюз и да понесе своите собствени разноски.

      (1)  ОВ C 127, 20.4.2015 г., стр. 43.


title: Дело T-180/15: Жалба, подадена на 14 април 2015 г. — Icap и др./Комисия

text:
               27.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 245/30

         Жалба, подадена на 14 април 2015 г. — Icap и др./Комисия
   (Дело T-180/15)
   (2015/C 245/37)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Icap plc (Лондон, Обединеното кралство), Icap Management Services Ltd (Лондон) и Icap New Zealand Ltd (Уелингтън, Нова Зеландия) (представители: C. Riis-Madsen и S. Frank, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени изцяло или частично решението на Комисията от 4 февруари 2015 г. по дело AT.39861 — Лихвени деривати в йени — C(2015) 432 окончателен,

               —

               при условията на евентуалност да отмени или да намали размера на наложената глоба,

               —

               във всички случаи да осъди ответника да заплати съдебните и други разноски, направени от жалбоподателите във връзка с настоящото производство,

               —

               да приеме всички други мерки, които намери за подходящи.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат шест основания.

               1.

               В рамките на първото основание се изтъква, че Комисията е допуснала фактически грешки и грешки при прилагане на правото, като е заключила, че банките са извършили действия, които представляват ограничение и/или нарушение на конкуренцията „с оглед на целта“.

               2.

               В рамките на второто основание се изтъква, че ответникът е допуснал фактически грешки и грешки при прилагане на правото, като е приел, че твърдяното подпомагане от страна на жалбоподателите на действията на банките представлява нарушение на правото на конкуренцията по смисъла на член 101 ДФЕС.

                           —

                           Според жалбоподателите член 101 ДФЕС не обхваща деянията на съучастник, който не участва в ограничаващо/нарушаващо конкуренцията споразумение. Приложеният от Комисията критерий при всички положения бил неправилен и обхващал твърде широк кръг от деяния, които не били достатъчно тясно свързани с нарушението. Деянията на жалбоподателите не отговаряли на възприетия от ответника критерий за подпомагане. По-конкретно според жалбоподателите изводът, че са подпомагали обмена на информация между банките, не е подкрепен с факти и ответникът не е посочил нито един случай, в който те са подпомагали този обмен. Жалбоподателите твърдят, че това важи и за разглеждането на възможността за провеждане на търговска политика по изравняване. Във връзка с твърденията за манипулиране на Yen LIBOR Комисията е признала, че само една от две банки е знаела за намесата на ICAP. Поради това по твърденията на ICAP то не е имало роля по подпомагане, що се отнася до действията на банките. Освен това при тези нарушения изпълнителното деяние е започнало много преди твърдените действия на ICAP по подпомагане.

               3.

               В рамките на третото основание се твърди, че Комисията е допуснала фактически грешки и грешки при прилагане на правото при определяне на продължителността на твърдяното участие на жалбоподателите в нарушенията.

                           —

                           Жалбоподателите изтъкват, че банките са участвали в търговията с лихвени деривати в йени и поради това са познавали взаимно търговските си позиции и лихви. Поради това според жалбоподателите доказателствата, представени от Комисията в подкрепа на довода, че ICAP знаело за двустранното нарушение, били безпредметни, неясни и подвеждащи. Освен това по твърденията на жалбоподателите подходът на Комисията предполага знание и действия от тяхна страна до края на двустранното нарушение на банките, без да са представени доказателства за това, че жалбоподателите през цялото време са знаели за нарушенията на банките.

               4.

               В рамките на четвъртото основание се изтъква нарушение от страна на Комисията на принципа на презумпцията за невиновност и на принципа на добра администрация.

                           —

                           Според жалбоподателите Комисията е провела хибридна процедура за постигане на споразумение, а приетото по нея през декември 2013 г. решение уличава ICAP, като обширно описва ролята му по подпомагане. От този момент нататък Комисията вече не можела да претендира, че е безпристрастна при разглеждане на случая на ICAP.

               5.

               В рамките на петото основание е изтъкнато нарушение от страна на Комисията на Насоките за определяне на размера на глобите и нарушение на принципите на равно третиране, на пропорционалност и на правна сигурност.

                           —

                           Жалбоподателите твърдят, че Комисията е нарушила принципа на правната сигурност, като е наложила глоби, надхвърлящи само номиналните глоби. По техни твърдения това било и отклонение от практиката ѝ при вземане на решения. Освен това по твърденията на жалбоподателите Комисията нарушила Насоките за определяне на размера на глобите, като отказала да използва стойността на продажбите им като основа за определяне на глобата, като не пояснила в достатъчна степен използвания от нея метод при изчисляване на глобата и като не обосновала тези отклонения от предходната си практика при вземане на решения. В допълнение според жалбоподателите Комисията нарушила принципа на равно третиране, като третирала жалбоподателите по различен начин в сравнение с друг брокер, обвинен в подпомагане при сходни обстоятелства и в рамките на същото нарушение, и в края на краищата като ги е третирала по същия начин както банките, които са извършили нарушението, макар жалбоподателите да са обвинени само в подпомагане. Жалбоподателите твърдят, че в резултат на това размерът на наложените глоби е напълно непропорционален и поради това Комисията е нарушила принципа на пропорционалност.

               6.

               В рамките на шестото основание се изтъква нарушение от страна на Комисията на принципа „ne bis in idem“.


title: Дело T-289/15: Жалба, подадена на 2 юни 2015 г. — Hamas/Съвет

text:
               27.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 245/43

         Жалба, подадена на 2 юни 2015 г. — Hamas/Съвет
   (Дело T-289/15)
   (2015/C 245/52)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Hamas (Доха, Катар) (представител: L. Glock, avocat)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени Решение (ОВППС) 2015/521 на Съвета от 26 март 2015 година за актуализиране и изменение на списъка на лицата, групите и образуванията, по отношение на които се прилагат членове 2, 3 и 4 от Обща позиция 2001/931/ОВППС за прилагането на специални мерки за борба с тероризма и за отмяна на Решение 2014/483/ОВППС, в частта му, която се отнася до Hamas (включително Hamas-Izz-al-Din-al-Quassem),

               —

               да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/513 на Съвета от 26 март 2015 година за прилагане на член 2, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 2580/2001 относно специалните ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания, и за отмяна на Регламент за изпълнение (ЕС) № 790/2014, в частта му, която се отнася до Hamas (включително Hamas-Izz-al-Din-al-Quassem),

               —

               да осъди Съвета да заплати всички съдебни разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата жалбоподателят излага седем основания.

               1.

               Първо основание, изведено от нарушение на член 1, параграф 4 от Обща позиция 2001/931 (1), тъй като посочените от Съвета национални решения не отговарят на условията, изисквани от посочения член, за да могат да се считат за решения, взети от компетентен орган.

               2.

               Второ основание, изведено от грешка в съществуването на фактите, тъй като основната част от фактите, посочени от Съвета, не е подкрепена с каквито и да било доказателства.

               3.

               Трето основание, изведено от грешка в преценката относно терористичния характер на организацията Hamas.

               4.

               Четвърто основание, изведено от нарушение на принципа на ненамеса, който не допуска Hamas — представляващо законно политическо движение, спечелило изборите, организирани в Палестина, и формиращо сърцето на палестинското правителство — да може да се разглежда като терористично образувание.

               5.

               Пето основание, изведено от неизпълнение от страна на Съвета на задължението за мотивиране.

               6.

               Шесто основание, изведено от нарушение на правото на защита на жалбоподателя, както и на правото му на ефективна съдебна защита в хода на националната фаза на производството.

               7.

               Седмо основание, изведено от нарушение на правото на собственост, тъй като замразяването на средства на жалбоподателя представлява необосновано засягане на правото му на собственост.

      (1)  Обща позиция на Съвета от 27 декември 2001 година за прилагането на специални мерки за борба с тероризма (ОВ L 344, стр. 93; Специално издание на български език, 2007 г., глава 18, том 1, стр. 179).


title: Дело C-333/09: Преюдициално запитване, отправено от Conseil de Prud'hommes de Caen (Франция) на 20 август 2009 г. — Sophie Noël/SCP Brouard Daude, синдик в производството по несъстоятелност на Pronuptia Boutiques Province SA и Centre de Gestion et d'Étude AGS (C.G.E.A.) IDF Est

text:
               24.10.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 256/15

         Преюдициално запитване, отправено от Conseil de Prud'hommes de Caen (Франция) на 20 август 2009 г. — Sophie Noël/SCP Brouard Daude, синдик в производството по несъстоятелност на Pronuptia Boutiques Province SA и Centre de Gestion et d'Étude AGS (C.G.E.A.) IDF Est
   (Дело C-333/09)
   2009/C 256/28
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Conseil de Prud'hommes de Caen

      Страни в главното производство

      Ищец: Sophie Noël

      Ответник: SCP Brouard Daude, синдик в производството по несъстоятелност на Pronuptia Boutiques Province SA, Centre de Gestion et d'Étude AGS (C.G.E.A.) IDF Est

      Преюдициални въпроси

               1.

               Член 14 от Конвенцията за защита на правата на човека и основните свободи, озаглавен „Забрана на дискриминацията“, гласи: „Упражняването на правата и свободите, предвидени в тази конвенция, следва да бъде осигурено без всякаква дискриминация, основана по-специално на пол, раса, цвят на кожата, език, религия, политически и други убеждения, национален или социален произход, принадлежност към национално малцинство, имущество, рождение или друг някакъв признак“.
               Налице ли е дискриминация, доколкото съществува разлика в третирането между заетите лица, уволнени по икономически причини, които са се съгласили да се ползват от споразумението за лична преквалификация, и които могат да оспорят прекратяването на техния договор в рамките на петгодишната погасителна давност, и заетите лица, отказали да се ползват от това споразумение, за които се прилага едногодишната погасителна давност по член L.1235-7 от Кодекса на труда?

               2.

               Член 26 от Международния пакт за граждански и политически права от 16 декември 1966 г., който е само основата на 14 от Конвенцията за защита на правата на човека и основните свободи, гласи: „Всички лица са равни пред закона и имат право, без всякаква дискриминация, на еднаква законна закрила. В това отношение законът трябва да забранява всякаква дискриминация и да осигурява на всички лица еднаква и ефикасна закрила против всякаква дискриминация, основаваща се на раса, цвят на кожата, пол, език, религия, политически или други убеждения, национален или социален произход, имотно състояние, рождение или всякакви други признаци“.
               При тези обстоятелства трябва ли френският съд в изпълнение на разпоредбите на член 55 от Френската конституция от 4 октомври 1958 г. да приложи разпоредбите на член 26 от Международния пакт за граждански и политически права от 16 декември 1966 г. и да не приложи дискриминационните разпоредби на член L. 1235-7 от Кодекса на труда, които произтичат от обикновения Закон № 2005-35 от 18 януари 2005 г., приет след 4 февруари 1981 г. — датата, на която посочения пакт влиза в сила на националната територия?


title: Дело T-351/15: Определение на Общия съд от 20 януари 2017 г. — Papapanagiotou/Парламент (Обществени поръчки за доставки — Процедура за възлагане на обществени поръчки — Офис обзавеждане — Отхвърляне на офертата на оферент — Критерии за възлагане — Решение за отмяна на процедура за възлагане на обществени поръчки — Липса на основание за произнасяне)

text:
               13.3.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 78/31

         Определение на Общия съд от 20 януари 2017 г. — Papapanagiotou/Парламент
   (Дело T-351/15) (1)

   ((Обществени поръчки за доставки - Процедура за възлагане на обществени поръчки - Офис обзавеждане - Отхвърляне на офертата на оферент - Критерии за възлагане - Решение за отмяна на процедура за възлагане на обществени поръчки - Липса на основание за произнасяне))
   (2017/C 078/42)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Papapanagiotou AVEEA (Серес, Гърция) (представители: S. Pappas и I. Ioannidis, avocats)

      Ответник: Европейски парламент (представители: P. Biström и S. Toliušis)

      Предмет

   Жалба на основание член 263 ДФЕС за отмяна на решение D(2015)12887 на Парламента от 27 април 2015 г., прието в рамките на процедура за възлагане на обществени поръчки INLO.AO-2012-017-LUX-UAGBI-02 за доставка на офис обзавеждане (ОВ 2013/S 138-239094), с което се отхвърля офертата на Papapanagiotou

      Диспозитив

               1)

               Основанието за произнасяне по жалбата е отпаднало.

               2)

               Европейският парламент понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Papapanagiotou AVEEA.

      (1)  ОВ C 311, 21.9.2015 г.


title: Дело T-36/05: Решение на Първоинстанционния съд от 12 септември 2007 г. — Coats Holdings и Coats/Комисия ( Конкуренция — Съглашения — Европейски пазар на галантерийни стоки (игли) — Подялба на пазара на стоки — Подялба на географския пазар — Преценка на доказателствата — Участие в събранията — Тристранно споразумение — Глоба — Тежест и продължителност на нарушението — Смекчаващи обстоятелства )

text:
               20.10.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 247/30

         Решение на Първоинстанционния съд от 12 септември 2007 г. — Coats Holdings и Coats/Комисия
   (Дело T-36/05) (1)

   („Конкуренция - Съглашения - Европейски пазар на галантерийни стоки (игли) - Подялба на пазара на стоки - Подялба на географския пазар - Преценка на доказателствата - Участие в събранията - Тристранно споразумение - Глоба - Тежест и продължителност на нарушението - Смекчаващи обстоятелства“)
   (2007/C 247/47)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищци: Coats Holdings Ltd (Uxbridge, Middlesex, Обединено Кралство) и J & P Coats Ltd (Uxbridge) (представители: W. Sibree и C. Jeffs, solicitors)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: F. Castillo de la Torre и K. Mojzesowicz, agents)
   Предмет
   Главно искане за отмяна на Решение С (2004) 4221 окончателен на Комисията от 26 октомври 2004 година, постановено в производство по прилагане на член 81 [ЕО] (Преписка COMP/F-1/38.338 — PO/Needles) и евентуално искане за отмяна или намаляване на наложената на ищците глоба.
   Диспозитив

               1)

               Отменя Решение C (2004) 4221 окончателен на Комисията от 26 октомври 2004 г., постановено в производство по прилагане на член 81 [ЕО], (Преписка COMP/F-1/38.338 — PO/Needles) в частта, в която тя приема, че ищците са нарушили член 81, параграф 1 ЕО за периода след 13 март 1997 г.

               2)

               Определя размера на глобата, наложена на ищците в член 2 от решението, на 20 милиона евро.

               3)

               Отхвърля иска в останалата му част.

               4)

               Ищците понасят две трети от собствените си съдебни разноски и две трети от направените такива от Комисията, а Комисията понася една трета от собствените си съдебни разноски и една трета от направените такива от ищците.

      (1)  ОВ C 93, 16.4.2005 г.


title: Дело F-30/09: Жалба, подадена на 31 март 2009 г. — Chaouch/Комисия

text:
               6.6.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/21

         Жалба, подадена на 31 март 2009 г. — Chaouch/Комисия
   (Дело F-30/09)
   2009/C 129/37
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Dhikra Chaouch (Oetrange, Люксембург) (представители: F. Moyse и A. Salerno, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности

      Предмет на производството

   Отмяна на решението на органа по назначаването да не се предостави на жалбоподателя надбавката за настаняване

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се установи нарушение на член 5 от приложение VII към Правилника във връзка с член 20 и като последица от това да се отмени решението на органа по назначаването от 2 юли 2008 г. и от 8 декември 2008 г.,

               —

               да се признае правото на жалбоподателя на надбавка за настаняване, предвидено в член 5, първи параграф от Приложение VII към Правилника, увеличена с лихвите за забава, считано от датата, на която тя е била дължима до датата на действителното изплащане по лихвения процент, определен от Европейската централна банка за основните операции на рефинансиране и приложим за съответния период, увеличен с два пункта

               —

               да се осъди Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-346/10: Определение на Общия съд от 21 септември 2011 г. — Borax Europe/ECHA (Жалба за отмяна — REACH — Идентифициране на борната киселина и на безводния динатриев тетраборат като вещества, пораждащи сериозно безпокойство — Липса на пряко засягане — Недопустимост)

text:
               19.11.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 340/23

         Определение на Общия съд от 21 септември 2011 г. — Borax Europe/ECHA
   (Дело T-346/10) (1)

   (Жалба за отмяна - REACH - Идентифициране на борната киселина и на безводния динатриев тетраборат като вещества, пораждащи сериозно безпокойство - Липса на пряко засягане - Недопустимост)
   2011/C 340/48
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Borax Europe Ltd (Лондон, Обединено кралство) (представители: K. Nordlander, avocat и H. Pearson, solicitor)

      Ответник: Европейска агенция по химикали (ECHA) (представители: M. Heikkilä и W. Broere, подпомагани от J. Stuyck и A.-M. Vandromme, avocats)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: P. Oliver и E. Manhaeve, подпомагани от K. Sawyer, barrister)

      Предмет

   Искане за отмяна на публикуваното на 18 юни 2010 г. решение на ECHA за идентифициране на борната киселина (ЕО № 233-139-2) и безводния динатриев тетраборат (ЕО № 215-540-4) като вещества, които отговарят на критериите по член 57 от Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 година относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH), за създаване на Европейска агенция по химикали, за изменение на Директива 1999/45/ЕО и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 793/93 на Съвета и Регламент (ЕО) № 1488/94 на Комисията, както и на Директива 76/769/ЕИО на Съвета и директиви 91/155/ЕИО, 93/67/ЕИО, 93/105/ЕО и 2000/21/ЕО на Комисията (ОВ L 396, стр. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 60, стр. 3 и поправки в ОВ L 36, 5.2.2009 г., стр. 84 и ОВ L 118, 12.5.2010 г., стр. 89) и за вписването им в списъка на кандидат-вещества за възможно включване в приложение XIV към посочения регламент, в съответствие с член 59 от него.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2.

               Осъжда Borax Europe Ltd да заплати направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от Европейската агенция по химикали (ECHA).

               3.

               Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 288, 23.10.2010 г.


title: Дело F-44/07: Решение на Съда на публичната служба (3-ти състав) от 8 октомври 2008 г. — Barbin/Парламент (Публична служба — Длъжностни лица — Повишаване — Процедура за присъждане на точките за заслуги в Европейския парламент — Незаконосъобразност на указанията, които уреждат тази процедура — Съпоставяне на заслугите)

text:
               6.12.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/56

         Решение на Съда на публичната служба (3-ти състав) от 8 октомври 2008 г. — Barbin/Парламент
   (Дело F-44/07) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Повишаване - Процедура за присъждане на точките за заслуги в Европейския парламент - Незаконосъобразност на указанията, които уреждат тази процедура - Съпоставяне на заслугите)
   (2008/C 313/101)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Florence Barbin (Люксембург, Люксембург) (представители: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis и É. Marchal, avocats)

      Ответник: Европейски парламент (представители: A. Lukošiūtė и R. Ignătescu, впоследствие C. Burgos, A. Lukošiūtė и R. Ignătescu)
   Предмет на делото
   От една страна, отмяна на Решение от 16 октомври 2006 г., с което в рамките на процедурата за повишаване за 2005 г. на жалбоподателя се присъжда една точка за заслуги, и от друга страна, обявяване на точка I.2 буква в) от „Мерки за прилагане, свързани с присъждането на точки за заслуги и с повишаването“ на Европейския парламент от 10 май 2006 г. за незаконосъобразна.
   Диспозитив на решението

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 155, 7.7.2007 г., стр. 45.